title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 20 päivänä syyskuuta 2001 asiassa T-171/00, Peter Spruyt vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Vakuutus työtapaturmien ja ammattitautien varalle – Henkilöstösääntöjen 73 artiklassa säädettyjen suoritusten saaminen – Riippuliito-onnettomuus)

text:
5.1.2002                  FI                              Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 3/31
        YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                        YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                   TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                        TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                     20 päivänä syyskuuta 2001
                                                                                20 päivänä syyskuuta 2001
asiassa T-171/00, Peter Spruyt vastaan Euroopan yhteisö-
                            jen komissio (1)
                                                                               asiassa T-95/01, Gérald Coget ja muut vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin (1)
(Henkilöstö – Vakuutus työtapaturmien ja ammattitautien
varalle – Henkilöstösääntöjen 73 artiklassa säädettyjen
        suoritusten saaminen – Riippuliito-onnettomuus)
                                                                               (Henkilöstö – Pääsihteerin virka – Hakumenettely – Koke-
                                                                               mus ”korkean organisaatiotason” tehtävistä – Toimielimen
                             (2002/C 3/53)                                            laaja harkintavalta – Haastatteluun kutsuminen)
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (2002/C 3/54)
Asiassa T-171/00, Peter Spruyt, Euroopan yhteisöjen komis-                                        (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
sion virkamies, kotipaikka Arolo di Leggiuno (Italia), edustaja-
naan asianajaja E. Boigelot, prosessiosoite Luxemburgissa,
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään: J. Cur-
rall), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan
komission 13.9.1999 tekemän päätöksen, jossa komissio
kieltäytyi soveltamasta kantajaan Euroopan yhteisöjen virka-
                                                                               Asiassa T-95/01, Gérald Coget, Euroopan yhteisöjen tilintar-
miehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 73 artiklaa, yhteisö-
jen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa:                       kastustuomioistuimen virkamies, kotipaikka Hettange-Grande
                                                                               (Ranska), Pierre Hugé, Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuo-
presidentti J. Azizi, tuomarit: K. Lenaerts ja M. Jaeger, kirjaaja:
                                                                               mioistuimen virkamies, kotipaikka Bonnevoie (Luxemburg),
hallintovirkamies J. Palacio González, on antanut 20.9.2001
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                     Emmanuel Gabolde, Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuo-
                                                                               mioistuimen virkamies, kotipaikka Metz (Ranska), edustajinaan
                                                                               asianajaja A. Soulier, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan
1)     Komission 13.9.1999 tehty päätös, jossa komissio kieltäytyi             Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin (asiamiehinään
       soveltamasta kantajaan Euroopan yhteisöjen virkamiehiin so-             J.-M. Stenier, P. Giusta, B. Schäfer ja D. Waelbroeck), jossa
       vellettavien henkilöstösääntöjen 73 artiklaa, kumotaan.                 kantaja vaatii yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                               tuinta kumoamaan tilintarkastuomioistuimen 22.2.2001 teke-
                                                                               män päätöksen nimittää Michel Hervé toimielimen pääsihtee-
2)     Komissio velvoitetaan korvaamaan kantajalle 9.5.1999 tämän              rin virkaan 1.7.2001 alkaen, yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
       riippuliito-onnettomuudesta aiheutuneet sairauskulut, jotka             teen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa:
       ylittävät ne määrät, jotka hänelle jo on korvattu henkilöstösään-       jaoston puheenjohtaja J. Azizi, tuomarit K. Lennaerts ja
       töjen 72 artiklan nojalla, ja näille sairauskuluille on maksettava      M. Jaeger, kirjaaja: hallintovirkamies J. Plingers, on antanut
       viivästyskorkoja 6,25 prosenttia 13.9.1999 alkaen.                      20.9.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
3)     Komissio velvoitetaan ottamaan vastatakseen kantajan väliai-
       kaisesta täydellisestä tai osittaisesta työkyvyttömyydestä sekä         1)    Kanne hylätään.
       hänen pysyvästä osittaisesta työkyvyttömyydestä aiheutuvista
       kustannuksista, jotka liittyvät tähän onnettomuuteen, henkilös-
       tösääntöjen 73 artiklassa ja Euroopan yhteisöjen virkamiehien
                                                                               2)    Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan kah-
       työtapaturmien ja ammattitautien kattamista koskevassa lain-
                                                                                desta välitoimimenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut
       säädännössä vahvistetuilla edellytyksillä.
                                                                                mukaan lukien.
4)     Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                               (1) EYVL C 186, 30.6.2001.
( 1) EYVL C 247, 26.8.2000.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 7 päivänä helmikuuta 2001 asioissa T-38/99–T-50/99, Sociedade Agrícola dos Arinhos, Lda ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kumoamiskanne – Komission päätös 98/653/EY – Kiireelliset suojatoimenpiteet Portugalissa esiintyvän naudan tarttuvan enkefalopatian perusteella – Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt – Luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä suoraan ja erikseen koskevat toimet – Tutkittavaksi ottaminen)

text:
19.5.2001               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 150/23
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                             2)    Kantajat vastaavat oikeudenkäyntikuluista, mukaan lukien
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                         välitoimimenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
                                                                         3)    Väliintulija vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                   7 päivänä helmikuuta 2001
                                                                         (1) EYVL C 136, 15.5.1999.
asioissa T-38/99–T-50/99, Sociedade Agrı́cola dos Arin-
   hos, Lda ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
(Kumoamiskanne – Komission päätös 98/653/EY – Kiireelli-
set suojatoimenpiteet Portugalissa esiintyvän naudan tarttu-
van enkefalopatian perusteella – Luonnolliset henkilöt tai                      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
oikeushenkilöt – Luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä                             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
suoraan ja erikseen koskevat toimet – Tutkittavaksi ottami-
                                nen)
                                                                                20 päivänä maaliskuuta 2001
                         (2001/C 150/43)                                 asiassa T-52/99, T. Port GmbH & Co. KG vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio(1)
                                                                         (Banaanit – Tuonti AKT-maista ja kolmansista maista –
                   (Oikeudenkäyntikieli: portugali)                      Vuosittain myönnettävän määrän laskeminen – Vahingon-
                                                                         korvauskanne – Tutkittavaksi ottaminen – WTO:n säännöt
                                                                         – WTO:n sääntöihin ei voida vedota – Harkintavallan
                                                                              väärinkäyttö – Yhteisön oikeuden yleiset periaatteet)
Asioissa T-38/99–T-50/99, Sociedade Agrı́cola dos Arinhos,
Lda, kotipaikka Lissabon, Sociedade Agrı́cola do Monte da
Aldeia, Lda, kotipaikka Lissabon, António José da Veiga                                           (2001/C 150/44)
Teixeira, kotipaikka Coruche (Portugali), Sociedade Agrı́cola
Monte da Senhora do Carmo SA, kotipaikka Almeirim (Portu-
gali), Sociedade Agrı́cola de Perescuma SA, kotipaikka Almei-                                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
rim, Sociedade Agrı́cola Couto de Fornilhos SA, kotipaikka
Moura (Portugali), Casa Agrı́cola da Raposeira, Lda, kotipaikka
Coruche, José de Barahona Núncio, kotipaikka Évora (Portuga-           Asiassa T-52/99, T. Port GmbH & Co. KG, kotipaikka Hampuri
li), Prestase – Prestação de Serviços e Contabilidade, Lda,             (Saksa), edustajanaan asianajaja G. Meier, vastaan Euroopan
kotipaikka Lissabon, Sociedade Agro-Pecuária da Herdade do              yhteisöjen komissio (asiamiehinään K.-D. Borchardt ja
Zambujal, Lda, kotipaikka Palmela (Portugali), Francisco Luı́s           H. van Vliet), jossa kantaja vaatii korvausta vahingosta, joka
Pinheiro Caldeira, kotipaikka Campo Maior (Portugali), Socie-            sille on aiheutunut siitä, että komissio on neuvoston asetuksen
dade Agrı́cola Cabral de Ascensão, Lda, kotipaikka Horta dos            (ETY) N:o 404/93 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista
Arcos, Serpa (Portugali) ja Joaquim Inácio Passanha Braancamp           säännöistä banaanien tuontia yhteisöön koskevan järjestelmän
Sobral, kotipaikka Lissabon, edustajinaan asianajajat C. Botelho         osalta 28 päivänä lokakuuta 1998 annetussa komission asetuk-
Moniz ja J. Rôla Roque, prosessiosoite Luxemburgissa, joita              sessa (EY) N:o 2362/98 (EYVL L 293, s. 32) antanut säännöksiä,
tukee Portugalin tasavalta (asiamiehinään L. Fernandes,                  joiden kantaja väittää olevan ristiriidassa maailman kauppajär-
Â. C. Seiça Neves ja A. M. Conçalves Monteiro), vastaan                 jestön (WTO) sääntöjen ja tiettyjen yhteisön oikeuden yleisten
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään A. M. Alves                  periaatteiden kanssa, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
Vieira, G. Berscheid ja V. Airão), joissa kantajat vaativat, että       tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa Portugalissa                puheenjohtaja P. Lindh sekä tuomarit R. Garcı́a-Valdecasas ja
esiintyvän naudan tarttuvan enkefalopatian takia tarpeellisista          J. D. Cooke, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio González,
kiireellisistä suojatoimenpiteistä 18 päivänä marraskuuta 1998           on 20.3.2001 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
tehdyn komission päätöksen 98/653/EY (EYVL L 311, s. 23)                 seuraava:
2 artiklan a kohdan siltä osin kuin siinä kielletään viemästä
Portugalista Espanjaan ja Ranskaan taisteluhärkiä, joita on              1)    Kanne hylätään.
tarkoitus käyttää kulttuuri- ja urheilutapahtumissa, yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien           2)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaa
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja V. Tiili sekä tuomarit                    komission oikeudenkäyntikulut.
R. M. Moura Ramos ja P. Mengozzi, kirjaaja: hallintovirkamies
G. Herzig, on 7.2.2001 antanut tuomion, jonka tuomiolausel-
ma on seuraava:                                                          (1) EYVL C 121, 1.5.1999.
1)    Kanteet jätetään tutkimatta.


title: Tribunal d'instance de Lillen 19.3.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Directeur général des douanes et droits indirects vastaan Eridania Beghin-Say SA (Asia C-103/96)

text:
N:o C 158/4                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          1.6.96
      unionin muiden jäsenvaltioiden välisen kaupankäynnin                   asettaminen yksipuolisesti voimakkaan sukupuolihajun
      peiteltynä rajoittamisena ?                                            toteamisessa käytettäväksi menetelmäksi; tämä johtaa
                                                                             siihen, että hylätään järjestelmällisesti liha, joka tulee
f 1 ) Società Italiana Autori ed Editori .                                   Tanskasta, jossa testit toteutetaan paikallisten toimival
                                                                             taisten viranomaisten hyväksymän, niin kutsutun " ska
                                                                             tol-menetelmän " avulla . Saksan viranomaiset vetoavat
                                                                             virheellisesti direktiivin 7 artiklan 1 kohdan b alakoh
                                                                             taan, koska Saksassa toteutettu käytäntö ei ole tarkoi
                                                                             tettu yhteisön oikeussääntöjen noudattamisen valvomi
                                                                             seksi pistokokein vaan Saksassa ainoaksi luotettavaksi
Euroopan yhteisöjen komission 27.3.1996 Saksan liittota                     menetelmäksi tunnustetun menetelmän järjestelmälli
                    savaltaa vastaan nostama kanne
                                                                             seksi täytäntöönpanemiseksi .
                             ( Asia C-102/96 )
                               ( 96/C 158 /07 )                        — Yhteisön oikeuden niiden edellytysten rikkominen,
                                                                             jotka koskevat direktiivin 64/433/ETY 5 artiklassa,
                                                                             sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 91 /497/
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 27.3.1996
                                                                             ETY , tarkoitettua lihan julistamista ihmisravinnoksi
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan
liittotasavaltaa vastaan . Kantajan asiamiehenä on Euroo                    kelpaamattomaksi : kohdevaltio voi pistokoevalvonnan
                                                                             osalta tosin soveltaa oman valintansa mukaista mene
pan yhteisöjen komission oikeudellisen yksikön virkamies
                                                                             telmää , mutta sillä ei ole toimivaltaa tämän perusteella
Klaus-Dieter Borchardt ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o
Euroopan yhteisöjen komission oikeudellisen yksikön vir                     hylätä alkuperämaassa ihmisravinnoksi kelpaaviksi
                                                                             luokiteltuja lihaeriä . Tämä on vastoin sekä sisämarkki
kamies Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner C 254,
                                                                             naperiaatetta että direktiivin 89/662/ETY 8 artiklaa,
Kirchberg.
                                                                             jossa säädetään eräänlaisesta välitysmenettelystä , johon
                                                                             komissio osallistuu .
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                             Tämä menettely on johtanut juuri Tanskassa käytetyn
1 , toteaa , että Saksan liittotasavalta on rikkonut sille                   " scatol-menetelmän ", jonka luotettavuutta on epäilty
      direktiivin 64/433/ETY (') 6 artiklan 1 kohdan b ala                  myös Ranskassa, vahvistamiseen; toisin kuin Ranskan
       kohdan ja 5 artiklan 1 kohdan o alakohdan, sellaisena                 viranomaiset Saksan viranomaiset kieltäytyvät noudat
       kuin se on muutettuna direktiivillä 91 /497/ETY ( 2 ),                tamasta tätä tulosta .
      yhdessä direktiivin 89/662/ETY ( 3 ) 5 artiklan 1 , 7 ja 8
       kohdan sekä EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan               — EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan rikkominen :
      perusteella kuuluvia jäsenyysvelvoitteitaan,                           liittohallitus vetoaa perusteettomasti kuluttajansuojaan
      — kun se vaatii toteuttamaan direktiivin 6 artiklan 1
                                                                             liittyviin pakottaviin syihin . Ihmisravinnoksi käytettä
                                                                             vän tuoreen lihan tuotantoa ja markkinoille saattamista
             kohdan b alakohdan mukaisen erityisen velvollisuu              koskevat vaatimukset on kokonaan yhdenmukaistettu
             den merkitä ja lämpökäsitellä kastroimattomien                  direktiivillä 64/433/ETY ( sellaisena kuin se on muutet
             karjujen teurasruhot eläinten painosta huolimatta               tuna direktiivillä 91 /497/ETY ) ja direktiivillä 89/662/
             silloin, kun karjunliha sisältää professori Clausin             ETY . Neuvoston ja komission direktiivin 91/497/ETY
             modifioidun immuunientsyymikokeen mukaan                        hyväksymisen johdosta antamalla julkilausumalla , joka
             enemmän kuin 0,5 /μg/g androsteronia                            koskee karjuihin liittyvää ongelmaa, on vain selventävä
             ja
                                                                             merkitys eikä sitä voida tulkita direktiivin sanamuodon
                                                                             kanssa ristiriitaisella tavalla .
       — kun se pitää 0,5 μg/g androsteronin raja-arvon
             ylittävää lihaa lihana, jossa on voimakas sukupuoli      (') EYVL 1964 , N:o 121 , s . 2012
             haju ja joka on direktiivin 5 artiklan 1 kohdan o         ( 2 ) EYVL 1991 , N:o L 268 , s . 69
             alakohdan mukaisesti julistettava ihmisravinnoksi         ( 3 ) EYVL 1989 , N:o L 395 , s . 13
             kelpaamattomaksi;
2 , velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
       lut .
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                       Tribunal d'instance de Lillen            19.3.1996 tekemällään
— Yhteisön oikeuden niiden edellytysten rikkominen,                    päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Direc
       jotka koskevat direktiivin 64/433/ETY 6 artiklan, sellai       teur général des douanes et droits indirects vastaan Eridania
       sena kuin se on muutettuna direktiivillä 91 /497/ETY,                                      Beghin-Say SA
       mukaista erityistä velvollisuutta merkitä ja lämpökäsi                                    Asia C-103 /96 )
       tellä liha : Saksan viranomaisten vaatimus siitä, että
                                                                                ( 96/C 158 /08 )
       tarvittaessa myös alle 80 kilon painoiset ruhot on
       merkittävä ja lämpökäsiteltävä, on selvästi ristiriidassa
       direktiivin 6 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa .            Tribunal d'instance de Lille on pyytänyt 19.3.1996 teke
       Tämän säännöksen vastainen on myös tietyn testin                mällään päätöksellä , joka on saapunut yhteisöjen tuomio
 ---pagebreak---  1.6.96                ra                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            N:o C 158 /5
 istuimen kirjaamoon 28.3.1996 , Euroopan yhteisöjen                   Industria , Lda . vastaan Conselho Técnico Aduaneiro seu
 tuomioistuimelta asiassa Directeur général des douanes et             raaviin kysymyksiin :
 droits indirects vastaan Eridania Beghin-Say SA ennakko
 ratkaisua seuraaviin kysymyksiin :                                    1 ) Kun otetaan huomioon seikat, joita pidettiin ennakko
                                                                              ratkaisun pyytämistä koskevaa päätöstä tehtäessä
                                                                              toteen näytettyinä ('), sekä sovellettavat yhteisön
 1 ) Onko tiettyjen asetuksen ( ETY ) N:o 1999/85 (') sovel                  oikeussäännöt, kuuluuko tässä asiassa kyseessä oleva
       tamista koskevien sääntöjen vahvistamisesta 24 päivänä                 tavara kahteen tullinimikkeeseen (2 ), kuten Tribunal
       marraskuuta 1986 annetun neuvoston asetuksen ( ETY )                   Técnico de l a Instância on ilmoittanut ja kuten
       N:o 3677/86 ( 2 ) 9 artikla pätevä, kun sen mukaan                     myöhemmin on vahvistettu ?
       tavaroiden määrittäminen vastaaviksi edellyttää, että
       kyseiset tavarat kuuluvat samaan tariffin alanimikkee
       seen kuin tuontitavarat, vaikka 16 päivänä heinäkuuta          2 ) Jos edelliseen kysymykseen vastataan kieltävästi , mihin
                                                                              tullinimikkeeseen tuote siinä tapauksessa kuuluu ?
        1985 annetussa perusasetuksessa ( ETY ) N:o 1999/85 ei
       asetetakaan tällaista edellytystä ?
                                                                      C ) " Maahantuotu tavara on Meriin Gerin - merkkinen sähkölaite,
                                                                            malli Alpes 100 12 KVA, johon kuuluu :
2 ) Onko 24 päivänä marraskuuta 1986 annetun neuvos                        a ) Kaappi , joka sisältää
       ton asetuksen ( ETY ) N:o 3677/86 9 artikla pätevä, kun                   1 ) vaihtosuuntainlaturin, joka antaa sähköverkon kautta
       sen mukaan tavaroiden määrittäminen vastaaviksi edel                         virtaa vaihtovirtalaturille ja lataa paristoa;
       lyttää , että kyseiset tavarat kuuluvat samaan tariffin                  2 ) vaihtovirtalaturin, joka muuntaa tasavirran säännellyksi
       alanimikkeeseen kuin tuontitavarat, vaikka tällaisesta                        vaihtovirraksi ;
       edellytyksestä aiheutuukin taloudellisille toimijoille                   3 ) staattisen vaihtosuuntaimen, jonka avulla on mahdollista
       suhteettomia seurauksia ?                                                     estää ylikuormitus aiheuttamatta liian suurta virransyöt
                                                                                töä .
                                                                            b ) Toinen kaappi, joka sisältää vedenpitävän pariston , jossa on
3 ) Onko 24 päivänä marraskuuta 1986 annetun neuvos                            lyijyakku ja jonka käyttöaika on 30 minuuttia ."
       ton asteuksen ( ETY ) N:o 3677/86 9 artikla pätevä             ( 2 ) Kaappi , joka sisältää vaihtosuuntainlaturin , vaihtovirtalaturin
       ottaen huomioon luottamuksensuojan ja oikeusvar                     ja vaihtosuuntaimen, tullinimike 85.01 B. II . f), ja kaappi, joka
       muuden periaatteet, kun sen mukaan tavaroiden                        sisältää akut, tullinimike 85.04 B. I.
       määrittäminen vastaaviksi edellyttää , että kyseiset tava
       rat kuuluvat samaan tariffin alanimikkeeseen kuin
       tuontitavarat, vaikka tämän artiklan ja tariffi- ja tulli
       nimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun ase
       tuksen ( ETY ) N:o 265 8/87 ( 3 ) säännöksistä yhdessä
       aiheutui yhtäkkiä 1.1.1988 — ja ainoastaan 1.1.1992
       saakka — se, että sisäisessä jalostusmenettelyssä oli         Euroopan yhteisöjen komission 3.4.1996 Espanjan kunin
       mahdotonta juurikassokerin ja ruokosokerin osalta                                 gaskuntaa vastaan nostama kanne
       käyttää korvaamista vastaavilla tavaroilla ?
                                                                                ( Asia C-107/96 )
                                                                                ( 96/C 158/10 )
H EYVL N:o L 188 , s . 1
( 2 ) EYVL N:o L 351 , s . 1
( 3 ) EYVL N:o L 256 , s . 1                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 3.4.1996 Euroo
                                                                     pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kunin
                                                                     gaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat johtava oikeu
                                                                     dellinen neuvonantaja Richard Wainwright ja oikeudellisen
                                                                     yksikön virkamies Fernando Castillo de la Torre, ja proses
                                                                     siosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies
                                                                     Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner.
Supremo Tribunal Administrativon (2a Secção — Conten                Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
cioso Tributário ) 28.2.1996 tekemällään päätöksellã esit
tämä ennakkoratkaisupyyntõ asiassa Codiesel — Sociedade               1 , toteaa , että jättäessään antamatta ja panematta täytän
de Apoio Técnico à Indústria, Lda. vastaan Conselho                          töön sekä antamatta määräajassa tiedoksi direktiivin
                        Técnico Aduaneiro
                                                                             91 /156/ETY noudattamiseksi tarvittavat lait, asetukset
                         . Asia C-105 /96                                    ja hallinnolliset määräykset, Espanjan kuningaskunta
                           ( 96/C 158/09 )                                   on jättänyt noudattamatta jätteistä annetun direktiivin
                                                                             75/442/ETY (') muuttamisesta 18 päivänä maaliskuuta
                                                                             1991 annetun neuvoston direktiivin 91 /156/ETY ( 2 ),
Supremo Tribunal Administrative (2a Secção — Conten                         sekä EY:n perustamissopimuksen 5 ja 189 artiklan
cioso Tributário ) pyytää 28.2.1 996 tekemällään, yhteisöjen                 mukaisia jäsenyysvelvoitteitaan .
tuomioistuimen kirjaamoon 1.4.1996 saapuneella päätök
sellään Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkorat             2 , velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
kaisua asiassa Codiesel — Sociedade de Apoio Técnico à                        ut .


title: Asia T-560/12: Kanne 17.12.2012 — Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej v. Euroopan kemikaalivirasto

text:
               16.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/18

         Kanne 17.12.2012 — Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej v. Euroopan kemikaalivirasto
   (Asia T-560/12)
   2013/C 79/33
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej sp. z o.o. (Brzesko, Puola) (edustaja: asianajaja T. Dobrzyński)

      Vastaaja: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               kumoamaan Euroopan kemikaaliviraston 15.11.2012 tekemän päätöksen nro SME(2012) 3538, jossa kantaja velvoitetaan maksamaan 20 700 euron suuruinen hallinnollinen maksu

               toissijaisesti kumoamaan ECHAn hallintoneuvoston 12.11.2010 tekemän päätöksen MB/D/29/2010 niiden palvelujen luokittelusta, joista peritään maksu

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.
   Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komission asetusta (EY) N:o 340/2008 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1907/2006 ei ole noudatettu ja annetun toimivallan periaatetta on loukattu
   Riidanalainen päätös ei ole maksuja koskevan asetuksen mukainen, koska vastaajalla on oikeus vain hallinnollisten maksujen perimiseen, kun taas oikeus vaikutukseltaan varoittavien sakkojen määräämiseen on jäsenvaltioilla. Hallinnollisten maksujen tulisi olla asianmukaisessa suhteessa ECHAn suorittaman työn määrään. Suuruudeltaan 20 700 euron hallinnollinen maksu siitä, että yrityksen koko on ilmoitettu väärin, on rangaistusluontoinen ja muistuttaa sakkoa. Näin ollen vastaaja on käyttänyt jäsenvaltioilla olevaa toimivaltaa, mikä on ristiriidassa SEU 5 artiklassa määrätyn annetun toimivallan periaatteen kanssa ja mikä on SEUT 263 artiklassa tarkoitettua menettelyä toimivallan puuttuessa.
   Toinen kanneperuste, joka perustuu yhdenvertaisuusperiaatteen loukkaamiseen
   Se, että hallinnollisen maksun suuruus riippuu yrityksen koosta on eurooppalaisen hyvän hallintotavan säännöstön 5 artiklassa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa taatun yhdenvertaisuusperiaatteen vastaista. Kun otetaan huomioon, että hallinnollisen maksun tarkoituksena on määritelmänsä mukaan hallintopalvelun kustannusten kattaminen, ei voida objektiivisesti perustella sitä, että siinä on eroja rekisteröityjen yritysten koon mukaan. Hallinnollinen työ yritysten koon tarkastamisessa on nimittäin vertailukelpoista. Näin ollen suuret yritykset, jotka virheellisesti ovat ilmoittaneet olevansa pieniä tai keskisuuria yrityksiä, maksavat maksuja, jotka eivät kata ainoastaan niiden suuruuden tarkastamismenettelyyn liittyvien palvelujen kustannuksia, vaan myös muiden yritysten suuruuden tarkastamiseen liittyviä kustannuksia tai ehkä jopa ECHAn muiden suoritusten kustannuksia.
   Kolmas kanneperuste, joka perustuu oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamiseen
   Kantaja, joka on ilmoittanut yrityksensä koon pieneksi, toimi tahattomasti virheellisessä käsityksessä siitä, mikä on yritysten koon oikea luokittelu. Kansallisen tiedotuskeskuksen REACHiä koskevilla internetsivuilla yrityksen koko oli otsikon ”Maksut” alla määritelty elinkeinovapautta koskevan kansallisen lain mukaan. Kyseisen lain mukaan yrityksen koon määrittämisessä ei oteta huomioon toiminnan rakennetta, vaan arviointiperusteena on sen palveluksessa olevien työntekijöiden määrä ja vuotuinen nettoliikevaihto, ja kantaja on ottanut huomioon kyseiset tiedot. Asianomaiselle ei ole asianmukaisesti ilmoitettu velvollisuudesta ottaa huomioon yrityksen koon määrittämisessä 6.5.2003 annettu komission suositus (2003/361/EY). ECHA ei ole myöskään ilmoittanut yritykselle niiden hallinnollisten maksujen suuruudesta, jotka uhkaavat siinä tapauksessa, että yrityksen koko on luokiteltu virheellisesti, ja se on näin ollen loukannut oikeusvarmuuden periaatetta.
   Neljäs kanneperuste, joka perustuu harkintavallan väärinkäyttöön
   Vastaaja on käyttänyt harkintavaltaansa väärin, koska se on määrännyt päätöksessä MB/D/29/2010 erittäin ylimitoitetuista maksuista ja koska se on antanut itselleen erittäin laajan toimivallan kaikkien maksujen täytäntöönpanoa koskevien oikeussuojakeinojen käyttömahdollisuuksissa ja siinä, ettei kyseisiä maksuja voida välttää. Asetuksen N:o 340/2008 13 artiklan 4 kohdalla ei voida perustella tällaista toimivaltaa. Hallinnollisten maksujen perimisellä on todellisuudessa muu tarkoitus kuin asetuksen N:o 340/2008 johdanto-osan toisessa perustelukappaleessa mainittu tarkoitus (ECHAn palvelujen kustannusten kattaminen) eivätkä ne vastaa vastaajan suorittamaa työmäärää, vaan ne ovat kantajalle oikeudettomasti määrättyjä sakkoja.


title: Asia C-396/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 20.10.2011 (Tribunale ordinario di Barin (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Interedil Srl, selvitystilassa v. Fallimento Interedil Srl ja Intesa Gestione Crediti Spa (Ennakkoratkaisupyyntö — Alemman asteen tuomioistuimen toimivalta esittää ennakkoratkaisukysymys unionin tuomioistuimelle — Asetus (EY) N:o 1346/2000 — Maksukyvyttömyysmenettelyt — Kansainvälinen toimivalta — Velallisen pääintressien keskus — Sääntömääräisen kotipaikan siirtäminen toiseen jäsenvaltioon — Toimipaikan käsite)

text:
               10.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 362/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 20.10.2011 (Tribunale ordinario di Barin (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Interedil Srl, selvitystilassa v. Fallimento Interedil Srl ja Intesa Gestione Crediti Spa
   (Asia C-396/09) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Alemman asteen tuomioistuimen toimivalta esittää ennakkoratkaisukysymys unionin tuomioistuimelle - Asetus (EY) N:o 1346/2000 - Maksukyvyttömyysmenettelyt - Kansainvälinen toimivalta - Velallisen pääintressien keskus - Sääntömääräisen kotipaikan siirtäminen toiseen jäsenvaltioon - Toimipaikan käsite)
   2011/C 362/04
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale ordinario di Bari

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Interedil Srl, selvitystilassa

      Vastaajat: Fallimento Interedil Srl ja Intesa Gestione Crediti Spa

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunale ordinario di Bari — Maksukyvyttömyysmenettelyistä 29.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1346/2000 3 artiklan tulkinta (EYVL L 160, s. 1) — Velallisen pääintressien keskus — Sääntömääräiseen kotipaikkaan perustuva olettama — Sijoittautuminen toiseen jäsenvaltioon — Kansalliset vai yhteisön käsitteet

      Tuomiolauselma

               1)

               Unionin oikeuden vastaista on, että kansallista tuomioistuinta sitovat kansallisen menettelysäännön mukaan kansallisen ylemmän tuomioistuimen tekemät arvioinnit, kun on selvää, että kyseisen ylemmän tuomioistuimen tekemät arvioinnit eivät ole unionin oikeuden, sellaisena kuin unionin tuomioistuin on sitä tulkinnut, mukaisia.

               2)

               Maksukyvyttömyysmenettelystä 29.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1346/2000 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua käsitettä velallisen ”pääintressien keskus” on tulkittava unionin oikeuden mukaisesti.

               3)

               Velallisyhtiön pääintressien keskusta määritettäessä asetuksen N:o 1346/2000 3 artiklan 1 kohdan toista virkettä on tulkittava seuraavasti:

                           —

                           velallisyhtiön pääintressien keskus on määritettävä asettamalla etusijalle kyseisen yhtiön keskushallinnon sijaintipaikka, sellaisena kuin se voidaan todeta objektiivisten ja kolmansien osapuolten tiedettävissä olevien seikkojen perusteella. Jos yhtiön johto- ja valvontaelimet sijaitsevat sen sääntömääräisessä kotipaikassa ja jos yhtiön hallintoa koskevat päätökset tehdään kolmansien osapuolten tiedettävissä olevalla tavalla tuossa paikassa, kyseisessä säännöksessä säädettyä olettamaa ei voida kumota. Jos yhtiön keskushallinto ei sijaitse sen sääntömääräisessä kotipaikassa, se olosuhde, että yhtiöllä on varallisuutta ja sen taloudelliseen hyödyntämiseen liittyviä sopimuksia muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa sillä on sääntömääräinen kotipaikka, riittää kumoamaan kyseisen olettaman vain edellyttäen, että kaikkien merkityksellisten seikkojen kokonaisarvioinnin perusteella voidaan todeta, että kyseisen yhtiön johdon ja valvonnan tosiasiallinen keskus sijaitsee ja että sen intressejä hallinnoidaan kyseisessä muussa jäsenvaltiossa kolmansien osapuolten tiedettävissä olevalla tavalla

                           —

                           jos velallisyhtiön sääntömääräinen kotipaikka siirretään ennen maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamista koskevan hakemuksen jättämistä, kyseisen yhtiön pääintressien keskuksen oletetaan olevan sen uudessa sääntömääräisessä kotipaikassa.

               4)

               Saman asetuksen 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua käsitettä ”toimipaikka” on tulkittava siten, että siinä edellytetään taloudellisen toiminnan harjoittamiseksi tarvittavia rakenteita, jotka ilmentävät tiettyä organisaation vähimmäistasoa ja tiettyä pysyvyyttä. Pelkästään erillisten omaisuuserien tai pankkitilien olemassaolo ei lähtökohtaisesti vastaa tätä määritelmää.

      (1)  EUVL C 312, 19.12.2009.


title: Asia C-253/99: Finanzgericht Bremenin 1.6.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Firma Bacardi GmbH vastaan Hauptzollamt Bremerhaven

text:
18.9.1999                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 265/1
                                                                     I
                                                              (Tiedonantoja)
                                                      TUOMIOISTUIN
                                                            TUOMIOISTUIN
Ranskan tasavallan 2.7.1999 tekemä valitus Euroopan                      tuomioistuin tukeutui asiassa Lilly. Ranskan hallitus kiistää
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                       myös riitautetun tuomion 64 kohdassa olevan toteamuksen
toisen jaoston asiassa T-112/97 (1), Monsanto Company                    siitä, että koska ei ole todettu ”mitään sellaista tosi- tai
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukee Rans-                   oikeusseikkaa, joka voisi johtaa toisenlaiseen lopputulokseen,
       kan tasavalta, 22.4.1999 antamasta tuomiosta                      on syytä viitata asiassa Lilly annetun tuomion perusteluihin ja
                                                                         siten kumota riidanalainen päätös”.
                         (Asia C-248/99 P)
                                                                         Ranskan hallitus katsoo, että ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                         mioistuimelle oli esitetty uusia tosi- tai oikeusseikkoja, joiden
                          (1999/C 265/01)                                olisi pitänyt johtaa asian ratkaisemiseen toisella tavalla kuin
                                                                         asiassa T-120/96.
Ranskan tasavalta on valittanut 2.7.1999 Euroopan yhteisöjen
tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-                (1) EYVL C 199, 28.6.1997, s. 27.
teen tuomioistuimen toisen jaoston asiassa T-112/97, Monsan-
to Company vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
22.4.1999 antamasta tuomiosta. Valittajan asiamiehinä ovat
Ronny Abraham, Jean-François Dobelle, Kareen Rispal-
Bellanger ja Christina Vasak, prosessiosoite Luxemburgissa
Ranskan suurlähetystö, 8 boulevard Joseph II.
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                         Finanzgericht Bremenin 1.6.1999 tekemällään päätöksellä
                                                                         esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Firma Bacardi
1. kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa                          GmbH vastaan Hauptzollamt Bremerhaven
    T-112/97 22.4.1999 antaman tuomion tuomiolauselman
    1 kohdan, ja
                                                                                (Asia C-253/99)
2. täyttää vastaajan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
    messa esittämät vaatimukset, eli hylkää Monsanton kan-                                         (1999/C 265/02)
    teen perusteettomana sekä määrää kantajan korvaamaan
    oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Finanzgericht Bremen on pyytänyt 1.6.1999 tekemällään
                                                                         päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-
                                                                         tuimen kirjaamoon 7.7.1999, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      tuimelta asiassa Firma Bacardi GmbH vastaan Hauptzollamt
                                                                         Bremerhaven ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin perusti Monsanton
nostamaa kannetta koskevan arvionsa asiassa T-120/96, Lilly              1. Voidaanko tuontitullit tullikoodeksin (1) 236 artiklan mu-
vastaan komissio annettuun tuomioon.                                          kaan palauttaa, kun USA:sta tuodun Bourbon-viskin maa-
                                                                              hantuoja on tulli-ilmoituksessa 10.9.1996 ilmoittanut
                                                                              koodinumeron 22083082 ja vasta 2.10.1996, esittäen
Ranskan hallitus riitauttaa ainakin itsensä osalta ensimmäisen                tullikoodeksin täytäntöönpanoasetuksen (2) liitteen 5 mu-
oikeusasteen tuomioistuimen toteamuksen, jonka mukaan                         kaisen aitoustodistuksen, pyytänyt tavaran lukemista yh-
asianosaiset pitivät tarpeellisena komission päätöksen kumoa-                 distetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 22083011 kuulu-
mista samoilla perusteilla, joihin ensimmäisen oikeusasteen                   vaksi ja siitä johtuvaa alemman tullin soveltamista?
 ---pagebreak--- C 265/2                   FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         18.9.1999
2. Jos kysymykseen 1 vastataan kieltävästi:                               II. Jos jompaan kumpaan I kohdassa olevista kysymyksistä
                                                                                annetaan kielteinen vastaus:
     Voidaanko tässä tapauksessa katsoa olevan olemassa sellai-
     nen ”erityistilanne”, joka – muiden laillisten edellytysten                a) Ovatko edellä I a) kohdassa mainitun elatusapuennak-
     täyttyessä – voi tullikoodeksin 239 artiklan, luettuna                          kolain mukaiset elatusapuennakot työntekijöiden va-
     yhdessä tullikoodeksin täytäntöönpanoasetuksen 905 ar-                          paasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä
     tiklan 1 kohdan kanssa, mukaan johtaa tuontitullin palaut-                      lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY)
     tamiseen?                                                                       N:o 1612/68 (4) 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja
                                                                                sosiaalisia etuja?
(1) Neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92, EYVL L 302, 19.10.1992,
                                                                                b) Onko elatusapuennakon myöntämiseen vaadittava
    s. 1.                                                                            edellytys, jonka mukaan lapsen oleskelupaikan on
(2) Komission asetus (ETY) N:o 2454/93, EYVL L 253, 11.10.1993,                      oltava Itävallassa, katsottava – EY:n perustamissopi-
    s. 1.                                                                            muksen 48 artiklassa olevan työntekijöiden vapaata
                                                                                liikkuvuutta koskevan periaatteen valossa – asetuksen
                                                                                N:o 1612/68 3 artiklan 1 kohdan toisessa luetelmakoh-
                                                                                dassa tarkoitetuksi kielletyksi rajoittavaksi sään-
                                                                                nökseksi?
                                                                                c) Perustetaanko asetuksen N:o 1612/68 säännöksillä
                                                                                työntekijän lapselle oma oikeus saada elatusapuennak-
                                                                                koja?
Oberster Gerichtshofin, Wien, 23.6.1999 tekemällään
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa alai-                  ( 1) EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2.
käinen Anna Humer, jota hänen äitinsä Andrea Sturm-                       ( 2) EYVL L 230, 22.8.1984, s. 6.
                       bauer-Machand edustaa                              ( 3) EYVL L 331, 16.11.1989, s. 1.
                                                                          ( 4) EYVL L 257, 15.10.1968, s. 2.
                           (Asia C-255/99)
                           (1999/C 265/03)
Oberster Gerichtshof, Wien, on pyytänyt 23.6.1999 te-                     High Court of Justicen (England & Wales) Queen’s Bench
kemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomiois-              Divisionin Divisional Courtin 29.3.1999 tekemällään
tuimen kirjaamoon 8.7.1999, Euroopan yhteisöjen tuomiois-                 päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa The
tuimelta asiassa alaikäinen Anna Humer, jota hänen äitinsä                Queen vastaan Secretary of State for the Home Depart-
Andrea Sturmbauer-Machand edustaa ennakkoratkaisua seu-                             ment, ex parte: Julius Barkoci ja Marcel Malik
raavaan kysymykseen:
                                                                                (Asia C-257/99)
I. a) Onko lasten elatukseen myönnettävistä elatusapuenna-
          koista annetun Itävallan liittovaltion lain (vuoden 1985                                    (1999/C 265/04)
          Unterhaltsvorschu(gesetz, UVG, BGBI 451, sellaisena
          kuin se on voimassa) perusteella työssäolevien tai              High Court of Justice (England and Wales), Queen’s Bench
          työttömien henkilöiden, jotka saavat Itävallan lainsää-         Division, Divisional Court on pyytänyt 29.3.1999 tekemällään
          dännön perusteella työttömyyden johdosta etuuksia,              päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
          alaikäisille lapsille myönnettävät elatusapuennakot kat-        9.7.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkorat-
          sottava sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yh-           kaisua asiassa The Queen vastaan Secretary of State for the
          teisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja       Home Department, ex parte: Julius Barkoci ja Marcel Malik,
          heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971              seuraaviin kysymyksiin:
          annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, (1)
          sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettu-
                                                                          Sopimuksen välitön oikeusvaikutus ja tulkinta (1)
          na 2.6.1983 annetulla neuvoston asetuksella N:o
          2001/83, (2) ja muutettuna 30.10.1989 annetulla neu-
          voston asetuksella N:o 3427/89, (3) 4 artiklan 1 kohdan         1. Onko sopimuksen 45 artiklalla välitön oikeusvaikutus
          h alakohdassa tarkoitetuiksi perhe-etuuksiksi, ja                     jäsenvaltioiden kansallisissa oikeusjärjestyksissä sen
          päteekö myös asetuksen 3 artiklassa oleva yhdenvertai-                estämättä, mitä sopimuksen 59 artiklassa määrätään?
          sen kohtelun periaate sen vuoksi tällaisessa tapauk-
          sessa?                                                          2. Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä,
                                                                                miten on tulkittava sopimuksen 59 artiklan 1 kohdan
     b) Perustetaanko asetuksen N:o 1408/71 73 ja 74 artiklan                   viimeistä edellisessä virkkeessä olevaa määräystä (ja erityi-
          säännöksillä Itävallassa asuvan ja siellä työssäolevan tai            sesti sanoja ”etuja, jotka kuuluvat jollekin sopimuspuolelle
          työttömän isän, joka saa siellä Itävallan lainsäädännön               tietyn tämän sopimuksen määräyksen nojalla”)? Yleisem-
          perusteella työttömyyden johdosta etuuksia, ja toisessa               min, missä määrin voi jäsenvaltio kyseistä määräystä
          jäsenvaltiossa asuvan äidin kanssa asuvalle, avioliitosta             rikkomatta soveltaa maahan pääsyä ja maassa oleskelua
          syntyneelle lapselle oikeus elatusapuennakon myöntä-                  sekä luonnollisten henkilöiden sijoittautumista koskevia
          miseen edellä I a) kohdassa mainitun elatusapuennak-                  kansallisia lakejaan, asetuksiaan ja hallinnollisia määräyk-
          kolain perusteella?                                                   siään henkilöihin, jotka vetoavat sopimuksen 45 artiklaan?


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 17 päivänä kesäkuuta 1999, asiassa C-260/97 (Bundesgerichtshofin esittämä ennakkoratkaisupyyntä), Unibank A/S vastaan Flemming G. Christensen (Brysselin yleissopimus - Yleissopimuksen 50 artiklan tulkinta - Ilmaisu viralliset asiakirjat (actes authentiques), jotka on laadittu jossakin sopimusvaltiossa ja jotka ovat siellä täytäntöönpanokelpoisia - Asiakirja, joka on laadittu ilman viranomaisen myötävaikutusta - Yleissopimuksen 32 ja 36 artikla)

text:
7.8.1999                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              C 226/7
–    15-16 hevosvoiman veroluokkaan kuuluvia ajoneuvoja ei voida           lokakuuta 1978 tehdyllä yleissopimuksella (EYVL L 304, s. 1,
     pitää edellä mainitussa määräyksessä tarkoitetulla tavalla sa-        muutettu teksti s. 77) sekä Helleenien tasavallan liittymisestä
     manlaisina tuotteina kuin yli 18 hevosvoiman veroluokkiin tai         kyseiseen yleissopimukseen ja pöytäkirjaan 25 päivänä loka-
     varsinkaan veroluokkaan 23 hevosvoimaa tai enemmän kuuluvat           kuuta 1982 tehdyllä yleissopimuksella (EYVL L 388, s. 1),
     ajoneuvot, jollainen pääasian kantajalla on, tai                      yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-
                                                                           nossa: jaoston puheenjohtaja J.-P. Puissochet sekä tuomarit
–    vaikka joitakin 15-16 hevosvoiman veroluokkaan kuuluvia               J. C. Moitinho de Almeida, D. A. O. Edward (esittelevä tuomari),
     ajoneuvoja voidaan pitää samanlaisina tuotteina kuin yli 18           L. Sevón ja M. Wathelet, julkisasiamies: A. La Pergola, kirjaaja:
     hevosvoiman veroluokkiin ja varsinkin veroluokkaan 23 hevos-          R. Grass, on antanut 17.6.1998 tuomion, jonka tuomiolausel-
     voimaa tai enemmän kuuluvat ajoneuvot, kuluttajien saatavissa         ma on seuraava:
     on sellainen valikoima tällaisia 15-16 hevosvoiman veroluok-
     kaan kuuluvia maahantuotuja ajoneuvoja, ettei progressiokertoi-       Velkakirja, joka on täytäntöönpanokelpoinen sen valtion oikeuden
     men kasvu 15-16 hevosvoiman veroluokan ja yli 18 hevosvoi-            mukaan, jossa se on laadittu, mutta jonka virallisuutta viranomainen
     man veroluokkien, varsinkin veroluokan 23 hevosvoimaa tai             tai muu kyseisen valtion tähän tarkoitukseen valtuuttama virallinen
     enemmän, välillä vaikuta kotimaassa valmistettujen ajoneuvojen        taho ei ole vahvistanut, ei ole tuomioistuimen toimivallasta sekä
     myyntiä suosivasti.                                                   tuomioiden täytäntöönpanosta yksityisoikeuden alalla tehdyn
                                                                           27 päivänä syyskuuta 1968 allekirjoitetun yleissopimuksen, sellaise-
(1) EYVL C 41, 7.2.1998.
                                                                           na kuin se on muutettuna Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä
                                                                           Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan
                                                                           liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen 9 päivänä lokakuuta 1978
                                                                           tehdyllä yleissopimuksella sekä Helleenien tasavallan liittymisestä
                                                                           kyseiseen yleissopimukseen 25 päivänä lokakuuta 1982 tehdyllä
                                                                           yleissopimuksella, 50 artiklassa tarkoitettu virallinen asiakirja.
                                                                           (1) EYVL C 295, 27.9.1997.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                            (viides jaosto)
                   17 päivänä kesäkuuta 1999,
asiassa C-260/97 (Bundesgerichtshofin esittämä ennakko-                            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
ratkaisupyyntä), Unibank A/S vastaan Flemming G. Chris-
                               tensen (1)                                                              (viides jaosto)
(Brysselin yleissopimus – Yleissopimuksen 50 artiklan tul-                                    17 päivänä kesäkuuta 1999,
kinta – Ilmaisu viralliset asiakirjat (actes authentiques),
jotka on laadittu jossakin sopimusvaltiossa ja jotka ovat                  asiassa C-295/97 (Tribunale di Genovan esittämä ennakko-
siellä täytäntöönpanokelpoisia – Asiakirja, joka on laadittu               ratkaisupyyntö), Industrie Aeronautiche e Meccaniche
ilman viranomaisen myötävaikutusta – Yleissopimuksen 32                    Rinaldo Piaggio SpA vastaan International Factors Italia
                             ja 36 artikla)                                SpA (Ifitalia), Dornier Luftfahrt GmbH ja Ministero della
                                                                                Difesa (1)
                          (1999/C 226/11)
                                                                           (Valtiontuki – EY:n perustamissopimuksen 92 artikla (josta
                                                                           on muutettuna tullut 87 EY artikla) – Uusi tuki – Etukäteen
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                                   tehtävä ilmoitus)
                                                                                (1999/C 226/12)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Asiassa C-260/97, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on saatta-
nut yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi tuomioistuimen
toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksityisoikeu-                 (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
den alalla koskevan 27 päivänä syyskuuta 1968 allekirjoitetun                            tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
yleissopimuksen tulkitsemisesta yhteisöjen tuomioistuimessa
3 päivänä kesäkuuta 1971 tehdyn pöytäkirjan nojalla saadak-                Asiassa C-295/97, jonka Tribunale di Genova (Italia) on
seen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa                saattanut 234 EY artiklan (aiempi 177 artikla) nojalla yhteisö-
asiassa Unibank A/S vastaan Flemming G. Christensen ennak-                 jen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansalli-
koratkaisun edellä mainitun 27 päivänä syyskuuta 1968                      sessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Industrie Aero-
allekirjoitetun yleissopimuksen (EYVL 1972, L 299, s. 32) 32,              nautiche e Meccaniche Rinaldo Piaggio SpA vastaan Internatio-
36 ja 50 artiklan tulkinnasta, sellaisena kuin yleissopimus on             nal Factors Italia SpA (Ifitalia), Dornier Luftfahrt GmbH,
muutettuna Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-Bri-                 Ministero della Difesa ennakkoratkaisun EY:n perustamissopi-
tannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan liitty-             muksen 92 artiklan (josta on muutettuna tullut 87 EY artikla)
misestä kyseiseen yleissopimukseen ja pöytäkirjaan 9 päivänä               tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 19 päivänä joulukuuta 2001 asioissa T-195/01 R ja T-207/01 R, Gibraltarin hallitus vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Välitoimimenettely – Valtiontuet – Päätös aloittaa virallinen tutkintamenettely – Tutkittavaksi ottaminen – Fumus boni juris – Kiireellisyys – Puuttuminen – Intressivertailu)

text:
C 118/24                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       18.5.2002
EY:n perustamissopimuksen 178 artiklan ja 215 artiklan                  1)    Kilpailun KOM/A/12/98 valintalautakunnan päätös kumo-
toisen kohdan (joista on tullut EY 235 artikla ja EY 288 artiklan             taan siltä osin kuin siinä mainitaan kantajalle suullisesta
toinen kohta) nojalla korvausta vahingosta, joka hänelle on                   kokeesta annettu arvosana.
aiheutunut siitä syystä, että hän ei ole voinut myydä maitoa
asetuksen N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun maksun
soveltamista maito- ja maitotuotealalla koskevista yleisistä            2)    Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
säännöistä 31 päivänä maaliskuuta 1984 annetun neuvoston
asetuksen (ETY) N:o 857/84 (EYVL L 90, s. 13), sellaisena kuin
se on täydennettynä asetuksen N:o 804/68 5 c artiklassa
tarkoitetun lisämaksun yksityiskohtaisista soveltamissäännöis-          (1) EYVL C 273, 23.9.2000.
tä 16 päivänä toukokuuta 1984 annetulla komission asetuksel-
la (ETY) N:o 1371/84 (EYVL L 132, s. 11), soveltamisen
vuoksi, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
(neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
P. Mengozzi sekä tuomarit V. Tiili ja R. M. Moura Ramos,
kirjaaja: hallintovirkamies D. Christensen, on antanut 7.2.2002
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
1)     Kanne hylätään.
2)     Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                        YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
(1) EYVL C 304, 29.10.1994.                                                       MIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
                                                                                19 päivänä joulukuuta 2001
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                              asioissa T-195/01 R ja T-207/01 R, Gibraltarin hallitus
                    MIOISTUIMEN TUOMIO                                              vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                   7 päivänä helmikuuta 2002
                                                                        (Välitoimimenettely – Valtiontuet – Päätös aloittaa virallinen
                                                                        tutkintamenettely – Tutkittavaksi ottaminen – Fumus boni
asiassa T-193/00, Bernard Felix vastaan Euroopan yhteisö-
                                                                            juris – Kiireellisyys – Puuttuminen – Intressivertailu)
                           jen komissio (1)
(Henkilöstö – Avoin kilpailu – Suullinen koe – Kantajaa ei
merkitty varallaololuetteloon – Valintalautakunnan kokoon-                                       (2002/C 118/39)
                   panon pysyvyys – Kielitaito)
                          (2002/C 118/38)                                                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Asiassa T-193/00, Bernard Felix, Euroopan yhteisöjen komis-             Asioissa T-195/01 R ja T-207/01 R, Gibraltarin hallitus,
sion virkamies, kotipaikka Arlon (Belgia), edustajinaan asian-          asiamiehinään barrister A. Sutton, barrister M. Llamas, ja
ajajat J.-N. Louis ja V. Peere, prosessiosoite Luxemburgissa,           asianajaja W. Schuster, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään J. Cur-             Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään V. Di Bucci ja
rall), jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-          R. Lyal), joissa kantajat vaativat määrättäväksi välitoimia, jotka
tuinta kumoamaan kilpailun KOM/A/12/98 valintalautakun-                 koskevat komission 11.7.2001 tekemiä päätöksiä, jotka on
nan päätöksen, jolla kantajalle annettiin kyseisen kilpailun            annettu tiedoksi Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukselle
suullisesta kokeesta arvosana, joka oli vähimmäisarvosanaa              kirjeillä SG(2001)D/289755 ja SG(2001)D/289757 ja joissa
pienempi, ja jolla kantajaa ei merkitty varallaololuetteloon,           on kyse EY 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaos-          aloittamisesta vapautettuja ja luokiteltuja yhtiöitä koskevan
to), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja                       Gibraltarin lainsäädännön nojalla myönnetyksi väitetyn val-
J. D. Cooke, sekä tuomarit R. Garcı́a-Valdecasas ja P. Lindh,           tiontuen johdosta, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
kirjaaja: hallintovirkamies J. Plingers, on 7.2.2002 antanut            mioistuimen presidentti on 19.12.2001 antanut määräyksen,
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                              jonka määräysosa on seuraava:
 ---pagebreak--- 18.5.2002                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 118/25
1)    Välitoimihakemukset hylätään.                                      –     Kyseistä tuea on pidettävä vuodesta 1928 olemassa
                                                                               olleena tukena. Komissio on riidanalaista päätöstä tehdes-
                                                                               sään jättänyt huomiotta koko sen menettelyn, josta
2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                                                                               määrätään EY 88 artiklan 1 kohdassa.
                                                                         –     Komissio on toiminut sen yhteisön lainsäädännön vastai-
                                                                               sesti, joka koskee maatalousrakenteiden tehokkuuden
                                                                               kohentamista ja ”vaikeuksissa olevien yritysten pelastami-
                                                                               seen ja uudelleenjärjestelyyn myönnettävää valtiontukea
                                                                               koskevia yhteisön suuntaviivoja”.
Giuseppe Atzenin ynnä muiden 25.1.2002 Euroopan
        yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                      Kantajat väittävät myös, että perusteluvelvollisuus on laimin-
                                                                         lyöty.
                            (Asia T-21/02)
                                                                         (1) EYVL C 56, 2.3.2002, s. 20.
                          (2002/C 118/40)
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Edellä mainitut kantajat ovat nostaneet 25.1.2002 Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien avus-             Michel Sautelet’n 7.2.2002 Euroopan yhteisöjen komissio-
tajina ovat asianajajat Giovanni Dore ja Fabio Ciulli.                                      ta vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-25/02)
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                                (2002/C 118/41)
–     julistaa komission päätöksen nro 97/612/EY EY 230 ar-
      tiklan perusteella lainvastaiseksi ja määrää sen kumotta-
      vaksi kokonaan, tai toisissijaisesti siltä osin kuin siinä                             (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
      määrätään palautettaviksi Italian valtion kantajille maksa-
      mat tuet, sekä velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeuden-
      käyntikulut.
                                                                         Michel Sautelet, kotipaikka Kirchberg (Luxemburgin suurhert-
                                                                         tuakunta), on nostanut 7.2.2002 Euroopan yhteisöjen ensim-
                                                                         mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yh-
                                                                         teisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Gilles Bounéou, prosessiosoite Luxemburgissa.
Tämän kanteen kohteena on sama päätös, joka on riitautettu               Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
myös asiassa T-4/02, Arca Delio eredi ym. vastaan komissio (1).
                                                                         –     kumoaa 6.11.2001 tehdyn nimenomaisen päätöksen,
                                                                               jolla vahvistettiin 1 500 euroa korvaukseksi kantajalle
Kantajat esittävät kanteensa tueksi seuraavat kanneperusteet:
                                                                               aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä
–     Vastaajan puuttuva toimivalta; kilpailusääntöjä ei lähtö-
                                                                         –     myöntää kantajalle 12 394,68 euroa (mikä vastaa
      kohtaisesti voida soveltaa maatalousalalla. Asetuksen
                                                                               500 000 Luxemburgin frangia) korvauksena henkisestä
      N:o 26/62 perusteluihin viitaten kantajat väittävät, että
                                                                               kärsimyksestä, joka on aiheutunut siitä, että kantajaa
      tässä yksittäistapauksessa ei ole myönnetty maatalouden
                                                                               ajanjaksolla 1.7.1997–30.6.1999 koskeva jaksoittainen
      tuotanto- eikä markkinointitukea, vaan siinä on pelkäs-
                                                                               arviointikertomus laadittiin myöhässä
      tään annettu tarvittavia käyttövaroja maatalousyrityksille,
      jotka ovat joutuneet tosiasiallisiin vaikeuksiin, jotka on
      nimenomaisesti yksilöity Sardinian alueen osalta. Tässä            –     kumoaa 15.11.2001 tehdyn nimenomaisen päätöksen
      asetuksessa säädetään, että tukisäännöstöjä sovelletaan                  nro 44024, jolla todettiin, että 31.10.2001 tehty valitus
      vain EY 88 artiklan 1 ja 3 kohdassa tarkoitetuissa                       nro 497/01, joka on saapunut komission pääsihteeris-
      tapauksissa.                                                             töön 5.11.2001, jätetään tutkimatta


title: Asia C-467/99: Euroopan yhteisöjen komission 3.12.1999 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 47/22                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        19.2.2000
4. mikäli se katsoo, että edellä esitetyt vaatimukset on                 — Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
   hylättävä, kumoaa valituksen kohteena olevan tuomion                       tuin ole lausunut asiassa T-182/96 komission riidanalaisen
   siltä osin kuin siinä pysytetään voimassa asiakirjakansiota                päätöksen kumoamista koskevasta toisesta ylimääräisestä
   880412P3 koskeva komission päätös, jossa hylätään koko-                    kanneperusteesta, joka koski ESR:oon sovellettavien
   naisuudessaan alaotsikoihin 14.1.4, 14.2.6, 14.2.7, 14.3.1.                säännösten rikkomista (harkintavallan puuttuminen) ja
   b ja c, 14.3.3 ja 14.3.5 Pirites Alentejanas-hankkeen osalta,              johon valittaja vetosi tuossa asiassa antamassaan vasti-
   alaotsikoihin 14.3.8, 14.3.11 ja 14.9 Tintas Robbialac-                    neessa.
   hankkeen osalta ja alaotsikkoon 14.3.9 Sapec-hankkeen
   osalta liittyvät menot. Tämä kumoamisvaatimus perustuu                — Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
   seuraaviin seikkoihin:                                                     tuin on soveltanut virheellisesti EY 253 artiklaa (aikaisempi
                                                                              190 artikla) alaotsikoihin 14.1.4, 14.2.6, 14.2.7, 14.3.1. b
   — ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tosiseikko-                      ja c, 14.3.3. ja 14.3.5 Pirites Alentejanas-hankkeen osalta,
        ja koskevat toteamukset eivät pidä aineellisesti paik-                alaotsikoihin 14.3.8, 14.3.11 ja 14.9 Tintas Robbialac-
        kaansa ja                                                             hankkeen osalta ja alaotsikkoon 14.3.9 Sapec-hankkeen
                                                                              osalta, koska tämä soveltaminen perustui aineellisesti vir-
   — oikeudellinen virhe, joka johtuu tuomion perustelujen                    heellisiin tai puutteellisiin tietoihin.
        ristiriitaisuudesta;
                                                                         — Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
5. tämän seurauksena ja samoin perustein kumoaa 14.8.1996                     tuin on tehnyt virheen oikeuksien väärinkäyttöä, puolus-
   tehdyn komission päätöksen C (96) 1184 siltä osin kuin                     tautumisoikeuksien rikkomista sekä vilpittömän mielen
   siinä hylätään kokonaisuudessaan alaotsikoihin 14.1.4,                     suojaa, luottamuksensuojaa ja saavutettujen oikeuksien
   14.2.6, 14.2.7, 14.3.1. b ja c, 14.3.3. sekä 14.3.5 Pirites                periaatteiden loukkaamista koskevan ratkaisunsa samoin
   Alentejanas-hankkeen osalta, alaotsikoihin 14.3.8, 14.3.11                 kuin harkintavallan väärinkäyttöä koskevan ratkaisunsa
   ja 14.9 Tintas Robbialac-hankkeen osalta ja alaotsikkoon                   osalta, koska nämä ratkaisut perustuvat aineellisesti vir-
   14.3.9 Sapec-hankkeen osalta liittyvät menot;                              heellisiin tai puutteellisiin tietoihin.
6. kumoaa valituksen kohteena olevan tuomion tuomiolau-                  — Valittaja väittää, että siitä, että ensimmäisen oikeusasteen
   selman 3 kohdan sillä perusteella, että siinä todetaan, että               tuomioistuimelle on esitetty paikkansa pitämättömiä tosi-
   PARTEX vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan asiassa                      seikkoja, aiheutui, että ensimmäisen oikeusasteen tuo-
   T-182/96;                                                                  mioistuin on soveltanut virheellisesti oikeutta esillä olevaan
                                                                              asiaan katsoessaan, ettei asiassa T-182/96 riitautettuun
7. velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut ko-                    päätökseen liittynyt harkintavallan väärinkäyttöä.
   konaisuudessaan;
                                                                         (1) EYVL C 26, 25.1.1997, s. 9.
8. hyväksyy maksutonta oikeudenkäyntiä koskevan hake-
   muksen ja näin ollen myöntää valittajalle maksuttoman
   oikeudenkäynnin esillä olevassa asiassa.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
— Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-             Euroopan yhteisöjen komission 3.12.1999 Helleenien ta-
   tuin on tehnyt oikeudellisen virheen ja rikkonut ESR:oon                               savaltaa vastaan nostama kanne
   sovellettavia säännöksiä todetessaan, että esillä olevan
   kaltaisessa asiassa, jossa jäsenvaltio on jo todennut tuen
   saldon maksuvaatimuksen osalta tosiseikkojen ja kirjanpi-                                       (Asia C-467/99)
   don paikkansapitävyyden, tämä sama jäsenvaltio voi vielä
   muuttaa kyseistä maksuvaatimusta koskevaa arviointiaan,                                          (2000/C 47/36)
   jos se katsoo, että asiaan liittyy virheellisyyksiä, jotka eivät
   olleet aikaisemmin käyneet ilmi.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 3.12.1999 Euroo-
— Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-             pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
   tuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, ettei               vastaan. Kantajan asiamies on komission oikeudellisen yksikön
   PARTEXin asiassa T-182/96 esittämää ylimääräistä kanne-               virkamies Maria Kontou-Durande ja prosessiosoite Luxembur-
   perustetta, joka koski jäsenvaltioiden ja komission välistä           gissa on c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de
   toimivallanjakoa koskevien sääntöjen rikkomista, voitu                la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
   tutkia.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
— Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-             tuin
   tuin on tehnyt oikeudellisen virheen ja rikkonut ESR:oon
   sovellettavia säännöksiä katsoessaan, ettei jäsenvaltioiden           — toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut matka-
   ja komission välistä toimivallanjakoa koskevia sääntöjä                    paketeista, pakettilomista ja pakettikiertomatkoista 13 päi-
   ollut rikottu.                                                             vänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin
 ---pagebreak--- 19.2.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 47/23
     90/314/ETY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     antanut tämän direktiivin 7 artiklan täysimääräisen
     täytäntöönpanon edellyttämiä lakeja, asetuksia tai hallin-          EY 249 artiklan (aiemmin EY:n perustamissopimuksen 189
     nollisia määräyksiä henkilöliikennettä harjoittavien meri-          artikla) mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen
     kuljetusyritysten osalta;                                           nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu. Jäsenvaltioi-
                                                                         den on toteutettava kaikki sellaiset toimenpiteet, jotka ovat
— velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-                  tarpeen direktiiveihin perustuvien velvoitteiden täyttämisen
     käyntikulut.                                                        varmistamiseksi niissä määrättyjen tavoitteiden mukaisesti
                                                                         eivätkä ne voi vedota kansallisen oikeusjärjestyksen
                                                                         säännöksiin, käytäntöihin taikka erityistilanteisiin perustellak-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      seen näistä direktiiveistä aiheutuvien velvoitteiden ja määräai-
                                                                         kojen noudattamatta jättämistä.
Kreikan viranomaiset ovat ilmoittaneet, että presidentin asetuk-
sen 7 §:ää muutetaan siten, että siinä säädetty vakuusvelvolli-          On kiistatonta, että Italian tasavallan piti antaa komissiolle
suus koskee myös henkilöliikennettä harjoittavia merikuljetus-           tiedot, joista säädetään direktiivin 91/689/ETY 8 artiklan
yrityksiä.                                                               3 kohdassa, päätöksessä 96/302/EY määrätyin tavoin.
Komissio katsoo, että Kreikan viranomaisten tehtävänä on                 Näin ei ole tapahtunut eikä komissiolle perustellun lausunnon
ryhtyä ajoissa tarvittaviin menettelyihin kyseisen direktiivin           tiedoksiantamisen jälkeen toimitettujen tietojen voida katsoa
säännösten saattamiseksi täysin osaksi Kreikan sisäistä oikeus-          olevan lainmukaisesti annettuja.
järjestystä.
                                                                         Komissio katsoo siis, että Italian tasavalta ei ole noudattanut
Komissio väittää, että Helleenien tasavalta ei tähän mennessä            yhteisön oikeuden mukaisia velvoitteitaan.
ole toteuttanut asianmukaisia toimenpiteitä direktiivin 7 artik-
lan täysimääräiseksi saattamiseksi osaksi Kreikan sisäistä oi-
                                                                         (1) Vaarallisista jätteistä 12 päivänä joulukuuta 1991 annettu neuvos-
keusjärjestystä merikuljetusyritysten osalta.                                ton direktiivi, EYVL L 377, 31.12.1991, s. 20.
                                                                         (2) 17.4.1996 tehty komission päätös, EYVL L 116, 11.5.1996, s. 26.
(1) EYVL L 158, 23.6.1990, s. 59.
                                                                         Landesgericht für Zivilrechtssachen Wienin 9.9.1999 te-
                                                                         kemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
Euroopan yhteisöjen komission 7.12.1999 Italian tasaval-                 asiassa Clean Car Autoservice GmbH vastaan 1) Wienin
                   taa vastaan nostama kanne                                              kaupunki ja 2) Itävallan tasavalta
                          (Asia C-469/99)                                                             (Asia C-472/99)
                           (2000/C 47/37)                                                              (2000/C 47/38)
Euroopan yhteisöjen komissio on 7.12.1999 nostanut kanteen               Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien on pyytänyt
Italian tasavaltaa vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistui-              9.9.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen
messa. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen osaston virka-            tuomioistuimen kirjaamoon 9.12.1999, Euroopan yhteisöjen
mies Lena Ström ja oikeudellisella osastolla työskentelevä               tuomioistuimelta asiassa Clean Car Autoservice GmbH vastaan
tuomari Giacinto Bisogni ja prosessiosoite Luxemburgissa on              1) Wienin kaupunki ja 2) Itävallan tasavalta ennakkoratkaisua
c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                  seuraaviin kysymyksiin:
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-           Miten on tulkittava EY:n tuomioistuimen työjärjestyksen
tuin                                                                     104 artiklan 5 kohtaa, (1) kun – kuten esillä olevassa tapauk-
                                                                         sessa – jäsenvaltio (Itävalta) ei ole antanut kansallisia säännök-
— toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut EY:n perusta-        siä, joiden mukaan kansalliset tuomioistuimet voivat ratkaista,
     missopimuksen ja direktiivin 91/689/ETY (1) mukaisia vel-           määrätä tai jakaa ennakkoratkaisumenettelyn kulut asianosais-
     voitteitaan, koska se ei ole antanut komissiolle tämän              ten kesken?
     direktiivin 8 artiklan 3 kohdassa edellytettyjä tietoja
     päätöksessä 96/302/EY (2) määrätyssä muodossa, ja                   (1) EYVL C 65, 6.3.1999, s. 30.
— velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
     kulut.


title: Asia C-221/03: Euroopan yhteisöjen komission 22.5.2003 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
C 171/16                FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                           19.7.2003
Toisen menettelyn osalta:                                                     –      koska se ei ole antanut asetuksia ja hallinnollisia
                                                                                määräyksiä eikä ole ryhtynyt tarvittaviin toimenpi-
                                                                                teisiin direktiivin 91/676/ETY 3 artiklan 1 ja
5.    Onko yhteisön oikeuden, sellaisena kuin se on tällä                            2 kohdan sekä 5 artiklan voimaan saattamiseksi ja
      hetkellä, vastaista se, että jäsenvaltio ei pidä sen alueella
                                                                                täytäntöönpanemiseksi Vallonian hallintoalueella;
      oleskelevaa toisen jäsenvaltion kansalaista, henkilönä,
      jolla on yhteisön oikeuden perusteella suojattu oleskeluoi-
      keus, niin kauan kuin henkilö ei itse vetoa jäsenvaltiota
                                                                       –      velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
      vastaan oleskeluoikeuteen palvelujen vastaanottajana?
                                                                              denkäyntikulut.
6.    Onko käsitettä palvelujen vastaanottaja, sellaisena kuin se
      ymmärretään palvelujen vapaan liikkuvuuden yhteydessä,
      tulkittava siten, että myös silloin, kun henkilö oleskelee
      pidemmän aikaa – mahdollisesti yli kuuden kuukauden
      ajan – toisessa jäsenvaltiossa, jossa hänet otetaan kiinni
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      rikoksen takia, eikä hän voi ilmoittaa vakinaista asuin- tai
      oleskelupaikkaa, eikä hänellä ole rahaa tai matkatavaroita,
      tämä oleskelu toisessa jäsenvaltiossa muodostaa riittävän
      perustan oletukselle, että kyseinen henkilö on matkailu-
      tai muiden lyhytaikaiseen oleskeluun liittyvien palvelujen,      Direktiivissä 91/676/ETY säädetään asteittaisesta ohjelmasta,
      kuten majoituspalveluiden ja ruokailupalvelujen, vastaan-        jota jäsenvaltioiden on noudatettava maataloudesta peräisin
      ottaja?                                                          olevien nitraattien suoraan tai välillisesti aiheuttamaa vesien
                                                                       pilaantumisen vähentämiseksi. Jäsenvaltioiden on ensiksi mää-
                                                                       riteltävä maatalouslähteistä peräisin olevasta nitraattista pilaan-
                                                                       tuneet makeat pohjavedet ja rannikkovedet ja sellaiset vedet,
                                                                       jotka voivat pilaantua sekä niiden pinta-alat (3 artiklan
                                                                       1 kohta). Kun nämä vedet on määritelty, jäsenvaltioiden on
                                                                       seuraavaksi määriteltävä pilaantumisalttiit vyöhykkeet (3 artik-
                                                                       lan 2 kohta). Niiden on laadittava hyvän maatalouskäytännön
                                                                       ohjeet, joita maanviljelijät noudattavat vapaaehtoisesti (4 artik-
                                                                       la). Jäsenvaltioiden on laadittava määriteltyjä pilaantumisalttiita
                                                                       vyöhykkeitä varten toimintaohjelma tai -ohjelmia, joissa on
Euroopan yhteisöjen komission 22.5.2003 Belgian kunin-
                                                                       oltava direktiivissä säädetyt toimenpiteet (5 artikla) Direktii-
               gaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                       vissä säädetään, että jäsenvaltioiden on annettava komissiolle
                                                                       kertomus joka neljäs vuosi (10 artikla).
                          (Asia C-221/03)
                         (2003/C 171/22)                               Komission mukaan Belgia näyttää pitävän direktiivin voimaan-
                                                                       saattamista ja täytäntöönpanoa hallintoalueiden toimivaltaan
                                                                       kuuluvana. Belgian viranomaisten mukaan liittovaltion viran-
                                                                       omaisilla on toimivalta vain direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa
                                                                       ja sen liitteessä I olevan A kohdan 3 alakohdassa tarkoitettujen
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.5.2003 Euroo-              rannikkovesien ja merivesien osalta. Tämä väite ei ole merki-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian tasavaltaa             tyksellinen yhteisön oikeuden kannalta.Toimivaltaisen kansal-
vastaan. Kantajan asiamiehenä on G. Valero Jordana, avustaji-          lisen viranomaisen tehtävänä on saattaa kokonaisuudessaan
naan asianajajat M. van der Woode ja Th. Cellingsworth, ja             direktiivi kansalliseksi oikeudeksi. Liittovaltion viranomaisten
prosessiosoite Luxembourg.                                             osalta komissiolla ei ole tietoa mistään merivesien tai rannikko-
                                                                       vesien nimeämistä koskevasta toimenpiteestä. Direktiivin saat-
                                                                       tamisesta osaksi Flanderin ja Vallonian hallintoalueen lainsää-
                                                                       däntöä komissio toteaa:
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuin:
                                                                       –      laiminlyömällä antaa pilaantuneita vesiä tai sellaisia vesiä,
                                                                              jotka voivat pilaantua, koskevat säännökset, Flanderin
–     toteaa, että Belgian tasavalta ei ole noudattanut direktiivin
      91/676/ETY mukaisia velvoitteitaan                                      hallintoalue syyllistyy direktiivin 3 artiklan 1 kohdan
                                                                              rikkomiseen. Se ei ole noudattanut 3 artiklassa säädettyjä
                                                                              perusteita määritellessään alueellansa olevia pilaantumis-
      –     koska se ei ole antanut lakeja, asetuksia ja hallinnolli-         alttiita vyöhykkeitä. Lisäksi Flanderin hyvän maatalous-
            sia määräyksiä eikä ole ryhtynyt tarvittaviin toimen-             käytännön ohjeet eivät ole direktiivin 4 artiklan ja liitteen
            piteisiin direktiivin 91/676/ETY ( 1) 3 artiklan 1 ja             II vaatimusten mukaiset eikä Flanderin toimintaohjelma
            2 kohdan sekä 4, 5 ja 10 artiklan voimaan saattami-               ole direktiivin 5 artiklan ja liitteen III vaatimusten mukai-
            seksi ja täytäntöönpanemiseksi Flanderin hallinto-                nen, koska sitä ei sovelleta kaikilla Flanderin alueen
            alueella;                                                         määrittelemillä pilaantumisalttiilla vyöhykkeillä ja koska
 ---pagebreak--- 19.7.2003                 FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                         C 171/17
        se on puutteellinen. Flanderin aluetta koskeva kertomus          komissio, 6.3.2003 antamasta tuomiosta. Valittajien edustajia
        ei sisällä kaikkia direktiivin 10 artiklan ja V luvun            ovat asianajajat Emilio Cappelli, Paolo De Caterini ja Andrea
        säännöksissä vaadittuja asiakirjoja ja tietoja.                  Bandini, Rooma.
–       Vallonian alue syyllistyy direktiivin 10 artiklan 2 kohdan       Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin
        ja 12 artiklan rikkomiseen, koska sen suorittama vesien
        ja pilaantumisalttiiden vyöhykkeiden määrittely kattaa           –     kumoaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
        vain osan sen alueesta, se on suoritettu liian myöhään                 tuomioistuimen toisen jaoston yhdistetyissä asioissa
        ja pilaantumisalttiit vyöhykkeet on vieläkin määrittely                T-61/00 ja T-62/00 6.3.2003 antaman tuomion.
        vajavaisesti. Vallonian toimivaltaiset viranomaiset syyllis-
        tyvät direktiivin 3 artiklan rikkomiseen, koska yksilöi-
        täessä pilaantuneita vesiä ja määriteltäessä pilaantumisalt-
        tiita vyöhykkeitä, ei ole otettu huomioon rannikkovesien         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
        ja merivesien pilaantumista. Direktiivin 5 artiklaa on
        myös rikottu, koska määriteltyään alueensa kaksi pilaan-
        tumisaltista vyöhykettä, Vallonian alueen olisi pitänyt          Valittajat väittävät, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
        laatia säädetyssä määräajassa toimintaohjelmat, mutta            men tuomiota rasittavat seuraavat virheet:
        mainittuja ohjelmia ole vieläkään annettu.
                                                                         –     ylivoimaista estettä koskevaa periaatetta on tulkittu virhe-
                                                                               ellisesti ja sovellettu väärin
( 1) Vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien    –     suhteellisuusperiaatetta ja asetuksen N:o 355/77 9 artik-
     aiheuttamalta pilaantumiselta 12 päivänä joulukuuta 1991 annet-           lan 1 kohtaa ja 17 artiklan 2 kohdan b alakohtaa
     tu neuvoston direktiivi 91/676/ETY (EYVL L 375, 31.12.1991,               on tulkittu ja sovellettu virheellisesti; perustelut ovat
     s. 1, suomenk. ep., alue 15, nide 10, s. 192).                            riittämättömät, sillä ne ovat selvästi epäjohdonmukaiset
                                                                               ja ristiriitaiset
                                                                         –     puolustautumisoikeuksia on loukattu, koska tutkintavel-
                                                                               vollisuus on laiminlyöty
                                                                         –     erään tutkintakeinon merkityksellisyydestä ei ole lausuttu.
Associazione Produttori Olivicoli Lazialin (A.P.O.L) ja
Associazione Italiana Produttori Olivicolin (A.I.P.O)
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 22.5.2003 Ranskan tasa-
21.5.2003 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäi-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
sen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston yhdiste-
tyissä asioissa T-61/00 ja T-62/00, Associazione Produttori
Olivicoli Laziali (A.P.O.L) ja Associazione Italiana Produt-                                        (Asia C-225/03)
tori Olivicoli (A.I.P.O) vastaan Euroopan yhteisöjen ko-
               missio, 6.3.2003 antamasta tuomiosta
                                                                                (2003/C 171/24)
                          (Asia C-222/03 P)
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.5.2003 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
                                                                         vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat L. Ström ja F. Simonetti, ja
                           (2003/C 171/23)                               prosessiosoite on Luxemburg.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                         tuin
Associazione Produttori Olivicoli Laziali (A.P.O.L) ja Associa-          1.    toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut in vitro
zione Italiana Produttori Olivicoli (A.I.P.O) ovat valittaneet                 -diagnostiikkaan tarkoitetuista lääkinnällisistä laitteista
21.5.2003 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan                         27 päivänä lokakuuta 1998 annetun Euroopan parlamen-
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen                      tin ja neuvoston direktiivin 98/79/EY (1) mukaisia velvoit-
jaoston yhdistetyissä asioissa T-61/00 ja T-62/00, Associazio-                 teitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin
ne Produttori Olivicoli Laziali (A.P.O.L) ja Associazione Italiana             noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnol-
Produttori Olivicoli (A.I.P.O) vastaan Euroopan yhteisöjen                     lisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle