title: Asia T-468/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.4.2014 – Tisza Erőmű v. komissio (Valtiontuet — Unkarin viranomaisten tietyille sähköntuottajille myöntämät tuet — Julkisen yrityksen ja tiettyjen sähköntuottajien välillä tehdyt sähkönhankintasopimukset — Päätös, jolla valtiontuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja jossa määrätään, että se on maksettava takaisin — Perusteluvelvollisuus — Valtiontuen käsite — Etu — Valikoivuus — Valtion varat — Toimenpiteen luokittelu valtion toimenpiteeksi — Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan — Puolustautumisoikeudet — Oikeusvarmuus — Perusteltu luottamus — Yhdenvertainen kohtelu — Oikeasuhteisuus — Toimivallan ylittäminen — Euroopan energiaperuskirjan 10 artikla)

text:
               24.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.4.2014 – Tisza Erőmű v. komissio
   (Asia T-468/08) (1)

   ((Valtiontuet - Unkarin viranomaisten tietyille sähköntuottajille myöntämät tuet - Julkisen yrityksen ja tiettyjen sähköntuottajien välillä tehdyt sähkönhankintasopimukset - Päätös, jolla valtiontuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja jossa määrätään, että se on maksettava takaisin - Perusteluvelvollisuus - Valtiontuen käsite - Etu - Valikoivuus - Valtion varat - Toimenpiteen luokittelu valtion toimenpiteeksi - Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan - Puolustautumisoikeudet - Oikeusvarmuus - Perusteltu luottamus - Yhdenvertainen kohtelu - Oikeasuhteisuus - Toimivallan ylittäminen - Euroopan energiaperuskirjan 10 artikla))
   2014/C 194/23
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Tisza Erőmű kft, aiemmin AES-Tisza Erőmű kft (Tiszaújváros, Unkari) (edustajat: aluksi asianajajat T. Ottervanger ja E. Henny, sitten T. Ottervanger)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Flynn, N. Khan ja K. Talabér-Ritz,

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota Unkarin sähkönhankintasopimusten yhteydessä myöntämästä valtiontuesta C 41/05 4.6.2008 tehty komission päätös 2009/609/EY (EUVL 2009, L 225, s. 53).

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Tisza Erőmű kft velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      (1)  EUVL C 6, 10.1.2009.


title: Asia C-526/08: Kanne 2.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/31

         Kanne 2.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-526/08)
   (2009/C 44/51)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: S. Pardo Quintillán ja N. von Lingen)

      Vastaaja: Luxemburgin suurherttuakunta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta 12.12.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut direktiivin 4 ja 5 artiklan, luettuna yhdessä liitteessä II olevan A kohdan 1 luetelmakohdan ja liitteessä III olevan 1 kohdan 1 luetelmakohdan, liitteessä II olevan A kohdan 5 luetelmakohdan ja liitteessä III olevan 1 kohdan 2 luetelmakohdan sekä liitteessä II olevan A kohdan 2 luetelmakohdan ja liitteessä II olevan A kohdan 6 luetelmakohdan kanssa, täysimääräisen ja asianmukaisen noudattamisen edellyttämiä kaikkia lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, ja

               —

               Luxemburgin suurherttuakunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio vetoaa neljään väitteeseen kanteensa tueksi.
   Ensimmäisessä väitteessään komissio moittii vastaajaa siitä, että se ei ole noudattanut direktiivissä säädettyjä maahan levittämistä koskevia menettelyjä eikä aikoja. Luxemburgin lainsäädännössä mainitaan nimittäin vain eloperäiset lannoitteet, vaikka maahan levittämistä tiettyinä aikoina koskeva kielto koskee sekä keinolannoitteita että eloperäisiä lannoitteita. Lisäksi kielto levittää maahan lannoitteita tiettyinä aikoina koskee kaikkia maatalousmaita mukaan lukien niityt, jotka eivät kuulu kansallisiin täytäntöönpanotoimenpiteisiin. Kantaja väittää myös, että kansallisessa lainsäädännössä on määriteltävä yksityiskohtaisemmin ne tilanteet, jolloin voidaan poiketa maahan levittämistä koskevasta kiellosta, sillä tästä mahdollisuudesta ei ole säädetty direktiivissä.
   Kantaja väittää toisessa väitteessään, että kansallisessa lainsäädännössä ei säädetä nestemäisten lannoitteiden säilytyksen vähimmäistilavuutta koskevasta vaatimuksesta kaikissa laitoksissa, vaan siinä mainitaan ainoastaan uudet tai korjattavana olevat laitokset. Tällainen täytäntöönpano ei noudata direktiiviä siltä osin kuin myös olemassa olevissa laitoksissa ilmenee vaaroja pilaantumisesta. Kansallisessa lainsäädännössä on siten asetettava vähimmäistilavuus säilytykselle kaikissa laitoksissa.
   Komissio väittää kolmannessa väitteessä, että kansallisessa lainsäädännössä maahan levittämistä jyrkillä rinteillä koskevan kiellon piiriin on sisällytettävä kaikki lannoitteet eikä vain eloperäistä alkuperää olevat lannoitteet.
   Neljännessä ja viimeisessä väitteessä vastaajaa moititaan siitä, että se ei ole toteuttanut riittäviä toimenpiteitä maahan levittämisen tekniikoiden osalta muun muassa varmistaakseen lannoitteiden yhdenmukaisen ja asianmukaisen maahan levittämisen.

      (1)  EYVL L 375, s. 1.


title: Asia T-297/11: Kanne 10.6.2011 — Buzzi Unicem v. komissio

text:
               30.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 226/28

         Kanne 10.6.2011 — Buzzi Unicem v. komissio
   (Asia T-297/11)
   2011/C 226/56
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Buzzi Unicem (Casale Monferrato, Italia) (edustaja: avvocati C. Osti ja A. Prastaro)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen kokonaisuudessaan perustelujen puuttumisen tai riittämättömien perustelujen ja tästä seuranneen kantajan puolustautumisoikeuksien loukkaamisen sekä hyvän hallinnon periaatteen loukkaamisen vuoksi

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen kokonaisuudessaan toimivallan ylityksen tai harkintavallan väärinkäytön vuoksi, mistä on aiheutunut todistustaakan kääntyminen

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen kokonaisuudessaan tai osittain komissiolle 18 artiklalla annetun toimivallan ylityksen, suhteellisuusperiaatteen ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaamisen ja kontradiktorisen menettelyn noudattamatta jättämisen, millä on rikottu komission Best Practices'ia, vuoksi

               —

               joka tapauksessa, velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu puuttuviin tai riittämättömiin perusteluihin, puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen

                           —

                           Kantaja väittää, että riidanalaisessa päätöksessä ei ole noudatettu komission perusteluvelvollisuutta ja että sillä loukataan kantajan puolustautumisoikeuksia, koska siinä ei anneta (tai annetaan täysin riittämättömästi) tietoja tutkimuksen kohteesta ja ulottuvuudesta.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu toimivallan ylittämiseen ja harkintavallan väärinkäyttöön sekä todistustaakan kääntämiseen

                           —

                           Kantaja väittää, että komissio on ylittänyt toimivaltansa ja käyttänyt väärin harkintavaltaansa, koska tietojensaantipyynnöllä pyritään jo sen hallussa olevien tietojen tarkistamiseen eikä markkinoita koskevan täydellisen tietokannan laatimiseen tietojen puuttuessa. Tällä loukataan myös syyttömyysolettamaa koskevaa periaatetta ja käännetään selvästi todistustaakka.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu asetuksen N:o 1/2003 18 artiklassa säädettyjen toimivaltuuksien ylittämiseen

                           —

                           Kantaja väittää, että komission pyynnöt ovat tyypiltään sellaisia, että niillä ylitetään 18 artiklassa, jonka mukaan komissio voi pyytää tarvittavia tietoja vain sellaisista seikoista, jotka voivat olla yrityksen tiedossa, ja pyytää yritystä ilmaisemaan sille niihin liittyvät, yrityksen hallussa olevat asiakirjat, säädetyt toimivaltuudet..

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen ja 18 artiklassa säädettyjen toimivaltuuksien ylittämiseen

                           —

                           Kantaja väittää, että riidanalaisessa päätöksessä ylitetään tarpeellisuudelle 18 artiklassa asetetut rajat ja että sillä loukataan suhteellisuusperiaatetta sekä sen vuoksi, että sillä vaaditaan tarpeettomia tietoja, että sen vuoksi, ettei siinä etsitä useampien toimenpiteiden joukosta sitä, josta olisi aiheutunut vähemmän haittaa yritykselle, ja myöskin sen vuoksi, että kantajaan kohdistuvat vaatimukset ovat ylenpalttisia.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu komission Best practices'in ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen

                           —

                           Kantaja väittää, että komissio on loukannut Best practices'iaan, koska se on ensin pyytänyt kantajaa kommentoimaan riidanalaisesta päätöksestä tehtyä luonnosta, mutta se ei tämän jälkeen ole ottanut huomioon näitä kommentteja, varsinkin kun otetaan huomioon, että riidanalainen päätös poikkeaa huomattavasti luonnoksesta. Se väittää lisäksi, että pyyntöjen jatkuva muuttaminen osoittaa selvästi, että komissio ei ollut toiminnassaan noudattanut huolellisuutta, ja tämä on hyvän hallinnon periaatteen vastaista.


title: Asia C-427/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 16.7.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Irlanti (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi — Direktiivi 85/337/ETY — Muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeus — Direktiivi 2003/35/EY)

text:
               12.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 220/3

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 16.7.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Irlanti
   (Asia C-427/07) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi - Direktiivi 85/337/ETY - Muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeus - Direktiivi 2003/35/EY)
   2009/C 220/04
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: D. Recchia, P. Oliver ja J.-B. Laignelot)

      Vastaaja: Irlanti (asiamies: D. O’Hagan, avustajinaan M. Collins, SC, ja D. McGrath, BL)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY (EYVL L 175, s. 40) 2 artiklan 1 kohdan ja 4 artiklan 2, 3 ja 4 kohdan rikkominen — Yleisön osallistumisesta tiettyjen ympäristöä koskevien suunnitelmien ja ohjelmien laatimiseen sekä neuvoston direktiivien 85/337/ETY ja 96/61/EY muuttamisesta yleisön osallistumisen sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeuden osalta 26.5.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/35/EY (EUVL L 156, s. 17) 3 ja 4 artiklan noudattamisen edellyttämiä säännöksiä ei ole annettu

      Tuomiolauselma

               1)

               Irlanti

                           —

                           ei ole noudattanut tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 3.3.1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY, mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut kaikkia direktiivin 85/337, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/11, 2 artiklan 1 kohdan ja 4 artiklan 2–4 kohdan mukaisia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että ennen luvan myöntämistä hankkeet, joilla todennäköisesti on merkittäviä ympäristövaikutuksia direktiivin 85/377, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/11, liitteessä II olevan 10 kohdan e alakohtaan kuuluvassa ryhmässä tienrakennus, alistetaan lupamenettelyyn ja että niiden vaikutukset arvioidaan kyseisen direktiivin 5–10 artiklan mukaisesti

                           —

                           ei ole noudattanut yleisön osallistumisesta tiettyjen ympäristöä koskevien suunnitelmien ja ohjelmien laatimiseen sekä neuvoston direktiivien 85/337/ETY ja 96/61/EY muuttamisesta yleisön osallistumisen sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeuden osalta 26.5.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/35/EY 6 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin 3 artiklan 3–7 kohdan eikä 4 artiklan 2–4 kohdan noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja se on jättänyt ilmoittamatta Euroopan yhteisöjen komissiolle eräät näistä säännöksistä.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan yhteisöjen komissio ja Irlanti vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 269, 10.11.2007.


title: Asia C-525/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 11.9.2014 – Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ympäristö — Direktiivi 2000/60/EY — Yhteisön vesipolitiikan puitteet — Vesipalvelujen kustannusten kattaminen — Käsite ”vesipalvelut” )

text:
               17.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 409/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 11.9.2014 – Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-525/12) (1)

   ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Ympäristö - Direktiivi 2000/60/EY - Yhteisön vesipolitiikan puitteet - Vesipalvelujen kustannusten kattaminen - Käsite ”vesipalvelut”))
   2014/C 409/05
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Manhaeve ja G. Wilms)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: T. Henze ja J. Möller)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Tanskan kuningaskunta (asiamiehet: M. Wolff ja V. Pasternak Jørgensen), Unkari (asiamiehet: M. Z. Fehér ja K. Szíjjártó), Itävallan tasavalta (asiamies: C. Pesendorfer), Suomen tasavalta (asiamiehet: J. Heliskoski ja H. Leppo), Ruotsin kuningaskunta (asiamiehet: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson ja S. Johannesson), Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: S. Behzadi-Spencer ja J. Beeko, avustajanaan barrister G. Facenna)

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Tanskan kuningaskunta, Unkari, Itävallan tasavalta, Suomen tasavalta, Ruotsin kuningaskunta ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 26, 26.1.2013.


title: Asia C-462/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Polymeles Protodikeio Athinon (Kreikka) on esittänyt 6.8.2013 — Warner — Lambert Company LLC ja Pfizer Ellas AE v. Minerva Farmakeftiki AE

text:
               15.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 78/2

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Polymeles Protodikeio Athinon (Kreikka) on esittänyt 6.8.2013 — Warner — Lambert Company LLC ja Pfizer Ellas AE v. Minerva Farmakeftiki AE
   (Asia C-462/13)
   2014/C 78/03
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Polymeles Protodikeio Athinon

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Warner — Lambert Company LLC ja Pfizer Ellas AE

      Vastaaja: Minerva Farmakeftiki AE
   Unionin tuomioistuin (kolmas jaosto) ratkaisi asian 30.1.2014 antamallaan perustellulla määräyksellä.


title: Asia T-45/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.3.2015 – Rose Vision ja Seseña v. komissio (Välityslauseke — Seitsemäs tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelma (2007 – 2013) — FIRST-, FutureNEM- ja sISI-hankkeita koskevat tukisopimukset — Kumoamiskanne ja vahingonkorvauskanne — Kanteen luonnehtiminen uudelleen — Tutkittavaksi ottaminen — Maksujen keskeyttäminen — Määräaika tilintarkastuskertomuksen toimittamiselle — Tietojen levittäminen kolmansille osapuolille)

text:
               20.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 127/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.3.2015 – Rose Vision ja Seseña v. komissio
   (Asia T-45/13) (1)

   ((Välityslauseke - Seitsemäs tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelma (2007 – 2013) - FIRST-, FutureNEM- ja sISI-hankkeita koskevat tukisopimukset - Kumoamiskanne ja vahingonkorvauskanne - Kanteen luonnehtiminen uudelleen - Tutkittavaksi ottaminen - Maksujen keskeyttäminen - Määräaika tilintarkastuskertomuksen toimittamiselle - Tietojen levittäminen kolmansille osapuolille))
   (2015/C 127/29)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Rose Vision, SL (Seseña, Espanja) ja Julián Seseña (Pozuelo de Alarcón, Espanja) (edustajat: asianajajat M. Muñiz Bernuy ja A. Alonso Villa)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: R. Lyal ja A. Sauka, avustajinaan asianajajat J. Rivas Andrés ja X. M. García García)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä vaatimus, jossa vaaditaan kumoamaan komission kirje, jolla komissio keskeytti maksujen suorittamisen hanketta FutureNEM koskevan tukisopimuksen nro 246910 yhteydessä, sekä tilintarkastuskertomus 11 INFS 025, jonka perusteella komissio antoi mainitun toimen, ja toisaalta vaatimus komission menettelyn johdosta kantajille väitetysti aiheutuneen vahingon korvaamiseksi 5 8 54  264 euron suuruisena, esillä olevan oikeudenkäynnin aikana arvioitavia vahinkoja sekä kertyneitä korkoja huomioon ottamatta

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Rose Vision, SL ja Julián Seseña velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 178, 22.6.2013.


title: Asia C-390/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nejvyšší správní soud (Tšekin tasavalta) on esittänyt 22.7.2011 — CS AGRO Ronov s.r.o. v. Ministerstvo zemědělství

text:
               22.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nejvyšší správní soud (Tšekin tasavalta) on esittänyt 22.7.2011 — CS AGRO Ronov s.r.o. v. Ministerstvo zemědělství
   (Asia C-390/11)
   2011/C 311/28
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Nejvyšší správní soud

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: CS AGRO Ronov s.r.o.

      Vastaaja: Ministerstvo zemědělství

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko neuvoston asetuksen (EY) N:o 320/2006 4 a artiklan 1 kohtaa, sellaisena kuin se on lisätty neuvoston asetuksella (EY) N:o 1261/2007 (1), tulkittava siten, että sitoumuksella, joka koskee luopumista tietyn kiintiösokerijuurikasmäärän toimittamisesta yritykselle, jonka kanssa viljelijä on tehnyt toimitussopimuksen edellisenä markkinointivuonna, tarkoitetaan viljelijän yksipuolista ilmoitusta, jonka mukaan se ei toimita sokerijuurikasta markkinointivuonna 2008/2009, vai tarkoitetaanko sitoumuksella sokerijuurikkaan toimittamista mainittuna markkinointivuonna koskevan viljelijän ja sokeriyrityksen sopimussuhteen päättämistä kirjallisesti?

               2)

               Voiko se, että sopimuspuoli käyttää suoraan sitovassa EU:n säännöksessä säädettyä toimenpidettä, johtaa siihen, ettei voimassa olevaan yksityisoikeudelliseen sopimukseen perustuvaa kyseisen sopimuspuolen velvoitetta voida panna täytäntöön, sillä edellytyksellä, että tämän seurauksena toiselle sopimuspuolelle myönnetään varoja julkisesta talousarviosta?

      (1)  EUVL L 58, s. 42.


title: Asia C-348/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 9.7.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Judecătoria Câmpulung – Romania) – Maria Bucura v. SC Bancpost SA (Ennakkoratkaisupyyntö — Kuluttajansuoja — Direktiivi 87/102/ETY — 1 artiklan 2 kohdan a alakohta — Kulutusluotto — Kuluttajan käsite — Direktiivi 93/13/ETY — 2 artiklan b alakohta, 3–5 artikla ja 6 artiklan 1 kohta — Kohtuuttomat ehdot — Kansallinen tuomioistuin tutkii asian viran puolesta — Selkeästi ja ymmärrettävästi laaditut ehdot — Tiedot, jotka velkojan on toimitettava)

text:
               7.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/15

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 9.7.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Judecătoria Câmpulung – Romania) – Maria Bucura v. SC Bancpost SA
   (Asia C-348/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Kuluttajansuoja - Direktiivi 87/102/ETY - 1 artiklan 2 kohdan a alakohta - Kulutusluotto - Kuluttajan käsite - Direktiivi 93/13/ETY - 2 artiklan b alakohta, 3–5 artikla ja 6 artiklan 1 kohta - Kohtuuttomat ehdot - Kansallinen tuomioistuin tutkii asian viran puolesta - Selkeästi ja ymmärrettävästi laaditut ehdot - Tiedot, jotka velkojan on toimitettava))
   (2015/C 294/19)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Judecătoria Câmpulung

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Maria Bucura

      Vastaaja: SC Bancpost SA

      Muu osapuoli: Vasile Ciobanu

      Tuomiolauselma

               1)

               Kulutusluottoja koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 22.12.1986 annetun neuvoston direktiivin 87/102/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 16.2.1998 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/7/EY, 1 artiklan 2 kohdan a alakohtaa ja kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 2 artiklan b alakohtaa on tulkittava siten, että kyseisissä säännöksissä tarkoitetun ”kuluttajan” käsitteen soveltamisalaan kuuluu luonnollinen henkilö, joka on yhteisvelallisen asemassa elinkeinonharjoittajan kanssa tehdyn sopimuksen nojalla, kun kyseinen luonnollinen henkilö toimii tarkoituksessa, jota voidaan pitää tämän liike- tai ammattitoimintaan kuulumattomana.

               2)

               Direktiivin 93/13 6 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että kansallisen tuomioistuimen on arvioitava viran puolesta kyseisessä säännöksessä tarkoitettua kuluttajan ja elinkeinonharjoittavan välillä tehdyn sopimuksen ehtojen kohtuuttomuutta, koska kyseisellä tuomioistuimella on hallussaan tämän arvioinnin edellyttämät tosiseikat ja oikeudelliset seikat.

               3)

               Direktiivin 93/13 3–5 artiklaa on tulkittava siten, että arvioidessaan kyseisen direktiivin 3 artiklan 1 ja 3 kohdassa tarkoitettua kulutusluottosopimusehtojen kohtuuttomuutta kansallisen tuomioistuimen on otettava huomioon kaikki seikat, jotka liittyvät kyseisen sopimuksen tekemiseen. Sen on tässä yhteydessä varmistettava, että käsiteltävässä asiassa kuluttajalle on annettu tiedoksi kaikki seikat, jotka voivat vaikuttaa tämän sitoumuksen laajuuteen ja joiden avulla tämä voi arvioida muun muassa lainansa kokonaiskustannuksia. Tässä arvioinnissa on yhtäältä ratkaisevaa se, onko ehdot laadittu selkeästi ja ymmärrettävästi, jotta keskivertokuluttaja – eli tavanomaisen valistunut ja kohtuullisen tarkkaavainen ja huolellinen kuluttaja – voi niiden perusteella arvioida tällaisia kustannuksia, ja toisaalta se siihen liittyvä seikka, ettei kulutusluottosopimuksessa mainita tietoja, joita pidetään sopimuksen kohteena olevien tavaroiden tai palvelujen luonne huomioiden keskeisinä ja joita ovat erityisesti direktiivin 87/102, sellaisena kuin se on muutettuna, 4 artiklassa tarkoitetut tiedot.

      (1)  EUVL C 361, 13.10.2014.


title: Asia T-687/14: Kanne 22.9.2014 – Novomatic v. SMHV – Simba Toys (African SIMBA)

text:
               17.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 409/55

         Kanne 22.9.2014 – Novomatic v. SMHV – Simba Toys (African SIMBA)
   (Asia T-687/14)
   2014/C 409/75
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Novomatic AG (Gumpoldskirchen, Itävalta) (edustaja: asianajaja W. Mosing)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Simba Toys GmbH & Co. KG (Fürth, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 11.7.2014 asiassa R 2098/2013-4 tekemän päätöksen sillä seurauksella, että SMHV hylkää väitteen kokonaisuudessaan tavaroiden ja/tai merkkien samankaltaisuuden puuttumisen tai sekaannusvaaran puuttumisen vuoksi ja hyväksyy yhteisön tavaramerkkihakemuksen nro 009752271 ”African SIMBA” rekisteröitäväksi hakemuksen mukaisesti

               —

               SMHV:n – ja väitteentekijän, jos se osallistuu kirjalliseen käsittelyyn – on vastattava omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne on velvoitettava korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut valitusmenettelyssä sisämarkkinoiden harmonisointivirastossa (tavaramerkit ja mallit) ja tässä menettelyssä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki, joka sisältää sanat ”African SIMBA”, luokkaan 28 kuuluvia tavaroita varten – yhteisön tavaramerkkihakemus nro 9 752 271

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: toinen osapuoli valituslautakunnan menettelyssä

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: kansallinen kuviomerkki, joka sisältää sanan ”Simba”, sekä sanamerkin ”SIMBA” kansainvälinen rekisteröinti luokkaan 28 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 75 artiklan rikkominen


title: Asia F-5/14: Kanne 17.1.2014 — ZZ v. komissio

text:
               22.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 85/27

         Kanne 17.1.2014 — ZZ v. komissio
   (Asia F-5/14)
   2014/C 85/47
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja É. Boigelot)

      Vastaaja: komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Komission sen päätöksen kumoaminen, jolla kantaja henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevan 9 artiklan 1 kohdan h alakohdan nojalla irtisanottiin hänen eläkeoikeuksiaan vähentämättä sen jälkeen, kun OLAFin erästä yritystä kohtaan aloittaman tutkimuksen johdosta oli aloitettu sisäinen tutkinta, ja aineettoman sekä aineellisen vahingon korvaamista koskeva vaatimus.

      Vaatimukset

               —

               Nimittävän viranomaisen asiakirja-aineistoon CMS 12/042 liittyneessä kolmen osapuolen menettelyssä 16.10.2013 tekemä päätös, joka annettiin kantajalle tiedoksi tämän kotona 18.10.2013 ja jonka mukaan ”ZZ irtisanotaan henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevan 9 artiklan 1 kohdan h alakohdan nojalla tämän eläkeoikeuksia vähentämättä” ja joka tuli voimaan kyseistä ”tiedoksiantoajankohtaa seuraavassa kuussa”, on kumottava;

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan aineellinen, lääketieteellinen, perheeseen liittyvä, ammatillinen ja aineellinen vahinko ja haitta kantajan uralle; kyseisen vahingon määrä arvioidaan ennakolta yhdeksi euroksi siitä 33 000 euron summasta, jonka määrää tullaan käsittelyn kuluessa korottamaan tai pienentämään;

               —

               komissio on joka tapauksessa velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut henkilöstötuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 1 kohdan mukaisesti.


title: Asia C-175/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Ireland (Irlanti) on esittänyt 13.4.2011 — HID ja BA v. Refugee Applications Commissioner, Refugee Appeals Tribunal, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Ireland ja Attorney General

text:
               9.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 204/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Ireland (Irlanti) on esittänyt 13.4.2011 — HID ja BA v. Refugee Applications Commissioner, Refugee Appeals Tribunal, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Ireland ja Attorney General
   (Asia C-175/11)
   2011/C 204/26
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Ireland

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: HID ja BA

      Vastaajat: Refugee Applications Commissioner, Refugee Appeals Tribunal, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Ireland ja Attorney General

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Estävätkö 1.12.2005 annetun neuvoston direktiivin 2005/85/EY (1) säännökset tai Euroopan unionin lainsäädännön yleiset periaatteet jäsenvaltiota toteuttamasta hallinnollisia toimenpiteitä, joissa edellytetään, että turvapaikkahakemusten luokka, joka on määritelty turvapaikanhakijan kansalaisuuden tai alkuperämaan perusteella, tutkitaan ja ratkaistaan nopeutetussa menettelyssä tai asettamalla se etusijalle?

               2)

               Onko edellä mainitun neuvoston direktiivin 39 artiklaa, luettuna yhdessä sen johdanto-osan 27 perustelukappaleen ja SEUT 267 artiklan kanssa, tulkittava siten, että kansallinen lainsäädäntö tarjoaa niissä edellytetyn tehokkaan oikeussuojakeinon, kun turvapaikkahakemuksista ensimmäisessä asteessa tehtyä päätöstä koskeva uudelleentarkastelu tai muutoksenhaku kuuluu lain mukaan parlamentin säädöksellä perustetulle tuomioistuimelle, jolla on toimivalta tehdä turvapaikanhakijalle myönteisiä sitovia päätöksiä kaikkien hakemuksen kannalta merkityksellisten oikeudellisten seikkojen ja tosiseikkojen osalta kaikista tai joistakin seuraavista hallinnollisista organisatorisista piirteistä:

                           —

                           hallituksen ministerillä on harkintavaltaa kumota turvapaikkahakemuksesta tehty kielteinen päätös

                           —

                           ensimmäisessä asteessa tehdystä päätöksestä ja sitä koskevasta muutoksenhakuasiassa tehdystä päätöksestä vastuussa olevien elinten välillä on organisatorisia ja hallinnollisia yhteyksiä

                           —

                           ministeri nimittää tuomioistuimen päätösvaltaiset jäsenet, jotka toimivat tehtävässään osa-aikaisesti kolmen vuoden ajanjakson ajan ja saavat palkkaa käsiteltyjen asioiden perusteella

                           —

                           ministerillä on toimivalta antaa edellä mainitun lain 12 §:ssä, 16 §:n 2B momentin b kohdassa ja 16 §:n 11 momentissa määritellyn kaltaisia ohjeita?

      (1)  EUVL L 326, s. 13.


title: Asia C-406/13: Kanne 17.7.2013 — Euroopan komissio v. Romania

text:
               7.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/39

         Kanne 17.7.2013 — Euroopan komissio v. Romania
   (Asia C-406/13)
   2013/C 260/69
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Hetsch, O. Beynet ja L. Nicolae)

      Vastaaja: Romania

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Romania ei ole noudattanut maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/55/EY kumoamisesta 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/73/EY (1) 54 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia tämän direktiivin 3 artiklan 3 ja 4 kohdan, 4 artiklan 2 kohdan, 8 artiklan, 9 artiklan 1-7 kohdan, 10 artiklan 2 ja 5 kohdan, 13 artiklan 1 ja 5 kohdan, 14 artiklan 4 kohdan ja 5 kohdan b alakohdan, 16 artiklan 1 kohdan, 25 artiklan 5 kohdan, 36 artiklan 9 kohdan kolmannen alakohdan, 41 artiklan 1 kohdan d, g ja q alakohdan, 3 kohdan b ja d alakohdan, 6 kohdan a ja c alakohdan ja 10 ja 12 kohdan, 42 artiklan 1 kohdan, 43 artiklan 1, 4 ja 8 kohdan, 48 artiklan ja liitteessä I olevan 1 kohdan noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai joka tapauksessa koska se ei ole ilmoittanut niistä komissiolle,

               —

               Romania on SEUT 260 artiklan 3 kohdan mukaisesti velvoitettava maksamaan 30 228,48 euron suuruista päivittäistä uhkasakkoa tässä asiassa annettavan ratkaisun julistamispäivästä lähtien, koska se ei ole noudattanut velvollisuuttaan ilmoittaa kaikista direktiivin 2009/73/EY täytäntöönpanotoimenpiteistä

               —

               Romania on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Määräaika direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä päättyi 3.3.2011.

      (1)  EUVL L 211, s. 94.


title: Asia T-405/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.6.2013 — Spar Österreichische Warenhandels v. komissio (Kilpailu — Yrityskeskittymät — Kulutustavaroiden markkinat — Päätös, jolla yrityskeskittymä on todettu sisämarkkinoille soveltuvaksi — Sitoumukset — Ilmeinen arviointivirhe — Oikeus tulla kuulluksi — Perusteluvelvollisuus)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/61

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.6.2013 — Spar Österreichische Warenhandels v. komissio
   (Asia T-405/08) (1)

   (Kilpailu - Yrityskeskittymät - Kulutustavaroiden markkinat - Päätös, jolla yrityskeskittymä on todettu sisämarkkinoille soveltuvaksi - Sitoumukset - Ilmeinen arviointivirhe - Oikeus tulla kuulluksi - Perusteluvelvollisuus)
   2013/C 225/135
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Spar Österreichische Warenhandels AG (Salzburg, Itävalta) (edustajat: aluksi asianajajat A. H. Bischke, S. Brack ja D. Bräunlich, sitten asianajajat A. H. Bischke ja D. Bräunlich)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi S. Noë, N. von Lingen ja O. Weber, sittemmin S. Noë ja N. von Lingen, avustajanaan asianajaja M. Buntscheck)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Billa AG (Wiener Neudorf, Itävalta) (edustajat: asianajajat H. Wollmann, G. Drauz ja F. Urlesberger)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sen 23.6.2008 tehdyn komission päätöksen kumoaminen, jolla todettiin — sillä edellytyksellä, että esitettyjä sitoumuksia noudatetaan — yrityskeskittymien valvonnasta 20.1.2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (EUVL L 24, s. 1) 6 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti yhteismarkkinoille soveltuvaksi yrityskeskittymä, jossa saksalaiseen REWE-konserniin kuuluva Billa-yhtiö hankkii täyden määräysvallan itävaltalaisesta yhtiöstä ADEG:sta (asia COMP/M.5047 — REWE/ADEG).

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Spar Österreichische Warenhandels AG vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission ja Billa AG:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 6, 10.1.2009.


title: Asia C-548/08: Kanne 9.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ruotsin kuningaskunta

text:
               7.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/23

         Kanne 9.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ruotsin kuningaskunta
   (Asia C-548/08)
   (2009/C 32/41)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: H. Støvlbæk ja U. Jonsson)

      Vastaaja: Ruotsin kuningaskunta
   Vaatimukset

               —

               on todettava, että Ruotsin tasavalta ei ole noudattanut ammattipätevyyden tunnustamisesta 7.9.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/36/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja ja muita säädöksiä tai joka tapauksessa koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

               —

               Ruotsin kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanon määräaika päättyi 20.10.2007.

      (1)  EUVL L 255, s. 22.


title: Asia F-40/12: Kanne 20.3.2012 — ZZ v. Euroopan lentoturvallisuusvirasto

text:
               23.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 184/24

         Kanne 20.3.2012 — ZZ v. Euroopan lentoturvallisuusvirasto
   (Asia F-40/12)
   2012/C 184/53
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja A. G. Schwend)

      Vastaaja: Euroopan lentoturvallisuusvirasto

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Kanne, jossa vaaditaan kumoamaan päätös, jolla kantaja irtisanottiin, ja jossa vaaditaan kantajalle tästä irtisanomisesta ja häirinnästä aiheutuneen vahingon korvaamista.

      Vaatimukset

               —

               24.5.2011 tehty päätös, jolla kantaja irtisanottiin, on kumottava, ja kaikista tästä aiheutuvista taloudellisista seurauksista on määrättävä

               —

               Euroopan lentoturvallisuusvirasto on velvoitettava korvaamaan aineellinen vahinko 301 559,04 eurolla

               —

               Euroopan lentoturvallisuusvirasto on velvoitettava korvaamaan aineeton vahinko 50 000 eurolla

               —

               Euroopan lentoturvallisuusvirasto on velvoitettava korvaamaan 250 euroa päivässä 23.5.2011 ja häirinnällä aiheutetun aineettoman vahingon korvaamisesta tehtävän päätöksen tiedoksiantamisen väliseltä ajalta

               —

               Euroopan lentoturvallisuusvirasto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-511/08: Kanne 27.11.2008 — Unity OSG FZE v. Euroopan unionin neuvosto ja EUPOL Afganistan

text:
               7.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/44

         Kanne 27.11.2008 — Unity OSG FZE v. Euroopan unionin neuvosto ja EUPOL Afganistan
   (Asia T-511/08)
   (2009/C 32/86)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Unity OSG FZE (Dubai, Yhdistyneet arabiemiirikunnat) (edustajat: asianajajat C. Bryant ja J. McEwen)

      Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan unionin poliisioperaatio Afganistanissa (EUPOL Afganistan)
   Vaatimukset

               —

               Euroopan unionin Afganistanissa toimivan poliisioperaation (EUPOL Afganistan) päätös i) hylätä kantajan tarjous vartiointi- ja lähisuojauspalvelujen tarjoamisesta Afganistanissa ja ii) tehdä sopimus muun tarjoajan kanssa kantajalle 23.11.2008 ilmoitetulla tavalla, on kumottava

               —

               vastaaja on ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan mukaisesti velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja teki 19.12.2007 Euroopan unionin Afganistanissa toimivan poliisioperaation (jäljempänä EUPOL Afganistan) (1) kanssa sopimuksen turvallisuuspalvelujen tarjoamisesta. EUPOL Afganistan julkaisi vuoden 2008 syyskuussa julkista hankintaa koskevan ilmoituksen, joka koski vartiointi- ja lähisuojapalvelujen tarjoamista ja joka julkaistiin (2) Euroopan komission EuropeAid -ohjelmaan liittyvällä internet-sivustolla ja varainhoitoasetuksen N:o 1605/2002 (3) (jäljempänä varainhoitoasetus) ensimmäisen osan V osaston säännösten ja varainhoitoasetuksen soveltamista koskevien, komission asetukseen N:o 2342/2002 (4) sisältyvien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.
   Kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan EUPOL Afganistanin 23.11.2008 tekemän päätöksen, jolla kantajalle ilmoitettiin, ettei sen tarjousta hyväksyttäisi ja että sopimus tehtäisiin Armor Groupin kanssa, seuraavin perustein:
   Kantaja väittää ensinnäkin, että vastaaja on loukannut varainhoitoasetuksen 89 artiklan 1 kohtaan sisältyviä yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteita.
   Toiseksi kantaja väittää, että sellaisia ehtoja, joita sovelletaan hankintaviranomaisen ja tarjousten tekijöiden väliseen yhteydenpitoon varainhoitoasetuksen 99 artiklassa ja soveltamissääntöjen 120 artiklan 2 kohdan d alakohdan ja 148 artiklan mukaisessa hankintamenettelyssä, on rikottu.
   Kolmanneksi kantaja esittää, että soveltamissääntöjen 121 artiklaan perustuvaa vaatimusta mainostaa hankintaa ensiksi Euroopan unionin virallisessa lehdessä ennen sen mainostamista muualla ei ole noudatettu. Kantajan mukaan kyseistä vaatimusta jätettiin noudattamatta, koska hankintaa mainostettiin ensiksi EuropeAidin internet-sivuilla eikä Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   Neljänneksi kantaja väittää, että vaatimusta noudattaa vähimmäismääräaikoja varainhoitoasetuksen 142 artiklan 1 kohdan mukaisessa kiireellisessä rajoitetussa menettelyssä ei ole noudatettu.
   Viidenneksi kantaja väittää, ettei vastaaja noudattanut soveltamissääntöjen 158 a artiklassa säädettyä vaatimusta, joka koskee sopimuksen tekemistä koskevan päätöksen ja sopimuksen allekirjoittamisen välistä standstill-jaksoa. Kantaja väittää lisäksi, ettei vastaaja ole esittänyt riittäviä perusteluja EY 253 artiklan mukaisesti.

      (1)  Perustettu 30.5.2007 neuvoston yhteisen toiminnan 2007/369/YUTP (EUVL L 139, s. 33) perusteella.

      (2)  Ilmoitus julkaistiin Euroopan unionin virallisen lehden täydennysosassa 7.10.2008, 2008/S 194-255613.

      (3)  EYVL L 248, s. 1.

      (4)  EYVL L 357, s. 1.


title: Asia T-86/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 16.7.2009 — Studio Bichara ym. v. komissio

text:
               26.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 233/21

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 16.7.2009 — Studio Bichara ym. v. komissio
   (Asia T-86/06) (1)

   2009/C 233/41

      Oikeudenkäyntikieli: italia

   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 121, 20.5.2006.


title: Asia C-425/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 12.12.2013 (Tribunal Administrativo e Fiscal do Porton (Portugali) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Portgás — Sociedade de Produção e Distribuição de Gás, SA v. Ministério da Agricultura, do Mar, do Ambiente e do Ordenamento do Território (Vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyt — Direktiivi 93/38/ETY — Laiminlyönti saattaa osaksi kansallista oikeutta — Valtion mahdollisuus vedota kyseiseen direktiiviin julkisen palvelun konsession saanutta laitosta vastaan, kun direktiiviä ei ole saatettu osaksi kansallista oikeutta)

text:
               22.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 52/17

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 12.12.2013 (Tribunal Administrativo e Fiscal do Porton (Portugali) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Portgás — Sociedade de Produção e Distribuição de Gás, SA v. Ministério da Agricultura, do Mar, do Ambiente e do Ordenamento do Território
   (Asia C-425/12) (1)

   (Vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyt - Direktiivi 93/38/ETY - Laiminlyönti saattaa osaksi kansallista oikeutta - Valtion mahdollisuus vedota kyseiseen direktiiviin julkisen palvelun konsession saanutta laitosta vastaan, kun direktiiviä ei ole saatettu osaksi kansallista oikeutta)
   2014/C 52/28
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Portgás — Sociedade de Produção e Distribuição de Gás, SA

      Vastaaja: Ministério da Agricultura, do Mar, do Ambiente e do Ordenamento do Território

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto (Portugali) — Vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14.6.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/38/ETY (EYVL L 199, s. 84), sellaisena kuin se on muutettuna 16.2.1998 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/4/EY (EYVL L 101, s. 1), 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan, 4 artiklan 1 kohdan ja 14 artiklan 1 kohdan c alakohdan i alakohdan tulkinta — Välitön oikeusvaikutus — Valtion mahdollisuus vedota kyseiseen direktiiviin julkisen palvelun konsession saanutta laitosta vastaan, kun direktiiviä ei ole saatettu osaksi kansallista oikeutta

      Tuomiolauselma

   Vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14.6.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/38/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 16.2.1998 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/4/EY, 4 artiklan 1 kohtaa, 14 artiklan 1 kohdan c alakohdan i alakohtaa ja 15 artiklaa on tulkittava siten, ettei niihin voida vedota yksityistä yritystä vastaan pelkästään sillä perusteella, että tämä kuuluu julkisen edun mukaista palvelua koskevan konsession yksinomaisena saajana kyseisen direktiivin henkilölliseen soveltamisalaan, kun mainittua direktiiviä ei ole vielä saatettu osaksi asianomaisen jäsenvaltion kansallista oikeusjärjestetystä.
   Tällaisen yrityksen, jonka tehtäväksi on viranomaisen toimella annettu julkisen edun mukaisten palvelujen tuottaminen tämän määräysvallan alaisuudessa ja jolla on tätä varten erityisiä toimivaltuuksia, jotka poikkeavat yksityisten oikeussubjektien välisiin suhteisiin sovellettavista oikeussäännöistä, on noudatettava direktiivin 93/38 säännöksiä, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/4, ja jäsenvaltion viranomaiset voivat siten vedota kyseisiin säännöksiin yritystä vastaan.

      (1)  EUVL C 389, 15.12.2012.


title: Asian T-228/04 poistaminen rekisteristä

text:
               11.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/44

         Asian T-228/04 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 143/83)

      (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)

   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston puheenjohtajan 11.4.2005 antamalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia T-228/04, Alankomaiden kuningaskunta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.

      (1)  EYVL C 247, 12.10.2002.


title: Asia C-145/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 19.7.2012 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2001/82/EY — Eläinlääkkeet — Hajautettu menettely eläinlääkkeiden markkinoille saattamista koskevan luvan myöntämiseksi useammassa jäsenvaltiossa — Jo luvan saaneiden viitelääkkeiden kanssa samankaltaiset geneeriset lääkkeet — Jäsenvaltio kieltäytyy vahvistamasta hakemusta — Lääkkeen koostumus ja muoto)

text:
               29.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 295/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 19.7.2012 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-145/11) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2001/82/EY - Eläinlääkkeet - Hajautettu menettely eläinlääkkeiden markkinoille saattamista koskevan luvan myöntämiseksi useammassa jäsenvaltiossa - Jo luvan saaneiden viitelääkkeiden kanssa samankaltaiset geneeriset lääkkeet - Jäsenvaltio kieltäytyy vahvistamasta hakemusta - Lääkkeen koostumus ja muoto)
   2012/C 295/16
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Šimerdová, A. Marghelis ja O. Beynet)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues, S. Menez ja R. Loosli-Surrans)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Eläinlääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/82/EY (EYVL L 311, s. 1) 32 ja 33 artiklan rikkominen — Hajautettu menettely eläinlääkkeiden markkinoille saattamista koskevan luvan myöntämiseksi useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa — Jo luvan saaneiden viitelääkkeiden kanssa samankaltaiset geneeriset lääkkeet — Jäsenvaltio kieltäytyy vahvistamisesta lääkkeen koostumukseen ja lääkemuodon valintaan liittyvistä tieteellisistä syistä — Vastavuoroisen tunnustamisen periaate

      Tuomiolauselma

               1)

               Ranskan tasavalta ei ole noudattanut eläinlääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/82/EY 32 ja 33 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on kieltäytynyt vahvistamasta kahta eläinlääkkeiden CT-Line 15 % Premix ja CT-Line 15 % Oral Powder myyntilupahakemusta kyseisessä direktiivissä, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston 31.3.2004 annetulla direktiivillä 2004/28/EY, säädetyssä hajautetussa menettelyssä.

               2)

               Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 160, 28.5.2011.


title: Asia C-502/04: Bundesverwaltungsgerichtin 3.8.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ergün Torun vastaan Augsburgin kaupunki, seuraavien osapuolten osallistuessa asian käsittelyyn: 1. Liittovaltion edunvalvoja Bundesverwaltungsgerichtissä ja 2. Landesanwaltschaft Bayern julkisen edun valvojana

text:
               5.2.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 31/14

         Bundesverwaltungsgerichtin 3.8.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ergün Torun vastaan Augsburgin kaupunki, seuraavien osapuolten osallistuessa asian käsittelyyn: 1. Liittovaltion edunvalvoja Bundesverwaltungsgerichtissä ja 2. Landesanwaltschaft Bayern julkisen edun valvojana
   (Asia C-502/04)
   (2005/C 31/28)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Bundesverwaltungsgericht on pyytänyt 3.8.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 7.12.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Ergün Torun vastaan Augsburgin kaupunki, seuraavien osapuolten osallistuessa asian käsittelyyn: 1. Liittovaltion edunvalvoja Bundesverwaltungsgerichtissä ja 2. Landesanwaltschaft Bayern julkisen edun valvojana, seuraaviin kysymyksiin:

               1.

               Menettääkö Saksan liittotasavallassa yli kolme vuotta säännönmukaisesti työskennelleen turkkilaisen työntekijän täysi-ikäinen jälkeläinen, joka on suorittanut teollisuusmekaanikon ammattitutkinnon näyttökokeella, oleskeluoikeuden, joka johdetaan ETY – Turkki-assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 (jäljempänä päätös N:o 1/80) 7 artiklan 2 kohdan mukaisesta oikeudesta hakea mitä tahansa työtä – paitsi päätöksen N:o 1/80 14 artiklan tapauksissa ja silloin, kun vastaanottava jäsenvaltio jätetään huomattavaksi ajaksi ilman perusteltuja syitä – myös seuraavissa olosuhteissa:

                           a)

                           Hänet on tuomittu törkeästä ryöstöstä ja huumausainerikoksista yhteensä kolmen vuoden pituiseen vankeusrangaistukseen, eikä rangaistusta – myöskään jälkeenpäin – ole annettu ehdollisena, ja kun hän on kärsinyt koko rangaistuksen, josta on vähennetty tutkintavankeus?

                           b)

                           Hän on itse hakenut työtä Saksan liittotasavallan laillisilla työmarkkinoilla ja siten saanut henkilökohtaisesti päätöksen N:o 1/80 6 artiklan 1 kohdan toisen tai kolmannen luetelmakohdan mukaisesta työhön pääsyä koskevasta oikeudesta johdetun oleskeluoikeuden ja myöhemmin menettänyt sen?
                           Tapahtuuko tuollainen menetys seuraavista syistä:

                                       aa.

                                       Hän ei ole vastaanottanut työnvälitystoimiston hänelle tarjoamaa työtä tässä tapauksessa yli vuoden kestäneen työttömyyden jälkeen?

                                       bb.

                                       Hänet on tuomittu törkeän ryöstön ja huumausainerikosten johdosta yhteensä kolmen vuoden pituiseen vankeusrangaistukseen, eikä rangaistusta – myöskään jälkeenpäin – ole annettu ehdollisena, ja kun hän on kärsinyt koko rangaistuksen, josta on vähennetty tutkintavankeus, eikä hän ole tänä aikana ollut laillisten työmarkkinoiden käytettävissä mutta löysi noin kuukausi vapauttamisensa jälkeen uudelleen työtä, ilman että hänellä olisi ollut valtion sisäistä oleskeluoikeutta?

               2.

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Menettääkö Turkin kansalainen päätöksen N:o 1/80 6 artiklan 1 kohdan toisen tai kolmannen luetelmakohdan mukaisesta työhön pääsyä koskevasta oikeudesta johdetun oleskeluoikeuden edellä kysymyksessä 1 b mainituilla edellytyksillä?


title: Asia C-147/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 5.5.2015 – Espanjan kuningaskunta v. Euroopan unionin neuvosto (Kumoamiskanne — Tiiviimmän yhteistyön toteuttaminen — Yhtenäinen patentti — Asetus (EU) N:o 1260/2012 — Kääntämistä koskevat järjestelyt — Syrjintäkiellon periaate — SEUT 291 artikla — Toimivallan delegointi Euroopan unionin ulkopuolisille elimille — SEUT 118 artiklan toinen kohta — Oikeudellinen perusta — Unionin oikeuden itsenäisyyden periaate)

text:
               29.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 213/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 5.5.2015 – Espanjan kuningaskunta v. Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-147/13) (1)

   ((Kumoamiskanne - Tiiviimmän yhteistyön toteuttaminen - Yhtenäinen patentti - Asetus (EU) N:o 1260/2012 - Kääntämistä koskevat järjestelyt - Syrjintäkiellon periaate - SEUT 291 artikla - Toimivallan delegointi Euroopan unionin ulkopuolisille elimille - SEUT 118 artiklan toinen kohta - Oikeudellinen perusta - Unionin oikeuden itsenäisyyden periaate))
   (2015/C 213/08)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamiehet: E. Chamizo Llatas ja S. Centeno Huerta)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: T. Middleton, F. Florindo Gijón, M. Balta ja L. Grønfeldt)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Belgian kuningaskunta (asiamiehet:C. Pochet, J.-C. Halleux ja T. Materne), Tšekin tasavalta (asiamiehet: M. Smolek ja J. Vláčil), Tanskan kuningaskunta (asiamiehet: C. Thorning ja M. Wolff), Saksan liittotasavalta (asiamiehet: T. Henze, M. Möller ja J. Kemper), Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues, F.-X. Bréchot, D. Colas ja N. Rouam), Luxemburgin suurherttuakunta, Unkari (asiamiehet: M. Fehér ja K. Szíjjártó), Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: M. Bulterman ja J. Langer), Ruotsin kuningaskunta (asiamiehet: A. Falk ja C. Meyer-Seitz), Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamies: M. Holt, avustajinaan J. Stratford, QC, ja barrister T. Mitcheson), Euroopan parlamentti (asiamiehet: M. Gómez-Leal, U. Rösslein ja M. Dean) ja Euroopan komissio (asiamiehet: I. Martínez del Peral, T. van Rijn, B. Smulders ja F. Bulst)

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Espanjan kuningaskunta vastaa paitsi omista oikeudenkäyntikuluistaan myös Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikuluista.

               3)

               Belgian kuningaskunta, Tšekin tasavalta, Tanskan kuningaskunta, Saksan liittotasavalta, Ranskan tasavalta, Luxemburgin suurherttuakunta, Unkari, Alankomaiden kuningaskunta, Ruotsin kuningaskunta, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, Euroopan parlamentti ja Euroopan komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 171, 15.6.2013.


title: Asia T-431/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 16.1.2009 — Italia v. komissio

text:
               21.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/53

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 16.1.2009 — Italia v. komissio
   (Asia T-431/04) (1)

   (2009/C 69/116)

      Oikeudenkäyntikieli: italia

   Seitsemännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 314, 18.12.2004.


title: Asia T-465/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.7.2015 – AGC Glass Europe ym. v. komissio (Kilpailu — Hallinnollinen menettely — Autonlasin eurooppalaiset markkinat — EY 81 artiklan rikkomisen toteavan päätöksen julkaisu — Tietojen, jotka komissio aikoo julkaista, luottamuksellista käsittelyä koskevan pyynnön epääminen — Perusteluvelvollisuus — Luottamuksellisuus — Liikesalaisuus — Sakoista vapauttamista ja sakkojen lieventämistä koskeva ohjelma — Luottamuksensuoja — Yhdenvertainen kohtelu)

text:
               14.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 302/43

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.7.2015 – AGC Glass Europe ym. v. komissio
   (Asia T-465/12) (1)

   ((Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Autonlasin eurooppalaiset markkinat - EY 81 artiklan rikkomisen toteavan päätöksen julkaisu - Tietojen, jotka komissio aikoo julkaista, luottamuksellista käsittelyä koskevan pyynnön epääminen - Perusteluvelvollisuus - Luottamuksellisuus - Liikesalaisuus - Sakoista vapauttamista ja sakkojen lieventämistä koskeva ohjelma - Luottamuksensuoja - Yhdenvertainen kohtelu))
   (2015/C 302/55)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: AGC Glass Europe (Bryssel, Belgia), AGC Automotive Europe SA (Fleurus, Belgia), AGC France SAS (Boussois, Ranska), AGC Flat Glass Italia Srl (Cuneo, Italia), AGC Glass UK Ltd (Northampton, Yhdistynyt kuningaskunta) ja AGC Glass Germany GmbH (Wegberg, Saksa) (edustajat: asianajajat L. Garzaniti, J. Blockx, P. Niggemann, A. Burckett St Laurent ja solicitor S. Ryan)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Kellerbauer, G. Meessen ja P. Van Nuffel)

      Oikeudenkäynnin kohde

   6.8.2012 tehdyn komission päätöksen C(2012) 5719 final kumoamisvaatimus; tällä päätöksellä hylätään luottamuksellista käsittelyä koskeva pyyntö, jonka AGC Glass Europe SA, AGC Automotive Europe SA, AGC France SAS, AGC Flat Glass Italia Srl, AGC Glass UK Ltd ja AGC Glass Germany GmbH ovat esittäneet kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan tehtävästä ja toimivaltuuksista tietyissä kilpailuasioita koskevissa menettelyissä 13.10.2011 annetun komission puheenjohtajan päätöksen 2011/695/EU 8 artiklan nojalla (asia COMP/39.125 – Autonlasi).

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               AGC Glass Europe SA, AGC Automotive Europe SA, AGC France SAS, AGC Flat Glass Italia Srl, AGC Glass UK Ltd ja AGC Glass Germany GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 379, 8.12.2012.


title: Yhdistetyt asiat T-373/10, T-374/10, T-382/10 ja T-402/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.9.2013 — Villeroy & Boch Austria ym. v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Kylpyhuonekalusteiden Belgian, Saksan, Ranskan, Italian, Alankomaiden ja Itävallan markkinat — Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkominen — Hinnankorotusten koordinointi ja arkaluonteisten kaupallisten tietojen vaihtaminen — Yhtenä kokonaisuutena pidettävä rikkominen — Kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toiminnasta vastuuseen joutuminen — Näyttö — Sakot — Sakkojen määrän laskennasta annetut vuoden 2006 suuntaviivat — Taannehtivuuskielto — Kohtuullinen aika)

text:
               9.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 325/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.9.2013 — Villeroy & Boch Austria ym. v. komissio
   (Yhdistetyt asiat T-373/10, T-374/10, T-382/10 ja T-402/10) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Kylpyhuonekalusteiden Belgian, Saksan, Ranskan, Italian, Alankomaiden ja Itävallan markkinat - Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkominen - Hinnankorotusten koordinointi ja arkaluonteisten kaupallisten tietojen vaihtaminen - Yhtenä kokonaisuutena pidettävä rikkominen - Kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toiminnasta vastuuseen joutuminen - Näyttö - Sakot - Sakkojen määrän laskennasta annetut vuoden 2006 suuntaviivat - Taannehtivuuskielto - Kohtuullinen aika)
   2013/C 325/40
   Oikeudenkäyntikielet: saksa, ranska ja hollanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Villeroy & Boch Austria GmbH (Mondsee, Itävalta) (edustajat: asianajajat A. Reidlinger, S. Dethof, M. Klusmann ja K. Blau-Hansen) (asia T-373/10), Villeroy & Boch AG (Mettlach, Saksa) (edustajat: asianajaja M. Klusmann ja professori S. Thomas) (asia T-374/10), Villeroy et Boch SAS (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat J. Philippe ja K. Blau-Hansen sekä solicitor A. Villette) (asia T-382/10) ja Villeroy & Boch — Belgium (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat O. Brouwer, J. Blockx ja N. Lorjé) (asia T-402/10)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: asiassa T-373/10 aluksi F. Castillo de la Torre, R. Sauer, F. Ronkes Agerbeek ja A. Antoniadis, sitten F. Castillo de la Torre, R. Sauer ja F. Ronkes Agerbeek, avustajinaan asianajajat G. van der Wal ja M. van Heezik; asiassa T-374/10 A. Antoniadis, R. Sauer ja F. Ronkes Agerbeek; asiassa T-382/10 F. Castillo de la Torre, F. Ronkes Agerbeek ja N. von Lingen, avustajinaan G. van der Wal ja M. van Heezik, ja asiassa T-402/10 F. Castillo de la Torre ja F. Ronkes Agerbeek, avustajinaan G. van der Wal ja M. van Heezik)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ensisijaisesti vaatimus SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia COMP/39.092 — Kylpyhuonekalusteet) 23.6.2010 annetun komission päätöksen K(2010) 4185 lopullinen kumoamiseksi siltä osin kuin se koskee kantajia ja toissijaisesti vaatimus kantajille määrättyjen sakkojen määrän alentamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanteet asioissa T-373/10, T-382/10 ja T-402/10 hylätään.

               2)

               Asiassa T-374/10 SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia COMP/39.092 — Kylpyhuonekalusteet) 23.6.2010 annetun komission päätöksen K(2010) 4185 lopullinen 1 artiklan 7 kohta kumotaan sikäli kuin siinä todetaan, että Villeroy & Boch AG osallistui kylpyhuonekalusteiden alan kartelliin Belgiassa, Saksassa, Ranskassa, Italiassa, Alankomaissa ja Itävallassa ennen 12.10.1994.

               3)

               Kanne asiassa T-374/10 hylätään muilta osin.

               4)

               Asioissa T-373/10, T-382/10 ja T-402/10 Villeroy & Boch Austria GmbH, Villeroy et Boch SAS ja Villeroy & Boch — Belgium vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               5)

               Asiassa T-374/10 Villeroy & Boch AG vastaa seitsemästä kahdeksasosasta omia oikeudenkäyntikulujaan, ja se velvoitetaan korvaamaan seitsemän kahdeksasosaa komission oikeudenkäyntikuluista.

               6)

               Asiassa T-374/10 komissio vastaa kahdeksasosasta omia oikeudenkäyntikulujaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kahdeksasosa Villeroy & Boch AG:n oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 301, 6.11.2010.


               17.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/46

         Athinaiki Oikogeniaki Artopoiia A.V.E.E (S.A.):n 30.1.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan nostama kanne
   (Asia T-35/04)
   (2004/C 94/130)
   Oikeudenkäyntikieli: Määritetään työjärjestyksen 131 artiklan 2 kohdan nojalla — kieli, jolla kanne on laadittu: englanti
   Athinaiki Oikogeniaki Artopoiia A.V.E.E (S.A.), kotipaikka Pikermi, Attica, Kreikka, on nostanut 30.1.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Dr. C. Chrissanthis.
   Myös Ferrero oHG mbH oli valituslautakunnassa käydyn menettelyn osapuolena.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen ja / tai muuttaa sitä niin, että väitteentekijän väite hylätään ja kyseessä oleva yhteisön tavaramerkin rekisteröintiä koskeva hakemus nro 1 010 099 hyväksytään,

               —

               hylkää lopullisesti ja kokonaisuudessaan haetun tavaramerkin rekisteröintiä vastaan tehdyn väitteen kaikkien niiden luokkien osalta, joiden osalta se hyväksyttiin,

               —

               velvoittaa SMHV:n ja väitteentekijän korvaamaan oikeudenkäyntikulut, myös väitemenettelyssä ja valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               Kantaja.

               Haettu yhteisön tavaramerkki:

               Kuviomerkki ”Ferró” – Hakemus nro 1 010 099 luokkiin 29, 30 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten.

               Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä

               Ferrero oHG mbH.

               Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä

               Sanamerkki ”FERRERO” (Saksalainen tavaramerkkirekisteröinti nro 956 671) luokkiin 5, 29, 30, 32 ja 33 kuuluvia tavaroita varten.

               Väiteosaston ratkaisu:

               Väitteen osittainen hyväksyminen seuraavien luokkaan 30 kuuluvien tavaroiden osalta: ”Kahvi, tee, sokeri, kahvinkorvike, jauhot ja viljavalmisteet, leipä, korput (keksit), leivonnaiset, tortut, jäätelöt, siirappi, hiiva, leivinjauhe, kaikenlaiset leipomotuotteet, hunaja, melassisiirappi”.

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Valituksen hylkääminen.

               Kanneperusteet:

               Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia T-465/09: Kanne 19.11.2009 — Jurašinović v. neuvosto

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/59

         Kanne 19.11.2009 — Jurašinović v. neuvosto
   (Asia T-465/09)
   2010/C 24/105
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Ivan Jurašinović (Angers, Ranska) (edustaja: asianajaja M. Jarry)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               on kumottava 22.9.2009 tehty päätös, jolla kantajalle on myönnetty ainoastaan osittainen oikeus tutustua seuraaviin asiakirjoihin: Kroatiassa, Kninin alueella toimivien Euroopan unionin tarkkailijoiden selonteot, jotka koskevat ajanjaksoa 1.8. — 31.8.1995;

               —

               Euroopan unionin neuvoston pääsihteeristö on velvoitettava antamaan kantajalle oikeus tutustua vaatimuksen kohteena oleviin asiakirjoihin sähköisessä muodossa

               —

               Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava suorittamaan kantajalle 2 000 euroa (veroton määrä) tai 2 392 euroa (verollinen määrä) korvauksena oikeudenkäynnistä aihetuvista kuluista Euroopan keskuspankin kannekirjelmän vastaanottamispäivänä ilmoittaman korkotason mukaisine korkoineen.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii kanteellaan 22.9.2009 tehdyn sen päätöksen kumoamista, jolla kantajalle myönnettiin vain osittainen oikeus tutustua Kroatiassa, Kninin alueella toimivien Euroopan unionin tarkkailijoiden selontekoihin, jotka koskevat ajanjaksoa 1.8. — 31.8.1995.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi kolme kanneperustetta:

               —

               kyse ei ole asetuksen (EY) N:o 1049/2991 (1) 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta yleisen edun suojan loukkauksesta kansainvälisten suhteiden osalta, koska

                           —

                           vaatimuksen kohteena oleviin asiakirjoihin ei ole sovellettava erityistä suojaa koskevaa poikkeusta

                           —

                           vaikka erityistä suojaa koskevaa poikkeusta sovellettaisiinkin vaatimuksen kohteena oleviin asiakirjoihin, asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 7 kohdassa säädetään, että ”edellä 1-3 kohdassa säädettyjä poikkeuksia sovelletaan ainoastaan niin kauan kuin suojelu on asiakirjan sisällön kannalta perusteltua”. Puolet asetuksen 4 artiklan 7 kohdassa tarkoitetusta määräajasta on kuitenkin jo kulunut, mitä voidaan pitää perusteena oikeudelle saada tutustua vaatimuksen kohteena oleviin asiakirjoihin

                           —

                           lopuksi vaatimuksen kohteena olevat asiakirjat eivät kuulu asetuksen N:o 1049/2991 9 artiklassa tarkoitettuun arkaluonteisten asiakirjojen ryhmään

               —

               kyse ei ole asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta yleisen turvallisuuden loukkauksesta, koska

                           —

                           siihen, että ulkopuoliset tahot olisivat lausuneet näissä asiakirjoissa ”luottamuksellisesti”, ei voida vedota, koska asetuksessa N:o 1049/2001 ei sallita sitä, että toimielin kieltäytyy myöntämästä oikeuden tutustua asiakirjaan suojellakseen hypoteettisia ”ulkopuolisia”

                           —

                           neuvoston perustelut, joilla pyritään ”suojelemaan” tarkkailijoiden, todistajien ja lähteiden fyysistä koskemattomuutta, viittaavat näiden henkilöiden yksityisten etujen suojelemiseen eivätkä siis koske yleistä turvallisuutta, ja

                           —

                           neuvosto voi aina, sovittaakseen yhteen tiettyjä henkilöitä koskevan salassapidon ja yleisen edun saavuttamisen, rajoittaa yleisön oikeutta tutustua vaadittuihin asiakirjoihin poistamalla näistä asiakirjoista sellaiset viittaukset, joista ”ulkopuoliset” ovat nimeltä tunnistettavissa.

               —

               vaadittujen asiakirjojen sisältämät tiedot on ilmaistu jo aikaisemmin.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 15 päivänä helmikuuta 2000 asiassa T-1/00 R, Gustav Hölzl ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Välitoimihakemus – Pääasian tutkittavaksi ottaminen)

text:
29.4.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 122/35
ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN                                 Luxemburgissa on asianajotoimisto Arendt & Medernach, 8-10
                            MÄÄRÄYS                                   rue Mathias Hardt, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                         (asiamiehinään M. Niejahr ja G. Braun), jossa kantajat vaativat
                   14 päivänä helmikuuta 2000                            toisaalta asetuksen (EY) N:o 1255/1999 soveltamista koskevis-
                                                                         ta yksityiskohtaisista säännöistä eläinten rehuksi tarkoitetun
asiassa T-325/99, Generale Conserve Spa vastaan Euroo-                   rasvattoman maidon ja rasvattoman maitojauheen tuen ja
         pan yhteisöjen komissio ja Italian tasavalta (1)                mainitun rasvattoman maitojauheen myynnin osalta
                                                                         17 päivänä joulukuuta 1999 annetun komission asetuksen
                                                                         (EY) N:o 2799/1999 (EYVL L 340, s. 3) täytäntöönpanon
                 (Toimivallan selvä puuttuminen)                         lykkäämistä ja toisaalta eläinten ruokintaan tarkoitetulle rasvat-
                                                                         tomalle maidolle myönnettävää tukea koskevista yksityiskoh-
                          (2000/C 122/51)                                taisista säännöistä 27 päivänä heinäkuuta 1968 annetun ko-
                                                                         mission asetuksen (ETY) N:o 1105/68 (EYVL L 184, s. 24), jota
                                                                         on viimeksi muutettu tietyistä hinnoista ja määristä, joiden
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)                      arvoa ecuina on maatalouden muuntokurssien korjaustekijän
                                                                         poistamisen vuoksi mukautettu, ennen 1 päivää helmikuuta
Asiassa T-325/99, Generale Conserve Spa, kotipaikka Assogo               1995 annettujen maito-ja maitotuotealan asetusten tarkistami-
(Italia), edustajinaan asianajajat C. Cigolini, G. Durazzo ja            sesta ja muuttamisesta 25 päivänä heinäkuuta 1995 annetulla
M. Hengel, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ja Italian               komission asetuksella (EY) N:o 1802/95 (EYVL L 174, s. 27),
tasavalta, jossa vaaditaan kumottavaski komission 17.6.1999              soveltamista, kunnes ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
tekemä päätös K(1999) 1596 lopullinen niiden tuontitullien               on ratkaissut pääasian, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
kantamisesta jälkitullauksin, joita kantajalta ei ole vaadittu sen       tuomioistuimen presidentti on 15.2.2000 antanut määräyk-
Turkista peräisin olevan tonnikalan tuonnin osalta, ensimmäi-            sen, jonka määräysosa on seuraava:
sen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoon-
panossa: jaoston puheenjohtaja V. Tiili sekä tuomarit                    1. Välitoimihakemus hylätään.
R. M. Moura Ramos ja P. Mengozzi, kirjaaja: H. Jung, on
antanut 14.2.2000 määräyksen, jonka määräysosa on seu-                   2. Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
raava:
1. Kanne jätetään osittain tutkimatta siltä osin kuin se kohdistuu
     Italian tasavaltaan.
2. Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan siltä osin kuin
     kanne on kohdistunut Italian tasavaltaan.
                                                                         Athanasios N. Pitsiorlasin 20.1.2000 Euroopan unionin
                                                                         neuvostoa ja Euroopan keskuspankkia vastaan nostama
(1) EYVL C 63, 4.3.2000.                                                                               kanne
                                                                                (Asia T-3/00)
                                                                                (2000/C 122/53)
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
          MIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
                                                                         Athanasias N. Pitsiorlas, kotipaikka Tessaloniki, odos N. Koun-
                   15 päivänä helmikuuta 2000
                                                                         touriotou 8 (Kreikka), on nostanut 20.1.2000 Euroopan
                                                                         yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
asiassa T-1/00 R, Gustav Hölzl ym. vastaan Euroopan                      teen Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan keskuspankkia
                        yhteisöjen komissio                              (EKP) vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Dimitris
                                                                         Papafilippos.
   (Välitoimihakemus – Pääasian tutkittavaksi ottaminen)
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                          (2000/C 122/52)
                                                                         –    ottaa kanteen kokonaisuudessaan tutkittavaksi;
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                       –    velvoittaa vastaajat selventämään todisteilla näiden yh-
                                                                              teisön kahden elimen päätöksien taustalla olevat olosuh-
Asiassa T-1/00 R, Gustav Hölzl, kotipaikka Damme (Saksa),                     teet;
Günter Wiegert, kotipaikka Velen (Saksa), Firma Molkerei
Wagenfeld Karl Niemann GmbH & Co. KG, Wagenfeld (Saksa),                 –    kumoaa neuvoston 30.7.1999 tekemän päätöksen ja EKP:n
Josef Brüninghoff, kotipaikka Bocholt (Saksa) ja Lüdger Nien-                 8.11. ja 6.7.1999 tekemät päätökset, joilla kantajalta
haus, kotipaikka Borken-Gemen (Saksa), edustajinaan asian-                    evätään kaikki oikeudet tutustua Basle/Nyborg -sopimuk-
ajajat U. Schrömbges ja L. Harings, Hampuri, prosessiosoite                   seen, ja


title: Yhdistetyt asiat C-464/13 ja C-465/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 11.3.2015 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Bundesarbeitsgericht – Saksa) – Europäische Schule München v. Silvana Oberto (C-464/13) ja Barbara O’Leary (C-465/13) (Ennakkoratkaisupyyntö — Eurooppa-koulujen perussääntö — Eurooppa-koulujen valituslautakunnan toimivalta lausua erään Eurooppa-koulun ja tuntiopettajan, jota jäsenvaltio ei ole osoittanut tehtäväänsä tai lähettänyt, välisestä määräaikaisesta työsopimuksesta)

text:
               4.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 146/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 11.3.2015 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Bundesarbeitsgericht – Saksa) – Europäische Schule München v. Silvana Oberto (C-464/13) ja Barbara O’Leary (C-465/13)
   (Yhdistetyt asiat C-464/13 ja C-465/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Eurooppa-koulujen perussääntö - Eurooppa-koulujen valituslautakunnan toimivalta lausua erään Eurooppa-koulun ja tuntiopettajan, jota jäsenvaltio ei ole osoittanut tehtäväänsä tai lähettänyt, välisestä määräaikaisesta työsopimuksesta))
   (2015/C 146/02)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesarbeitsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Europäische Schule München

      Vastapuolet: Silvana Oberto (C-464/13) ja Barbara O’Leary (C-465/13)

      Tuomiolauselma

               1)

               Luxemburgissa 21.6.1994 jäsenvaltioiden ja Euroopan yhteisöjen välillä tehdyn Eurooppa-koulujen perussäännön määrittelevän yleissopimuksen 27 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäistä virkettä on tulkittava siten, että Eurooppa-koulun palveluksessa olevat tuntiopettajat, jotka eivät ole jäsenvaltioiden lähettämiä, ovat tässä määräyksessä tarkoitettuja henkilöitä, toisin kuin hallinnolliseen ja avustavaan henkilökuntaan kuuluvat, jotka eivät kuulu määräyksen soveltamisalaan.

               2)

               Eurooppa-koulujen perussäännön määrittelevän yleissopimuksen 27 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäistä virkettä on tulkittava siten, että se ei ole esteenä sille, että koulun ja tuntiopettajan väliseen työsopimukseen sisältyvää sopimusta työsuhteen määräaikaisuudesta pidetään tuntiopettajalle vastaisena toimena.

               3)

               Eurooppa-koulujen perussäännön määrittelevän yleissopimuksen 27 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäistä virkettä on tulkittava siten, että se ei ole esteenä sille, että Eurooppa-koulun johtajan tehtäviään suorittaessaan toteuttama toimi kuuluu lähtökohtaisesti tämän määräyksen soveltamisalaan. Eurooppa-koulujen 1.9.1994–31.8.2011 palvelukseen otettuja tuntiopettajia koskevan säännöstön 1.3, 3.2 ja 3.4 kohtaa on tulkittava siten, että tuntiopettajan ja kyseisen johtajan väliseen sopimukseen sisältyvän työsuhteen määräaikaisuutta koskevan sopimuksen laillisuutta koskeva riita kuuluu Eurooppa-koulujen valituslautakunnan yksinomaiseen toimivaltaan.

      (1)  EUVL C 336, 16.11.2013.


title: Asia F-6/07: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 8.5.2008 — Suvikas v. neuvosto (Henkilöstö — Väliaikaiset toimihenkilöt — Oikeudenkäyntimenettelyyn liittyvä seikka — Luottamukselliset asiakirjat — Lainvastaisesti saadut asiakirjat — Asiakirjojen poistaminen — Palvelukseen ottaminen — Avoin toimi — Hakemuksen lainvastainen hylkääminen — Kumoaminen — Vahingonkorvauskanne — Palvelukseenottamismahdollisuuden menettäminen — Arviointi oikeuden ja kohtuuden mukaan)

text:
               21.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 158/23

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 8.5.2008 — Suvikas v. neuvosto
   (Asia F-6/07)
   (Henkilöstö - Väliaikaiset toimihenkilöt - Oikeudenkäyntimenettelyyn liittyvä seikka - Luottamukselliset asiakirjat - Lainvastaisesti saadut asiakirjat - Asiakirjojen poistaminen - Palvelukseen ottaminen - Avoin toimi - Hakemuksen lainvastainen hylkääminen - Kumoaminen - Vahingonkorvauskanne - Palvelukseenottamismahdollisuuden menettäminen - Arviointi oikeuden ja kohtuuden mukaan)
   (2008/C 158/39)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Risto Suvikas (Helsinki, Suomi) (edustaja: asianajaja M.-A. Lucas)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Arpio Santacruz ja I. Šulce)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Yhtäältä neuvoa-antavan valintalautakunnan päätöksen olla sisällyttämättä kantajaa parhaiden hakijoiden luetteloon valintamenettelyssä, joka liittyi neuvoston ilmoitukseen avoimesta toimesta B/024, ja toisaalta tämän luettelon sekä neuvoston päätösten ottaa avoimiin toimiin luetteloon sisällytetyt hakijat eikä kantajaa kumoaminen — Vahingonkorvausvaatimus
   Tuomiolauselma

               1)

               Suvikkaan esittämät asiakirjat kannekirjelmän liitteinä A 14–A 16 poistetaan asiakirja-aineistosta.

               2)

               Työsopimusten tekemiseen toimivaltaisen viranomaisen 20.2.2006 tekemä päätös olla sisällyttämättä Suvikasta parhaiden hakijoiden luetteloon väliaikaisten toimihenkilöiden (neuvosto/B/024) valintamenettelyn päätteeksi kumotaan.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto velvoitetaan maksamaan Suvikkaalle 20 000 euron korvaus tämän kärsimästä aineellisesta vahingosta.

               4)

               Kanne hylätään muilta osin.

               5)

               Euroopan unionin neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-128/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 28.4.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – Staatssecretaris van Financiën v. Het Oudeland Beheer BV (Ennakkoratkaisupyyntö — Verotus — Arvonlisävero — Verolliset liiketoimet — Yrityksestä saatujen tavaroiden ottaminen yrityksen tarpeiden mukaiseen käyttöön — Rinnastaminen vastikkeelliseen luovutukseen — Veron peruste)

text:
               4.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 28.4.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – Staatssecretaris van Financiën v. Het Oudeland Beheer BV
   (Asia C-128/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Arvonlisävero - Verolliset liiketoimet - Yrityksestä saatujen tavaroiden ottaminen yrityksen tarpeiden mukaiseen käyttöön - Rinnastaminen vastikkeelliseen luovutukseen - Veron peruste))
   (2016/C 243/03)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Staatssecretaris van Financiën

      Vastapuoli: Het Oudeland Beheer BV

      Tuomiolauselma

               1)

               Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 10.4.1995 annetulla neuvoston direktiivillä 95/7/EY, 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan b alakohtaa on tulkittava niin, että mainitun direktiivin, sellaisena kuin se on muutettuna, 5 artiklan 7 kohdan a alakohdassa tarkoitetun luovutuksen osalta veron perusteeseen voidaan laskea mukaan sellaisen esineoikeuden arvo, joka antaa haltijalleen oikeuden käyttää kiinteää omaisuutta, ja kyseiselle maapohjalle rakennetun toimistorakennuksen viimeistelykustannukset, kun verovelvollinen on jo maksanut arvonlisäveron kyseisestä arvosta ja mainituista kustannuksista mutta myös välittömästi vähentänyt kyseisen veron kokonaan.

               2)

               Pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa maapohja ja kyseisellä maapohjalla sijaitseva rakenteilla oleva rakennus on hankittu perustamalla esineoikeus, joka antaa haltijalleen oikeuden käyttää kyseistä kiinteää omaisuutta, kuudennen direktiivin 77/388, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 95/7, 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan b alakohtaa on tulkittava niin, että mainitun direktiivin 5 artiklan 7 kohdan a alakohdassa tarkoitetun luovutuksen osalta veron perusteessa huomioitava kyseisen esineoikeuden arvo vastaa esineoikeuden muodostavan perintövuokraoikeuden jäljellä olevana kestoaikana vastikkeena vuosittain maksettavien rahamäärien arvoa, korjattuna tai pääomitettuna saman menetelmän mukaan kuin se menetelmä, jota käytetään perintövuokraoikeuden perustamisen arvon määrittämiseksi.

      (1)  EUVL C 159, 26.5.2014.


title: Asia C-415/01: Euroopan yhteisöjen komission 19.10.2001 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
22.12.2001                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 369/9
      ei pelkästään EY/MMA-alkuperäkumulaatiota soveltaen               Onko kolmikantaisessa ulkoisessa jalostusmenettelyjärjestel-
      tapahtuva sokerin ja kaakaon sekoitusten tuonti, vaan             mässä yhteisön tullikoodeksin (asetus ETY nro 2913/92) (1)
      myös AKT/MMA-alkuperäkumulaatiota soveltaen tapah-                145-151 artiklaa tulkittava siten, että talouden toimija ei
      tuva sokerin ja kaakaon sekoitusten tuonti on vahingollis-        voi jalostettuja tuotteita vapaaseen liikkeeseen luovuttaessaan
      ta sokerialalle.                                                  vähentää tuontitulleja, jotka kannettaisiin väliaikaisesti viedyis-
                                                                        tä tavaroista niiden oikean tariffinimikkeen perusteella, jos
–     MMA-päätöksen 109 artiklan 2 kohdan rikkominen:                   viennin yhteydessä ilmoitettu tariffinimike ei ollut sama, koska
                                                                        virheellinen?
      Komissio ei ole tutkinut, ovatko riitautetun asetuksen
      perusteella toteutetut suojatoimenpiteet sellaisia, että niilä
      häiritään vähiten assosioinnin ja yhteisön toimivuutta.
      Komissio ei ole myöskään tutkinut, ovatko kyseiset
      suojatoimenpiteet vaikuttaneet suunnitellulla tavalla. Li-        (1) Yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annettu
      säksi suojatoimenpiteillä ylitetään se, mikä olisi ollut asian        neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, 19.10.1992,
      kannalta tarpeen. Suojatoimenpide, jossa olisi pelkästään             s. 1).
      vahvistettu vähimmäismaahantuontihinta AKT/MMA-se-
      koitusten osalta, olisi ollut tarkoituksenmukainen toi-
      menpiteellä tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi ja se
      olisi rasittanut vähemmän AKT:tä ja niitä yrityksiä, joita
      asia koskee.
–     Toimivaltuuksien väärinkäyttäminen: MMA-päätöksen
      109 artiklassa komissiolle ei anneta harkintavaltaa oikais-
      ta tai laajentaa neuvoston päättämiä AKT/MMA-alkuperä-
      kumulaatiomahdollisuuksia, jos tämän mahdollisuuden
      käyttämisestä seuraa sellaisia vaikutuksia, joita MMA-            Euroopan yhteisöjen komission 19.10.2001 Belgian ku-
      päätöstä tehtäessä oli odotettu tai joihin silloin oli jopa                     ningaskuntaa vastaan nostama kanne
      pyritty.
–     Luottamuksensuojan periaatteen loukkaaminen                                                 (Asia C-415/01)
–     EY:n perustamissopimuksen 253 artiklan rikkominen:
      Kysymyksessä olevan suojatoimenpiteen perusteeksi ei                                       (2001/C 369/16)
      esitetä tosiseikkoja tai lukuja.
(1) EYVL C ..., s. ....
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.10.2001 Euroo-
                                                                        pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningas-
                                                                        kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat G. V. Jordana ja
                                                                        J. Adda, prosessiosoite Luxemburgissa.
                                                                        Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Tribunal d’instance de Metzin 8.10.2001 esittämä ennak-
koratkaisupyyntö asiassa SA GEFCO vastaan Receveur
                        Principal des Douanes                           –      toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut
                                                                               luonnonvaraisten lintujen suojeusta 2 päivänä huhtikuuta
                                                                               1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY (1) 4 ar-
                           (Asia C-411/01)                                     tiklan 1 ja 2 kohdan, luettuina yhdessä kyseisen direktiivin
                                                                               4 artiklan 4 kohdan kanssa, sellaisena kuin se on osittain
                                                                               muutettuna direktiivin 92/43/ETY (2) 7 artiklan mukaan
                           (2001/C 369/15)                                     kyseisen direktiivin 6 artiklan 2, 3 ja 4 kohdalla, mukaisia
                                                                               velvoitteitaan, koska Flanderin ja Vallonian hallintoalueet
                                                                               eivät ole panneet täytäntöön direktiivin 79/409/ETY
                                                                               4 artiklan 1 ja 2 kohtaa ja liitettä I, eivät ole määritelleet
                                                                               alueillaan erityissuojelualueita, joihin voidaan vedota
Tribunal d’instance de Metz on pyytänyt 8.10.2001 tekemäl-                     muita osapuolia vastaan, eivätkä ole toteuttaneet tarpeelli-
lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen                   sia toimenpiteitä varmistaakseen, että alueen osoittami-
kirjaamoon 17.10.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimel-                     nen erityissuojelualueeksi johtaa välittömästi ja saman-
ta ennakkoratkaisua asiassa SA GEFCO vastaan Receveur                          aikaisesti yhteisön oikeuden mukaisen suojelujärjestel-
Principal des Douanes seuraavaan kysymykseen:                                  män soveltamiseen
 ---pagebreak--- C 369/10                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       22.12.2001
–     velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu-                  vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat G. zur Hausen, avustajinaan
      denkäyntikulut.                                                      asianajajat H. van der Woude ja V. Landes, prosessiosoite
                                                                           Luxemburgissa.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                           Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                           tuin
–     se, että tietty määrä erityissuojelualueita on määritelty ei
      yksin riitä direktiivin 4 artiklan 1 ja 2 kohdan täydelliseen
      ja asianmukaiseen täytäntöönpanoon, koska suojelualuei-              –     toteaa, että Ranskan tasavalta on jättänyt noudattamatta
      den määrittelyn tarkoitus on panna täytäntöön direktii-                    sille geneettisesti muunnettujen mikro-organismien käy-
      vissä määritellyt yleiset velvoitteet. Sen sijaan yhdessäkään              töstä suljetuissa oloissa 23 päivänä huhtikuuta 1990
      oikeudellisesti velvoittavassa säännöksessä, jota sovelle-                 annetun neuvoston direktiivin 90/219/ETY EYVL
      taan jommalla kummalla alueella, ei velvoiteta luokittele-                 L 117 (1), sellaisena kuin se on muutettuna, ja EY:n
      maan erityissuojelualueeksi niitä alueita, jotka lukumää-                  perustamissopimuksen 249 artiklan nojalla kuuluvia vel-
      rän ja pinta-alan osalta soveltuvat parhaiten niiden lintula-              voitteita, koska se on täytäntöönpannut tämän direktiivin
      jien suojeluun, jotka luetellaan liitteessä I, ja niiden                   14 artiklan a ja b alakohdan, 15 artiklan 1 ja 2 kohdan,
      säännöllisesti esiintyvien muuttavien lajien suojeluun,                    16 artiklan 1 kohdan ja 19 artiklan 2, 3 ja 4 kohdan
      joita ei luetella liittessä I, siltä osin kuin on kyse niiden              virheellisesti ja puutteellisesti ja koska se ei ole täytän-
      lisääntymis-, sulkasato- ja talvehtimisalueista ja niiden                  töönpannut tämän direktiivin säännöksiä siltä osin, kuin
      muuttoreittien varrella sijaitsevista levähdyspaikoista.                   kyseessä on sisäministeriön alaan kuuluva käyttö sulje-
                                                                                tuissa oloissa, ja
–     erityissuojelualueiden määrittelyyn ei voida vedota muita
      osapuolia vastaan, jos määrittelyä ei ole julkaistu ja
      jos kansallisesta oikeudesta puuttuvat säännökset, joissa            –     velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
      nimenomaisesti säädetään, että päätöksen julkiaseminen                     tikulut.
      ilman karttoja ei estä sitä, että päätös on sitova kolmansiin
      osapuoliin nähden.
–     siltä osin kuin on kyse Flanderin hallintoalueesta, erityis-
      suojelualueet eivät saa hyväkseen asiaa koskevassa yhtei-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      sön oikeudessa säädettyä suojelua silloin, kun sovelletta-
      vat säännökset ovat hajanaisia ja osittaisia tai äärimmäisen
      yleisluontoisia ja sovellettavissa samalla tavalla erityissuo-
      jelualueiden ulko- ja sisäpuolella.                                  Komission mielestä Ranskan viranomaisten sille ilmoittamilla
                                                                           täytäntöönpanotoimilla on täytäntöönpantu puutteellisesti
                                                                           seuraavat direktiivin säännökset:
(1) Luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979
    annettu neuvoston direktiivi 79/409/ETY (EYVL L 103,
    25.4.1979, s. 1).
(2) Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston            –     14 artiklan a alakohta siltä osin kuin kyseessä on I- ja II-
    suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annettu neuvoston                      ryhmään kuuluvien geneettisesti muunnettujen mikro-
    direktiivi 92/43/ETY (EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7).                          organismien käyttö opetus-, tutkimus tai kehittelytarkoi-
                                                                                tuksiin, ja siltä osin kuin kyseessä ovat muut kuin
                                                                                luvanvaraisesti teollista tai taloudellista käyttöä varten
                                                                                toimivat laitokset
                                                                           –     14 artiklan b alakohta siltä osin kuin kyseessä ovat
                                                                                laitokset, joiden on tehtävä ilmoitus, ja toisille jäsenvalti-
                                                                                oille annettavat tiedot turvatoimenpiteistä ja oikeasta
Euroopan yhteisöjen komission 5.11.2001 Ranskan tasa-                            menettelystä onnettomuuden sattuessa
                  valtaa vastaan nostama kanne
                           (Asia C-429/01)                                 –     15 artiklan 1 kohta, koska Ranskan viranomaisten toteut-
                                                                                tamissa toimissa ei ole luetteloa tiedoista, jotka käyttäjän
                                                                                on annettava
                          (2001/C 369/17)
                                                                           –     15 artiklan 2 kohta siltä osin kuin kyseessä on menettelyn
                                                                                luominen toimia varten, jotka koskevat kaikkien sellaisten
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 5.11.2001 Euroo-                        jäsenvaltioiden varoittamista, joihin onnettomuus voi
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa                       vaikuttaa