title: Asia T-370/15 P: Valitus, jonka CJ on tehnyt 9.7.2015 virkamiestuomioistuimen yhdistetyissä asioissa F-159/12 ja F-161/12, CJ v. ECDC, 29.4.2015 antamasta tuomiosta

text:
               21.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/51

         Valitus, jonka CJ on tehnyt 9.7.2015 virkamiestuomioistuimen yhdistetyissä asioissa F-159/12 ja F-161/12, CJ v. ECDC, 29.4.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia T-370/15 P)
   (2015/C 311/56)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: CJ (Agios Stefanos, Kreikka) (edustaja: asianajaja V. Kolias)

      Muu osapuoli: Tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalainen keskus (ECDC)

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               Kumoamaan virkamiestuomioistuimen yhdistetyissä asioissa F-159/12 ja F-161/12, CJ v. ECDC, 29.4.2015 antaman tuomion siltä osin kuin siinä

                           —

                           asiassa F-159/122 hylättiin kanne osittain ja velvoitettiin valittaja vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan

                           —

                           asiassa F-161/12 hylättiin kanne kokonaisuudessaan ja velvoitettiin valittaja vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan ECDC:n oikeudenkäyntikulut

                           —

                           velvoitettiin valittaja maksamaan virkamiestuomioistuimelle 2  000 euroa osittaisena korvauksena vältettävissä olevista kuluista, jotka virkamiestuomioistuimelle välttämättä aiheutuivat

               —

               tämän seurauksena, mikäli valitus hyväksytään:

                           —

                           kumoaa 24.2.2012 tehdyn riidanalaisen päätöksen

                           —

                           velvoittaa ECDC:n maksamaan korvauksen, jonka asianmukaiseksi määräksi arvioidaan 80  000 euroa, valittajalle aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä, johon vedottiin asiassa F-161/12 ensisijaisena vaatimuksena

                           —

                           velvoittaa ECDC:n maksamaan korvauksen, jonka asianmukaiseksi määräksi arvioidaan 56  800 euroa, valittajalle aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä, johon vedottiin ensimmäisessä oikeusasteessa oikeudenkäyntimenettelyn aikana esitettyinä liitännäisinä korvausvaatimuksina

               —

               velvoittaa ECDC:n korvaamaan kaikki ensimmäisessä oikeusasteessa ja valitusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa seitsemään valitusperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen valitusperuste, jonka mukaan virkamiestuomioistuin loukkasi kuulemisperiaatetta (audi et alteram partem), kun se jätti valittajan vastauskirjelmän tutkimatta, koska sen teksti ja liitteet eivät liittyneet suoraan tiettyihin ECDC:n vastineen liitteisiin

               2.

               Toinen valitusperuste, jonka mukaan virkamiestuomioistuin ei vastannut liitännäisiin vaatimuksiin, jotka esitettiin ensimmäisen kerran menettelyn aikana ja joissa vaadittiin korvausta tiettyjen ECDC:n vastineessa esitettyjen toteamusten aiheuttamasta henkisestä kärsimyksestä

               3.

               Kolmas valitusperuste, jonka mukaan virkamiestuomioistuin rikkoi henkilöstösääntöjen 91 artiklan 1 kohtaa, kun se ei katsonut voivansa tutkia huonoa taloushallintoa ECDC:ssä koskevien väitteiden paikkansapitävyyttä siltä osin kuin OLAF oli aiemmin tutkinut niitä

               4.

               Neljäs valitusperuste, jonka mukaan virkamiestuomioistuin tulkitsi virheellisesti

                           —

                           Euroopan unionin muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen 47 artiklan b kohdan ii alakohtaa, luettuna yhdessä 86 artiklan kanssa, kun se katsoi, että valittaja voitiin irtisanoa tottelemattomuuden vuoksi summaarisesti ilman kurinpitomenettelyä

                           —

                           Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan a alakohtaa siltä osin kuin kyse on valittajalle myönnetystä ajasta esittää näkemyksensä ennen irtisanomista

                           —

                           Euroopan unionin perusoikeuskirjan 48 artiklan 1 kohtaa, kun se piti toteen näytettyinä väitteitä valittajan syyllistymisestä rikokseen, vaikka häntä ei ole syytetty eikä tuomittu syylliseksi rikostuomioistuimessa

                           —

                           Työnantajan huolenpitovelvollisuutta, kun se katsoi, ettei ECDC:n tarvinnut myöntää valittajalle tiettyjä puolustautumisoikeuksia henkilöstösääntöjen liitteen IX mukaisessa hallinnollisessa tutkintamenettelyssä

               5.

               Viides valitusperuste, jonka mukaan virkamiestuomioistuin tulkitsi virheellisesti ensimmäistä, viidettä ja kahdeksatta kanneperustetta ja vaatimusta

               6.

               Kuudes valitusperuste, jonka mukaan virkamiestuomioistuin luonnehti tiettyjä tosiseikkoja oikeudellisesti virheellisellä tavalla

               7.

               Seitsemäs valitusperuste, jonka mukaan virkamiestuomioistuin otti tietyt todisteet huomioon vääristyneellä tavalla


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS, 19 päivänä syyskuuta 1996, asiassa T-138/96 R, Giovanni Ballone Burini vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuin (Henkilöstö - Kilpailu - Hakijan hakemuksen hylkääminen - Välitoimimenettely - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva vaatimus)

text:
N:o C 336/28              FI                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      9.11.96
suullisessa käsittelyssä Richard Lyal , Paul Nemitz ja Berend           YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
Jan Drijber ), T-26/93 , Deutsche Afrika-Linien GmbH &                           TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS ,
Co ., kotipaikka Hampuri ( Saksa ), edustajanaan asianajaja                          18 päivänä syyskuuta 1996 ,
Michael Strobel , Hampuri, prosessiosoite Luxemburgissa
asianajotoimisto Nicholas Decker, 16 , avenue Marie                asiassa T-22/96, J. Langdon Ltd vastaan Euroopan yhtei
Therese, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehi                                söjen komissio ( ! )
nään kirjallisen käsittelyn aikana Bernd Langeheine ja              (Kumoamiskanne — Riidanalainen päätös, joka peruute
Richard Lyal sekä suullisessa käsittelyssä Richard Lyal, Paul       taan oikeudenkäynnin aikana — Lausunnon antaminen
Nemitz ja Berend Jan Drijber ), ja T-28/93 , Nedlloyd Lijnen                                asiassa raukeaa)
BV, kotipaikka Rotterdam ( Alankomaat ), edustajinaan                                        ( 96/C 336/60 )
kirjallisen käsittelyn aikana asianajaja Tom R. Ottervanger,
Rotterdam, ja suullisessa käsittelyssä asianajaja Jacques                          (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Steenbergen, Bryssel , prosessiosoite Luxemburgissa asian
ajotoimisto Carlos Zeyen, 4 , rue de l'Avenir, vastaan
                                                                    Asiassa T-22/96 , J. Langdon Ltd, kotipaikka Dublin,
Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehinään kirjallisen
                                                                    edustajanaan solicitor Patrick O'Brien, prosessiosoite
käsittelyn aikana Bernd Langeheine ja Richard Lyal sekä
                                                                    Luxemburgissa asianajotoimisto Faltz & Associes, 6 , rue
suullisessa käsittelyssä Richard Lyal , Paul Nemitz ja Berend
                                                                    Heine, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehinä
Jan Drijber ), joissa kantajat vaativat ETY:n perustamisso
                                                                    Richard Wainwright ja Fernando Castillo de la Torre ), jossa
pimuksen 85 artiklan soveltamisesta ( IV/32 . 488 ja IV/
                                                                    kantaja vaatii kumottavaksi komission 3.11.1995 tekemän
32.450; Cewal, Cowac, Ukwal ) ja ETY:n perustamissopi
muksen 86 artiklan soveltamisesta ( IV/32 .448 ja IV/32 .450;
                                                                    päätöksen KOM(95 ) 2726 , jossa todettiin, että tiettyjen
                                                                    tuontitullien kantaminen oli perusteltua ja että tullien
Cewal ) 23.12.1992 tehdyn komission päätöksen 93/82/
                                                                    peruuttaminen ei ollut perusteltua , yhteisöjen ensimmäisen
ETY ( EYVL 1993 L 34 , s . 20 ) kumoamista , yhteisöjen
                                                                    oikeusasteen tuomioistuin ( toinen jaosto ), toimien kokoon
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( laajennettu kol
                                                                    panossa : jaoston puheenjohtaja H. Kirschner sekä tuomarit
mas jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjoh
                                                                    C. W. Bellamy ja A. Kalogeropoulos, kirjaaja : H. Jung, on
taja C. P. Briët sekä tuomarit P. Lindh, A. Potocki , R. M.
                                                                    antanut 18.9.1996 määräyksen , jonka määräysosa on
Moura Ramos ja J. D. Cooke , kirjaaja : hallintovirkamies J.        seuraava :
Palacio Gonzalez, on antanut 8.10.1996 tuomion, jonka
tuomiolauselma on seuraava :
                                                                    1 ) Lausunnon antaminen asiassa raukeaa .
1 ) Asiat T-24/93, T-25/93 , T-26/93 ja T-28/93 yhdistetään         2 ) Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se
       tuomion antamista varten .                                        velvoitetaan korvaamaan neljä viidesosaa kantajan
                                                                         oikeudenkäyntikuluista.
2 ) ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltami
      sesta (IV/32.488 ja IV/32.450; Cewal, Cowac, Ukwal)           (') EYVL N:o C 158 , 1.6.1996
      ja ETY:n perustamissopimuksen 86 artiklan soveltami
      sesta (IV/32.448 ja IV/32.450; Cewal) 23 päivänä
      joulukuuta 1992 tehdyn komission päätöksen 93/
       82/ETY kumoamista koskevat vaatimukset hylätään .
                                                                        YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
3 ) Päätöksen 6 artiklassa asetettujen sakkojen määrä                   TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS ,
       vahvistetaan seuraavasti:
                                                                                19 päivänä syyskuuta 1996 ,
      — Compagnie maritime belge SA : 8 640 000 ecua,               asiassa T-138/96 R, Giovanni Ballone Burini vastaan
                                                                                Euroopan yhteisöjen tuomioistuin
      — Dafra-Lines A/S: 180 000 ecua,                              (Henkilöstö — Kilpailu — Hakijan hakemuksen hylkäämi
                                                                     nen — Välitoimimenettely — Täytäntöönpanon lykkää
      — Deutsche Afrika-Linien GmbH & Co: 180 000                                      mistä koskeva vaatimus)
           ecua ,
                                                                                ( 96/C 336/61 )
      — Nedlloyd Lijnen B V: 90 000 euca.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
4 ) Kantajat velvoitetaan korvaamaan vastaajan oikeuden
       käyntikulut. Lisäksi asiassa T-24/93 kantajat (Compag       Asiassa T-138/96 R, Giovanni Ballone Burini , kotipaikka
       nie maritime beige transports SA ja Compagnie mari          Castelfidardo ( Italia ), edustajanaan kirjallisessa menette
       time beige SA) velvoitetaan korvaamaan yhteisvastuul        lyssä asianajaja Giancarlo Piersimoni , Ancona ( Italia ), ja
       lisesti väliintulijoiden oikeudenkäyntikulut.                suullisessa käsittelyssä asianajaja Carlo Revoldini , Luxem
                                                                    burg, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
                                                                    Marco Pantanetti , 17 rue de Dudelange , Kayl , vastaan
( 1 ) EYVL N:o C 122 , 4.5.1993 )a                                  Euroopan yhteisöjen tuomioistuin ( asiamiehinään Timothy
      EYVL N:o C 124 , 6.5.1993                                     Millett ja Federico Faraone ), jossa ensimmäisen oikeusas
                                                                    teen tuomioistuinta vaadittiin kumoamaan avoimen kilpai
                                                                    lun CJ/A/ 11 valintalautakunnan päätös hylätä kantajan
                                                                    hakemus , ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presi
 ---pagebreak--- 9.11.96             I H I                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 336/29
dentti on 19.9.1 996 antanut määräyksen, jonka mää               sitä , ovatko EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan
räysosa on seuraava :                                             3 kohdan soveltamisen edellytykset täyttyneet. Koska vain
                                                                  92 artiklan 3 kohdassa jätetään komissiolle harkintavaltaa ,
1 ) Välitoimia koskeva hakemus hylätään.                          mutta ei sitä vastoin 2 kohdassa , komission olisi pitänyt
                                                                  toimia ' asiassa päinvastaisella tavalla ja soveltaa ensin
2 ) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin .                  92 artiklan 2 kohdan c alakohtaa . Koska se ei ole toiminut
                                                                  näin , se on rikkonut perustamissopimuksen määräyksiä .
                                                                  Komission tässä yhteydessä suorittama kapasiteettia kos
                                                                  keva tarkastelu on oikeudellisesti ja tosiseikkojen osalta
                                                                  virheellinen : EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan
                                                                  2 kohdan c alakohdan soveltaminen ei oikeudellisesti riipu
                                                                  siitä , luodaanko tuen avulla ylikapasiteettia ; tosiasiallisesti
Freistaat Sachsenin 26.8.1996 Euroopan yhteisöjen komis          sitä ei luoda .
                 siota vastaan nostama kanne
                        ( Asia T-132/96 )
                          ( 96/C 336/62 )                         Komissio ei ole soveltanut perustamissopimuksen 92 artik
                                                                  lan 2 kohdan c alakohtaa ja se on tämän lisäksi sitä mieltä ,
                                                                  kuten sen päätöksen perusteluista voidaan todeta, että kyse
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                     ei ole " uusille investointihankkeille tarkoitetuista alueelli
                                                                  sista tuista ". Koska komissio ei ole perustellut päätöstään ,
Freistaat Sachsen, Dresden, on nostanut 26.8.1996 Euroo          kanne on hyväksyttävä myös olennaisten menettelymää
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa          räysten rikkomista koskevin osin .
kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan . Kantajan
edustajina ovat asianajajat Karl Pfeiffer ja Jochim Sede
mund, asianajotoimisto Deringer, Tessin, Herrmann &               Komissio on myös soveltanut väärin 92 artiklan 3 kohtaa .
Sedemund , Berliini, ja prosessiosoite Luxemburgissa asian       Oikeudellisesti se on soveltanut sitä väärin ennen kaikkea
ajotoimisto Aloyse May, 31 Grand Rue, Luxembourg.                 sen vuoksi , että komissio on nojautunut päätöksensä
                                                                  perusteluissa 92 artiklan 3 kohdan a ja c alakohtaan
                                                                  selittämättä , kumpaa näistä täysin erilaisista ja toisensa
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
istuin
                                                                  poissulkevista määräyksistä se on halunnut soveltaa . Tosi
                                                                  asiassa kyseeseen voi tulla enintään 3 kohdan a alakohdan
                                                                  soveltaminen , toisin sanoen määräyksen , jonka perusteella
— kumoaa Volkswagen-konsernin Moselin ja Chemnitzin               komissio ei voi perustella toimiaan . Myös tältä osin
     tehtaille Saksan myöntämästä tuesta 26.6.1996 tehdyn
                                                                  komissio on sekä rikkonut perustamissopimusta että jättä
     komission päätöksen (C 62/91 ex NN 75 , 77 , 78 ja           nyt noudattamatta perusteluvelvollisuuttaan .
     79/91 ) 2 artiklan ja
— velvoittaa      vastaajan korvaamaan oikeudenkäynti            Komissio on perustanut päätöksensä väärin moottoriajo
     kulut .
                                                                  neuvoteollisuudelle tarkoitettuihin yhteisön sääntöihin
                                                                  perustellakseen uusinvestointien ja laajennusinvestointien
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut               erilaista kohtelua . Yhteisön säännöissä ei nimittäin erotella
                                                                  näitä investointilajeja , eikä komission hallintokäytännölle,
Kanne on nostettu 26.6.1996 tehdystä komission päätök            jossa tällainen ero tehdään , ole mitään perustetta voimassa
sestä, joka on osoitettu Saksan liittotasavallan hallitukselle    olevassa yhteisön oikeudessa .
ja jonka kohteena on olennaisen osan kieltäminen sellaisesta
tuesta, joka on tarkoitettu Saksin osavaltiossa sijaitsevien
Volkswagen-konsernin tehtaille komission hyväksymien              Riidanalainen päätös on kantajan mukaan myös siksi
Saksan säännösten mukaisesti . Komissio ei ole hyväksynyt         virheellinen, että Saksan viranomaiset olivat hyväksyneet
näitä noin 240 miljoonan Saksan markan suuruisia tukia            tuet aikana , jolloin moottoriajoneuvoteollisuutta koskevat
katsoen, että Saksan jaon vaikutuksesta aiheutuneiden             yhteisön säännöt olivat jo lakanneet olemasta voimassa eikä
haittojen korvaamista koskevaa EY:n perustamissopimuk            niiden voimassaoloa ollut vielä jatkettu . Sama pätee myös
sen 92 artiklan 2 kohdan c alakohtaa ei voida soveltaa            siihen komission päätökseen , jolla yhteisön säännöt ulotet
asiaan ja että EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan              tiin koskemaan myös Saksaa , vaikka liittohallitus ei ollut
3 kohdan perusteella ei voida myöntää komission hyväksy          kaan hyväksynyt niitä . Koska komissio on hyväksynyt
                                                                  Saksan tukia koskevan lainsäädännön eikä komissio ole
mää määrää suurempia tukia .
                                                                  väittänyt, että sitä olisi sovellettu väärin , maaliskuussa 1991
Kantajan mielestä komissio on jättänyt virheellisesti sovel      annettu erityinen ilmoitus Saksan tukipäätöksestä ei olisi
tamatta EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 2 kohdan            ollut tarpeen eikä komissiolla ollut oikeutta aloittaa
c alakohtaa tässä käsiteltävänä olevaan asiaan . Tämä             93 artiklan 3 kohdan mukaista menettelyä ja tehdä riidan
määräys on pakottavaa oikeutta ja sitä on siksi aina              alaista päätöstä . Päätös on siis myös tästä syystä kumot
                                                                  tava .
sovellettava , kun sen sanamuodon mukaiset edellytykset
täyttyvät. Komissio ei ole kantajan mukaan tutkinut, onko
tämän asian osalta näin, toisin sanoen, ovatko kyseessä
olevat tuet tarpeen Saksan jaosta aiheutuneiden haittojen
korvaamiseksi . Sen sijaan komissio on tutkinut yksinomaan


20150731023616742015/C 270/035542013CJC27020150817FI01FIINFO_JUDICIAL201506113311Asia C-554/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.6.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Raad van State – Alankomaat) – Z. Zh. v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie ja Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie v. I. O. (Ennakkoratkaisupyyntö — Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue — Direktiivi 2008/115/EY — Laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttaminen — 7 artiklan 4 kohta — Käsite ”vaara yleiselle järjestykselle” — Edellytykset, joilla jäsenvaltiot voivat olla myöntämättä aikaa vapaaehtoista poistumista varten tai myöntää sitä varten vähemmän kuin seitsemän päivää)
 ---documentbreak--- C2702015FI310120150611FI00033131Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.6.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Raad van State – Alankomaat) – Z. Zh. v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie ja Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie v. I. O.
   (Asia C-554/13) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue — Direktiivi 2008/115/EY — Laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttaminen — 7 artiklan 4 kohta — Käsite ”vaara yleiselle järjestykselle” — Edellytykset, joilla jäsenvaltiot voivat olla myöntämättä aikaa vapaaehtoista poistumista varten tai myöntää sitä varten vähemmän kuin seitsemän päivää)”2015/C 270/03Oikeudenkäyntikieli: hollanti
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Raad van State

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Z. Zh. ja Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Vastaaja: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie ja I. O.

      Tuomiolauselma

            1)

            Jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY 7 artiklan 4 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle käytännölle, jonka mukaan jäsenvaltion alueella laittomasti oleskelevan kolmannen maan kansalaisen katsotaan olevan vaaraksi yleiselle järjestykselle mainitussa säännöksessä tarkoitetulla tavalla vain sillä perusteella, että tällainen kansalainen on epäiltynä kansallisen oikeuden mukaan rikoksena rangaistavasta teosta tai on saanut tällaisesta teosta rikostuomion.

            2)

            Direktiivin 2008/115 7 artiklan 4 kohtaa on tulkittava siten, että kun kyse on jäsenvaltion alueella laittomasti oleskelevasta kolmannen maan kansalaisesta, joka on epäiltynä kansallisen oikeuden mukaan rikoksena rangaistavasta teosta tai on saanut tällaisesta teosta rikostuomion, muilla seikoilla – kuten tällaisen teon laadulla ja vakavuudella, teosta kuluneella ajalla sekä sillä, että kyseinen kansalainen oli tullessaan kansallisten viranomaisten pidättämäksi poistumassa kyseisen jäsenvaltion alueelta – voi olla merkitystä arvioitaessa sitä, onko kyseinen kansalainen vaaraksi yleiselle järjestykselle mainitussa säännöksessä tarkoitetulla tavalla. Tällaisen arvioinnin yhteydessä on mahdollisesti merkitystä myös kullakin seikalla, joka liittyy rikosta, johon kolmannen maan asianomaisen kansalaisen väitetään syyllistyneen, koskevan epäilyn uskottavuuteen.

            3)

            Direktiivin 2008/115 7 artiklan 4 kohtaa on tulkittava siten, että vetoaminen mainitussa säännöksessä tarjottuun mahdollisuuteen olla myöntämättä aikaa vapaaehtoista poistumista varten silloin, kun kolmannen maan kansalainen on vaaraksi yleiselle järjestykselle, ei edellytä tällaisen vaaran olemassaolon toteamiseksi jo tutkittujen seikkojen uutta käsittelyä. Kaikessa jäsenvaltion asiaa koskevassa säännöstössä tai käytännössä on kuitenkin varmistettava sen tarkastaminen tapauskohtaisesti, sopiiko se, ettei vapaaehtoista poistumista varten myönnetä aikaa, yhteen kyseisen kansalaisen perusoikeuksien kanssa.

      (
         1
      )	EUVL C 9, 11.01.2014.


title: Asia T-724/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 22.7.2015 – European Children’s Fashion Association ja Instituto de Economía Pública v. komissio ja EACEA (Kumoamiskanne — Välityslauseke — Toimintaohjelma ”Lifelong Learning (2007-2013)” — Hanke ”Brand & Merchandising manager for SMEs in the childrens’ product sector” — Ennakkotietokirje — Veloitusilmoitus — Vastaajan yksilöinti — Osittainen tutkimatta jättäminen)

text:
               28.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 320/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 22.7.2015 – European Children’s Fashion Association ja Instituto de Economía Pública v. komissio ja EACEA
   (Asia T-724/14) (1)

   ((Kumoamiskanne - Välityslauseke - Toimintaohjelma ”Lifelong Learning (2007-2013)” - Hanke ”Brand & Merchandising manager for SMEs in the childrens’ product sector” - Ennakkotietokirje - Veloitusilmoitus - Vastaajan yksilöinti - Osittainen tutkimatta jättäminen))
   (2015/C 320/44)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: European Children’s Fashion Association (Valencia, Espanja) ja Instituto de Economía Pública, SL (Valencia) (edustaja: asianajaja A. Haegeman)

      Vastaajat: Euroopan komissio (asiamiehet: S. Delaude ja S. Lejeune) ja koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanovirasto (EACEA) (asiamiehet: H. Monet ja A. Jaume)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ensisijaisesti SEUT 272 artiklaan perustuva vaatimus sen toteamiseksi, että EACEA:n vaatimus, joka koskee ensimmäiselle kantajalle sopimuksen, joka tehtiin hankkeen ”Brand & Merchandising manager for SMEs in the childrens’ product sector” toteuttamiseksi, perusteella maksettujen tukien palauttamista, on perusteeton ja toissijaisesti vaatimus yhtäältä EACEA:n 1.8.2014 päivätyn ennakkotietokirjeen, jossa ensimmäiselle kantajalle ilmoitettiin, että tämän oli palautettava 82  378,81 euron suuruinen summa kyseistä hanketta koskevan tilintarkastuksen seurauksena, ja toisaalta veloitusilmoituksen nro 3241401420, jonka EACEA antoi 5.8.2014 edellä mainitun summan palauttamiseksi, kumoamiseksi

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta siltä osin kuin se koskee Euroopan komissiota.

               2)

               European Children’s Fashion Association ja Instituto de Economía Pública, SL velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut tässä oikeusasteessa.

      (1)  EUVL C 7, 12.1.2015.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 29 päivänä kesäkuuta 1995, asiassa C-391/92, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Helleenien tasavalta (Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Äidinmaidonkorvikkeet - Kielto myydä tuotetta muualla kuin apteekeissa)

text:
N:o C 229/4            FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       2.9.95
1 ) Laiminlyödessään antaa määräajassa tarpeelliset lait,                   YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
      asetukset ja hallinnolliset määräykset noudattaakseen                            "29 päivänä kesäkuuta 1995 ,
      avoimen verkon tarjoamisen soveltamisesta kiinteisiin
      johtoihin 5 päivänä kesäkuuta 1 992 annetun neuvoston                asiassa C-135/93 , Espanjan kuningaskunta vastaan
       direktiivin 92/44/ETY säännöksiä Luxemburgin suur                            Euroopan yhteisöjen komissio ^)
       herttuakunta on jättänyt täyttämättä sille direktiivin        (Kumoamiskanne — ETY:n perustamissopimuksen 93 ar
       15artiklan mukaan kuuluvat velvollisuutensa .                 tiklan 1 kohdan nojalla annettu säädös — Voimassaolon
                                                                                jatkaminen — Tutkittavaksi ottaminen)
2 ) Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaa                                            95/C 229/07
       maan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
f 1 ) EYVL N:o C 254 , 10.9.1994                                     (Väliaikainen käännös, lopullinen käännös julkaistaan
( 2 ) EYVL N:o L 169 , 19.6.1992 , s . 27                                 yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                     Asiassa C-135/93 , Espanjan kuningaskunta ( asiamiehinään
                                                                     Alberto Navarro Gonzalez ja valtionasiamies Miguel Bravo
                                                                     Ferrer Delgado ) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                     ( asiamiehinään Francisco Enrique Gonzalez Diaz ja Michel
                                                                     Nolin ), jossa vaaditaan toisaalta julistamaan mitättömäksi
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                             tai tarvittaessa kumoamaan komission 23 päivänä jouluku
                   29 päivänä kesäkuuta 1995 ,                       uta 1992 tekemä päätös olla muuttamatta moottoriajoneu
asiassa C-391 /92, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan              voteollisuuden valtion tukea koskevaa yhteisön puiteohjel
                      Helleenien tasavalta^)                         maa ja jatkaa sen voimassaoloaikaa siihen asti, kunnes
                                                                     komissio on järjestänyt sen tarkistamisen, ja toisaalta
 (Tavaroiden vapaa liikkuvuus — Äidinmaidonkorvikkeet                kumoamaan päätöksellä 9 l /C 8 1/05 ( 2 ) toteutettu kyseisen
      — Kielto myydä tuotetta muualla kuin apteekeissa)              puiteohjelman voimassaolon jatkaminen siltä osin kuin se
                            95/C 229/06 )                            on perustana 23.12.1992 tehdylle päätökselle, yhteisöjen
                                                                     tuomioistuin, toimien kokoonpanossa : presidentti G. C.
                  (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)                     Rodríguez Iglesias, jaoston puheenjohtajat F. A. Schockvvei
                                                                     ler ( esittelevä tuomari ) ja P. J. G. Kapteyn, tuomarit G. F.
                                                                     Mancini , C. N. Kakouris, J. C. Moitinho de Almeida, J. L.
(Väliaikainen käännös, lopullinen käännös julkaistaan                Murray, D. A. O. Edward, G. Hirsch, H. Ragnemalm ja L.
     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)              Sevon, julkisasiamies : C. O. Lenz, kirjaaja : R. Grass, on
                                                                     29.6.1995 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
Asiassa C-391 /92 , Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamie          seuraava :
het: aluksi R. Pellicer ja M. V. Melgar, myöhemmin H. Van
Lier ja M. V. Melgar, joita avustaa N. Dontas, Ateena )              1 ) Kanne hylätään.
vastaan Helleenien tasavalta ( asiamiehet: P. Kamarineas, P.         2 ) Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäynti
Athanassoulis ja C. Sitara ), jossa kantaja on vaatinut                     kuluistaan .
yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Helleenien tasa
valta on jättänyt noudattamatta ETY:n perustamissopi                (!) EYVL N:o C 139 , 18.5.1993
muksen 30 artiklasta aiheutuvia velvoitteitaan, koska Krei          ( 2 ) EYVL N:o C 81 , 26.3.1991 , s . 4
kan terveysministerin . 29.1.1988 tekemän päätöksen
N:o A2/oik . 361 10 pykälässä on kielletty äidinmaidonkor
vikkeen myyminen muualla kuin apteekeissa, yhteisöjen
tuomioistuin, toimien kokoonpanossa presidentti G. C.                       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
 Rodríguez Iglesias, jaoston puheenjohtajat F. A. Schockwei                                    ( neljäs jaosto )
 ler ( esittelevä tuomari ), P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann ja P.                          29 päivänä kesäkuuta 1995 ,
Jann sekä tuomarit G. F. Mancini , C. N. Kakouris, J. C.
 Moitinho de Almeida, J. L. Murray, D. A. O. Edward, J.-P.           asiassa C-437/93 ( Bundesfinanzhofin esittämä ennakkorat
 Puissochet, G. Hirsch ja H. Ragnemalm, julkisasiamies:              kaisupyyntö ), Hauptzollamt Heilbronn vastaan Temic
 C. O. Lenz, kirjaaja : hallintovirkamies L. Hewlett, on                           Telefunken microelectronic GmbH( 1 )
 antanut 29.6.1995 tuomion, jonka tuomiolauselma on                   (Sisäiseen jalostukseen liittyvä tullimenettely — Tullival
 seuraava :                                                           vonnassa tapahtuva valmistus päättävänä menettelynä —
                                                                                Määrälliset rajoitukset)
 1 ) Kanne hylätään.                                                                            ( 95/C 229/08 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
 2 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
       lut.                                                           (Väliaikainen käännös, lopullinen käännös julkaistaan
                                                                          yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
 (M EYVL N:o C 326 , 11.12.1992
                                                                      Asiassa C-437/93 , jonka Bundesfinanzhof ( Saksa ) on saat
                                                                      tanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti
                                                                      yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen ensin


title: Asia C-269/13 P: Valitus, jonka Acino AG on tehnyt 16.5.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-539/10, Acino AG (aiemmin Acino Pharma GmbH) v. Euroopan komissio, 7.3.2013 antamasta tuomiosta

text:
               27.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 215/8

         Valitus, jonka Acino AG on tehnyt 16.5.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-539/10, Acino AG (aiemmin Acino Pharma GmbH) v. Euroopan komissio, 7.3.2013 antamasta tuomiosta
   (Asia C-269/13 P)
   2013/C 215/10
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Acino AG (edustajat: asianajaja R. Buchner ja asianajaja E. Burk)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               yleisen tuomioistuimen asiassa T-539/10 7.3.2013 antama tuomio kumotaan unionin oikeuden rikkomisen takia ja vastapuolen 29.3.2001 tekemät päätökset K(2010) 2203, K(2010) 2205, K(2010) 2210 ja K(2010) 2218 ja sen 16.9.2010 tekemät päätökset K(2010) 6430, K(2010) 6432, K(2010) 6434 ja K(2010) 6435, jotka koskevat lääkkeitä Clopidogrel Acino — Clopidogrel, Clopidogrel ratiopharm — Clopidogrel, Clopidogrel Hexal — Clopidogrel ja Clopidogrel ratiopharm GmbH — Clopidogrel, kumotaan

               —

               vastapuoli velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja esittää valituksensa tueksi viisi valitusperustetta.
   Sen ensimmäinen valitusperuste koskee asetuksen (EY) N:o 726/2004 (1) 20 artiklan, kun se luetaan yhdessä direktiivin (EY) N:o 2001/83 (2) 116 ja 117 kanssa, rikkomista ja virheellistä soveltamista ja ennalta varautumista koskevan periaatteen loukkaamista ja virheellistä soveltamista. Yleinen tuomioistuin on lähtenyt virheellisesti siitä, että riidanalaisissa komission päätöksissä luetellut lääkkeiden valmistusta koskevien hyvien tuotantotapojen periaatteiden ja yleisohjeiden noudattamatta jättämiset muodostaisivat käytännössä kumoamattoman olettaman lääkkeiden määrällistä ja laadullista koostumista koskevista potentiaalisista puutteista.
   Toinen valitusperuste koskee yleisen tuomioistuimen vahvistamien tosiseikkojen virheellistä arviointia. Yleinen tuomioistuin ei ole huomannut, että komissio on sillä, että se ainoastaan viittasi lääkkeiden valmistusta koskevien hyvien tuotantotapojen periaatteiden ja yleisohjeiden noudattamatta jättämisen seurauksena ilmenneeseen ”luottamuksen menettämiseen”, jättänyt noudattamatta huolellisuus- ja perusteltuvelvollisuuttaan, koska se ei ole esittänyt painavia eikä pitäviä perusteita lääkkeiden määrällisille tai laadullisille puutteille.
   Kolmas valitusperuste koskee suhteellisuusperiaatteen virheellistä soveltamista. Valittaja on esittänyt todisteisiin perustuvaa näyttöä, jonka mukaan on poissuljettua, että valmistettavista lääkkeistä aiheutuisi vaaraa terveydelle, joten erityisesti komission takautuvasti määräämä myyntiluvan muutos ja valmisteen poistaminen markkinoilta eivät olleet tarpeellisia eivätkä tähän soveltuvia keinoja.
   Neljäs valitusperuste koskee oikeudellisesti virheellistä harkintavallan käytön valvontaa. Yleinen tuomioistuin on lääkkeiden valmistusta koskevien hyvien tuotantotapojen periaatteiden ja yleisohjeiden sääntöjen virheellisen ”ehdottomaksi selittämisen” takia päätynyt siihen, ettei komissio ollut ilmeisesti ylittänyt harkintavaltaansa silloin, kun se perusti päätöksensä ainoastaan peruttamattomasti ilmaantuneeseen ”luottamuksen menetykseen”.
   Viimeinen valitusperuste koskee asetuksen N:o 726/2004/EY 81 artiklan 1 kohdassa vaaditun perustelemisen väärää ymmärtämistä. Komissio ei ole ollenkaan käsitellyt päätösten perusteluissa valittajan esittämää todisteisiin perustuvaa näyttöä, joten päätökset ovat muodollisesti puutteellisia ja lainvastaisia.

      (1)  Ihmisille ja eläimille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön lupa- ja valvontamenettelyistä ja Euroopan lääkeviraston perustamisesta 31.3.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 726/2004 (EUVL L 136, s. 1).

      (2)  Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/83/EY (EUVL L 311, s. 67).


title: Asia T-350/05: Kanne, nostettu 16.9.2005 — Suomen tasavalta/komissio

text:
               12.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 281/32

         Kanne, nostettu 16.9.2005 — Suomen tasavalta/komissio
   (Asia T-350/05)
   (2005/C 281/58)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi
   Asianosaiset

      Kantaja(t): Suomen tasavalta (edustaja(t)/asiamies(het): Tuula Pynnä)

      Vastaaja(t): Euroopan yhteisöjen komissio
   Kantaja vaatii/Kantajat vaativat, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa 8.7.2005 päivätyn ja samana päivänä tiedoksi annetun komission päätöksen, jossa komissio kieltäytyy EY 10 artiklan mukaisen lojaalia yhteistyötä koskevan periaatteen sekä yhteisöjen tuomioistuimen ehdollista maksusuoritusta koskevan oikeuskäytännön vastaisesti aloittamasta Suomen kanssa neuvotteluita komission EY 226 artiklan mukaisessa rikkomusasiassa 2003/2180 Suomelta vaatimien taannehtivien tullien ja niille maksupäivään saakka kertyneiden viivästyskorkojen ehdollisesta maksusuorituksesta sekä

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio on riidanalaisessa päätöksessään katsonut, että sillä ei ole esillä olevassa asiassa EY 232 artiklassa tarkoitettua toimimisvelvollisuutta. Suomi oli EY 232 artiklan nojalla lähettämällä kirjeellään kehottanut komissiota EY 10 artiklan mukaisen lojaalia yhteistyötä koskevan periaatteen sekä yhteisöjen tuomioistuimen ehdollista maksusuoritusta koskevan oikeuskäytännön nojalla tekemään päätöksen siitä, että se ryhtyy neuvotteluihin Suomen kanssa riidanalaisen tullivelan ja siihen liittyvien viivästyskorkojen suorittamisesta ehdollisesti kunnes yhteisöjen tuomioistuin on antanut asiassa ratkaisunsa.
   Suomi katsoo, että komissio on tehdessään riidanalaisen päätöksen rikkonut EY 230 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetulla tavalla perustamissopimusta tai sen soveltamista koskevaa oikeussääntöä kieltäytyessään EY 10 artiklasta seuraavan lojaalin yhteistyön periaatteen ja yhteisöjen tuomioistuimen ehdollista maksusuoritusta koskevan oikeuskäytännön vastaisesti aloittamasta neuvotteluita komission rikkomusmenettelyssä 2003/2180 asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 (1) nojalla Suomelta vaatimien taannehtivien tullien ja niille maksupäivään saakka kertyneiden viivästyskorkojen ehdollisesta maksusuorituksesta ja jättäessään EY 253 artiklan vastaisesti perustelematta kielteisen päätöksensä.

      (1)  Neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1150/2000, annettu 22 päivänä toukokuuta 2000, yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta, EYVL nro L 130, 31.5.2000, s. 1.


title: Asia T-89/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.4.2016 – Niagara Bottling v. EUIPO (NIAGARA) (EU-tavaramerkki — Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Sanamerkki NIAGARA — Ehdottomat hylkäysperusteet — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)

text:
               13.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/50

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.4.2016 – Niagara Bottling v. EUIPO (NIAGARA)
      (Asia T-89/15) (1)

      ((EU-tavaramerkki - Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti - Sanamerkki NIAGARA - Ehdottomat hylkäysperusteet - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta))
      (2016/C 211/63)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Niagara Bottling LLC (Ontario, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustaja: M. Edenborough, QC)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: A. Jakab, A. Schifko ja D. Walicka)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 12.12.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 784/2014-5), joka koskee sanamerkin NIAGARA Euroopan unionin nimeävää kansainvälistä rekisteröintiä

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Niagara Bottling LLC velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 118, 13.4.2015.


title: Asia F-79/11: Kanne 2.8.2011 — ZZ v. komissio

text:
               22.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/47

         Kanne 2.8.2011 — ZZ v. komissio
   (Asia F-79/11)
   2011/C 311/86
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja S. Pappas)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vahingonkorvaus, joka koskee aineellista ja aineetonta vahinkoa, joka on väitetysti aiheutunut siitä, ettei asiassa F-128/07 annetun tuomion täytäntöönpanemiseksi tarvittavia toimenpiteitä ole toteutettu.

      Vaatimukset

               —

               Komissio on velvoitettava maksamaan kantajalle 10 000 euron rahamäärä korvauksena kantajan menettämästä mahdollisuudesta, joka on aiheutunut siitä, ettei tuomion täytäntöönpanemiseksi tarvittavia toimenpiteitä, jotka vaikuttavat kantajaan, ole toteutettu

               —

               Komissio on velvoitettava maksamaan kantajalle 5 000 euron rahamäärä korvauksena aineettomasta vahingosta, joka on aiheutunut siitä, ettei komissio ole ilmoittanut mihin toimenpiteisiin se aikoo ryhtyä kumoamistuomion seurauksena

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Euroopan yhteisöjen komission 10.9.1997 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-313/97)

text:
1.11.97                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 331 /11
7. Jos työntekijällä on EY:n perustamissopimuksen                   oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-63/96 ( 1 ), Augusto
     119 artiklasta tai direktiivistä 75/117/ETY johdetta          Fichtner vastaan Euroopan yhteisöjen komissio 9.7.1997
     vissa oleva oikeus siihen, että hänen palkkansa makse         antamasta määräyksestä . Kantajan asiamies on asianajaja
     taan jonkin muun ( samojen osapuolten välisen) työeh          Vincenzo Salvatore, Pavia (Italia ) ja kotipaikka Besozzo,
     tosopimuksen mukaisesti, onko tällä työntekijällä EY:n         Varese (Italia ).
     perustamissopimuksen 222 artiklan tai — analogisesti
     soveltaen — 174 artiklan perusteella tämä oikeus vasta
     siitä lähtien, kun EY:n tuomioistuin on vahvistanut            Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin kumoaa
     tämän oikeuden olemassaolon ?                                  Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                    tuimen ( neljäs jaosto) 9.7.1997 asiassa T-63/96 antaman
                                                                    määräyksen, joka on annettu valittajalle tiedoksi
(') EYVL L 45, 19.2.1975, s. 19 .
                                                                    11.7.1997 ja jossa hylätään hänen nostamansa kanne,
                                                                    sekä palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                    tuimen käsiteltäväksi .
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Dioikitiko Protodikeio Peiraian (kahdeksas jaosto )
30.6.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat              Kantajaa koskeva 5.2.1996 tehty päätös annettiin hänelle
kaisupyyntö asiassa Royal Bank of Scotland PLC vastaan              tiedoksi 20.2.1996, ja sitä koskeva kanne nostettiin
                         Kreikan valtio                             määräajassa oikeita muotomääräyksiä noudattaen ensim
                                                                    mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa 10.5.1996 .
                        (Asia C-3 11/97)
                          ( 97/C 331/18 )
                                                                    Valitusmenettelyn voidaan kiistatta katsoa päättyvän täl
                                                                    laiseen tiedoksiantotoimeen. Pääosaston IX oikeudet ja
                                                                    velvoitteet -osaston pääjohtajan kirjeen sisältö on tämän
Dioikitiko Protodikeio Peiraia ( kahdeksas jaosto ) on pyy         osalta yksiselitteinen, eikä kyseessä ole, niin kuin komissio
tänyt 30.6.1997 tekemällään päätöksellä, joka on saapu             on väittänyt, pelkkä nimenomainen vastaus tai vielä
nut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 8.9.1997,                  vähemmän vahvistava toimi .
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Royal Bank
of Scotland PLC vastaan Kreikan valtio ennakkoratkaisua
seuraavaan kysymykseen:                                             Toissijaisesti, mikäli yhteisöjen tuomioistuin ei katso voi
                                                                    vansa hyväksyä oikeudellisia perusteita, valittaja pyytää,
                                                                    että yhteisöjen tuomioistuin toteaa, että hänen tekemänsä
Onko tuloverolain ( laki nro 2238/1994, FEK 151 A)                  virhe on ollut anteeksiannettava . Kuten valituksen koh
109 §:n 1 momentin a kohta, jossa ulkomaalaisille yhti             teena olevan määräyksen perusteluissa todetaan, onkin
öille asetetaan erilainen verorasitus kuin kotimaisille yhti       otettava huomioon ja korostettava sitä, että ensimmäisen
öille siten, että niiden verotettaviin tuloihin sovelletaan 40      oikeusasteen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytän
prosentin verokantaa, kun taas kotimaisten yhtiöiden                nön mukaan henkilöstösääntöjen 91 artiklan 3 kohdassa
tuloihin sovelletaan 35 prosentin verokantaa, sallittu ja           määrättyjen määräaikojen noudattamatta jättäminen ei
yhteisön oikeuden mukainen, sekä erityisesti, onko se               estä kanteen tutkittavaksi ottamista, jos kantaja on tehnyt
sopusoinnussa perustamissopimuksen 7 ja 52 artiklan                 perusteltavissa olevan virheen.
kanssa eli onko Kreikan valtiolla oikeus kohdella ulko
maalaisia yhtiöitä verotuksellisesti eri tavalla, siten kuin
edellä on kuvattu .                                                 (') EYVL C 233 , 10.8.1996, s. 9 .
                                                                          Euroopan yhteisöjen komission 10.9.1997 Italian
Euroopan yhteisöjen komission virkamiehen Augusto                                  tasavaltaa vastaan nostama kanne
Fichtnerin 8.9.1997 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-63/                                       (Asia C-313/97)
96, Augusto Fichtner vastaan Euroopan yhteisöjen                                             ( 97/C 331/20 )
          komissio 9.7.1997 antamasta määräyksestä
                       (Asia C-3 12/97 P
                          ( 97/C 331 / 19 )
                                                                    Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.9.1997
                                                                    Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian
                                                                    tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission
                                                                    oikeudellisen yksikön virkamies Laura Pignataro ja
Augusto Fichtner on valittanut 8.9.1997 Euroopan yhtei             prosessiosoite Luxemburgissa on c/o Carlos Gomez de la
söjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen               Cruz, Centre Wagner, Kirchberg, Luxembourg.
 ---pagebreak--- C 331/12            FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      1.11.97
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                        Syyskuun 12 päivänä 1997 tehty valitus Euroopan yhtei
                                                                    söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen
                                                                    jaoston 9.7.1997 antamasta tuomiosta asiassa T-156/95 ,
— toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut sellaisia       D. Echauz Brigaldi, J. L. Buendia Sierra, C. Montoliu Gar
     elimiä koskevista säännöksistä ja yhteisistä standar          cia, M. J. Ruiz Monroy, C. Ochoa de Michelena, V. Paga
     deista, jotka tekevät tarkastuksia ja valvontakäyntejä         digorria Wicke, M. Abellán López, I. Gil Tardón, A. Gar
     aluksiin, sekä tähän liittyvistä merihallinnon toimenpi       cía Velázquez, M. C. Labrador Rubio, C. Casado Salinas,
     teistä 22 päivänä marraskuuta 1994 annetun neuvos             D. González Marín, E. M. Rasines Martín, J. Vizcarra
     ton direktiivin 94/5 7/EY ( ! ) eikä perustamissopimuk        Soriano ja L. Fabra Utray vastaan Euroopan yhteisöjen
     sen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut                                          komissio
     edellä mainitun direktiivin noudattamisen edellyttämiä
                                                                                ( Asia C-3 15/97 P
     lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräykisä ja koska
     se ei ole ilmoittanut näistä,                                                             ( 97/C 331 /22 )
— velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeuden                D. Echauz Brigaldi, C. Montoliu Garcia, M. J. Ruiz Mon
     käyntikulut.                                                   roy, C. Ochoa de Michelena, M. C. Labrador Rubio ja L.
                                                                    Fabra Utray ovat valittaneet 12.9.1997 Euroopan yhteisö
                                                                    jen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston 9.7.1997
                                                                    antamasta tuomiosta asiassa T-156/95 , D. Echauz Brigaldi,
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan mukaan direk                J. L. Buendia Sierra, C. Montoliu Garcia, M. J. Ruiz Mon
tiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden jokaista           roy, C. Ochoa de Michelena, V. Pagadigorria Wicke, M.
jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu, ja jäsenvaltioiden            Abellán López, I. Gil Tardón, A. García Velázquez, M. C.
on noudatettava direktiiveissä kansalliselle täytäntöönpa          Labrador Rubio, C. Casado Salinas, D. González Marín,
nolle säädettyjä määräaikoja . Tämä määräaika päättyi               E. M. Rasines Martin, J. Vizcarra Soriano ja L. Fabra
31.12.1995 , eikä Italian tasavalta ollut siihen mennessä           Utray vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. Valittajien
toteuttanut komission vaatimuksissa mainitun direktiivin            edustajana on asianajaja Ramon Garcia-Gallardo ja
noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä .                          prosessiosoite asianajotoimisto J. et B. Cremades et asso
                                                                    ciés, Avenue Louise nro 391 , B-1050 Bryssel .
(') EYVL L 319 , 12.12.1994, s . 20 .
                                                                    Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                    — ottaa tämän valituksen tutkittavaksi ja toteaa, että se
                                                                         on valittajana olevien virkamiesten osalta perusteltu,
                                                                    — kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asi
Oberlandesgericht Wienin 1.9.1997 tekemällään päätök
                                                                         assa T-156/95 ( 1 ) 9.7.1997 antaman tuomion,
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Verein'" zur
Förderung des freien Wettbewerbes im Medienwesen
   vastaan Heinrich Bauer Spezialzeitschriften Verlag KG            — velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan
                                                                         oikeudenkäyntikulut.
                        (Asia C-3 14/97)
                         ( 97/C 331 /21 )                           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oberlandesgericht Wien on pyytänyt 1.9.1997 tekemäl                — Ilmeinen virhe yhteisön voimassaolevan oikeuden tul
lään, yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 11.9.1997                     kinnassa ja soveltamisessa ja tarkemmin hallintopäälli
saapuneella päätöksellään Euroopan yhteisöjen tuomiois                  köiden kokouksen päätöksen 201 /92 (jota sovelletaan
                                                                         komission 24.1.1992 antaman sisäisen soveltamisoh
tuimelta asiassa Verein zur Förderung des freien Wettbe
werbs im Medienwesen vastaan Heinrich Bauer Spezial                     jeen mukaisesti ) sekä Euroopan yhteisöjen erioikeuk
zeitschriften Verlag KG ennakkoratkaisua seuraavaan                      sista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan 12 artiklan
                                                                         b kohdan ja Euroopan yhteisön virkamiehiin sovellet
kysymykseen:
                                                                         tavien henkilöstösääntöjen 20 artiklan tulkinnassa ja
                                                                         soveltamisessa : ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Onko EY:n perustamissopimuksen 30 artiklaa tulkittava                    ei ottanut huomioon, että virkamiehellä, joka perustel
niin, että siinä kielletään soveltamasta jäsenvaltion A sel             luista syistä haluaa säilyttää virallisen kotipaikkansa
laista lainsäädäntöä, jossa kielletään jäsenvaltioon B sijoit           Espanjassa, ei ole muuta vaihtoehtoa kuin mennä koti
tautunutta yritystä markkinoimasta siellä valmistettua                   maahansa, jotta hän voi käyttää äänioikeuttaan.
aikakauslehteä myös jäsenvaltiossa A, jos lehti sisältää
rahapalkinnolla palkittavia ristisanatehtäviä tai pelejä ,          — Syrjintä .
jotka järjestetään jäsenvaltiossa B laissa säädetyin edelly
tyksin ?                                                            0 ) EYVL C 252 , 16.8.1997, s . 27.


title: Asia C-472/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 21.1.2010 (Augstākās tiesas Senāts (Latvian tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Alstom Power Hydro v. Valsts ieņēmumu dienests (Ennakkoratkaisupyyntö — Kuudes arvonlisäverodirektiivi — 18 artiklan 4 kohta — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään kolmen vuoden vanhentumisajasta arvonlisäveron ylimenevien osien palauttamiselle)

text:
               13.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/14

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 21.1.2010 (Augstākās tiesas Senāts (Latvian tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Alstom Power Hydro v. Valsts ieņēmumu dienests
   (Asia C-472/08) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Kuudes arvonlisäverodirektiivi - 18 artiklan 4 kohta - Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään kolmen vuoden vanhentumisajasta arvonlisäveron ylimenevien osien palauttamiselle)
   2010/C 63/21
   Oikeudenkäyntikieli: latvia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Augstākās tiesas Senāts

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Alstom Power Hydro

      Vastaaja: Valsts ieņēmumu dienests

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Augstākās tiesas Senāts — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 18 artiklan 4 kohdan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään kolmen vuoden määräajasta liikaa kannetun veron palauttamista koskevien hakemusten esittämiselle

      Tuomiolauselma

   Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 18 artiklan 4 kohtaa on tulkittava niin, että sen kanssa ei ole ristiriidassa sellainen pääasiassa kyseessä olevan kaltainen jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa säädetään kolmen vuoden vanhentumisajasta tämän jäsenvaltion verohallinnon perusteettomasti kantamien arvonlisäveron ylimenevien osien palauttamista koskevalle hakemukselle.

      (1)  EUVL C 327, 20.12.2008.


title: Asia T-354/07: Kanne 18.9.2007 — Pfizer v. SMHV — Isdin (FOTOPROTECTOR ISDIN)

text:
               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/63

         Kanne 18.9.2007 — Pfizer v. SMHV — Isdin (FOTOPROTECTOR ISDIN)
   (Asia T-354/07)
   (2007/C 269/115)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Pfizer Ltd (Sandwich, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat V. vom Bomhard, A. Renck, T. Dolde ja solicitor M. Hawkins)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Isdin, SA (Barcelona, Espanja)
   Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston ensimmäisen valituslautakunnan 28.6.2007 tekemä päätös asiassa R 567/2006-1 on kumottava, ja

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Sanamerkki ”FOTOPROTECTOR ISDIN” muun muassa luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkki N:o 1 075 597

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Isdin, SA

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Kantaja

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjän tavaramerkkioikeus: Kansallinen sanamerkki ”ISTIN” luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Yhteisön tavaramerkin osittainen julistaminen mitättömäksi.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Mitättömyysosaston päätöksen kumoaminen siltä osin kuin sillä julistettiin yhteisön tavaramerkki mitättömäksi.

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 40/94 73 artiklan mukaisen kuulluksi tulemista koskevan oikeuden loukkaaminen ja 52 artiklan, luettuna yhdessä 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa, rikkominen.


title: Asia C-151/11: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 22.6.2011 (Landgericht Frankfurt am Mainin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Condor Flugdienst GmbH v. Jürgen Dörschel

text:
               19.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 340/14

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 22.6.2011 (Landgericht Frankfurt am Mainin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Condor Flugdienst GmbH v. Jürgen Dörschel
   (Asia C-151/11) (1)

   2011/C 340/26
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 204, 9.7.2011.


title: Asia C-119/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 5.4.2011 (Conseil d'État'n (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Société fiduciaire nationale d'expertise comptable v. Ministre du budget, des comptes publics et de la fonction publique (Palvelujen tarjoamisen vapaus — Direktiivi 2006/123/EY — 24 artikla — Säänneltyjä ammatteja koskevan kaupallisen viestinnän täydellisten kieltojen kieltäminen — Tilintarkastajan ammatti — Aktiivisen asiakashankinnan kielto)

text:
               21.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 152/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 5.4.2011 (Conseil d'État'n (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Société fiduciaire nationale d'expertise comptable v. Ministre du budget, des comptes publics et de la fonction publique
   (Asia C-119/09) (1)

   (Palvelujen tarjoamisen vapaus - Direktiivi 2006/123/EY - 24 artikla - Säänneltyjä ammatteja koskevan kaupallisen viestinnän täydellisten kieltojen kieltäminen - Tilintarkastajan ammatti - Aktiivisen asiakashankinnan kielto)
   2011/C 152/05
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d'État

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Société fiduciaire nationale d'expertise comptable

      Vastaaja: Ministre du budget, des comptes publics et de la fonction publique

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Conseil d’État (Ranska) — Palveluista sisämarkkinoilla 12.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/123/EY (EUVL L 376, s. 36) ja erityisesti sen 24 artiklassa tarkoitetun säänneltyjen ammattien kaupallisen viestinnän käsitteen tulkinta — Aktiivisen asiakashankinnan kaupalliset menettelytavat — Koskevatko direktiivissä tarkoitettuja säänneltyjä ammatteja kaikki yleiset kiellot riippumatta kyseessä olevan kaupallisen menettelytavan muodosta vai jääkö jäsenvaltioille mahdollisuus pitää voimassa tiettyjä aktiivisen asiakashankinnan kaltaisia kaupallisia menettelytapoja koskevat yleiset kiellot?

      Tuomiolauselma

   Palveluista sisämarkkinoilla 12.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/123/EY 24 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa kielletään täysin tilintarkastajan ammatin kaltaisen säännellyn ammatin harjoittajilta aktiivinen asiakashankinta.

      (1)  EUVL C 141, 20.6.2009.


title: Asia C-272/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vestre Landsret (Tanska) on esittänyt 5.6.2014 – Skatteministeriet v. Baby Dan A/S

text:
               4.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 253/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vestre Landsret (Tanska) on esittänyt 5.6.2014 – Skatteministeriet v. Baby Dan A/S
   (Asia C-272/14)
   2014/C 253/27
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Vestre Landsret

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Skatteministeriet

      Vastaaja: Baby Dan A/S

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko puristuskiinnittimet konkreettisten ominaisuuksiensa ja piirteidensä perusteella luokiteltava yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 7318 vai 8302?


title: Asia C-435/09: Kanne 4.11.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/25

         Kanne 4.11.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-435/09)
   2010/C 24/46
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. van Beek, J.-B. Laignelot ja C. A. H. M. ten Dam)

      Vastaaja: Belgian kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               todettava, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY, (1) sellaisena kuin se on muutettuna 3.3.1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY, mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut asianmukaisesti tai ainakaan täysimääräisesti kyseisen direktiivin seuraavien säännösten noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä:

                           —

                            4 artiklan 2 ja 3 kohta luettuina yhdessä liitteiden II ja III kanssa

                           —

                            4 artiklan 1 kohta luettuna yhdessä liitteessä I olevien 8 kohdan a alakohdan ja 18 kohdan a alakohdan kanssa sekä 7 artiklan 1 kohdan b alakohta

                           —

                            4 artiklan 2 ja 3 kohta luettuina yhdessä liitteiden II ja III kanssa sekä liite III itsessään

               —

               Belgian kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio on esittänyt tälle seuraavat perusteet:

               a)

               Flanderin hallintoalueen lainsäädännön osalta komissio katsoo, että kyseisessä lainsäädännössä ei oteta huomioon kaikkia direktiivin liitteen III mukaisia olennaisia arviointiperusteita sen määrittämisessä, onko direktiivin liitteessä II mainittujen hankkeiden ympäristövaikutukset arvioitava direktiivin 5–10 artiklan mukaisesti vai ei. Flanderin hallitus ei ole osoittanut sen mainitsemien kyseisiin hankkeisiin sovellettavien korvaavien menettelyjen täyttävän direktiivin 2 ja 5–10 artiklan vaatimuksia.

               b)

               Vallonian hallintoalueen lainsäädännön osalta komissio katsoo ensinnäkin, että kyseisessä lainsäädännössä asetetaan direktiivin liitteessä I olevan 18 kohdan a alakohdassa mainituille hankkeille (teollisuuslaitokset, joissa tuotetaan massaa puusta tai samanlaisista kuituisista materiaaleista) raja-arvo, vaikkei direktiivissä niin säädetä, ja liitteessä I olevan 8 kohdan a alakohdassa mainituille hankkeille (sisävesiliikenteen satamat) raja-arvo, joka ilmaistaan alusten lukumääränä eikä direktiivin mukaisesti tonneina. Toiseksi komissio katsoo, ettei direktiivin 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ole pantu asianmukaisesti täytäntöön Vallonian hallintoalueen lainsäädännössä.

               c)

               Brysselin pääkaupunkiseudun hallintoalueen lainsäädännön osalta komissio katsoo ensinnäkin, ettei kyseisessä lainsäädännössä oteta direktiivin 4 artiklan 3 kohtaa kansallisen oikeusjärjestyksen osaksi saatettaessa millään tavoin huomioon direktiivin liitteen III mukaisia olennaisia arviointiperusteita ja etteivät Brysselin aluehallituksen mainitsemat korvaavat arviointiperusteet vastaa kaikkia direktiivissä mainittuja ominaisuuksia. Toiseksi komissio katsoo, ettei direktiivin liitettä III itsessään ole kyseisessä lainsäädännössä saatettu osaksi kansallista oikeusjärjestystä.

      (1)  EYVL L 175, s. 40.


title: Euroopan yhteisöjen komission 23.11.1998 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston 17.9.1998 antamasta tuomiosta asiassa T-50/96, Primex Produkte Import-Export GmbH & Co. KG, Gebr. Kruse GmbH ja Interporc Im- und Export GmbH sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Asia C-417/98 P) (1999/C 1/22)

text:
4.1.1999               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 1/11
High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench             Onko niitä yleissopimuksen 7 artiklaan ja sitä seuraaviin
Division, Chancery Divisionin 2.10.1998 tekemällään                artikloihin sisältyviä erityisiä toimivaltasääntöjä, jotka
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa                 koskevat toimivaltaa vakuutusasioissa, tarkoitus soveltaa
1. Hoechst Aktiengesellschaft ja 2. Hoechst UK Ltd                 myös jälleenvakuutukseen?
vastaan 1. Inland Revenue Commissioners ja 2. HM Attor-
                           ney General
                        (Asia C-410/98)
                         (1999/C 1/20)
High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench             Euroopan yhteisöjen komission 23.11.1998 tekemä valitus
Division, Chancery Division, on pyytänyt 2.10.1998 teke-           Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
mällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomi-            tuimen ensimmäisen jaoston 17.9.1998 antamasta tuomi-
oistuimeen 17.11.1998, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-            osta asiassa T-50/96, Primex Produkte Import-Export
melta ennakkoratkaisua asiassa 1. Hoechst Aktiengesell-            GmbH & Co. KG, Gebr. Kruse GmbH ja Interporc Im-
schaft ja 2. Hoechst UK Ltd vastaan 1. Inland Revenue              und Export GmbH sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlan-
Commissioners ja 2. HM Attorney General, kysymyksiin,              nin yhdistynyt kuningaskunta vastaan Euroopan yhteisöjen
jotka ovat samansisältöiset kuin asiassa C-397/98 (1),                                         komissio
Metallgesellschaft Ltd ym. vastaan Commissioners of                                       (Asia C-417/98 P)
Inland Revenue and HM Attorney General.
                                                                                (1999/C 1/22)
( ) Julkaistu tässä EYVL:ssä, sivulla 7.
 1
                                                                   Euroopan yhteisöjen komissio on valittanut 23.11.1998
                                                                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen
                                                                   ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen
                                                                   jaoston 17.9.1998 antamasta tuomiosta asiassa T-50/96,
Cour d'appel de Versailles'n (12. jaosto) 5.11.1998                Primex Produkte Import-Export GmbH & Co. KG, Gebr.
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö             Kruse GmbH ja Interporc Im- und Export GmbH sekä
asiassa SocieÂteÂ Group Josi Reinsurance Company SA vas-           Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningas-
taan Compagnie d'assurances Universal General Insurance            kunta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. Valittajan
                       Company ºUGICº                              asiamiehiä ovat oikeudellisen yksikön pääjohtaja Jean-
                                                                   Louis Dewost ja komission oikeudellinen neuvonantaja
                        (Asia C-412/98)                            Dr. Götz zur Hausen, ja prosessiosoite Luxemburgissa on
                         (1999/C 1/21)                             c/o komission oikeudellisen yksikön virkamies Carlos
                                                                   Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
Cour d'appel de Versailles (12. jaosto) on pyytänyt
5.11.1998 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut                Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen 19.11.1998, Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa SocieÂteÂ Group Josi
                                                                   Ð kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
Reinsurance Company SA vastaan Compagnie d'assuran-
                                                                        asiassa T-50/96 17.9.1998 antaman tuomion;
ces Universal General Insurance Company ºUGICº ennak-
koratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
                                                                   Ð hylkää kanteen;
Onko tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytän-
töönpanoa yksityisoikeuden alalla koskevaa 27.9.1968
                                                                   Ð velvoittaa kantajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
allekirjoitettua yleissopimusta tarkoitus soveltaa paitsi
ºyhteisön sisäisiinº riita-asioihin, myös ºyhteisöön liitty-
viinº riita-asioihin, eli voiko vastaaja, jonka kotipaikka on      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
sopimusvaltiossa, vedota sellaista kantajaa vastaan, jonka         samat kuin asiassa C-163/98 P. (1)
kotipaikka on Kanadassa, yleissopimukseen sisältyviin eri-
tyisiin toimivaltasääntöihin?                                      (1) EYVL C 258, 15.8.1998, s. 14.


title: Asia C-608/11 P: Valitus, jonka Land Wien on tehnyt 25.11.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-267/10, Land Wien v. Euroopan komissio, 20.9.2011 antamasta määräyksestä

text:
               28.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 25/43

      Valitus, jonka Land Wien on tehnyt 25.11.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-267/10, Land Wien v. Euroopan komissio, 20.9.2011 antamasta määräyksestä
      (Asia C-608/11 P)
      (2012/C 25/80)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Valittaja: Land Wien (edustaja: Rechtsanwalt W.-G. Schärf)

         Muu osapuoli: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Valittaja vaatii, että
      unionin tuomioistuimen on muutettava unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-267/10 20.9.2011 antamaa määräystä siten, että kanteen sisältö otetaan kokonaisuudessaan huomioon, ja että Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut ensimmäisessä ja toisessa oikeusasteessa.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Valitus koskee unionin yleisen tuomioistuimen 20.9.2011 antamaa määräystä, jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi valittajan kanteen, jossa vaadittiin pääasiallisesti sellaisen 25.3.2010 tehdyn komission päätöksen kumoamista, jolla lopetettiin Mochovcen ydinvoimalan (Slovakian tasavalta) kolmatta ja neljättä yksikköä koskevaa laajennushanketta koskevan kantajan kantelun käsittely, ja sitä, että on todettava, että komissio on syyllistynyt SEUT 265 artiklassa tarkoitettuun laiminlyöntiin, koska kaikkia pyydettyjä kyseistä hanketta koskevia asiakirjoja ei ole toimitettu kantajalle Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (1) vastaisesti.
      Unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut Euratomin perustamissopimusta, kun se ei ole tulkinnut sitä Lissabonin sopimuksen valossa. Unionin yleinen tuomioistuin ei ole ottanut huomioon sitä, että perusoikeuskirjan 42 artiklassa mainittu oikeus tutustua asiakirjoihin on tunnustettu Lissabonin sopimuksessa oikeudeksi, johon valittaja voi suoraan vedota saadakseen komissiolta kaikki ne tiedot, jotka komissio on saanut Mochovcen ydinvoimalan laajentamiseen liittyen.
      Toisin kuin unionin yleinen tuomioistuin on katsonut, komission kirje, jossa on vastattu valittajan esittämään kyselyyn, muodostaa SEUT 263 artiklassa tarkoitetun päätöksen, johon voidaan hakea muutosta. Tämä ilmenee unionin tuomioistuimen vakiintuneesta oikeuskäytännöstä ja erityisesti unionin tuomioistuimen asiassa 60/81 (IBM) 11.11.1981 antamasta tuomiosta.

         (1)  EYVL L 145, s. 43.


title: Asia T-358/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 8.5.2015 – Hoteles Catalonia v. SMHV – Fundació Catalunya-La Pedrera, fundació especial (HOTEL CATALONIA LA PEDRERA)

text:
               13.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/26

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 8.5.2015 – Hoteles Catalonia v. SMHV – Fundació Catalunya-La Pedrera, fundació especial (HOTEL CATALONIA LA PEDRERA)
   (Asia T-358/14) (1)

   (2015/C 228/36)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Seitsemännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 253, 4.8.2014.


title: Asia T-519/11 P: Valitus, jonka Sandro Gozi on tehnyt 29.9.2011 virkamiestuomioistuimen asiassa F-116/10, Gozi v. komissio, 20.7.2011 antamasta tuomiosta

text:
               26.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/41

         Valitus, jonka Sandro Gozi on tehnyt 29.9.2011 virkamiestuomioistuimen asiassa F-116/10, Gozi v. komissio, 20.7.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia T-519/11 P)
   2011/C 347/73
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Sandro Gozi (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat G. Passalacqua ja G. Calcerano)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosaston — osasto D — 6.8.2010 toteuttaman toimen HR.D.2/MB/db Ares (2010) — Y96 985

               —

               katsomaan, että Gozilla on oikeus saada korvaus asianajokuluista, ja näin ollen velvoittamaan komission suorittamaan hänelle 24 480 euron suuruisen summan oikeudenkäyntikuluineen

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kyseessä oleva kanne koskee päätöstä, jolla vastapuoli kieltäytyi korvaamasta 24 480 euron suuruista summaa valittajalle Italiassa käydystä oikeudenkäyntimenettelystä aiheutuneista asianajokuluista.
   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa yhteen ainoaan valitusperusteeseen, joka perustuu siihen, että tämän valituksen kohteena olevaan tuomioon sisältyy oikeudellinen virhe ja sen perustelut ovat useilta eri osin ilmeisen ristiriitaiset, koska siinä ei oteta huomioon henkilöstösääntöjen 24 artiklan tarkoitusta eikä sanamuotoa ja se on ristiriidassa sen oikeuskäytännön kanssa, johon siinä itsessään viitataan, ja komissiossa käydyssä menettelyssä esitettyjen tosiseikkoja koskevien toteamusten kanssa.


title: Asia F-16/10: Kanne 10.3.2010 — M. Almeida Campos ym. v. neuvosto

text:
               22.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/55

         Kanne 10.3.2010 — M. Almeida Campos ym. v. neuvosto
   (Asia F-16/10)
   2010/C 134/92
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: M. Almeida Campos ym. (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja É. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Niiden päätösten kumoaminen, joilla kantajat jätettiin ylentämättä palkkaluokkaan AD12 vuoden 2009 ylennyskierroksella ja, siltä osin kuin on tarpeellista, niiden päätösten kumoaminen, joilla tähän palkkaluokkaan ylennettiin samalla ylennyskierroksella virkamiehet, joiden nimet mainitaan ylennettyjen virkamiesten luetteloissa, jotka julkaistiin 27.4.2009 päivätyssä henkilöstötiedotteessa nro 97/09 ja 13.5.2009 päivätyssä henkilöstötiedotteessa nro 93/09.

      Vaatimukset

               —

               Päätökset, joilla kantajat jätettiin ylentämättä palkkaluokkaan AD12 vuoden 2009 ylennyskierroksella, on kumottava

               —

               siltä osin kuin on tarpeellista, on kumottava päätökset, joilla ylennettiin palkkaluokkaan AD12 vuoden 2009 ylennyskierroksella virkamiehet, joiden nimet mainitaan ylennettyjen virkamiesten luetteloissa, jotka julkaistiin 27.4.2009 päivätyssä henkilöstötiedotteessa nro 97/09 ja 13.5.2009 päivätyssä henkilöstötiedotteessa nro 93/09

               —

               Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-364/12: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 5.2.2013 (Audiencia Provincial de Barcelonan (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Miguel Fradera Torredemer, Teresa Torredemer Marcet, Enrique Fradera Ohlsen ja Alicia Fradera Torredemer v. Corporación Uniland SA

text:
               13.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/19

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 5.2.2013 (Audiencia Provincial de Barcelonan (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Miguel Fradera Torredemer, Teresa Torredemer Marcet, Enrique Fradera Ohlsen ja Alicia Fradera Torredemer v. Corporación Uniland SA
   (Asia C-364/12) (1)

   2013/C 108/51
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 303, 6.10.2012.


title: Asia C-546/12 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 21.5.2015 – Valittajana Ralf Schräder sekä muina osapuolina yhteisön kasvilajikevirasto (CPVO) ja Jørn Hansson (Muutoksenhaku — Yhteisön kasvinjalostajanoikeudet — Yhteisön kasvilajikevirasto (CPVO) — Asetus (EY) N:o 2100/94 — 20 ja 76 artikla — Asetus (EY) N:o 874/2009 — 51 artikla — Vaatimus yhteisön kasvinjalostajanoikeuksia koskevan mitättömyysmenettelyn aloittamisesta — Viran puolesta tutkimisen periaate — Menettely CPVO:n valituslautakunnassa — Olennaiset todisteet)

text:
               20.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 236/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 21.5.2015 – Valittajana Ralf Schräder sekä muina osapuolina yhteisön kasvilajikevirasto (CPVO) ja Jørn Hansson
   (Asia C-546/12 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Yhteisön kasvinjalostajanoikeudet - Yhteisön kasvilajikevirasto (CPVO) - Asetus (EY) N:o 2100/94 - 20 ja 76 artikla - Asetus (EY) N:o 874/2009 - 51 artikla - Vaatimus yhteisön kasvinjalostajanoikeuksia koskevan mitättömyysmenettelyn aloittamisesta - Viran puolesta tutkimisen periaate - Menettely CPVO:n valituslautakunnassa - Olennaiset todisteet))
   (2015/C 236/02)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Ralf Schräder (edustaja: Rechtsanwalt T. Leidereiter)

      Muut osapuolet: yhteisön kasvilajikevirasto (CPVO) (asiamies: M. Ekvad, avustajanaan Rechtsanwalt A. von Mühlendahl) ja Jørn Hansson (edustaja: Rechtsanwalt G. Würtenberger)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Ralf Schräder velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 38, 9.2.2013.


title: Asia T-267/16: Kanne 27.5.2016 – Tarmac Trading v. komissio

text:
               8.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/25

         Kanne 27.5.2016 – Tarmac Trading v. komissio
   (Asia T-267/16)
   (2016/C 287/31)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Tarmac Trading Ltd. (Birmingham, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: D. Anderson ja P. Halford, solicitors, ja K. Beal, QC)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa valtiontuesta SA.34775 (13/C) (ex 12/NN) – Kiviainesvero – 27.3.2015 annetun komission päätöksen (EU) 2016/288 ja erityisesti kyseisen riidanalaisen päätöksen 625, 626, 629 ja 630 perustelukappaleen siltä osin kuin

                           —

                           riidanalaisessa päätöksessä määritellään sääntöjenvastaisen tuen ainoiksi saajiksi yhtiöt, jotka tuottivat savikiveä ja pääosin savikivestä koostuvia tuotteita 1.4.2002 ja päätöksen antamisajankohdan välisenä aikana (jäljempänä savikiven tuottajat), ja

                           —

                           riidanalaisessa päätöksessä yksilöidään pelkästään savikiven tuottajilta takaisin perittävän tuen määrä, edellytetään perimään niiltä takaisin koko sen kiviainesveron määrä, johon sääntöjenvastaisia vapautuksia sovellettiin, eikä velvoiteta Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusta alentamaan takaisin perittävää määrää siinä määrin kuin savikiven tuottajat siirsivät kyseisistä vapautuksista saadun edun asiakkailleen; ja

               —

               velvoittaa komission korvaamaan kantajalle tästä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu oikeudelliseen virheeseen ja/tai ilmeiseen arviointivirheeseen tuensaajia yksilöitäessä ja takaisin perittävän tuen määrää laskettaessa
               Kantajan mukaan komissio teki oikeudellisen virheen ja/tai ilmeisen arviointivirheen siltä osin kuin riidanalaisessa päätöksessä yksilöidään savikiven tuottajat ainoiksi sääntöjenvastaisen tuen saajiksi eikä velvoiteta Yhdistynyttä kuningaskuntaa alentamaan niiltä takaisin perittävän tuen määrää siinä määrin kuin ne siirsivät savikiveä koskevasta verovapautuksesta saadut edut asiakkailleen.

                           —

                           Kantaja väittää, että unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-308/00 RENV, Salzgitter v. komissio (ECLI:EU:T:2013:30) vahvistamassa oikeuskäytännössä on todettu, että takaisinperimisen on rajoituttava ainoastaan niihin taloudellisiin etuihin, jotka tuensaaja on todella saanut siitä, että tuki on annettu sen käyttöön, ja oltava oikeassa suhteessa näihin etuihin. Asiassa T-473/12, Aer Lingus v. komissio (ECLI:EU:T:2015:78) ja asiassa T-500/12, Ryanair v. komissio (ECLI:EU:T:2015:73) on kantajan mukaan lisäksi katsottu, että silloin kun on kyse tietyn hyödykkeen tai palvelun kuluttamisesta kannettavan välillisen veron, joka yrityksen on tarkoitus vyöryttää asiakkailleen, verokannan alentamisesta muodostuvasta tuesta ja kun myös alennetun verokannan soveltamisesta johtuva taloudellinen etu olisi voitu vyöryttää asiakkaille, yritykseltä takaisin perittävän tuen määrä on pelkästään yrityksen todellisuudessa saama ja säilyttämä etu.

                           —

                           Kantaja huomauttaa lisäksi, että savikiven valmistevero on välillinen vero, joka kannetaan kiviainesten kuluttamisesta ja joka on tarkoitettu (jonka Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on tarkoittanut) siirrettäväksi kiviaineksia louhivilta ja niitä kaupallisesti hyödyntäviltä yrityksiltä näiden asiakkaille. Savikiven tuottajat (mukaan lukien kantaja) olisivat voineet siirtää – ja todellisuudessa siirsivätkin – savikiven verovapautuksista saadun taloudellisen edun kantajan mukaan asiakkaille alhaisempien myyntihintojen muodossa.

                           —

                           Kantaja väittää lisäksi, että samasta syystä sillä, että maksamaton kivennäisainevero peritään kokonaisuudessaan takaisin, ei voida varmistaa sitä, että aikaisempi tilanne palautetaan ennalleen, ja se voisi aiheuttaa kilpailun vääristymistä edelleen, koska se saattaisi johtaa siihen, että savikiven tuottajilta (mukaan lukien kantajalta) peritään takaisin niiden todellisuudessa saamaa etua enemmän.

                           —

                           Asiasta T-473/12, Aer Lingus v. komissio (ECLI:EU:T:2015:78) ja asiasta T-500/12, Ryanair v. komissio (ECLI:EU:T:2015:73) seuraa näin ollen kantajan mukaan, että ainoa tuki, joka voidaan periä takaisin savikiven tuottajilta, on kyseisten tuottajien todellisuudessa saama ja säilyttämä etu.

                           —

                           Kantaja huomauttaa lopuksi, että komissio teki oikeudellisen virheen, sovelsi virheellisesti SEUT 108 artiklaa ja/tai Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1) 14 artiklaa ja/tai teki ilmeisen arviointivirheen siltä osin kuin riidanalaisessa päätöksessä edellytetään perimään savikiven tuottajilta takaisin koko sen kiviainesveron määrä, josta ne oli vapautettu kiviainesveroa koskevien vapautusten nojalla, ilman mitään alennusta, jolla otettaisiin huomioon savikiven tuottajien asiakkailleen siirtämä etu.

               2.

               Toinen kanneperuste, joka perustuu unionin oikeuden suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen
               Kantaja väittää, että se, että maksamaton kiviainesvero peritään siltä täysimääräisesti takaisin sen hyödyntämään savikiven osalta, on neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklan 1 kohdan vastaisesti suhteetonta mihin tahansa taloudelliseen etuun nähden, joka tuen antamisesta sen käyttöön seuraa. Kantaja siirsi kiviainesverosta vapauttamisesta saadun edun kokonaisuudessaan asiakkailleen ja sen on käytännössä mahdotonta periä kyseistä maksamatonta kiviainesveroa takaisin asiakkailtaan taannehtivasti.


title: Asia C-353/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte di Appello di Bari (Italia) on esittänyt 13.7.2015 – Leonmobili S.r.l. ja Gennaro Leone v. Homag Holzbearbeitungssysteme GmbH ym.

text:
               14.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 302/24

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte di Appello di Bari (Italia) on esittänyt 13.7.2015 – Leonmobili S.r.l. ja Gennaro Leone v. Homag Holzbearbeitungssysteme GmbH ym.
   (Asia C-353/15)
   (2015/C 302/30)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte di Appello di Bari

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Leonmobili Srl ja Gennaro Leone

      Vastapuolet: Homag Holzbearbeitungssysteme GmbH, Curatela del Fallimento Leonmobili Srl, ICO Srl, Arturo Salice SpA, Grafiche Ricciarelli di Ricciarelli Bernardino, Deutsche Bank SpA, Fida Srl ja Elica SpA

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko tuomioistuimen toimivallan riitauttaneen asianosaisen esittämällä näytöllä, jonka mukaan yhtiön taloudellisten intressien keskus on muussa valtiossa kuin siinä, jossa sen sääntömääräinen kotipaikka sijaitsee, kumota maksukyvyttömyysmenettelyistä 29.5.2000 annetun asetuksen (EY) N:o 1346/2000 (1) 3 artiklan 1 kohdan loppuosassa ja 2 kohdassa säädetty olettama, jos yhtiöllä ei ole toimipaikkoja toisessa jäsenvaltiossa?

               2)

               Jos edeltävään kysymykseen vastataan myöntävästi, voidaanko näyttö esittää tukeutumalla toiseen olettamaan arvioimalla indisioita, joista on loogisesti johdettavissa, että taloudellisten intressien keskus sijaitsee toisessa jäsenvaltiossa?

      (1)  EYVL L 160, s. 1.


title: Asia C-89/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovakia) on esittänyt 15.2.2016 – Radosław Szoja v. Sociálna poisťovňa

text:
               17.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 175/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovakia) on esittänyt 15.2.2016 – Radosław Szoja v. Sociálna poisťovňa
   (Asia C-89/16)
   (2016/C 175/06)
   Oikeudenkäyntikieli: slovakki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Radosław Szoja

      Vastapuoli: Sociálna poisťovňa

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko mahdollista tulkita sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 (1) 13 artiklan 3 kohtaa, kun otetaan huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan 34 artiklan 1 ja 2 kohdassa vahvistettu oikeus sosiaaliturvaetuuksiin ja sosiaalipalveluihin, pääasian kohteena olevan riidan olosuhteissa siten, että ei oteta huomioon sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 883/2004 täytäntöönpanomenettelystä 16.9.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 987/2009 (2) 14 artiklan täsmennyksiä eikä mahdollisuutta soveltaa tämän perusteella kyseisen asetuksen 16 artiklassa tarkoitettua menettelyä, jolloin työajan lyhyt kesto tai työntekijän palkan pienuus ei vaikuta siihen, miten valitaan kansallinen lainsäädäntö, jota sovelletaan siinä tapauksessa, että palkattu työ ja toiminta itsenäisenä ammatinharjoittajana osuvat päällekkäin, eli voidaanko edellä mainittua täytäntöönpanoasetuksen 14 artiklaa jättää soveltamatta perusasetuksen 13 artiklan 3 kohtaa tulkittaessa?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, voiko kansallinen tuomioistuin arvioida tilanteessa, jossa kaksi asetusta eli perusasetus ja täytäntöönpanoasetus ovat soveltamisvaiheessa ristiriidassa keskenään, tässä tapauksessa sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 883/2004 ja sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 883/2004 täytäntöönpanomenettelystä 16.9.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 987/2009, niiden säännöksiä niiden normatiivisen painoarvon perusteella eli sillä perusteella, mikä on niiden asema unionin oikeuden säädöshierarkiassa?

               3)

               Onko mahdollista pitää perusasetuksen säännösten tulkintaa, jonka hallintotoimikunta on esittänyt perusasetuksen 72 artiklan mukaisesti, Euroopan unionin toimielimen sitovana tulkintana, josta kansallinen tuomioistuin ei voi poiketa, mikä samaan aikaan estää ennakkoratkaisupyynnön esittämisen, vai onko kyseessä vain yksi Euroopan unionin oikeuden hyväksytyistä tulkinnoista, joka kansallisen tuomioistuimen on otettava huomioon yhtenä päätöksensä perustana olevista seikoista?

      (1)  EUVL L 166, s. 1.

      (2)  EUVL L 284, s 1.


title: Asia C-436/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 9.11.2009 — Attila Belkiran v. Oberbürgermeister der Stadt Krefeld — Muu osapuoli: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/26

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 9.11.2009 — Attila Belkiran v. Oberbürgermeister der Stadt Krefeld — Muu osapuoli: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
   (Asia C-436/09)
   2010/C 24/47
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesverwaltungsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Attila Belkiran

      Vastapuoli: Oberbürgermeister der Stadt Krefeld

      Muu osapuoli: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Ennakkoratkaisukysymys

   Koskeeko assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu suoja karkottamista vastaan Turkin kansalaista, jolla on assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 7 artiklassa tarkoitettu oikeusasema ja joka on oleskellut 10 viime vuoden ajan jäsenvaltiossa, johon nähden tämä oikeusasema on voimassa, direktiivin 2004/38/EY (1) 28 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaan siten, että karkottaminen sallitaan vain jäsenvaltioiden määrittämien yleistä turvallisuutta koskevien pakottavien syiden perusteella?

      (1)  Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/38/EY (EUVL L 158, s. 77).