title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 9 päivänä syyskuuta 1999 Asiassa C-108/98 (Tribunale amministrativo regionale della Campanian esittämä ennakkoratkaisupyyntö), RI.SAN. Srl vastaan Comune di Ischia, Italia Lavoro SpA, aiemmin GEPI SpA, Ischia Ambiente SpA (Sijoittautumisvapaus - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Jätteidenkeräyspalvelujen järjestäminen)

text:
4.12.1999                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              C 352/5
1. Jos jäsenvaltio ei ole säädetyssä määräajassa pannut täytäntöön           Petrides vastaan komissio, 17.12.1997 antaman tuomion
     tuoreen lihan ja siipikarjanlihan terveystarkastusten ja -valvon-       (Kok. 1997, s. II-2427) kumoamista, vastapuolena: Euroopan
     nan rahoittamisesta 29 päivänä tammikuuta 1985 annettua                 yhteisöjen komissio (asiamiehenään Gérard Berscheid), yhteis-
     neuvoston direktiiviä 85/73/ETY, sellaisena kuin se on muutet-          öjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa:
     tuna 22 päivänä joulukuuta 1993 annetulla neuvoston direktii-           jaoston puheenjohtaja J.-P. Puissochet sekä tuomarit
     villä 93/118/EY, yksityinen oikeussubjekti ei voi riitauttaa            J. C. Moitinho de Almeida (esittelevä tuomari) ja C. Gulmann,
     sellaisten maksujen kantamista, jotka ovat suurempia kuin               julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass,
     tämän direktiivin liitteessä olevan I luvun 1 kohdassa vahvistetut      on antanut 9.9.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on
     kiinteät määrät, jos nämä maksut eivät ylitä todellisia kustan-         seuraava:
     nuksia.
                                                                             1. Valitus hylätään.
2. Jäsenvaltio voi ilman lisäedellytyksiä käyttää sille direktiivin
     85/73/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä               2. Odette Nicos Petrides Co. Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeu-
     93/118/EY, liitteessä olevan I luvun 4 kohdan b alakohdassa                  denkäyntikulut.
     annettua oikeutta kantaa saman I luvun 1 kohdassa vahvistettuja
     kiinteitä määriä suurempia erityisiä maksuja, edellyttäen ai-           (1) EYVL C 151, 16.5.1998.
     noastaan, ettei erityinen maksu ylitä todellisia kustannuksia.
3. Jos jäsenvaltio on siirtänyt kunnallisille viranomaisille oikeuden
     kantaa tuoreen lihan terveystarkastuksiin ja -valvontaan liityvät
     maksut, direktiivin 85/73/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna
     direktiivillä 93/118/EY, 2 artiklan 3 kohdassa annetaan sille                    YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
     oikeus kantaa yhteisön maksuja suurempia maksuja toimivaltai-
     selle kunnalliselle viranomaiselle aiheutuneiden todellisten tar-                                   (viides jaosto)
     kastuskustannusten määrään asti.
                                                                                9 päivänä syyskuuta 1999
(1) EYVL C 387, 20.12.1997. EYVL C 7, 10.1.1998.                             Asiassa C-108/98 (Tribunale amministrativo regionale
                                                                             della Campanian esittämä ennakkoratkaisupyyntö),
                                                                             RI.SAN. Srl vastaan Comune di Ischia, Italia Lavoro SpA,
                                                                                aiemmin GEPI SpA, Ischia Ambiente SpA (1)
                                                                             (Sijoittautumisvapaus – Palvelujen tarjoamisen vapaus –
                                                                                Jätteidenkeräyspalvelujen järjestäminen)
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (1999/C 352/10)
                            (kolmas jaosto)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                      9 päivänä syyskuuta 1999
                                                                             (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
asiassa C-64/98 P, Odette Nicos Petrides Co. Inc. vastaan                             yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                 Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                                                                             Asiassa C-198/98, jonka Tribunale amministrativo regionale
(Muutoksenhaku – Vahingonkorvauskanne – Raakatupak-                          della Campania (Italia) on saattanut EY:n perustamissopimuk-
ka-alan yhteinen markkinajärjestely – Komission päätökset                    sen 177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla
hylätä interventioelinten hallussaan pitämää tupakkaa kos-                   yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan-
kevissa        tarjouskilpailuissa       esitetyt     tarjoukset     –       sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa RI.SAN. Srl
Riittämättömät perustelut, suhteellisuusperiaate, yhdenver-                  vastaan Comune di Ischia, Italia Lavoro SpA, aiemmin GEPI
taisen kohtelun periaate ja puolustautumisoikeuksien kunni-                  SpA, Ischia Ambiente SpA ennakkoratkaisun EY:n perustamis-
                         oittamisen periaate)                                sopimuksen 55 artiklan (josta on tullut EY 45 artikla) ja
                                                                             90 artiklan 2 kohdan (josta on tullut EY 86 artiklan 2 kohta)
                           (1999/C 352/09)                                   tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien
                                                                             kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. P. Puissochet sekä
                                                                             tuomarit P. Jann (esittelevä tuomari), C. Gulmann, D. A. O.
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                          Edward ja L. Sevón, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: apulaiskir-
                                                                             jaaja H. von Holstein, on antanut 9.9.1999 tuomion, jonka
                                                                             tuomiolauselma on seuraava:
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
          yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                 EY:n perustamissopimuksen 55 artiklaa (josta on tullut EY 45 artik-
                                                                             la) ei sovelleta pääasiassa kyseessä olevaan tilanteeseen, jonka kaikki
Asiassa C-64/98 P, Odette Nicos Petrides Co. Inc., kotipaikka                osatekijät rajoittuvat yhteen jäsenvaltioon, minkä vuoksi asiassa ei
Kavala (Kreikka), edustajinaan asianajajat Nikolaos Vassilakakis             ole minkäänlaista liittymäkohtaa yhteisön oikeudessa säänneltyihin
ja Evangelos Vassilakakis, Thessaloniki, sekä asianajaja Evange-             henkilöiden ja palvelujen vapaata liikkuvuutta koskeviin tilanteisiin.
lia Pallioudi, Kavala, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-
misto Carlos Zeyen, 67 rue Ermesinde, jossa valittaja vaatii                 (1) EYVL C 209, 4.7.1998.
muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-
keusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-152/95,


title: Asia C-572/12: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 7.5.2013 — Euroopan komissio v. Alankomaiden kuningaskunta

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/59

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 7.5.2013 — Euroopan komissio v. Alankomaiden kuningaskunta
   (Asia C-572/12) (1)

   2013/C 225/128
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 38, 9.2.2013.


title: Asia T-139/02: Osakeyhtiö Idiotiko Institouto Epangelmatikis Katartisis N. Avgerinopoulou – Anagnorismenes Technikes Idiotikes Epangelmatikes Scholesin, Panellinia Enosi Idiotikon Institouton Epangelmatikis Katartisisin ja Panellinia Enosi Idiotikis Technikis Epangelmatikis Ekpaidefsis kai Katartisisin 29.4.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 169/40                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         13.7.2002
edustaja on Paul Waer, Vermulst Waer & Verhaeghe, Bryssel                Osakeyhtiö Idiotiko Institouto Epangelmatikis Katartisis
(Belgia).                                                                N. Avgerinopoulou – Anagnorismenes Technikes Idioti-
                                                                         kes Epangelmatikes Scholesin, Panellinia Enosi Idiotikon
                                                                         Institouton Epangelmatikis Katartisisin ja Panellinia Enosi
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               Idiotikis Technikis Epangelmatikis Ekpaidefsis kai Katarti-
                                                                         sisin 29.4.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
                                                                                nostama kanne
–     kumoaa 28.1.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY)
      N:o 215/2002 1 artiklan siltä osin kuin siinä otetaan
      käyttöön Nanjing Metalink International Co. Ltd.:lle pol-                                    (Asia T-139/02)
      kumyyntitulli
                                                                                (2002/C 169/71)
–     velvoittaa neuvoston korvaamaan kantajan oikeuden-
      käyntikulut.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Osakeyhtiö Idiotiko Institouto Epangelmatikis Katartisis N. Av-
                                                                         gerinopoulou – Anagnorismenes Technikes Idiotikes Epangel-
Kantaja on Kiinan kansantasavallassa toimiva yhtiö, joka                 matikes Scholes, kotipaikka Ateena, Panellinia Enosi Idiotikon
tuottaa ferromolybdeenia. Riitautetussa asetuksessa (1) neuvos-          Institouton Epangelmatikis Katartisis, kotipaikka Ateena, ja
to otti käyttöön lopullisen polkumyyntitullin Kiinasta peräisin          Panellinia Enosi Idiotikis Technikis Epangelmatikis Ekpaidefsis
olevalle ferromolybdeenille.                                             kai Katartisis, kotipaikka Ateena, ovat nostaneet 29.4.2002
                                                                         Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                         messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
                                                                         jien edustajat ovat asianajajat Th. Antoniou ja Ch. Tsiliotis.
Kantaja toteaa, että sille taattiin väliaikaisen polkumyyntitullin
käyttöönotosta annetussa asetuksessa (2) markkinatalouskohte-
lu, joka merkitsi kantajalle pienempää polkumyyntitullia. Tämä
kohtelu peruutetaan riitautetussa asetuksessa. Kantaja väittää,          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
että kun neuvosto peruutti sille saman tutkimuksen perusteella
myönnetyn markkinatalouskohtelun, se rikkoi neuvoston ase-               –     hyväksyy kanteen
tuksen (EY) N:o 384/96 (3) 2 artiklan 7 kohdan c alakohtaa.
Kantajan mukaan neuvosto ei noudattanut asetuksessa
N:o 384/96 säädettyä menettelyä markkinatalouskohtelun                   –     kumoaa komission työllisyyden ja sosiaaliasioiden pää-
peruuttamiseksi. Sen sijaan alunperin tehty määrittäminen olisi                osaston 27.2.2002 tekemän, kanteen kohteena olevan
pitänyt pitää voimassa kunnes uusi tutkimus tehdään.                           päätöksen ja toteaa siten pätemättömäksi komission
                                                                               kieltäytymisen siitä, että se poistaisi ammatillista koulu-
                                                                               tusta tarjoavien yksityisten ja julkisoikeudellisten laitosten
                                                                               välisen laittoman syrjinnän siltä osin kuin kyse on siitä,
Kantaja toteaa toiseksi, että peruuttamalla markkinatalouskoh-                 että rahoitusta on myönnetty yhteisön 3. tukiohjelmasta
telun neuvosto ylitti asetuksen N:o 384/96 mukaisen toimival-                  ja erityisesti toiminnassa olevasta toisesta koulutusta ja
tansa. Kantajan mukaan neuvostolla ei ole valtaa peruuttaa                     ammatillista ensikoulutusta koskevasta ohjelmasta
markkinatalouskohtelua aloittamatta uutta tutkimusta.                          (EPEAEK) yksinomaan julkisoikeudellisille laitoksille.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
(1) Lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasa-       –     Euroopan Unionin neuvoston asetuksen N:o 1260/1999
    vallasta peräisin olevan ferromolybdeenin tuonnissa 28 päivänä             rikkominen
    tammikuuta 2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 215/2002
    (EYVL L 35, 6.2.2002, s. 1).
(2) Väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasa-     –     primaarisen yhteisön oikeuden määräysten rikkominen
    vallasta peräisin olevan ferromolybdeenin tuonnissa 3 päivänä
    elokuuta 2001 annettu komission asetus (EY) N:o 1612/2001            –     EY 12 artiklassa (aiempi EY:n perustamissopimuksen
    (EYVL L 214, 8.8.2001, s. 3).
                                                                               6 artikla) vahvistetun yhdenvertaisuusperiaatteen louk-
(3) Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista               kaaminen
    tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta
    1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 384/96 (EYVL L 56,
    6.3.1996, s. 1).                                                     –     Toissijaisuusperiaatteen loukkaaminen


title: Asia T-83/07: Kanne 14.3.2007 — Kliq Reïntegratie (selvitystilassa) v. komissio

text:
               26.5.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 117/25

         Kanne 14.3.2007 — Kliq Reïntegratie (selvitystilassa) v. komissio
   (Asia T-83/07)
   (2007/C 117/39)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: asianajaja Jean Leon Marcel Groenewegen, Kliq Reïntegratie BV:n konkurssipesän pesänhoitajan ominaisuudessa (Amersfoort, Alankomaat) (edustajat: asianajajat G. van der Wal ja T. Boesman)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               komission päätös, jonka se on 19.7.2006 tehnyt asiassa C-30/2005, on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja riitauttaa toimenpiteestä, jonka Alankomaat aikoo toteuttaa KG Holding NV:n hyväksi, 19.7.2006 tehdyn komission päätöksen 2006/939/EY (1).
   Mainittu tukitoimenpide koski rakenneuudistustukea, jonka Alankomaat aikoi myöntää KG Holding NV:lle muuntamalla aiemmin myönnetyn pelastamislainan ja sille kertyneen koron osakepääomaksi. Komissio totesi kanteen kohteena olevassa päätöksessä, ettei kyseinen rakenneuudistustuen muodossa toteutettava tukitoimenpide sovellu yhteismarkkinoille.
   Komissio määräsi myös, että Alankomaiden on perittävä KG Holding NV:ltä ja sen tytäryhtiöltä Kliq BV:ltä se osa tuesta, jonka KG Holding NV on pelastamislainana siirtänyt Kliq BV:lle ja joka on muunnettu osakepääomaksi, ja että Alankomaiden on ilmoitettava velkojana saatavansa KG Holding NV:ltä ja/tai Kliq Reïntegratielta konkurssipesän selvittäjälle konkurssimenettelyssä.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi ensinnäkin siihen, että komissio on tehnyt arviointivirheitä, minkä tuloksena kanteen kohteena oleva päätös on puutteellisesti perusteltu ja ristiriidassa EY 87 artiklan 1 kohdan kanssa. Kantaja väittää erityisesti, että komissio teki virheen määrätessään, että Alankomaiden on ilmoitettava 35,75 miljoonan euron saatavansa KG Holding NV:ltä ja Kliq Reïntegratielta konkurssipesän selvittäjälle konkurssimenettelyssä.
   Kantaja toteaa tältä osin, ettei Alankomaiden valtiolla ole minkäänlaista saatavaa Kliq Reïntegratielta. Kliq Reïntegratie ei sitä paitsi ole valtiontukea saanut yritys eikä sitä myöskään esitetä sellaisena kanteen kohteena olevassa komission päätöksessä. Näin ollen ei ole olemassa minkäänlaista perustetta sille, että valtio perii varoja takaisin Kliq Reïntegratielta, tai sille, että Kliq Reïntegratieen sovelletaan valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen suuntaviivojen (2) 23 kohdan d alakohtaa.
   Kantajan mukaan on lisäksi epäselvää, onko komissio katsonut kanteen kohteena olevassa päätöksessä KG Holdingin osalta, että kyse oli 35,75 miljoonan euron suuruisesta lainvastaisesta tuesta, joka Alankomaiden oli perittävä takaisin, vai oliko kyse pelastamistuesta, jonka komissio oli kanteen kohteena olevassa päätöksessä hyväksynyt valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen suuntaviivojen (3) 23 kohdan d alakohdan nojalla. Kantaja väittää lisäksi, että komissio on 16.12.2003 tekemässään päätöksessä (4) suostunut siihen, että kyseinen määrä käytettäisiin henkilöstön irtisanomisen rahoittamiseen ja Kliq Reïntegratien yli jäävien sopimusten lunastamiseen ja että Kliq Reïntegratie asetettaisiin tämän jälkeen selvitystilaan.
   Kantaja väittää toiseksi, että komissio on tehnyt virheen, koska se on jättänyt osoittamatta, että väitetty tuki voisi vaikuttaa kielteisesti kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Kantaja toteaa joka tapauksessa, ettei komission tältä osin esittämiä lausumia ole perusteltu riittävästi.
   Kolmanneksi komissio vaatii virheellisesti myös, että 35,75 miljoonan euron väitetty tuki on perittävä takaisin KG Holdingilta ja/tai Kliq Reïntegratielta ilmoittamalla nämä saatavat konkurssimenettelyissä. Koska KG Holding, Kliq Reïntegratie ja Kliq BV ovat menneet konkurssiin, väitetyn tuen takaisin perimisestä on tullut mahdotonta ja joka tapauksessa ainakin merkityksetöntä, koska saatavien periminen ilmoittamalla ne kyseisten yhtiöiden konkurssimenettelyssä on tarpeetonta ja joka tapauksessa täysin turhaa kilpailun vääristymien lopettamisen kannalta.
   Neljänneksi kantaja esittää, että komissio on tarkastellut asiaa virheellisesti ja antanut lainvastaisen määräyksen sellaisen 17 miljoonan euron tililuottojärjestelyn osalta, jonka Alankomaat oli valtiontukea koskevien sääntöjen mukaisesti myöntänyt KG Holdingille tämän perustamisen yhteydessä ja joka ei ollut osa sitä toimenpidettä, jota kanteen kohteena oleva päätös koskee.

      (1)  EUVL L 366, s. 40.

      (2)  EYVL 1999, C 288, s. 2.

      (3)  EYVL 1999, C 288, s. 2.

      (4)  Tukitoimenpide N 510/2003 — Kliq Holding NV:n hyväksi myönnetty pelastamistuki (EUVL 2004, C 33, s. 8).


title: Asia C-324/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgaria) on esittänyt 31.5.2017 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on Ivan Gavanozov

text:
               7.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 256/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgaria) on esittänyt 31.5.2017 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on Ivan Gavanozov
   (Asia C-324/17)
   (2017/C 256/14)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Spetsializiran nakazatelen sad

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   Ivan Gavanozov

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Sopivatko rikosasioita koskevasta eurooppalaisesta tutkintamääräyksestä annetun direktiivin 2014/41/EU (1) 14 artiklan kanssa yhteen kansallinen oikeus ja kansallinen oikeuskäytäntö, joiden mukaan etsinnän suorittamista asunnossa ja liiketiloissa sekä tiettyjen esineiden takavarikointia tai todistajan kuulemisen sallimista koskevan eurooppalaisen tutkintamääräyksen antamisen aineellisia perusteita ei voida riitauttaa välittömästi tuomioistuinratkaisuun kohdistuvalla oikeussuojakeinolla eikä erillisellä vahingonkorvauskanteella?

               2)

               Annetaanko direktiivin 14 artiklan 2 kohdassa asianomaiselle osapuolelle välittömästi oikeus valittaa eurooppalaista tutkintamääräystä koskevasta tuomioistuinratkaisusta, vaikka kansallisessa oikeudessa ei säädetä tällaisesta prosessioikeudellisesta mahdollisuudesta?

               3)

               Onko henkilö, jota vastaan syyte nostettiin, direktiivin 14 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu asianomainen osapuoli, kun otetaan huomioon direktiivin 14 artiklan 2 kohta luettuna yhdessä 6 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 1 artiklan 4 kohdan kanssa, jos todisteidenhankkimistoimenpide kohdistuu kolmanteen osapuoleen?

               4)

               Onko henkilö, joka asuu tiloissa ja käyttää tiloja, joissa etsintä ja takavarikointi on määrä tehdä, tai henkilö, jota on määrä kuulla todistajana, direktiivin 14 artiklan 4 kohdassa – luettuna yhdessä 2 kohdan kanssa – tarkoitettu asianomainen osapuoli?

      (1)  EUVL 2014, L 130, s. 1.


title: Asia T-237/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 9.7.2008 — CityLine Hungary v. komissio

text:
               30.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/58

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 9.7.2008 — CityLine Hungary v. komissio
   (Asia T-237/07) (1)

   (2008/C 223/104)

      Oikeudenkäyntikieli: unkari

   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 211, 8.9.2007.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 30 päivänä huhtikuuta 2002 yhdistetyissä asioissa T-195/01 ja T-207/01, Government of Gibraltar vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valtiontuki – Verosäännökset – Voimassa oleva tuki vai uusi tuki – EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun muodollisen tutkintamenettelyn aloittaminen)

text:
C 169/30                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        13.7.2002
1)    Kanne hylätään.                                                      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                                                                                MIOISTUIMEN TUOMIO
2)    Kukin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                                30 päivänä huhtikuuta 2002
(1) EYVL C 316, 4.11.2000.
                                                                           yhdistetyissä asioissa T-195/01 ja T-207/01, Government
                                                                              of Gibraltar vastaan Euroopan yhteisöjen komissio(1)
                                                                           (Valtiontuki – Verosäännökset – Voimassa oleva tuki vai uusi
                                                                           tuki – EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun muodollisen
                                                                                tutkintamenettelyn aloittaminen)
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                                                                                (2002/C 169/53)
                    MIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                   3 päivänä maaliskuuta 2002
asiassa T-177/01, Jégo-Quéré et Cie SA vastaan Euroopan
                      yhteisöjen komissio(1)                               Yhdistetyissä asioissa T-195/01 ja T-207/01, Government
                                                                           of Gibraltar, asiamiehinään barrister A. Sutton ja barrister
                                                                           M. Llamas sekä asianajaja W. Schuster, prosessiosoite Luxem-
(Kalastus – Asetus (EY) N:o 1162/2001 – Kummeliturska-
                                                                           burgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
kannan elvyttäminen – Kalastusalusten alalla toimiva lai-
                                                                           nään V. Di Bucci ja R. Lyal), jota tukee Espanjan kuningaskunta
vanvarustusyhtiö – Kumoamiskanne – Henkilö, jota asia
                                                                           (asiamiehenään R. Silva de Lapuerta), jossa kantaja vaatii
           koskee erikseen – Tutkittavaksi ottaminen)
                                                                           kumottavaksi EY 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn
                                                                           aloittamisesta vapautettuja ja edellytykset täyttäviä yhtiöitä
                          (2002/C 169/52)                                  koskevan Gibraltarin lainsäädännön osalta 11.7.2001 tehtyjä
                                                                           komission päätöksiä SG(2001) D/289755 ja SG(2001) D/
                                                                           289757, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                          toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
                                                                           R. M. Moura Ramos sekä tuomarit V. Tiili, J. Pirrung, P. Men-
                                                                           gozzi ja A. W. H. Meij, kirjaaja: hallintovirkamies J. Plingers,
                                                                           on antanut 30.4.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on
Asiassa T-177/01, Jégo-Quéré et Cie SA, kotipaikka Lorient                 seuraava:
(Ranska), edustajinaan asianajajat A. Creus Carreras, B. Uriarte
Valiente ja A. Agustinoy Guilayn, vastaan Euroopan yhteisöjen
komissio (asiamiehinään T. van Rijn ja A. Bordes), jossa kantaja           1)    Asiassa T-195/01:
vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa
toimenpiteistä kummeliturskakannan elvyttämiseksi ICES-                          a)   kumotaan EY 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn
suuralueilla III, IV, V ja ICES-alueilla VIII, a, b, d ja e sekä niihin               aloittamisesta vapautettuja yhtiöitä koskevan Gibraltarin
liittyvistä edellytyksistä kalastusalusten toiminnan valvomisek-                      lainsäädännön osalta 11.7.2001 tehty komission päätös
si 14 päivänä kesäkuuta 2001 annetun komission asetuksen                              SG(2001) D/289755;
(EY) N:o 1162/2001 3 d) ja 5 artiklan, yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu ensimmäinen jaosto),                      b)   komissio velvoitetaan korvaamaan Government of Gibral-
toimien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf, sekä tuoma-                         tarin oikeudenkäyntikulut ja vastaamaan omista kuluis-
rit K. Lenaerts, J. Azizi, N. J. Forwood ja H. Legal, kirjaaja:                       taan, lukuun ottamatta välitoimimenettelystä asiassa
hallintovirkamies D. Christensen, on 3.5.2002 antanut tuo-                            T-195/01 R aiheutuneita kuluja, joista kokonaisuudes-
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                               saan vastaa Government of Gibraltar;
1)    Oikeudenkäyntiväite hylätään.                                              c)   Espanjan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäynti-
                                                                                kuluistaan.
2)    Menettelyä jatketaan pääasian osalta.
                                                                           2)    Asiassa T-207/01:
3)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                                                                                a)   kanne hylätään;
(1) EYVL C 289, 13.10.2001.                                                      b)   Government of Gibraltar velvoitetaan korvaamaan komis-
                                                                                sion oikeudenkäyntikulut ja vastaamaan omista kuluis-
                                                                                taan, mukaan lukien välitoimimenettelystä asiassa
                                                                                T-207/01 R aiheutuneet kulut;
 ---pagebreak--- 13.7.2002               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 169/31
      c)   Espanjan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäynti-        YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
           kuluistaan.                                                                   MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                16 päivänä huhtikuuta 2002
(1) EYVL C 303, 27.10.2001.
                                                                       asiassa T-64/00,Continental and Overseas Investments
                                                                              N.V. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                                                                       (Kumoamiskanne – Turkista peräisin olevien televisioiden
                                                                                tuonti – Lausunnon antamisen raukeaminen)
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                                                      (2002/C 169/55)
                  MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                  9 päivänä huhtikuuta 2002
                                                                       Asiassa T-64/00, Continental and Overseas Investments N.V.
asiassa T-210/93, H. Hepp vastaan Euroopan unionin                     (aikaisemmin Jubertrade N.V.), kotipaikka Antwerpen (Belgia),
        neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio (1)                   edustajinaan asianajajat Y. van Gerven ja I. Bernaerts, prosessi-
                                                                       osoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                       (asiamiehinään R. Tricot ja J. Stuyck), jossa kantaja vaatii, että
(Vahingonkorvauskanne – Sopimussuhteen ulkopuolinen                    ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa komission
vastuu – Maito – Tuottajat, jotka ovat tehneet kaupan                  14.12.1999 tekemän päätöksen C(1999) 4419 lopull. (REC 4/
pitämisestä luopumista tai tuotantosuunnan muuttamista                 99), jossa todetaan, että kantajalta oli jälkitullauksin kannettava
koskevan sitoumuksen – Lausunnon antamisen raukeami-                   tuontitullia Turkista peräisin olevista televisiolaitteista ja jossa
                               nen)                                    kieltäydyttiin näiden tullien peruuttamisesta, yhteisöjen ensim-
                                                                       mäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien
                         (2002/C 169/54)                               kokoonpanossa: puheenjohtaja M. Jaeger sekä tuomarit K. Le-
                                                                       naerts ja J. Azizi, kirjaaja: H. Jung, on 16.4.2002 antanut
                                                                       määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                       1)    Lausunnon antaminen nyt käsiteltävänä olevasta kanteesta
                                                                             raukeaa.
Asiassa T-210/93, H. Hepp, kotipaikka Villmar-Weyer (Saksa),           2)    Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
edustajanaan asianajaja H. Heep, vastaan Euroopan unionin
neuvosto (asiamiehinään A. Brautigam ja A.-M. Colaert) ja
Euroopan yhteisöjen komissio, (asiamiehinään D. Booß,                  (1) EYVL C 149, 27.5.2000.
M. Niejahr, H.-J. Rabe ja M. Núñez-Müller), jossa kantaja vaatii
EY:n perustamissopimuksen 178 artiklan ja 215 artiklan toisen
kohdan (joista on tullut EY 235 artikla ja EY 288 artiklan
toinen kohta) nojalla korvausta vahingosta, joka hänelle on
aiheutunut siitä syystä, että hän ei ole voinut myydä maitoa
asetuksen N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun maksun                 YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
soveltamista maito- ja maitotuotealalla koskevista yleisistä                             MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
säännöistä 31 päivänä maaliskuuta 1984 annetun neuvoston
asetuksen (ETY) N:o 857/84 (EYVL L 90, s. 13), sellaisena                               16 päivänä huhtikuuta 2002
kuin se on täydennettynä 16.5.1984 annetulla komission
asetuksella N:o 1371/84 (EYVL L 132, s. 11), soveltamisen              asiassa T-204/00, CCBB Vervoer- en Distributiecentrum
vuoksi, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                       B.V. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
(laajennettu toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
puheenjohtaja R. M. Moura Ramos sekä tuomarit V. Tiili,
                                                                       (Kumoamiskanne – Turkista peräisin olevien televisioiden
J. Pirrung, P. Mengozzi ja A. W. H. Meij, kirjaaja: H. Jung, on
                                                                                tuonti – Lausunnon antamisen raukeaminen)
9.4.2002 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                                                                                (2002/C 169/56)
1)    Lausunnon antaminen käsiteltävässä asiassa raukeaa.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
2)    Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                       Asiassa T-204/00, CCBB Vervoer- en Distributiecentrum B.V.,
(1) EYVL C 270, 19.10.1992.
                                                                       edustajanaan asianajaja R. G. baron Snouckaert van Schauburg,
                                                                       prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                       komissio (asiamiehenään R. Tricot), jossa kantaja vaatii, että


title: Asia C-379/10: Kanne 29.7.2010 — Euroopan komissio v. Italian tasavalta

text:
               6.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/6

         Kanne 29.7.2010 — Euroopan komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-379/10)
   ()
   2010/C 301/08
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Pignataro ja M. Nolin)

      Vastaaja: Italian tasavalta

      Vaatimukset

               —

               on todettava, että Italian tasavalta ei ole noudattanut velvoitteitaan, jotka sille aiheutuvat unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössään vahvistamasta yleisestä periaatteesta, joka koskee jäsenvaltioiden vastuuta siitä, että niiden ylimmän oikeusasteen tuomioistuin rikkoo unionin oikeutta, koska se on sulkenut Italian valtion vastuun ulkopuolelle vahingot, jotka ovat aiheutuneet yksityisille oikeussubjekteille siitä, että kansallinen ylimmän oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut unionin oikeutta, kun tällainen rikkominen perustuu tämän tuomioistuimen suorittamaan oikeussääntöjen tulkintaan tai tosiseikkojen tai todisteiden arviointiin, ja rajoittanut tällaisen vastuun tapauksiin, joissa on kyse tahallisuudesta tai törkeästä tuottamuksesta, 13.4.1988 annetun Italian lain nro 117 2 §:n 1 ja 2 momentin mukaisesti

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Laissa nro 117, joka on annettu 13.4.1988 ja joka koskee tuomiovallan käyttämisessä aiheutuneiden vahinkojen korvaamista ja tuomarien siviilioikeudellista vastuuta, suljetaan täysin pois Italian valtion vastuu vahingoista, jotka ovat aiheutuneet yksityisille oikeussubjekteille siitä, että kansallinen ylimmän oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut unionin oikeutta, kun tällainen rikkominen perustuu tämän tuomioistuimen suorittamaan oikeussääntöjen tulkintaan tai tosiseikkojen tai todisteiden arviointiin. Lisäksi kyseisessä laissa rajoitetaan tällainen vastuu tapauksiin, joissa on kyse tahallisuudesta tai törkeästä tuottamuksesta.
   Asiassa C-173/03, (1) Traghetti, antamassaan tuomiossa unionin tuomioistuin totesi seuraavaa:

      ”Yhteisön oikeuden kanssa on ristiriidassa kansallinen lainsäädäntö, jossa jäsenvaltion vastuu vahingoista, joita aiheutuu yksityisille oikeussubjekteille siitä, että kansallinen ylimmän oikeusasteen tuomioistuin rikkoo yhteisön oikeutta, suljetaan yleisesti pois sen vuoksi, että kyseessä oleva rikkominen on seurausta kyseisen tuomioistuimen suorittamasta oikeussääntöjen tulkinnasta tai tosiseikkojen tai todisteiden arvioinnista.
      Yhteisön oikeuden kanssa on ristiriidassa myös kansallinen lainsäädäntö, jossa rajoitetaan tämän vastuun syntyminen tapauksiin, joissa on kyse tuomarin tahallisuudesta tai törkeästä tuottamuksesta, jos tällaisella rajoituksella suljetaan pois kyseessä olevan jäsenvaltion vastuu muissa tapauksissa, joissa on rikottu sovellettavaa oikeutta selvällä tavalla siten kuin asiassa C-224/01, Köbler (2) annetun tuomion 53–56 kohdassa on täsmennetty.”

   Unionin tuomioistuin on näin ollen katsonut, että laki nro 117 on ristiriidassa sen oman oikeuskäytännön kanssa. Kyseinen laki on kuitenkin edelleen voimassa ja sitä sovelletaan. Vallitseva tilanne on näin ollen ristiriidassa unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön kanssa.

      (1)  Kok. 2006, s. I-5177

      (2)  Kok. 2003, s. I-10239


title: Asia C-311/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Arbeitsgericht Nienburg (Saksa) on esittänyt 27.6.2012 — Heinz Kassner v. Mittelweser-Tiefbau GmbH & Co. KG

text:
               22.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Arbeitsgericht Nienburg (Saksa) on esittänyt 27.6.2012 — Heinz Kassner v. Mittelweser-Tiefbau GmbH & Co. KG
   (Asia C-311/12)
   2012/C 287/36
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Arbeitsgericht Nienburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Heinz Kassner

      Vastaaja: Mittelweser-Tiefbau GmbH & Co. KG

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko EU:n perusoikeuskirjan 31 artiklaa ja tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun direktiivin 2003/88/EY (1) 7 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan tietyillä aloilla voidaan työehtosopimuksin lyhentää neljän viikon vähimmäisvuosiloman kestoa?

               2)

               Onko EU:n perusoikeuskirjan 31 artiklaa ja tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan työehtosopimuksissa voidaan määrätä, että laskentakauden aikana tapahtuneesta pakollisen lyhennetyn työajan tekemisestä, työnteon estymisestä tai poissaolosta ilman omaa syytä aiheutunut palkan aleneminen vaikuttaa lomakorvauksen laskemiseen sillä seurauksella, että työntekijä ei saa neljän viikon vähimmäisvuosiloman ajalta minkäänlaista lomapalkkaa tai työsuhteen päättymisen jälkeen minkäänlaista lomakorvausta?

               3)

               Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Onko EU:n perusoikeuskirjan 31 artiklaa ja tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan työehtosopimuksissa voidaan määrätä, että laskentakauden aikana tapahtuneesta pakollisen lyhennetyn työajan tekemisestä, työnteon estymisestä tai poissaolosta ilman omaa syytä aiheutunut palkan aleneminen vaikuttaa lomapalkan laskemiseen sillä seurauksella, että työntekijä saa neljän viikon vähimmäisvuosiloman ajalta alhaisemman lomapalkan — tai työsuhteen päättymisen jälkeen pienemmän lomakorvauksen — kuin minkä hän saisi, jos lomapalkan laskentaperusteena käytettäisiin sitä keskimääräistä palkkaa, jonka työntekijä olisi laskentakautena saanut ilman kyseistä palkan alenemista? Jos vastaus on myöntävä: Montako prosenttia työntekijän lyhentämättömästä keskimääräisestä palkasta saa olla kansallisessa lainsäädännössä mahdollistettu työehtosopimukseen perustuva lomapalkan aleneminen, joka johtuu laskentakauden aikana tapahtuneesta pakollisesta lyhennetystä työajasta, työnteon estymisestä tai poissaolosta ilman omaa syytä, jotta voidaan lähteä siitä, että kansallista lainsäädäntöä tulkitaan unionin oikeuden mukaisesti?

               4)

               Onko EU:n perusoikeuskirjan 31 artiklaa ja tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansallisille työehtosopimuksen määräyksille, joiden mukaan lomaoikeutta ei synny niiltä ajanjaksoilta vuodessa, jolloin työntekijä on ollut sairauden takia työkyvytön eikä ole saanut palkkaa tai sairauden tai työkyvyttömyyden perusteella maksettavaa päivärahaa, siltä osin kuin tästä seuraa, että työntekijällä on oikeus vähempään kuin neljään vuosilomaviikkoon?

               5)

               Onko EU:n perusoikeuskirjan 31 artiklaa ja tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansallisille työehtosopimuksen määräyksille, joiden mukaan oikeutta lomapalkkaan — tai työsuhteen päättymisen jälkeen oikeutta lomakorvaukseen — ei synny vuosilta, joiden aikana työnteon estymisen tai ilman omaa syytä tapahtuneen poissaolon, erityisesti sairauden vuoksi, ei ole tosiasiallisesti maksettu lainkaan bruttopalkkaa?

               6)

               Onko EU:n perusoikeuskirjan 31 artiklaa ja tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansallisille työehtosopimuksen määräyksille, joiden mukaan oikeus lomaan ja lomakorvaukseen lakkaavat sen kalenterivuoden päättyessä, joka seuraa vuotta, jona lomaoikeus syntyi siten, että rajoitetaan palkallista vuosilomaa koskevien oikeuksien kertymistä työntekijälle, joka on työkyvytön usean peräkkäisen lomavuoden ajan? Jos vastaus on myöntävä: Pannaanko unionin oikeus kansallisessa oikeudessa paremmin ja tehokkaammin täytäntöön siten, että tällainen työehtosopimuksen määräys jätetään kokonaan soveltamatta vai siten, että määräystä kehitellään edelleen unionin oikeuden mukaisesti siten, että vuoden määräajan sijasta sovelletaan tiettyä pidempää määräaikaa?

               7)

               Jos johonkin tai useisiin edellä esitetyistä kysymyksistä 1–5 vastataan myöntävästi: Mahdollistavatko unionin oikeuden yleiset periaatteet oikeusvarmuuden periaate ja taannehtivuuskielto sen, että rajoitetaan ajallisesti kaikkiin asianomaisiin nähden mahdollisuuksia vedota tulkintaan, jonka unionin oikeus antaa käsiteltävässä asiassa ennakkoratkaisussaan perusoikeuskirjan 31 artiklasta ja tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohdasta, kun kansallisessa ylimmän asteen oikeuskäytännössä on aiemmin katsottu, että kyseessä olevia lain säännöksiä ja työehtosopimusten määräyksiä ei voida tulkita unionin oikeuden mukaisesti? Jos unionin tuomioistuin vastaa tähän kieltävästi: Onko unionin oikeuden kanssa yhteensopivaa, että kansalliset tuomioistuimet takaavat kansallisen oikeuden perusteella työnantajille, jotka ovat luottaneet siihen, että kansallisen ylimmän oikeusasteen oikeuskäytäntö pysyy voimassa, luottamuksensuojan, vai onko luottamuksensuojan takaaminen unionin tuomioistuimen tehtävä?

      (1)  Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/88/EY (EUVL L 299, s. 9)


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (neljäs jaosto), 25 päivänä syyskuuta 1997, asiassa C-237/96 (Cour d'appel de Monsin ennakkoratkaisupyyntö), rikosoikeudenkäynti Eddy Amelynckiä ym. vastaan (Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Yhteisön passitus - Keinot, joilla tavaroiden yhteisöasema voidaan todistaa)

text:
 1.11.97              FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 331 /9
      tiivin 77/388/ETY 22 artiklan 3 kohdan c alakohdassa           tuomari ) ja P. J. G. Kapteyn, julkisasiamies: C. O. Lenz,
      annetaan jäsenvaltioille oikeus pitää laskuna toimivana        kirjaaja : johtava hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut
      asiakirjana hyvitysilmoitusta, jonka on antanut tava         25.9.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
      roiden tai palvelujen vastaanottaja, jos ilmoituksessa
      on kuudennessa direktiivissä laskujen osalta säädetyt
      maininnat, jos se on laadittu tavarat luovuttavan tai          1 ) Yhteisön passituksesta 13 päivänä joulukuuta 1976
      palvelut suorittavan verovelvollisen suostumuksella ja             annettuun neuvoston asetukseen (ETY) N:o 222177
      jos tämä verovelvollinen voi riitauttaa siinä mainitun              sekä yhteisön passitusmenettelyn soveltamissäännök
      arvonlisäveron määrän.                                             sistä ja yksinkertaistamistoimenpiteistä 22 päivänä
                                                                         joulukuuta 1976 annettuun komission asetukseen
                                                                          (ETY) N:o 223177 sisältyvä sääntö, jonka mukaan, jol
2 ) Jos verovelvollinen ei ole riitauttanut laskuna toimi                lei poikkeuksesta ole säädetty, tavaran yhteisöasema
      vaan hyvitysilmoitukseen sisältyvää mainintaa arvonli              voidaan todistaa yksinomaan T2 - tai T2L-asiakirjalla,
      säveron määrästä, joka ylittää verollisten liiketoimien             on EY:n perustamissopimuksen 9 ja 10 artiklan mukai
      perusteella määräytyvän määrän, häntä voidaan pitää                 nen .
      henkilönä, joka on maininnut tämän määrän ja joka
      siten on kuudennen direktiivin 77/388/ETY 21 artiklan
      1 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla velvolli        2 ) Asetuksen (ETY) N:o 222/77 37 artiklan 2 kohdassa
      nen maksamaan ilmoitetun määrän.                                   ei anneta mahdollisuutta todistaa tavaran yhteisö
                                                                         asema jonkin jäsenvaltion toimivaltaisten viranomais
 (') EYVL C 180, 22.6.1996.                                               ten yhteisön passitusmenettelyyn liittyvissä tarkastuk
                                                                         sissa tekemillä selvityksillä.
                                                                    (M EYVL C 269 , 14.9.1996 .
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                          (neljäs jaosto ),
                   25 päivänä syyskuuta 1997,                              YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
asiassa C-237/96 ( Cour d'appel de Monsin ennakkorat                                    ( ensimmäinen jaosto),
kaisupyyntö ), rikosoikeudenkäynti Eddy Amelynckiä ym.                                16 päivänä syyskuuta 1997,
                             vastaan ( : )
                                                                    asiassa C-59/96 P: Casper Koelman vastaan Euroopan
(Tavaroiden vapaa liikkuvuus — Yhteisön passitus — Kei             yhteisöjen komissio, jota tukevat Buma, Alankomaiden
     not, joilla tavaroiden yhteisöasema voidaan todistaa)          oikeuden mukaan perustettu yhdistys, ja Ranskan
                          ( 97/C 331/15 )                                                       tasavalta ( J )
                                                                    (Muutoksenhaku — Asetus N:o 17 — Valituksen hylkää
                                                                                minen — Perustelut)
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                ( 97/C 331 / 16 )
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                            (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-237/96, jonka Cour d'appel de Mons ( Belgia )                 (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan                     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadak
seen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa
rikosasiassa, jossa vastaajina ovat Eddy Amelynck ym. ja            Asiassa C-59/96 P, Casper Koelman edustajanaan R. V. H.
siviilioikeudellisella perusteella Transport Amelynck SPRL,        Jonker, jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroopan
ennakkoratkaisun yhteisön passituksesta 13 päivänä joulu           yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ( laa
kuuta 1976 annetun neuvoston asetuksen ( ETY) N:o 222/              jennettu neljäs jaosto ) asiassa T-575/93 , Koelman vastaan
77 ( EYVL L 38 , 9.2.1977, s . 1 ) sekä yhteisön passitusme        komissio, 9.1.1996 antaman tuomion (Kok. 1996, s. II-1 )
nettelyn soveltamissäännöksistä ja yksinkertaistamistoi            kumoamista, vastapuolena Euroopan yhteisöjen komissio
menpiteistä 22 päivänä joulukuuta 1976 annetun komis               ( asiamiehenään B. J. Drijber), jota tukevat Buma, Alanko
sion asetuksen ( ETY ) N:o 223/77 ( EYVL L 38 , 9.2.1977,           maiden oikeuden mukaan perustettu yhdistys, kotipaikka
s. 20 ) tulkinnasta ja pätevyydestä, yhteisöjen tuomioistuin        Amstelveen (Alankomaat ), edustajinaan C. van Rij ja
( neljäs jaosto) toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjoh         E. A. P. Engels, Amsterdam, prosessiosoite Luxemburgissa
taja J. L. Murray sekä tuomarit C. N. Kakouris ( esittelevä         asianajotoimisto G. Harles, 8—10 rue Mathias Hardt, ja


title: Asia T-471/04: Georgios Karatzogloun 6.12.2004 Euroopan jälleenrakennusvirastoa vastaan nostama kanne

text:
               5.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 57/28

         Georgios Karatzogloun 6.12.2004 Euroopan jälleenrakennusvirastoa vastaan nostama kanne
   (Asia T-471/04)
   (2005/C 57/48)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Georgios Karatzoglou, kotipaikka Ioannina, Kreikka, on nostanut 6.12.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan jälleenrakennusvirastoa vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja S.A. Pappas.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa kantajan valituksen implisiittisen hylkäämisen ja näin ollen myös hänen sopimuksensa päättymisen

               —

               velvoittaa jälleenrakennusviraston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Vastaaja otti kantajan palvelukseensa väliaikaisena toimihenkilönä Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 2 artiklan a kohdan nojalla. Kantajan sopimus uudistettiin 7.5.2003 toistaiseksi voimassaolevaksi. Kantaja riitauttaa sen, että hänen sopimuksensa irtisanottiin palvelussuhteen ehtojen 47 artiklan 2 kohdan perusteella.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa siihen, että sopimuksen päättämistä ei perusteltu. Kantajan mukaan vastaaja oli sitoutunut olemaan päättämättä sopimusta, mikäli sen toimintoja ei ole tarpeen vähentää tai lopettaa. Kantaja väittää, että esillä olevassa asiassa tilanne ei ole näin, eikä sen ole edes väitetty näin olevan. Kantaja vetoaa lisäksi siihen, että hänen perusteltua luottamustaan on loukattu, että palvelussuhteen ehtojen 47 artiklaa on rikottu ja että harkintavaltaa on käytetty väärin. Lopuksi kantaja vetoaa hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen, koska hänen mukaansa väitetty tarve vähentää henkilökuntaa johtui huonosta hallinnosta.


title: Asia T-110/17: Kanne 18.2.2017 – Jiangsu Seraphim Solar System v. komissio

text:
               18.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 121/43

         Kanne 18.2.2017 – Jiangsu Seraphim Solar System v. komissio
   (Asia T-110/17)
   (2017/C 121/63)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd (Changzhou, Kiina) (edustaja: asianajaja Y. Melin)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuontia koskevassa polkumyynnin ja tukien vastaisessa menettelyssä tarjotun sitoumuksen hyväksymisen vahvistamisesta lopullisten toimenpiteiden soveltamiskauden ajaksi annetun täytäntöönpanopäätöksen 2013/707/EU nojalla hyväksytyn sitoumuksen peruuttamisesta kahden vientiä harjoittavan tuottajan osalta 7.12.2016 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/2146 (EUVL 2016, L 333, s. 4) 2 artiklan siltä osin kuin se koskee kantajaa, sekä

               —

               velvoittamaan komission ja komissiota mahdollisesti tukevat väliintulijat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen.
   Kantajan mukaan komissio rikkoi asetuksen (EU) 2016/1036 (1) 8 artiklan 1, 9 ja 10 kohtaa ja 10 artiklan 5 kohtaa ja asetuksen (EU) 2016/1037 (2) 13 artiklan 1, 9 ja 10 kohtaa ja 16 artiklan 5 kohtaa mitätöidessään sitoumuslaskut ja määrätessään tullin kaikille maksuille ikään kuin päteviä sitoumuslaskuja ei olisi laadittu ja toimitettu tulliviranomaiselle silloin, kun tavarat ilmoitettiin luovutettavaksi vapaaseen liikkeeseen.
   Kantaja väittää kanneperusteessaan, että neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1238/2013 (3) 3 artiklan 2 kohta ja neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1239/2013 (4) 2 artiklan 2 kohta, joissa annetaan komissiolle toimivalta ilmoittaa sitoumuslaskut pätemättömiksi, ovat lainvastaisia.

      (1)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan unionin jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 8.6.2016 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 2016/1036 (EUVL 2016, L 176, s. 21).

      (2)  Muista kuin Euroopan unionin jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 8.6.2016 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/1037 (EUVL 2016, L 176, s. 55).

      (3)  Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuontia koskevan lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta ja tässä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 2.12.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1238/2013 (EUVL 2013, L 325, s. 1).

      (4)  Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuontia koskevan lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta 2.12.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1239/2013 (EUVL 2013, L 325, s. 66).


title: Asia T-10/99: Miguel Vicente Nuñezin 16.1.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 121/16                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             1.5.1999
                                               ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
Miguel Vicente Nuñezin 16.1.1999 Euroopan yhteisöjen                        Vahingonkorvausvaatimuksensa               perusteeksi     kantaja
              komissiota vastaan nostama kanne                               esittää, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan hallin-
                                                                             toyksikön viivyttelyä arviointikertomuksen laatimisessa
                                                                             voidaan pitää virkavirheenä, jos viivästys ei johdu kerto-
                            (Asia T-10/99)                                   muksen kohteena olevasta virkamiehestä. Tällainen virka-
                                                                             virhe on omiaan aiheuttamaan kyseiselle virkamiehelle
                          (1999/C 121/37)                                    henkisiä kärsimyksiä kuten epävarmuutta ja huolestunei-
                                                                             suutta henkilökohtaisten asiakirjojen epäasianmukaisuu-
                                                                             desta tai epätäydellisyydestä.
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Miguel Vicente Nuñez (Krainem, Belgia) on nostanut Euroopan
yhteisöjen komissiota vastaan kanteen, joka on saapunut
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
meen 16.1.1999. Kantajan asiamiehenä on asianajaja Marc-
Albert Lucas, Liege, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-
misto Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange.                         ABB Asea Brown Boveri Ltd:n 27.1.1999 Euroopan yh-
                                                                                teisöjen komissiota vastaan nostama kanne
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                                (Asia T-31/99)
–   kumoaa kanteen kohteena olevat päätökset,
                                                                                (1999/C 121/38)
–   velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle 50 000 Belgian
    frangia aineellisesta vahingosta (väliaikainen arvio),
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
–   velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle 50 000 Belgian
    frangia henkisistä kärsimyksistä,                                    ABB Asea Brown Boveri Ltd (Sveitsi) on nostanut Euroopan
                                                                         yhteisöjen komissiota vastaan kanteen, joka on saapunut
–   velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                         meen 27.1.1999. Kantajan asiamiehinä ovat asianajajat And-
                                                                         reas Weitbrecht ja Sven B. Völcker Berliinistä, prosessiosoite
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Luxemburgissa asianajotoimisto Loesch & Wolter, 11 rue
                                                                         Goethe.
Palkkaluokan A 6 virkamiehenä toimivan kantajan nimeä
ei ollut otettu luetteloon virkamiehistä, jotka oli arvioitu             Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
ansioituneimmiksi palkkaluokkaan A 5 tehtävän ylennyksen
kannalta. Hänen nimeään ei myöskään ollut varainhoitovuon-               –   Kumoaa 21.10.1998 tehdyn komission päätöksen (asia
na 1998 ura-alueelta toiselle siirrettävien, palkkaluokkaan A 5              IV/35.691/E-4: esieristettyjen kaukolämpöputkien alan
ylennettävien virkamiesten luettelossa.                                      kartelli) 3 artiklan, siltä osin kuin se koskee kantajaa,
                                                                         –   pienentää olennaisesti kantajalle asetetun sakon määrää, ja
Kantaja vetoaa seuraaviin seikkoihin:
                                                                         –   velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut,
–   kantajan ansioiden ja arviointikertomuksen vertailun puut-               kantajan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien.
    tuminen tai säännönvastainen vertaileminen muihin ylen-
    nystä hakeneisiin nähden; tämä johtui hakijan henkilökoh-
    taisten asiakirjojen sekä viimeisimmän arviointikertomuk-
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    sen puuttumisesta kanteen kohteena olevia päätöksiä teh-
    täessä; henkilöstösääntöjen 45 artiklan 1 kohdan
    rikkominen,                                                          Kantaja väittää, että komission päätöksen yhteydessä on tehty
                                                                         seuraavat virheet:
–   kanteen kohteena olevien päätösten puutteellinen tai
    riittämätön perusteleminen sekä henkilöstösääntöjen 25               1) O l e n n a i s t e n m e n e t t e l y s ä ä n t ö j e n r i k k o -
    artiklan toisen kohdan rikkominen,                                       m i n e n : Komissio on rikkonut olennaisia menette-
                                                                             lysääntöjä päätöksen tekemistä edeltäneen menettelyn yh-
–   henkilöstösääntöjen 45 artiklan 1 kohdan rikkominen,                     teydessä:
    siltä osin kuin kanteen kohteena olevia päätöksiä ei tehty
    ylennystä hakeneiden henkilöiden ansioiden perusteella                     –   se on kieltänyt kantajalta oikeuden tulla kuulluksi,
    vaan valintaan sovellettiin sääntöä, jonka mukaan pääosas-
    ton on ehdotettava sellaisen henkilön ylentämistä, jota                    –   se on tukeutunut seikkoihin, joita ei ole näytetty
    osasto on toisen kerran esittänyt ylennettäväksi.                              toteen,


title: Asia T-437/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.2.2011 — Oyster Cosmetics v. SMHV — Kadabell (Oyster cosmetics) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Oyster cosmetics rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki Kadus oystra AUTO STOP PROTECTION — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               12.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.2.2011 — Oyster Cosmetics v. SMHV — Kadabell (Oyster cosmetics)
   (Asia T-437/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Oyster cosmetics rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki Kadus oystra AUTO STOP PROTECTION - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2011/C 80/34
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Oyster Cosmetics SpA (Castiglione delle Stiviere, Italia) (edustajat: asianajaja A. Perani ja asianajaja P. Pozzi)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Kadabell GmbH & Co. KG (Darmstadt, Saksa) (edustaja: asianajaja K. Sandberg)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 5.8.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 1367/2008-1), joka koskee Kadabell GmbH & Co. KG:n ja Oyster Cosmetics SpA:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1.

               Kanne hylätään.

               2.

               Oyster Cosmetics SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 11, 16.1.2010.


title: Asia C-64/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 8.2.2012 — A. Schlecker, toimien nimellä ”Firma Anton Schlecker” v. M.J. Boedeker

text:
               28.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 126/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 8.2.2012 — A. Schlecker, toimien nimellä ”Firma Anton Schlecker” v. M.J. Boedeker
   (Asia C-64/12)
   2012/C 126/09
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: A. Schlecker, toimien nimellä ”Firma Anton Schlecker”

      Vastapuoli: M.J. Boedeker

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Rooman yleissopimuksen (1) 6 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että jos työntekijä työskentelee työsopimuksen perusteella paitsi tavallisesti myös pitkäaikaisesti ja yhtäjaksoisesti samassa maassa, kaikissa tapauksissa on sovellettava kyseisen maan lainsäädäntöä, vaikka kaikki muut olosuhteet viittaavat siihen, että työsopimus liittyy läheisesti toiseen maahan?

               2)

               Edellyttääkö 1 kysymykseen annettava myöntävä vastaus sitä, että työsopimuksen tekemisajankohtana tai ainakin työn alkaessa työnantajan ja työntekijän tarkoituksena on ollut se, että työtä tehdään pitkäaikaisesti ja yhtäjaksoisesti samassa maassa, tai että työnantaja ja työntekijä ovat ainakin olleet tietoisia tästä?

      (1)  Sopimusvelvoitteisiin sovellettavasta laista tehty yleissopimus, joka avattiin allekirjoitettavaksi Roomassa 19.6.1980 (EYVL L 266, s. 1).


title: Asia T-12/09: Kanne 13.1.2009 — Gruber v. SMHV (Run the globe)

text:
               21.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/46

         Kanne 13.1.2009 — Gruber v. SMHV (Run the globe)
   (Asia T-12/09)
   (2009/C 69/102)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Alexander Gruber (Ulm, Saksa) (edustajat: asianajajat T. Kienle ja M. Krinke)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)
   Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 1779/2007-1 6.11.2008 tekemä päätös on kumottava ja

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”Run the globe” luokkaan 41 kuuluvia palveluja varten (hakemus N:o 5 154 521)

      Tutkijan päätös: hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska rekisteröitäväksi haettu tavaramerkki on riittävän erottamiskykyinen.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Asia C-102/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 29.4.2010 (Tribunale di Firenzen (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Camar Srl v. Presidente del Consiglio dei Ministri (Kansainväliset sopimukset — Jaundén yleissopimus — Neljäs Lomén AKT-ETY-yleissopimus — Standstill-lauseke — Sisäinen verotus — Banaanit)

text:
               19.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/12

      Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 29.4.2010 (Tribunale di Firenzen (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Camar Srl v. Presidente del Consiglio dei Ministri
      (Asia C-102/09) (1)

      (Kansainväliset sopimukset - Jaundén yleissopimus - Neljäs Lomén AKT-ETY-yleissopimus - Standstill-lauseke - Sisäinen verotus - Banaanit)
      (2010/C 161/16)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Tribunale di Firenze

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Camar Srl

         Vastaaja: Presidente del Consiglio dei Ministri

         Oikeudenkäynnin kohde

      Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunale di Firenze — Yhteinen markkinajärjestely — Banaanit — Ensimmäisen Jaundén yleissopimuksen 14 artiklassa ja Lomén AKT–ETY-yleissopimuksessa tarkoitetun tuontijärjestelmän yhteensopivuus sellaisen kansallisen lain kanssa, jossa säädetään kulutusverosta Somaliasta peräisin oleville banaaneille

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Euroopan talousyhteisön ja tähän yhteisöön assosioituneiden Afrikan ja Madagaskarin valtioiden välillä Jaundéssa 20.7.1963 allekirjoitetun assosiaatiosopimuksen 14 artikla ei estänyt 9.10.1964 annetussa laissa nro 986/1964 säädetyn kaltaista Somaliasta peräisin olevien banaanien verotusta.

                  2)

                  Kansallinen tuomioistuin ei ole velvollinen tutkimaan pääasiassa kyseessä olevalla säännöstöllä käyttöön otetun kaltaisen veron korotusten konkreettisia vaikutuksia Somaliasta peräisin olevien banaanien tuonnille ennen 1.4.1976 vallinneeseen tilanteeseen verrattuna arvioidakseen näiden korotusten yhteensoveltuvuutta Loméssa 15.12.1989 allekirjoitettuun neljänteen AKT-ETY-yleissopimukseen liitetyssä banaaneista tehdyssä pöytäkirjassa N:o 5 olevaan 1 artiklaan sisältyvän standstill-lausekkeen kanssa. Tällaisen veron korotukset, joilla rajoitutaan mukauttamaan se inflaatiokehitykseen, eivät kuitenkaan ole ristiriidassa tämän lausekkeen kanssa.

         (1)  EUVL C 129, 6.6.2009.


title: Asia C-105/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 29.2.2012 — Alankomaiden valtio v. Essent NV ja Essent Nederland BV

text:
               26.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 29.2.2012 — Alankomaiden valtio v. Essent NV ja Essent Nederland BV
   (Asia C-105/12)
   2012/C 151/26
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Alankomaiden valtio

      Vastapuolet: Essent NV ja Essent Nederland BV

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko SEUT 345 artiklaa tulkittava siten, että ”jäsenvaltioiden omistusoikeusjärjestelmät” käsittävät myös järjestelmän, joka koskee tässä asiassa käsiteltävää ehdotonta yksityistämiskieltoa, sellaisena kuin se määritellään verkonhaltijoiden osakkeista tehdyssä päätöksessä, luettuna yhdessä vuoden 1998 sähkölain 93 §:n ja kaasulain 85 §:n kanssa, eli että verkonhaltijan osakkeita voidaan siirtää ainoastaan julkisyhteisöjen piirin sisällä?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, seuraako siitä, ettei pääomien vapaata liikkuvuutta koskevia sääntöjä sovelleta konsernikieltoon eikä sivutoiminnan kieltoon tai ainakin ettei konsernikieltoa ja sivutoiminnan kieltoa arvioida pääomien vapaata liikkuvuutta koskevien sääntöjen perusteella?

               3)

               Onko verkon riippumattomasta hallinnasta annetun lain perustana olevilla tavoitteilla, eli energiamarkkinoiden avoimuuden lisäämisellä ja kilpailun vääristymien torjumisella laajasti tulkittavan ristikkäistuen (johon sisältyy myös strateginen tietojen vaihto) torjumisen avulla, ainoastaan taloudellinen merkitys vai voidaanko niillä katsoa olevan myös ei-taloudellinen merkitys siten, että ne voivat tarvittaessa muodostaa yleisen edun mukaisen pakottavan syyn, jolla oikeutetaan pääomien vapaan liikkuvuuden rajoitus?


title: Asia C-495/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) on esittänyt 2.12.2009 — Nokia Corporation v. Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs

text:
               13.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 37/22

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) on esittänyt 2.12.2009 — Nokia Corporation v. Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs
   (Asia C-495/09)
   2010/C 37/26
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Nokia Corporation

      Vastaaja: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

      Ennakkoratkaisukysymykset

   ”Voivatko sellaiset muut kuin yhteisötavarat, jotka on varustettu yhteisön tavaramerkillä, jotka ovat tullivalvonnassa jäsenvaltiossa ja joita kauttakuljetetaan kolmannesta valtiosta toiseen tällaiseen valtioon, olla asetuksen 1383/2003/EY (1) 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja ”väärennettyjä tavaroita”, jos ei ole näyttöä siitä, että nämä tavarat saatetaan markkinoille Euroopan yhteisössä joko tullimenettelyn mukaisesti tai laittoman kierrättämisen myötä?”

      (1)  Tulliviranomaisten toimenpiteistä epäiltäessä tavaroiden loukkaavan tiettyjä teollis- ja tekijänoikeuksia sekä tiettyjä teollis- ja tekijänoikeuksia loukkaavien tavaroiden suhteen toteutettavista toimenpiteistä 22.7.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1383/2003, EUVL L 196, s. 7.


title: Asia T-241/03 REV: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 11.9.2012 — Marcuccio v. komissio (Oikeudenkäyntimenettely — Purkamishakemus määräyksen ottamiseksi uudelleen käsiteltäväksi — Virkamiestuomioistuimen myöhemmän tuomion vaikutukset — Uusi tosiseikka — Uuden seikan puuttuminen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               27.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/23

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 11.9.2012 — Marcuccio v. komissio
      (Asia T-241/03 REV) (1)

      (Oikeudenkäyntimenettely - Purkamishakemus määräyksen ottamiseksi uudelleen käsiteltäväksi - Virkamiestuomioistuimen myöhemmän tuomion vaikutukset - Uusi tosiseikka - Uuden seikan puuttuminen - Tutkimatta jättäminen)
      (2012/C 331/43)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Asianosaiset

         Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja J. Baquero Cruz, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Purkamishakemus virkamiestuomioistuimen asiassa T-241/03, Marcuccio vastaan komissio, 17.5.2006 antaman määräyksen (Kok. H., s. I-A-2-111 ja II-A-2-517) ottamiseksi uudelleen käsiteltäväksi.

         Määräysosa

                  1)

                  Purkamishakemus määräyksen ottamiseksi uudelleen käsiteltäväksi jätetään tutkimatta.

                  2)

                  Luigi Marcuccio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 200, 23.8.2003.


title: Asia C-7/02: Hoge Raad der Nederlandenin 21.12.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Holin Groep B.V. c.s. vastaan Staatssecretaris van Financiën

text:
4.5.2002                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 109/21
8.    Voidaanko siitä johtuvilla lisähenkilöstöhallintokustan-          Hoge Raad der Nederlandenin 21.12.2001 tekemällään
      nuksilla, että töihin pyrittiin ottamaan lisää henkilöitä         päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Holin
      laajentamalla osa-aikaista työskentelyä siihen asti vallin-          Groep B.V. c.s. vastaan Staatssecretaris van Financiën
      neeseen tilanteeseen verrattuna, joka perustui pääasiassa
      kokoaikaiseen työskentelyyn budjetin mukaisten virkojen
      ja työpaikkojen lukumäärän säilyessä samana, perustella
      tarvetta saattaa nämä kustannukset osa-aikatyössä olevien                                     (Asia C-7/02)
      henkilöiden kannettavaksi leikkaamalla heidän eläkepro-
      senttiaan suhteettomasti, kuten BeamtVG:n 14 §:n 1 mo-
      mentin 1 virkkeen toisessa ja kolmannessa lauseessa,
      sellaisena kuin se oli voimassa 31.12.1991 asti, on tehty?                                  (2002/C 109/34)
9.    Onko sellaisten kustannusten (kahdeksas kysymys) tar-
      peellinen huomioonottaminen tarkoituksenmukaista, jos
      lisähenkilöstöhallintokustannukset saatetaan yksinomaan
                                                                        Hoge Raad der Nederlanden on pyytänyt 12.12.2001 tekemäl-
      aikaisempien osa-aikaisten työntekijöiden ja siten suurim-
      maksi osaksi naisten kannettavaksi, vaikka lain säätämis-         lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                        11.1.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
      ajankohtana osa-aikatyöskentelymahdollisuuksien laajen-
                                                                        ratkaisua asiassa Holin Groep B.V. c.s. vastaan Staatssecretaris
      tamisen ensisijaisena tarkoituksena oli yleisen työttömyy-
      den vähentäminen pienentämällä osittain julkishallinnon           van Financiën seuraaviin kysymyksiin:
      mies- ja naispuolisten työnhakijoiden liian suurta määrää?
                                                                        1.    Ovatko kuudennen arvonlisäverodirektiivin 5 artiklan
                                                                              7 kohdan a alakohta ja 17 artikla (1) sekä luottamuksen-
                                                                              suojan ja oikeusvarmuuden periaatteet esteenä sille, että
10. Sulkeeko Euroopan yhteisön perustamissopimuksen
                                                                              – tapauksessa, jossa ei ole kyse yhteisöjen tuomioistuimen
      119 artiklasta tehty pöytäkirja Euroopan unionista vuon-
                                                                              asiassa Schloßstraße (2) antaman tuomion 50 ja 51 koh-
      na 1992 tehdyn sopimuksen osana (EYVL 1992, C 191,
                                                                              dassa mainituista veropetoksista tai väärinkäytöstä taikka
      s. 3) täysin pois sen, että 17.5.1990 edeltävien työskente-
                                                                              suunnitellun käyttötarkoituksen muuttamisesta – 5 artik-
      lykausien huomioonottamista koskevia yksityiskohtaisia
                                                                              lan 7 kohdan a alakohdan perusteella tapahtuva verotus
      sääntöjä tutkitaan EY 141 artiklan (aiemmin EY:n perusta-
                                                                              seuraa sellaisessa tapauksessa, jossa verovelvollinen on
      missopimuksen 119 artikla) perusteella? Onko tällainen
                                                                              vähentänyt arvonlisäveron, jonka se on suorittanut toteu-
      tutkiminen kiellettyä myös silloin, kun 17.5.1990 jälkeen
                                                                              tettavaksi suunnitellun tietyn kiinteistön arvonlisäverol-
      muutettiin ennen määräpäivää 17.5.1990 täyttyneiden
                                                                              lista vuokraamista varten saamistaan tavaroista tai palve-
      työskentelykausien huomioonottamista, mutta että sitä
                                                                              luista, yksinomaan siksi, että verovelvollisella ei ole enää
      mukautettiin näillä muutoksilla ainoastaan osittain EY:n
                                                                              lain muutoksen jälkeen oikeutta luopua vuokraamista
      perustamissopimuksen 119 artiklan vaatimusten mukai-
                                                                              koskevasta verovapautuksesta?
      seksi ja siinä jätettiin kokonaan säätämättä tiettyjen
      ryhmien osalta vastaavanlaisesta edullisesta mukautuk-
      sesta?
                                                                        2.    Päteekö ensimmäiseen kysymykseen mahdollisesti annet-
                                                                              tava myönteinen vastaus myös sen ajankohdan, jona
                                                                              ensimmäisessä kysymyksessä mainitusta lainmuutoksesta
                                                                              ilmoitettiin, ja lainmuutoksen voimaantulon välillä synty-
11. Onko lakien antamista koskevan määräpäivän 17.5.1990
                                                                              neeseen vähennysoikeuteen? Toisin sanoen: Jos ensim-
      noudattamisen suhteen ratkaiseva se päivä, jona ne on
                                                                              mäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, voiko 5 ar-
      julkaistu virallisessa julkaisuvälineessä, vai päivä, jona
                                                                              tiklan 7 kohdan a alakohdan perusteella toimitettava
      lainsäädäntöelinten käsittelyt päättyivät, ja onko näin
                                                                              verotus tulla kysymykseen kuudennen arvonlisäverodi-
      myös silloin, kun lakiin vaaditaan liittohallituksen suos-
                                                                              rektiivin 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan b alakohdassa
      tumus?
                                                                              tarkoitettujen omakustannushinnan osien osalta, jotka
                                                                              ovat kertyneet vasta tämän ilmoitusajankohdan jälkeen?
(1) EYVL 225, s. 40.                                                    (1) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistami-
(2) EYVL 6, s. 24.                                                          sesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen mää-
(3) EYVL L 14, s. 6.                                                        räytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annettu kuudes
                                                                            neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL 1977, L 145, s. 1).
                                                                        (2) Asiassa C-396/98, 8.6.2000 annettu tuomio.


title: Asia T-343/02: Roland Schintgenin 15.11.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 19/38                  FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          25.1.2003
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                                         –     Asetuksen N:o 40/94 42 ja
                                                                                8 artiklan rikkominen. Kan-
                                                                                tajan mukaan väite voi pe-
                                                                                rustua aikaisempaan yhtei-
Yhteisön     tavaramerkin       Moser Grupo Media, S.L.                                                           sön tavaramerkkiä koske-
hakija:                                                                                vaan hakemukseen, jota ei
                                                                                ole vielä rekisteröity tavara-
                                                                                merkiksi.
Haettu yhteisön tavara-         kuviomerkki ”Moser Grupo
merkki:                         Media, s.l.”, luokkiin 9, 16, 38,
                                39 ja 41 kuuluvia tavaroita ja             (1 ) Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu
                                palveluja        varten    (hakemus             neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 11, s. 1).
                                nro 409664)
Sen tavaramerkki- tai           kantaja, Metro-Goldwin-Mayer
merkkioikeuden haltija,         Lion Corporation
johon väitemenettelyssä
on vedottu:
                                                                           Roland Schintgenin 15.11.2002 Euroopan yhteisöjen ko-
                                                                                missiota vastaan nostama kanne
Tavaramerkki- tai merk-         useat kansalliset oikeudet sekä sa-
kioikeus, johon väiteme-        namerkkiä ”MGM” koskeva yhtei-
nettelyssä on vedottu:          sön tavaramerkkiä koskeva hake-                                       (Asia T-343/02)
                                mus nro 141820 luokkiin 9, 38 ja
                                41 kuuluvia tavaroita ja palveluja                                    (2003/C 19/73)
                                varten
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Väiteosaston ratkaisu:          Moser Grupo Median tekemän yh-
                                teisön tavaramerkkiä koskevan
                                hakemuksen nro 409664 hylkää-
                                minen, tiettyjen aikaisempien oi-          Roland Schintgen on nostanut 15.11.2002 Euroopan yhteisö-
                                keuksien ja tämän asian kantajan           jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Eu-
                                tekemän sanamerkkiä ”MGM”                  roopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on
                                koskevan yhteisön tavaramerkkiä            asianajaja Lucas Vogel, prosessiosoite Keispeltissä (Luxem-
                                koskevan                hakemuksen         burg).
                                nro 141820 jättäminen ottamatta
                                huomioon
                                                                           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
Valituslautakunnan rat-         väitteen tekijän, tämän asian kan-
                                                                           –      kumoaa nimittävän viranomaisen 16.7.2002 tekemän
kaisu:                          tajan, tekemän valituksen tutki-
                                matta jättäminen                                  päätöksen, jolla se hylkäsi kantajan 28.2.2002 tekemän
                                                                                valituksen, jossa vaadittiin, että henkilöstökomitean pai-
                                                                                kallisjaoston vaalien lopputulos kumotaan, että vaaleilla
                                                                                valituksi tulleiden henkilöiden nimittämistä koskeva pää-
Kanneperusteet:                 –      Asetuksen N:o 40/94 (1)
                                                                                tös kumotaan ja että komission päätös kieltäytyä kumoa-
                                       58 artiklan rikkominen sikäli
                                                                                masta kyseisten vaalien lopputulosta ja toteamasta, että
                                       kuin väiteosaston ratkaisu
                                                                                noilla vaaleilla valittua henkilöstökomitean Luxemburgin
                                       on kantajalle vastainen. Kan-
                                                                                paikallisjaostoa ei ollut valittu asianmukaisesti, kumotaan;
                                       tajan mukaan Moser Grupo
                                       Media voi yhä muuntaa yh-
                                       teisön tavaramerkkiä koske-         –      kumoaa tarvittaessa edellä mainitut henkilöstökomitean
                                       van hakemuksensa hake-                     Luxemburgin paikallisjaoston vaalit sekä niitä seuranneen
                                       mukseksi muissa maissa, jol-               valituksi tulleiden henkilöiden nimittämistä koskevan
                                       loin se hyötyy siitä, että se              päätöksen, ja kumoaa komission päätöksen kieltäytyä
                                       voi käyttää yhteisön tavara-               kumoamasta kyseisten vaalien lopputulosta ja toteamasta
                                       merkkiä koskevan hakemuk-                  henkilöstökomitean Luxemburgin paikallisjaoston jäsen-
                                       sensa hakemispäivää. Tämä                  ten vaalien johdosta tulleen valituksi virheellisesti;
                                       ei olisi ollut mahdollista, jos
                                       tavaramerkkihakemus olisi           –      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja
                                       hylätty kantajan yhteisön ta-              asian kannalta välttämättömät kustannukset, erityisesti
                                       varamerkkiä koskevan hake-                 prosessiosoitteen ylläpidosta, matkoista ja oleskelusta
                                       muksen vuoksi.                             aiheutuneet kustannukset sekä asianajajien palkkiot.
 ---pagebreak--- 25.1.2003              FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 19/39
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                             Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Kanteellaan kantaja vaatii kumottavaksi nimittävän viranomai-         1.    kumoaa komission (Eurostat) päätöksen jättää European
sen tekemän päätöksen hylätä kantajan valitus, jossa vaadittiin             Dynamics tarjouskilpailuun 2002/S 106-083279 – erä 1,
marraskuussa 2001 pidettyjen henkilöstökomitean Luxembur-                   yhteistyössä laaditun CIRCA-ohjelmiston jatkokehittely –
gin paikallisjaoston vaalien lopputuloksen kumoamista.                      liittyvän hankintamenettelyn ulkopuolelle,
Kantajan mukaan ”Solidarité européenne” -nimisen ryhmitty-            2.    velvoittaa komission (Eurostat) arvioimaan European
män ehdokaslistalta valituksi tuli ainoastaan yksi ehdokas                  Dynamicsin tarjouksen edellä mainitussa hankintamenet-
henkilöstökomitean paikallisjaoston 20:een täytettävänä ollee-              telyssä ja antaa European Dynamicsin osallistua täysipai-
seen paikkaan, vaikka tuon ryhmittymän jäsenet saivat                       noisesti ja samoin perustein kuin muut tarjouksentekijät,
25,523 prosenttia kaikista annetuista äänistä.                              sekä
                                                                      3.    velvoittaa komission korvaamaan European Dynamicsin
Kanteensa tueksi kantaja väittää, että:
                                                                            oikeudenkäyntikulut ja muut kustannukset tässä asiassa.
–    henkilöstösääntöjen 9 artiklan 3 kohtaa on rikottu,
–    henkilöstösääntöjen liitteessä II olevaa 1 artiklaa on
     rikottu,
                                                                      Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
–    henkilöstökomitean kokoonpanosta ja toiminnasta anne-
     tun säännön 6 artiklaa on rikottu ja
–    asiassa on tapahtunut ilmeinen arviointivirhe.                   Kantajana on tietotekniikan ja -liikenteen alalla toimiva yhtiö.
                                                                      Yhtiö osallistui tarjouskilpailuun 2002/S 106-083279 – Euros-
                                                                      tatin tietojärjestelmät: yhteisön tilastojärjestelmän tietotekniik-
Kantaja väittää, että edellä mainituissa säännöksissä edellyte-       ka ja -liikenne – ja tarkemmin sanoen tarjouskilpailun erään 1
tään, että henkilöstökomitean paikallisjaoston tulee edustaa          (Yhteistyössä laaditun CIRCA-ohjelmiston jatkokehittely). Vas-
vaaleissa annettujen äänten kokonaisuutta. Tämän edustuksen           taaja hylkäsi kantajan tarjouksen, koska ainakin yhden, 27
toteutumista ei voida riittävästi taata, mikäli yli neljännestä       henkilön ryhmään kuuluvan asiantuntijan ansioluettelosta
virkamiesten antamista äänistä vastaa vain yksi kahdeskymme-          puuttuivat yksityiskohtaiset tiedot tämän koulutuksesta ja
nesosa henkilöstökomitean jäsenistä.                                  ammatillisesta pätevyydestä.
                                                                      Kanteensa tueksi kantaja väittää, että päätös hylätä kantajan
                                                                      tarjous on suhteellisuusperiaatteen vastainen. Tarjous hylättiin,
                                                                      koska yhdestä ansioluettelosta puuttuivat yksityiskohtaiset
                                                                      tiedot, vaikka tarjouksenteon edellytyksissä puhuttiin laajasti
                                                                      ja yleisesti ryhmän kokemuksesta tarkemmin erittelemättä.
European Dynamicsin 21.11.2002 Euroopan yhteisöjen
              komissiota vastaan nostama kanne
                        (Asia T-345/02)                               Kantaja väittää myös, että riidanalaista päätöstä rasittaa ilmei-
                                                                      nen arviointivirhe. Kantajan mukaan vastaaja ei käyttänyt
                                                                      valtuuksiaan asian selvittämiseksi ja rikkoi siten huolellisuus-
                         (2003/C 19/74)                               velvoitettaan ja hyvän hallintotavan periaatetta vastaan.
                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                      Kantaja väittää niin ikään, että vastaaja – jättäessään asian
                                                                      selvittämättä ja siten kantajan tarjouksen huomiotta – ei
                                                                      kohdellut tarjouksentekijöitä yhdenvertaisesti. Kantajan mu-
European Dynamics (Ateena) on nostanut 21.11.2002 Euroo-              kaan arviointikomitealla ei ole yksittäisen tarjouksen osalta
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa              vapaata harkintavaltaa selvittää asiaa tai jättää se selvittämättä
kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan              sivuuttaen objektiivisen harkinnan ja ilman tuomioistuinval-
edustajina ovat asianajajat W. Knapp ja D. Spanou.                    vontaa.