title: Télévision Française 1:n 2.2.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-17/96)

text:
30.3.96              1 FI |                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 95/ 17
yrityksistä estää niitä myymästä autoja ranskalaisille välit        toisijaisesti
täjille, ja toisaalta kantajan 27.9.1995 komissiolle osoitta
maan kehotukseen tehdä ratkaisu .                                    — kumoaa 11.12.1995 tehdyn komission ratkaisun siltä
                                                                         osin kuin sitä voidaan pitää EY:n perustamissopimuk
Kantaja viittaa Auto Citen kantajaa vastaan nostamaan                    sen 189 artiklassa tarkoitettuna päätöksenä ;
kanteeseen, jossa kantajan väitettiin syyllistyneen vilpilli
seen kilpailuun ja jonka perimmäisenä tarkoituksena oli              ja joka tapauksessa
kieltää kantajaa harjoittamasta toimintaansa välittäjänä .
                                                                     — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
Kantajan mukaan toinen kansallisilla markkinoilla toteu                 lut .
tettu menettely, jota Peugeot-jälleenmyyjä käyttää paikalli
silla markkinoilla estääkseen rinnakkaistuonnin, on viran
omaisten laatimien pöytäkirjojen tutkiminen tietojen saami          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
seksi Europe Auton asiakaskunnasta ja niistä yrityksistä ,
joilta se ostaa välittämänsä autot .                                 Kantaja esittää , että se on tehnyt 10.3.1993 komissiolle
                                                                     valituksen Ranskan valtiosta; valitus koskee ranskalaisten
Kantajan mukaan nämä rajoittavat menettelytavat koske               valtiollisten kanavien France 2:n ja France 3:n ( France
vat myös niiden jäsenvaltioiden markkinoita , joilta ranska         Television ) rahoitus- ja hyödyntämismuotoja . Tämä valitus
laiset välittäjät saattaisivat hankkia välitettäviä autoja,          perustui siihen, että Ranskan valtio oli rikkonut EY:n
koska kyseisen automerkin paikallisia jälleenmyyjiä painos          perustamissopimuksen 85 artiklaa, 90 artiklan 1 kohtaa ja
tetaan ja niiden toimintaa rajoitetaan erilaisin kielloin            92 artiklaa . Komissio ilmoitti valittajalle 15.7.1995 , sen
jälleenmyyntioikeuden menetyksen uhalla .                            jälkeen kun se oli tutkinut asiaa yli kahden vuoden ajan, että
                                                                     se oli päättänyt teetättää selvityksen valtiollisen televisiotoi
                                                                     minnan rahoitukseen liittyvistä yleisistä kysymyksistä jäsen
Kantajan mukaan komissiolle syntyy laiminlyönnin peru               valtioissa . Kantaja lähetti 3.10.1995 muodollisen vaatimus
steella sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu .                         kirjeen, jossa se vaati komissiota toimimaan. Kilpailuasioi
                                                                     den pääosaston pääjohtaja ilmoitti kantajalle 11.12.1995
                                                                     päivätyllä kirjeellä , että selvityksen tulosten perusteella
                                                                     Ranskan viranomaisille oli lähetetty kirje ja että saatuaan
                                                                     vastauksen tähän kirjeeseen komissio voisi päättää, mihin
                                                                     toimenpiteisiin se ryhtyy valituksen vuoksi .
Television Fran^aise l:n 2.2.1996 Euroopan yhteisöjen
               komissiota vastaan nostama kanne                      Kantaja korostaa sitä, että vaatimuskirjeestä huolimatta
                                                                     komissio ei ole antanut vastausta eikä komissio siis ole
                         ( Asia T- 17/96                             toiminut EY:n perustamissopimuksen 175 artiklan 2 koh
                           ( 96/C 95/34 )                            dassa määrätyssä kahden kuukauden määräajassa ja että se
                                                                     on tämän vuoksi laiminlyönyt velvollisuutensa 175 artiklan
                                                                     mukaisesti .
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                     Sen osalta , että France-Television on laiminlyönyt noudat
Television Fran^aise 1 on nostanut 2.2.1996 kanteen                  tamista perustamissopimuksen 85 artiklaan, kantaja toteaa,
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois               että komission asiana oli lähettää valittajalle asetuksen
tuimessa Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan . Kanta             N:o 99/63 6 artiklassa säädetty tiedonanto, mitä komissio ei
jan kotipaikka on Pariisi , edustajat asianajajat Georges            ole tehnyt. Valituksen sen kohdan osalta , joka koski
Vandersanden, Jean-Paul Hordies ja Agnes Maqua, Bryssel,             perustamissopimuksen 90 artiklan 1 kohdan ja 92 artiklan
ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson särl ,              noudattamatta jättämistä, kantaja väittää , että komissio ei
1 , rue Glesener.                                                    voinut tyytyä 93 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuun alusta
                                                                     vaan vaiheeseen vaan sen oli aloitettava 93 artiklan 2
Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomio               kohdan mukainen menettely, mitä komissio ei ole tehnyt.
istuin
                                                                     Toissijaisesti, siinä tapauksessa, että ensimmäisen oikeus
ensisijaisesti                                                       asteen tuomioistuin katsoo, että komission 11.12.1 995
                                                                     antama vastaus on nimenomainen vastauspäätös valituk
— toteaa, että komissio on laiminlyönyt velvollisuutensa ,           seen, kantaja väittää , että tämä päätös on todettava
     koska se ei ole vahvistanut kantaansa asiaan kahden             lainvastaiseksi, koska siinä ei todeta , että France 2 ja France
     kuukauden         määräajassa       kantajan    3.10.1995       3 ovat rikkoneet toisaalta 85 artiklaa ja toisaalta 90 artiklan
     lähettämästä vaatimuksesta;                                     1 kohtaa ja 92 artiklaa, mistä johtuu, että yhdenvertaisen
                                                                     kohtelun periaatetta on loukattu ( syrjintäkiellon periaat
                                                                     teen loukkaaminen ) yksityisten ja julkisten kanavien välillä ,
— toteaa , että tämän laiminlyönnin vuoksi komissio on
                                                                     jotka huolehtivat käsiteltävänä olevassa asiassa samanlaisis
     jättänyt noudattamatta sille perustamissopimuksen
                                                                     ta televisiolähetyksistä kilpailuolosuhteissa , joiden pitäisi
     mukaan kuuluvia velvollisuuksia ;                               olla samat .
— velvoittaa komission tekemään päätöksen kantajan
     10.3.1993 jättämästä valituksesta ;


title: Asia T-207/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 11.9.2008 — Italia v. komissio

text:
               22.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/60

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 11.9.2008 — Italia v. komissio
   (Asia T-207/04) (1)

   (2008/C 301/100)

      Oikeudenkäyntikieli: italia

   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 201, 7.8.2004.


title: Asia C-5/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 19.9.2013 (Juzgado de lo Social n °1 de Lleidan (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Betriu Montull v. Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) (Sosiaalipolitiikka — Direktiivi 92/85/ETY — Raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelu työssä — 8 artikla — Äitiysloma — Direktiivi 76/207/ETY — Mies- ja naispuolisten työntekijöiden tasa-arvoinen kohtelu — 2 artiklan 1 ja 3 kohta — Palkattuina työntekijöinä työskentelevien äitien oikeus lomaan lapsen syntymän johdosta — Palkattuna työntekijänä työskentelevän äidin tai palkattuna työntekijänä työskentelevän isän mahdollisuus käyttää tätä oikeutta — Äiti, joka ei ole palkattu työntekijä ja joka ei kuulu julkiseen sosiaaliturvajärjestelmään — Palkattuna työntekijänä työskentelevän isän oikeuden saada lomaa epääminen — Biologinen isä ja adoptioisä — Yhdenvertaisen kohtelun periaate)

text:
               23.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 344/19

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 19.9.2013 (Juzgado de lo Social no 1 de Lleidan (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Betriu Montull v. Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)
   (Asia C-5/12) (1)

   (Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 92/85/ETY - Raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelu työssä - 8 artikla - Äitiysloma - Direktiivi 76/207/ETY - Mies- ja naispuolisten työntekijöiden tasa-arvoinen kohtelu - 2 artiklan 1 ja 3 kohta - Palkattuina työntekijöinä työskentelevien äitien oikeus lomaan lapsen syntymän johdosta - Palkattuna työntekijänä työskentelevän äidin tai palkattuna työntekijänä työskentelevän isän mahdollisuus käyttää tätä oikeutta - Äiti, joka ei ole palkattu työntekijä ja joka ei kuulu julkiseen sosiaaliturvajärjestelmään - Palkattuna työntekijänä työskentelevän isän oikeuden saada lomaa epääminen - Biologinen isä ja adoptioisä - Yhdenvertaisen kohtelun periaate)
   2013/C 344/31
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado de lo Social no 1 de Lleida

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Marc Betriu Montull

      Vastaaja: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Juzgado de lo Social no 1 de Lleida — Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9.2.1976 annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY (EYVL L 39, s. 40) ja UNICE:n, CEEP:n ja EAY:n tekemästä vanhempainlomaa koskevasta puitesopimuksesta 3.6.1996 annetun neuvoston direktiivin 96/34/EY (EYVL L 145, s. 4) tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään äidille myönnettävästä oikeudesta imetystä varten pidettävään vapaaseen kuuden viikon jälkeen synnytyksestä — Palkattuna työntekijänä työskentelevän isän oikeus vapaaseen — Edellytykset — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään palkattuina työntekijöinä työskentelevien adoptioisien muttei biologisten isien oikeudesta keskeyttää työsopimuksensa siten, että he säilyttävät työpaikkansa ja saavat korvauksen sosiaaliturvasta — Yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaaminen

      Tuomiolauselma

   Toimenpiteistä raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen kannustamiseksi työssä 19.10.1992 annettua neuvoston direktiiviä 92/85/ETY (kymmenes direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) ja miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9.2.1976 annettua neuvoston direktiiviä 76/207/ETY on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle toimenpiteelle, jonka mukaan lapsen isä, jolla on palkatun työntekijän asema, voi äidin, jolla on samoin palkatun työntekijän asema, suostumuksella saada oikeuden äitiyslomaan sen ajanjakson osalta, joka seuraa äidin synnytyksenjälkeistä pakollista kuuden viikon lepoaikaa, lukuun ottamatta tapauksia, joissa äidin terveydelle aiheutuu vaaraa, kun taas lapsen isä, jolla on palkatun työntekijän asema, ei voi saada tällaista oikeutta lomaan, jos hänen lapsensa äidillä ei ole palkatun työntekijän asemaa eikä tämä kuulu julkiseen sosiaaliturvajärjestelmään.

      (1)  EUVL C 98, 31.3.2012.


title: Asian C-317/95 poistaminen rekisteristä

text:
1.11.97                   FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   C 331 /17
Euroopan yhteisöjen komission 30.9.1997 Luxemburgin                            Asian C-145/95 (') poistaminen rekisteristä
             suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne                                           ( 97/C 331/34 )
                           (Asia C-339/97)
                             ( 97/C 331/33 )                          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 10.7.1997
                                                                      antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on pois
                                                                      tettu asia C-145/95 (Pretura circondariale di Roma, sezione
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 30.9.1997                    distaccata di Castelnuovo di Porton esittämä ennakkoratkai
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxembur
gin suurherttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on                supyyntö ), Città Convenienza Bergamo Srl vastaan Sindaco
oikeudellinen neuvonantaja Götz zur Hausen ja prosessi               del Comune di Trezzano sul Naviglio.
osoite Luxemburgissa c/o Carlos Gomez de la Cruz,
                                                                       M EYVL C 174, 8.7.1995 .
Centre Wagner, Kirchberg.
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo
mioistuin
1 . toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole nou
       dattanut geneettisesti muunnettujen organismien tar                    Asian C-146/95 (') poistaminen rekisteristä
       koituksellisesta levittämisestä ympäristöön annetun                                      ( 97/C 331 /35 )
       neuvoston      direktiivin    90/220/ETY   ensimmäisestä
       mukauttamisesta tekniikan kehitykseen 15 päivänä               Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 10.7.1997
       huhtikuuta 1994 annetun komission direktiivin 94/ 15/          antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on pois
       EY ( ! ) ja geneettisesti muunnettujen mikro-organis          tettu asia C-146/95 (Pretura circondariale di Roma, sezione
       mien käytöstä suljetuissa oloissa annetun neuvoston            distaccata di Castelnuovo di Porton esittämä ennakkoratkai
       direktiivin    90/219/ETY      mukauttamisesta  tekniikan       supyyntö ), Cittä Convenienza Bergamo Sri vastaan Sindaco
       kehitykseen 7 päivänä marraskuuta 1994 annetun                  del Comune di Torino .
       komission direktiivin 94/5 l/EY ( 2 ) mukaisia velvoittei
       taan, koska se ei ole antanut kaikkia kyseisten direktii        M EYVL C 174, 8.7.1995 .
       vien noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
        hallinnollisia määräyksiä,
2 . velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaa
        maan oikeudenkäyntikulut.
                                                                               Asian C-3 17/95 (') poistaminen rekisteristä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                             ( 97/C 331/36 )
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
asiassa C-320/97 ( 3) esitettyjä; täytäntöönpanolle varattu            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 8.8.1997
                                                                       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
määräaika on päättynyt direktiivin 94/1 5/EY osalta
30.6.1994 ja direktiivin 94/51/EY osalta 30.4.1995 .                   poistettu asia C-3 17/95 ( Symvoulio Epikrateiasin esittämä
                                                                       ennakkoratkaisupyyntö), Canadane Cheese Trading amba,
 H EYVL L 103 , 22.4.1994, s . 20 .
                                                                       Afoi G. Kouri AEVE vastaan Ypourgou Emporiou, Ypour
 ( 2 ) EYVL L 297, 18.11.1994, s. 29 .                                 gou Oikonomikon, Ypourgou Ygeias, Pronoias kai Koino
 ( 3 ) Katso tämän virallisen lehden sivu 13 .                         nikon Asfaliseon, Ypourgou Georgias .
                                                                       (') EYVL C 333 , 9.12.1995 .


title: Asia T-274/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio  8.12.2005  — Rounis v. komissio (Henkilöstö — Arviointikertomus — Kumoamiskanne — Oikeussuojan tarpeen lakkaaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen — Vahingonkorvauskanne — Arviointikertomuksen laatiminen myöhässä)

text:
               25.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/30

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 8.12.2005 — Rounis v. komissio
   (Asia T-274/04) (1)

   (Henkilöstö - Arviointikertomus - Kumoamiskanne - Oikeussuojan tarpeen lakkaaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen - Vahingonkorvauskanne - Arviointikertomuksen laatiminen myöhässä)
   (2006/C 48/58)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Georgios Rounis (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja É. Boigelot)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Berscheid ja M. Velardo)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Yhtäältä arviointikertomuksen tarkistajan tekemän päätöksen kumoamisvaatimus: kyseisessä päätöksessä vahvistetaan kantajaa koskevat arviointikertomukset vuosilta 1997/1999 ja 1999/2001, ja toisaalta vahingonkorvausvaatimus
   Tuomiolauselma

               1)

               Lausunnon antaminen kumoamisvaatimuksista raukeaa.

               2)

               Komissio velvoitetaan maksamaan kantajalle 3 500 euroa.

               3)

               Kanne hylätään muilta osin.

               4)

               Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaa kaksi kolmasosaa kantajalle aiheutuneista kuluista.

      (1)  EUVL C 262, 23.10.2004.


title: Asia T-263/01: Petros Mavromihalisin 17.10.2001 Euroopan yhteisöjen komissio vastaan nostama kanne

text:
C 3/40                   FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           5.1.2002
Jürgen Sacchaun 19.10.2001 Euroopan yhteisöjen komis-                    Kantajan mukaan päätös on muodollisesti ja aineellisesti
                  siota vastaan nostama kanne                            virheellinen mm. siksi, että komissio ylitti hakemukseen
                                                                         vastaamiselle säädetyn määräajan sekä sen vuoksi, ettei päätös-
                                                                         tä ollut perusteltu. Lisäksi päätös loukkaa hyvää hallintotapaa,
                          (Asia T-262/01)                                yhdenvertaista kohtelua, asianmukaista harkintavallan käyttöä
                                                                         ja virkamiehistä huolehtimista koskevaa velvollisuutta koske-
                                                                         via periaatteita.
                            (2002/C 3/68)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Jürgen Sacchau, Kassel (Saksa), on nostanut 19.10.2001                   Petros Mavromihalisin 17.10.2001 Euroopan yhteisöjen
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                                 komissio vastaan nostama kanne
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
jan asiamiehenä on asianajaja Dörte Fouquet, prosessiosoite
Luxemburgissa.                                                                                (Asia T-263/01)
                                                                                (2002/C 3/69)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
–    kumoaa vastaajan 19.12.2000 tekemän kantajaa koske-
     van päätöksen,
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission virkamies Petros Mavromiha-
–    velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajalle kaikki kulut ja          lis, kotipaikka Bryssel, on nostanut Euroopan yhteisöjen ensim-
     menot, jotka ovat aiheutuneet siitä, että komissio ylitti           mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa 17.10.2001 kanteen
     selvästi hakemukseen vastaamiselle säädetyn, 30.11.2000             Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana
     päättyneen määräajan, koska se teki päätöksensä vasta               on asianajana Nikolaos Korogiannakis.
     19.12.2000,
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–    velvoittaa vastaajan nimittämään kantajan muulla kuin
     määräaikaisella sopimuksella virkaan KOM/R/5698/00
     (A8/A5) ST tai vastaavaan asemaan kantajan ammatillisen             –      ottaa kanteen tutkittavakseen ja katsoo sen oikeudellisesti
     pätevyyden mukaan, ja                                                      ja asiallisesti perustelluksi
                                                                         –      kumoaa seuraavat päätökset:
–    velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäyn-
     tikulut.
                                                                                –     Euroopan yhteisöjen komission implisiittisen pää-
                                                                                töksen, jolla hylättiin kantajan hakemus siitä, että
                                                                                hänen luokittelemistaan palkkaluokkaan A 5 palkka-
                                                                                luokkaan A 4 luokittelemisen asemesta tarkasteltai-
                                                                                siin uudelleen henkilöstösääntöjen 31 artiklan
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                   2 kohdan nojalla
                                                                                –     toissijaisesti Euroopan yhteisöjen implisiittisen pää-
                                                                                töksen, jolla hylättiin kantajan hakemus siitä, että
Kantaja haki virkaa KOM/R/5698/00 (A8/A5) ST Ispran                                   hänet luokiteltaisiin takautuvasti nimityspäivästä
yhteisessä tutkimuskeskuksessa. Hakuhetkellä kantaja toimi                            lähtien henkilöstösääntöjen 32 artiklan nojalla palk-
määräaikaisena toimihenkilönä kyseisessä virassa. Kantajan                            kaluokan tasolle 2 ensimmäisen tason asemesta ja
työsopimus päättyi 30.11.2000, ja koska hänelle laitoksen                             että hänen katsottaisiin aiemman työkokemuksen
taholta annettiin ymmärtää, että toimi voisi jatkua, hän päätti                       perusteella olleen viisi ja puoli kuukautta tällä tasolla
jäädä Ispraan ollakseen komission käytettävissä. Kantaja sai
vasta 19.12.2000 tehdyllä päätöksellä komissiolta tiedon
hakemuksensa hylkäämisestä.                                              –      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
 ---pagebreak--- 5.1.2002                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 3/41
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Nimittävä viranomainen on soveltanut henkilöstösääntöjen                 Kantaja riitauttaa 11.7.2001 tehdyn komission päätöksen
46 artiklaa ottamatta huomioon kantajan ammatillista koke-               C(2001) 1759 lopull., jossa yhtiöverosta 30.12.1996 annetun
musta ja tutkimatta, olisiko ollut mahdollista soveltaa kanta-           Ley Foral 24/1996:n (Boletı́n Oficial de Navarra nro 159,
jaan henkilöstösääntöjen 31 artiklan 2 kohtaa, jolloin hänet             31.12.1996) 52–56 §:n mukaiset verovähennykset on katsottu
olisi voitu nimittää palkkaluokkaan A 4 sen sijaan, että hänet           yhteismarkkinoille soveltumattomaksi valtiontueksi. Kyseisen
nimitettiin palkkaluokkaan A 5.                                          lain mukaan Navarran itsehallintoalueella lain voimaantulon
                                                                         jälkeen toimintansa aloittaneille yrityksille määrättävästä ve-
                                                                         rosta myönnetään 50 prosentin suuruinen hyvitys, jos niiden
Nimittävän viranomaisen olisi henkilöstösääntöjen 32 artiklan            investoinnit ovat yli 100 miljoonaa pesetaa (601 012 euroa)
2 kohdan nojalla pitänyt ottaa huomioon kantajan ammatilli-              ja ne perustavat yli kymmenen työpaikkaa.
nen kokemus ja nimittää kantaja tasolle 2 sekä katsoa hänen
olleen viisi ja puoli kuukautta tasolla 2.
                                                                         Kantajan väitteidensä tueksi esittämät oikeudelliset perusteet
                                                                         ovat samankaltaiset kuin asiassa T-225/01.
Perustelujen puuttuminen.
                                                                         Confederación Empresarial Vascan 22.10.2001 Euroopan
Confederación Empresarial Vascan 22.10.2001 Euroopan                            yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
        yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-266/01)
                          (Asia T-265/01)
                                                                                (2002/C 3/71)
                            (2002/C 3/70)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                     (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                                                                         Confederación Empresarial Vasca, kotipaikka Bilbao (Espanja),
Confederación Empresarial Vasca, kotipaikka Bilbao (Espanja),           on nostanut 22.10.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
on nostanut 22.10.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                   oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Marcos
komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Marcos             Araujo Boyd.
Araujo Boyd.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     kumoaa Espanjan Alavan yrityksille myöntämästä val-                –     kumoaa Espanjan Biskajan yrityksille myöntämästä val-
      tiontuesta sijoitusten perusteella laskettavan 45 prosentin              tiontuesta sijoitusten perusteella laskettavan 45 prosentin
      verohelpotuksen muodossa 11.7.2001 tehdyn vastaajan                      verohelpotuksen muodossa 11.7.2001 tehdyn vastaajan
      päätöksen                                                                päätöksen
–     toissijaisesti kumoaa Espanjan Alavan yrityksille myöntä-          –     toissijaisesti kumoaa Espanjan Biskajan yrityksille myön-
      mästä valtiontuesta sijoitusten perusteella laskettavan                  tämästä valtiontuesta sijoitusten perusteella laskettavan
      45 prosentin verohelpotuksen muodossa 11.7.2001 teh-                     45 prosentin verohelpotuksen muodossa 11.7.2001 teh-
      dyn vastaajan päätöksen 3 ja 4 artiklan, koska on                        dyn vastaajan päätöksen 3 ja 4 artiklan, koska on
      epäoikeudenmukaista velvoittaa perimään takaisin Ala-                    epäoikeudenmukaista velvoittaa perimään takaisin Biska-
      van aluehallinnon riidanalaisen verolainsäädännön perus-                 jan aluehallinnon riidanalaisen verolainsäädännön perus-
      teella kantamatta jättämät määrät                                        teella kantamatta jättämät määrät
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.               –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 10 päivänä toukokuuta 2001 yhdistetyissä asioissa C-223/99 ja C-260/99 (Tribunale amministrativo regionale per la Lombardian (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Agorà Srl vastaan Ente Autonomo Fiera Internazionale di Milano ja Excelsior Snc di Pedrotti Bruna & C. vastaan Ente Autonomo Fiera Internazionale di Milano ja Ciftat soc. coop. arl (Julkiset hankintasopimukset – Hankintaviranomaisen käsite – Julkisoikeudellisen laitoksen käsite)

text:
14.7.2001               FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                               C 200/13
1)    Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut kuluttajasopi-          2)    Direktiivin 85/374/ETY 7 artiklan c kohtaa on tulkittava
      musten kohtuuttomista ehdoista 5 päivänä huhtikuuta 1993                    siten, että vastuusta vapautumista, joka perustuu siihen, että
      annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY mukaisia velvoittei-                kyse ei ole taloudellisesta tarkoituksesta tai elinkeinotoiminnas-
      taan, koska se ei ole antanut tarvittavia lakeja, asetuksia                 ta, ei voida soveltaa silloin, kun kyse on turvallisuudeltaan
      ja hallinnollisia määräyksiä voidakseen taata, että kyseisen                puutteellisesta tuotteesta, joka on valmistettu konkreettista
      direktiivin 4 artiklan 2 kohta ja 5 artikla saatetaan täysin                lääkintäpalvelua varten ja jota on käytetty kyseiseen palveluun,
      osaksi Alankomaiden oikeutta.                                               joka on kokonaan rahoitettu julkisista varoista ja josta potilas
                                                                                ei suorita minkäänlaista vastiketta.
2)    Alankomaiden kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeu-
      denkäyntikulut.                                                       3)    Direktiivin 85/374/ETY 9 artiklaa on tulkittava siten, että
                                                                                lukuun ottamatta aineetonta vahinkoa, jonka korvaaminen
(1) EYVL C 226, 7.8.1999.                                                         riippuu yksinomaan kansallisen oikeuden säännöksistä, ja niitä
                                                                                rajoituksia, jotka aiheutuvat kyseisellä säännöksellä esineen
                                                                                vahingoittumisen osalta säädetyistä poikkeuksista, jäsenvaltio
                                                                                ei voi rajoittaa niitä aineellisen vahingon lajeja, eli kuolemasta
                                                                                aiheutuvaa vahinkoa ja henkilövahinkoa sekä esineen vahingoit-
                                                                                tumista tai tuhoutumista, jotka on korvattava.
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   4)    Kansallisen tuomioistuimen on direktiivin 85/374/ETY nojalla
                                                                                tutkittava, mihin mainituista lajeista asiassa käsiteltävä vahin-
                           (viides jaosto)                                        ko kuuluu, eli onko kyseessä direktiivin 9 artiklan ensimmäisen
                                                                                kohdan a alakohdan tai 9 artiklan ensimmäisen kohdan
                  10 päivänä toukokuuta 2001                                      b alakohdan soveltamisalaan kuuluva vahinko vai aineeton
                                                                                vahinko, joka mahdollisesti kuuluu kansallisen lainsäädännön
asiassa C-203/99 (Højesteretin esittämä ennakkoratkaisu-                          soveltamisalaan. Kansallinen tuomioistuin ei sitä vastoin voi
pyyntö), Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Hellee-                             evätä korvausta direktiivin nojalla sillä perusteella, että vaikka
                          nien tasavalta (1)                                      vastuuedellytykset muuten täyttyvät, aiheutunut vahinko on
                                                                                luonteeltaan sellainen, että se ei kuulu mihinkään edellä
(Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Direktiivi                          mainituista lajeista.
85/374/ETY – Tuotevastuu – Vastuusta vapautumisen edel-
                              lytykset)                                     (1) EYVL C 226, 7.8.1999.
                          (2001/C 200/23)
                     (Oikeudenkäyntikieli: tanska)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                     YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                (viides jaosto)
Asiassa C-203/99, jonka Højesteret (Tanska) on saattanut EY
234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi                                  10 päivänä toukokuuta 2001
saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole-
vassa asiassa Henning Veedfald vastaan Århus Amtskommune
ennakkoratkaisun tuotevastuuta koskevien jäsenvaltioiden la-                yhdistetyissä asioissa C-223/99 ja C-260/99 (Tribunale
kien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä                amministrativo regionale per la Lombardian (Italia) esittä-
25 päivänä heinäkuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin                    mä ennakkoratkaisupyyntö), Agorà Srl vastaan Ente Auto-
85/374/ETY (EYVL L 210, s. 29) 7 artiklan a ja c kohdan ja                  nomo Fiera Internazionale di Milano ja Excelsior Snc
9 artiklan ensimmäisen kohdan a ja b alakohdan tulkinnasta,                 di Pedrotti Bruna & C. vastaan Ente Autonomo Fiera
yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-                       Internazionale di Milano ja Ciftat soc. coop. arl (1)
nossa: jaoston puheenjohtaja A. La Pergola sekä tuomarit
M. Wathelet, D.A.O. Edward, P. Jann (esittelevä tuomari) ja                 (Julkiset hankintasopimukset – Hankintaviranomaisen käsi-
L. Sevón, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja:                             te – Julkisoikeudellisen laitoksen käsite)
apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 10.5.2001 tuo-
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                                                (2001/C 200/24)
1)    Tuotevastuuta koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja
      hallinnollisten määräysten lähentämisestä 25 päivänä heinä-                                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)
      kuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/374/ETY 7 ar-
      tiklan a kohtaa on tulkittava siten, että turvallisuudeltaan
      puutteellinen tuote on laskettu liikkeelle silloin, kun tuotteen      (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
      valmistaja konkreettisen lääkintäpalvelun suorittamisen yhtey-                 yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
      dessä käyttää sitä ihmisen elimen valmistelemiseen elinsiirtoa
      varten ja kun elimeen kohdistuva vahinko seuraa tästä valmiste-       Yhdistetyissä asioissa C-223/99 ja C-260/99, jotka Tribunale
      lemisesta.                                                            amministrativo regionale per la Lombardia (Italia) on saattanut
 ---pagebreak--- C 200/14                   FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              14.7.2001
EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltävik-            yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan-
si saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä                sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa BASF AG
olevissa asioissa Agorà Srl vastaan Ente Autonomo Fiera                    vastaan Bureau voor de Industriële Eigendom (BIE) ennakkorat-
Internazionale di Milano ja Excelsior Snc di Pedrotti Bruna &              kaisun kasvinsuojeluaineiden lisäsuojatodistuksen käyttöön
C. vastaan Ente Autonomo Fiera Internazionale di Milano ja                 ottamisesta 23 päivänä heinäkuuta 1996 annetun Euroopan
Ciftat soc. coop. arl ennakkoratkaisun julkisia palveluhankinto-           parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1610/96 (EYVL
ja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamises-               L 198, s. 30) 1 ja 3 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin
ta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin                 (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohta-
92/50/ETY (EYVL L 209, s. 1) 1 artiklan b alakohdan                        ja C. Gulmann (esittelevä tuomari) sekä tuomarit V. Skouris, J.-
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien              P. Puissochet, R. Schintgen ja F. Macken, julkisasiamies:
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. La Pergola sekä                    F.G. Jacobs, kirjaaja: osastopäällikkö D. Louterman-Hubeau
tuomarit M. Wathelet, D.A.O. Edward, P. Jann (esittelevä                   on antanut 10.5.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on
tuomari) ja L. Sevón, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: johtava         seuraava:
hallintovirkamies H.A. Rühl, on antanut 10.5.2001 tuomion,
jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                           1)    Kasvinsuojeluaineiden lisäsuojatodistuksen käyttöön ottamises-
Toimintayksikkö,                                                                 ta 23 päivänä heinäkuuta 1996 annetun Euroopan parlamen-
—      jonka toiminnan tarkoituksena on messujen, näyttelyjen ja                 tin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1610/96 3 artiklassa
       muiden vastaavien tilaisuuksien järjestäminen,                            tarkoitettu tuotteen käsite sisältää haitallisiin eliöihin tai
                                                                                kasveihin, kasvin osiin tai kasvituotteisiin yleisesti tai erityisesti
—      joka ei tavoittele voittoa mutta jonka toimintaperiaatteita ovat          vaikuttavat kemialliset alkuaineet ja niiden yhdisteet luonnolli-
       tuottavuus, tehokkuus ja taloudellisuus ja                                sessa olomuodossaan tai teollisesti valmistettuina, mukaan
                                                                                lukien valmistusmenetelmässä väistämättä syntyvät epäpuh-
—      joka toimii kilpailuolosuhteissa,                                         taudet.
ei ole julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettely-
jen yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun                 2)    Kaksi tuotetta, jotka eroavat toisistaan ainoastaan niiden
neuvoston direktiivin 92/50/ETY 1 artiklan b alakohdan toisessa                  sisältämän aktiivisen kemiallisen yhdisteen ja epäpuhtauksien
alakohdassa tarkoitettu julkisoikeudellinen laitos.                              suhteen osalta siten, että toinen tuote sisältää prosentuaalisesti
                                                                                enemmän kyseistä kemiallista yhdistettä, on katsottava asetuk-
(1) EYVL C 246, 28.8.1999.                                                       sen N:o 1610/96 3 artiklassa tarkoitetuksi yhdeksi ja samaksi
                                                                                tuotteeksi.
                                                                           3)    Se, että sellaiselle kasvinsuojeluaineelle, jonka aktiivisen kemial-
                                                                                lisen yhdisteen ja epäpuhtauksien suhde on eri kuin aikaisem-
                                                                                man kasvinsuojeluaineen aktiivisen kemiallisen yhdisteen ja
                                                                                epäpuhtauksien välinen suhde, on saatava uusi markkinoille
                                                                                saattamista koskeva lupa, ei ole merkityksellinen päätettäessä
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                       siitä, ovatko näistä kasvinsuojeluaineista koostuvat tuotteet
                                                                                samoja vai eivät.
                             (kuudes jaosto)
                                                                           4)    Kaikki asetuksen N:o 1610/96 3 artiklan 1 kohdan a ja
                   10 päivänä toukokuuta 2001                                    d alakohdassa olevat edellytykset eivät ole missään tapauksessa
                                                                                täyttyneet, jos tuote, joka on kasvinsuojeluaineena valmistettu
asiassa C-258/99 (Arrondissementsrechtbank ’s-Graven-                            patentoidun menetelmän avulla ja jolle on myönnetty markki-
hagen esittämä ennakkoratkaisupyyntö), BASF AG vas-                              noille saattamista koskeva lupa, eroaa tuotteesta, jolle on
     taan Bureau voor de Industriële Eigendom (BIE) (1)                          aiemmin myönnetty kasvinsuojeluaineena markkinoille saatta-
                                                                                mista koskeva lupa, ainoastaan sen aktiivisen kemiallisen
(Asetus N:o 1610/96 – Kasvinsuojeluaineet – Lisäsuojatodis-                      yhdisteen ja tuotteeseen sisältyvien epäpuhtauksien välisen
                                   tus)                                          suhteen osalta siten, että ensiksi mainittu tuote sisältää
                                                                                prosentuaalisesti enemmän kyseistä yhdistettä kuin toinen tuote,
                                                                                ja jos tämä menetelmäpatentti on ilmoitettu peruspatentiksi.
                            (2001/C 200/25)
                     (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                           (1) EYVL C 265, 18.9.1999.
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-258/99, jonka Arrondissementsrechtbank ’s-Graven-
hage (Alankomaat) on saattanut EY 234 artiklan nojalla


title: Asia C-637/15 P: Valitus, jonka VSM Geneesmiddelen BV on tehnyt 1.12.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-578/14, VSM Geneesmiddelen v. komissio, 16.9.2015 antamasta määräyksestä

text:
               8.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/20

         Valitus, jonka VSM Geneesmiddelen BV on tehnyt 1.12.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-578/14, VSM Geneesmiddelen v. komissio, 16.9.2015 antamasta määräyksestä
   (Asia C-637/15 P)
   (2016/C 048/27)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: VSM Geneesmiddelen BV (edustaja: Rechtsanwalt U. Grundmann)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) 16.9.2015 asiassa T-578/14 antaman tuomion, joka annettiin tiedoksi faksilla 21.9.2015

               —

               kumoaa jaoston puheenjohtajan päätöksen olla sisällyttämättä 22.7.2015 ja 24.7.2015 jätettyjä kirjeitä asian T-578/14 asiakirja-aineistoon, joka annettiin tiedoksi 21.9.2015

               —

               toteaa komission jättäneen sääntöjenvastaisesti aloittamatta 1.8.2014 lähtien Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen (EFSA) toimesta suoritettavan kasviperäisiä aineita koskevien terveysväitteiden arvioinnin asetuksen (EY) 1924/2006 13 artiklan 3 kohdan mukaisesti tai vaihtoehtoisesti kumoaa komission 29.6.2014 päivättyyn kirjeeseen väitetysti sisältyneen päätöksen jättää aloittamatta EFSAn toimesta suoritettava kasviperäisiä aineita koskevien terveysväitteiden arviointi 13 artiklan mukaisesti ennen 1.8.2014

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Euroopan komissiolla oli asetuksen (EY) 1924/2006 (terveysväitteistä annettu asetus) 13 artiklan 3 kohdan nojalla velvollisuus hyväksyä luettelo elintarvikkeissa käytettyjä aineita koskevista sallituista väitteistä viimeistään 31.1.2010. Tällaisen luettelon hyväksymisen valmistelua varten Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen (EFSA) tehtäväksi annettiin jäsenvaltioiden esittämien väitteiden arviointi. Komissio ilmoitti kuitenkin vuoden 2010 syyskuussa kasviperäisiä aineita koskevien väitteiden arviointimenettelyn keskeyttämisestä ja tarkastelusta, minkä johdosta EFSA lopetti kyseisten väitteiden käsittelyn. Komissio keskeytti ainoastaan kasviperäisiä aineita koskevan arviointimenettelyn mutta ei muita samanlaisia kemiallisia aineita koskevaa menettelyä.
   VSM Geneesmiddelen B.V. pyysi 23.4.2014 päivätyssä kirjeessään Euroopan komissiota määräämään EFSAn jatkamaan viipymättä elintarvikkeissa käytettyjä kasviperäisiä aineita koskevien terveysväitteiden arviointia.
   Esillä oleva oikeudellinen lykkäys ja elintarvikkeissa käytettyjä kasviperäisiä aineita koskevien terveysväitteiden alan epävarmuus vaikuttavat huomattavasti VSM Geneesmiddelen B.V:n toimintaan. Lukuisissa Euroopan komissiolle toimitetuissa terveysväitteissä viitataan VSM Geneesmiddelen B.V:n tuotevalikoimassa käytettyihin kasviperäisiin aineisiin. Näiden joukossa ovat väitteet, jotka koskevat nokkosta (urtica) (väitteet 2346, 2498 ja 2787), kuismaa (hypericum perforatum) (väitteet 2272 ja 2273), melissaa (väitteet 3712, 3713, 2087, 2303 ja 2848) ja taikapähkinää (hamamelis virginiana) (väite 3383). EFSA ei ole tähän mennessä arvioinut yhtäkään näistä väitteistä, eikä niitä siten ole sisällytetty komission luetteloon terveysväitteistä annetun asetuksen 13 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
   Asiasta vastaava komissaari ilmoitti valittajalle 19.6.2014 päivätyllä kirjeellä, että useat jäsenvaltiot ja sidosryhmät ovat ilmaisseet sille huolensa tällaisia aineita sisältävien tuotteiden erilaisesta kohtelusta yhtäältä elintarvikkeita koskevista terveysväitteistä annetun lainsäädännön nojalla ja toisaalta perinteisistä kasvirohdosvalmisteista annetun lainsäädännön nojalla. Komissaari ilmoitti valittajalle, ettei komissio aloita kasviperäisiä aineita koskevien terveysväitteiden arviointia tässä vaiheessa. Komissio tarvitsee aikaa tarvittavan parhaan toimintatavan yksilöimiseksi.
   Valittaja ei hyväksy komissaarin vastausta. Valittajaa tässä asiassa edustava oikeudellinen edustaja lähetti komissaarille tämän johdosta 8.7.2014 päivätyn toisen kirjeen, jossa se asetti EFSAn toimesta suoritettavan kasviperäisiä aineita koskevien terveysväitteiden arvioinnin aloittamiselle määräajaksi 31.7.2014. Tähän kirjeeseen ei ole saatu vastausta.
   Valittaja nosti kanteen unionin yleisessä tuomioistuimessa ja vaati tätä toteamaan komission jättäneen sääntöjenvastaisesti aloittamatta EFSAn toimesta suoritettavan kasviperäisiä aineita koskevien terveysväitteiden arvioinnin tai vaihtoehtoisesti kumoamaan päätöksen jättää aloittamatta EFSAn toimesta suoritettava kasviperäisiä aineita koskevien terveysväitteiden arviointi. Unionin yleinen tuomioistuin jätti kanteen tutkimatta asiassa T-578/14 16.9.2015 annetulla määräyksellä. Valittaja vaatii tässä valituksessa unionin tuomioistuinta kumoamaan edellä mainitun unionin yleisen tuomioistuimen määräyksen sekä antamaan unionin yleisessä tuomioistuimessa nostetussa kanteessa vaaditun ratkaisun.
   Valituksenalaiseen tuomioon sisältyy menettelyvirheitä, jotka vaikuttavat vahingollisesti valittajan etuihin, ja unionin yleinen tuomioistuin rikkoi lisäksi unionin oikeutta edellä mainitussa määräyksessä. Unionin yleinen tuomioistuin jätti kanteen tutkimatta, koska (i) valittaja ei noudattanut lakiin perustuvia määräaikoja, (ii) valittaja ei asianmukaisesti osoittanut intressiään kanteen nostamiseksi, (iii) asetuksen N:o 1924/2006 28 artiklan mukaisilla siirtymätoimenpiteillä suojataan riittävästi elintarvikealan toimijoita eikä sallittuja terveysväitteitä koskevan lopullisen luettelon hyväksymisestä seuraisi selkeää etua elintarvikealan toimijoille ja (iv) terveysväitteistä annetun asetuksen säännöksissä jätetään komissiolle harkintavalta määritellä aikaväli, jona luettelo sallituista väitteistä tulisi hyväksyä, ja komissiolla on laaja harkintavalta näin toimiessaan. Näillä unionin yleisen tuomioistuimen toteamuksilla rikotaan EUT-sopimusta, Euroopan unionin perusoikeuskirjaa ja muuta unionin oikeutta.
   Komissiolla ei ole laajaa harkintavaltaa toimimisen ajankohdan ja toimimistavan osalta. Asetuksen N:o 1924/2006 13 artiklan 3 kohdassa säädetään, että komission on kuultava EFSAa ennen päätöksen tekemistä ja että komission on viimeisteltävä luettelo viimeistään 31.1.2010 mennessä. Komissiolla ei ole harkintavaltaa sen osalta, että EFSAa on kuultava ja luettelo on hyväksyttävä viimeistään 31.1.2010. Unionin yleisen tuomioistuimen perustelut eivät ole vakuuttavia. Koska jäsenvaltioiden on annettava säädökset unionin direktiivien sisällöstä direktiivissä asetetussa määräajassa ja niitä sitoo siten unionin oikeus, sama koskee Euroopan komissiota, jota sitovat myös asetuksessa annetut määräajat. Jos sitä, etteivät jäsenvaltiot noudata määräaikoja, on pidettävä unionin oikeuden selkeänä rikkomisena, sama koskee myös sitä, ettei komissio noudata terveysväitteistä annetun asetuksen määräaikoja.
   Unionin yleinen tuomioistuin toteamukset, joiden mukaan elintarvikealan toimijoita, kuten valittajaa, suojataan siirtymätoimenpiteillä, eivät ole vakuuttavia. Asetuksen 28 artiklan 5 kohdassa viitataan suoraan asetuksen 13 artiklan 3 kohtaan, mikä tarkoittaa sitä, että siirtymätoimenpiteet päättyivät viimeistään 31.1.2010. Voi olla hyväksyttävää, ettei tätä määräaikaa välttämättä noudateta ja että siirtymätoimenpiteitä sovelletaan ajankohdan 31.1.2010 jälkeen muutaman kuukauden ajan, mutta lakisääteisten määräaikojen noudattamatta jättäminen kuuden vuoden ajan ei vastaa itse terveysväitteistä annetun asetuksen päämääriä.
   Koska valittaja esitti väitteitä, joita EFSA tällä hetkellä tarkastelee, asia koskee valittajaa suoraan ja se voi siten nostaa kanteen komissiota vastaan. Unionin yleisen tuomioistuimen tekemiä toteamuksia asiassa T-296/12 voidaan soveltaa tähän asiaan.
   Valittaja on noudattanut kaikkia SEUT 265 ja SEUT 263 artiklassa määrättyjä määräaikoja. Unionin yleinen tuomioistuin loukkasi valittajan Euroopan unionin perusoikeuskirjan mukaista oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan tuomioistuimessa.


title: Asia C-362/05 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 7.6.2007 — Jacques Wunenburger v. Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Ylennys — Valintamenettely — Valittajan hakemuksen hylkääminen — Eläkkeelle siirtäminen — Perusteluvelvollisuus — Oikeudellinen virhe — Vastavalitus — Oikeudenkäynnin kohde — Oikeussuojan tarve)

text:
               21.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 170/6

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 7.6.2007 — Jacques Wunenburger v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-362/05 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Ylennys - Valintamenettely - Valittajan hakemuksen hylkääminen - Eläkkeelle siirtäminen - Perusteluvelvollisuus - Oikeudellinen virhe - Vastavalitus - Oikeudenkäynnin kohde - Oikeussuojan tarve)
   (2007/C 170/09)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: Jacques Wunenburger (edustaja: avocat E. Boigelot)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Currall ja G. Berscheid, avustajanaan avocat V. Dehin)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-370/03, Wunenburger vastaan komissio, 5.7.2005 antamasta tuomiosta, jolla hylättiin kanne, jossa vaadittiin komission sen päätöksen kumoamista, jolla hylättiin valittajan esittämä hakemus osaston ”Afrikka, Karibia, Tyynimeri” (AIDCO.C) johtajan virkaan ja jolla kyseiseen virkaan nimitettiin toinen hakija
   Tuomiolauselma

               1)

               Päävalitus jätetään osittain tutkimatta ja osittain hylätään, ja vastavalitus hylätään.

               2)

               Wunenburger velvoitetaan korvaamaan päävalitukseen liittyvät oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan vastavalitukseen liittyvät oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 281, 12.11.2005.


title: Asia T-390/08: Kanne 18.9.2008 — Bank Melli Iran v. neuvosto

text:
               25.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/49

         Kanne 18.9.2008 — Bank Melli Iran v. neuvosto
   (Asia T-390/08)
   (2008/C 272/94)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Bank Melli Iran (Teheran, Iran) (edustaja: asianajaja L. Defalque)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto
   Vaatimukset

               —

               neuvoston 23.6.2008 tekemän päätöksen 2008/475/EY Iraniin kohdistuvia rajoittavia toimenpiteitä koskevassa liitteessä olevan B kohdan 4 alakohta on kumottava niiltä osin kuin kyseisiä toimenpiteitä sovelletaan Bank Melli Iraniin ja sen tytäryhtiöihin ja sivuliikkeisiin

               —

               toissijaisesti on EY 241 artiklan perusteella todettava, ettei käsiteltävänä olevassa asiassa voida soveltaa 19.4.2007 annetun neuvoston asetuksen 423/2007 15 artiklan 2 kohtaa ja 7 artiklan 2 kohtaa

               —

               neuvosto on joka tapauksessa velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii käsiteltävänä olevassa asiassa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanosta tehdyn neuvoston päätöksen 2008/475/EY (1) niiltä osin kuin kantaja sisällytetään luetteloon sellaisista luonnollisista henkilöistä, oikeushenkilöistä, yhteisöistä ja elimistä, joiden varat ja taloudelliset resurssit jäädytetään kyseisen säännöksen mukaisesti.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi seitsemään kanneperusteeseen, jotka koskevat:

               —

               EY:n perustamissopimuksen olennaisten muotomääräysten ja perustamissopimuksen soveltamista koskevien oikeussääntöjen rikkomista, harkintavallan väärinkäyttöä sekä yhteisen kannan 2007/140/YUTP (2) 7 artiklan 2 kohdan noudattamatta jättämistä, koska kanteen kohteena oleva päätös on tehty ottamatta huomioon yhteisen kannan 2007/140/YUTP 7 artiklan 2 kohtaan sisältyvää yksimielistä päätöksentekoa koskevaa sääntöä

               —

               edelliseen nähden liitännäisesti väitettä, joka liittyy siihen, että asetuksen N:o 423/2007 (3) 15 artiklan 2 kohta, jossa säädetään määräenemmistöpäätöksistä, on lainvastainen

               —

               yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamista, koska neuvosto on päättänyt kantajan varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttämisestä soveltamatta kuitenkaan kyseistä toimenpidettä muihin samanlaisessa tilanteessa oleviin iranilaisiin pankkeihin

               —

               suhteellisuusperiaatteen loukkaamista, koska neuvosto on päättänyt kantajan varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttämisestä, vaikka Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmassa 1803 (2008) valtioita on ainoastaan pyydetty olemaan tarkkaavaisia sellaisten toimien osalta, joita niiden alueella sijaitsevat rahoituslaitokset harjoittavat Iraniin sijoittautuneiden pankkien, mukaan lukien kantajan kanssa

               —

               puolustautumisoikeuksien, kuulluksi tulemista koskevan oikeuden ja tehokasta oikeussuojaa koskevan oikeuden loukkaamista, koska i) päätöslauselmassa 1803 (2008) valtioita on ainoastaan pyydetty olemaan tarkkaavaisia ja ii) Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston aikaisemmat päätöslauselmat (päätöslauselmat 1737 (2006) ja 1747 (2007)) eivät koskeneet kantajaa; lisäksi niitä seikkoja, joita on pidetty kantajan vastaisina, ei ole annettu kantajalle tiedoksi

               —

               omaisuudensuojaa koskevan perusoikeuden loukkaamista

               —

               asetuksen N:o 423/2007 15 artiklan 3 kohdan rikkomista, koska neuvoston olisi pitänyt ilmoittaa yksilöidyt ja nimenomaiset syyt päätökselleen suhteessa päätöslauselmaan 1803 (2008) sisältyvään tarkkaavaisuutta koskevaan velvollisuuteen ja suhteessa muille iranilaisille pankeille varattuun kohteluun

               —

               yhteisön toimivaltuuksien rikkomista, koska kantajan varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttämistä on pidettävä rikosoikeudellisen seuraamuksen kaltaisena seuraamuksena, erityisesti sen takia, ettei käsiteltävänä olevassa asiassa ole kyse Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselman täytäntöönpanosta, koska päätöslauselma 1803 (2008) ei sisällä tällaista jäädyttämistä koskevaa toimenpidettä.

      (1)  EUVL L 163, s. 29.

      (2)  Irania koskevista rajoittavista toimenpiteistä 27.2.2007 hyväksytty yhteinen kanta 2007/140/YUTP ((EUVL L 61, s. 49).

      (3)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 19.4.2007 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 423/2007 (EUVL L 103, s. 1).


title: Asia C-224/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Varhoven administrativen sad (Bulgaria) on esittänyt 20.4.2016 – Asotsiatsia na balgarskite predpiyatiya sa mezhdunarodni prevozi i patishtata (AEBTRI) v. Burgasin Nachalnik na Mitnitsa (tulliviraston johtaja) Svilengradin tulliviraston oikeudenomistajana

text:
               4.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/22

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Varhoven administrativen sad (Bulgaria) on esittänyt 20.4.2016 – Asotsiatsia na balgarskite predpiyatiya sa mezhdunarodni prevozi i patishtata (AEBTRI) v. Burgasin Nachalnik na Mitnitsa (tulliviraston johtaja) Svilengradin tulliviraston oikeudenomistajana
   (Asia C-224/16)
   (2016/C 243/23)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Varhoven administrativen sad

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Asotsiatsia na balgarskite predpiyatiya sa mezhdunarodni prevozi i patishtata (AEBTRI)

      Vastapuoli: Burgasin Nachalnik na Mitnitsa (tulliviraston johtaja) Svilengradin tulliviraston oikeudenomistajana

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko [Euroopan unionin] tuomioistuin ristiriitaisten tuomioistuinten antamien tuomioiden välttämiseksi toimivaltainen tulkitsemaan [Euroopan yhteisön nimissä neuvoston asetuksella N:o 2112/78 (1) hyväksyttyä 14.11.1975 tehtyä tulliyleissopimusta TIR-carnet’isiin merkittyjen tavaroiden kansainvälisestä kuljetuksesta (TIR-yleissopimus)] – jäsenvaltioiden tuomioistuimia sitovalla tavalla – jos kyseessä on tämän yleissopimuksen 8 ja 11 artiklassa säännelty ala, jotta voitaisiin arvioida, onko takaajayhdistys vastuussa tavalla, josta säädetään myös [tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä annetun komission asetuksen N:o 2454/93 (2) (tullikoodeksin soveltamisasetus)] 457 artiklan 2 kohdassa?

               2)

               Salliiko tullikoodeksin soveltamisasetuksen 457 artiklan 2 kohdan tulkinta, kun kyseistä säännöstä luetaan yhdessä [TIR-yleissopimuksen] 8 artiklan 7 kappaleen (josta on tullut 11 artiklan 2 kappale) ja sen selittävien huomautusten kanssa, että katsotaan, että kun [TIR-yleissopimuksen] 8 artiklan 1 ja 2 kappaleessa mainitut määrät erääntyvät, tulliviranomaisten on nyt käsiteltävän kaltaisessa tapauksessa mahdollisuuksien mukaan vaadittava maksua korvausvelvolliselta TIR-carnet’n haltijalta ennen vaatimuksen esittämistä takaajayhdistykselle?

               3)

               Onko katsottava, että vastaanottaja, joka on hankkinut tavaran tai jolla on hallussaan tavara, joka tiedetään toimitetun TIR-kuljetuksena mutta jonka osalta ei ole todettu, että se olisi esitetty määrätullitoimipaikassa ja ilmoitettu siellä tavarankuljetukseen, on jo näiden seikkojen perusteella henkilö, jonka olisi pitänyt tietää, että tavara oli siirretty pois tullivalvonnasta, ja sitä olisi pidettävä [yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen N:o 2913/92] 203 artiklan 3 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitetulla tavalla yhteisvastuullisena velallisena, kun kyseistä säännöstä tulkitaan yhdessä 213 artiklan kanssa?

               4)

               Mikäli kolmanteen kysymykseen vastataan myöntävästi: Estääkö tullihallinnon toimettomuus, eli se, että se ei ole vaatinut tältä vastaanottajalta tullivelan maksua – myös tullikoodeksin soveltamisasetuksen 457 artiklan 2 kohdassa säädetyn – [TIR-yleissopimuksen] 1 artiklan 16 kohdassa tarkoitetun takaajayhdistyksen vastuun syntymisen?

      (1)  TIR-carnet'isiin merkittyjen tavaroiden kansainvälistä kuljetusta koskevan Genevessä 14 päivänä marraskuuta 1975 tehdyn tulliyleissopimuksen tekemisestä 25.7.1978 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2112/78 (EYVL 1978, L 252, s. 1).

      (2)  Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annettu komission asetus (ETY) N:o 2454/93 (EYVL 1993, L 253, s. 1).


title: Asia T-407/13: Kanne 30.7.2013 — Al Assad v. neuvosto

text:
               23.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 344/56

         Kanne 30.7.2013 — Al Assad v. neuvosto
   (Asia T-407/13)
   2013/C 344/101
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Bouchra Al Assad (Damaskos, Syyria) (asiamiehet: asianajajat G. Karouni ja C. Dumont)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä 31.5.2013 annetun päätöksen 2013/255/YUTP Bouchra (myös Bushra) Assadia koskevilta osin

               —

               kumoamaan Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 36/2012 täytäntöönpanosta 22.4.2013 annetun täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 363/2012 — jota on oikaistu 9.5.2013 — Bouchra (myös Bushra) Assadia koskevilta osin

               —

               velvoittamaan Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 ja 91 artiklan mukaisesti.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen, jotka ovat olennaisilta osin samat tai samankaltaiset kuin ensimmäinen, toinen, kolmas, viides, kuudes ja seitsemäs niistä kanneperusteista, joihin on vedottu asiassa T-383/11, Makhlouf vastaan neuvosto. (1)

      (1)  EUVL 2011, C 282, s. 30.


title: Asia C-425/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 22.10.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione Siciliana – Italia) – Impresa Edilux Srl, yritysten tilapäisen yhteenliittymän valtuuttamana, ja Società Italiana Costruzioni e Forniture Srl (SICEF) v. Assessorato Beni Culturali e Identità Siciliana – Servizio Soprintendenza Provincia di Trapani, Assessorato ai Beni Culturali e dell’Identità Siciliana, UREGA – Sezione provinciale di Trapani ja Assessorato delle Infrastrutture e della Mobilità della Regione Siciliana (Ennakkoratkaisupyyntö — Julkiset hankinnat — Direktiivi 2004/18/EY — Tarjouspyyntömenettelystä pois sulkemisen perusteet — Hankintasopimus, joka ei yllä kyseessä olevan direktiivin soveltamisen kynnysarvoon — EUT-sopimuksen perustavanlaatuiset säännöt — Ilmoitus rikollisuuden torjumista koskevan laillisuusohjelman hyväksymisestä — Pois sulkeminen kyseisen ilmoituksen laiminlyömisen johdosta — Hyväksyttävyys — Oikeasuhtaisuus)

text:
               14.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 414/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 22.10.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione Siciliana – Italia) – Impresa Edilux Srl, yritysten tilapäisen yhteenliittymän valtuuttamana, ja Società Italiana Costruzioni e Forniture Srl (SICEF) v. Assessorato Beni Culturali e Identità Siciliana – Servizio Soprintendenza Provincia di Trapani, Assessorato ai Beni Culturali e dell’Identità Siciliana, UREGA – Sezione provinciale di Trapani ja Assessorato delle Infrastrutture e della Mobilità della Regione Siciliana
   (Asia C-425/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Julkiset hankinnat - Direktiivi 2004/18/EY - Tarjouspyyntömenettelystä pois sulkemisen perusteet - Hankintasopimus, joka ei yllä kyseessä olevan direktiivin soveltamisen kynnysarvoon - EUT-sopimuksen perustavanlaatuiset säännöt - Ilmoitus rikollisuuden torjumista koskevan laillisuusohjelman hyväksymisestä - Pois sulkeminen kyseisen ilmoituksen laiminlyömisen johdosta - Hyväksyttävyys - Oikeasuhtaisuus))
   (2015/C 414/12)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione Siciliana

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Impresa Edilux Srl, yritysten tilapäisen yhteenliittymän valtuuttamana, ja Società Italiana Costruzioni e Forniture Srl (SICEF)

      Vastapuolet: Assessorato Beni Culturali e Identità Siciliana – Servizio Soprintendenza Provincia di Trapani, Assessorato ai Beni Culturali e dell’Identità Siciliana, UREGA – Sezione provinciale di Trapani ja Assessorato delle Infrastrutture e della Mobilità della Regione Siciliana

      Muu osapuoli: Icogen Srl

      Tuomiolauselma

   EUT-sopimuksen perustavanlaatuisia sääntöjä ja yleisiä periaatteita, erityisesti yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteita sekä niistä seuraavaa avoimuusvelvollisuutta on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä sellaiselle kansallisen oikeuden säännökselle, jonka mukaan hankintaviranomainen voi määrätä, että julkista hankintaa koskevaa sopimusta koskevasta tarjouspyyntömenettelystä suljetaan automaattisesti pois ehdokas tai tarjoaja, joka ei tarjouksensa yhteydessä kirjallisesti ole ilmoittanut hyväksyvänsä niitä sitoumuksia ja ilmoituksia, jotka sisältyvät pääsiassa kyseessä olevan kaltaiseen laillisuusohjelmaan, jonka tavoitteena on torjua järjestäytyneen rikollisuuden soluttautuminen julkisten hankintasopimusten alalle. Niiltä osin kuin kyseinen laillisuusohjelma sisältää sellaisia ilmoituksia, joiden mukaan ehdokas tai tarjoaja ei ole määräysvalta- tai assosiaatiosuhteessa toisiin ehdokkaisiin tai kilpailijoihin eikä ole tehnyt eikä aio tehdä sopimuksia toisten tarjouspyyntömenettelyyn osallistuvien kanssa eikä anna minkäänlaisia tehtäviä alihankintana toisille tähän tarjouspyyntömenettelyyn osallistuville yrityksille, tällaisten ilmoitusten puuttuminen ei kuitenkaan voi johtaa ehdokkaan tai tarjoajan automaattiseen sulkemiseen pois kyseessä olevasta menettelystä.

      (1)  EUVL C 431, 1.12.2014.


title: Asia T-483/08: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 16.12.2009 — Giordano Enterprises v. SMHV — Dias Magalhães & Filhos (GIORDANO) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin GIORDANO rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki GIORDANO — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Rekisteröinnin osittainen epääminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               13.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 37/36

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 16.12.2009 — Giordano Enterprises v. SMHV — Dias Magalhães & Filhos (GIORDANO)
   (Asia T-483/08) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin GIORDANO rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki GIORDANO - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Rekisteröinnin osittainen epääminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2010/C 37/48
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Giordano Enterprises Ltd (F.T. Labuan, Malesia) (edustaja: asianajaja M. Nentwig)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: José Dias Magalhães & Filhos Lda (Arrifana Vfr, Portugali) (edustaja: asianajaja J. M. João)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 28.7.2008 tekemästä päätöksestä (asia R 1864/2007-2), joka koskee José Dias Magalhães & Filhos Lda:n ja Giordano Enterprises Ltd:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1.

               Kanne hylätään.

               2.

               Giordano Enterprises Ltd. vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 19, 24.1.2009.


title: Asia C-564/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.6.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 49 artikla — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Patenttiasiamiehet — Velvollisuus ottaa ammatillista vastuuta koskeva vastuuvakuutus — Velvollisuus nimetä asiankirjojen vastaanottamista varten henkilö siinä jäsenvaltiossa, jossa palvelut tarjotaan)

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/10

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.6.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-564/07) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - EY 49 artikla - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Patenttiasiamiehet - Velvollisuus ottaa ammatillista vastuuta koskeva vastuuvakuutus - Velvollisuus nimetä asiankirjojen vastaanottamista varten henkilö siinä jäsenvaltiossa, jossa palvelut tarjotaan)
   2009/C 180/16
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: E. Traversa ja H. Krämer)

      Vastaaja: Itävallan tasavalta (asiamiehet: E. Riedl ja G. Kunnert)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 49 artiklan rikkominen — Kansallisessa lainsäädännössä sellaisille toiseen jäsenvaltioon lainmukaisesti sijoittautuneille patenttiasiamiehille asetetut vaatimukset, jotka haluavat tarjota tilapäisesti palveluja kyseisessä jäsenvaltiossa — Velvollisuus kirjoittautua kansalliseen rekisteriin, ottaa tätä varten ammatillista vastuuta koskeva vastuuvakuutus, saattaa itsensä kurinpitovalvonnan alaiseksi myös muiden kuin ammatillisten velvollisuuksien osalta ja toimia yhteisymmärryksessä paikallisesti rajattuun toimintaan luvan saaneen valtuutetun kanssa

      Tuomiolauselma

               1)

               Itävallan tasavalta on ei ole noudattanut EY 49 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se velvoittaa toiseen jäsenvaltioon tavanomaisesti sijoittautuneet patenttiasiamiehet, jotka haluavat tilapäisesti tarjota palveluja Itävallassa, osoittamaan asiakirjojen vastaanottamista varten henkilön, jonka kotipaikka on Itävallassa.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 79, 29.3.2008.


title: Asia T-433/17: Kanne 12.7.2017 – Dehousse v. Euroopan unionin tuomioistuin

text:
               11.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/32

         Kanne 12.7.2017 – Dehousse v. Euroopan unionin tuomioistuin
   (Asia T-433/17)
   (2017/C 300/40)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Franklin Dehousse (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat L. Levi ja S. Rodrigues)

      Vastaaja: Euroopan unionin tuomioistuin

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               tutkii kanteen ja toteaa sen perustelluksi

         sekä näin ollen

               —

               kumoaa 18.5.2017 tehdyn päätöksen, jolla vastaaja hylkäsi kantajan 12.4.2017 esittämän uudistetun pyynnön saada tutustua asiakirjoihin, ja 22.5.2017 tehdyn päätöksen, jolla vastaaja hylkäsi osittain kantajan 16.3.2017 tekemän uudistetun pyynnön saada tutustua asiakirjoihin

               —

               toteaa vastaajan SEUT 340 artiklassa tarkoitetun vastuun

               —

               määrää vastaajan korvaamaan kantajalle aiheutuneen aineettoman vahingon, joka on arvioitu ex aequo et bono kymmeneksi tuhanneksi (10 000) euroksi ja toissijaisesti yhdeksi symboliseksi euroksi

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kumoamisvaatimuksensa tueksi kolmeen kanneperusteeseen ja vahingonkorvausvaatimuksensa tueksi yhteen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee yleisön oikeudesta tutustua Euroopan unionin tuomioistuimen hallussa sen hallinnollisten tehtävien hoitamiseksi oleviin asiakirjoihin 11.10.2016 tehdyn Euroopan unionin tuomioistuimen päätöksen (2016/C 445/03), SEUT 15 artiklan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 42 artiklan rikkomista ja liittyy yleisön oikeuteen saada tutustua toimielinten asiakirjoihin ja avoimuusvelvoitteeseen. Erityisesti kantaja väittää, että riidanalaiset päätökset on kumottava siltä osin kuin niissä ei anneta oikeutta tutustua tiettyihin asiakirjoihin, annetaan epätäydellinen oikeus tutustua muihin asiakirjoihin tai annetaan oikeus tutustua asiakirjoihin, joiden useat kohdat ovat peitettyjä.

               2.

               Toinen kanneperuste, joka koskee SEUT 296 artiklan ja perusoikeuskirjan 41 artiklan rikkomista siltä osin kuin riidanalaiset päätöksen ovat virheellisiä tai niitä ei ole perusteltu riittävästi.

               3.

               Kolmas kanneperuste, joka koskee suhteellisuusperiaatteen loukkaamista.

         Unionin saattamisesta sopimussuhteen ulkopuoliseen vastuuseen kantaja väittää, että vastaajana oleva toimielin on toiminut sääntöjenvastaisesti, mikä aiheuttaa vastuun. Sen toimet ovat aiheuttaneet kantajalle vakavan aineettoman vahingon, josta hän vaatii korvausta.


title: Asia T-389/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 18.2.2008 — Earth Products v. SMHV — Meynard Designs (EARTH) (Yhteisön tavaramerkki — Rekisteröinnin esteet — Rekisteröintihakemuksen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               5.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/37

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 18.2.2008 — Earth Products v. SMHV — Meynard Designs (EARTH)
   (Asia T-389/07) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Rekisteröinnin esteet - Rekisteröintihakemuksen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   (2008/C 171/70)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Earth Products Inc. (Carlsbad, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja M. Graf)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: D. Botis)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Meynard Designs Inc. (Waltham, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat E. Cornu ja E. De Gryse)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, joka on nostettu SMHV:n toisen valituslautakunnan 9.8.2007 tekemästä päätöksestä (asia R 1590/2006-2), joka koskee Meynard Designs Inc:n ja Earth Products Inc:n välistä väitemenettelyä
   Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 297, 8.12.2007.


title: Asia T-285/11: Kanne 6.6.2011 — Gooré v. neuvosto

text:
               13.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 238/21

         Kanne 6.6.2011 — Gooré v. neuvosto
   (Asia T-285/11)
   2011/C 238/38
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Charles Kader Gooré (Abidjan, Norsunluurannikko) (edustajat: asianajaja F. L. Meynot)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvien rajoittavien erityistoimenpiteiden toteuttamisesta Norsunluurannikon tilanteen vuoksi annetun asetuksen (EY) N:o 560/2005 muuttamisesta 6.4.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 330/2011 siltä osin kuin se koskee Charles Kader Goorén sisällyttämistä liitteessä II olevaan luetteloon (ja toteaa, ettei asetusta sovelleta häneen nähden),

               —

               velvoittaa Euroopan unionin neuvoston suorittamaan Charles Kader Goorélle 50 000 euroa korvauksena hänen kärsimästään vahingosta,

               —

               velvoittaa Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu olennaisten menettelymääräysten rikkomiseen. Kantaja moittii neuvostoa yhtäältä perusteluiden puuttumisesta ja toisaalta siitä, että se on loukannut suhteellisuusperiaatetta, koska rajoittavilla toimenpiteillä ylitetään se, mikä on tarpeen neuvoston tavoittelemien päämäärien saavuttamiseksi.

               2)

               Toinen kanneperuste perustuu perussopimuksen rikkomiseen. Kantaja moittii neuvostoa yhtäältä siitä, että se on loukannut puolustautumisoikeuksia, koska hänelle ei ole koskaan annettu tiedoksi kaikkia toimenpiteen perustana olevia seikkoja, ja toisaalta omaisuudensuojaa koskevan oikeuden loukkaamisesta.


title: Asia C-318/06: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 13.11.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/26

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 13.11.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-318/06) (1)

   (2006/C 331/59)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 212, 2.9.2006.


title: Asia C-104/05 P: El Corte Inglés s.a:n 2.3.2005 (fax 28.2.2005) tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston asiassa T-8/03, El Corte Inglés s.a. vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) 13.12.2004 antamasta tuomiosta

text:
               14.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 115/10

         El Corte Inglés s.a:n 2.3.2005 (fax 28.2.2005) tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston asiassa T-8/03, El Corte Inglés s.a. vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) 13.12.2004 antamasta tuomiosta
   (Asia C-104/05 P)
   (2005/C 115/20)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   El Corte Inglés s.a. on valittanut 2.3.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston asiassa T-8/03, El Corte Inglés s.a. vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) 13.12.2004 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajana on asianajaja J. L. Rivas Zurdo.
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               kumoaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-8/03 13.12.2004 tekemän päätöksen, joka on annettu valittajalle tiedoksi 20.12.2004, ja jolla hylätään kanne ja velvoitetaan kantaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut;

               2.

               hyväksyy ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa nostetun kanteen, ja

                           a)

                           kumoaa OHMI:n neljännen valituslautakunnan 3.10.2002 tekemän päätöksen (yhdistetyt asiat 700/200-4 ja 746/2000-4) sillä perusteella, että kun siinä hyväksytään kantajan kanne osittain ja hylätään valittajan väitteet, siinä myönnetään yhteisön tavaramerkki nro 203570 luokkiin 18 ja 24 kuuluville tuotteille;

                           b)

                           hylkää yhteisön tavaramerkin nro 203570 ”Emilio Pucci” rekisteröimisen myös kaikkien luokkaan 18 (nahat ja nahan jäljitelmät ja niistä tehdyt tavarat, jotka eivät sisälly muihin luokkiin; eläinten nahat; matka-arkut ja -laukut, sateenvarjot, päivävarjot ja kävelykepit; piiskat ja satulavarusteet) ja luokkaan 24 (Tekstiilit ja tekstiilituotteet, jotka eivät sisälly muihin luokkiin; sängynpeitot ja pöytäliinat) kuuluvien tavaroiden osalta; kyseiset luokat ovat ainoat, joiden osalta OHMI oli hyväksynyt rekisteröimisen;

                           c)

                           velvoittaa vastapuolen ja väliintulijan korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska esillä olevassa asiassa tavarat, joille on myönnetty aikaisemmat tavaramerkit, ja hakemuksen kohteena olevat tavarat ovat samankaltaisia;
   Valituksen kohteena olevan tuomion perusteluosassa viitataan yleisiin ja abstrakteihin kriteereihin, jotka koskevat tuotteiden samankaltaisuuden puuttumista, vaikka esillä oleva asia on poikkeustapaus;
   luokkiin 18 ja 25 kuuluvien tuotteiden välistä korvaavuutta, minkä myös väliintulija on myöntänyt vaatimuksessaan, ei ole otettu huomioon valituksen kohteena olevassa tuomiossa, vaikka tällainen korvaavuus vahvistaa oikeuskäytännössä vahvistetun kriteerin, jonka mukaan luokat ovat pelkkiä hallinnollisia kriteereitä;
   kuluttajista muodostuvaa yleisöä koskeva kriteeri on seikka, joka on otettava huomioon säännöksiä sovellettaessa. Tämän vuoksi valituksen kohteena olevassa tuomiossa mainitut ”merkitykselliset tekijät”, jotka tarkoittavat yleensä tuotteiden välistä samankaltaisuutta, eivät ole ehdottomia edellytyksiä arvioitaessa kahden vastakkaisen tavaramerkin suojaa;
   valituksen kohteena oleva tuomio keskittää vertailun alustaviin, abstrakteihin ja ”mekaanis-materialistisiin” kriteereihin, eikä siinä arvioida muoti-käsitteen yhteisiä tekijöitä siihen liittyvine useine seikkoineen:
   kuluttajista muodostuva yleisö (keskivertokuluttaja) on aina otettava huomioon tavaramerkkejä koskevissa riidoissa, kuten säädetään asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa;
   kantajan esittämällä näytöllä osoitetaan ”Emilio Tucci”-tavaramerkin tunnettuisuus, jolloin on sovellettava asetuksen 8 artiklan 5 kohtaa;
   ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiossa ei arvioida riittävästi tavaramerkin mainetta vuodesta 1994 lähtien tai ennen vuotta 1996;
   Emilio Pucci-merkki saattaisi johtaa harhaan osan Emilio Tuccin asiakaskunnasta, mistä aiheutuisi perusteetonta etua ensin mainitulle, aikaisemman tavaramerkin ja sen yksinomaisen erottamiskyvyn kustannuksella.


title: Asia T-87/99: Michel Hendrickxin 13.4.1999 Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskusta (Cedefop) vastaan nostama kanne

text:
C 174/12                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         19.6.1999
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Kantajat väittävät, että Yhdistyneen kuningaskunnan vuoden
1994 VAT Actin (arvonlisäverolaki) tietyt säännökset, jotka               –   kumoaa 5.1.1999 tehdyn komission päätöksen, jolla on
on annettu direktiivin 77/388/ETY (kuudes arvonlisäverodirek-                 hylätty kantajan henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan
tiivi) 4 artiklan 4 kohdassa säädetyn valtuutuksen nojalla,                   nojalla tekemä valitus nimittävän viranomaisen päätök-
sellaisena kuin asetus on muutettuna ja jossa säädetään                       sestä, jolla kantajalta evättiin lupa julkaista yksityiskohtai-
seuraavaa: ”jäsenvaltio voi käsitellä yhtenä verovelvollisena                 nen teksti esitelmästä, jonka hän oli saanut luvan pitää
sellaisia maan alueelle sijoittautuneita henkilöitä, jotka ovat               30.10.1997 Cordobassa aiheesta ”The need for economic
oikeudellisesti itsenäisiä, mutta joilla on läheiset rahoitukselli-           finetuning at the local and regional level in the Monetary
set, taloudelliset ja hallinnolliset suhteet toisiinsa”, vaikuttavat          Union of the European Union”,
heidän asemaansa. Jäsenvaltiot eivät voi heidän mukaansa
vedota tähän valtuutukseen varauksettomasti, koska 4 artiklan             –   toteaa, että kantajan vaatimus saada lupa esitelmänsä
4 kohdassa säädetään selvästi, että tätä valtuusta voidaan                    tekstin julkaisemiseen on perusteltu,
käyttää, ”jollei 29 artiklassa tarkoitetuista neuvotteluista muuta
johdu”. Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 29 artiklassa pe-              –   velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut ko-
rustetaan ”neuvoa-antava arvonlisäverokomitea”.                               konaisuudessaan.
Kantajat väittävät, että jos Yhdistynyt kuningaskunta ei ole
asianmukaisesti saattanut asiaa komitean käsiteltäväksi, tai jos
ei ole mitään suoraa näyttöä pöytäkirjasta, joka olisi osoitus            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
siitä, että tosiseikkojen tapahtumahetkellä on käyty neuvottelu-
ja, Yhdistyneen kuningaskunnan edellä mainitut säännökset
                                                                          Kantaja toteaa osallistuneensa yksityisesti seminaariin ja pitä-
on kumottava olennaisen menettelymääräyksen rikkomisen
                                                                          neensä tässä yhteydessä esitelmän sen jälkeen, kun hän oli
vuoksi eikä niitä voida soveltaa kantajiin.
                                                                          pyytänyt ja saanut siihen esimieheltään luvan tiivistelmän ja
Kantajat ovat pyytäneet Yhdistyneen kuningaskunnan viran-                 niiden pääkohtien luonnoksen perusteella, joita hän oli aikonut
omaisilta tietoja neuvotteluista, mutta pyyntö hylättiin sillä            tuoda esityksessään esiin. Seminaarin järjestäjät pyysivät häntä
perusteella, että kyseiset tiedot eivät olleet julkisia. Kantajat         jälkikäteen toimittamaan yksityiskohtaisen tekstin luennosta,
esittivät tämän jälkeen pyynnön vastaajalle. Vastaaja ei vastan-          jotta se voitaisiin sisällyttää julkaisuun, joka heillä oli aikomus
nut tiedonsaantipyyntöön kuukauden kuluessa pyynnön teke-                 toimittaa. Toimivaltainen viranomainen hylkäsi kantajan
misestä tai kuukauden kuluessa asian uudelleen käsittelyä                 pyynnön saada henkilöstösääntöjen 17 artiklan 2 kohdan
koskevan pyynnön tekemisestä.                                             mukaisesti lupa kyseisen tekstin julkaisemiseen yhtäältä sillä
                                                                          perusteella, että kantajan esittämä mielipide saattoi vaarantaa
Kantajat väittävät, että koska vastaaja ei ole vastannut asian            toimielimen edun, koska se pienensi sen liikkumavaraa, ja
uudelleen käsittelyä koskevaan pyyntöön kuukauden kuluessa,               toisaalta sillä perusteella, että esitelmän tiivistelmän (joka oli
sen on katsottava hylänneen pyynnön asiakirjajulkisuutta                  esitelmän pitämiseen annetun luvan perustana) ja kyseisen
koskevan päätöksen 2 artiklan 4 kohdan ensimmäisessä ala-                 tekstin välillä oli merkittäviä eroja.
kohdassa tarkoitetulla tavalla. Tällainen hylkäävä päätös on
lainvastainen sekä sellaisenaan että myös siksi, että sitä ei ole
perusteltu, koska sillä loukataan näin ollen perustamissopi-              Kantaja vastustaa tätä perustelua ja katsoo, että kieltäytyessään
muksen 190 artiklaa, joka on ehdoton määräys. Komissiolle                 antamasta hänelle lupaa artikkelinsa julkaisemiseen komissio
kummankin edellä mainitun pyynnön osalta annettujen yhden                 on tehnyt ilmeisen arviointivirheen ja käyttänyt väärin harkin-
kuukauden määräaikojen, joiden kuluessa sen on ratkaistava                tavaltaansa sekä loukannut luottamuksensuojan periaatetta ja
pyynnöt, tarkoituksena on suojata viivyttelyltä kantajien kaltai-         laiminlyönyt huolenpitovelvollisuutensa.
sessa asemassa olevia henkilöitä, jotka ovat pyytäneet saada
tutustua asiakirjoihin ja vaatineet komissiota tekemään kaiken
mahdollisen – mukaan luettuna sisäisten neuvottelujen pitämi-
nen ja tarvittavien lupien hankkiminen – kyseisten määräaiko-
jen kuluessa. Niiden on katsottava olevan ehdottomia ja
kaikilta osin sitovia.
                                                                          Michel Hendrickxin 13.4.1999 Euroopan ammatillisen
                                                                          koulutuksen kehittämiskeskusta (Cedefop) vastaan nosta-
Michael Cwikin 12.4.1999 Euroopan yhteisöjen komissio-                                                  ma kanne
                    ta vastaan nostama kanne
                            (Asia T-82/99)                                                           (Asia T-87/99)
                          (1999/C 174/24)
                                                                                (1999/C 174/25)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Michael Cwik, kotipaikka Tervuren (Belgia), on nostanut                                       (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
12.4.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Nicolas Lhoëst,                Michel Hendrickx, kotipaikka Amblekipon (Kreikka), on nosta-
Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson                 nut 13.4.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
SARL, 30 rue de Cessange.                                                 tuomioistuimessa kanteen Euroopan ammatillisen koulutuk-
 ---pagebreak--- 19.6.1999                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 174/13
sen kehittämiskeskusta (jäljempänä Cedefop) vastaan. Kantajan            Salzgitter AG:n 15.4.1999 Euroopan yhteisöjen komissio-
edustajina ovat asianajajat Jean-Noël Louis, Françoise Parmen-                               ta vastaan nostama kanne
tier ja Véronique Peere, Bryssel, ja prosessiosoite Luxembur-
gissa Fiduciaire Myson SARL, 30 rue Cessange, L-1320 Luxem-
bourg.                                                                                (Asia T-90/99)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                                (1999/C 174/26)
–    kumoaa Cedefopin 3.6.1998 tekemän päätöksen, jolla se
     hylkäsi kantajan tekemän hallinnollisista tukitoiminnoista
     vastaavan osaston osastopäällikön tointa koskevan työ-
     paikkahakemuksen,                                                                        (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
–    kumoaa Cedefopin päätöksen olla ottamatta huomioon
     kantajan tekemää hallintopäällikön tointa koskevaa työ-             Salzgitter AG, Salzgitter (Saksa), on nostanut 15.4.1999
     paikkahakemusta,                                                    Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                         messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
–    kumoaa päätöksen, jossa päätettiin olla 30.6.1998 jälkeen           jan edustajana on asianajaja Jochim Sedemund, asianajotoimis-
     jatkamatta kantajan työsuhdetta tilapäisenä toimihen-               to Deringer, Tessin, Herrmann Sedemund, ja prosessiosoite
     kilönä,                                                             Luxemburgissa on asianajotoimisto Aloyse May, 31 Grand
                                                                         Rue, Luxembourg.
–    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Kantaja, joka on neuvoston virkamies, siirrettiin Cedefopin              1. kumoaa komission 3.3.1999 tekemän päätöksen (diaari-
palvelukseen tilapäiseksi toimihenkilöksi. Kantaja pyysi                     tunnus SG (99) D/1542, menettelytunnus C 10/99/ex NN
12.12.1997 päivätyssä kirjeessä, että Cedefopin johtaja jatkaisi             55/98-Saksa);
hänen työsuhdettaan ainakin 30.6.1998 asti.
Cedefop julkaisi 2.4.1998 avoimia työpaikkoja koskevan sisäi-            2. velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
sen ilmoituksen, josta ilmeni, että avoimena oli hallinnollisista
tukitoiminnoista vastaavan osaston osastopäällikön toimi.
Cedefop julkaisi 2.4.1998 myös toisen avoimia työpaikkoja
koskevan sisäisen ilmoituksen, josta ilmeni, että palvelukseen           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
haettiin hallintopäällikköä. Kantaja haki kumpaakin työ-
paikkaa.
                                                                         Riidanalaisella päätöksellä komissio aloitti kuudennen terästu-
                                                                         kisäännöstön (1) 6 artiklan 5 kohdan mukaisen tukea koskevan
Cedefopin johtaja ilmoitti kantajalle 3.6.1998 päivätyllä kir-           tutkintamenettelyn.
jeellä katsovansa, ettei kantaja soveltunut hallinnollisista tuki-
toiminnoista vastaavan osaston osaston osastopäällikön toi-
meen eikä hänen hallintopäällikön tointa koskevaa hakemus-               Kantaja toteaa komission katsoneen päätelmissään, että Saksan
taan voitu ottaa huomioon ja ettei hänen työsuhdettaan                   Zonenrandförderungsgesetzissä (2)(raja-alueen tukemisesta annet-
jatkettaisi 30.6.1998 jälkeen.                                           tu laki) säädetyt verotuksellisia poistoja ja varauksia koskevat
                                                                         mahdollisuudet, joita kantajakonserniin kuuluvat yhtiöt ovat
Kantaja väittää, että työpaikkailmoitukset ovat lainvastaisia,           käyttäneet, ovat subventiota ja siten kiellettyä valtiontukea.
koska niistä ei ilmennyt, minkä tasoisesta ja sisältöisestä              Tämän vuoksi komissio on kantajan mukaan katsonut toteen
tehtävästä oli kyse eikä sitä, millaista koulutusta ja työkoke-          näytetyksi sen, että viranomaiset ovat myöntäneet kiellettyä ja
musta hakijoilta vaadittiin. Hänen mukaansa Cedefopin johtaja            yhteismarkkinoille soveltumatonta tukea, jota ovat saaneet
on tehnyt ilmeisen arviointivirheen hylätessään kantajan työ-            Salzgitter/Preussag Stahl sekä sen hiili- ja teräsalalla toimivat
paikkahakemuksen, koska se ei perustu valintakomitean                    tytäryhtiöt.
päätökseen, vaan ainoastaan sen puheenjohtajan vähemmistöä
edustavaan eriävään mielipiteeseen. Päätös, jolla hallinto-
päällikön tointa koskevaa hakemusta ei otettu huomioon,                  Kantaja väittää, että EHTY:n perustamissopimuksen 4 artiklan
perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen ja sitä tehtäessä on              c alakohtaa ja 67 artiklan 1 kohtaa on tulkittu väärin.
käytetty väärin harkintavaltaa ja sovellettu väärin menette-             Zonenrandförderungsgesetzin tarkoituksena on osittain korvata
lysäännöksiä. Näitä päätöksiä tehtäessä on selvästi loukattu             niitä valtavia haittoja, jotka johtuivat yrityksen sijainnista
yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatetta.                  aiemmin Itä-Saksaan ja Tšekkoslovakiaan rajoittuneella vyö-
                                                                         hykkeellä. Lakia sovellettiin poikkeuksetta kaikkiin yhteisön
Kantaja katsoo lopuksi, että päätös olla jatkamatta hänen                yrityksiin, joilla oli toimintaa tällä vyöhykkeellä. Näin ollen ei
työsuhdettaan 30.6.1998 jälkeen on näiden kahden päätöksen               täyty edes tuen määritelmän kannalta olennainen edellytys
välitön seuraus. Hänen mukaansa näiden päätösten lainvastai-             erityisistä helpotuksista yritykselle. Tämän lain säännösten
suus on aiheuttanut sen, että myöhemmin tehty päätös olla                nojalla yritykset saattoivat ainostaan väliaikaisesti siirtää vero-
jatkamatta kantajan työsuhdetta tilapäisenä toimihenkilönä on            tuksen toteutumisajankohtaa. Sen sijaan säännöksistä ei kos-
lainvastainen.                                                           kaan seurannut julkisten varojen antamista yrityksille, kuten
                                                                         komissio oikeudellisesti erheellisesti väittää. Näin ollen jo tuen
                                                                         perusedellytys jää puuttumaan.