201808030662050952018/C 294/744052018TC29420180820FI01FIINFO_JUDICIAL20180703596022Asia T-405/18: Kanne 3.7.2018 – Holmer Dahl v. SRB
 ---documentbreak--- C2942018FI5920120180703FI0074592602Kanne 3.7.2018 – Holmer Dahl v. SRB
   (Asia T-405/18)2018/C 294/74Oikeudenkäyntikieli: espanja
      Asianosaiset

      Kantaja: Helene Holmer Dahl (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat: R. Vallina Hoset, A. Sellés Marco, C. Iglesias Megías ja A. Lois Perreau de Pinninck)

      Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            toteamaan, että yhteinen kriisinratkaisuneuvosto on sopimussuhteen ulkopuolisessa vastuussa, ja velvoittamaan tämän korvaamaan kaiken sen vahingon, joka kantajalle on aiheutunut SRB:n toimenpiteistä ja laiminlyönneistä, joiden johdosta kantaja menetti omistamansa BANCO POPULAR ESPAÑOL, S.A:n osakkeet;

            —

            velvoittamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan kantajalle tämän kärsimät aineelliset ja aineettomat vahingot (jäljempänä vaadittava määrä) seuraavasti:

                     —

                     Banco Popularin osakkeiden alaskirjauksesta aiheutunut aineellinen vahinko kaiken kaikkiaan 160558,41 eurolla;

                     —

                     aineeton vahinko enintään 160558,41 eurolla tai jollakin muulla unionin yleisen tuomioistuimen kohtuulliseksi katsomalla määrällä.

            —

            määräämään, että vaadittavalle määrälle on maksettava korkoa 7.6.2017 lähtien tämän kanteen ratkaisevan tuomion antamispäivään saakka

            —

            määräämään, että vaadittavalle määrälle on tämän kanteen ratkaisevan tuomion antamispäivästä lukien ja siihen saakka, kunnes koko vaadittava määrä on maksettu, maksettava viivästyskorkoa, joka määräytyy Euroopan keskuspankin pääasiallisia jälleenrahoitusliiketoimia varten vahvistaman korkotason mukaan, lisättynä kahdella prosenttiyksiköllä.

            —

            velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset kuin asiassa T-659/17, Vallina Fonseca v. yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (EUVL 2017, C 424, s. 42).


201808030742050982018/C 294/566162015TC29420180820FI01FIINFO_JUDICIAL20180703424322Asia T-616/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.7.2018 – Transtec v. komissio (Euroopan kehitysrahasto — AKT-maat — Cotonoun sopimus — Afrikan portugalinkielisten maiden kulttuurialoitteiden tukiohjelma — Komission Guinea-Bissaun ohjelman rahoituksen toteutuksesta vastaavalle yhteisölle maksamat summat — Takaisinperintä tilintarkastuksen seurauksena — Saatavien kuittaus — Oikeasuhteisuus — Perusteeton etu — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)
 ---documentbreak--- C2942018FI4220120180703FI0056422432Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.7.2018 – Transtec v. komissio
   (Asia T-616/15) (
         1
      )
   ”(Euroopan kehitysrahasto — AKT-maat — Cotonoun sopimus — Afrikan portugalinkielisten maiden kulttuurialoitteiden tukiohjelma — Komission Guinea-Bissaun ohjelman rahoituksen toteutuksesta vastaavalle yhteisölle maksamat summat — Takaisinperintä tilintarkastuksen seurauksena — Saatavien kuittaus — Oikeasuhteisuus — Perusteeton etu — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)”2018/C 294/56Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Asianosaiset

      Kantaja: Transtec (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja L. Levi)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi A. Aresu ja S. Bartelt, sittemmin A. Aresu)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, jossa vaaditaan kumoamaan komission 27.8., 7.9., 16.9., 23.9. ja 25.9.2015 päivättyihin kirjeisiin sisältyneet kuittauspäätökset, jotka koskevat 624388,73 euron takaisin perimistä, joka vastaa osaa siitä määrästä, joka kantajalle maksettiin ennakoina yhdeksännen Euroopan kehitysrahaston (EKR) rahoittaman Guinea-Bissaun kulttuurialoitteiden tukiohjelman puitteissa, viivästyskorkoineen, ja toisaalta SEUT 268 artiklaan perustuva vaatimus, jossa vaaditaan palauttamaan summat, jotka väitetysti liittyvät perusteettomaan etuun, sekä korvaamaan vahinko, joka kantajalle on väitetysti aiheutunut komission menettelystä.

      Tuomiolauselma

            1)

            Euroopan komission 27.8., 7.9., 16.9., 23.9. ja 25.9.2015 päivättyihin kirjeisiin sisältyneet kuittauspäätökset, jotka koskevat 624388,73 euron takaisin perimistä, joka vastaa osaa siitä määrästä, joka kantajalle maksettiin ennakoina yhdeksännen Euroopan kehitysrahaston (EKR) rahoittaman Guinea-Bissaun kulttuurialoitteiden tukiohjelman puitteissa, viivästyskorkoineen, kumotaan siltä osin kuin päätöksillä on tarkoitus periä takaisin 312265,42 euroa, joka vastaa sitä määrää, joka on todettu toimenpideohjelman ja päättämisohjelman arvioita (viite EKR/2010/249-005) koskevan tarkastuskertomuksen EKR 2007/20859 kohdassa nro 2 tukeen oikeuttamattomiksi menoiksi.

            2)

            Kanne hylätään muilta osin.

            3)

            Komissio ja Transtec vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (
         1
      )	EUVL C 27, 25.1.2016.


title: Asia C-404/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Arbeidsrechtbank Antwerpen (Belgia) on esittänyt 19.6.2018 – Jamina Hakelbracht, Tine Vandenbon ja Instituut voor de Gelijkheid van Vrouwen en Mannen v. WTG Retail BVBA

text:
               3.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/8

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Arbeidsrechtbank Antwerpen (Belgia) on esittänyt 19.6.2018 – Jamina Hakelbracht, Tine Vandenbon ja Instituut voor de Gelijkheid van Vrouwen en Mannen v. WTG Retail BVBA
      (Asia C-404/18)
      (2018/C 311/07)
      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Arbeidsrechtbank Antwerpen

         Pääasian asianosaiset

         Kantajat: Jamina Hakelbracht, Tine Vandenbon ja Instituut voor de Gelijkheid van Vrouwen en Mannen

         Vastaaja: WTG Retail BVBA

         Ennakkoratkaisukysymys

      Onko unionin oikeutta ja erityisesti miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa 5.7.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/54/EY (1) 24 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa todistajina esiintyvien henkilöiden suojaa kostotoimilta saa ainoastaan henkilö, joka valituksen tutkinnan yhteydessä ilmoittaa henkilölle, jolle valitus jätetään, allekirjoitetussa ja päivätyssä asiakirjassa tosiseikkoja, jotka hän on itse nähnyt tai kuullut ja jotka liittyvät tilanteeseen, joka on valituksen kohteena, tai joka antaa oikeudenkäynnissä todistajanlausunnon?

         (1)  EUVL 2006, L 204, s. 23.


title: Asia T-451/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.7.2018 – Fujikura v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Euroopan sähkökaapelimarkkinat — Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan rikkominen — Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen — Todisteet rikkomisesta — Rikkomiseen osallistumisen kesto — Sakon määrän laskeminen — Rikkomisen vakavuus — Täysi harkintavalta)

text:
               17.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/39

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.7.2018 – Fujikura v. komissio
      (Asia T-451/14) (1)

      ((Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Euroopan sähkökaapelimarkkinat - Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan rikkominen - Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen - Todisteet rikkomisesta - Rikkomiseen osallistumisen kesto - Sakon määrän laskeminen - Rikkomisen vakavuus - Täysi harkintavalta))
      (2018/C 328/53)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Fujikura Ltd (Tokio, Japani) (edustaja: asianajaja L. Gyselen)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Biolan, C. Giolito ja H. van Vliet, avustajanaan asianajaja M. Johansson)

         Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Viscas Corp. (Tokio) (edustaja: asianajaja J.-F. Bellis)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, joka koskee yhtäältä [SEUT 101] artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia AT.39610 – Sähkökaapelit) 2.4.2014 annetun komission päätöksen C(2014) 2139 final kumoamista osittain kantajaa koskevilta osin ja toisaalta kantajalle määrätyn sakon määrän alentamista.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Fujikura Ltd vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Viscas Corp. vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 303, 8.9.2014.


title: Asia T-70/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.9.2018 – TenneT Holding v. EUIPO – Ngrid Intellectual Property (NorthSeaGrid) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin NorthSeaGrid rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisemmat EU-kuvio- ja -sanamerkit nationalgrid — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaaran puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/50

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.9.2018 – TenneT Holding v. EUIPO – Ngrid Intellectual Property (NorthSeaGrid)
      (Asia T-70/17) (1)

      (EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin NorthSeaGrid rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisemmat EU-kuvio- ja -sanamerkit nationalgrid - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaran puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
      (2018/C 427/64)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: TenneT Holding BV (Arnhem, Alankomaat) (edustaja: asianajaja K. Limperg)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Ngrid Intellectual Property Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: solicitor F. Traub)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 21.11.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 1607/2015-5), joka koskee osapuolten Ngrid Intellectual Property ja TenneT Holding välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) viidennen valituslautakunnan 21.11.2016 tekemän päätöksen (asia R 1607/2015-5), joka koskee osapuolten Ngrid Intellectual Property ja TenneT Holding välistä väitemenettelyä, päätösosan 1 kohta kumotaan.

                  2)

                  EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan TenneT Holdingin oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Ngrid Intellectual Property vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 104, 3.4.2017.


title: Asia C-606/18 P: Valitus, jonka Nexans France ja Nexans ovat tehneet 24.9.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-449/14, Nexans France ja Nexans v. komissio, 12.7.2018 antamasta tuomiosta

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/29

      Valitus, jonka Nexans France ja Nexans ovat tehneet 24.9.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-449/14, Nexans France ja Nexans v. komissio, 12.7.2018 antamasta tuomiosta
      (Asia C-606/18 P)
      (2018/C 427/37)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittajat: Nexans France ja Nexans (edustajat: G. Forwood, avocate, M. Powell ja A. Rogers, solicitors)

         Muu osapuoli: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Valittajat vaativat unionin tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa Nexans France ja Nexans v. komissio 12.7.2018 antaman tuomion (T-140/16, EU:T:2018:456)

                  —

                  palauttamaan asian unionin yleisen tuomioistuimen käsiteltäväksi, jotta tämä ratkaisee niiden kanteen riidanalaisen päätöksen kumoamiseksi valittajia koskevilta osin

                  —

                  alentaa valittajille määrättyjä sakkoja määrällä, joka vastaa pienennettyä vakavuuskerrointa ja

                  —

                  velvoittaa komission korvaamaan muutoksenhakumenettelystä ja menettelystä unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

                  1.

                  Ensinnäkin oikeudellinen virhe tulkittaessa asetuksen N:o 1/2003 (1) 20 artiklan 2 kohdan b ja c alakohtaa, kun kyse on tutkimattomien sähköisten tietojen kopioimisesta, koska tutkimattomien sähköisten tietojen kopioiminen ei kuulunut komission toimivaltaan.

                  2.

                  Toiseksi oikeudellinen virhe tulkittaessa asetuksen N:o 1/2003 20 artiklan 2 kohtaa, kun kyse on tarkastamisen jatkamisesta komission tiloissa Brysselissä, koska komission tämän säännöksen mukainen toimivalta rajoittuu kyseessä olevien yritysten tiloihin.

                  3.

                  Kolmanneksi oikeudellinen virhe, kun unionin yleinen tuomioistuin totesi, ettei komission ylittänyt tarkastuspäätöksen ehtoja, koska tarkastuspäätöksessä pitäisi ymmärtää täsmennettävän, että tarkastus saattoi tapahtua ainoastaan valittajien valvomissa tiloissa.

                  4.

                  Neljänneksi oikeudellinen virhe, kun kyse on rikkomisen vaikutuksettomuudesta, koska unionin yleinen tuomioistuin ei käyttänyt SEUT 261 artiklan ja asetuksen N:o 1/2003 31 artiklan mukaista täyttä harkintavaltaansa ja itse alentanut vakavuuskerrointa ottaakseen huomioon sen, ettei rikkominen itse asiassa vaikuttanut suurimpaan osaan riidanalaisen päätöksen kattamasta myynnistä.

                  5.

                  Viidenneksi ilmeinen arviointivirhe ja perusteluiden puutteellisuus, kun kyse on ylimääräisestä 2 prosentista ”kartellin eurooppalaiselle kokoonpanolle”, koska siitä, miksi kartellin eurooppalainen kokoonpano aiheutti kilpailun lisävääristymistä ETA:lla Eurooppa-Aasia-kokoonpanoon nähden, ei esitetty perusteluja.

         (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu komission asetus (EY) N:o 1/2003 (EUVL 2003, L 1, s. 1).


title: Asia T-595/18: Kanne 28.9.2018 – Berliner Stadtwerke v. EUIPO (berlinGas)

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/59

      Kanne 28.9.2018 – Berliner Stadtwerke v. EUIPO (berlinGas)
      (Asia T-595/18)
      (2018/C 436/83)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Berliner Stadtwerke GmbH (Berliini, Saksa) (edustajat: asianajajat O. Spieker, A. Schönfleisch ja N. Willich)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalainen tavaramerkki: EU-kuviomerkki berlinGas – Rekisteröintihakemus nro 15 252 661

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 20.7.2018 asiassa R 2180/2016-1 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Kanneperusteet

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 2 kohdan rikkominen


title: Yhdistetyt asiat C-293/17 ja C-294/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.11.2018 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Raad van State – Alankomaay) – Coöperatie Mobilisation for the Environment UA ja Vereniging Leefmilieu v. College van gedeputeerde staten van Limburg ja College van gedeputeerde staten van Gelderland (C-293/17) sekä Stichting Werkgroep Behoud de Peel v. College van gedeputeerde staten van Noord-Brabant (C-294/17) (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 92/43/ETY — Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelu — Erityisten suojelutoimien alueet — 6 artikla — Asianmukainen arviointi suunnitelman tai hankkeen vaikutuksista alueeseen — Kansallinen ohjelma typpilaskeumien torjumiseksi — Käsitteet ”hanke” ja ”asianmukainen arviointi” — Kokonaisvaltainen ennakkoarviointi, kun annetaan erillinen hyväksyntä tällaisia laskeumia aiheuttavalle maatalousyritykselle)

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/13

      Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.11.2018 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Raad van State – Alankomaay) – Coöperatie Mobilisation for the Environment UA ja Vereniging Leefmilieu v. College van gedeputeerde staten van Limburg ja College van gedeputeerde staten van Gelderland (C-293/17) sekä Stichting Werkgroep Behoud de Peel v. College van gedeputeerde staten van Noord-Brabant (C-294/17)
      (Yhdistetyt asiat C-293/17 ja C-294/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 92/43/ETY - Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelu - Erityisten suojelutoimien alueet - 6 artikla - Asianmukainen arviointi suunnitelman tai hankkeen vaikutuksista alueeseen - Kansallinen ohjelma typpilaskeumien torjumiseksi - Käsitteet ”hanke” ja ”asianmukainen arviointi” - Kokonaisvaltainen ennakkoarviointi, kun annetaan erillinen hyväksyntä tällaisia laskeumia aiheuttavalle maatalousyritykselle))
      (2019/C 16/15)
      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Raad van State

         Pääasioiden asianosaiset

         Valittajat: Coöperatie Mobilisation for the Environment UA ja Vereniging Leefmilieu (C-293/17), ja Stichting Werkgroep Behoud de Peel (C-294/17)

         Vastapuolet: College van gedeputeerde staten van Limburg ja College van gedeputeerde staten van Gelderland (C-293/17), sekä College van gedeputeerde staten van Noord-Brabant (C-294/17)

         Muut osapuolet: G. H. Wildenbeest, Maatschap Smeets, Maatschap Lintzen-Crooijmans ja W. A. H. Corstjens (C-293/17), sekä Maatschap Gebr. Lammers, Landbouwbedrijf Swinkels, Pluimveehouderij Van Diepen VOF, Vermeerderingsbedrijf Engelen, Varkenshouderij Limburglaan BV ja Madou Agro Varkens CV (C-294/17)

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että karjan laiduntaminen ja lannoitteiden levittäminen maahan tai maan päälle lähellä Natura 2000 -alueita voidaan katsoa kyseisessä säännöksessä tarkoitetuksi ”hankkeeksi”, vaikka oletetaan, että nämä toiminnat eivät ole tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 13.12.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/92/EU 1 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja ”hankkeita”, koska ne eivät merkitse fyysistä luonnonympäristöön kajoamista.

                  2)

                  Direktiivin 92/43 6 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että lannoitteiden maahan tai maan päälle levittämisen kaltaista toistuvaa toimintaa, joka oli kansallisen lainsäädännön mukaan sallittu ennen tämän direktiivin voimaantuloa, voidaan pitää kyseisessä säännöksessä tarkoitettuna yhtenä ja samana hankkeena, jolloin uutta hyväksymismenettelyä ei tarvita, jos se muodostaa yksittäisen toiminnan, jolle on luonteenomaista yhteinen tavoite ja jatkuvuus ja jonka osalta erityisesti toteuttamispaikka ja –olosuhteet ovat samat. Vaikka yksittäinen hanke on hyväksytty ennen kuin tällä samalla säännöksellä säädettyä suojelujärjestelmää alettiin soveltaa kyseisellä alueella, hankkeen täytäntöönpano voi kuitenkin kuulua direktiivin 6 artiklan 2 kohdan soveltamisalaan.

                  3)

                  Direktiivin 92/43 6 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä kansalliselle ohjelmakeskeiselle lainsäädännölle, jonka mukaan toimivaltaiset viranomaiset voivat hyväksyä hankkeita käyttäen perusteena mainitussa säännöksessä tarkoitettua ”asianmukaista arviointia”, joka suoritetaan ennakolta ja jossa määritetty typpilaskeuman kokonaismäärä on katsottu yhteensopivaksi mainitun säännöstön tavoitteiden kanssa. Tämä pätee kuitenkin vain siltä osin kuin – mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkastettava – tämän arvioinnin tieteellisen luotettavuuden perusteellinen ja kattava tutkimus mahdollistaa sen varmistamisen, että ei ole perusteltua tieteellistä epäilystä siitä, että kullakin suunnitelmalla tai hankkeella ei ole haitallisia vaikutuksia kyseisen alueen koskemattomuuteen.

                  4)

                  Direktiivin 92/43 6 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle ohjelmakeskeiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa vapautetaan tietyt hankkeet, jotka alittavat typpilaskeuman tietyn kynnysarvon tai eivät ylitä sen tiettyä enimmäismäärää, lupavelvoitteesta yksittäistapauksessa, jos kansallinen tuomioistuin on vakuuttunut siitä, että tässä säännöksessä tarkoitettu ennakollinen ”asianmukainen arviointi” täyttää edellytyksen siitä, ettei ole perusteltua tieteellistä epäilyä siitä, ettei näistä suunnitelmista tai hankkeista aiheudu haitallisia vaikutuksia kyseisten alueiden koskemattomuudelle.

                  5)

                  Direktiivin 92/43 6 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle ohjelmakeskeiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa sallitaan tiettyjen hankeryhmien, jotka ovat käsiteltävässä asiassa lannoitteiden levittäminen maahan tai maan päälle ja karjan laiduntaminen, toteuttaminen ilman lupavelvollisuutta ja siis ilman, että niiden vaikutuksia kyseisiin suojelualueisiin arvioidaan asianmukaisesti erikseen, elleivät objektiiviset seikat mahdollista varmuudella sen poissulkemista, että mainitut hankkeet, yksittäin tai yhdessä muiden hankkeiden kanssa, voisivat vaikuttaa näihin alueisiin merkittävästi, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkastettava.

                  6)

                  Direktiivin 92/43 6 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että tässä säännöksessä tarkoitetussa ”asianmukaisessa arvioinnissa” ei voida ottaa huomioon tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja ”suojelutoimenpiteitä”, mainitun artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja ”estämistoimenpiteitä”, erityisiä toimenpiteitä, jotka on hyväksytty erityisesti pääasiassa kyseessä olevan kaltaista ohjelmaa varten, tai ”itsenäisiä” toimenpiteitä, jotka eivät kuulu tähän ohjelmaan, jos näistä toimenpiteistä saatavat edut eivät ole varmoja arviointiajankohtana.

                  7)

                  Direktiivin 92/43 6 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa kansallisessa lainsäädännössä käyttöön otetut toimenpiteet, jotka sisältävät typpilaskeumia tuottavien maatalousyritysten seuranta- ja valvontasääntöjä sekä mahdollisuuden määrätä seuraamuksia, jotka voivat johtaa jopa mainittujen yritysten sulkemiseen, ovat riittäviä tämän säännöksen noudattamiseksi.

         (1)  EUVL C 293, 4.9.2017.


title: Asia C-544/17 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 7.11.2018 – Valittajina BPC Lux 2 Sàrl ym. sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja Portugalin tasavalta (Muutoksenhaku — Valtiontuet — Kumoamiskanne — Tutkittavaksi ottaminen — Portugalin viranomaisten tuki rahoituslaitos Banco Espírito Santo SA:n kriisinratkaisulle — Omaisuudenhoitoyhtiön perustaminen ja pääomittaminen — Euroopan komission päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi — Oikeussuojan tarve — Kanne kansallisissa tuomioistuimissa Banco Espírito Santon kriisinratkaisupäätöksen kumoamiseksi)

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/24

      Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 7.11.2018 – Valittajina BPC Lux 2 Sàrl ym. sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja Portugalin tasavalta
      (Asia C-544/17 P) (1)

      ((Muutoksenhaku - Valtiontuet - Kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen - Portugalin viranomaisten tuki rahoituslaitos Banco Espírito Santo SA:n kriisinratkaisulle - Omaisuudenhoitoyhtiön perustaminen ja pääomittaminen - Euroopan komission päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi - Oikeussuojan tarve - Kanne kansallisissa tuomioistuimissa Banco Espírito Santon kriisinratkaisupäätöksen kumoamiseksi))
      (2019/C 16/29)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittajat: BPC Lux 2 Sàrl ja muut valittajat, joiden nimet luetellaan valituskirjelmän liitteessä (edustajat: J. Webber ja M. Steenson, solicitors, B. Woolgar, barrister, ja K. Bacon, QC)

         Muut osapuolet: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Flynn ja P.-J. Loewenthal) ja Portugalin tasavalta

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Unionin yleisen tuomioistuimen 19.7.2017 antama määräys BPC Lux 2 ym. vastaan komissio (T-812/14, ei julkaistu, EU:T:2017:560) kumotaan.

                  2)

                  Asia palautetaan unionin yleisen tuomioistuimen ratkaistavaksi.

                  3)

                  Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

         (1)  EUVL C 402, 27.11.2017.


title: Asia C-296/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 14.11.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Varhoven kasatsionen sad – Bulgaria) – Wiemer & Trachte GmbH, selvitystilassa v. Zhan Oved Tadzher (Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Maksukyvyttömyysmenettelyt — Asetus (EY) N:o 1346/2000 — 3 artiklan 1 kohta — Kansainvälinen toimivalta — Takaisinsaantikanne — Jäsenvaltion, jonka alueella maksukyvyttömyysmenettely on aloitettu, tuomioistuinten yksinomainen toimivalta)

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/14

      Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 14.11.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Varhoven kasatsionen sad – Bulgaria) – Wiemer & Trachte GmbH, selvitystilassa v. Zhan Oved Tadzher
      (Asia C-296/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Maksukyvyttömyysmenettelyt - Asetus (EY) N:o 1346/2000 - 3 artiklan 1 kohta - Kansainvälinen toimivalta - Takaisinsaantikanne - Jäsenvaltion, jonka alueella maksukyvyttömyysmenettely on aloitettu, tuomioistuinten yksinomainen toimivalta))
      (2019/C 16/16)
      Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Varhoven kasatsionen sad

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Wiemer & Trachte GmbH, selvitystilassa

         Vastapuoli: Zhan Oved Tadzher

         Tuomiolauselma

      Maksukyvyttömyysmenettelyistä 29.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1346/2000 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että sen jäsenvaltion, jonka alueella maksukyvyttömyysmenettely on aloitettu, tuomioistuimilla oleva toimivalta tutkia maksukyvyttömyyteen perustuva takaisinsaantikanne, joka on nostettu sellaista vastaajaa vastaan, jonka kotipaikka on muussa jäsenvaltiossa, on yksinomainen.

         (1)  EUVL C 256, 7.8.2017.


title: Asia C-619/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 6.11.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg – Saksa) – Sebastian W. Kreuziger v. Land Berlin (Ennakkoratkaisupyyntö — Sosiaalipolitiikka — Työajan järjestäminen — Direktiivi 2003/88/EY — 7 artikla — Oikeus palkalliseen vuosilomaan — Kansallinen säännöstö, jonka mukaan pitämättä jäänyt vuosiloma ja rahallinen korvaus mainitusta lomasta menetetään, jos työntekijä ei ole tehnyt lomahakemusta ennen työsuhteen päättymistä)

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/3

      Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 6.11.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg – Saksa) – Sebastian W. Kreuziger v. Land Berlin
      (Asia C-619/16) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaalipolitiikka - Työajan järjestäminen - Direktiivi 2003/88/EY - 7 artikla - Oikeus palkalliseen vuosilomaan - Kansallinen säännöstö, jonka mukaan pitämättä jäänyt vuosiloma ja rahallinen korvaus mainitusta lomasta menetetään, jos työntekijä ei ole tehnyt lomahakemusta ennen työsuhteen päättymistä))
      (2019/C 16/03)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Sebastian W. Kreuziger

         Vastapuoli: Land Berlin

         Tuomiolauselma

      Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle siltä osin kuin kyseinen säännöstö merkitsee sitä, että jos työntekijä ei ole pyytänyt ennen työsuhteen päättymisajankohtaa saada käyttää oikeuttaan palkalliseen vuosilomaan, asianomainen menettää automaattisesti – ja ilman, että ensin tarkistettaisiin, onko työnantaja antanut työntekijälle tosiasiallisesti mahdollisuuden käyttää oikeuttaan lomaan ennen työsuhteen päättymistä muun muassa tiedottamalla hänelle asiasta riittävästi – ne palkalliset vuosilomapäivät, joihin hänellä oli oikeus unionin oikeuden nojalla työsuhteen päättyessä, ja vastaavasti oikeutensa saada rahallinen korvaus tästä pitämättä jääneestä palkallisesta vuosilomasta.

         (1)  EUVL C 38, 6.2.2017.


title: Asia C-308/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.11.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberster Gerichtshof – Itävalta) – Helleenien tasavalta v. Leo Kuhn (Ennakkoratkaisupyyntö — Asetus (EU) N:o 1215/2012 — Tuomioistuimen toimivalta siviili- ja kauppaoikeuden alalla — Soveltamisala — 1 artiklan 1 kohta — Siviili- ja kauppaoikeudellisen asian käsite — Jäsenvaltion liikkeeseen laskemat joukkovelkakirjat — Yksityisen sektorin osallistuminen kyseisen valtion valtionvelan uudelleenjärjestelyyn — Lainaehtojen yksipuolinen ja taannehtiva muuttaminen — Yhteistoimintalausekkeet — Kanne, jonka kyseisten joukkovelkakirjojen haltijoina olevat yksityiset velkojat ovat luonnollisina henkilöinä nostaneet mainittua valtiota vastaan — Valtion vastuu teoista ja laiminlyönneistä, jotka on tehty julkista valtaa käytettäessä)

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/15

      Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.11.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberster Gerichtshof – Itävalta) – Helleenien tasavalta v. Leo Kuhn
      (Asia C-308/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Asetus (EU) N:o 1215/2012 - Tuomioistuimen toimivalta siviili- ja kauppaoikeuden alalla - Soveltamisala - 1 artiklan 1 kohta - Siviili- ja kauppaoikeudellisen asian käsite - Jäsenvaltion liikkeeseen laskemat joukkovelkakirjat - Yksityisen sektorin osallistuminen kyseisen valtion valtionvelan uudelleenjärjestelyyn - Lainaehtojen yksipuolinen ja taannehtiva muuttaminen - Yhteistoimintalausekkeet - Kanne, jonka kyseisten joukkovelkakirjojen haltijoina olevat yksityiset velkojat ovat luonnollisina henkilöinä nostaneet mainittua valtiota vastaan - Valtion vastuu teoista ja laiminlyönneistä, jotka on tehty julkista valtaa käytettäessä))
      (2019/C 16/17)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Oberster Gerichtshof

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Helleenien tasavalta

         Vastaaja: Leo Kuhn

         Tuomiolauselma

      Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 12.12.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1215/2012 1 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että pääasian kaltainen riita-asia, jossa on kyse kanteesta, jonka on nostanut jäsenvaltion liikkeeseen laskemia joukkovelkakirjoja hankkinut luonnollinen henkilö kyseistä jäsenvaltiota vastaan ja jolla riitautetaan mainittujen joukkovelkakirjojen sellainen vaihtaminen vähempiarvoisiin joukkovelkakirjoihin, johon kyseinen luonnollinen henkilö on velvoitettu sellaisen lain nojalla, jonka kansallinen lainsäätäjä on antanut poikkeuksellisissa olosuhteissa ja jonka mukaan kyseisiä ehtoja on yksipuolisesti ja taannehtivasti muutettu sisällyttämällä niihin yhteistoimintalauseke, jonka nojalla joukkovelkakirjojen haltijoiden enemmistö voi pakottaa tällaisen vaihdon vähemmistölle, ei koske asetuksen N:o 1215/2012 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua siviili- ja kauppaoikeudellista asiaa.

         (1)  EUVL C 283, 28.8.2017.


title: Asia T-625/18: Kanne 10.10.2018 – FT v. ESMA

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/46

      Kanne 10.10.2018 – FT v. ESMA
      (Asia T-625/18)
      (2019/C 16/57)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: FT (edustaja: asianajaja S. Pappas)

         Vastaaja: Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen (ESMA)

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen (ESMA) toimitusjohtajan 9.8.2018 tekemän päätöksen ESMA41-137-1154, jolla ESMA vaatii palautettavaksi 12 000 euron suuruisen summan, joka liittyy ESMA:lle aiheutuneisiin kuluihin asiassa F-39/14

                  —

                  kumoamaan tähän liittyvän, ESMA:n 10.8.2018 antaman veloitusilmoituksen nro 4440180170

                  —

                  velvoittamaan ESMA:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut tässä menettelyssä.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

                  1.

                  Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan varainhoitoasetuksen (1) 98 artiklaa, ESMA:n varainhoitoasetuksen (2) 60 artiklaa ja unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 170 artiklaa on rikottu ja riidan osapuolten prosessuaalisen yhdenvertaisuuden periaatetta on loukattu, koska unionin yleinen tuomioistuin ei ollut määrittänyt määrää, jonka kantaja on väitetysti velkaa ja joka vahvistetaan riidanalaisissa toimissa, edellä mainitun 170 artiklan mukaisesti.

                  2.

                  Toinen kanneperuste, jonka mukaan vastaajan vaatimat kulut eivät ole korvattavissa, koska vastaaja ylitti kohtuullisen ajan tällaisten vaatimusten tekemiseen.

                  3.

                  Kolmas kanneperuste, jonka mukaan vastaaja syyllistyi ilmeiseen arviointivirheeseen kantajan velan osalta, koska vaadittu 12 000 euron määrä on kohtuuton.

         (1)  Unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä, asetusten (EU) N:o 1296/2013, (EU) N:o 1301/2013, (EU) N:o 1303/2013, (EU) N:o 1304/2013, (EU) N:o 1309/2013, (EU) N:o 1316/2013, (EU) N:o 223/2014, (EU) N:o 283/2014 ja päätöksen N:o 541/2014/EU muuttamisesta sekä asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 kumoamisesta 18.7.2018 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) 2018/1046 (EUVL 2018, L 193, s. 1)

         (2)  Hallintoneuvoston päätös Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen varainhoitoasetuksesta ESMA/2014/MB/38.


title: Asia C-310/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.11.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden – Alankomaat) – Levola Hengelo BV v. Smilde Foods BV (Ennakkoratkaisupyyntö — Teollis- ja tekijänoikeudet — Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistaminen tietoyhteiskunnassa — Direktiivi 2001/29/EY — Soveltamisala — 2 artikla — Kappaleen valmistamista koskeva oikeus — Teoksen käsite — Elintarvikkeen maku)

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/16

      Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.11.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden – Alankomaat) – Levola Hengelo BV v. Smilde Foods BV
      (Asia C-310/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Teollis- ja tekijänoikeudet - Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistaminen tietoyhteiskunnassa - Direktiivi 2001/29/EY - Soveltamisala - 2 artikla - Kappaleen valmistamista koskeva oikeus - Teoksen käsite - Elintarvikkeen maku))
      (2019/C 16/18)
      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Levola Hengelo BV

         Vastaaja: Smilde Foods BV

         Tuomiolauselma

      Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2001/29/EY on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että elintarvikkeen maulle annetaan tekijänoikeussuojaa tämän direktiivin perusteella ja että kansallista lainsäädäntöä tulkitaan siten, että siinä annetaan tekijänoikeussuojaa tällaiselle maulle.

         (1)  EUVL C 269, 14.8.2017.


title: Asia C-426/17: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 25.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de lo Social n° 2de Terrassa – Espanja) – Elena Barba Giménez v. Francisca Carrión Lozano (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 47 artikla — Oikeusavun saaja — Viran puolesta nimettävien asianajajien palkkaus — Asianajajayhteisön vahvistamat palkkiot — Asianajaja ei ole ennalta ilmoittanut asiakkaalleen palkkioitaan — Palkkiovaatimus — Kohtuuttomien ehtojen ja vilpillisten menettelyjen olemassaolon valvonta — Pääasian oikeudenkäynti — Asian saattaminen toimivaltaisen elimen tutkittavaksi — Asiaa ei ole saatettu ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen käsiteltäväksi — Vastaukset ennakkoratkaisukysymyksiin — Hyödyllisyyden puuttuminen — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/26

      Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 25.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de lo Social no 2de Terrassa – Espanja) – Elena Barba Giménez v. Francisca Carrión Lozano
      (Asia C-426/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 47 artikla - Oikeusavun saaja - Viran puolesta nimettävien asianajajien palkkaus - Asianajajayhteisön vahvistamat palkkiot - Asianajaja ei ole ennalta ilmoittanut asiakkaalleen palkkioitaan - Palkkiovaatimus - Kohtuuttomien ehtojen ja vilpillisten menettelyjen olemassaolon valvonta - Pääasian oikeudenkäynti - Asian saattaminen toimivaltaisen elimen tutkittavaksi - Asiaa ei ole saatettu ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen käsiteltäväksi - Vastaukset ennakkoratkaisukysymyksiin - Hyödyllisyyden puuttuminen - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen))
      (2019/C 16/32)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa

         Asianosaiset

         Kantaja: Elena Barba Giménez

         Vastaaja: Francisca Carrión Lozano

         Määräysosa

      Juzgado de lo Social no 2 de Terrassan (Terrassan työtuomioistuin nro 2, Espanja) 27.6.2017 tekemällään päätöksellä esittämän ennakkoratkaisupyynnön tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat selvästi.

         (1)  EUVL C 300, 11.9.2017.


title: Asia C-330/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 15.11.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesgerichtshof – Saksa) – Verbraucherzentrale Baden-Württemberg eV v. Germanwings GmbH (Ennakkoratkaisupyyntö — Asetus (EY) N:o 1008/2008 — 2 artiklan 18 alakohta — 23 artiklan 1 kohta — Kuljetus — Lentoliikenteen harjoittamisen yhteiset säännöt Euroopan unionissa — Tiedottaminen — Lopullisen hinnan ilmoittaminen — Lentohinnan sisällyttäminen lopulliseen hintaan — Velvollisuus ilmoittaa lentohinnat euroina tai paikallisessa valuutassa — Merkityksellisen paikallisen valuutan valinta — Liittymäperusteet)

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/16

      Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 15.11.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesgerichtshof – Saksa) – Verbraucherzentrale Baden-Württemberg eV v. Germanwings GmbH
      (Asia C-330/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Asetus (EY) N:o 1008/2008 - 2 artiklan 18 alakohta - 23 artiklan 1 kohta - Kuljetus - Lentoliikenteen harjoittamisen yhteiset säännöt Euroopan unionissa - Tiedottaminen - Lopullisen hinnan ilmoittaminen - Lentohinnan sisällyttäminen lopulliseen hintaan - Velvollisuus ilmoittaa lentohinnat euroina tai paikallisessa valuutassa - Merkityksellisen paikallisen valuutan valinta - Liittymäperusteet))
      (2019/C 16/19)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Bundesgerichtshof

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Verbraucherzentrale Baden-Württemberg eV

         Vastapuoli: Germanwings GmbH

         Tuomiolauselma

      Lentoliikenteen harjoittamisen yhteisistä säännöistä yhteisössä 24.9.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1008/2008 23 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä saman asetuksen 2 artiklan 18 alakohdan kanssa, on tulkittava siten, että lentoliikenteen harjoittajien, jotka eivät ilmaise lentohintoja yhteisön sisäisessä lentoliikenteessä euroina, on ilmoitettava ne sellaisessa paikallisessa valuutassa, joka liittyy objektiivisesti tarjottuun palveluun. Tällainen on erityisesti sen jäsenvaltion, jossa on kyseisen lennon lähtö- tai saapumispaikka, laillinen valuutta.
      Näin ollen pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa sellaiseen jäsenvaltioon sijoittautunut lentoliikenteen harjoittaja, jossa laillisena valuuttana on euro, tarjoaa internetissä lentoliikennepalvelua, jossa lennon lähtöpaikka on toisessa jäsenvaltiossa, jossa laillisena valuuttana ei ole euro, on niin, että mikäli lentohintoja ei ilmaista euroina, ne voidaan ilmoittaa viimeksi mainitun jäsenvaltion laillisessa valuutassa.

         (1)  EUVL C 293, 4.9.2017.


title: Asia T-635/18: Kanne 23.10.2018 – Industrial Química del Nalón v. komissio

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/47

      Kanne 23.10.2018 – Industrial Química del Nalón v. komissio
      (Asia T-635/18)
      (2019/C 16/58)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Química del Nalón, SA (Oviedo, Espanja) (edustajat: asianajajat K. Van Maldegem, M. Grunchard, R. Crespi ja S Saez Moreno)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  ottamaan kanteen tutkittavaksi ja hyväksymään sen

                  —

                  velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajalle aiheuttamansa vahingon

                  —

                  velvoittamaan vastaajan maksamaan kantajalle korvauksena vahingosta, joka on aiheutunut kantajalle välittömänä seurauksena aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 1272/2008 muuttamisesta sen mukauttamiseksi tekniseen ja tieteelliseen kehitykseen 2.10.2013 annetun komission asetuksen (EU) N:o 944/2013 (EUVL 2013, L 261, s. 5) hyväksymisestä siltä osin kuin asetuksessa luokitellaan aine ”piki, kivihiiliterva, korkealämpötilainen” vaaraluokkiin Aquatic Acute 1 (H400) ja Aquatic Chronic 1 (H410), ja jonka kokonaismääräksi arvioidaan 833 628,00 euroa taikka määrä, josta kantaja esittää tarkemman selvityksen oikeudenkäynnin aikana tai jonka unionin yleinen tuomioistuin vahvistaa

                  —

                  vaihtoehtoisesti määräämään ennen pääasian ratkaisua, että vastaajan on korvattava aiheutettu vahinko, ja velvoittamaan asianosaiset esittämään unionin yleiselle tuomioistuimelle kohtuullisessa ajassa määräyksen antamisesta numerotiedon asianosaisten kesken sovitun korvauksen määrästä tai sen varalta, etteivät asianosaiset pääse sovintoon, velvoittamaan asianosaiset esittämään samassa määräajassa vaatimuksensa ja täsmälliset numerotiedot niiden tueksi

                  —

                  velvoittamaan vastaajan maksamaan kantajalle viivästyskoron korkokannan mukaista hyvityskorkoa vahingon aiheutumisesta lähtien (eli lainvastaisen luokituksen voimaantulopäivästä tai vahingon ilmenemispäivästä lähtien)

                  —

                  velvoittamaan vastaajan maksamaan suoritettavalle rahamäärälle viivästyskorkoa 8 prosentin korkokannan tai unionin yleisen tuomioistuimen vahvistaman muun asianmukaisen korkokannan mukaan laskettuna tuomion antopäivästä maksun tapahtumiseen asti

                  —

                  velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, joka perustuu siihen, että vastaaja on aiheuttanut kantajalle vahinkoa komission asetuksen (EU) N:o 944/2013 (1), jossa aine ”piki, kivihiiliterva, korkealämpötilainen” luokitellaan vaaraluokkiin Aquatic Acute 1 (H400) ja Aquatic Chronic 1 (H410), antamisen ja voimaantulon vuoksi. Unionin tuomioistuin hylkäsi 22.11.2017 Euroopan komission valituksen unionin yleisen tuomioistuimen tuomiosta, jolla asetus N:o 944/2013 oli osittain kumottu ilmeisen arviointivirheen vuoksi siltä osin kuin aine ”piki, kivihiiliterva, korkealämpötilainen” luokiteltiin vaaraluokkiin Aquatic Acute 1 (H400) ja Aquatic Chronic 1 (H410). Kantajalle on aiheutunut kustannuksia lainvastaisen luokituksen soveltamisesta. Vastaaja on vastuussa näistä kustannuksista SEUT 268 ja SEUT 340 artiklan mukaan, koska vastaajan menettely on ollut lainvastaista siten, että se merkitsee riittävän ilmeistä oikeuden rikkomista, aiheutunut vahinko on tosiasiallinen ja varma ja vastaajan menettelyn ja siitä aiheutuneen vahingon välillä on olemassa suora syy-yhteys.

         (1)  Aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 1272/2008 muuttamisesta sen mukauttamiseksi tekniseen ja tieteelliseen kehitykseen 2.10.2013 annettu komission asetus (EU) N:o 944/2013 (EUVL 2013, L 261, s. 5).


title: Asia C-334/17 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 15.11.2018 – Valittajana Viron tasavalta sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja Latvian tasavalta (Muutoksenhaku — Yhteinen markkinajärjestely — Markkinoilta poistamattomista ylijäämäsokerimääristä perittävä maksu — Päätös 2006/776/EY — Euroopan komission lopullisen päätöksen muuttamista koskeva vaatimus — Hylkäyskirje — Hylkäyskirjeestä tehty valitus — Tutkittavaksi ottaminen)

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/17

      Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 15.11.2018 – Valittajana Viron tasavalta sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja Latvian tasavalta
      (Asia C-334/17 P) (1)

      ((Muutoksenhaku - Yhteinen markkinajärjestely - Markkinoilta poistamattomista ylijäämäsokerimääristä perittävä maksu - Päätös 2006/776/EY - Euroopan komission lopullisen päätöksen muuttamista koskeva vaatimus - Hylkäyskirje - Hylkäyskirjeestä tehty valitus - Tutkittavaksi ottaminen))
      (2019/C 16/20)
      Oikeudenkäyntikieli: viro

         Asianosaiset

         Valittaja: Viron tasavalta (asiamies: N. Grünberg)

         Muut osapuolet: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Lewis ja L. Naaber-Kivisoo, avustajanaan S. Mody, vandeadvokaat) ja Latvian tasavalta

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Valitus hylätään.

                  2)

                  Viron tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 256, 7.8.2017.


title: Asia C-684/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 6.11.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesarbeitsgericht – Saksa) – Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften eV v. Tetsuji Shimizu (Ennakkoratkaisupyyntö — Sosiaalipolitiikka — Työajan järjestäminen — Direktiivi 2003/88/EY — 7 artikla — Oikeus palkalliseen vuosilomaan — Kansallinen säännöstö, jonka mukaan pitämättä jäänyt palkallinen vuosiloma ja rahallinen korvaus mainitusta lomasta menetetään, jos työntekijä ei ole tehnyt lomahakemusta ennen työsuhteen päättymistä — Direktiivi 2003/88/EY — 7 artikla — Velvollisuus tulkita kansallista oikeutta unionin oikeuden mukaisesti — Mahdollisuus vedota Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 artiklan 2 kohtaan yksityisten välisessä oikeusriidassa)

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/5

      Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 6.11.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesarbeitsgericht – Saksa) – Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften eV v. Tetsuji Shimizu
      (Asia C-684/16) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaalipolitiikka - Työajan järjestäminen - Direktiivi 2003/88/EY - 7 artikla - Oikeus palkalliseen vuosilomaan - Kansallinen säännöstö, jonka mukaan pitämättä jäänyt palkallinen vuosiloma ja rahallinen korvaus mainitusta lomasta menetetään, jos työntekijä ei ole tehnyt lomahakemusta ennen työsuhteen päättymistä - Direktiivi 2003/88/EY - 7 artikla - Velvollisuus tulkita kansallista oikeutta unionin oikeuden mukaisesti - Mahdollisuus vedota Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 artiklan 2 kohtaan yksityisten välisessä oikeusriidassa))
      (2019/C 16/05)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Bundesarbeitsgericht

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften eV

         Vastapuoli: Tetsuji Shimizu

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklaa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan on niin, että jos työntekijä ei ole pyytänyt kyseessä olevan viiteajanjakson kuluessa saada käyttää oikeuttaan palkalliseen vuosilomaan, työntekijä menettää kyseisen ajanjakson lopussa automaattisesti – ja ilman, että ensin tarkistettaisiin, onko työnantaja antanut työntekijälle tosiasiallisesti mahdollisuuden käyttää kyseistä oikeuttaan muun muassa tiedottamalla hänelle asiasta riittävästi – ne palkalliset vuosilomapäivät, jotka hänelle on kyseisen ajanjakson osalta kertynyt mainitun säännöksen ja mainitun määräyksen nojalla, ja vastaavasti oikeutensa saada rahallinen korvaus tästä pitämättä jääneestä palkallisesta vuosilomasta työsuhteen päättyessä. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tältä osin tarkastettava, voiko se ottamalla huomioon kansallisen oikeuden kokonaisuudessaan ja soveltamalla siinä hyväksyttyjä tulkintatapoja tulkita kansallista oikeutta niin, että unionin oikeuden täysi tehokkuus on mahdollista taata.

                  2)

                  Jos pääasiassa kyseessä olevan kaltaista kansallista säännöstöä ei ole mahdollista tulkita niin, että sen yhdenmukaisuus direktiivin 2003/88 7 artiklan ja perusoikeuskirjan 31 artiklan 2 kohdan kanssa varmistetaan, viimeksi mainitusta määräyksestä seuraa, että kansallisen tuomioistuimen, jonka käsiteltäväksi on saatettu työntekijän ja hänen entisen työnantajansa, joka on yksityinen, välinen oikeusriita, on jätettävä mainittu kansallinen säännöstö soveltamatta ja huolehdittava siitä, että jollei kyseinen työnantaja voi näyttää toteen, että se on noudattanut kaikkea vaadittua huolellisuutta, jotta työntekijällä on tosiasiallisesti mahdollisuus pitää palkallinen vuosiloma, johon hänellä on oikeus unionin oikeuden nojalla, mainitulta työntekijältä ei voida evätä hänen saavuttamaansa oikeutta tällaiseen palkalliseen vuosilomaan eikä vastaavasti, kun työsuhde päättyy, sellaista rahallista korvausta pitämättä jääneestä lomasta, jonka maksaminen on tuossa tapauksessa suoraan asianomaisen työnantajan tehtävä.

         (1)  EUVL C 104, 3.4.2017.


title: Asia C-300/18 P: Valitus, jonka UF on tehnyt 3.5.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-422/17, UF v. parlamentti ja neuvosto, 7.3.2018 antamasta määräyksestä

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/26

      Valitus, jonka UF on tehnyt 3.5.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-422/17, UF v. parlamentti ja neuvosto, 7.3.2018 antamasta määräyksestä
      (Asia C-300/18 P)
      (2019/C 16/33)
      Oikeudenkäyntikieli: liettua

         Asianosaiset

         Valittaja: UF (edustaja: L. Gudaitė, advokatė)

         Muut osapuolet: Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto
      Unionin tuomioistuin (kymmenes jaosto) on 11.10.2018 antamallaan määräyksellä hylännyt valituksen täysin perusteettomana.


title: Asiat T-639/15–T-666/15 ja T-94/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.9.2018 – Psara ym. v. parlamentti (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Euroopan parlamentti — Parlamentin jäsenten korvausten käyttö — Tutustumisoikeuden epääminen — Asiakirjat, joita ei ole olemassa — Henkilötiedot — Asetus (EY) N:o 45/2001 — Tietojen siirtämisen tarpeellisuus — Konkreettinen ja asiakirjakohtainen tutkinta — Oikeus tutustua asiakirjoihin osittain — Kohtuuton hallinnollinen rasite — Perusteluvelvollisuus)

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/36

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.9.2018 – Psara ym. v. parlamentti
      (Asiat T-639/15–T-666/15 ja T-94/16) (1)

      ((Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Euroopan parlamentti - Parlamentin jäsenten korvausten käyttö - Tutustumisoikeuden epääminen - Asiakirjat, joita ei ole olemassa - Henkilötiedot - Asetus (EY) N:o 45/2001 - Tietojen siirtämisen tarpeellisuus - Konkreettinen ja asiakirjakohtainen tutkinta - Oikeus tutustua asiakirjoihin osittain - Kohtuuton hallinnollinen rasite - Perusteluvelvollisuus))
      (2019/C 16/44)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantajat:

         T-639/15: Maria Psara (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat N. Pirc Musar ja R. Lemut Strle)

         T-640/15: Tina Kristan (Ljubljana, Slovenia) (edustajat: asianajajat N. Pirc Musar ja R. Lemut Strle)

         T-641/15: Tanja Malle (Wien, Itävalta) (edustajat: asianajajat N. Pirc Musar ja R. Lemut Strle)

         T-642/15: Wojciech Cieśla (Varsova, Puola) (edustajat: asianajajat N. Pirc Musar ja R. Lemut Strle)

         T-643/15: Staffan Dahllof (edustajat: asianajajat N. Pirc Musar ja R. Lemut Strle)

         T-644/15: Delphine Reuter (edustajat: asianajajat N. Pirc Musar ja R. Lemut Strle)

         T-645/15 ja T-654/15: České centrum pro investigativní žurnalistiku o.p.s. (Praha, Tšekki) (edustajat: asianajajat N. Pirc Musar ja R. Lemut Strle)

         T-646/15: Harry Karanikas (Chalándri, Kreikka) (edustajat: asianajajat N. Pirc Musar ja R. Lemut Strle)

         T-647/15 ja T-657/15: Crina Boros (edustajat: asianajajat N. Pirc Musar ja R. Lemut Strle)

         T-648/15, T-663/15 ja T-665/15: Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica (Riika, Latvia) (edustajat: asianajajat N. Pirc Musar ja R. Lemut Strle)

         T-649/15: Balazs Toth (Budapest, Unkari) (edustajat: asianajajat N. Pirc Musar ja R. Lemut Strle)

         T-650/15: Minna Knus-Galán (Helsinki, Suomi) (edustajat: asianajajat N. Pirc Musar ja R. Lemut Strle)

         T-651/15: Atanas Tchobanov (Plessis-Robinson, Ranska) (edustajat: asianajajat N. Pirc Musar ja R. Lemut Strle)

         T-652/15: Dirk Liedtke (Hampuri, Saksa) (edustajat: asianajajat N. Pirc Musar ja R. Lemut Strle)

         T-653/15: Nils Mulvad (Risskov, Tanska) (edustajat: asianajajat N. Pirc Musar ja R. Lemut Strle)

         T-655/15: Hugo van der Parre (Huizen, Alankomaat) (edustajat: asianajajat N. Pirc Musar ja R. Lemut Strle)

         T-656/15: Guia Baggi (Firenze, Italia) (edustajat: asianajajat N. Pirc Musar ja R. Lemut Strle)

         T-658/15: Marcos García Rey (edustajat: asianajajat N. Pirc Musar ja R. Lemut Strle)

         T-659/15: Mark Lee Hunter (edustajat: asianajajat N. Pirc Musar ja R. Lemut Strle)

         T-660/15: Kristof Clerix (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat N. Pirc Musar ja R. Lemut Strle)

         T-661/15: Rui Araujo (Lissabon, Portugali)

         T-662/15: Anuška Delić (Ljubljana) (edustajat: asianajajat N. Pirc Musar ja R. Lemut Strle)

         T-664/15: Jacob Borg, (San Ġiljan, Malta) (edustajat: asianajajat N. Pirc Musar ja R. Lemut Strle)

         T-666/15: Matilda Bačelić (Zagreb, Kroatia) (edustajat: asianajajat N. Pirc Musar ja R. Lemut Strle)

         T-94/16: Gavin Sheridan (edustajat: asianajajat N. Pirc Musar ja R. Lemut Strle)

         Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: N. Görlitz, C. Burgos ja M. Windisch)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuvat kanteet, joissa vaaditaan kumoamaan 14.9.2015 tehdyt parlamentin päätökset A(2015) 8324 C, A(2015) 8463 C, A(2015) 8627 C, A(2015) 8682 C, A(2015) 8594 C, A(2015) 8551 C, A(2015) 8732 C, A(2015) 8681 C, A(2015) 8334 C, A(2015) 8327 C ja A(2015) 8344 C, 15.9.2015 tehdyt parlamentin päätökset A(2015) 8656 C, A(2015) 8678 C, A(2015) 8361 C, A(2015) 8663 C, A(2015) 8360 C, A(2015) 8486 C ja A(2015) 8305 C, 16.9.2015 tehdyt parlamentin päätökset A(2015) 8602 C, A(2015) 8554 C, A(2015) 8490 C, A(2015) 8659 C, A(2015) 8547 C, A(2015) 8552 C, A(2015) 8553 C, A(2015) 8661 C, A(2015) 8684 C ja A(2015) 8672 C ja 14.1.2016 tehty parlamentin päätös A(2015) 13844 C, joilla parlamentti hylkäsi Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (EYVL 2001, L 145, s. 43) perusteella kantajien uudistetut hakemukset, joissa vaadittiin oikeutta tutustua parlamentin asiakirjoihin, jotka sisältävät parlamentin jäsenten korvauksia koskevia tietoja

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Asiat T-639/15–T-666/15 ja T-94/16 yhdistetään tuomion antamista varten.

                  2)

                  Kanteet hylätään.

                  3)

                  Maria Psara, Tina Kristan, Tanja Malle, Wojciech Cieśla, Staffan Dahllof, Delphine Reuter, České centrum pro investigativní žurnalistiku o.p.s., Harry Karanikas, Crina Boros, Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica, Balazs Toth, Minna Knus-Galán, Atanas Tchobanov, Dirk Liedtke, Nils Mulvad, Hugo van der Parre, Guia Baggi, Marcos García Rey, Mark Lee Hunter, Kristof Clerix, Rui Araujo, Anuška Delić, Jacob Borg, Matilda Bačelić ja Gavin Sheridan velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 48, 8.2.2016.


title: Asia T-718/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.11.2018 – Mad Dogg Athletics v. EUIPO – Aerospinning Master Franchising (SPINNING) (EU-tavaramerkki — Menettämismenettely — EU-sanamerkki SPINNING — Tavaramerkin julistaminen osittain menetetyksi — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 58 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/38

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.11.2018 – Mad Dogg Athletics v. EUIPO – Aerospinning Master Franchising (SPINNING)
      (Asia T-718/16) (1)

      ((EU-tavaramerkki - Menettämismenettely - EU-sanamerkki SPINNING - Tavaramerkin julistaminen osittain menetetyksi - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 58 artiklan 1 kohdan b alakohta)))
      (2019/C 16/45)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Mad Dogg Athletics, Inc. (Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja J. Steinberg)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: D. Walicka)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Aerospinning Master Franchising s. r. o., aiemmin Aerospinning Master Franchising, Ltd, s.r.o. (Praha, Tšekki) (edustaja: asianajaja K. Labalestra)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 21.7.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 2375/2014-5), joka koskee osapuolten Aerospinning Master Franchising ja Mad Dogg Athletics välistä menettämismenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) viidennen valituslautakunnan 21.7.2016 tekemä päätös (asia R 2375/2014-5) kumotaan siltä osin kuin se koskee tavaroiden ja palvelujen kansainvälistä luokitusta tavaramerkkien rekisteröimistä varten koskevan, 15.6.1957 tehdyn Nizzan sopimuksen, sellaisena kuin se on tarkistettuna ja muutettuna, luokkaan 28 kuuluvia tavaroita ja luokkaan 41 kuuluvia palveluita.

                  2)

                  EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Mad Dogg Athletics, Inc:n oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Aerospinning Master Franchising s. r. o. vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 462, 12.12.2016.


title: Asia T-637/18: Kanne 23.10.2018 – Bawtry Carbon International v. komissio

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/49

      Kanne 23.10.2018 – Bawtry Carbon International v. komissio
      (Asia T-637/18)
      (2019/C 16/60)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Bawtry Carbon International Ltd (Doncaster, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat K. Van Maldegem, M. Grunchard, R. Crespi ja S Saez Moreno)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  ottamaan kanteen tutkittavaksi ja hyväksymään sen

                  —

                  velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajalle aiheuttamansa vahingon

                  —

                  velvoittamaan vastaajan maksamaan kantajalle korvauksena vahingosta, joka on aiheutunut kantajalle välittömänä seurauksena aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 1272/2008 muuttamisesta sen mukauttamiseksi tekniseen ja tieteelliseen kehitykseen 2.10.2013 annetun komission asetuksen (EU) N:o 944/2013 (EUVL 2013, L 261, s. 5) hyväksymisestä siltä osin kuin asetuksessa luokitellaan aine ”piki, kivihiiliterva, korkealämpötilainen” vaaraluokkiin Aquatic Acute 1 (H400) ja Aquatic Chronic 1 (H410), ja jonka kokonaismääräksi arvioidaan 194 200,06 euroa taikka määrä, josta kantaja esittää tarkemman selvityksen oikeudenkäynnin aikana tai jonka unionin yleinen tuomioistuin vahvistaa

                  —

                  vaihtoehtoisesti määräämään ennen pääasian ratkaisua, että vastaajan on korvattava aiheutettu vahinko, ja velvoittamaan asianosaiset esittämään unionin yleiselle tuomioistuimelle kohtuullisessa ajassa määräyksen antamisesta numerotiedon asianosaisten kesken sovitun korvauksen määrästä tai sen varalta, etteivät asianosaiset pääse sovintoon, velvoittamaan asianosaiset esittämään unionin yleiselle tuomioistuimelle samassa määräajassa vaatimuksensa ja täsmälliset numerotiedot niiden tueksi

                  —

                  velvoittamaan vastaajan maksamaan kantajalle viivästyskoron korkokannan mukaista hyvityskorkoa vahingon aiheutumisesta lähtien (eli lainvastaisen luokituksen voimaantulopäivästä tai vahingon ilmenemispäivästä lähtien)

                  —

                  velvoittamaan vastaajan maksamaan suoritettavalle rahamäärälle viivästyskorkoa 8 prosentin korkokannan tai unionin yleisen tuomioistuimen vahvistaman muun asianmukaisen korkokannan mukaan laskettuna unionin yleisen tuomioistuimen tuomion antopäivästä maksun tapahtumiseen asti

                  —

                  velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, joka perustuu siihen, että vastaaja on aiheuttanut kantajalle vahinkoa komission asetuksen (EU) N:o 944/2013 (1), jossa aine ”piki, kivihiiliterva, korkealämpötilainen” luokitellaan vaaraluokkiin Aquatic Acute 1 (H400) ja Aquatic Chronic 1 (H410), antamisen ja voimaantulon vuoksi. Unionin tuomioistuin hylkäsi 22.11.2017 Euroopan komission valituksen unionin yleisen tuomioistuimen tuomiosta, jolla asetus N:o 944/2013 oli osittain kumottu ilmeisen arviointivirheen vuoksi siltä osin kuin aine ”piki, kivihiiliterva, korkealämpötilainen” luokiteltiin vaaraluokkiin Aquatic Acute 1 (H400) ja Aquatic Chronic 1 (H410). Kantajalle on aiheutunut kustannuksia lainvastaisen luokituksen soveltamisesta. Vastaaja on vastuussa näistä kustannuksista SEUT 268 ja SEUT 340 artiklan mukaan, koska vastaajan menettely on ollut lainvastaista siten, että se merkitsee riittävän ilmeistä oikeuden rikkomista, aiheutunut vahinko on tosiasiallinen ja varma ja vastaajan menettelyn ja siitä aiheutuneen vahingon välillä on olemassa suora syy-yhteys.

         (1)  Aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 1272/2008 muuttamisesta sen mukauttamiseksi tekniseen ja tieteelliseen kehitykseen 2.10.2013 annettu komission asetus (EU) N:o 944/2013 (EUVL 2013, L 261, s. 5).


title: Asia C-551/18 PPU: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van Cassatie (Belgia) on esittänyt 29.8.2018 – IK

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/28

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van Cassatie (Belgia) on esittänyt 29.8.2018 – IK
      (Asia C-551/18 PPU)
      (2019/C 16/35)
      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Hof van Cassatie

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: IK

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko puitepäätöksen 2002/584/YOS (1) 8 artiklan 1 kohdan f alakohtaa tulkittava siten, että on riittävää, että pidätysmääräyksen antanut oikeusviranomainen ilmoittaa eurooppalaisessa pidätysmääräyksessä vain tuomitun täytäntöönpanokelpoisen vapausrangaistuksen mutta ei samasta teosta ja samassa tuomioistuimen ratkaisussa määrätyn valvontaseuraamuksen kaltaista oheisseuraamusta, joka johtaa tosiasialliseen vapaudenriistoon vasta sen jälkeen, kun ensin mainittu vapausrangaistus on suoritettu, ja vasta sen jälkeen, kun rangaistusten täytäntöönpanosta vastaava tuomioistuin on tehnyt siitä nimenomaisen päätöksen?

                  2)

                  Siinä tapauksessa, että ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko puitepäätöksen 2002/58/YOS 8 artiklan 1 kohdan f alakohtaa tulkittava siten, että siitä, että täytäntöönpanosta vastaavan oikeusviranomaisen jäsenvaltio luovuttaa henkilön sellaisen eurooppalaisen pidätysmääräyksen perusteella, jossa mainitaan ainoastaan määrätty täytäntöönpanokelpoinen vapausrangaistus mutta ei samasta teosta ja samassa tuomioistuimen ratkaisussa määrättyä oheisseuraamusta eli valvontaseuraamusta, seurauksena, että pidätysmääräyksen antaneen oikeusviranomaisen jäsenvaltiossa voidaan ryhtyä tosiasialliseen vapaudenriistoon kyseisen oheisseuraamuksen täytäntöönpanemiseksi?

                  3)

                  Siinä tapauksessa, että ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko puitepäätöksen 2002/584/YOS 8 artiklan 1 kohdan f alakohtaa tulkittava siten, että siitä, että pidätysmääräyksen antanut oikeusviranomainen ei mainitse valvontaseuraamuksen kaltaista oheisseuraamusta eurooppalaisessa pidätysmääräyksessä, seuraa, että oheisseuraamus, josta täytäntöönpanosta vastaavan oikeusviranomaisen ei voida olettaa olevan lainkaan tietoinen, ei voi johtaa tosiasialliseen vapaudenriistoon pidätysmääräyksen antaneen oikeusviranomaisen jäsenvaltiossa?

         (1)  Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 tehty neuvoston puitepäätös 2002/584/YOS (EYVL 2002, L 190, s. 1).


title: Asia T-724/16 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.11.2018 – Cocchi ja Falcione v. komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Kansallisten eläkeoikeuksien siirtäminen — Henkilöstösääntöjen 24 artikla — Unionin avustamisvelvollisuus — Kantajien oikeussuojan tarpeen menettäminen oikeudenkäynnin aikana — Lausunnon antamisen raukeaminen ensimmäisessä oikeusasteessa — Syy-yhteys)

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/39

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.11.2018 – Cocchi ja Falcione v. komissio
      (Asia T-724/16 P) (1)

      ((Muutoksenhaku - Henkilöstö - Kansallisten eläkeoikeuksien siirtäminen - Henkilöstösääntöjen 24 artikla - Unionin avustamisvelvollisuus - Kantajien oikeussuojan tarpeen menettäminen oikeudenkäynnin aikana - Lausunnon antamisen raukeaminen ensimmäisessä oikeusasteessa - Syy-yhteys))
      (2019/C 16/46)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Valittajat: Giorgio Cocchi (Wezembeek-Oppem, Belgia) ja Nicola Falcione (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja S. Orlandi)

         Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Gattinara ja F. Simonetti)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Valitus Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) 2.8.2016 antamasta määräyksestä Cocchi ja Falcione v. komissio (F-134/11, EU:F:2016:194) ja vaatimus kumota kyseinen määräys.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) 2.8.2016 antama määräys Cocchi ja Falcione v. komissio (F-134/11, EU:F:2016:194) kumotaan siltä osin kuin virkamiestuomioistuin totesi, ettei Giorgio Cocchin ja Nicola Falcionen ensimmäisessä oikeusasteessa esittämistä korvausvaatimuksista ollut tarpeen lausua.

                  2)

                  Valitus hylätään muilta osin.

                  3)

                  Cocchin ja Falcionen ensimmäisessä oikeusasteessa nostamansa kanteen, joka käsiteltiin asianumerolla F-134/11, yhteydessä esittämät korvausvaatimukset hylätään.

                  4)

                  Asianosaiset vastaavat korvausvaatimusten käsittelyyn muutoksenhakumenettelyssä ja ensimmäisessä oikeusasteessa käydyssä oikeudenkäynnissä liittyvistä oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 441, 28.11.2016.


title: Asia C-380/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 7.11.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Raad van State – Alankomaat) – K ja B v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen toimivalta — Direktiivi 2003/86/EY — Oikeus perheenyhdistämiseen — 12 artikla — Kansainvälisen suojelun myöntämistä seuraavan kolmen kuukauden määräajan noudattamatta jättäminen — Toissijaisen suojeluaseman saaja — Viisumihakemuksen hylkääminen)

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/18

      Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 7.11.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Raad van State – Alankomaat) – K ja B v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
      (Asia C-380/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen toimivalta - Direktiivi 2003/86/EY - Oikeus perheenyhdistämiseen - 12 artikla - Kansainvälisen suojelun myöntämistä seuraavan kolmen kuukauden määräajan noudattamatta jättäminen - Toissijaisen suojeluaseman saaja - Viisumihakemuksen hylkääminen))
      (2019/C 16/22)
      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Raad van State

         Pääasian asianosaiset

         Valittajat: K ja B

         Vastapuoli: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Unionin tuomioistuin on SEUT 267 artiklan nojalla toimivaltainen tulkitsemaan oikeudesta perheenyhdistämiseen 22.9.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/86/EY 12 artiklan 1 kohtaa pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on lausuttava toissijaisen suojeluaseman saajan oikeudesta perheenyhdistämiseen, silloin kun mainittua säännöstä sovelletaan kansallisen oikeuden nojalla tällaiseen tilanteeseen suoraan ja ehdottomasti.

                  2)

                  Kun kansallisen säännöstön mukaan on niin, että direktiivin 2003/86 V lukuun sisältyvien pakolaisiin sovellettavien suotuisampien säännösten nojalla pakolaisen perheenjäsenen puolesta tehty perheenyhdistämistä koskeva hakemus voidaan hylätä sillä perusteella, että hakemus on tehty yli kolme kuukautta sen jälkeen, kun perheenkokoajalle on myönnetty pakolaisasema, ja kun siinä tarjotaan samalla mahdollisuus tehdä uusi hakemus toisen järjestelmän yhteydessä, direktiivin 12 artiklan 1 kohta ei ole esteenä tällaiselle säännöstölle, kunhan siinä

                              —

                              säädetään, ettei kyseistä hylkäysperustetta voida käyttää tilanteissa, joissa erityiset olosuhteet tekevät ensimmäisen hakemuksen myöhäisestä jättämisestä objektiivisesti anteeksiannettavaa

                              —

                              säädetään, että asianomaisille henkilöille on tiedotettava kattavasti heidän ensimmäisen hakemuksensa hylkäämisestä tehdyn päätöksen seurauksista ja toimenpiteistä, joihin heidän on ryhdyttävä vedotakseen tehokkaasti perheenyhdistämistä koskevaan oikeuteensa, ja

                              —

                              taataan, että pakolaisiksi tunnustettuihin perheenkokoajiin sovelletaan jatkossakin direktiivin 10 ja 11 artiklassa tai 12 artiklan 2 kohdassa mainittuja pakolaisiin sovellettavia suotuisampia edellytyksiä, jotka on asetettu perheenyhdistämistä koskevan oikeuden käyttämiselle.

         (1)  EUVL C 300, 11.9.2017.


title: Asia T-827/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.11.2018 – QB v. EKP (Henkilöstö — EKP:n henkilöstö — Arviointikierros — Urakehitystä koskeva kertomus [2015] — Mahdollisuus ammattijärjestön edustajan läsnäoloon arviointikeskustelussa — Arvioijan objektiivisuutta ja puolueettomuutta koskevien sääntöjen rikkominen — Palkkaus — Palkankorotuksen epäämistä koskeva päätös — Todisteiden tutkittavaksi ottaminen — Henkilöstöön kuuluvan ja hänen valmentajansa (coach) välillä työsähköpostitse vaihdettu viesti — Vastuu)

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/39

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.11.2018 – QB v. EKP
      (Asia T-827/16) (1)

      ((Henkilöstö - EKP:n henkilöstö - Arviointikierros - Urakehitystä koskeva kertomus [2015] - Mahdollisuus ammattijärjestön edustajan läsnäoloon arviointikeskustelussa - Arvioijan objektiivisuutta ja puolueettomuutta koskevien sääntöjen rikkominen - Palkkaus - Palkankorotuksen epäämistä koskeva päätös - Todisteiden tutkittavaksi ottaminen - Henkilöstöön kuuluvan ja hänen valmentajansa (coach) välillä työsähköpostitse vaihdettu viesti - Vastuu))
      (2019/C 16/47)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: QB (edustaja: asianajaja L. Levi)

         Vastaaja: Euroopan keskuspankki (EKP) (asiamiehet: F. von Lindeiner ja B. Ehlers, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 50 a artiklaan sekä EU-sopimukseen ja EUT-sopimukseen liitetyn Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännöstä tehdyn pöytäkirjan 36.2 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan yhtäältä kumoamaan kantajaa koskeva arviointikertomus vuoden 2015 arviointikierrokselta ja 15.12.2015 tehty EKP:n päätös palkankorotuksen epäämistä häneltä sekä kumoamaan 2.5.2016 tehty EKP:n päätös kantajan hallinnollisen valituksen hylkäämisestä ja 15.9.2016 tehty EKP:n päätös hänen valituksensa hylkäämisestä, sekä toisaalta korvausta kantajalle aiheutuneeksi väitetystä vahingosta.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  QB:tä koskeva arviointikertomus vuoden 2015 arviointikierrokselta ja 15.12.2015 tehty Euroopan keskuspankin (EKP) päätös palkankorotuksen epäämisestä QB:ltä kumotaan.

                  2)

                  Kanne hylätään muilta osin.

                  3)

                  EKP vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan QB:n oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 22, 23.1.2017.


title: Asia C-432/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 7.11.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supreme Court of the United Kingdom – Yhdistynyt kuningaskunta) – Dermod Patrick O’Brien v. Ministry of Justice, aiemmin Department for Constitutional Affairs (Ennakkoratkaisupyyntö — Sosiaalipolitiikka — Direktiivi 97/81/EY — UNICE:n, CEEP:n ja EAY:n tekemä osa-aikatyötä koskeva puitesopimus — 4 lauseke — Syrjintäkiellon periaate — Osa-aikaiset työntekijät — Vanhuuseläke — Eläkkeen määrän laskeminen — Direktiivin 97/81/EY saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä asetetun määräajan päättymistä edeltäneiden palvelusvuosien huomioon ottaminen — Uuden lainsäädännön soveltaminen välittömästi aikaisemman lainsäädännön soveltamisaikana syntyneiden tilanteiden tuleviin vaikutuksiin)

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/19

      Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 7.11.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supreme Court of the United Kingdom – Yhdistynyt kuningaskunta) – Dermod Patrick O’Brien v. Ministry of Justice, aiemmin Department for Constitutional Affairs
      (Asia C-432/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 97/81/EY - UNICE:n, CEEP:n ja EAY:n tekemä osa-aikatyötä koskeva puitesopimus - 4 lauseke - Syrjintäkiellon periaate - Osa-aikaiset työntekijät - Vanhuuseläke - Eläkkeen määrän laskeminen - Direktiivin 97/81/EY saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä asetetun määräajan päättymistä edeltäneiden palvelusvuosien huomioon ottaminen - Uuden lainsäädännön soveltaminen välittömästi aikaisemman lainsäädännön soveltamisaikana syntyneiden tilanteiden tuleviin vaikutuksiin))
      (2019/C 16/23)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Supreme Court of the United Kingdom

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Dermod Patrick O’Brien

         Vastapuoli: Ministry of Justice, aiemmin Department for Constitutional Affairs

         Tuomiolauselma

      Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY) tekemästä osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta 15.12.1997 annettua neuvoston direktiiviä 97/81/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 7.4.1998 annetulla neuvoston direktiivillä 98/23/EY, on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan tapauksen kaltaisessa tapauksessa direktiivin 97/81, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/23, saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä asetetun määräajan päättymistä edeltävä palvelusaika on otettava huomioon eläkeoikeuksien määrittämiseksi.

         (1)  EUVL C 318, 25.9.2017.


title: Asia T-44/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.11.2018 – Camomilla v. EUIPO – CMT (CAMOMILLA) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-sanamerkki CAMOMILLA — Aikaisempi kansallinen kuviomerkki CAMOMILLA — Mitättömyysvaatimuksen osittainen hylkääminen — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Näyttö — Liitännäiskanne — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 53 artiklan 1 kohdan a alakohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 60 artiklan 1 kohdan a alakohta) — Asetuksen N:o 207/2009 57 artiklan 2 ja 3 kohta (joista on tullut asetuksen 2017/1001 64 artiklan 2 ja 3 kohta))

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/40

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.11.2018 – Camomilla v. EUIPO – CMT (CAMOMILLA)
      (Asia T-44/17) (1)

      ((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-sanamerkki CAMOMILLA - Aikaisempi kansallinen kuviomerkki CAMOMILLA - Mitättömyysvaatimuksen osittainen hylkääminen - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Tavaramerkin tosiasiallinen käyttö - Näyttö - Liitännäiskanne - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 53 artiklan 1 kohdan a alakohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 60 artiklan 1 kohdan a alakohta) - Asetuksen N:o 207/2009 57 artiklan 2 ja 3 kohta (joista on tullut asetuksen 2017/1001 64 artiklan 2 ja 3 kohta)))
      (2019/C 16/48)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Asianosaiset

         Kantaja: Camomilla Srl (Buccinasco, Italia) (edustajat: asianajajat M. Mussi ja H. Chiappetta)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: L. Rampini ja J. Cerspo Carrillo)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: CMT Compagnia manifatture tessili Srl (CMT Srl) (Napoli, Italia) (edustajat: asianajajat M. Franzosi, V. Jandoli, A. Stein ja G. Rubino)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 21.11.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 2250/2015-5), joka koskee CMT:n ja Camomillan välistä mitättömyysmenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Liitännäiskanne hylätään.

                  3)

                  Camomilla Srl ja CMT Compagnia manifatture tessili Srl vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne kumpikin velvoitetaan korvaamaan puolet Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) oikeudenkäyntikuluista.

         (1)  EUVL C 95, 27.3.2017.


title: Asia C-656/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Erding (Saksa) on esittänyt 19.10.2018 – F v. Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/30

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Erding (Saksa) on esittänyt 19.10.2018 – F v. Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV
      (Asia C-656/18)
      (2019/C 16/37)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Amtsgericht Erding

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: F

         Vastaaja: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV
      Unionin tuomioistuimen 7.11.2018 antamalla määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.


title: Asia T-638/18: Kanne 23.10.2018 – Deza v. komissio

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/50

      Kanne 23.10.2018 – Deza v. komissio
      (Asia T-638/18)
      (2019/C 16/61)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Tšekki) (edustajat: asianajajat K. Van Maldegem, M. Grunchard, R. Crespi ja S Saez Moreno)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  ottamaan kanteen tutkittavaksi ja hyväksymään sen

                  —

                  velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajalle aiheuttamansa vahingon

                  —

                  velvoittamaan vastaajan maksamaan kantajalle korvauksena vahingosta, joka on aiheutunut kantajalle välittömänä seurauksena aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 1272/2008 muuttamisesta sen mukauttamiseksi tekniseen ja tieteelliseen kehitykseen 2.10.2013 annetun komission asetuksen (EU) N:o 944/2013 (EUVL 2013, L 261, s. 5) hyväksymisestä siltä osin kuin asetuksessa luokitellaan aine ”piki, kivihiiliterva, korkealämpötilainen” vaaraluokkiin Aquatic Acute 1 (H400) ja Aquatic Chronic 1 (H410), ja jonka kokonaismääräksi arvioidaan 4 784 000,00 Tšekin korunaa (CZK) taikka määrä, josta kantaja esittää tarkemman selvityksen oikeudenkäynnin aikana tai jonka unionin yleinen tuomioistuin vahvistaa

                  —

                  vaihtoehtoisesti määräämään ennen pääasian ratkaisua, että vastaajan on korvattava aiheutettu vahinko, ja velvoittamaan asianosaiset esittämään unionin yleiselle tuomioistuimelle kohtuullisessa ajassa määräyksen antamisesta numerotiedon asianosaisten kesken sovitun korvauksen määrästä tai sen varalta, etteivät asianosaiset pääse sovintoon, velvoittamaan asianosaiset esittämään unionin yleiselle tuomioistuimelle samassa määräajassa vaatimuksensa ja täsmälliset numerotiedot niiden tueksi

                  —

                  velvoittamaan vastaajan maksamaan kantajalle viivästyskoron korkokannan mukaista hyvityskorkoa vahingon aiheutumisesta lähtien (eli lainvastaisen luokituksen voimaantulopäivästä tai vahingon ilmenemispäivästä lähtien)

                  —

                  velvoittamaan vastaajan maksamaan suoritettavalle rahamäärälle viivästyskorkoa 8 prosentin korkokannan tai unionin yleisen tuomioistuimen vahvistaman muun asianmukaisen korkokannan mukaan laskettuna unionin yleisen tuomioistuimen tuomion antopäivästä maksun tapahtumiseen asti

                  —

                  velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, joka perustuu siihen, että vastaaja on aiheuttanut kantajalle vahinkoa komission asetuksen (EU) N:o 944/2013 (1), jossa aine ”piki, kivihiiliterva, korkealämpötilainen” luokitellaan vaaraluokkiin Aquatic Acute 1 (H400) ja Aquatic Chronic 1 (H410), antamisen ja voimaantulon vuoksi. Unionin tuomioistuin hylkäsi 22.11.2017 Euroopan komission valituksen unionin yleisen tuomioistuimen tuomiosta, jolla asetus N:o 944/2013 oli osittain kumottu ilmeisen arviointivirheen vuoksi siltä osin kuin aine ”piki, kivihiiliterva, korkealämpötilainen” luokiteltiin vaaraluokkiin Aquatic Acute 1 (H400) ja Aquatic Chronic 1 (H410). Kantajalle on aiheutunut kustannuksia lainvastaisen luokituksen soveltamisesta. Vastaaja on vastuussa näistä kustannuksista SEUT 268 ja SEUT 340 artiklan mukaan, koska vastaajan menettely on ollut lainvastaista siten, että se merkitsee riittävän ilmeistä oikeuden rikkomista, aiheutunut vahinko on tosiasiallinen ja varma ja vastaajan menettelyn ja siitä aiheutuneen vahingon välillä on olemassa suora syy-yhteys.

         (1)  Aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 1272/2008 muuttamisesta sen mukauttamiseksi tekniseen ja tieteelliseen kehitykseen 2.10.2013 annettu komission asetus (EU) N:o 944/2013 (EUVL 2013, L 261, s. 5).


title: Asia C-676/18: Kanne 30.10.2018 – Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/30

      Kanne 30.10.2018 – Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta
      (Asia C-676/18)
      (2019/C 16/38)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Condou-Durande, C. Cattabriga ja G. von Rintelen)

         Vastaaja: Belgian kuningaskunta

         Vaatimukset

                  —

                  On todettava, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut 26.2.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/36/EU (1) 28 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut viimeistään 30.9.2016 kaikkia kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai joka tapauksessa toimittanut näitä säännöksiä komissiolle

                  —

                  Belgian kuningaskunta on määrättävä suorittamaan SEUT 260 artiklan 3 kohdan nojalla 49 906,50 euron suuruinen päivittäinen uhkasakko komission ilmoittamalle tilille siitä päivästä alkaen, kun nyt käsiteltävässä asiassa annetaan tuomio, direktiivin 2014/36/EU täytäntöönpanotoimenpiteiden ilmoittamista koskevan velvollisuuden täyttämättä jättämisen johdosta

                  —

                  Belgian kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Jäsenvaltioiden oli direktiivin 2014/36/EU 28 artiklan 1 kohdan nojalla toteutettava kyseisen direktiivin velvoitteiden täytäntöönpanon edellyttämät kansalliset toimenpiteet viimeistään 30.9.2016. Koska Belgia ei ole ilmoittanut kaikkia direktiivin täytäntöönpanotoimenpiteitä, komissio on päättänyt saattaa asian unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi.
      Komissio ehdottaa kanteessaan, että Belgia määrätään suorittamaan 49 906,50 euron suuruinen päivittäinen uhkasakko. Uhkasakon määrä on laskettu ottamalla huomioon rikkomisen vakavuus ja kesto sekä kyseisen jäsenvaltion maksukyvystä riippuva ehkäisevä vaikutus.

         (1)  Kolmansien maiden kansalaisten maahantulon ja oleskelun edellytyksistä kausityöntekijänä työskentelyä varten 26.4.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/36/EU (EUVL 2014, L 94, s. 375).


title: Asia T-216/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.11.2018 – Mabrouk v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Tunisian tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet — Toimenpiteet, jotka on kohdistettu valtion varojen väärinkäytöstä vastuussa oleviin henkilöihin ja heitä lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin — Varojen jäädyttäminen — Niiden henkilöiden, yhteisöjen ja elinten luettelo, joihin varojen jäädyttäminen kohdistuu — Kantajan nimen pysyttäminen luettelossa — Riittämätön tosiseikkaperusta — Ilmeinen arviointivirhe — Oikeudellinen virhe — Hyvän hallinnon periaate — Kohtuullinen aika)

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/41

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.11.2018 – Mabrouk v. neuvosto
      (Asia T-216/17) (1)

      ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Tunisian tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet - Toimenpiteet, jotka on kohdistettu valtion varojen väärinkäytöstä vastuussa oleviin henkilöihin ja heitä lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin - Varojen jäädyttäminen - Niiden henkilöiden, yhteisöjen ja elinten luettelo, joihin varojen jäädyttäminen kohdistuu - Kantajan nimen pysyttäminen luettelossa - Riittämätön tosiseikkaperusta - Ilmeinen arviointivirhe - Oikeudellinen virhe - Hyvän hallinnon periaate - Kohtuullinen aika))
      (2019/C 16/49)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Mohamed Marouen Ben Ali Ben Mohamed Mabrouk (Tunis, Tunisia) (edustajat: asianajajat J.-R. Farthouat, N. Boulay ja S. Crosby)

         Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: V. Piessevaux ja J. Kneale)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jolla vaaditaan kumoamaan Tunisian tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/72/YUTP muuttamisesta 27.1.2017 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2017/153 (EUVL 2017, L 23, s. 19) ja Tunisian tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/72/YUTP muuttamisesta 29.1.2018 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2018/141 (EUVL 2018, L 25, s. 38) siltä osin kuin kyseiset päätökset koskevat kantajaa.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Mohamed Marouen Ben Ali Ben Mohamed Mabrouk vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 195, 19.6.2017.


title: Asia C-685/18 PPU: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court (Irlanti) on esittänyt 7.11.2018 – Minister for Justice and Equality v. ND

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/31

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court (Irlanti) on esittänyt 7.11.2018 – Minister for Justice and Equality v. ND
      (Asia C-685/18 PPU)
      (2019/C 16/39)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      High Court

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Minister for Justice and Equality

         Vastaaja: ND

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Kun määritetään, onko eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovutusmenettelyistä 13.6.2002 tehdyn puitepäätöksen (1) 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi pidätysmääräyksen antavaksi viranomaiseksi nimettyä syyttäjäviranomaista pidettävä oikeusviranomaisena siinä itsenäisessä merkityksessä, joka tälle käsitteelle annetaan puitepäätöksen 6 artiklan 1 kohdassa, sovelletaanko tällöin kriteerejä, joiden mukaan 1) syyttäjäviranomainen on riippumaton täytäntöönpanovallasta ja 2) syyttäjäviranomaisen katsotaan omassa oikeusjärjestyksessään harjoittavan oikeudenkäyttöä tai osallistuvan oikeudenkäyttöön?

                  2)

                  Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, mitkä ovat ne kriteerit, joiden mukaan kansallisen tuomioistuimen tulisi määrittää, onko puitepäätöksen 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi pidätysmääräyksen antavaksi viranomaiseksi nimettyä syyttäjäviranomaista pidettävä puitepäätöksen 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna oikeusviranomaisena?

                  3)

                  Siltä osin kuin kriteereihin sisältyy vaatimus siitä, että syyttäjä harjoittaa oikeudenkäyttöä tai osallistuu oikeudenkäyttöön, onko tämä ratkaistava sen aseman mukaan, joka syyttäjällä on omassa oikeusjärjestyksessään vaiko tiettyjen objektiivisten kriteerien mukaan? Mikäli sovelletaan objektiivisia kriteerejä, mitä nämä kriteerit ovat?

                  4)

                  Onko Liettuan tasavallan ylin syyttäjäviranomainen oikeusviranomainen siinä itsenäisessä merkityksessä, joka tälle käsitteelle annetaan eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovutusmenettelyistä 13.6.2002 tehdyn puitepäätöksen 6 artiklan 1 kohdassa?

         (1)  Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovutusmenettelyistä 13.6.2002 tehty neuvoston puitepäätös 2002/584/YOS (EYVL 2002, L 190, s. 1).


title: Asia T-241/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.11.2018 – Puola v. komissio (Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto — Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 585/2011 — Enterohemorragisen Escherichia coli -bakteerin (E. coli) aiheuttamien tautiesiintymien johdosta toteutetut hedelmä- ja vihannesalan väliaikaiset poikkeukselliset tukitoimenpiteet — Sadon korjaamatta jättäminen — Sadon korjaamatta jättäneille tuottajille maksettavan korvauksen suuruus — Puolalle aiheutuneet menot — Perusteluvelvollisuus)

text:
               14.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/42

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.11.2018 – Puola v. komissio
      (Asia T-241/17) (1)

      ((Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto - Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 585/2011 - Enterohemorragisen Escherichia coli -bakteerin (E. coli) aiheuttamien tautiesiintymien johdosta toteutetut hedelmä- ja vihannesalan väliaikaiset poikkeukselliset tukitoimenpiteet - Sadon korjaamatta jättäminen - Sadon korjaamatta jättäneille tuottajille maksettavan korvauksen suuruus - Puolalle aiheutuneet menot - Perusteluvelvollisuus))
      (2019/C 16/50)
      Oikeudenkäyntikieli: puola

         Asianosaiset

         Kantaja: Puolan tasavalta (asiamiehet: B. Majczyna, M. Pawlicka, K. Straś ja B. Paziewska)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Stobiecka-Kuik ja D. Milanowska)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jolla vaaditaan kumoamaan Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 14.2.2017 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2017/264 (EUVL 2017, L 39, s. 12) siltä osin kuin siinä suljetaan Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle Puolan tasavallan hyväksymän maksajaviraston maksamat menot, joiden suuruus on 4 438 056,66 euroa.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Puolan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 195, 19.6.2017.