title: Asia C-347/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 21.6.2016 – Balgarska energiyna borsa AD (BEB) v. Komisia za energiyno i vodno regulirane (KEVR)

text:
               5.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 21.6.2016 – Balgarska energiyna borsa AD (BEB) v. Komisia za energiyno i vodno regulirane (KEVR)
   (Asia C-347/16)
   (2016/C 326/26)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen sad Sofia-grad

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Balgarska energiyna borsa AD (BEB)

      Vastaaja: Komisia za energiyno i vodno regulirane (KEVR)

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/54/EY kumoamisesta 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/72/EY (1) 9 artiklan 1 kohdan b alakohdan i ja ii alakohdan nojalla sallittua, että yksi ja sama henkilö on riippumattoman siirtoverkonhaltijan ja sellaisen yhtiön ainoa osakkeenomistaja, jonka tärkeimpiin tehtäviin kuuluu sähkön tuotanto ja siirto?

               2)

               Onko sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/54/EY kumoamisesta 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/72/EY 9 artiklan 1 kohdan b alakohdan i ja ii alakohdan nojalla sallittua, että yksi ja sama henkilö käyttää suoraan tai välillisesti määräysvaltaa riippumattomassa siirtoverkonhaltijassa ja yrityksessä, joka harjoittaa sähkön tuotantoa ja toimittamista?

               3)

               Onko sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/54/EY kumoamisesta 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/72/EY 9 artiklan 1 kohdan c ja d alakohdan nojalla sallittua, että yksi ja sama henkilö nimittää riippumattoman siirtoverkonhaltijan hallintoneuvoston (joka puolestaan valitsee sen hallituksen) ja sähkön tuotantoa ja toimittamista harjoittavan yrityksen johtoryhmän jäsenet?

               4)

               Onko sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/54/EY kumoamisesta 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/72/EY, verkkoon pääsyä koskevista edellytyksistä rajat ylittävässä sähkön kaupassa ja asetuksen (EY) N:o 1228/2003 (2) kumoamisesta 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 714/2009 (3), kapasiteetin jakamista ja ylikuormituksen hallintaa koskevien suuntaviivojen vahvistamisesta 24.7.2015 annetun komission asetuksen (EU) N:o 2015/1222 (4) ja energian tukkumarkkinoiden eheydestä ja tarkasteltavuudesta 25.10.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1227/2011 nojalla sallittua rajoittaa niiden henkilöiden lukumäärää, joille myönnetään sähkönsiirtoa koskeva toimilupa tietyllä alueella?

               5)

               Mikäli edellisiin kysymyksiin vastataan myöntävästi ja sillä perusteella, että energialain Zakon na energetikata 43 §:n 1 momentin 1 kohdan nojalla Bulgarian tasavallan alueella myönnetään vain yksi toimilupa: Onko katsottava, että kyseessä on sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/54/EY kumoamisesta 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/72/EY johdanto-osan 12 perustelukappaleessa tarkoitettu eturistiriita?

               6)

               Onko katsottava, että kansallisen energialain 43 §:n 1 momentin 1 kohdalla rajoitetaan kilpailua SEUT 101 ja SEUT 102 artiklassa tarkoitetulla tavalla, kun siinä säädetään, että Bulgarian alueella myönnetään vain yksi sähkönsiirtoa koskeva toimilupa?

      (1)  EUVL 2009, L 211, s. 55.

      (2)  Verkkoon pääsyä koskevista edellytyksistä rajat ylittävässä sähkön kaupassa 26.6.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1228/2003 (EUVL 2003, L 176, s. 1).

      (3)  EUVL 2009, L 211, s. 15.

      (4)  EUVL 2015, L 197, s. 24.


title: Yhdistetyt asiat T-118/04 ja T-134/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 7.2.2007 — Caló v. komissio (Henkilöstö — Johtajan uudelleensijoittaminen pääneuvonantajaksi — Yksikön etu — Työtehtävien vastaavuus — Eurostatin uudelleenjärjestely — Johtajan virkaan nimittäminen — Avointa virkaa koskeva ilmoitus — Perusteluvelvollisuus — Hakijoiden ansioiden vertailu — Kumoamiskanne — Vahingonkorvauskanne)

text:
               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/31

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 7.2.2007 — Caló v. komissio
   (Yhdistetyt asiat T-118/04 ja T-134/04) (1)

   (Henkilöstö - Johtajan uudelleensijoittaminen pääneuvonantajaksi - Yksikön etu - Työtehtävien vastaavuus - Eurostatin uudelleenjärjestely - Johtajan virkaan nimittäminen - Avointa virkaa koskeva ilmoitus - Perusteluvelvollisuus - Hakijoiden ansioiden vertailu - Kumoamiskanne - Vahingonkorvauskanne)
   (2007/C 82/67)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Giuseppe Caló (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Currall ja H. Krämer)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Yhtäältä vaatimus kumota 9.7.2003 tehty komission päätös, jolla kantaja uudelleen sijoitettiin johtajan virasta pääneuvonantajan virkaan, ja Eurostatin uudelleenjärjestelystä 1.10.2003 tehty komission päätös sikäli kuin sillä vahvistettiin kantajan uudelleensijoittaminen sekä vaatimus kantajan kärsimän henkisen kärsimyksen korvaamiseksi ja toisaalta vaatimus kumota 30.3.2004 tehty komission päätös, jolla N. nimitettiin Eurostatin osaston ”Maataloutta, kalastusta, rakennerahastoja ja ympäristöä koskevat tilastot ”johtajan virkaan ja jolla hylättiin kantajan hakemus tulla nimitetyksi kyseiseen virkaan.
   Tuomiolauselma

               1)

               Asiassa T-118/04 komissio velvoitetaan suorittamaan kantajalla viranomaisen tekemän virheen johdosta vahingonkorvauksena yksi euro.

               2)

               Asiassa T-134/04 komissio velvoitetaan suorittamaan kantajalla viranomaisen tekemän virheen johdosta vahingonkorvauksena 5 000 euroa.

               3)

               Kanteet hylätään muilta osin.

               4)

               Asiassa T-118/04 komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, mukaan luettuna ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käydystä välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut, ja viidesosasta kantajan oikeudenkäyntikuluja, mukaan luettuna ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käydystä välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut.

               5)

               Asiassa T-118/04 kantaja vastaa neljästä viidesosasta omista oikeudenkäyntikuluistaan, mukaan luettuna ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käydystä välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut.

               6)

               Asiassa T-134/04 komissio velvoitetaan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut, mukaan luettuna ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käydystä välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut.

      (1)  EUVL C 118, 30.4.2004.


title: Asia C-486/10: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 13.5.2011 — Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta

text:
               27.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/28

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 13.5.2011 — Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-486/10) (1)

   2011/C 252/61
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 13, 15.1.2011.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (suuri jaosto) 12 päivänä heinäkuuta 2005, asiassa C-403/03 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Egon Schempp vastaan Finanzamt München V (Unionin kansalaisuus — EY 12 ja EY 18 artikla — Tulovero — Saksassa asuvan verovelvollisen Itävallassa asuvalle entiselle aviopuolisolleen suorittamien elatusmaksujen vähennyskelpoisuus veronalaisista tuloista — Näyttö veron kantamisesta elatusmaksuista Itävallassa)

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/12

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (suuri jaosto)
   12 päivänä heinäkuuta 2005,
   asiassa C-403/03 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Egon Schempp vastaan Finanzamt München V (1)

   (Unionin kansalaisuus - EY 12 ja EY 18 artikla - Tulovero - Saksassa asuvan verovelvollisen Itävallassa asuvalle entiselle aviopuolisolleen suorittamien elatusmaksujen vähennyskelpoisuus veronalaisista tuloista - Näyttö veron kantamisesta elatusmaksuista Itävallassa)
   (2005/C 217/22)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C 403/03, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 22.7.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 29.9.2003, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Egon Schempp vastaan Finanzamt München V, yhteisöjen tuomioistuin (suuri jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti V. Skouris, jaostojen puheenjohtajat P. Jann, C. W. A. Timmermans ja A. Rosas sekä tuomarit C. Gulmann, J. P. Puissochet, A. La Pergola, R. Schintgen, N. Colneric, J. Klučka, U. Lõhmus, E. Levits ja A. Ó Caoimh (esittelevä tuomari), julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: R. Grass, on antanut 12.7.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   EY 12 artiklan ensimmäistä kohtaa ja EY 18 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, ettei näiden määräysten kanssa ole ristiriidassa se, ettei Saksassa asuva verovelvollinen voi pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen kansallisen lainsäädännön mukaan vähentää tässä jäsenvaltiossa veronalaisista tuloistaan elatusmaksuja, jotka hän on suorittanut entiselle aviopuolisolleen, joka asuu toisessa jäsenvaltiossa, jossa mainitut maksut eivät ole veronalaisia, vaikka kyseisellä verovelvollisella olisi ollut oikeus vähentää ne, jos hänen entinen aviopuolisonsa asuisi Saksassa.

      (1)  EUVL C 304, 13.12.2003.


title: Asia C-526/03: Euroopan yhteisöjen komission 17.12.2003 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 71/6                FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                        20.3.2004
2)  Onko perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan rikkomi-                    vän markkina-aseman väärinkäytöstä, on nostettava va-
    sesta vastuussa olevalla vahingonkorvausvastuu lopulli-                 hingonkorvauskanne muussa kuin vakuutusyhtiön tytär-
    siin kuluttajiin ja kaikkiin niihin nähden, jotka osoittavat            yhtiön kotipaikan nojalla määräytyvässä alueellisesti toi-
    kärsineensä vahinkoa kyseisen rikkomisen johdosta?                      mivaltaisessa tuomioistuimessa, josta on määrätty sopi-
                                                                            muksessa, tai muussa kuin vahinkoa kärsineen kotipaikan
                                                                            tuomioistuimessa, yhteisön kilpailuoikeuden ja/tai yhtei-
                                                                            sön oikeuden perusperiaatteiden (erityisesti Euroopan
3)  Onko kansallisen tuomioistuimen vahingon määrää arvi-                   ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan ensimmäisen kohdan
    oidessaan määrättävä yhteisön sääntöjen rikkomisen joh-                 ja 13 artiklan) vastainen, kun otetaan huomioon myös se,
    dosta saatujen määrien korvaamisen lisäksi kiellettyjen                 että näiden eri vaihtoehtojen aiheuttamat oikeudenkäynti-
    sopimusten tekijä tai määräävän markkina-aseman vää-                    kulut ovat erilaiset?
    rinkäyttäjä maksamaan (yhteisön oikeuden perusteella)
    myös rangaistuksen luonteinen korvaus vahinkoa kärsi-
    neelle?                                                           10) Onko kansallisella tuomioistuimella yhteisön oikeuden
                                                                            nojalla velvollisuus olla soveltamatta sen kanssa ristirii-
                                                                            dassa olevia sääntöjä, tai ainakin tulkita niitä yhteisön
                                                                            oikeuden mukaisesti?
4)  Onko yhteisön oikeuden nojalla tunnustettava myös
    korvaus aineettomasta vahingosta?
5)  Onko kansallisen tuomioistuimen määrättävä yhteisön
    oikeuden perusteella viran puolesta rangaistuksen luon-
    teinen korvaus ja korvaus aineettomasta vahingosta?
                                                                      Euroopan yhteisöjen komission 17.12.2003 Helleenien
6)  Onko Italian lainsäädännössä EY:n perustamissopimuk-                             tasavaltaa vastaan nostama kanne
    sen 81 ja 82 artiklan rikkomisen osalta säädetty vuoden
    vanhentumisaika lyhyytensä vuoksi ristiriidassa yhteisön
    oikeuden kanssa?                                                                           (Asia C-526/03)
                                                                                (2004/C 71/09)
7)  Onko vahingonkorvauskanteen vanhentumisaikaa koske-
    van määräajan katsottava alkavan yhteisön oikeuden
    mukaan 81 ja 82 artiklan rikkomispäivästä vai siitä
    päivästä, jona kyseinen rikkominen lopetettiin?
                                                                      Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.12.2003 Euroo-
                                                                      pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
8)  Onko 10.10.1990 annetun Italian lain nro 287 3 pykälän            vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat sen oikeudellisen yksikön
    2 momentin kaltainen kansallinen säännös, jonka mu-               virkamiehet Gregorio Valero Jordana ja Minas Konstantinidis.
    kaan kuluttajan tai kolmannen henkilön, jolle on aiheutu-
    nut vahinkoa EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan
    vastaisesta laittomasta ja pätemättömästä menettelytavas-
    ta tai saman perustamissopimuksen 82 artiklassa tarkoite-         Kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että
    tun määräävän markkina-aseman väärinkäytöstä, on nos-
    tettava vahingonkorvauskanne muussa tuomioistuimessa              –     Helleenien tasavalta ei ole noudattanut yhdyskuntajäteve-
    kuin siinä, joka yleisten kansallisten toimivaltasääntöjen              sien käsittelystä 21 päivänä toukokuuta 1991 annetun
    mukaan olisi asiallisesti ja alueellisesti toimivaltainen,              neuvoston direktiivin 91/271/ETY, sellaisena kuin se on
    yhteisön kilpailuoikeuden ja/tai yhteisön oikeuden perus-               muutettuna 27.2.1998 annetulla komission direktiivillä
    periaatteiden vastainen, koska lain nro 287/90 33 pykälä                98/15/EY, jolla muutettiin neuvoston direktiiviä 91/271/
    aiheuttaa näissä asioissa oikeudenkäyntikulujen kasvami-                ETY siltä osin kuin kyse oli tietyistä vaatimuksista (1),
    sen ja käsittelyaikojen pidentymisen, mitä ei tapahdu                   joista määrätään direktiivin liitteessä I, mukaisia velvolli-
    sovellettaessa alueellista ja aineellista toimivaltaa koskevia          suuksiaan, koska Helleenien tasavalta ei ole ryhtynyt
    yleisiä kansallisia säännöksiä?                                         kaikkiin toimiin, jotka ovat tarpeen Ateenan agglomeraa-
                                                                            tion yhdyskuntajätevesien biologista käsittelyä tehok-
                                                                            kaamman käsittelyn varmistamiseksi ennen kuin kyseiset
                                                                            yhdyskuntajätevedet päästetään Saronikosin lahden sisä-
9)  Onko sellainen kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan                   osan erityisen herkkään ympäristöön
    kuluttajan tai kolmannen henkilön, jolle on aiheutunut
    vahinkoa EY:n perustamissopimuksen 81 vastaisesta lait-
    tomasta ja pätemättömästä menettelytavasta tai saman              –     velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
    perustamissopimuksen 82 artiklassa tarkoitetun määrää-                  käyntikulut.
 ---pagebreak--- 20.3.2004                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                                C 71/7
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:                   f)    ”vaikeuksissa olevien maatalousyritysten valtiontukia kos-
                                                                             kevien käytäntöjen” ja ”vaikeuksissa olevien yritysten
–     Riidassa ei ole kyse Saronikosin lahden luokittelemisesta              pelastamista ja rakenneuudistuksia koskevien yhteisön
      erittäin herkäksi alueeksi, vaan siitä, että ei ole olemassa           suuntaviivojen” rikkominen ja noudattamatta jättäminen.
      menetelmiä, joilla Ateena agglomeraation yhdyskuntajä-
      tevedet käsitellään biologista käsittelyä tehokkaammin           g)    Luottamuksen periaatteen loukkaaminen.
      ennen niiden päästämistä erittäin herkkään ympäristöön.
                                                                       (1) 97/612/EY komission päätös, tehty 16 päivänä huhtikuuta 1997,
–     Asiassa on kiistatonta se seikka, että komission perustel-           Sardinian alueen (Italia) maatalousalalla myöntämistä tuista. (Ai-
      lussa lausunnossaan asettaman määräajan päättymisen                  nosataan italiankielinen teksti on todistusvoimainen). EYVL L 248,
      jälkeen ja tämän kanteen nostamispäivään mennessä                    11.9.1997, s. 27-32.
      Psytalleian aseman yhdyskuntajätevesiä ei käsitellä biolo-       (2) Council Regulation (EEC) No 797/85 of 12 March 1985 on
      gista käsittelyä tehokkaammin.                                       improving the efficiency of agricultural structures. (Suomenkielistä
                                                                           toisintoa ei ole saatavissa). EYVL L 93, 30.3.1985, s. 1-18.
(1) EYVL L 135, 30.5.1991, s. 40.
                                                                       Euroopan yhteisöjen komission 22.12.2003 Saksan liitto-
                                                                                tasavaltaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-538/03)
Tribunale di Cagliari 20.10.2003 tekemällään päätöksellä
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Scalas Marco An-                                            (2004/C 71/11)
tonio ja Lilliu Renato vastaan Regione Autonoma della
                              Sardegna
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.12.2003 Euroo-
                          (Asia C-529/03)                              pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasaval-
                                                                       taa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat komission oikeudellisen
                           (2004/C 71/10)                              yksikön virkamies Nicola Yerrell ja oikeudellisessa yksikössä
                                                                       toimiva Arbeitsgerichtin tuomari Horstpeter Kreppel, ja pro-
                                                                       sessiosoite on Luxemburgissa.
Tribunale di Cagliari, on pyytänyt 20.10.2003 tekemällään              Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
19.12.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-              1.    toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut
ratkaisua asiassa Scalas Marco Antonio ja Lilliu Renato vastaan              miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaateetta,
Regione Autonoma della Sardegna. Tribunale di Cagliari                       sellaisena kuin se on vahvistettuna direktiivin 76/207/
määrää asiakirjat lähetettäviksi Euroopan yhteisöjen tuomiois-               ETY (1) 1, 2 ja 5 artiklassa ja UNICEn, CEEP:n ja EAY:n
tuimelle, jotta tämä ratkaisisi, onko Euroopan yhteisöjen                    tekemästä osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta
komission päätös 612/97 (1) pätevä, vaikka siinä on seuraavat                annetun neuvoston direktiivin 97/81/EY (2) liitteessä ole-
virheet:                                                                     vassa 4 kohdassa, koska se syrjii välillisesti naisia, joka
                                                                             muodostavat ylivoimaisen osan Saksan julkishallinnossa
a)    komissiolla ei ole ollut toimivaltaa riidanalaisen päätök-             alle 18 tunnin työviikkoa tekevistä osa-aikatyöntekijöistä
      sen tekemiseen, koska EY 32, 33, 34, 35, 36, 37 ja                     koska,
      38 artiklaa on rikottu.                                                a)    Bundespersonalvertretungsgesetzin (julkishallinnon
                                                                                henkilöstön edustamista koskeva liittovaltion laki)
b)    EY 88 artiklan 1 kohdassa määrättyä menettelyä sääntele-                     14 §:n 2 momentin mukaan ja tämän säännöksen
      vien sääntöjen rikkominen.                                                   nojalla annettujen sääntöjen mukaan osa-aikaisia
                                                                                työntekijöitä
c)    EY 88 artiklan 2 ja 3 kohdassa määrättyä menettelyä
      sääntelevien sääntöjen rikkominen.                                           –      Baijerissa
                                                                                –      Berliinissä
d)    päätös on jätetty perustelematta EY 253 artiklassa, EY
      88 artiklan 3 kohdassa ja EY 87 artiklan 1 kohdassa                          –      Bremenissä
      määrätyin tavoin.
                                                                                –      Hessenissä
e)    maatalousrakenteiden tehostamisesta annetun neuvoston
      asetuksen (ETY) N:o 797/85 (2) rikkominen ja virheellinen                    jotka säännönmukaisesti työskentelevät vähemmän
      soveltaminen.                                                                kuin 18 tuntia viikossa, tai


title: Asia T-433/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.1.2014 — Steiff v. SMHV (metallinappi pehmolelueläimen korvan keskiosassa) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus pehmolelueläimen korvan keskiosaan kiinnitettävän napin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               22.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 52/35

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.1.2014 — Steiff v. SMHV (metallinappi pehmolelueläimen korvan keskiosassa)
   (Asia T-433/12) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus pehmolelueläimen korvan keskiosaan kiinnitettävän napin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2014/C 52/66
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Margarete Steiff GmbH (Giengen an der Brenz, Saksa) (edustaja: asianajaja D. Fissl)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Pohlmann)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 23.7.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 1693/2011-1), joka koskee hakemusta pehmolelueläimen korvan keskiosaan kiinnitettävästä metallinapista koostuvan merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Margarete Steiff GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 366, 24.11.2012.


title: Asia T-460/07: Kanne 18.12.2007 — Nokia v. SMHV — Medion (LIFE BLOG)

text:
               23.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/48

         Kanne 18.12.2007 — Nokia v. SMHV — Medion (LIFE BLOG)
   (Asia T-460/07)
   (2008/C 51/90)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Nokia Oyj (Helsinki, Suomi) (edustaja: lakimies J. Tanhuanpää)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Medion AG (Essen, Saksa)
   Vaatimukset

               —

               Toisen valituslautakunnan asiassa R 141/2007-2 2.10.2007 tekemä päätös on kumottava kokonaisuudessaan ja asia on palautettava sisämarkkinoiden harmonisointivirastoon kantajan tavaramerkin rekisteröintiä varten.

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröitävä sanamerkki LIFE BLOG luokkiin 9, 38 ja 41 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten — hakemus N:o 3 564 366

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Medion AG

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansalliset ja kansainväliset sanamerkit LIFE ja LIFETEC luokkiin 1, 7, 8, 9, 10, 11, 16, 21, 28, 37, 38, 41 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten; kansallinen ja kansainvälinen sanamerkki LIFESAT luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten ja kansallinen sanamerkki LIFESIGN luokkiin 9, 14 ja 16 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Rekisteröintihakemus hylättiin osittain

      Valituslautakunnan ratkaisu: Väite hyväksyttiin ja valitus hylättiin

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia C-367/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van beroep te Brussel (Belgia) on esittänyt 5.7.2016 – Openbaar Ministerie v. Dawid Piotrowski

text:
               12.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 335/40

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van beroep te Brussel (Belgia) on esittänyt 5.7.2016 – Openbaar Ministerie v. Dawid Piotrowski
   (Asia C-367/16)
   (2016/C 335/54)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hof van beroep te Brussel

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Openbaar Ministerie

      Vastapuoli: Dawid Piotrowski

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko eurooppalaista pidätysmääräystä koskevan puitepäätöksen (1) 3 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että luovuttaminen on sallittua vain sellaisten henkilöiden osalta, jotka ovat täytäntöönpanojäsenvaltion oikeuden mukaan täysi-ikäisiä, vai annetaanko edellä mainitussa artiklassa täytäntöönpanojäsenvaltiolle mahdollisuus sallia luovuttaminen myös sellaisten alaikäisten osalta, joita voidaan kansallisten oikeussääntöjen perusteella pitää rikosoikeudellisesti vastuullisina tietystä iästä alkaen (ja mahdollisesti edellyttäen, että useat edellytykset täyttyvät)?

               2)

               Siinä tapauksessa, ettei puitepäätöksen 3 artiklan 3 kohta ole esteenä alaikäisten luovuttamiselle, onko puitepäätöksen 3 artiklan 3 kohtaa silloin tulkittava

                           a)

                           siten, että luovuttamisen hyväksymisen kriteeriksi riittää (teoreettinen) mahdollisuus alaikäisten rankaisemiseen kansallisen oikeuden mukaisesti määrätystä iästä alkaen (toisin sanoen tekemällä abstrakti arviointi sellaista ikää koskevan kriteerin perusteella, josta alkaen henkilöä voidaan pitää rikosoikeudellisesti vastuullisena ilman, että mahdollisia lisäedellytyksiä on otettava huomioon), tai

                           b)

                           siten, ettei vastavuoroisen tunnustamisen periaate, joka on vahvistettu puitepäätöksen 1 artiklan 2 kohdassa, eikä puitepäätöksen 3 artiklan 3 kohta ole esteenä sille, että täytäntöönpanojäsenvaltio tekee tapauskohtaisesti konkreettisen arvioinnin, jonka yhteydessä voidaan vaatia, että henkilön, jonka luovuttamista pyydetään, osalta täyttyvät samat rikosoikeudellisen vastuun edellytykset kuin ne, joita sovelletaan täytäntöönpanojäsenvaltion kansalaisiin, kun otetaan huomioon heidän ikänsä tekojen tapahtuma-aikaan, syytteenalaisen rikoksen luonne ja mahdollisesti myös sellaiset aikaisemmat tuomioistuimen toimenpiteet pidätysmääräyksen antaneessa jäsenvaltiossa, jotka ovat johtaneet luonteeltaan kasvatukselliseen toimenpiteeseen, vaikka kyseisiä edellytyksiä ei ole asetettu pidätysmääräyksen antaneessa jäsenvaltiossa?

               3)

               Jos täytäntöönpanojäsenvaltio saa tehdä konkreettisen arvioinnin, onko rankaisematta jäämisen välttämiseksi siinä tapauksessa tehtävä ero syytteeseenpanotarkoituksessa tehtävän luovutuksen ja rangaistuksen täytäntöönpanotarkoituksessa tehtävän luovutuksen välillä?

      (1)  Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 tehty neuvoston puitepäätös 2002/584/YOS (EYVL 2002, L 190, s. 1).


title: Asia F-155/12: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 25.2.2014 – García Domínguez v. komissio (Henkilöstö — Kilpailu — Kilpailuilmoitus EPSO/AD/215/11 — Varallaololuetteloon merkitsemättä jättäminen — Hakemuksen hylkäävän päätöksen perustelut — Yhdenvertaisen kohtelun periaate — Intressiristiriita)

text:
               7.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 102/45

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 25.2.2014 – García Domínguez v. komissio
   (Asia F-155/12) (1)

   ((Henkilöstö - Kilpailu - Kilpailuilmoitus EPSO/AD/215/11 - Varallaololuetteloon merkitsemättä jättäminen - Hakemuksen hylkäävän päätöksen perustelut - Yhdenvertaisen kohtelun periaate - Intressiristiriita))
   2014/C 102/66
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Luis García Domínguez (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat: S. Rodrigues ja A. Tymen)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Eggers ja G. Gattinara)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sen päätöksen kumoaminen, jolla kantaja jätettiin merkitsemättä valintamenettelyssä EPSO/AD/215/11 laadittuun varallaololuetteloon.

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään selvästi täysin perusteettomana.

               2)

               Luis García Domínguez vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 63, 2.3.2013, s. 26.


title: Asia T-408/08: Kanne 25.9.2008 — S.F. Turistico Immobiliare v. neuvosto ja komissio

text:
               22.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/53

         Kanne 25.9.2008 — S.F. Turistico Immobiliare v. neuvosto ja komissio
   (Asia T-408/08)
   (2008/C 301/89)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: S.F. Turistico Immobiliare Srl (Orosei, Italia) (edustaja: asianajaja L. Marcialis)

      Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset
   Ensisijaisesti

               —

               on kumottava 2.7.2008 tehty Euroopan yhteisöjen komission päätös K(2008) 2997, joka koskee tukijärjestelmää ”vuoden 1998 alueellinen laki N:o 9 — tuen N:o 272/98 väärinkäyttö”

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut

         Toissijaisesti

               —

               on kumottava riidanalainen päätös siltä osin kuin siinä todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi koko tukijärjestelmä ”ainakin siltä osin kuin tuensaaja ei ole tehnyt tähän järjestelmään perustuvaa tukihakemusta ennen kuin se on suorittanut alkuperäiseen investointiohjelmaan liittyviä töitä”, ja mahdollistetaan se, että Italian tasavalta voi periä takaisin vastaavat summat ilman, että olisi tehty poikkeusta kysymyksessä olevan tuen osalta siltä osin kuin se kannustaa kustannuksia — tuensaajan ennen tukihakemuksen tekemistä maksamia — jotka ovat sisältyneet kysymyksessä olevien tukisäännösten rajoihin de minimis.

         Edelleen toissijaisesti

               —

               on todettava, että neuvoston antamien alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen (EYVL 1998, C 74, s. 9) 4.2 kohta, jossa todetaan, että ”lisäksi tukijärjestelmässä on vaadittava, että tukihakemus on jätettävä ennen kuin hanketta aletaan toteuttaa”, on lainvastainen siltä osin kuin siinä suljetaan pois tuensaajille myönnetty edellä mainittu tuki ilman, että tehtäisiin poikkeus investointitukien osalta silloin, kun investoinnit, jotka ovat toiminnallisesti tai rakenteellisesti itsenäisiä, on tehty hakemuksen tekemisen jälkeen.

               —

               riidanalainen päätös on kumottava siltä osin kuin siinä säädetään, että Italian tasavalta voi periä kokonaan takaisin myönnetyt summat ilman, että tehtäisiin poikkeus tuen osalta siltä osin kuin se kannustaa kustannuksia, jotka tuensaajalle on aiheutunut tukihakemuksen tekemisen jälkeen ja jotka liittyvät osuuteen, joka on toiminnallisesti tai rakenteellisesti itsenäinen mainittuun hankkeeseen nähden.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kysymyksessä oleva riidanalainen päätös on sama kuin asiassa T-394/08, Regione Sardegna vastaan komissio.
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset kuin mainitussa asiassa.
   Kantaja toteaa erityisesti, että neuvoston antamien alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen 4.2. kohta on lainvastainen EY:n perustamissopimuksen 241 artiklassa tarkoitetulla tavalla, koska se on täysin ristiriidassa yhteisön tukipolitiikan tavoitteiden kanssa, erityisesti siinä selvästi erikoislaatuisessa tilanteessa, että se, että pieni osa (noin kahdeskymmenesosa) hankkeen töistä on tehty, merkitsee sitä, että kaikkien muiden töiden osalta tukea ei voida saada, vaikka ne on sääntöjenmukaisesti aloitettu sen jälkeen, kun kyseiset suuntaviivat on annettu.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 15 päivänä tammikuuta 2004 asiassa C-230/01 (Court of Appeal (England and Wales) (Civil Division) esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Intervention Board for Agricultural Produce vastaan Penycoed Farming Partnership (Asetus N:o 3950/92 – Maito- ja maitotuotealan lisämaksu – Toimitukset tuottajalta ostajalle – Lisämaksun maksaminen – Periminen tuottajalta)

text:
C 47/4                    FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                         21.2.2004
Palvelujen tarjoamisen vapautta koskeva yhteisön oikeus on ristirii-        tuomari), julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: hallintovirka-
dassa sen kanssa, että taloudelliselle toimijalle asetetaan käsityöläis-    mies L. Hewlett, on antanut 15.1.2004 tuomion, jonka
luetteloon kirjaamista koskeva velvollisuus, jonka johdosta sen             tuomiolauselma on seuraava:
palvelujen tarjoaminen vastaanottavassa jäsenvaltiossa viivästyy,
hankaloituu tai tulee kalliimmaksi, silloin kun tämän toiminnan             Toimivaltaisella toimielimellä ei ole maito- ja maitotuotealan lisä-
harjoittamiseen kyseisessä jäsenvaltiossa sovellettavassa ammatillista      maksusta 28 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen
pätevyyttä koskevan direktiivin mukaiset edellytykset ovat täyttyneet.      (ETY) N:o 3950/92 1 ja 2 artiklan mukaan oikeutta ryhtyä
                                                                            suoramyyntiä koskevaa tapausta lukuun ottamatta oikeudellisiin
Pelkästään sen perusteella, että jäsenvaltioon sijoittautunut taloudelli-   toimiin suoraan tuottajaa vastaan tämän maksettavaksi kuuluvan
nen toimija tarjoaa samanlaisia tai samankaltaisia palveluja toistu-        maidon lisämaksuun perustuvan summan perimiseksi. Jäsenvaltioi-
vasti tai melko säännöllisesti toisessa jäsenvaltiossa ilman, että sillä    den EY 10 artiklaan perustuvaan velvollisuuteen toteuttaa toimenpi-
on siellä sellaiset toimintaedellytykset, joiden johdosta se voi pysyvästi  teet, joilla varmistetaan lisämaksun periminen tilanteessa, jossa
ja jatkuvasti harjoittaa kyseisessä jäsenvaltiossa ammatillista toimin-     kyseisen asetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukainen järjestely on
taa ja joista käsin se voi kääntyä muun muassa kyseisen jäsenvaltioi-       tuomittu epäonnistumaan, sisältyy kuitenkin oikeus ryhtyä oikeudelli-
den kansalaisten puoleen, ei voida katsoa, että se on sijoittautunut        siin toimenpiteisiin suoraan tuottajaa vastaan maksettavana olevan
kyseiseen jäsenvaltioon.                                                    summan perimiseksi silloin kun on osoitettu, ettei tuottaja ole
                                                                            maksanut kyseistä summaa ostajalle ja ettei ostaja pyri perimään
                                                                            sitä tuottajalta. Maito- ja maitotuotealan lisämaksun soveltamista
(1) EYVL C 212, 28.7.2001.                                                  koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 9 päivänä maaliskuuta
                                                                            1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 536/93 7 artiklassa
                                                                            mainittujen ehtojen noudattamatta jättämisellä ja varsinkaan sillä,
                                                                            ettei ostajaa ole hyväksytty, ei sitä vastoin sinällään ole asian
                                                                            kannalta merkitystä.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   (1) EYVL C 352, 4.12.1999.
                            (kuudes jaosto)
                    15 päivänä tammikuuta 2004
asiassa C-230/01 (Court of Appeal (England and Wales)                               YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(Civil Division) esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Inter-
vention Board for Agricultural Produce vastaan Penycoed                                       13 päivänä tammikuuta 2004
                        Farming Partnership (1)
                                                                            asiassa C-256/01 (Court of Appealin (England & Wales)
(Asetus N:o 3950/92 – Maito- ja maitotuotealan lisämaksu                    (Civil Division) esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Debra
– Toimitukset tuottajalta ostajalle – Lisämaksun maksami-                   Allonby vastaan Accrington & Rossendale College, Educa-
                     nen – Periminen tuottajalta)                           tion Lecturing Services, trading as Protocol Professional,
                                                                            aiemmin Education Lecturing Services ja Secretary of
                            (2004/C 47/06)                                              State for Education and Employment (1)
                      (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                       (Miespuolisten ja naispuolisten työntekijöiden samapalkkai-
                                                                            suuden periaate – Välitön oikeusvaikutus – Työntekijän
                                                                            käsite – Itsenäisenä ammatinharjoittajana mutta kolmannen
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                            yhtiön kanssa tehdyn sopimuksen nojalla toimiva naispuoli-
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                            nen tuntiopettaja, joka tekee samanarvoisena pidettävää
                                                                            työtä kuin saman korkeakoulun palveluksessa palkattuina
                                                                            työntekijöinä olevat miespuoliset tuntiopettajat, jotka ovat
Asiassa C-230/01, jonka Court of Appeal (England and Wales)                 työntekijöitä – Työeläkejärjestelmään liittymisoikeuden
(Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) on saattanut                    epääminen itsenäisinä ammatinharjoittajina toimivilta
EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-                                         tuntiopettajilta )
väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
olevassa asiassa Intervention Board for Agricultural Produce ja                                       (2004/C 47/07)
Penycoed Farming Partnership ennakkoratkaisun maito- ja
maitotuotealan lisämaksusta 28 päivänä joulukuuta 1992                                          (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3950/92 (EYVL L 405,
s. 1) ja maito- ja maitotuotealan lisämaksun soveltamista
koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 9 päivänä maaliskuu-              (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
ta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 536/93 (EYVL                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
L 57, s. 12) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes
jaosto), toimien kokoonpanossa: V. Skouris, joka hoitaa kuu-
dennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit J.-                   Asiassa C-256/01, jonka Court of Appeal (England & Wales)
P. Puissochet, R. Schintgen, F. Macken ja N. Colneric (esittelevä           (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) on saattanut


title: Asia C-18/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 12.1.2011 — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs v. Philips Electronics UK Ltd

text:
               19.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 12.1.2011 — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs v. Philips Electronics UK Ltd
   (Asia C-18/11)
   2011/C 89/20
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Vastaaja: Philips Electronics UK Ltd

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Jos jäsenvaltio (kuten Yhdistynyt kuningaskunta) sisällyttää veropohjaansa toisessa jäsenvaltiossa (kuten Alankomaissa) rekisteröidyn ja siellä verotuksen kannalta asuvan yhtiön voitot ja tappiot siltä osin kuin voitot on luettava alankomaalaisen yhtiön Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijaitsevan kiinteän toimipaikan Yhdistyneessä kuningaskunnassa harjoittamaan liiketoimintaan kuuluviksi, onko jäsenvaltion kansalaisen vapauden sijoittautua Yhdistyneeseen kuningaskuntaan SEUT 49 artiklan (aiemmin EY 43 artikla) nojalla rajoittamista, että Yhdistynyt kuningaskunta estää ulkomailla asuvan yhtiön Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijaitsevan kiinteän toimipaikan Yhdistyneessä kuningaskunnassa tekemien tappioiden siirtämisen Yhdistyneessä kuningaskunnassa rekisteröidylle yhtiölle konsernin sisäisen tappiontasauksen avulla, jos jokin osa kyseisistä tappioista tai jokin niiden laskemisessa huomioon otettu erä ’vastaa jotakin summaa, joka jonkin ulkomaisen veron osalta voidaan (jonakin ajanjaksona) vähentää tai muuten hyvittää yhtiön tai jonkun henkilön Yhdistyneen kuningaskunnan ulkopuolella saamista voitoista, tai sisältyy siihen’ eli sallii Yhdistyneessä kuningaskunnassa tehtyjen tappioiden siirtämisen Yhdistyneeseen kuningaskuntaan sijoittautuneen kiinteän toimipaikan kohdalla vain silloin, kun on selvää, ettei pyynnön ajankohtana tappioita voida vähentää tai hyvittää missään valtiossa Yhdistyneen kuningaskunnan ulkopuolella (muut jäsenvaltiot (kuten Alankomaat) mukaan lukien), ja kun ei riitä, ettei ulkomailla mahdollista verohuojennusta tosiasiassa ole pyydetty, ja kun vastaavaa edellytystä ei sovelleta Yhdistyneessä kuningaskunnassa rekisteröidyn yhtiön Yhdistyneessä kuningaskunnassa tekemien tappioiden siirtämiseen?

               2)

               Jos näin on, voidaanko rajoitus oikeuttaa

                           a)

                           ainoastaan tarpeella estää tappioiden kaksinkertainen käyttäminen,

                           b)

                           ainoastaan tarpeella säilyttää verotusvallan tasapainoinen jakautuminen jäsenvaltioiden välillä tai

                           c)

                           tarpeella säilyttää verotusvallan tasapainoinen jakautuminen jäsenvaltioiden välillä sekä tarpeella estää tappioiden kaksinkertainen käyttäminen?

               3)

               Jos näin on, onko rajoitus oikeasuhteinen tällaiseen oikeuttamisperusteeseen tai tällaisiin perusteisiin nähden?

               4)

               Jos jokin alankomaalaisen yhtiön oikeuksien rajoittaminen ei ole perusteltua tai se ei ole oikeasuhteista mihinkään oikeuttamisperusteeseen nähden, edellytetäänkö unionin lainsäädännössä, että Yhdistynyt kuningaskunta antaa Yhdistyneeseen kuningaskuntaan sijoittautuneelle yhtiölle oikeuskeinon, kuten oikeuden tehdä vähennyksiä voitoistaan konsernin sisäisen tappiontasauksen muodossa?


title: Asia C-50/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 24.5.2011 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 43 artikla — Sijoittautumisvapaus — Notaarit — Kansalaisuusedellytys — EY 45 artikla — Osallistuminen julkisen vallan käyttöön)

text:
               9.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 204/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 24.5.2011 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-50/08) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - EY 43 artikla - Sijoittautumisvapaus - Notaarit - Kansalaisuusedellytys - EY 45 artikla - Osallistuminen julkisen vallan käyttöön)
   2011/C 204/03
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J.-P. Keppenne ja H. Støvlbæk)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Iso-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: E. Jenkinson ja S. Ossowski)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: E. Belliard, G. de Bergues ja B. Messmer)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Bulgarian tasavalta (asiamiehet: T. Ivanov ja E. Petranova), Tšekin tasavalta (asiamies: M. Smolek), Latvian tasavalta (asiamiehet: L. Ostrovska, K. Drēviņa ja J. Barbale), Liettuan tasavalta (asiamiehet: D. Kriaučiūnas ja E. Matulionytė), Unkarin tasavalta (asiamiehet: R. Somssich, K. Veres ja M. Fehér), Romania (asiamiehet: C. Osman, A. Gheorghiu, A. Stoia ja A. Popescu) ja Slovakian tasavalta (asiamiehet: J. Čorba ja B. Ricziová)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 43 ja EY 45 artiklan rikkominen — Kansallinen lainsäädäntö, jolla asetetaan kansalaisuusedellytys notaarin ammattiin pääsylle ja notaarin ammatin harjoittamiselle — Sijoittautumisvapauden rajoittaminen — Julkisen vallan käyttöön liittyviä toimintoja koskevan poikkeuksen soveltamisala — Edellytys, jonka mukaan julkisen vallan käyttöön osallistuminen on välitöntä ja nimenomaista

      Tuomiolauselma

               1)

               Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY 43 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on asettanut kansalaisuusedellytyksen notaarin ammattiin pääsylle.

               2)

               Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Bulgarian tasavalta, Tšekin tasavalta, Latvian tasavalta, Liettuan tasavalta, Unkarin tasavalta, Romania, Slovakian tasavalta sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 128, 24.5.2008.


title: Asia C-142/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Bíróság (Unkari) on esittänyt 23.3.2011 — Péter Dávid v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága

text:
               18.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Bíróság (Unkari) on esittänyt 23.3.2011 — Péter Dávid v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága
   (Asia C-142/11)
   2011/C 179/17
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Bíróság

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Péter Dávid

      Vastaaja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1) muuttamisesta [arvonlisäverotuksen laskuttamiselle asettamien vaatimusten yksinkertaistamiseksi, ajanmukaistamiseksi ja yhdenmukaistamiseksi] 20.12.2001 annettua direktiiviä 2001/115/EY (2) (jäljempänä kuudes direktiivi) ja vuoden 2007 osalta yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetussa neuvoston direktiivissä 2006/112/EY (3) olevaa arvonlisäveron vähennysoikeutta koskevaa säännöstä tulkittava siten, että veroviranomainen voi ankaraan vastuuseen vedoten rajoittaa arvonlisäveron vähentämiseen oikeutetun verovelvollisen vähennysoikeutta tai evätä sen, jos laskun laatija ei kykene esittämään näyttöä siitä, että muiden aliurakoitsijoiden käyttäminen on tapahtunut lainmukaisesti?

               2)

               Silloin, kun veroviranomainen ei ole riitauttanut laskun mukaisen liiketoimen tapahtumista ja lasku täyttää muodollisesti lainsäädännössä asetetut edellytykset, voiko veroviranomainen lainmukaisesti hylätä arvonlisäveron palautusvaatimuksen, jos laskun laatijan käyttämien muiden aliurakoitsijoiden henkilöllisyys ei ole todettavissa tai kun viimeksi mainittujen laatimat laskut eivät ole sääntöjenmukaisia?

               3)

               Onko veroviranomaisella, joka on evännyt edellisessä kohdassa tarkoitetulla tavalla oikeuden veron vähentämiseen, velvollisuus esittää menettelyssä näyttö siitä, että veron vähentämiseen oikeutettu verovelvollinen on tiennyt perättäisten aliurakoitsijoiden muodostamassa ketjussa olleiden yritysten sääntöjenvastaisesta — mahdollisesti veron kiertämiseen tähtäävästä — menettelystä tai että se on ollut itse osallisena siihen?

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1).

      (2)  Direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta arvonlisäverotuksen laskuttamiselle asettamien vaatimusten yksinkertaistamiseksi, ajanmukaistamiseksi ja yhdenmukaistamiseksi 20.12.2001 annettu neuvoston direktiivi 2001/115/EY (EYVL 2002, L 15, s. 24).

      (3)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (kolmas jaosto)  15 päivänä joulukuuta 2005 , yhdistetyissä asioissa C-232/04 ja C-233/04 (Arbeitsgericht Düsseldorfin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Nurten Güney-Görres ja Gul Demir vastaan Securicor Aviation (Germany) Ltd ja Kötter Aviation Security GmbH & Co. KG (Direktiivi 2001/23/EY — 1 artikla — Yrityksen tai liikkeen luovutus — Työntekijöiden oikeuksien turvaaminen — Soveltamisala)

text:
               25.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/6

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (kolmas jaosto)
   15 päivänä joulukuuta 2005,
   yhdistetyissä asioissa C-232/04 ja C-233/04 (Arbeitsgericht Düsseldorfin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Nurten Güney-Görres ja Gul Demir vastaan Securicor Aviation (Germany) Ltd ja Kötter Aviation Security GmbH & Co. KG (1)

   (Direktiivi 2001/23/EY - 1 artikla - Yrityksen tai liikkeen luovutus - Työntekijöiden oikeuksien turvaaminen - Soveltamisala)
   (2006/C 48/12)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Yhdistetyissä asioissa C-232/04 ja C-233/04, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvista ennakkoratkaisupyynnöistä, jotka Arbeitsgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 5.5.2004 tekemillään päätöksillä, jotka ovat saapuneet yhteisöjen tuomioistuimeen 3.6.2004, saadakseen ennakkoratkaisun asioissa Nurten Güney-Görres (C-232/04) ja Gul Demir (C-233/04) vastaan Securicor Aviation (Germany) Ltd ja Kötter Aviation Security GmbH & Co. KG, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Rosas sekä tuomarit J.-P. Puissochet, S. von Bahr, A. Borg Barthet (esittelevä tuomari) ja U. Lõhmus, julkisasiamies: M. Poiares Maduro, kirjaaja: hallintovirkamies K. Sztranc, on antanut 15.12.2005. tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12 päivänä maaliskuuta 2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/23/EY 1 artiklaa on tulkittava siten, että kun selvitetään, onko kokonaisuutena arvioitaessa tapauksessa, jossa hankintatoimeksianto on annettu uudelle toimeksisaajalle, tapahtunut tämän artiklan mukainen yrityksen tai liikkeen luovutus, sen toteaminen, että tuotantovälineet on luovutettu itsenäistä taloudellista hyväksikäyttöä varten, ei ole välttämätön edellytys sen toteamiseksi, että nämä tuotantovälineet on luovutettu alkuperäiseltä toimeksisaajalta uudelle toimeksisaajalle.

      (1)  EUVL C 228, 11.9.2004.

      EUVL C 201, 7.8.2004.


               6.5.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/36

         (2006/C 108/66)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 96, 22.4.2006

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 86, 8.4.2006

      EUVL C 74, 25.3.2006

      EUVL C 60, 11.3.2006

      EUVL C 48, 25.2.2006

      EUVL C 36, 11.2.2006

      EUVL C 22, 28.1.2006

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Asia C-81/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.3.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ympäristö — Direktiivi 2000/59/EY — Alusten jätteitä koskevat vastaanotto- ja käsittelysuunnitelmat)

text:
               9.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 116/8

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.3.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-81/07) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Ympäristö - Direktiivi 2000/59/EY - Alusten jätteitä koskevat vastaanotto- ja käsittelysuunnitelmat)
   (2008/C 116/13)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Zavvos ja K. Simonsson)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: S. Chala ja I. Pouli)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottolaitteista satamissa 27.11.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/59/EY (EUVL L 332, s. 81) noudattamisen edellyttämiä kaikkia toimenpiteitä ei ole toteutettu — Komission lausunto
   Tuomiolauselma

               1)

               Helleenien tasavalta ei ole noudattanut aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottolaitteista satamissa 27.11.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/59/EY 5 artiklan 1 kohdan ja 16 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole laatinut, pannut täytäntöön eikä hyväksynyt aluksella syntyvää jätettä ja lastijäämiä koskevia vastaanotto- ja käsittelysuunnitelmia.

               2)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 69, 24.3.2007.


title: Asia T-255/14: Kanne 23.4.2014 – Aalto-korkeakoulusäätiö v. SMHV (APPCAMPUS)

text:
               21.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/24

         Kanne 23.4.2014 – Aalto-korkeakoulusäätiö v. SMHV (APPCAMPUS)
   (Asia T-255/14)
   2014/C 235/33
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Aalto-korkeakoulusäätiö (Helsinki, Suomi) (edustaja: asianajaja C. Tomás Pedro)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan osittain sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 24.1.2014 tekemän päätöksen asiassa R 713/2013-2 siltä osin kuin siinä pysytettiin päätös evätä kansainvälisen rekisteröinnin 1 134 485 APPCAMPUS (sana) suoja Euroopan unionissa luokkaan 9 kuuluvien tietokoneohjelmistojen, magneettisten tietovälineiden, tallennelevyjen, CD-levyjen, DVD:iden ja muiden digitaalisten tallennusvälineiden sekä luokkaan 42 kuuluvien teknologisten palvelujen sekä niihin liittyvän tutkimuksen ja suunnittelun ja tietokoneohjelmistojen suunnittelun ja kehittämisen osalta

               —

               velvoittamaan vastaaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkin APPCAMPUS unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti nro 1 134 485 luokkiin 9, 35, 38, 41 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Tutkijan päätös: Haetun tavaramerkin osittainen rekisteröintikelvottomuus

      Valituslautakunnan ratkaisu: Riidanalaisen päätöksen osittainen kumoaminen

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c ja b alakohdan sekä 7 artiklan 2 kohdan rikkominen


title: Asia C-462/01: Halmstads tingsrättin 8.11.2001 esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Åklagaren vastaan Ulf Hammarsten

text:
6.4.2002                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 84/43
        kirjattava tileihin. Tullikoodeksin 221 artiklan 1 kohdan          1)    Onko Rooman sopimuksen 28 artiklan perusteella sallit-
        mukaan jäsenvaltion on tileihin kirjaamisen jälkeen välit-               tua, että jäsenvaltio kieltää EY:n asetuksissa sallitun, niin
        tömästi ryhdyttävä tullien kantamiseen siten, että ne                    kutsutun teollisuushampun viljelyn ja muun käsittelyn?
        antavat kyseisestä tullivelasta tiedon tullivelalliselle. Alan-
        komaat katsoo perusteettomasti, että se voi tietyssä
        tapauksessa esitetyn näytön paljouden ja monitahoisuu-             2)    Jos näin ei ole, voidaanko kyseisestä artiklasta silti
        den takia käyttää miten paljon tahansa aikaa asiaa huolel-               poiketa saman sopimuksen 30 artiklan nojalla, minkä
        lisesti arvioidakseen. Alankomaiden kanta voidaan kor-                   seurauksena tällainen kielto ei ole EY-oikeuden vastainen?
        keintaan ymmärtää turvautumiseksi tullikoodeksin
        219 artiklan soveltamiseen. Tullikoodeksin 218 ja 219 ar-
        tikla ovat kuitenkin yhteisön taloudellisten etujen edistä-        3)    Jos näin ei ole, voidaanko Ruotsissa asetettu kielto katsoa
        mistä koskevia säännöksiä. Tullitulot ovat yhteisölle omia               jollain muulla perusteella sallituksi?
        varoja, joten yhteisön etujen mukaista on, että kyseisten
        tulojen määrä vahvistetaan nopeasti. Jäsenvaltiot eivät siis
        voi suoralta kädeltä vedota tullikoodeksin 219 artiklassa
        säädettyyn määräajan pidennysmahdollisuuteen komis-
        siota vastaan. Jäsenvaltioiden olisi sen sijaan aina perustel-
        tava, miksi niiden esittämien perustelujen nojalla tileihin
        kirjaamisen määräaikojen pidentäminen olisi välttämä-
        töntä.
–       Asetuksen 1552/89 9 ja 10 artiklan rikkominen.
–       Asetuksen 1552/89 11 artiklan rikkominen. Näissä kah-
        dessa viimeksi mainitussa kohdassa esitetyt jäsenyysvel-
        voitteiden rikkomiset ovat välttämätön seuraus ensiksi             Euroopan yhteisöjen komission 4.12.2001 Itävallan tasa-
        mainitusta jäsenyysvelvoitteiden rikkomisesta. Alanko-                               valtaa vastaan nostama kanne
        maat ei kyseessä olevana ajankohtana ole toimittanut
        varoja ajoissa komission käytettäviksi. Lisäksi Alanko-
        maat on tähän asti kieltäytynyt maksamasta niihin liitty-
        viä viivästyskorkoja komissiolle. Komission yksiköt ovat                                    (Asia C-465/01)
        jo vuonna 1996 vaatineet Alankomaiden viranomaisia
        maksamaan 5 323 395,06 Alankomaiden guldenia vii-
        västyskorkoina komissiolle.
                                                                                (2002/C 84/75)
( 1)  EYVL 1987, L 107, s. 1.
( 2)  EYVL 1992, L 132, s. 1.
( 3)  EYVL 1993, L 253, s. 1.
( 4)  EYVL 1989, L 155, s. 1.
( 5)  EYVL 1992, L 302, s. 1.
                                                                           Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 4.12.2001 Euroo-
                                                                           pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa
                                                                           vastaan. Kantajan asiamiehenä on Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                           sion oikeudellinen neuvonantaja Jörn Sack, prosessiosoite
                                                                           Luxemburgissa komission oikeudellisen yksikön virkamies
                                                                           Luis Escobar Guerrero, Centre Wagner, Kirchberg.
Halmstads tingsrättin 8.11.2001 esittämä ennakkoratkai-
     supyyntö asiassa Åklagaren vastaan Ulf Hammarsten
                                                                           Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                            (Asia C-462/01)
                                                                           1.    toteaa Itävallan tasavallan rikkoneen
                             (2002/C 84/74)
                                                                                a)    EY-sopimuksen 39 artiklaa ja työntekijöiden vapaas-
                                                                                ta liikkuvuudesta yhteisön alueella annettua asetusta
Halmstads tingsrätt on pyytänyt 8.11.2001 tekemällään pää-                             (ETY) N:o 1612/68 (1) sekä Euroopan talousalueesta
töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaa-                           tehdyn sopimuksen 28 artiklaa, kun se epää toisesta
moon 3.12.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta en-                               EY:n tai ETA:n jäsenvaltiosta olevalta työntekijältä
nakkoratkaisua asiassa Åklagaren vastaan Ulf Hammarsten                                vaalikelpoisuuden työntekijöiden ammattijärjestö-
seuraaviin kysymyksiin:                                                                vaaleissa,


title: Asia C-328/00: Bayerisches Verwaltungsgericht Regensburgin 30.8.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Maria Weber ja Martin Weber vastaan Freistaat Bayern

text:
C 316/16                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       4.11.2000
1.    Voidaanko julkisia tavaranhankintoja koskevien sopimus-               2.    Oliko hyväksyttävää korottaa Hampurille ja Fac. Atlantille
      tentekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14 päivänä ke-                     vahvistettuja hintoja mahdollisia rahtikuluja vastaavalla
      säkuuta 1993 annetun direktiivin 93/36/ETY (1) 2 artiklaa                   summalla eli 3,8 eculla tonnia kohden?
      tulkita siten, että toimivaltaisilla kansallisilla tuomioistui-
      milla on velvollisuus suojata niitä yhteisöjen kansalaisia,
      joiden oikeuksia on loukattu yhteisön oikeuden vastaisesti            3.    Oliko sallittua tukeutua lopullisten viitehintojen vahvista-
      annetuilla toimilla, turvautumalla erityisesti 20.3.1865                    misen yhteydessä pelkästään laskennallisiin keskimääräi-
      annetun kansallisen lain nro 2248 5§:n mukaiseen mah-                       siin hintoihin ja jättää ottamatta huomioon, että myynti-
      dollisuuteen jättää soveltamatta tällaista toimea, kun                      määrät olivat vaihdelleet laskelman perustana olevaan
      kyse on julkisia hankintoja koskevan tarjouskilpailuun                      ajanjaksoon sisältyvien yksittäisten kuukausien aikana?
      liittyvän ilmoituksen ehdoista, jotka ovat yhteisön oikeu-
      den vastaisia, mutta joihin ei ole haettu muutosta kansalli-          4.    Jos ensimmäiseen, toiseen ja kolmanteen kysymykseen
      sissa muutoksenhakua koskevissa säännöksissä asetetussa                     vastataan myöntävästi: ovatko asetuksen N:o 525/92 pe-
      määräajassa, ja soveltaa viran puolesta yhteisön oikeus-                    rustelut EY 253 artiklassa (aiempi perustamissopimuksen
      sääntöjä aina silloin kun on todettu, että yhteisön oikeus-                 190 artikla) tarkoitetulla tavalla puutteelliset alueellisen
      sääntöjen soveltaminen on ollut mahdotonta tai erittäin                     viitemäärän laskemista koskevien säännösten osalta?
      vaikeaa, ja kun kyseessä on sellainen yhteisön tai kansalli-
      sen yleisen edun mukainen syy, jonka vuoksi soveltami-
      nen on perusteltua?                                                   5.    Jos neljänteen kysymykseen vastataan myöntävästi: onko
                                                                                perustelujen puutteellisuus niin olennaista, että se aiheut-
                                                                                taa asetuksen pätemättömyyden tai osittaisen pätemättö-
2.    Voidaanko samaan johtopäätökseen tulla perustamissopi-                      myyden?
      muksen 6 artiklan 2 kohdan perusteella, kun tässä koh-
      dassa määrätään, että unioni noudattaa ihmisoikeuksista
      ja perusvapauksista tehdyssä Euroopan yleissopimuksessa
      taattuja perusoikeuksia, ja unioni on näin omaksunut                  (1) EYVL 1993, L 56, 9.3.1993, s. 18.
      tämän yleissopimuksen 6 ja 13 artiklan mukaisen periaat-
      teen yksityisten oikeussubjektien oikeudenkäyntimenette-
      lyyn liittyvien oikeuksien suojasta?
(1) EYVL L 199, 9.8.1993, s. 1.
                                                                            Euroopan yhteisöjen komission 11.9.2000 Luxemburgin
                                                                                suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-335/00)
Bayerisches Verwaltungsgericht Regensburgin 30.8.2000
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                                               (2000/C 316/31)
asiassa Maria Weber ja Martin Weber vastaan Freistaat
                              Bayern
                                                                            Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 11.9.2000 Euroo-
                                                                            pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur-
                          (Asia C-328/00)                                   herttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamies on oikeudellisen
                                                                            yksikön virkamies Gérard Berscheid ja prosessiosoite Luxem-
                          (2000/C 316/30)                                   burgissa on c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez
                                                                            de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
Bayerisches Verwaltungsgericht Regensburg on pyytänyt
30.8.2000 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-                Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
jen tuomioistuimen kirjaamoon 6.9.2000, Euroopan yhteisö-                   tuin
jen tuomioistuimelta asiassa Maria Weber ja Martin Weber
vastaan Freistaat Bayern ennakkoratkaisua seuraaviin kysy-
myksiin:                                                                    1.    toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudat-
                                                                                tanut
1.    Oliko komissiolla lopullisia alueellisia viitemääriä vahvis-
      taessaan oikeus asetuksen (ETY) N:o 525/93 (1) liitteen I                   –     neuvoston direktiivin 95/53/EY 9 artiklan 1 kohdas-
      sanamuodosta poiketen jättää huomioon ottamatta vuo-                              sa tarkoitetun asiakirjamallin vahvistamisesta ja kol-
      den 1992 heinäkuun ja vuoden 1993 tammikuun välistä                               mansista maista yhteisöön tuotavien rehujen tuonti-
      aikaa koskevat viitehinnat ja toisaalta ottaa huomioon                            tarkastuksia koskevista tietyistä säännöistä 10 päivä-
      kyseisen ajanjakson jälkeiset kuukaudet sekä korvata                              nä syyskuuta 1998 annetun komission direktiivin
      puuttuvat viitehintatiedot arviolla?                                              98/68/EY (1) 3 artiklan,


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 29 päivänä syyskuuta 1999 asiassa C-56/98 (Supremo Tribunal Administrativon esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Modelo SGPS SA vastaan Director-Geral dos Registos e Notariado (Direktiivi 69/335/ETY - Pääoman hankinnasta kannettavat välilliset verot - Palkkio notaarin laatimasta asiakirjasta, jossa vahvistetaan pääomayhtiön pääoman korottaminen ja toiminimen sekä kotipaikan muuttaminen)

text:
18.12.1999               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 366/13
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                       suhteessa merkittyyn pääomaan, ei ole direktiivin 69/355/ETY,
                                                                                sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 85/303/ETY,
                           (kuudes jaosto)                                      12 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettu korvausluontei-
                                                                                nen maksu.
                   29 päivänä syyskuuta 1999
                                                                           4. Direktiivin 69/355/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna
                                                                                direktiivillä 85/303/ETY, 10 artiklan perusteella yksityisillä
asiassa C-56/98 (Supremo Tribunal Administrativon                               on sellaisia oikeuksia, joihin he voivat vedota kansallisissa
esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Modelo SGPS SA vas-                            tuomioistuimissa.
      taan Director-Geral dos Registos e Notariado (1)
                                                                           (1) EYVL C 113, 11.4.1998.
(Direktiivi 69/335/ETY – Pääoman hankinnasta kannetta-
vat välilliset verot – Palkkio notaarin laatimasta asiakirjasta,
jossa vahvistetaan pääomayhtiön pääoman korottaminen ja
           toiminimen sekä kotipaikan muuttaminen)
                          (1999/C 366/20)
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                    (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
                                                                                (kuudes jaosto)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                               5 päivänä lokakuuta 1999
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                           asiassa C-179/95, Espanjan kuningaskunta vastaan Euroo-
Asiassa C-56/98, jonka Supremo Tribunal Administrativo                                          pan unionin neuvosto (1)
(Portugali) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artik-
lan (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomiois-          (Kalastus – jäsenvaltioiden pyyntimahdollisuuksien rajoitta-
tuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomiois-             misesta ja jakamisesta annettu asetus – Kiintiöiden vaihta-
tuimessa vireillä olevassa asiassa Modelo SGPS SA vastaan                                         minen – Kumoaminen)
Director-Geral dos Registos e Notariado, Ministério Públicon
osallistuessa asian käsittelyyn, ennakkoratkaisun pääoman                                            (1999/C 366/21)
hankinnasta kannettavista välillisistä veroista 17 päivänä hei-
näkuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY
(EYVL L 249, s. 25), sellaisena kuin se on muutettuna                                          (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
10.6.1985 annetulla neuvoston direktiivillä 85/303/ETY
(EYVL L 156, s. 23), 4 artiklan 3 kohdan, 10 artiklan ja
12 artiklan 1 kohdan e alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen                   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston                              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
puheenjohtaja P. J. G. Kapteyn sekä tuomarit J. L. Murray ja
H. Ragnemalm (esittelevä tuomari), julkisasiamies: G. Cosmas,              Asiassa C-179/95, Espanjan kuningaskunta (asiamiehinään
kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 29.9.1999               A. Navarro González ja R. Silva de Lapuerta) vastaan Euroopan
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                 unionin neuvosto (asiamiehinään J. Carbery ja G.-L. Ramos
                                                                           Ruano), jota tukee Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
1. Pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista                 hinään T. van Rijn ja B. Vilá Costa), jossa kantaja vaatii
    17 päivänä heinäkuuta 1969 annettua neuvoston direktiiviä              tiettyjä yhteisöjen kalastusalueita ja kalakantoja koskevasta
    69/335/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 10.6.1985                 pyyntiponnistusten hallinnosta 27 päivänä maaliskuuta 1995
    annetulla neuvoston direktiivillä 85/303/ETY, on tulkittava            annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 685/95 (EYVL L 071,
    siten, että notaarin laatimasta asiakirjasta, jossa vahvistetaan       s. 5) liitteessä IV olevan 1 kohdan 1.1. kohdan toisen kohdan i
    direktiivin soveltamisalaan kuuluva toimi, peritty palkkio on          alakohdan virkkeen viimeisen osan kumoamista sekä tiettyjen
    direktiivissä tarkoitettu vero, kun palkkio kuuluu järjestelmään,      kalakantojen ja kalakantaryhmien osalta vuodeksi 1995 vah-
    jossa notaarit ovat valtion virkamiehiä ja jossa palkkiot makse-       vistettavista suurimmista sallituista saaliista ja tietyistä pyynti-
    taan osittain valtiolle sen tehtävien rahoittamiseksi.                 edellytyksistä annetun asetuksen (EY) N:o 3362/94 muuttami-
                                                                           sesta 31 päivänä maaliskuuta 1995 annetun neuvoston asetuk-
2. Kun palkkio notaarin vahvistamasta asiakirjasta, jossa vahviste-        sen (EY) N:o 746/95 (EYVL L 74, s. 1) liitteessä I olevan
    taan pääomayhtiön pääoman korottaminen sekä toiminimen                 viidennen osan, joka koskee sardelleja, kumoamista, yhteisöjen
    sekä kotipaikan muuttaminen, on direktiivissä 69/335/ETY,              tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: toisen
    sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 85/303/ETY,             osaston puheenjohtaja G. Hirsch (esittelevä tuomari), joka
    tarkoitettu vero, se on periaatteessa kielletty direktiivin            hoitaa kuudennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuo-
    10 artiklan c alakohdan perusteella.                                   marit J. L. Murray ja H. Ragnemalm, julkisasiamies: S. Alber,
                                                                           kirjaaja: johtava hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on
3. Maksu notaarin vahvistamasta asiakirjasta, jossa todetaan               antanut 5.10.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
    pääomayhtiön pääoman korottaminen sekä toiminimen sekä                 raava:
    kotipaikan muuttaminen, kuten pääasiassa kyseessä olevan
    kaltainen palkkio, jonka määrä nousee suoraan ja rajoituksitta         1. Kanne hylätään.


title: Asia T-366/11: Kanne 6.7.2011 — Bial — Portela & Ca v. SMHV (ZEBEXIR)

text:
               10.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/53

         Kanne 6.7.2011 — Bial — Portela & Ca v. SMHV (ZEBEXIR)
   (Asia T-366/11)
   2011/C 269/118
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Bial — Portela & Ca, SA (São Mamede do Coronado, Portugal) (edustajat: asianajajat B. Braga da Cruz ja M. Pimenta)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Isdin, SA (Barcelona, Espanja)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 1212/2009-1 6.4.2011 tekemän päätöksen;

               —

               velvoittamaan vastaajan epäämään yhteisön tavaramerkin ”ZEBEXIR” (nro 6809008) rekisteröimisen; ja

               —

               velvoittamaan vastapuolen valituslautakunnassa korvamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”ZEBEXIR” luokkiin 3 ja 5 kuuluvia tavaroita varten — Yhteisön tavaramerkkihakemus nro 6809008

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön tavaramerkiksi nro 3424223 rekisteröity sanamerkki ”ZEBINIX” luokkiin 3, 5 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska valituslautakunta virheellisesti arvioi, ettei kyseisten tavaramerkkien välillä ole samankaltaisuudesta johtuvaa sekaannusvaaraa.


title: Asia C-546/03: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto)  23.2.2006  — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhteisöjen omat varat — Yhteisön tullikoodeksi — Tuonti- tai vientitullien kantamista koskevat menettelyt — Näihin tulleihin liittyvien omien varojen viivästynyt maksaminen ja viivästyskorkojen maksamatta jättäminen)

text:
               3.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 131/8

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 23.2.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-546/03) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Yhteisöjen omat varat - Yhteisön tullikoodeksi - Tuonti- tai vientitullien kantamista koskevat menettelyt - Näihin tulleihin liittyvien omien varojen viivästynyt maksaminen ja viivästyskorkojen maksamatta jättäminen)
   (2006/C 131/13)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Diaz-Llanos La Roche ja G. Wilms)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: M. Muñoz Pérez)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Tanskan kuningaskunta (asiamies: J. Molde), Suomen tasavalta (asiamies: A. Guimaraes-Purokoski), Ruotsin kuningaskunta (asiamies: K. Wistrand)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1) 220 artikla ja tullivelkaan perustuvien tuonti- tai vientitullien määrien kirjaamisesta tileihin ja niiden maksamisen edellytyksistä 14 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen N:o 1854/89 (EYVL L 186, s. 1) 5 artikla — Euroopan yhteisöjen omien varojen yhden osan viivästynyt maksaminen tullivelkojen jälkikäteen tapahtuvan perimisen tapauksessa — Komission tilille kirjaamisessa tapahtuneesta viivästyksestä johtuvien viivästyskorkojen maksamisesta kieltäytyminen
   Tuomiolauselma

               1)

               Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut

                           a)

                           tullivelkaan perustuvien tuonti- tai vientitullien määrien kirjaamisesta tileihin ja niiden maksamisen edellytyksistä 14 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1854/89 5 artiklan ja 1.1.1994 alkaen yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 220 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole noudattanut näissä säännöksissä säädettyjä tullivelkaan perustuvien tullien määrän jälkikäteen tapahtuvan tileihin kirjaamisen määräaikoja, mistä on aiheutunut viivästyminen omien varojen käytettäviksi asettamisessa ja

                           b)

                           yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Euratom soveltamisesta 29 päivänä toukokuuta 1989 tehdyn neuvoston asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1552/89 11 artiklan ja 31.5.2000 alkaen yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta 22 päivänä toukokuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 11 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole maksanut Euroopan yhteisöjen komissiolle näiden säännösten mukaisesti tähän viivästymiseen liittyviä viivästyskorkoja,

               2)

               Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Tanskan kuningaskunta, Suomen tasavalta ja Ruotsin kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 59, 6.3.2004.


title: Asia T-362/02: Musswellbrook Limitedin 5.12.2002 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (OHMI) vastaan nostama kanne

text:
22.2.2003                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 44/33
nähden, jotka kilpailevat tämän kanssa nimenomaan kilpailulle          Muilta osin kanneperusteet ja väitteet vastaavat asiassa T-351/
vapautettujen postipalvelujen alalla.                                  02 esitettyjä kanneperusteita ja väitteitä.
( 1) EYVL L 282, s. 29.
( 2) EYVL L 247, s. 27.
                                                                       Musswellbrook Limitedin 5.12.2002 sisämarkkinoiden
Deutsche Bahn AG:n 5.12.2002 Euroopan yhteisöjen                         harmonisointivirastoa (OHMI) vastaan nostama kanne
               komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-362/02)
                          (Asia T-361/02)
                           (2003/C 44/63)                                                         (2003/C 44/64)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
Deutsche Bahn AG, kotipaikka Berliini (Saksa), on nostanut
5.12.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                Musswellbrook Limited on nostanut 5.12.2002 Euroopan
vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja M. Schütte, proses-         yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
siosoite Luxemburgissa.                                                teen OHMI:a vastaan. Kantajan kotipaikka on Dublin (Irlanti)
                                                                       ja edustajana asianajaja Juan Casulá Oliver.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                       Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–      toteaa, että komissio on loukannut sille EY 87 ja EY
       88 artiklan 1 kohdan mukaan kuuluvia velvollisuuksia,
       koska se ei ole tehnyt päätöstä kantajan 5.7.2002 teke-         –     toteaa, että OHMI:n ensimmäisen valituslautakunnan
       mässään kantelussa esittämistä tosiseikoista, tai ei joka             30.9.2002 asiassa R16/2000-1 antama ratkaisu on yhtei-
       tapauksessa ole aloittanut tukioikeudellista tutkintaa                sön tavaramerkistä annetun asetuksen (EY) N:o 40/94
                                                                             ja erityisesti tämän asetuksen 15 artiklan 2 kohdan
–      velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                  a alakohdan ja/tai 42 artiklan 2 ja 3 kohdan vastainen,
                                                                             kun siinä todetaan, että rekisteröintiä vastustanut osapuo-
                                                                             li ei olut esittänyt näyttöä luokkaan 25 kuuluville tavaroil-
                                                                             le (vaatteet ja asusteet) rekisteröidyn espanjalaisen tavara-
                                                                             merkin 88222 tosiasiallisesta käytöstä yhteisössä kulunei-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                          den viimeisen viiden vuoden aikana ennen tavaramerkki-
                                                                             hakemuksen julkaisemista
Kanteella on sama alkuperä kuin asiassa T-351/02, Deutsche
Bahn v. komissio, nostetulla kanteella.                                –     kumoaa kokonaisuudessaan kyseisen ratkaisun
                                                                       –     muuttaa ratkaisua ja toteaa, että yhteisön tavaramerkin
Nyt esillä olevassa kanteessa kantaja väittää, että komissio on              278028 rekisteröintiä vastaan esitetyt väitteet otetaan
loukannut sille EY 87 ja EY 88 artiklan 1 kohdan mukaan                      tutkittavaksi ja niiden tutkinnan perusteella yhteisön
kuuluvia velvollisuuksia, koska se on EY 232 artiklan 2                      tavaramerkki 278028 kumotaan, tai toissijaisesti, palaut-
ja 3 kohdan mukaisesta kehotuksesta huolimatta jättänyt                      taa asian OHMI:n ensimmäisen valituslautakunnan käsi-
tutkimatta, onko Saksan kivennäisöljylaki valtiontukea ja onko               teltäväksi
se EY:n perustamissopimuksen tukimääräysten mukainen, eikä
ole tehnyt tästä asiasta sitovaa päätöstä. Tällainen päätös ei
kantajan mukaan ole etenkään nähtävissä komission                      –     velvoittaa vastaajan tai tarvittaessa väliintulijan korvaa-
21.9.2001 päivätystä kirjeestä, eikä komission toimimatto-                   maan valitusmenettelystä aiheutuneet kulut ja oikeuden-
muutta voida perustella objektiivisillä syillä.                              käyntikulut
 ---pagebreak--- C 44/34                FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                         22.2.2003
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                                    ja erityisesti tämän asetuksen 15 artiklan 2 kohdan
                                                                             a alakohdan ja/tai 42 artiklan 2 ja 3 kohdan vastainen,
                                                                             kun siinä todetaan, että rekisteröintiä vastustanut osapuo-
Yhteisön    tavaramerkin       NIKE INTERNATIONAL Ltd.                       li ei olut esittänyt näyttöä luokkaan 25 kuuluville tavaroil-
hakija:                                                                      le (vaatteet ja asusteet) rekisteröidyn espanjalaisen tavara-
                                                                             merkin 88222 tosiasiallisesta käytöstä yhteisössä kulunei-
Haettu tavaramerkki:           Sanamerkki NIKE – hakemus nro                 den viimeisen viiden vuoden aikana ennen yhteisön
                               278028 – luokkaan 25 kuuluvil-                tavaramerkkihakemuksen julkaisemista
                               le tavaroille (vaatteet, jalkineet,
                               hatut).
                                                                       –     kumoaa kokonaisuudessaan kyseisen ratkaisun
Sen tavaramerkki- tai          Kantaja.
merkkioikeuden haltija,                                                –     muuttaa ratkaisua ja toteaa, että yhteisön tavaramerkin
johon väitemenettelyssä                                                      278093 rekisteröintiä vastaan esitetyt väitteet otetaan
on vedottu:                                                                  tutkittavaksi ja niiden tutkinnan perusteella yhteisön
                                                                             tavaramerkki 278093 kumotaan, tai toissijaisesti, palaut-
Tavaramerkki- tai merk-        Sanasta NIKE ja kreikkalaisen ju-             taa asian OHMI:n ensimmäisen valituslautakunnan käsi-
kioikeus, johon väiteme-       malattaren voittoa samotraakia-               teltäväksi
nettelyssä on vedottu:         laisista esittävästä kuvasta muo-
                               dostuva espanjalainen tavara-
                                                                       –     velvoittaa vastaajan tai tarvittaessa väliintulijan korvaa-
                               merkki 88222 luokkaan 25 kuu-
                               luville tavaroille.                           maan valitusmenettelystä aiheutuneet kulut ja oikeuden-
                                                                             käyntikulut
Väiteosaston ratkaisu:         Hakemus hylätään.
Valituslautakunnan rat-        Väiteosaston ratkaisu kumotaan
kaisu:                         ja väitteet hylätään.                   Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
Kanneperusteet:                Yhteisön tavaramerkistä annetun
                               asetuksen N:o 40/94 15 artiklan
                               2 kohdan a alakohdan ja 43 artik-       Yhteisön tavaramerkin hakija ja sen tavaramerkkioikeuden
                               lan 2 ja 3 kohdan rikkominen tai        haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu, väiteosaston ja
                               virheellinen soveltaminen.              valituslautakuntien ratkaisut sekä kanneperusteet ovat samat
                                                                       kuin asiassa T-362/02, Muswellbrook Limited v. OHMI.
                                                                       Yhteisön tavaramerkkihakemus koskee sanamerkkiä NIKE
                                                                       TOWN – hakemus nro 278093 luokkaan 25 ”vaatteet, jalki-
                                                                       neet ja asusteet” kuuluville tavaroille.
Musswellbrook Limitedin 5.12.2002 sisämarkkinoiden
  harmonisointivirastoa (OHMI) vastaan nostama kanne
                         (Asia T-363/02)
                         (2003/C 44/65)
                                                                       Musswellbrook Limitedin 5.12.2002 sisämarkkinoiden
                   (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                        harmonisointivirastoa (OHMI) vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-364/02)
Musswellbrook Limited on nostanut 5.12.2002 Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-                                         (2003/C 44/66)
teen OHMI:a vastaan. Kantajan kotipaikka on Dublin (Irlanti)
ja edustajana asianajaja Juan Casulá Oliver.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–    toteaa, että OHMI:n ensimmäisen valituslautakunnan
     30.9.2002 asiassa R19/2000-1 antama ratkaisu on yhtei-            Musswellbrook Limited on nostanut 5.12.2002 Euroopan
     sön tavaramerkistä annetun asetuksen (EY) N:o 40/94               yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-


title: Asia C-302/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 21.11.2013 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — X v. Minister van Financiën (Ennakkoratkaisupyyntö — EY 43 artikla — Moottoriajoneuvot — Sellaisen henkilöauton käyttö jäsenvaltiossa, joka on rekisteröity toisessa jäsenvaltiossa — Kyseisen auton verottaminen sekä ensin mainitussa jäsenvaltiossa, kun se otetaan käyttöön kansallisessa tieverkossa, että jälkimmäisessä jäsenvaltiossa sen rekisteröinnin yhteydessä — Tilanne, jossa kyseinen kansalainen käyttää ajoneuvoa sekä yksityistarkoituksiin että siirtyäkseen alkuperäjäsenvaltiostaan ensin mainitussa jäsenvaltiossa sijaitsevalle työpaikalleen)

text:
               8.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 39/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 21.11.2013 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — X v. Minister van Financiën
   (Asia C-302/12) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - EY 43 artikla - Moottoriajoneuvot - Sellaisen henkilöauton käyttö jäsenvaltiossa, joka on rekisteröity toisessa jäsenvaltiossa - Kyseisen auton verottaminen sekä ensin mainitussa jäsenvaltiossa, kun se otetaan käyttöön kansallisessa tieverkossa, että jälkimmäisessä jäsenvaltiossa sen rekisteröinnin yhteydessä - Tilanne, jossa kyseinen kansalainen käyttää ajoneuvoa sekä yksityistarkoituksiin että siirtyäkseen alkuperäjäsenvaltiostaan ensin mainitussa jäsenvaltiossa sijaitsevalle työpaikalleen)
   2014/C 39/09
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: X

      Vastaaja: Minister van Financiën

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Hoge Raad der Nederlanden — SEUT 21, 45, 49 ja 56 artiklan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään rekisteröintiveron kantamisesta silloin, kun ajoneuvoa ensimmäisen kerran käytetään kyseisen maan tieverkostoon kuuluvilla teillä — Vero, jonka on velvollinen maksamaan henkilö, joka asuu kahdessa jäsenvaltiossa, joista toinen on edellä mainittu jäsenvaltio, ja joka käyttää niissä ajoneuvoaan vakinaisesti — Toisessa jäsenvaltiossa rekisteröity ajoneuvo — Verotusvallan harjoittaminen kyseisten kahden jäsenvaltion toimesta

      Tuomiolauselma

   EY 43 artiklaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä jäsenvaltion säännöstölle, jonka mukaan henkilöautosta, joka on rekisteröity ja josta on jo kannettu vero toisessa jäsenvaltiossa rekisteröimisen perusteella, on maksettava vero silloin, kun se otetaan käyttöön ensin mainitun jäsenvaltion tieverkossa, kun kyseistä ajoneuvoa on tarkoitus käyttää tosiasiassa ja vakinaisesti näissä kahdessa jäsenvaltiossa tai kun sitä tosiasiassa käytetään tällä tavalla, mikäli kyseinen vero ei ole syrjivä.

      (1)  EUVL C 287, 22.9.2012.