title: Asia T-556/17: Kanne 17.8.2017 – Staropilsen v. EUIPO – Pivovary Staropramen (STAROPILSEN; STAROPLZEN)

text:
               16.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/43

         Kanne 17.8.2017 – Staropilsen v. EUIPO – Pivovary Staropramen (STAROPILSEN; STAROPLZEN)
   (Asia T-556/17)
   (2017/C 347/56)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Staropilsen s. r. o. (Pilsen, Tšekki) (edustaja: asianajaja A. Kodrasová)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Pivovary Staropramen s. r. o. (Praha, Tšekki)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”STAROPILSEN; STAROPLZEN” – EU-tavaramerkki nro 9 034 893

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 20.6.2017 asiassa R 236/2017-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 53 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ja 8 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-435/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 26.9.2012 — ACI Adam BV ym. v. Stichting de Thuiskopie ym.

text:
               22.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 26.9.2012 — ACI Adam BV ym. v. Stichting de Thuiskopie ym.
   (Asia C-435/12)
   2012/C 399/18
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: ACI Adam BV, Alpha International BV, AVC Nederland BV, BAS Computers & Componenten BV, Despec BV, Dexxon Data Media and Storage BV, Fuji Magnetics Nederland, Imation Europe BV, Maxell Benelux BV, Philips Consumer Electronics BV, Sony Benelux BV ja Verbatim GmbH

      Vastapuolet: Stichting de Thuiskopie ja Stichting Onderhandelingen Thuiskopie vergoeding

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko tekijänoikeusdirektiivin (1) 5 artiklan 2 kohdan b alakohtaa — mahdollisesti yhdessä 5 artiklan 5 kohdan kanssa — tulkittava siten, että siinä mainittua poikkeusta tekijänoikeuteen sovelletaan sellaisiin kopioihin, jotka täyttävät kyseisessä säännöksessä mainitut edellytykset, siitä riippumatta, onko asianomainen luonnollinen henkilö saanut määräämisvallan teoksen kappaleeseen, josta mainitut kopiot on valmistettu, laillisesti — eli oikeudenhaltijan tekijänoikeutta loukkaamatta —, vai sovelletaanko kyseistä poikkeusta ainoastaan sellaisiin kopioihin, jotka on valmistettu kappaleista, jotka ovat päätyneet kyseessä olevan luonnollisen henkilön määräämisvaltaan ilman tekijänoikeuden loukkaamista?

               2)

                           a)

                           Jos ensimmäiseen kysymykseen annettavalla vastauksella vahvistetaan kysymyksen loppuosassa esitetty tulkinta, voiko tekijänoikeusdirektiivin 5 artiklan 5 kohdassa vahvistetun kolmivaiheisen testin soveltaminen johtaa siihen, että 5 artiklan 2 kohtaan perustuvan poikkeuksen soveltamisalaa laajennetaan, vai voiko testin soveltamisesta olla ainoastaan se seuraus, että kyseisen poikkeuksen ulottuvuutta rajoitetaan?

                           b)

                           Jos ensimmäiseen kysymykseen annettavalla vastauksella vahvistetaan kysymyksen loppuosassa esitetty tulkinta, onko kansallisen oikeuden säännös, joka johtaa siihen, että sopiva korvaus sellaisista kopioista, jotka luonnollinen henkilö valmistaa yksityiseen käyttöön ja joiden käyttötarkoitus ei ole välittömästi tai välillisesti kaupallinen, on maksettava siitä riippumatta, onko kyseessä olevien kopioiden valmistaminen sallittua tekijänoikeusdirektiivin 5 artiklan 2 kohdan perusteella — eikä kyseisellä säännöksellä rajoiteta oikeudenhaltijan oikeutta kieltää kappaleen valmistaminen eikä hänen oikeuttaan saada vahingonkorvausta — ristiriidassa tekijänoikeusdirektiivin 5 artiklan tai jonkin muun unionin oikeuden säännöksen tai määräyksen kanssa?
                           Kun otetaan huomioon tekijänoikeusdirektiivin 5 artiklan 5 kohdassa vahvistettu kolmivaiheinen testi, onko tähän kysymykseen vastaamisen kannalta merkitystä sillä, ettei sellaisia teknisiä laitteita, joilla luvaton yksityinen kopiointi voidaan estää, ole (vielä) käytettävissä?

               3)

               Voidaanko täytäntöönpanodirektiiviä (2) soveltaa käsiteltävänä olevan kaltaiseen oikeusriitaan, jossa — sen jälkeen kun jäsenvaltio on tekijänoikeusdirektiivin 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan perusteella asettanut sellaisten välineiden valmistajille ja maahantuojille, jotka soveltuvat kappaleiden valmistamiseen teoksista tai on tarkoitettu siihen, velvollisuuden maksaa kyseisessä säännöksessä tarkoitettu sopiva hyvitys, ja määrännyt, että sopiva hyvitys on maksettava kyseisen jäsenvaltion nimeämälle järjestölle, jonka tehtäväksi sopivan hyvityksen kantaminen ja jakaminen on annettu — maksuvelvollinen vaatii, että tuomioistuin esittää tiettyjen sellaisten riidanalaisten seikkojen perusteella, joilla on merkitystä sopivan hyvityksen vahvistamisen kannalta, toteamuksia mainitun järjestön, joka puolustautuu niitä vastaan, vahingoksi?

      (1)  Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/29/EY (EYVL L 167, s. 10).

      (2)  Teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/48/EY (EUVL L 157, s. 45).


title: Asia C-45/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour du travail de Bruxelles (Belgia) on esittänyt 30.1.2012 — Office national d'allocations familiales pour travailleurs salariés v. Radia Hadj Ahmed

text:
               14.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 109/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour du travail de Bruxelles (Belgia) on esittänyt 30.1.2012 — Office national d'allocations familiales pour travailleurs salariés v. Radia Hadj Ahmed
   (Asia C-45/12)
   2012/C 109/11
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour du travail de Bruxelles

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Onafts — Office national d'allocations familiales pour travailleurs salariés

      Vastapuoli: Radia Hadj Ahmed

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Kun kolmannen valtion (käsiteltävässä asiassa Algerian) kansalaiselle on alle viisi vuotta aikaisemmin myönnetty oleskelulupa jäsenvaltiossa (käsiteltävässä asiassa Belgiassa) toisen jäsenvaltion kansalaisen (käsiteltävässä asiassa Ranskan), jonka kanssa tällä henkilöllä on lapsi (joka on Ranskan kansalainen), luokse tuloa varten, ja kun he eivät ole avioliitossa tai rekisteröidyssä parisuhteessa, kuuluuko hän asetuksen N:o 1408/71 (1) henkilölliseen soveltamisalaan sellaisen työntekijän perheenjäsenenä, joka on jonkin jäsenvaltion kansalainen, taattujen perhe-etuuksien myöntämistä varten sellaisesta toisesta lapsesta, joka on kolmannen valtion (käsiteltävässä asiassa Algerian) kansalainen, kun yhteiselämä on sittemmin päättynyt sen lapsen isän kanssa, jolla on Ranskan kansalaisuus?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, kuuluuko ensimmäisessä kysymyksessä kuvatussa tilanteessa kyseinen kolmannen valtion kansalainen tai hänen lapsensa, joka on kolmannen valtion kansalainen, asetuksen N:o 1408/71 henkilölliseen soveltamisalaan taattujen perhe-etuuksien myöntämistä varten etuuden saajana lapsesta, jolla on Algerian kansalaisuus, koska hänen talouteensa kuuluu lapsi, joka on jonkin jäsenvaltion kansalainen?

               3)

               Mikäli ensimmäiseen ja toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko tällä kolmannen valtion kansalaisella ensimmäisessä kysymyksessä kuvatussa tilanteessa direktiivin 2004/38 (2) 13 artiklan 2 kohdan ja 14 artiklan sekä EY 12 artiklan (nykyisin SEUT 18 artikla) nojalla oikeus samaan oikeudelliseen kohteluun kuin jäsenvaltioiden kansalaisilla niin kauan kuin hänen oleskelulupaansa ei ole peruutettu, niin, ettei Belgian valtio voi vaatia häneltä asumisen kestoa koskevan edellytyksen täyttymistä taattujen perhe-etuuksien myöntämistä varten, kun tätä edellytystä ei sovelleta etuudensaajiin, jotka ovat Belgian kansalaisia?

               4)

               Mikäli ensimmäiseen, toiseen ja kolmanteen kysymykseen vastataan kieltävästi, sovelletaanko tähän kolmannen valtion kansalaiseen ensimmäisessä kysymyksessä kuvatussa tilanteessa [Euroopan unionin] kansalaisen äitinä yhdenvertaisen kohtelun periaatetta Euroopan unionin perusoikeuskirjan 20 ja 21 artiklan nojalla niin, ettei Belgian valtio voi vaatia häneltä asumisen kestoa koskevan edellytyksen täyttymistä taattujen perhe-etuuksien myöntämistä varten toisesta lapsestaan, joka on kolmannen valtion kansalainen, kun tätä asumisen kestoa koskevaa edellytystä ei sovelleta lapseen, jolla on unionin kansalaisuus?

      (1)  Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annettu Euroopan yhteisöjen neuvoston asetus (ETY) N:o 1408/71 (EYVL L 149, s. 2).

      (2)  Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/38/EY (EYVL L 158, s. 77).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 28 päivänä maaliskuuta 2000 asiassa C-309/98 (Finanzgericht Münchenin esittämä ennakkoratkaisuppyntö), Holz Geenen GmbH vastaan Oberfinanzdirektion München (Yhteinen tullitariffi – Tariffinimikkeet – Luokittelu yhdistettyyn nimikkeistöön – Asetus N:o 1509/97 – Ikkunankehysten valmistukseen tarkoitetut nelikulmaiset puukappaleet)

text:
C 163/2                   FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          10.6.2000
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                        (ensimmäinen jaosto)                                                        (viides jaosto)
                                                                                30 päivänä maaliskuuta 2000
                  28 päivänä maaliskuuta 2000
                                                                         asiassa C-178/97 (Tribunal du travail de Bruxelles’n
asiassa C-309/98 (Finanzgericht Münchenin esittämä en-                   esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Barry Banks ym. vas-
nakkoratkaisuppyntö), Holz Geenen GmbH vastaan Ober-                                    taan Théâtre royal de la Monnaie (1)
                    finanzdirektion München (1)
                                                                         (Siirtotyöläisten sosiaaliturva – Sovellettavan lainsäädän-
                                                                               nön määräytyminen – E 101 -todistuksen merkitys)
(Yhteinen tullitariffi – Tariffinimikkeet – Luokittelu yhdis-
tettyyn nimikkeistöön – Asetus N:o 1509/97 – Ikkunanke-
hysten valmistukseen tarkoitetut nelikulmaiset puukappa-                                           (2000/C 163/03)
                                 leet)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                           (2000/C 163/02)
                                                                         (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                               yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                         Asiassa C-178/97, jonka Tribunal du travail de Bruxelles
                                                                         (Belgia) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan           (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistui-
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)              men käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui-
                                                                         messa vireillä olevassa asiassa Barry Banks ym. vastaan Théâtre
                                                                         royal de la Monnaie Colin Appletonin ja Cristopher Daviesin
Asiassa C-309/98, jonka Finanzgericht München (Saksa) on                 sekä Mark Curtisin osallistuessa asian käsittelyyn, ennakkorat-
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on               kaisun sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alu-
tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsi-           eella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin amma-
teltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi-           tinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesä-
reillä olevassa asiassa Holz Geenen GmbH vastaan Oberfinanz-             kuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71
direktion München ennakkoratkaisun tiettyjen tavaroiden luo-             (EYVL L 149, s. 2) 14 a artiklan 1 kohdan a alakohdan
kittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön 30 päivänä heinäkuuta              ja 14 c artiklan sekä sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta
1997 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1509/97 (EYVL                  yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja
L 204, s. 8) pätevyydestä, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäi-            heidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/
nen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja                71 täytäntöönpanomenettelystä 21 päivänä maaliskuuta 1972
L. Sevón (esittelevä tuomari) sekä tuomarit P. Jann ja M. Wat-          annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 574/72 11 a ja
helet, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: johtava hallintovir-      12 a artiklan 7 kohdan tulkinnasta, sellaisena kuin asetukset
kamies D. Louterman-Hubeau, on antanut 28.3.2000 tuo-                    ovat muutettuina ja ajan tasalle saatettuina 2.6.1983 annetulla
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                  neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2001/83 (EYVL L 230, s. 6) ja
                                                                         11.12.1986 annetulla neuvoston asetuksella (ETY)
                                                                         N:o 3811/86 (EYVL L 355, s. 5), yhteisöjen tuomioistuin
Tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön            (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
30 päivänä heinäkuuta 1997 annettu komission asetus (EY) N:o             D. A. O. Edward sekä tuomarit L. Sevón, C. Gulmann,
1509/97 on pätemätön siltä osin kuin sen liitteessä olevassa             J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari) ja P. Jann, julkisasiamies:
2 kohdassa CN-alanimikkeeseen 4418 90 10 luokitellaan ikkunan-           D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Hol-
kehysten valmistukseen tarkoitetut nelikulmaiset puukappaleet, joissa    stein, on antanut 30.3.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma
on hieman pyöristetyt kulmat ja jotka koostuvat yhteen liimatuista,      on seuraava:
rinnakkaissyisistä puukerroksista, koko 48 x 72 mm tai 85 x 72 mm
(leveys x korkeus).                                                      1. Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikku-
                                                                              viin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin
                                                                              ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 anne-
                                                                              tun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se
(1) EYVL C 312, 10.10.1998.                                                   on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.6.1983 annetulla
                                                                              neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2001/83 ja 11.12.1986
                                                                              annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 3811/86, 14 a ar-
                                                                              tiklan 1 kohdan a alakohdassa käytetyllä ilmaisulla työ tarkoite-
                                                                              taan kaikenlaisen työn suorittamista riippumatta siitä, onko
                                                                              kyseessä palkkatyö vai itsenäinen ammatinharjoittaminen.


title: Asia T-18/16: Kanne 18.1.2016 – DMC v. SMHV – Etike’ International (De Giusti Orgoglio)

text:
               7.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 90/26

         Kanne 18.1.2016 – DMC v. SMHV – Etike’ International (De Giusti Orgoglio)
   (Asia T-18/16)
   (2016/C 090/35)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: DMC Srl (San Vendemiano, Italia) (edustaja: asianajaja B. Osti)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Etike’ International Srl (Baronissi, Italia)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosat De Giusti Orgoglio – Rekisteröintihakemus nro 9 499 468

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n viidennen valituslautakunnan 5.11.2015 asiassa R 1764/2013-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               muuttaa riidanalaista päätöstä, koska se ei perustu tosiseikkoihin eikä oikeudellisiin seikkoihin;

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut;

               —

               määrää esitettäväksi väitemenettelyä nro B 001757973 ja valitusta nro R 1764/2013-5 koskevan asiakirja-aineiston.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan a alakohdan rikkominen;

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (ensimmäinen jaosto) 7 päivänä lokakuuta 2004, asiassa C-255/01, Panagiotis Markopoulos ym. vastaan Ypourgos Anaptyxis ym. (Symvoulio tis Epikrateiasin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) (Ennakkoratkaisupyyntö — Kahdeksas direktiivi 84/253/ETY — 11 ja 15 artikla — Lakisääteisten tilintarkastusten suorittamisesta vastuussa olevien henkilöiden hyväksyminen — Mahdollisuus hyväksyä henkilöitä, jotka eivät ole suorittaneet ammatillista tutkintoa — Muiden jäsenvaltioiden kansalaisten hyväksymisen edellytykset)

text:
               4.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/1

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (ensimmäinen jaosto)
   7 päivänä lokakuuta 2004,
   asiassa C-255/01, Panagiotis Markopoulos ym. vastaan Ypourgos Anaptyxis ym. (1) (Symvoulio tis Epikrateiasin esittämä ennakkoratkaisupyyntö)
   (Ennakkoratkaisupyyntö - Kahdeksas direktiivi 84/253/ETY - 11 ja 15 artikla - Lakisääteisten tilintarkastusten suorittamisesta vastuussa olevien henkilöiden hyväksyminen - Mahdollisuus hyväksyä henkilöitä, jotka eivät ole suorittaneet ammatillista tutkintoa - Muiden jäsenvaltioiden kansalaisten hyväksymisen edellytykset)
   (2004/C 300/02)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asiassa C-255/01, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Symvoulio tis Epikrateias (Kreikka) on esittänyt 12.6.2001 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 3.7.2001, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Panagiotis Markopoulos ym. vastaan Ypourgos Anaptyxis, Soma Orkoton Elegkton, Georgios Samothrakis ym:iden ja Christos Panagiotidisin osallistuessa asian käsittelyyn, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts, S. von Bahr ja K. Schiemann (esittelevä tuomari), julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut 7.10.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla, lakisääteisten tilintarkastusten suorittamisesta vastuussa olevien henkilöiden hyväksymisestä 10 päivänä huhtikuuta 1984 annetun kahdeksannen neuvoston direktiivin 84/253/ETY 15 artiklassa sallitaan se, että kaikki jäsenvaltiot antavat sellaisille henkilöille hyväksymisen, jotka täyttävät tässä artiklassa säädetyt edellytykset eli joilla on kyseisessä jäsenvaltiossa kelpoisuus suorittaa 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteinen tarkastus ja jotka harjoittivat tarkastustoimintaa mainitussa 15 artiklassa tarkoitettuun ajankohtaan asti, velvoittamatta heitä ensin suorittamaan ammatillista tutkintoa.
               Mainittu 15 artikla on kuitenkin esteenä sille, että jäsenvaltio käyttää siinä säädettyä toimivaltaa sellaisen yhden vuoden määräajan jälkeen, joka alkaa kulua päivästä, jona mainitun direktiivin kansallisia täytäntöönpanosäännöksiä on alettu soveltaa ja joka ei missään tapauksessa saa olla myöhäisempi kuin 1.1.1990.

               2)

               Kahdeksannen direktiivin 84/253 11 artiklassa sallitaan se, että vastaanottava jäsenvaltio hyväksyy mainitun direktiivin mukaisesti ammatinharjoittajat, jotka on jo hyväksytty toisessa jäsenvaltiossa, harjoittamaan tilinpäätösasiakirjojen lakisääteistä tarkastusta velvoittamatta heitä suorittamaan ammatillista tutkintoa, jos mainitun vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset katsovat, että heidän kelpoisuutensa vastaavat vastaanottavan valtion lainsäädännössä vaadittua kelpoisuutta.

      (1)  EYVL C 289, 13.10.2001.


title: Asia T-93/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 11.9.2008 — Italia v. komissio

text:
               22.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/64

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 11.9.2008 — Italia v. komissio
   (Asia T-93/07) (1)

   (2008/C 301/121)

      Oikeudenkäyntikieli: italia

   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 117, 26.5.2007.


title: Asia T-342/10: Kanne 23.8.2010 — Hartmann v. SMHV — Mölnlycke Health Care (MESILETTE)

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/49

      Kanne 23.8.2010 — Hartmann v. SMHV — Mölnlycke Health Care (MESILETTE)
      (Asia T-342/10)
      ()
      (2010/C 288/92)
      Kannekirjelmän kieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Paul Hartmann AG (Heidenheim, Saksa) (edustaja: asianajaja N. Aicher)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

         Vastapuoli valituslautakunnassa: Mölnlycke Health Care AB (Göteborg, Ruotsi)

         Vaatimukset

                  —

                  Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 20.5.2010 asiassa R 1222/2009-2 tekemä päätös on kumottava, ja

                  —

                  vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

         Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

         Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”MESILETTE” luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 6494025

         Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

         Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkin ”MEDINETTE” rekisteröinti saksalaiseksi tavaramerkiksi nro 1033551 luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten ja sanamerkin ”MEDINETTE” rekisteröinti kansainväliseksi tavaramerkiksi nro 486204 luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten

         Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

         Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

         Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta arvioi virheellisesti sekaannusvaaraa erityisesti merkkien samankaltaisuuden osalta.


title: Asia C-83/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.10.2011 (Juzgado de lo Mercantil n °1 de Pontevedran (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Aurora Sousa Rodríguez, Yago López Sousa, Rodrigo Puga Lueiro, Luis Rodríguez González, María del Mar Pato Barreiro, Manuel López Alonso ja Yaiza Pato Rodríguez v. Air France (Ennakkoratkaisupyyntö — Lentoliikenne — Asetus (EY) N:o 261/2004 — 2 artiklan l alakohta — Matkustajille lennon peruuttamisen johdosta annettava korvaus — Peruuttamisen käsite — 12 artikla — Lisäkorvauksen käsite — Korvaus kansallisen oikeuden perusteella)

text:
               3.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 355/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.10.2011 (Juzgado de lo Mercantil no 1 de Pontevedran (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Aurora Sousa Rodríguez, Yago López Sousa, Rodrigo Puga Lueiro, Luis Rodríguez González, María del Mar Pato Barreiro, Manuel López Alonso ja Yaiza Pato Rodríguez v. Air France
   (Asia C-83/10) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Lentoliikenne - Asetus (EY) N:o 261/2004 - 2 artiklan l alakohta - Matkustajille lennon peruuttamisen johdosta annettava korvaus - Peruuttamisen käsite - 12 artikla - Lisäkorvauksen käsite - Korvaus kansallisen oikeuden perusteella)
   2011/C 355/06
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado de lo Mercantil no 1 de Pontevedra

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Aurora Sousa Rodríguez, Yago López Sousa, Rodrigo Puga Lueiro, Luis Rodríguez González, María del Mar Pato Barreiro, Manuel López Alonso ja Yaiza Pato Rodríguez

      Vastaaja: Air France

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Juzgado de lo Mercantil de Pontevedra — Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 (EUVL L 46, s. 1) 2 artiklan i alakohdan sekä 8, 9 ja 12 artiklan tulkinta — Lennon peruuttamisen käsite — Tekniset syyt — Lisäkorvauksen käsite — Oikeus korvaukseen kansallisen oikeuden perusteella

      Tuomiolauselma

               1)

               Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 2 artiklan l alakohdassa määriteltyä ”peruuttamisen” käsitettä on tulkittava siten, että se ei koske pääasian kaltaisessa tilanteessa yksinomaan sitä, että asianomainen lentokone ei lähde lainkaan lentoon, vaan se kattaa myös tapauksen, jossa lentokone on lähtenyt lentoon mutta sen on tämän jälkeen pitänyt mistä tahansa syystä palata lähtölentoasemalle ja jossa kyseisen lentokoneen matkustajat on siirretty muille lennoille.

               2)

               Asetuksen N:o 261/2004 12 artiklassa mainittua ”lisäkorvauksen” käsitettä on tulkittava siten, että se mahdollistaa sen, että kansallinen tuomioistuin velvoittaa korvaamaan vahingon — aineeton vahinko mukaan luettuna —, joka aiheutuu lentokuljetussopimuksen täyttämättä jättämisestä, eräiden kansainvälistä ilmakuljetusta koskevien sääntöjen yhtenäistämisestä tehdyssä yleissopimuksessa määrätyin tai kansallisessa oikeudessa säädetyin edellytyksin. Tämä ”lisäkorvauksen” käsite ei sen sijaan voi olla oikeudellinen perusta sille, että kansallinen tuomioistuin velvoittaa lentoliikenteen harjoittajan korvaamaan matkustajille, joiden lento on viivästynyt tai peruutettu, näille sen vuoksi aiheutuneet kulut, että kyseinen lentoliikenteen harjoittaja ei ole noudattanut avunanto- ja huolenpitovelvoitteitaan, joista säädetään kyseisen asetuksen 8 ja 9 artiklassa.

      (1)  EUVL C 113, 1.5.2010.


title: Asia T-55/14: Kanne 21.1.2014 — Genossenschaftskellerei Rosswag-Mühlhausen v. SMHV (Lembergerland)

text:
               15.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 78/16

         Kanne 21.1.2014 — Genossenschaftskellerei Rosswag-Mühlhausen v. SMHV (Lembergerland)
   (Asia T-55/14)
   2014/C 78/32
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Genossenschaftskellerei Rosswag-Mühlhausen eG (Vaihingen an der Enz, Saksa) (edustaja: asianajaja H. Steffan)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan valituslautakunnan 14.11.2014 asiassa R 566/2013-1 tekemän päätöksen siltä osin kuin se koskee yhteisön tavaramerkkihakemusta nro 11 134 947

               —

               velvoittamaan vastaajan valituslautakunnan 14.11.2013 asiassa R 566/2013-1 tekemän päätöksen osalta rekisteröimään hakemuksen kohteena olevan tavaramerkin

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”Lembergerland” luokkaan 33 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 11 134 947

      Tutkijan päätös: Rekisteröinnin epääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan j alakohdan rikkominen


title: Asia C-75/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 30.4.2009 (Court of Appealin (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — The Queen, Christopher Mellorin hakemuksesta v. Secretary of State for Communities and Local Government (Direktiivi 85/337/ETY — Hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi — Velvollisuus julkistaa hankkeen ympäristövaikutusten arvioinnin tekemättä jättämistä koskevan päätöksen perustelut)

text:
               4.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 153/11

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 30.4.2009 (Court of Appealin (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — The Queen, Christopher Mellorin hakemuksesta v. Secretary of State for Communities and Local Government
   (Asia C-75/08) (1)

   (Direktiivi 85/337/ETY - Hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi - Velvollisuus julkistaa hankkeen ympäristövaikutusten arvioinnin tekemättä jättämistä koskevan päätöksen perustelut)
   2009/C 153/22
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: The Queen, Christopher Mellorin hakemuksesta

      Vastaaja: Secretary of State for Communities and Local Government

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Court of Appeal (Civil Division) — Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY (EYVL L 175, s. 40) 4 artiklan tulkinta — Velvollisuus julkistaa direktiivin liitteessä II mainittuihin luokkiin kuuluvan hankkeen ympäristövaikutusten arvioinnin tekemättä jättämistä koskevan päätöksen perustelut

      Tuomiolauselma

               1)

               Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 26.5.2003 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/35/EY, 4 artiklaa on tulkittava siten, että siinä ei edellytetä, että päätöksen, jossa todetaan, että kyseisen direktiivin liitteessä II tarkoitetun hankkeen ympäristövaikutusten arviointi ei ole välttämätön, on itsessään sisällettävä ne syyt, joiden perusteella toimivaltainen viranomainen päätti, ettei arviointi ollut välttämätön. Jos kuitenkin henkilö, jota asia koskee, esittää tätä koskevan pyynnön, toimivaltaisella hallintoviranomaisella on velvollisuus ilmoittaa hänelle ne perustelut, joiden nojalla kyseinen päätös tehtiin, tai antaa merkitykselliset tiedot ja asiakirjat vastauksena esitettyyn pyyntöön.

               2)

               Jos jäsenvaltion päätöksessä olla tekemättä direktiivin 85/337 liitteessä II tarkoitetusta hankkeesta ympäristövaikutusten arviointia kyseisen direktiivin 5 ja 10 artiklan mukaisesti ilmoitetaan ne perustelut, joihin se perustuu, kyseinen päätös on riittävästi perusteltu, kun niiden, joita asia koskee, on päätökseen sisältyvien perustelujen ja heidän tietoonsa jo saatettujen seikkojen sekä mahdollisesti niiden tarvittavien lisätietojen, jotka kansallisella toimivaltaisella viranomaisella on velvollisuus antaa pyydettäessä, avulla mahdollista arvioida, onko kyseinen päätöksen riitauttaminen tarkoituksenmukaista.

      (1)  EUVL C 107, 26.4.2008.


title: Asia T-238/09: Kanne 23.6.2009 — Sniace v. komissio

text:
               15.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 193/28

         Kanne 23.6.2009 — Sniace v. komissio
   (Asia T-238/09)
   2009/C 193/44
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Sniace, SA (Madrid, Espanja) (edustaja: abogado F.J. Moncholí Fernández)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               Tämä kumoamiskanne on otettava käsiteltäväksi EY 230 artiklan perusteella ja se on todettava perustelluksi.

               —

               Sen 10.3.2009 tehdyn päätöksen 1 artiklan toinen kohta, jossa todetaan, että seuraavat Espanjan Sniacelle antamat valtiontuet ovat yhteismarkkinoille soveltumattomia: i) Sniacen ja Tesorería General de la Seguridad Socialin välinen 8.3.1996 tehty sopimus, joka koskee velkojen uudelleenjärjestelyä; ii) Sniacen ja FOGASA:n välisen 5.11.1993 tehdyn sopimuksen täytäntöönpano ja iii) Sniacen ja FOGASA:n välinen 31.10.1995 tehty sopimus, on kumottava ja jätettävä vaikutuksetta.

               —

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on kumottava ja jätettävä vaikutuksetta 10.3.2009 tehdyn päätöksen 2 artikla ja 3 artiklan toinen kohta, joissa Espanja velvoitetaan

                           i)

                           perimään tuensaajalta suoritetut tuet takaisin korkoineen välittömästi ja tehokkaasti ja

                           ii)

                           ilmoittamaan komissiolle kahden kuukauden määräajassa kokonaismäärä ja päätöksen noudattamiseksi toteutetut ja suunnitellut toimenpiteet sekä esittämään asiakirjanäyttö, josta ilmenee, että tuensaaja on velvoitettu maksamaan tuet takaisin.

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan kaikki kulut, joita kantajalle on aiheutunut tästä oikeudenkäynnistä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Toimi, josta tämä kanne on nostettu, on 10.3.2009 tehty komission päätös K(2009) 1479 lopullinen, joka koskee toimenpidettä nro C5/2000 (ex NN 118/1997), jonka Espanja on toteuttanut kantajan (SNIACE) hyväksi, ja jolla muutetaan 28.10.1998 tehtyä päätöstä 1999/395/EY. Mainitussa päätöksessä katsottiin, että Fondo de Garantía Salarialin (FOGASA) ja Tesorería General de la Seguridad Socialin (TGSS) SNIACE:lle antamat tuet olivat lainvastaisia ja yhteismarkkinoille soveltumattomia, koska viimeksi mainitun ja FOGASA:n väliset velkojen takaisinmaksua koskevat sopimukset ja SNIACE:n ja TGSS:n välinen uudelleenjärjestelysopimus eivät täyttäneet markkinaehtoja sovellettavan koron tyypin osalta. (1)

   Riidanalaisessa päätöksessä on todettu, että toisessa vaatimuskohdassa mainitut tuet eivät sovellu yhteismarkkinoille.
   Vaatimustensa tueksi kantaja väittää ensinnäkin, että analysoidessaan sopimusasiakirjoja ja katsoessaan, ettei FOGASA eikä TGSS kumpikaan menetellyt samalla tavoin kuin yksityinen velkoja olisi menetellyt, komissio tulkitsi sovellettavia normeja virheellisesti. Kantaja väittää tältä osin, että vastaajan kanta perustuu siihen, että verrataan yksityisen velkojan BANESTOn asemaa FOGASAn asemaan ja näin tehdään yleistys, joka merkitsee sitä, että BANESTOn toiminnan perusteella tehdään perusteettomia johtopäätöksiä muun yksityisen velkojan toiminnasta.
   Joka tapauksessa kantaja väittää, että julkisen velkojan ominaisuudessaan se menetteli käytännössä samalla tavoin kuin BANESTO.
   SNIACE vetoaa myös perusteluvelvollisuuden rikkomiseen. Se tuo esiin erityisesti sen, että komissio ei mitenkään perustele ”kilpailun vääristymisen riskiä”, joka on avainasemassa valtiontueksi luokittelun kannalta.

      (1)  Ks. asia C-342/96, Espanja v. komissio, tuomio 29.4.1999 (Kok., s. I-2459), asia C-525/04 P, Espanja v. komissio, tuomio 22.11.2007 (Kok., s. I-9947) ja asia T-36/99, Lenzing AG v. komissio, tuomio 21.10.2004 (Kok., s. II-3597).


title: Asia T-49/10: Kanne 5.2.2010 — Footwear v. SMHV — Reno Schuhcentrum (swiss cross FOOTWEAR)

text:
               17.4.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 100/56

         Kanne 5.2.2010 — Footwear v. SMHV — Reno Schuhcentrum (swiss cross FOOTWEAR)
   (Asia T-49/10)
   2010/C 100/82
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: The Footwear Co. Ltd (Chai Wan, Hong Kong, Kiina) (edustajat: asianajajat G. Griss ja C- Loidl)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Reno Schuhcentrum GmbH (Thaleischweiler-Fröschen, Saksa)

      Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston neljännen valituslautakunnan 4.12.2009 tekemä päätös asiassa R 1705/2008-4 on kumottava

               —

               väite, joka on esitetty luokkiin 25 ja 28 kuuluvia tavaroita koskevan hakemuksen kohteena olevan tavaramerkin rekisteröintiä vastaan, on hylättävä kokonaisuudessaan

               —

               SMHV on velvoitettava rekisteröimään hakemuksen kohteena oleva tavaramerkki

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut väiteosastossa ja valituslautakunnassa aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki swiss cross FOOTWEAR luokkiin 25 ja 28 kuuluvia tavaroita varten (hakemus nro 4 686 549)

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Reno Schuhcentrum GmbH

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: saksalainen sanamerkki criss cross nro 30 229 875 luokkiin 14, 18, 25 ja 28 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: väiteosaston päätöksen kumoaminen ja yhteisön tavaramerkin rekisteröintihakemuksen hylkääminen

      Kanneperusteet: asetuksen N:o 207/2009 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska kyseisten kahden tavaramerkin välillä ei ole sekaannusvaaraa

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1)


title: Asia T-376/10: Kanne 7.9.2010 — Mamoli Robinetteria v. komissio

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/63

      Kanne 7.9.2010 — Mamoli Robinetteria v. komissio
      (Asia T-376/10)
      ()
      (2010/C 288/113)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Asianosaiset

         Kantaja: Mamoli Robinetteria SpA (Milano, Italia) (edustajat: asianajaja F. Capelli ja asianajaja M. Valcada)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

                  —

                  SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/39092 — Kylpyhuonekalusteet) 23.6.2010 tehdyn Euroopan komission päätöksen K(2010) 4185 lopull. 1 artiklan kumoaminen sikäli kuin siinä katsotaan, että Mamoli Robinetteria SpA oli rikkonut SEUT 10 artiklaa, ja näin ollen kyseisen päätöksen 2 artiklan kumoaminen sikäli kuin siinä asetettiin Mamoli Robinetteria SpA:lle sakko, jonka suuruus oli 10 prosenttia vuoden 2009 kokonaisliikevaihdosta ja jota sittemmin alennettiin 1 041 531 euroon Mamolin erityistilanteen vuoksi

                  —

                  SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/39092 — Kylpyhuonekalusteet) 23.6.2010 tehdyn Euroopan komission päätöksen K(2010) 4185 lopull. 2 artiklan kumoaminen, sakon laskeminen uudelleen ja sen määrän alentaminen 0,3 prosenttiin Mamoli Robinetterian vuoden 2003 liikevaihdosta tai sellaiseen määrättyä seuraamusta alhaisempaan määrään, jonka tuomioistuin katsoo asianmukaiseksi.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Riidanalainen päätös esillä olevassa asiassa on sama kuin asiassa T-364/10, Duravit ym. vastaan komissio, ja asiassa T-368/10, Rubinetteria Cisal vastaan komissio.
      Kanteensa tueksi kantaja esittää seuraavat kanneperusteet.
      Puolustautumisoikeuksien, kontradiktorisen menettelyn periaatteen sekä yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaaminen, koska muut asianosaiset saattoivat esittää puolustuksekseen argumentteja seikoista, joita ei ilmoitettu Mamolille. Kantaja väittää myös, että väitetiedoksianto perustui niin ikään asiakirjoihin, joita pidettiin luottamuksellisina ja joihin kaikki asianosaiset eivät voineet tutustua.
      Laillisuusperiaatteen loukkaaminen, kun SEUT 101–105 artiklaa tarkastellaan yhdessä neuvoston asetuksen N:o 1/2003 (1) 23 artiklan kanssa. Tässä yhteydessä kantaja väittää, että kun yhteisön lainsäätäjä ei ole toiminut, komissiolla ei ole valtuuksia myöntää osittaista tai täydellistä immuniteettia yrityksille tai aloittaa tällaisen väitetiedoksiannon perusteella kilpailuoikeudellista menettelyä, joka johtaa tuntuviin seuraamuksiin.
      SEUT 101 artiklan ja asetuksen N:o 1/2003 2 artiklan rikkominen.
      Kantaja väittää tässä yhteydessä, että tutkimuksen aikana komissio teki huomattavia virheitä, jätti huomiotta Italian markkinoiden erityisluonteen (esim. rakenne, ominaispiirteet, tukkukauppiaiden rooli) ja yhdisti tilanteen Italian markkinoilla tilanteeseen Saksan markkinoilla. Tämä virhe heikensi komission päätelmiä hintakartellin olemassaolosta Italian markkinoilla. Lisäksi näiden väitettyjen virheiden vuoksi komissio ei täyttänyt todistustaakkaansa.
      Sakon määrän osalta kantaja väittää, että komissio ei arvioinut asianmukaisesti kantajan todellista käyttäytymistä tai tämän käyttäytymisen vaikutusta riitautetun kilpailusääntöjen rikkomisen yhteydessä, koska se ei ottanut asianmukaisesti huomioon kantajan kriittistä taloudellista tilannetta.
      Kantaja väittää, että vaikka komissio ymmärsi, että Mamoli itse asiassa oli kriittisessä taloudellisessa tilanteessa, joka heikensi yhtiön maksukykyä, se teki päätöksen, jolla ei voida saavuttaa asetettua tavoitetta.

         (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003, L 1, s. 1)


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 18 päivänä marraskuuta 1999 asiassa C-151/98 P, Pharos SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ja Fédération européenne de la santé animale (Fedesa) (Muutoksenhaku – Eläinlääkkeet – Somatosalm – Jäämien enimmäismäärien vahvistamismenettely – Hallintokomitea – Lausunnon puuttuminen – Määräaika asian saattamiselle neuvoston käsiteltäväksi)

text:
C 47/6                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            19.2.2000
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                            (viides jaosto)                                                          (viides jaosto)
                  18 päivänä marraskuuta 1999                                              18 päivänä marraskuuta 1999
asiassa C-151/98 P, Pharos SA vastaan Euroopan yhteisö-                  asiassa C-161/98 (Tribunal du travail de Monsin esittämä
jen komissio ja Fédération européenne de la santé animale                ennakkoratkaisupyyntö), Georges Platbrood vastaan Offi-
                              (Fedesa) (1)                                               ce national des pensions (ONP) (1)
(Muutoksenhaku – Eläinlääkkeet – Somatosalm – Jäämien
                                                                         (Sosiaaliturva – Asetus (ETY) N:o 1408/71 (sellaisena kuin
enimmäismäärien vahvistamismenettely – Hallintokomitea
                                                                         se on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 1248/92) – Kahden
– Lausunnon puuttuminen – Määräaika asian saattamiselle
                                                                         tai useamman jäsenvaltion lainsäädännön perusteella suori-
                    neuvoston käsiteltäväksi)
                                                                         tettavat samanlaiset etuudet – Jäsenvaltion lainsäädännössä
                                                                         säädetty etuuksien pienentämistä, keskeyttämistä tai peruut-
                           (2000/C 47/09)                                tamista koskeva säännös – Kansallinen lainsäädäntö, jolla
                                                                         hyväksytään lailliseen olettamaan (sotavuosia koskeva olet-
                                                                         tama) perustuvat kaudet, jos niiden osalta ei ole johonkin
                                                                         muuhun järjestelmään (ulkomaalainen järjestelmä mukaan
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                        luettuna) perustuvaa eläkeoikeutta)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                                    (2000/C 47/10)
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-151/98 P, Pharos SA, kotipaikka Seraing (Belgia),                                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
edustajanaan asianajaja A. Vandencasteele, Bryssel, prosessi-
osoite Luxemburgissa asianajotoimisto E. Arendt, 8-10 rue
Mathias Hardt, jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroo-           (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiostuimen (kol-                             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
mas jaosto) asiassa T-105/96, Pharos vastaan komissio,
17.2.1998 antaman tuomion (Kok. 1998, s. II-285) osittaista
kumoamista, vastapuolena ja muuna asianosaisena: Euroopan                Asiassa C-161/98, jonka Tribunal du travail de Mons (Belgia)
yhteisöjen komissio (asiamiehenään M. Nolin), ja Fédération              on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta
européenne de la santé animale (Fedesa), kotipaikka Bryssel              on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
(Belgia), edustajanaan asianajaja D. Waelbroeck, Bryssel, pro-           käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
sessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Arendt & Meder-               vireillä olevassa asiassa Georges Platbrood vastaan Office
nach, 8-10 rue Mathias Hardt, yhteisöjen tuomioistuin (viides            national des pensions (ONP) ennakkoratkaisun sosiaalitur-
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja                    vajärjestelmien soveltamisesta yhteisön aluella liikkuviin pal-
D. A. O. Edward sekä tuomarit J. C. Moitinho de Almeida,                 kattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja
L. Sevón (esittelevä tuomari), C. Gulmann ja J.-P. Puissochet,          heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun
on antanut 18.11.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on                   neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on
seuraava:                                                                muutettuna 30.4.1992 annetulla neuvoston asetuksella N:o
                                                                         1248/92 (EYVL L 136, s. 7), tulkinnasta, yhteisöjen tuomiois-
                                                                         tuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-
1. Valitus hylätään.
                                                                         johtaja D. A. O. Edward (esittelevä tuomari) sekä tuomarit
                                                                         J. C. Moitinho de Almeida, L. Sevón, J.-P. Puissochet ja
2. Pharos SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                M. Wathelet, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: hallintovirkamies
                                                                         L. Hewlett, on antanut 18.11.1999 tuomion, jonka tuomiolau-
                                                                         selma on seuraava:
3. Fédération européenne de la santé animalen (Fedesa) on vastatta-
     va omista kuluistaan sekä väliintulostaan aiheutuneista komis-
     sion kuluista.                                                      Pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen säännös, jonka
                                                                         mukaan palkattuna työntekijänä 1.1.1938 ja 31.12.1944 välisenä
                                                                         aikana työskennelleen työntekijän katsotaan jatkaneen palkattuna
                                                                         työntekijänä työskentelemistä samoissa olosuhteissa koko sen ajan-
(1) EYVL C 209, 4.7.1998.                                                jakson ajan, joka on kulunut ansiotyön päättymisajankohdan ja
                                                                         31.12.1945 välillä, mutta jonka mukaan tätä olettamaa ei sovelleta
                                                                         sellaisiin työskentelykausiin, joilta asianomainen saa eläkettä jonkin
                                                                         muun valtion järjestelmän perusteella, ei ole sosiaaliturvajärjestelmien
                                                                         soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin,


title: Asia T-482/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 7.12.2015 – Ahrend Furniture v. komissio

text:
               15.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 59/51

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 7.12.2015 – Ahrend Furniture v. komissio
   (Asia T-482/15) (1)

   (2016/C 059/59)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 337, 12.10.2015.


title: Asia T-503/17: Kanne 4.8.2017 – Ruiz Sacristán ja Arias Mosquera v. komissio ja SRB

text:
               16.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/36

         Kanne 4.8.2017 – Ruiz Sacristán ja Arias Mosquera v. komissio ja SRB
   (Asia T-503/17)
   (2017/C 347/46)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Jaime Ruiz Sacristán (Cuauhtémoc, Meksiko) ja José Maria Arias Mosquera (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín ja B. Fernández García)

      Vastaajat: Euroopan komissio ja yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan seuraavat toimet:

               —

               yhteisen kriisinratkaisuneuvoston johdon istunnossa 7.6.2017 tehty päätös (SRB/EES/2017/08), jolla annetaan Banco Popular Español S.A:ta koskeva kriisinratkaisumääräys

               —

               Banco Popular Español SA:ta koskevan kriisinratkaisumääräyksen hyväksymisestä 7.6.2017 annettu komission päätös (EU) 2017/1246.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin jotka on esitetty asiassa T-487/17, Mutualidad de la Abogacia ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, asiassa T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL v. SRB, asiassa T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, asiassa T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, asiassa T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, asiassa T-497/17, Sánchez del Valle ja Calatrava Real State 2015 v. komissio ja SRB sekä asiassa T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB.


title: Asia T-560/15 P: Valitus, jonka LM on tehnyt 28.9.2015 virkamiestuomioistuimen asiassa F-109/14, LM v. komissio, 14.7.2015 antamasta määräyksestä

text:
               14.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 414/32

         Valitus, jonka LM on tehnyt 28.9.2015 virkamiestuomioistuimen asiassa F-109/14, LM v. komissio, 14.7.2015 antamasta määräyksestä
   (Asia T-560/15 P)
   (2015/C 414/42)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: LM (Ispra, Italia) (edustaja: asianajaja L. Ribolzi)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan valituksenalaisen määräyksen.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tämä kanne koskee virkamiestuomioistuimen 14.7.2015 antamaa määräystä (asia F-109/14), jolla hylättiin selvästi perusteettomana kanne, jolla vaadittiin, että komissio velvoitetaan maksamaan valittajalle hänen saamansa perhe-eläkkeen perusteella 35 prosenttia siitä ansioeläkkeestä, jota hänen entinen puolisonsa sai kuolinhetkellään.
   Valittaja väittää vaatimustensa tueksi, että virkamiestuomioistuin ei ole tutkinut eläkkeen korottamista koskevaa pyyntöä ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 25 artiklan ja Lissabonin sopimuksen, jossa tunnustetaan ikääntyneiden henkilöiden oikeus ihmisarvoiseen ja itsenäiseen elämään sekä oikeuden osallistua yhteiskunnalliseen elämään ja kulttuurielämään ja kunnioitetaan sitä, tarkoituksessa.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 22 päivänä tammikuuta 1997, asiassa T-115/94, Opel Austria GmbH vastaan Euroopan unionin neuvosto (Tariffimyönnytysten peruuttaminen - Euroopan talousalueesta tehty sopimus - Kansainvälisen julkisoikeuden mukainen velvollisuus pidättäytyä tekemästä tyhjäksi sopimuksen tarkoitusta ja päämäärää ennen sopimuksen voimaantuloa - Luottamuksensuojan periaate - Oikeusvarmuuden periaate - Julkaiseminen virallisessa lehdessä)

text:
8.3.97              1  M                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 74/19
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                               YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                                             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                22 päivänä tammikuuta 1997,                                         29 päivänä tammikuuta 1997,
asiassa T-l 15/94, Opel Austria GmbH vastaan Euroopan              asiassa T-7/94, Hilde Adriaenssens ym. vastaan Euroopan
                      unionin neuvosto (')                                              yhteisöjen komissio H
                                                                   (Henkilöstö — Kumoamiskanne — Palkkakuitit, joista il
(Tariffimyönnytysten peruuttaminen — Euroopan talous              menee, että palkkaan on sovellettu toimielinten yhteisen
alueesta tehty sopimus — Kansainvälisen julkisoikeuden             sekakomitean vahvistamia, vanhempien maksettavaksi
mukainen velvollisuus pidättäytyä tekemästä tyhjäksi sopi         kuuluvia tiettyjä maksuja koskevia taulukoita — Tutkitta
muksen tarkoitusta ja päämäärää ennen sopimuksen voi              vaksi ottaminen — Määräaika — Määräajan päättyminen)
maantuloa — Luottamuksensuojan periaate — Oikeusvar
   muuden periaate — Julkaiseminen virallisessa lehdessä)                                    ( 97/C 74/41 )
                          ( 97/C 74/40 )                                            (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                   Asiassa T-7/94, Euroopan yhteisöjen komission virkamie
                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                    het Hilde Adriaenssens, Irma Both, Maria Luisa Cipriano,
                                                                   Raffaella Fraconfini, Christine Mitchell, Paloma Moreno-
                                                                   Doz, Jennifer Perry, Alexandros Athanassiadis, Francisco
Asiassa T-l 15/94, Opel Austria GmbH, aikaisemmin Ge              de Vicente ja Philippe Tempe ( edustajanaan asianajaja
neral Motors Austria GmbH, itävaltalainen yhtiö, koti             Alain Lorang, Luxemburg), prosessiosoite Luxemburgissa
paikka Wien ( Itävalta ), edustajina asianajajat Dirk Vander      asianajotoimisto Alain Lorang, 51 rue Albert l er, vastaan
meersch, Bryssel , ja Tili Müller-Ibold, Frankfurt-am-Main,        Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehenään ensin Jo
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Arendt ja            seph Griesmar, sitten Ana Maria Alves Vieira ja Julian
Medernach, 8—10 rue Mathias Hardt, jota tukee Itävallan            Currall ), jossa kantajat toisaalta vaativat kumoamaan ne
tasavalta ( asiamiehenä aluksi Irene Janisch ja myöhemmin          komission implisiittisesti tekemät päätökset, joilla komis
Beatrix Matousek-Horak ja Christian Kremer ) vastaan Eu           sio hylkäsi kantajien vaatimukset Luxemburgissa sovellet
roopan unionin neuvosto ( asiamiehenä Bjarne Hoff-Niel            tavien taulukoiden mukauttamisesta Brysselissä voimassa
sen sekä Hans-Jürgen Rabe ja Georg M. Berrisch ), jota tu         oleviin taulukoihin pidätettäessä vanhempien maksettavak
kee Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehinä John                si kuuluvia maksuja , joita heiltä vaaditaan, koska he käyt
Forman, Eric White ja Theofanis Christoforou), jossa kan          tävät tarhan , päiväkodin ja opintokeskuksen palveluja , ja
taja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta ku            toisaalta, siltä osin kuin nämä päätökset perustuvat näiden
                                                                   taulukoiden     vahvistamista    koskevaan     sosiaalikomitean
moamaan Euroopan yhteisön ja Itävallan välillä tehdyn
vapaakauppasopimuksen 23 artiklan 2 kohdan ja 27 artik            päätökseen, toteamaan tämän päätöksen lainvastaiseksi,
lan 3 kohdan a alakohdan mukaisten tariffimyönnytysten             ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( ensimmäinen
peruuttamisesta ( General Motors Austria ) 20 päivänä jou         jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja A.
lukuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen ( EY ) N:o 3697/          Saggio ja tuomarit V. Tiili ja R. M. Moura Ramos, kirjaa
93 ( EYVL N:o L 343 , 31.12.1993 , s. 1 ), Euroopan yhtei         ja: H. Jung, on antanut 29.1.1997 tuomion, jonka tuomio
                                                                   lauselma on seuraava :
söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( neljäs jaos
to ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja K. Le         1 ) Kanne jätetään tutkimatta.
naerts sekä tuomarit P. Lindh ja J. D. Cooke, kirjaaja : H.
Jung, on 22.1.1997 antanut tuomion, jonka tuomiolausel            2 ) Vastaaja velvoitetaan korvaamaan kaikki oikeuden
ma on seuraava :                                                       käyntikulut.
                                                                   H EYVL N:o C 43 , 12.2.1994 .
1 ) Yhteisön ja Itävallan välillä tehdyn vapaakauppasopi
      muksen 23 artiklan 2 kappaleen ja 27 artiklan 3 kap
     paleen a kohdan mukaisten tariffimyönnytysten pe
      ruuttamisesta (General Motors Austria) 20 päivänä                 YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
     joulukuuta 1993 annettu neuvoston asetus (EY)                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
      N:o 3697/93 kumotaan.
                                                                                29 päivänä tammikuuta 1997,
                                                                   asiassa T-297/94, Joelle Vanderhaeghen vastaan Euroopan
2 ) Neuvosto velvoitetaan vastaamaan omista oikeuden                                   yhteisöjen komissio ( 1 )
      käyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeuden            (Henkilöstö — Kumoamiskanne — Tutkittavaksi ottami
      käyntikulut.
                                                                   nen — Palkkakuitit, joista ilmenee, että palkkaan on so
                                                                   vellettu toimielinten yhteisen sekakomitean vahvistamia,
                                                                   vanhempien maksettavaksi kuuluvia tiettyjä maksuja kos
3 ) Komissio ja Itävallan tasavalta velvoitetaan vastaa
      maan kukin omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                      kevia taulukoita — Yhdenvertaisen kohtelun periaate)
                                                                                ( 97/C 74/42 )
(M EYVL N:o C 132, 14.5.1994 .                                                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                   Asiassa T-297/94, Euroopan yhteisöjen komission virka
                                                                   mies Joelle Vanderhaeghen, kotipaikka Arlon ( Belgia )


title: Asia T-493/10: Kanne 7.10.2010 — Persia International Bank v. neuvosto

text:
               4.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/54

         Kanne 7.10.2010 — Persia International Bank v. neuvosto
   (Asia T-493/10)
   ()
   2010/C 328/83
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Persia International Bank plc (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: solicitor S. Gadhia, solicitor S. Ashley, D. Anderson, QC ja barrister R. Blakeley)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               Neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 668/2010 (1) liitteen taulukossa B oleva 2 kohta on kumottava siltä osin kuin se koskee kantajaa.

               —

               Neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP (2) liitteen II taulukossa B oleva 4 kohta on kumottava siltä osin kuin se koskee kantajaa.

               —

               Unionin tuomioistuimen on todettava, ettei neuvoston asetuksen (EY) N:o 423/2007 (3) 7 artiklan 2 kohdan d alakohtaa voida soveltaa kantajaan, ja

               —

               velvoitettava neuvosto korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Esillä olevassa asiassa kantaja vaatii unionin tuomioistuinta kumoamaan osittain neuvoston täytäntöönpanoasetuksen N:o 668/2010 ja neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP siltä osin kuin kantaja on sisällytetty niitä luonnollisia ja oikeushenkilöitä, yhteisöjä ja elimiä koskevaan luetteloon, joiden varat ja taloudelliset resurssit jäädytetään mainitun säännöksen mukaisesti. Lisäksi kantaja vaatii SEUT 277 artiklan nojalla, ettei neuvoston asetuksen (EY) N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohdan d alakohtaa sovelleta.
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut, joihin kantaja vetoaa, ovat samoja tai samankaltaisia kuin ne perusteet ja perustelut, joihin on vedottu asiassa T-492/10, Melli Bank vastaan neuvosto.

      (1)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanosta 26.7.2010 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 668/2010, EUVL L 195, s. 25.

      (2)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 tehty neuvoston päätös, EUVL L 195, s. 39.

      (3)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 19.4.2007 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 423/2007, EUVL L 103, s. 1.


title: Asia C-135/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Kúria (Unkari) on esittänyt 18.3.2013 — Szatmári Malom Kft. v. Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

text:
               15.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Kúria (Unkari) on esittänyt 18.3.2013 — Szatmári Malom Kft. v. Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
   (Asia C-135/13)
   2013/C 171/26
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Kúria

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Szatmári Malom Kft.

      Vastapuoli: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko (maaseuturahaston tuesta maaseudun kehittämiseen annetun) neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 26 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuna maatalousyritysten kokonaistehokkuuden parantamisena pitää sitä, että maatalousyrittäjä haluaa olemassa olevaa tuotantokapasiteettia laajentamatta ja lopettamalla aiempien yritysten toiminnan perustaa uuden yrityksen?

               2)

               Voidaanko investointia, jonka valittaja aikoo toteuttaa, pitää neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 (1) 20 artiklan b alakohdan iii luetelmakohdassa ja 28 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuna investointina yrityksen kokonaistehokkuuden parantamiseen?

               3)

               Voidaanko neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 28 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisena pitää 17.4.2008 annetun maatalousministeriön (FVM) asetuksen 47/2008 6 §:n 3 momenttia, jossa säädetään, että tukia myönnetään myllyjen osalta ainoastaan olemassa olevan tuotantokapasiteetin nykyaikaistamiseen tähtääville toimenpiteille? Antaako neuvoston asetus jäsenvaltion lainsäätäjälle valtuuden säätää tiettyjen kehittämismuotojen jättämisestä tukien ulkopuolelle taloudellisista syistä?

      (1)  Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen 20.9.2005 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1698/2005 (EUVL L 277, s. 1).


title: Asia C-394/15 P: Valitus, jonka John Dalli on tehnyt 21.7.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kolmas jaosto) asiassa T-562/12, John Dalli v. Euroopan komissio, 12.5.2015 antamasta tuomiosta

text:
               21.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/43

         Valitus, jonka John Dalli on tehnyt 21.7.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kolmas jaosto) asiassa T-562/12, John Dalli v. Euroopan komissio, 12.5.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-394/15 P)
   (2015/C 311/46)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: John Dalli (edustajat: asianajajat L. Levi ja S. Rodrigues)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               ottaa valituksen tutkittavaksi

               —

               kumoaa valituksenalaisen tuomion

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               määrää korvausta henkisestä kärsimyksestä symbolisesti yhden euron ja aineellisesta vahingosta väliaikaisesti 1 9 13  396 euroa

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja esittää seuraavat valitusperusteet:

               —

               ensimmäisen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin on ratkaissut asian ultra petita muuttaessaan riidan kohdetta

               —

               toinen valitusperuste koskee perustelujen antamatta jättämistä

               —

               kolmannen valitusperusteen mukaan oikeudenkäyntimenettely on ollut virheellinen, mikä on loukannut valittajan etuja, mukaan lukien hänen puolustautumisoikeuksiaan

               —

               neljännen valitusperusteen mukaan tosiseikkoja ja selvitysaineistoa on useaan otteeseen vääristetty ja

               —

               viides valitusperuste, jossa riitautetaan se, miten unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut tai soveltanut Euroopan unionin oikeutta.


title: Asia C-366/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 10.9.2009 (Oberlandesgericht Münchenin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV v. Adolf Darbo AG (Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen — Direktiivi 95/2/EY — Liitteessä 3 oleva A osa — Direktiivi 2001/113/EY — Liitteessä I olevan II kohdan toinen alakohta — Erikoishillo, jonka liukeneva kuiva-ainepitoisuus on 58 prosenttia ja johon on lisätty säilöntäaineeksi kaliumsorbaattia (E 202) — Käsite vähäsokeriset hillot)

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/23

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 10.9.2009 (Oberlandesgericht Münchenin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV v. Adolf Darbo AG
   (Asia C-366/08) (1)

   (Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen - Direktiivi 95/2/EY - Liitteessä 3 oleva A osa - Direktiivi 2001/113/EY - Liitteessä I olevan II kohdan toinen alakohta - Erikoishillo, jonka liukeneva kuiva-ainepitoisuus on 58 prosenttia ja johon on lisätty säilöntäaineeksi kaliumsorbaattia (E 202) - Käsite vähäsokeriset hillot)
   2009/C 267/39
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberlandesgericht München

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV

      Vastaaja: Adolf Darbo AG

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Oberlandesgericht München — Elintarvikkeiden muista lisäaineista kuin väri- ja makeutusaineista 20.2.1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/2/EY (EYVL L 61, s. 1) liitteessä III olevan A osan ja elintarvikkeina käytettävistä hedelmähilloista, hyytelöistä ja marmeladeista sekä makeutetusta kastanjasoseesta 20.12.2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/113/EY (EYVL L 10, s. 67) liitteessä I olevan II jakson toisen virkkeen tulkinta — Mahdollisuus pitää markkinoilla nimityksellä erikoishillo hilloa, jonka liukeneva kuiva-ainepitoisuus on 58 prosenttia ja joka sisältää säilöntäaineena kaliumsorbaattia (E 202) — Käsite vähäsokerinen hillo

      Tuomiolauselma

   Elintarvikkeiden muista lisäaineista kuin väri- ja makeutusaineista 20.2.1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/2/EY liitteessä 3 olevan A osan, sellaisena kuin se on muutettuna 15.10.1998 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/72/EY, käsite vähäsokeriset hillot käsittää sekä hillot että erikoishillot, joiden sokeripitoisuus on huomattavasti 60 prosentin viitearvoa pienempi. Tuotteita, joissa on maininta erikoishillo ja joiden sokeripitoisuus on 58 prosenttia, ei pidetä vähäsokerisina tässä säännöksessä tarkoitetulla tavalla.

      (1)  EUVL C 272, 25.10.2008.


title: Asia T-633/15: Kanne 12.11.2015 – JT International v. SMHV – Habanos (PUSH)

text:
               25.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 27/70

         Kanne 12.11.2015 – JT International v. SMHV – Habanos (PUSH)
   (Asia T-633/15)
   (2016/C 027/88)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: JT International SA (Geneve, Sveitsi) (edustajat: barrister S. Malynicz, solicitor K. Gilbert ja solicitor M. Gilbert)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Corporación Habanos, SA (Havanna, Kuuba)

      Menettely SMHV:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Sanaosan PUSH sisältävä yhteisön tavaramerkki – Rekisteröintihakemus nro 11 639 903

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n viidennen valituslautakunnan 10.8.2015 asiassa R 3046/2014-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan omat ja kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperuste

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-518/09: Kanne 23.12.2009 — Ecoceane v. EMSA

text:
               27.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/29

         Kanne 23.12.2009 — Ecoceane v. EMSA
   (Asia T-518/09)
   2010/C 80/50
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Ecoceane (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja S. Spalter)

      Vastaaja: Euroopan meriturvallisuusvirasto (EMSA)

      Vaatimukset

               —

               Ecoceanen kanne on otettava tutkittavaksi

               —

               kanteen kohteena oleva 28.10.2009 tehty EMSA:n päätös, jolla hylätään Ecoceanen tarjous, on kumottava

               —

               hankintasopimuksen tekemistä koskeva EMSA:n päätös (2009/S 42-060271) ja sen allekirjoitus on kumottava

               —

               EMSA on velvoitettava suorittamaan kantajana olevalle Ecoceanelle vahingonkorvauksena 224 744 euroa

               —

               EMSA on velvoitettava suorittamaan kantajana olevalle Ecoceanelle 25 000 euroa kuluista, joita ei yleensä voida lukea oikeudenkäyntikuluihin

               —

               EMSA on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii esillä olevassa asiassa kumoamaan 28.10.2009 tehdyn päätöksen, jolla EMSA hylkäsi kantajan tarjouksen kilpailuttamisen päätteeksi valmiustilassa olevia öljynkeräysaluksia koskevia palvelusopimuksia koskevassa hankintamenettelyssä, sekä hankintasopimuksen tekemistä koskevan EMSA:n päätöksen ja sen allekirjoituksen. Kantaja vaatii myös korvausta kanteen kohteena olevasta päätöksestä aiheutuneesta vahingosta.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi neljään kanneperusteeseen.
   Se väittää ensinnäkin, että koska EMSA ei ole antanut kantajan pyytämiä tietoja eli tarjousten tarkastelusta tehtyä pöytäkirjaa, johon sisältyivät tiedot menettelyn kulusta, kantajan tarjouksen hylkäämisen perusteista, tarjousten arvostelusta soveltamalla tarjouseritelmän prosentteja, sekä hyväksytyn tarjoajan tekemän tarjouksen erityispiirteistä ja eduista, se on rikkonut varainhoitoasetuksen N:o 1605/2002/EY (1) 100 artiklan 2 kohtaa ja asetuksen N:o 2342/2002/EY (2) 149 artiklan 3 kohtaa, koska hylkäämispäätöstä ei ole perusteltu näiden säännösten mukaisesti.
   Kantaja väittää toiseksi, että EMSA:n tarjouseritelmässä tarjousten tutkimista ja arviointia varten asettamat lisävaatimukset eivät ole objektiivisia, eikä niitä voida oikeuttaa hankinnan kohteella; näin ollen lisävaatimuksilla, jotka koskevat etukäteen nimettyä teknologiaa, ei voida taata sellaisten tarjoajien yhdenvertaista menettelyyn pääsyä, jotka soveltavat innovatiivista menettelyä, ja niillä loukataan tarjoajien yhdenvertaista kohtelua, syrjimättömyyttä ja menettelyn avoimuutta koskevia yhteisön periaatteita, jotka mainitaan varainhoitoasetuksen N:o 1605/2002/EY 89 artiklan 1 kohdassa.
   Kantaja väittää kolmanneksi, että vastaaja on loukannut tarjoajien yhdenvertaista kohtelua, syrjimättömyyttä ja menettelyn avoimuutta koskevia periaatteita, kun se on kieltäytynyt vierailemasta Ecoceanen saastumisen torjunta-aluksella, toisin kuin on tehty muiden tarjoajien osalta. Vastaaja on lisäksi loukannut näitä periaatteita, koska vähintään kolmesta henkilöstä, jotka ovat olleet paikalla koko kokouksen ajan, koostuva tarjousten arviointikomitea ei ole kuullut Ecoceanea asetuksen N:o 234/2002/EY 146 artiklan mukaisesti.
   Lopuksi kantaja väittää, että EMSA on tehnyt ilmeisiä arviointivirheitä.

      (1)  Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (EYVL L 248, s. 1)

      (2)  Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä 23.12.2002 annettu komission asetus (EY, Euratom) N:o 2342/2002 (EYVL L 357, s. 1)


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (toinen jaosto) 23 päivänä syyskuuta 2004, asiassa C-414/02 (Verwaltungsgerichtshofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Spedition Ulustrans, Uluslararasi Nakliyat ve. Tic. A.S. Istanbul vastaan Finanzlandesdirektion für Oberösterreich, (Yhteisön tullikoodeksi — 202 artikla — Tullivelan syntyminen — Yhteisön tullialueelle säännösten vastaisesti tuotu tavara — Tällaista velkaa koskevan velallisen käsite — Tullivelvoitteita täyttäessään säännösten vastaisesti toimineen työntekijän velan ulottaminen koskemaan työnantajaa)

text:
               20.11.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 284/2

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (toinen jaosto)
   23 päivänä syyskuuta 2004,
   asiassa C-414/02 (Verwaltungsgerichtshofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Spedition Ulustrans, Uluslararasi Nakliyat ve. Tic. A.S. Istanbul vastaan Finanzlandesdirektion für Oberösterreich, (1)

   (Yhteisön tullikoodeksi - 202 artikla - Tullivelan syntyminen - Yhteisön tullialueelle säännösten vastaisesti tuotu tavara - Tällaista velkaa koskevan velallisen käsite - Tullivelvoitteita täyttäessään säännösten vastaisesti toimineen työntekijän velan ulottaminen koskemaan työnantajaa)
   (2004/C 284/04)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-414/02, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 6.11.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 19.11.2002, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Spedition Ulustrans, Uluslararasi Nakliyat ve. Tic. A. S. Istanbul vastaan Finanzlandesdirektion für Oberösterreich, yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans, sekä tuomarit C. Gulmann, J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari), R. Schintgen ja F. Macken, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: R. Grass, on antanut 23.9.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 202 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, ettei Zollrechts-Durführungsgesetzin (yhteisön tullioikeuden täytäntöönpanosta annettu laki) 79 §:n 2 momentin kaltainen kansallinen säännös, jossa säädetään, että tapauksessa, jossa tuontitullien alainen tavara on tuotu säännösten vastaisesti yhteisön tullialueelle, työnantaja on yhteisvastuussa sellaisen työntekijänsä tullivelasta, joka on tuonut tavaran työnantajansa antamia tehtäviä hoitaessaan, ole sen kanssa ristiriidassa, mikäli kyseisessä säännöksessä edellytetään, että työnantaja on osallistunut tavaroiden tuontiin ja on tiennyt tai sen olisi kohtuudella pitänyt tietää, että tuonti oli säännösten vastaista.

      (1)  EYVL C 19, 25.1.2003.


title: Asia T-123/14: Kanne 17.2.2014 – BSH Bosch und Siemens Hausgeräte v. SMHV – Arçelik (AquaPerfect)

text:
               28.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/34

         Kanne17.2.2014 – BSH Bosch und Siemens Hausgeräte v. SMHV – Arçelik (AquaPerfect)
   (Asia T-123/14)
   2014/C 129/41
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (München, Saksa) (edustaja: asianajaja S. Biagosch)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Arçelik AS (Istanbul, Turkki)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 9.12.2013 asiassa R 314/2013-4 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki AquaPerfect luokkaan 7 kuuluvia tavaroita varten – yhteisön tavaramerkkihakemus nro 10 330 454

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön sanamerkki waterPerfect, joka on rekisteröity numerolla 9 444 118 luokkaan 7 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen osittain

      Valituslautakunnan ratkaisu: Riidanalaisen päätöksen kumoaminen ja väitteen hylkääminen

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia C-195/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 29.4.2015 – Pierre Mulhaupt, Société Civile Immobilière Senior Homen (SCI) konkurssipesän hoitajana

text:
               3.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 254/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 29.4.2015 – Pierre Mulhaupt, Société Civile Immobilière Senior Homen (SCI) konkurssipesän hoitajana
   (Asia C-195/15)
   (2015/C 254/07)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Pierre Mulhaupt, Société Civile Immobilière Senior Homen (SCI) konkurssipesän hoitajana

                  Muut osapuolet:

               Gemeinde Wedemark ja Hannoversche Volksbank eG

      Ennakkoratkaisukysymys

   Kattaako maksukyvyttömyysmenettelyistä 29.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1346/2000 (1) 5 artiklan 1 kohdan mukainen esineoikeuden käsite kiinteistöverolain (Grundsteuergesetz) 12 §:ssä, luettuna yhdessä veroasetuksen (Abgabenordnung) 77 §:n 2 momentin ensimmäisen virkkeen kanssa, olevan kaltaisen kansallisen säännöksen, jonka mukaan kiinteistöverosaatavat rasittavat julkisoikeudellisina saatavina lain nojalla kiinteistöä ja omistajan on tältä osin siedettävä kiinteistöön kohdistuva pakkotäytäntöönpano?

      (1)  EYVL L 160, s. 1.


title: Asian C-418/03 poistaminen rekisteristä

text:
               25.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/10

         Asian C-418/03 poistaminen rekisteristä (1)

   (2004/C 239/20)
   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 13.7.2004 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-418/03, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Luxemburgin suurherttuakunta.

      (1)  EUVL C 275, 15.11.2003.


title: Asia T-563/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.3.2015 – Central Bank of Iran v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen — Varojen jäädyttäminen — Perusteluvelvollisuus — Puolustautumisoikeudet — Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan — Arviointivirhe — Omaisuudensuoja — Oikeus hyvään maineeseen — Oikeasuhteisuus)

text:
               11.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.3.2015 – Central Bank of Iran v. neuvosto
   (Asia T-563/12) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen - Varojen jäädyttäminen - Perusteluvelvollisuus - Puolustautumisoikeudet - Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan - Arviointivirhe - Omaisuudensuoja - Oikeus hyvään maineeseen - Oikeasuhteisuus))
   (2015/C 155/25)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Central Bank of Iran (Teheran, Iran) (edustaja: barrister M. Lester)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bishop ja V. Piessevaux)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan kumoamaan yhtäältä Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 15.10.2012 annettu neuvoston päätös 2012/635/YUTP (EUVL L 282, s. 58), siltä osin kuin siinä on pysytetty uudelleentarkastelun jälkeen kantajan nimi Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annetun päätöksen 2010/413/YUTP (EUVL L 195, s. 39) liitteessä II olevassa luettelossa, ja toisaalta Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 15.10.2012 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 945/2012 (EUVL L 282, s. 16), siltä osin kuin siinä on pysytetty uudelleentarkastelun jälkeen kantajan nimi Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 (EUVL L 88, s. 1) liitteessä IX olevassa luettelossa.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Central Bank of Iran velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 55, 23.2.2013.


title: Tribunale Civile di Genovan 19.11., 21.11. ja 23.11.1996 tekemillään päätöksillä esittämä ennakkoratkaisupyyntö kyseisessä tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa 1) Fiduciairia Internazionale Srl 2) Giolfo e C. Srl, 3) Ligure Piemontese Società d'Intermediazione Mobiliare SpA, 4) SO.ME.FI. Srl, 5) SAIA Srl, 6) Svin Servizi SpA vastaan Amministrazione delle Finanze dello Stato (Yhdistetyt asiat C-25/97 ja C-30/97)

text:
8.3.97                 FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 74/17
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    oikeusjärjestyksen mukaisen oikeuden suojaamiseen
                                                                       perustuvan kanneoikeuden käyttämiselle määräaika,
                                                                       joka alkaa kulua ennen kuin direktiivi, johon tämä oi
EY:n perustamissopimuksen 48 , 52 ja 59 artiklan sekä                  keus perustuu, on saatettu asianmukaisella tavalla
neuvoston direktiivin 68/360/ETY 4 artiklan samoin kuin                osaksi kansallista oikeusjärjestystä ?
neuvoston direktiivin 73/48/ETY 4 artiklan mukaisten vel
voitteiden laiminlyönti : Lähtökohtana ovat yhteisön oikeu
teen perustuva henkilöiden vapaa liikkuvuus ja kansallisen         2 ) Ovatko yhteisön oikeuden kanssa yhdenmukaisia sel
kohtelun periaate. Lain rikkomiseen muiden jäsenvaltioi               laiset säännökset, joissa korvauksen myöntämiseksi
den kansalaisten osalta sovellettavaa AufenthG/EWG:n 12                sellaiselle henkilölle, jonka oikeuksia myönnetään lou
a pykälän 1 momentin 2 kohtaa vastaavat Saksan omiin                   katun ja jolle palautetaan tämän vaatimat summat,
kansalaisiin sovellettavat PersonalausweisG:n 5 pykälän                säädetään menettelytavoista, joissa on käytetty erilaisia
1 momentin 1 ja 2 kohta . Tämä vastaavuus ei perustu ai               ja vähemmän edullisia laskentatapoja kuin yksityisten
noastaan siihen, että direktiivin 68/360/ETY 9 artiklan                välisissä korvauskanteissa on käytetty ja jotka on pää
1 kohdassa samoin kuin direktiivin 73/ 148/ETY 7 artik                asiallisesti määrittänyt sama viranomainen, joka on
lassa viitataan nimenomaisesti kansalaisille myönnettäviin             loukannut tätä oikeutta ?
henkilötodistuksiin . Koska voimassa olevan henkilötodis
tuksen, passin tai muun AufenthQ/EWG:n 12 a pykälän 2
ja 3 momentissa mainitun asiapaperin puuttuminen ei ku
moa yhteisön oikeudesta johtuvaa oleskeluoikeutta, kyse
on henkilötodistusta koskevan velvoitteen osalta molem
missa tapauksissa muiden jäsenvaltioiden kansalaisille ja
omille kansalaisille periaatteellisesti samanarvoisesta hal           Euroopan parlamentin 31.1.1997 Euroopan unionin
linnollisesta määräyksestä, joka — muiden jäsenvaltioiden                         neuvostoa vastaan nostama kanne
kansalaisten osalta — on yhteisön oikeuden mukaisen                                         ( Asia C-42/97 )
oleskeluluvan suhteen vain toteava .
                                                                                ( 97/C 74/35 )
Tästä seuraa, ettei erilaista syyllisyysastetta tai sakotusta
soa voida hyväksyä .                                               Euroopan parlamentti on nostanut 31.1.1997 kanteen
                                                                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa Euroopan unionin
(') EYVL N:o L 257, 19.10.1968 , s . 13 .
                                                                   neuvostoa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat Johann
( 2 ) EYVL N:o L 172, 28.6.1973 , s . 14 .                         Schoo ja Norbert Lorenz ja prosessiosoite Euroopan parla
                                                                   mentin sihteeristön postitus- ja kirjaamoyksikkö, Bätiment
                                                                   Tour, Luxemburg.
                                                                   Euroopan parlamentti vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Tribunale Civile di Genovan 19.11 ., 21.11 . ja 23.11.1996         — kumoaa EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan pe
tekemillään päätöksillä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                 rusteella 21 päivänä marraskuuta 1996 tehdyn neuvos
kyseisessä tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa 1 ) Fi         ton päätöksen monivuotisen ohjelman hyväksymisestä
duciairia Internazionale Sri 2 ) Giolfo e C. Sri, 3 ) Ligure           yhteisön kielellisen monimuotoisuuden merkityksen
Piemontese Societä d'Intermediazione Mobiliare SpA,                    korostamiseksi tietoyhteiskunnassa ( MLIS ) ja
4 ) SO.ME.FI. Sri, 5 ) SAIA Srl, 6 ) Svin Servizi SpA vastaan
           Amministrazione delle Finanze dello Stato
             (Yhdistetyt asiat C-25/97 ja C-30/97)                 — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                          ( 97/C 74/34 )
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Tribunale Civile di Genova on esittänyt Euroopan yhteisö          Riidanalaisen päätöksen varsinainen sisältö ja tavoite on
jen tuomioistuimelle 19.11 ., 21.11 . ja 23.11.1996 tekemil       kielellisen monimuotoisuuden merkityksen korostaminen.
lään päätöksillä, jotka ovat saapuneet Euroopan yhteisöjen         Yhteisön kielet ovat monimuotoisuutensa ja rikkautensa
tuomioistuimen kirjaamoon 22.1.1997, kyseisessä tuo               vuoksi osa erittäin tärkeää kulttuuriperintöä . MLIS-ohjel
mioistuimessa vireillä olevissa asioissa 1 ) Fiduciairia Inter    man avulla yhteisön kansalaisilla on mahdollisuus muiden
nazionale Sri, 2 ) Giolfo e C. Sri, 3 ) Ligure Piemontese So      jäsenvaltioiden kulttuurin tuntemuksen parantamiseen, mi
cieta d'Intermediazione Mobiliare SpA, 4 ) SO .ME. FI. Sri,        hin EY:n perustamissopimuksen 128 artiklan 2 kohdan en
5 ) SAIA Sri, 6 ) Svin Servizi SpA vastaan Amministrazione         simmäisessä luetelmakohdassa nimenomaisesti pyritään.
delle Finanze dello Stato seuraavat ennakkoratkaisupyyn           Riidanalaista päätöstä ei tämän vuoksi olisi saanut tehdä
nöt :
                                                                   yksinomaan 130 artiklan perusteella, vaan se olisi pitänyt
                                                                   perustaa myös 128 artiklaan.
 1 ) Onko yhteisön oikeuden kanssa yhdenmukainen sellai
       nen kansallinen lainsäädäntö, jossa asetetaan yhteisön


title: Asia C-175/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 5.3.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgerichtshof – Itävalta) – Ralph Prankl (Ennakkoratkaisupyyntö — Verotus — Direktiivi 92/12/ETY — Valmisteveron alaisia tuotteita koskeva yleinen järjestelmä — Salakuljetettujen tavaroiden verottaminen — Yhdessä jäsenvaltiossa kulutukseen luovutetut ja toiseen jäsenvaltioon kuljetetut tavarat — Toimivaltaisen jäsenvaltion määrittäminen — Kauttakulkuvaltion oikeus verottaa kyseisiä tavaroita)

text:
               27.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/21

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 5.3.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgerichtshof – Itävalta) – Ralph Prankl
   (Asia C-175/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Direktiivi 92/12/ETY - Valmisteveron alaisia tuotteita koskeva yleinen järjestelmä - Salakuljetettujen tavaroiden verottaminen - Yhdessä jäsenvaltiossa kulutukseen luovutetut ja toiseen jäsenvaltioon kuljetetut tavarat - Toimivaltaisen jäsenvaltion määrittäminen - Kauttakulkuvaltion oikeus verottaa kyseisiä tavaroita))
   (2015/C 138/27)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgerichtshof

      Pääasian asianosainen

   Ralph Prankl

      Tuomiolauselma

   Valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnasta 25.2.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/12/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 14.12.1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/108/ETY, 7 artiklan 1 ja 2 kohtaa ja 9 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että kun jäsenvaltion alueelle salaa tuotuja valmisteveron alaisia tavaroita on kuljetettu kyseisen direktiivin 7 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua saateasiakirjaa käyttämättä toiseen jäsenvaltioon, jonka alueella toimivaltaiset viranomaiset ovat havainneet ne, kauttakulkujäsenvaltiot eivät saa myös kantaa valmisteveroa kyseisen kuljetuksen suorittaneelta kuorma-autonkuljettajalta sillä perusteella, että tämä on pitänyt tavaroita hallussa kaupallisiin tarkoituksiin kyseisen valtion alueella.

      (1)  EUVL C 235, 21.7.2014.