title: Asia C-323/02: Euroopan yhteisöjen komission 16.9.2002 Société à responsabilité limitée françaises Hydrowattia (Hydrowatt) vastaan nostama kanne

text:
23.11.2002               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 289/11
1.     Ovatko Sozialgesetzbuch – Gesetzliche Krankenversiche-           hanke nimeltä ”Nouveau groupe avec turbine et génératrice
       rung – (SGB V, sosiaalilainsäädäntö, lakisääteinen sairas-       adapté aux basses chutes”, jota koskevan päätöslauselman
       vakuutus) 16 ja 18 §, joissa tehdään toisessa jäsenvaltiossa     komissio vahvisti sen 8 artiklan nojalla. Sopimukseen sovelle-
       toimivan hammaslääkärin antaman hammashoidon kus-                taan Ranskan lakia, ja osapuolet ovat antaneet riitojen ratkai-
       tannusten korvaaminen riippuvaksi vakuutetun sosiaali-           sun Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tehtäväksi.
       turvalaitoksen antamasta ennakkoluvasta, myös silloin
       perustamissopimuksen 59 ja 60 artiklan kanssa ristirii-
       dassa, kun kansallinen lakisääteinen sairasvakuutusjärjes-
       telmä toimii luontoisetuusperiaatteella (eikä, kuten asiassa
       C-158/96 ( 1), Raymond Kohll v. Union des caisses de
       maladie, tuomio 28.4.1998, kulukorvausperiaatteella)?
                                                                        SAT.1. SatellitenFernsehen GmbH:n 18.9.2002 (telekopio
2.     Jos ensimmäiseen kysymykseen annetun vastauksen pe-              12.9.2000) tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäi-
       rusteella vastaaja olisi eurooppaoikeudellisin perustein         sen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston 2.7.2002
       velvollinen korvaamaan (tässä: Itävallassa annetusta)            antamasta tuomiosta asiassa T-323/00, SAT.1 Satelliten-
       hammashoidosta aiheutuneet kulut, määräytyykö kor-               Fernsehen GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivi-
       vauksen suuruus tosiasiassa syntyneiden ja maksettujen                       rasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)
       kustannusten perusteella vai onko se rajoitettu suuruudel-
       taan kansallisen sairasvakuutusjärjestelmän (tässä: Saksan
       liittotasavalta) mukaiseen taksaan?                                                       (Asia C-329/02 P)
                                                                                (2002/C 289/19)
( 1) Kok. 1998, s. I-1931.
                                                                        SAT.1. SatellitenFernsehen GmbH, on valittanut 18.2.2002
                                                                        (telekopio 12.9.2002) Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                        Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                        men toisen jaoston 2.7.2002 antamasta tuomiosta asiassa
                                                                        T-323/00, SAT.1 SatellitenFernsehen GmbH v. sisämarkkinoi-
Euroopan yhteisöjen komission 16.9.2002 Société à res-                  den harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV).
ponsabilité limitée françaises Hydrowattia (Hydrowatt)                  Valittajan asiamiehinä ovat asianajaja Reinhard Schneider,
                      vastaan nostama kanne                             asianajotoimisto Büsing, Müffelmann & Theye, Marktstraße 3,
                                                                        D-28195 Bremen, prosessiosoite Luxemburgissa.
                           (Asia C-323/02)
                                                                        Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                          (2002/C 289/18)
                                                                        1)    kumoaa valituksen kohteena olevan tuomion (1) niiltä
                                                                              osin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin oli
                                                                              hylännyt kanteen (2) esitettyjen vaatimusten osalta,
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.9.2002 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Société à responsabi-           2)    velvoittaa harmonisointiviraston korvaamaan oikeuden-
lité limitée françaises Hydrowattia (Hydrowatt) vastaan. Kanta-               käyntikulut.
jan asiamiehinä ovat H. Støvlbæk ja asianajaja E. Cabau,
prosessiosoite Luxemburgissa.
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin velvoittaa Hydro-
wattin
                                                                        –     Neuvoston yhteisön tavaramerkkiasetuksen N:o 40/94
–      maksamaan komissiolle 25 109 euroa pääomana                            7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen. Valittajan
       23 422,91 euron suuruisine viivästyskorkoineen eli yh-                 mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin oletti
       teensä 48 531,91 euroa, ja                                             virheellisesti, että myös asetuksen N:o 40/94 7 artiklan
                                                                              1 kohdan b alakohdalla pyritään siihen yleisen edun
–      velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut                    mukaiseen tavoitteeseen, jonka mukaan kenen tahansa
       tässä asiassa.                                                         on saatava vapaasti käyttää siinä tarkoitettuja merkkejä.
                                                                              Kuitenkaan sille oletukselle ei ole olemassa mitään ilmeis-
                                                                              tä syytä, että ne merkinnät, jotka pelkästään eivät sovellu
                                                                              tavaroiden ja palvelujen alkuperän erottamiseen, olisi
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                                     tarpeen jättää vapaasti käytettäviksi. Tämän takia ensim-
                                                                              mäisen oikeusasteen tuomioistuimen olisi pitänyt tutkia
                                                                              tässä asiassa, pystyykö kohdeyleisö erottamaan yhdistel-
Kanteessa vaaditaan maksamaan takaisin osa tuesta, joka on                    mämerkin ”SAT.2” perusteella kysymyksessä olevat palve-
myönnetty sopimuksella, jonka tarkoituksena on toteuttaa                      lut muista palveluista, joilla on eri kaupallinen alkuperä.


title: Asia T-371/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 24.7.2006 — AITEC ym. v. komissio

text:
               30.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 237/14

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 24.7.2006 — AITEC ym. v. komissio
   (Asia T-371/05) (1)

   (2006/C 237/25)

      Oikeudenkäyntikieli: italia

   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 296, 26.11.2005.


title: Asia T-320/13: Kanne 13.6.2013 — DelSolar (Wujiang) v. komissio

text:
               27.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 215/19

         Kanne 13.6.2013 — DelSolar (Wujiang) v. komissio
   (Asia T-320/13)
   2013/C 215/27
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: DelSolar (Wujiang) Ltd (Wujiang City, Kiina) (edustajat: asianajajat L. Catrain González, E. Wright ja H. Zhu)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa neuvoston asetuksen (EU) N:o 513/2013 (1) siltä osin kuin sitä sovelletaan kantajaan

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäisellä kanneperusteella se väittää, että Euroopan komissio teki ilmeisen oikeudellisen virheen, koska se laajensi polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (EUVL L 343, s. 51; jäljempänä perusasetus) 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan kolmannen luetelmakohdan soveltamisalaa ja tarkasteli väitettyjä merkittäviä vääristymiä, jotka jäävät kantajan mukaan perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan kolmannen luetelmakohdan soveltamisalan ulkopuolelle sen vuoksi, etteivät ne ole peräisin aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä.

               2)

               Toisella kanneperusteella kantaja väittää, että Euroopan komissio totesi virheellisesti, että kantajan tuotantokustannuksiin ja taloudelliseen tilanteeseen kohdistui aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä peräisin olevia merkittäviä vääristymiä perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitetulla tavalla.

               3)

               Kolmannella kanneperusteella kantaja väittää, että Euroopan komissio teki arviointivirheen sen valossa, ettei kumpikaan kantajan ja sen tytäryhtiön Delta Greentech (China) Co. Ltd:n (yhdessä DelSolar Group -konserni) saamista vähäisistä tuista eikä siihen sovellettu edullinen verojärjestelmä ”ollut peräisin aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä”.

               4)

               Neljännellä kanneperusteella kantaja väittää, että Euroopan komission päätös hylätä kantajan vaatimus markkinatalouskohtelusta pelkästään edullisen verojärjestelmän ja vähäisten tukien perusteella oli kohtuuton ja tarpeeton.

      (1)  Väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot ja kiekot) tuonnissa ja tämän Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan tai lähetetyn tuonnin kirjaamisvelvoitteesta annetun asetuksen (EU) N:o 182/2013 muuttamisesta 4.6.2013 annettu komission asetus (EU) N:o 513/2013 (EUVL L 152, s. 5).


title: Asia C-457/04: Euroopan yhteisöjen komission 29.10.2004 Portugalin tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               8.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/30

         Euroopan yhteisöjen komission 29.10.2004 Portugalin tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-457/04)
   (2005/C 6/55)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 29.10.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat António Caeiros ja Gregorio Valero Jordana, ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:

               —

               toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut bensiinin ja dieselpolttoaineiden laadusta annetun direktiivin 98/70/EY muuttamisesta 3 päivänä maaliskuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/17/EY (1) 2 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä;

               —

               toteaa toissijaisesti, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 2003/17/EY 2 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ilmoittanut välittömästi komissiolle tällaisista toimista;

               —

               velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin 2003/17/EY täytäntöönpanolle varattu määräaika päättyi 30.6.2003.

      (1)  EUVL L 76, s. 10.


title: Asia C-472/15 P: Valitus, jonka Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE SpA) ja SACE BT SpA ovat tehneet 4.9.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-305/13, SACE ja SACE BT v. komissio, 25.6.2015 antamasta tuomiosta

text:
               16.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 381/19

         Valitus, jonka Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE SpA) ja SACE BT SpA ovat tehneet 4.9.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-305/13, SACE ja SACE BT v. komissio, 25.6.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-472/15 P)
   (2015/C 381/23)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittajat: Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE SpA) ja SACE BT SpA (edustajat: asianajajat M. Siragusa ja G. Rizza)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio, Italian tasavalta

      Vaatimukset

   SACE vaatii unionin tuomioistuinta tutkimaan tämän valituksen ja kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen tuomion sellaisena kuin se on valituksenalaisen tuomion tuomiolauselmassa, sekä – ilman, että olisi tarpeen palauttaa asia unionin yleiseen tuomioistuimeen – hyväksymään kannekirjelmässä esitetyt vaatimukset, eli

               —

               kumoamaan kokonaisuudessaan toimenpiteistä SA.23425, jotka Italia on toteuttanut vuosina 2004 ja 2009 Sace BT SpA:n hyväksi, 20.3.2013 tehdyn Euroopan komission päätöksen C(2013) 1501 final

               —

               toissijaisesti kumoamaan sen osittain hyväksytyn kanneperusteen/hyväksyttyjen kanneperusteiden osalta

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien välitoimimenettelystä T-305/13 R aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

         Ensimmäinen valitusperuste, joka koskee riidanalaisten toimenpiteiden katsomista Italian valtion toimenpiteiksi: SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen, sellaisena kuin kyseistä määräystä on tulkittu tuomiossa Stardust Marine (C-482/99); päätöksen 177 kohdan b alakohdan i alakohdan ilmeisen virheellinen tulkinta; tosiseikkojen arviointia koskevat aineelliset epätarkkuudet, mikä ilmenee asiakirja-aineistosta, ja päätöksen sisällön vääristyneellä tavalla huomioon ottaminen; perustelujen epäloogisuus; riidanalaisen päätöksen perustelujen epäasiamukainen täydentäminen; sen periaatteen, jonka mukaan valtiontukea koskevan päätöksen lainmukaisuutta on arvioitava niiden tietojen valossa, jotka olivat komission käytettävissä päätöksentekohetkellä, virheellinen soveltaminen ottaen huomioon Italian valtionvarainministerin SACE SpA:lle osoittamat kaksi kirjettä, jotka Italian hallitus toimitti Italian väliintulokirjelmän liitteinä.

   Valituksenalainen tuomio perustuu seuraavaan periaatteeseen: Se, että riidanalainen liiketoimi on julkisen yrityksen etujen mukainen ja samanaikaisesti yleisen edun mukainen, ei välttämättä merkitse, että mainittu yritys on voinut tehdä päätöksensä ottamatta huomioon julkisen vallan vaatimuksia. Unionin yleisen tuomioistuimen mukaan mikään ei estä sitä, että valtio velvoittaa julkisen yrityksen suorittamaan yritysluonteisen liiketoimen, joka on joka tapauksessa katsottava valtion toimeksi, vaikka se onkin hypoteettisesti markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan kriteerin mukainen. Näin ollen komissiolla ei ole velvollisuutta valtion toimeksi katsomisen kriteerin täyttymiseksi osoittaa, että julkinen yritys olisi menetellyt eri tavoin, jos se olisi toiminut itsenäisesti. Näin päätellessään unionin yleinen tuomioistuin on poikennut tuomiossa Stardust Marine vahvistetuista periaatteista. Valituksenalaisesta tuomiosta ilmenee, että pelkästään se seikka, että julkinen yritys on valtion määräysvallassa ja sen organisaatioon sovelletaan erityisjärjestelmää, riittää itsessään sen toteamiseen, että viranomaiset osallistuvat aina ja joka tapauksessa interventiopäätösten tekemiseen mainitun julkisen yrityksen tytäryhtiöiden hyväksi. Nyt käsiteltävässä asiassa toimen katsominen valtion toimeksi voitaisiin sulkea pois ainoastaan, jos osoitettaisiin, että emoyhtiön hallintoneuvosto on tehnyt sisällöltään sellaisen päätöksen, jonka kanssa ei ole mahdollista samanaikaisesti toimia yleisen edun mukaisesti. Nyt käsiteltävässä asiassa tällainen päätös olisi voinut merkitä yksinomaan SACE BT:n selvitystilaan asettamista, jota komissio ei määritelmällisesti olisi vastustanut. Jos sitä vastoin julkisen yrityksen toteuttama toimenpide voisi teoreettisesti olla myös yleisen edun mukainen tai se olisi tehty erityisesti tämä yleinen etu huomioon ottaen, olisi oletettava, että hallintoneuvosto on toiminut näin, koska sillä ei ollut mahdollisuutta tehdä päätöstä ottamatta huomioon julkisen vallan vaatimuksia; vastakkaisen näytön esittäminen ei kuitenkaan ole sallittua eikä mahdollista.
   Komission käyttämät valtion toimeksi luokitteluun liittyvillä yleisillä seikoilla, jotka unionin yleinen tuomioistuin on hyväksynyt, ei oteta huomioon sen autonomian astetta, jolla SACE SpA:n hallintoneuvosto toimi ja toimii edelleen yrityksen hallinnoimiseksi: näin on paitsi silloin, jos mainittuja seikkoja tarkastellaan toisistaan riippumatta, myös, kun niitä tarkastellaan yhdessä. Tällaisten seikkojen avulla on mahdollista osoittaa vain se, että vuonna 2009 SACE SpA oli Italian valtion määräysvallassa, koska se omisti SACE SpA:n kaikki osakkeet. Tuomiossa Stardust Marine edellytetään kuitenkin, että valtion toimeksi osoittamisen yhteydessä käytetyt seikat liittyvät erottamattomasti kyseessä oleviin toimenpiteisiin niiden laajuuden, niiden sisällön ja niiden sisältämien ehtojen perusteella. Valituksenalaisessa tuomiossa myönnetään nimenomaisesti, että päätöksessä valtion toimenpiteeksi katsomiseen käytetyt seikat – joista kaikki (yhtä lukuun ottamatta) koskivat SACEn toimintaa muita kuin markkinariskejä koskevalla riskivakuutusalalla, jolla SCAT BT ei toimi – koskivat sitä vastoin sitä yleistä asiayhteyttä, jossa SACE SpA toimii, ennemmin kuin seikkoja, jotka luonnehtivat nyt käsiteltävää asiaa ja sitä asiayhteyttä, jossa riidanalaiset toimenpiteet on toteutettu. Tästä huolimatta unionin yleinen tuomioistuin ei ole todennut, että tällaiset seikat eivät ole luonteeltaan sopivia luomaan suoraan olettaman valtion konkreettisesta osallistumisesta kyseessä olevien toimenpiteiden toteuttamiseen. Unionin yleinen tuomioistuin on kohdistanut valtion toimenpiteeksi katsomisen tarkastelun valtion ja julkisten yritysten organisointimallien mukaisten yritysten välisten suhteiden kokonaisuuteen; viimeksi mainitut on nimenomaisesti luokiteltu Italian oikeusjärjestyksessä lailla osakeyhtiöiksi, ja siten kyseessä olevien toimenpiteiden erityinen tavoite, erityinen luonne ja erityinen sisältö sekä niiden toteuttamisen taustalla olleet konkreettiset syyt on kokonaan sivuutettu. Komission käyttämät seikat osoittavat tosiasiassa, että on erittäin epätodennäköistä, että valtio olisi puuttunut riidanalaisten toimenpiteiden toteuttamiseen.
   Sitä vastoin unionin yleinen tuomioistuin on valtion toimenpiteeksi katsomisen vaatimuksia analysoidessaan sivuuttanut sen kiistattoman seikan, että lain mukaan valtiovarainministeri ei voi johtaa eikä koordinoida julkisia yhtiöitä, kuten SACE on todennut kanteessa asiaan sovellettaviin säännöksiin vedoten. Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt virheen soveltaessaan periaatetta, jonka mukaan valtiontukia koskevan päätöksen laillisuutta on arvioitava niiden tietojen valossa, jotka olivat komission käytettävissä sen tehdessä päätöksen, kun otetaan huomioon valtiovarainministerin SACE SpA:lle osoittamat kaksi kirjettä, jotka Italian hallitus on toimittanut Italian väliintulokirjelmän liitteenä. Näissä kirjeissä vain vahvistetaan hallinnoinnin autonomian periaate, joka on ominainen valtiovarainministeriön ja SACE SpA:n suhteelle, ja josta komissio oli tietoinen, koska Italian hallitus oli selittänyt sen komissiolle useaan kertaan SEUT 108 artiklan 2 kohdan mukaisesti aloitetun muodollisen tutkintamenettelyn yhteydessä. Nämä kaksi asiakirjaa on siis tuotu esiin vain jo aiemmin esitetyn vahvistamiseksi, eikä niillä muuteta merkittävästi kyseessä olevien toimenpiteiden olennaisia tekijöitä.

         Toinen valitusperuste, joka koskee SACE BT:lle väitetysti toisella riidanalaisella toimenpiteellä myönnetyn edun puuttumista; SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen ja markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan kriteerin virheellinen soveltaminen; sellainen tosiseikkojen arviointi, jonka aineellinen paikkansa pitämättömyys ilmenee asiakirja-aineistoon kuuluvista asiakirjoista; sen väitteen vääristyneellä tavalla huomioon ottaminen, jonka mukaan SACE SpA on itse asiassa saanut perityn vakuutusmaksun tasoon 5/12 implisiittisen korotuksen suhteessa siihen maksuun, jonka SACE BT maksoi yksityisille jälleenvakuutusyhtiöille; tämän väitteen virheellinen luokittelu uudeksi kanneperusteeksi, joka on jätettävä tutkimatta

   Unionin yleinen tuomioistuin, joka osoittaa, kuten aikaisemmin komissio, vakuutusalan rajoittunutta tuntemusta ja ymmärtämystä erityisesti yksittäisylivahinkoa koskevan jälleenvakuutuksen osalta, on tehnyt vakavia ja ilmeisiä virheitä todetessaan tosiseikkoja, joiden aineellinen paikkansa pitämättömyys ilmenee asiakirja-aineistoon kuuluvista asiakirjoista. Yksittäisylivahingon jälleenvakuuttajan altistuminen riskille ei lisäänny, kun jälleenvakuuttajan vakuutusosuus on hyvin suuri: vakuutussopimusta suurempi osuus vastaa suhteessa saatua vakuutusmaksua. Lisäksi jälleenvakuuttajan osalta riski ei kasva, kun vakuutuksenottaja on taloudellisissa vaikeuksissa, koska tällaisen sopimuksen puitteissa jälleenvakuuttajan pääasiallinen tappio ei ole sidoksissa vakuutuksen ottaneen yhtiön vaikeuksiin, vaan vakuutuksenottajan ostajan maksukyvyttömyysriskin. Tähän lisättäköön, että vakuutuksenottaja SACE BT:n maksukyvyttömyysriski oli jopa taloudellisten vaikeuksien tapauksessa täysin olematon, koska vakuutusmaksun maksaminen emoyhtiölle jälleenvakuutussopimuksen tekemistä varten oli suoritettu yhtenä ainoana maksuna ennalta, joten maksun puuttuessa jälleenvakuutussopimusta ei yksinkertaisesti olisi saatettu voimaan. Yksittäisylivahinkoa koskeva jälleenvakuutussopimus ei koskenut vain 25 prosenttia SACE BT:n jälleenvakuutetuista riskeistä: on siis virheellistä ajatella, että toinen sopimus, jossa sovitaan lisämaksusta, olisi voitu neuvotella SACE SpA:n kanssa jälleenvakuutuksen loppusumman osalta, kuten tuomiossa väitetään. Unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut väärin väitettä, jonka mukaan – koska SACE SpA ei ole sopimuspuoli, ja riskien jälleenvakuutus koskee sitä vasta 5.6.2009 lähtien, vaikka se onkin saanut hyvityksenä vuotuisella perusteella lasketun vakuutusmaksun – yhtiö on itse asiassa hyötynyt perityn vakuutusmaksun tason 5/12 implisiittisellä korotuksella, kun otetaan huomioon SACE BT:n yksityisille jälleenvakuuttajille maksama vakuutusmaksu ja jo päättynyt riskikausi, jolloin yhtään vahinkoa ei sattunut. Koska riidanalaisesta päätöksestä ilmenee tällaisia seikkoja, unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen todetessaan, ettei niitä ollut saatettu komission tietoon hallinnollisen menettelyn aikana. Koska SACE on vain muotoillut – asiayhteydessä ja toista kanneperustettaan täydentääkseen – väitteen, jolla osoitetaan vielä kerran edun keskeisen vaatimuksen puuttuminen, unionin yleinen tuomioistuin on virheellisesti luokitellut kyseessä olevan väitteen uudeksi kanneperusteeksi, joka on jätettävä tutkimatta.

         Kolmas valitusperuste, joka koskee kolmannella ja neljännellä riidanalaisella toimenpiteellä SACE BT:lle väitetysti myönnetyn edun puuttumista: SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen ja markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan kriteerin virheellinen soveltaminen; riidanalaisen päätöksen perustelujen täydennyksen epäasianmukaisuus

   SACE SpA:n hallintoneuvosto on toiminut täysin samalla tavalla kuin muut yksityiset toimijat, jotka vuoden 2009 markkinatilanteen suuren epävarmuuden ja kiireellisyyden huomioon ottaen suorittivat samanlaisia pääomapanoksia niiden tytäryhtiöille huolimatta tulevia kassavirtoja koskevien sellaisten ennusteiden puuttumisesta, jotka kirjanpidollisesti tukisivat ainakin pitkällä aikavälillä kannattavuusodotusta. Tämän objektiivisen tilanteen, joka ilmeni pelkästä markkinoiden dynamiikan tarkkailusta tiettynä päivänä, olisi pitänyt mennä kaikkien muiden teoreettisten tai spekulatiivisten arviointien edelle, kun komissio sovelsi markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan kriteeriä. Lisäksi päätöksessä ei mainita yhtäkään konkreettista sellaisen yksityisen yhtiön tapausta, joka toimii normaaleissa markkinaolosuhteissa ja jonka osakkaat sen kohdattua kriisiin liittyviä vakavia vaikeuksia olisivat saattaneet sen selvitystilaan ennemmin kuin ryhtyneet sen pääomarakenteen muuttamiseen. Unionin yleinen tuomioistuin ei missään tapauksessa ole selittänyt, miksi SACE:lla olisi ollut velvollisuus arvioida ennalta SACE BT:n tulevaa kannattavuutta ja toimittaa komissiolle asianmukaisia ennakoivia tietoja, vaikka markkinatilanteesta ilmenee, etteivät yksityiset sijoittajat olleet tehneet näin. Koska komissio on muodollisen tutkintamenettelyn aikana katsonut, ettei sen tarvinnut ottaa huomioon asianmukaisella tarkkaavuudella SACE:n esittämiä väitteitä markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan empiirisen kriteerin soveltamiseksi, unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt virheen todetessaan, että se voi hylätä ne legitiimisti sen abstraktin olettaman perusteella, että yksityisten toimijoiden tekemät pääomaliiketoimet voivat myös olla ristiriidassa markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan kriteerin kanssa, sillä ne sisältävät tukielementtejä.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 20 päivänä syyskuuta 2001 asiassa T-95/01, Gérald Coget ja muut vastaan Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin (Henkilöstö – Pääsihteerin virka – Hakumenettely – Kokemus "korkean organisaatiotason" tehtävistä – Toimielimen laaja harkintavalta – Haastatteluun kutsuminen)

text:
5.1.2002                  FI                              Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 3/31
        YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                        YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                   TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                        TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                     20 päivänä syyskuuta 2001
                                                                                20 päivänä syyskuuta 2001
asiassa T-171/00, Peter Spruyt vastaan Euroopan yhteisö-
                            jen komissio (1)
                                                                               asiassa T-95/01, Gérald Coget ja muut vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin (1)
(Henkilöstö – Vakuutus työtapaturmien ja ammattitautien
varalle – Henkilöstösääntöjen 73 artiklassa säädettyjen
        suoritusten saaminen – Riippuliito-onnettomuus)
                                                                               (Henkilöstö – Pääsihteerin virka – Hakumenettely – Koke-
                                                                               mus ”korkean organisaatiotason” tehtävistä – Toimielimen
                             (2002/C 3/53)                                            laaja harkintavalta – Haastatteluun kutsuminen)
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (2002/C 3/54)
Asiassa T-171/00, Peter Spruyt, Euroopan yhteisöjen komis-                                        (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
sion virkamies, kotipaikka Arolo di Leggiuno (Italia), edustaja-
naan asianajaja E. Boigelot, prosessiosoite Luxemburgissa,
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään: J. Cur-
rall), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan
komission 13.9.1999 tekemän päätöksen, jossa komissio
kieltäytyi soveltamasta kantajaan Euroopan yhteisöjen virka-
                                                                               Asiassa T-95/01, Gérald Coget, Euroopan yhteisöjen tilintar-
miehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 73 artiklaa, yhteisö-
jen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa:                       kastustuomioistuimen virkamies, kotipaikka Hettange-Grande
                                                                               (Ranska), Pierre Hugé, Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuo-
presidentti J. Azizi, tuomarit: K. Lenaerts ja M. Jaeger, kirjaaja:
                                                                               mioistuimen virkamies, kotipaikka Bonnevoie (Luxemburg),
hallintovirkamies J. Palacio González, on antanut 20.9.2001
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                     Emmanuel Gabolde, Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuo-
                                                                               mioistuimen virkamies, kotipaikka Metz (Ranska), edustajinaan
                                                                               asianajaja A. Soulier, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan
1)     Komission 13.9.1999 tehty päätös, jossa komissio kieltäytyi             Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin (asiamiehinään
       soveltamasta kantajaan Euroopan yhteisöjen virkamiehiin so-             J.-M. Stenier, P. Giusta, B. Schäfer ja D. Waelbroeck), jossa
       vellettavien henkilöstösääntöjen 73 artiklaa, kumotaan.                 kantaja vaatii yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                               tuinta kumoamaan tilintarkastuomioistuimen 22.2.2001 teke-
                                                                               män päätöksen nimittää Michel Hervé toimielimen pääsihtee-
2)     Komissio velvoitetaan korvaamaan kantajalle 9.5.1999 tämän              rin virkaan 1.7.2001 alkaen, yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
       riippuliito-onnettomuudesta aiheutuneet sairauskulut, jotka             teen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa:
       ylittävät ne määrät, jotka hänelle jo on korvattu henkilöstösään-       jaoston puheenjohtaja J. Azizi, tuomarit K. Lennaerts ja
       töjen 72 artiklan nojalla, ja näille sairauskuluille on maksettava      M. Jaeger, kirjaaja: hallintovirkamies J. Plingers, on antanut
       viivästyskorkoja 6,25 prosenttia 13.9.1999 alkaen.                      20.9.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
3)     Komissio velvoitetaan ottamaan vastatakseen kantajan väliai-
       kaisesta täydellisestä tai osittaisesta työkyvyttömyydestä sekä         1)    Kanne hylätään.
       hänen pysyvästä osittaisesta työkyvyttömyydestä aiheutuvista
       kustannuksista, jotka liittyvät tähän onnettomuuteen, henkilös-
       tösääntöjen 73 artiklassa ja Euroopan yhteisöjen virkamiehien
                                                                               2)    Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan kah-
       työtapaturmien ja ammattitautien kattamista koskevassa lain-
                                                                                desta välitoimimenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut
       säädännössä vahvistetuilla edellytyksillä.
                                                                                mukaan lukien.
4)     Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                               (1) EYVL C 186, 30.6.2001.
( 1) EYVL C 247, 26.8.2000.


title: Asia C-274/01: Euroopan yhteisöjen komission 12.7.2001 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
1.9.2001                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 245/15
Euroopan yhteisöjen komission 12.7.2001 Belgian kunin-                   Euroopan parlamentin 13.7.2001 tekemä valitus Euroo-
               gaskuntaa vastaan nostama kanne                           pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                         men neljännen jaoston 3.5.2001 antamasta tuomiosta
                                                                         asiassa T-99/00, Ignacio Samper vastaan Euroopan parla-
                          (Asia C-274/01)                                                               mentti
                          (2001/C 245/27)                                                         (Asia C-277/01 P)
                                                                                (2001/C 245/28)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 12.7.2001 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningas-
kuntaa vastaan. Kantajan edustaja on M. Wolfcarius ja proses-
siosoite Luxemburgissa.                                                  Euroopan parlamentti on valittanut 13.7.2001 Euroopan
                                                                         yhteisöjen tuomioistuimeen Valittajan edustajina ovat H. von
                                                                         Hertzen ja D. Moore, ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuin
                                                                         Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
1.    toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut
      maanteiden kansallisen ja kansainvälisen tavara- ja henki-         –     kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen vali-
      löliikenteen harjoittajien ammattiin pääsystä sekä tutkin-               tuksenalaisen tuomion
      totodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoi-
      suutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnusta-
      misesta sekä toimenpiteistänäiden liikenteenharjoittajien          –     ratkaisee asian lopullisesti hylkäämällä Samperin kumoa-
      sijoittautumisvapauden tehokkaan käyttämisen edistämi-                   miskanteen perusteettomana
      seksi annetun direktiivin 96/26/EY muuttamisesta 1 päi-
      vänä lokakuuta 1998 annetun neuvoston direktiivin
      98/76/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole              –     vaihtoehtoisesti palauttaa asian ensimmäisen oikeusas-
      antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä                  teen tuomioistuimeen uudelleen ratkaistavaksi
      lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
                                                                         –     päättää oikeudenkäyntikuluista lain mukaisesti.
2.    velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
      denkäyntikulut.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Parlamentti väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                         tuin on vääristellyt todistustosiseikkoja ja ylittänyt tuomiois-
Kysymyksessä olevan direktiivin 2 artiklan 1 kohdassa sääde-             tuinvalvonnalle asetetut rajat.
tään, että jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin
noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset
määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä lokakuuta 1999 ja
että niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.                Todistustosiseikkojen vääristely:
Belgia ei ole vielä toteuttanut direktiivin noudattamisen edellyt-       Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa virheellisesti
tämiä toimenpiteitä.                                                     valituksenalaisen tuomion 40 kohdassa, että nimittävän viran-
                                                                         omaisen päätöksen mukaan ”ratkaisevana” perusteena vuoden
                                                                         1997 osalta oli pidettävä suoritettujen työtehtävien tasoa,
                                                                         henkilökohtaista sitoutumista ja näiden työtehtävien hoitami-
(1) EYVL L 277, 14.10.1998, s. 17.                                       sessa osoitettua jatkuvaa huolellisuutta. Kyseisessä päätöksessä
                                                                         on otettu kuitenkin huomioon vain arviointikertomuksesta
                                                                         ilmenevät seikat ja siinä viitataan suoritettujen työtehtävien
                                                                         vertailuun ainoastaan perusteltaessa sitä, miksi ylennyskomi-
                                                                         tean ehdotuksesta poiketaan.


title: Asia T-131/12: Kanne 23.3.2012 — Spa Monopole v. SMHV — Orly International (SPARITUAL)

text:
               9.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/24

         Kanne 23.3.2012 — Spa Monopole v. SMHV — Orly International (SPARITUAL)
   (Asia T-131/12)
   2012/C 165/41
   Kannekirjelmän kieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgia) (edustajat: asianajajat L. De Brouwer, E. Cornu ja È. De Gryse)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Orly International, Inc (Van Nuys, Yhdysvallat)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 9.1.2012 asiassa R 2396/2010-1 tekemä päätös on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”SPARITUAL” luokkaan 3 kuuluville tavaroille — Yhteisön tavaramerkkihakemus nro 3631884

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkkien ”SPA” ja ”Les Thermes de Spa” Benelux-rekisteröinti luokkiin 3, 32 ja 42 kuuluville tavaroille ja palveluille

      Väiteosaston ratkaisu: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröintiä koskeva hakemus hylätään

      Valituslautakunnan ratkaisu: Riidanalainen päätös kumotaan ja väite hylätään

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohtaa on rikottu arvioitaessa luokkaan 32 kuuluvan sanamerkin ”SPA” mainetta, ja saman asetuksen 8 artiklan 5 kohtaa on rikottu arvioitaessa riskiä siitä, että tavaramerkin ”SPA” mainetta käytettäisiin epäoikeutetusti hyväksi.


title: Asia T-483/10: Kanne 8.10.2010 — The Pukka Luggage Company v. SMHV — Jesus Miguel Azpiroz Arruti (PUKKA)

text:
               4.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/50

         Kanne 8.10.2010 — The Pukka Luggage Company v. SMHV — Jesus Miguel Azpiroz Arruti (PUKKA)
   (Asia T-483/10)
   ()
   2010/C 328/78
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: The Pukka Luggage Company Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: solicitor K. E. Gilbert ja solicitor M. H. Blair)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Jesús Miguel Azpiroz Arruti (San Sebastián, Espanja)

      Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 29.7.2010 asiassa R 1175/2008-4 antama ratkaisu on kumottava

               —

               toissijaisesti riidanalainen ratkaisu on kumottava siltä osin kuin siinä katsotaan, että väite on hyväksyttävä ”matkatavaroiden” osalta

               —

               vieläkin toissijaisemmin riidanalainen ratkaisu on kumottava siltä osin kuin siitä katsotaan, että väite on hyväksyttävä ”kovien matkalaukkujen, kovien pyörällisten matkalaukkujen” osalta

               —

               vastaaja ja valituslautakunnassa esiintynyt vastapuoli on velvoitettava vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”PUKKA” luokkaan 18 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 4061545

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: kuviomerkin ”PUKAS” rekisteröinti nro 1570450 espanjalaiseksi tavaramerkiksi luokkaan 18 kuuluvia tavaroita varten; kuviomerkin ”PUKAS” rekisteröinti nro 19802 yhteisön tavaramerkiksi luokkiin 25, 28 ja 39 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen osittainen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: kantajan mukaan riidanalainen ratkaisu on vastoin neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, koska valituslautakunta arvioi virheellisesti tavaroiden samankaltaisuutta ja riidanalaisen tavaramerkin samankaltaisuutta suhteessa aikaisempaan tavaramerkkiin.


title: Asia T-233/08: Kanne 16.6.2008 — MPDV Mikrolab v. SMHV (ROI ANALYZER)

text:
               30.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/49

         Kanne 16.6.2008 — MPDV Mikrolab v. SMHV (ROI ANALYZER)
   (Asia T-233/08)
   (2008/C 223/86)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor (Mosbach, Saksa) (edustaja: asianajaja W. Göpfert)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)
   Vaatimukset

               —

               neljännen valituslautakunnan asiassa R 1525/2006-4 15.4.2008 tekemä päätös on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”ROI ANALYZER” luokkiin 9, 35 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten (hakemus N:o 4 866 042)

      Tutkijan päätös: hakemuksen osittainen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu, koska tavaramerkillä, jota on haettu, on erottamiskyky eikä siihen liity vapaana pitämisen tarvetta.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, 1994, s. 1).


title: Asia F-129/15: Virkamiestuomioistuimen määräys 17.11.2015 – Morin v. komissio

text:
               8.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/102

         Virkamiestuomioistuimen määräys 17.11.2015 – Morin v. komissio
   (Asia F-129/15) (1)

   (2016/C 048/121)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 414, 14.12.2015, s. 44.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 11 päivänä joulukuuta 2002 asiassa T-82/02, Wolf-Dieter Yorck von Wartenburg vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Kanteen nostamisen määräaika – Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
C 70/22                 FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                           22.3.2003
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                             Wittibreut (Saksa), edustajanaan asianajaja H.-H. R. Heyland,
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                 vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään J. Cur-
                                                                       rall) ja Euroopan parlamentti (asiamiehinään U. Rösslein ja
                  23 päivänä tammikuuta 2003                           L. G. Knudsen), jossa kantaja vaatii kumottavaksi Euroopan
                                                                       parlamentin 28.5.2001 tekemän päätöksen olla soveltamatta
asiassa T-181/01, Chantal Hectors vastaan Euroopan parla-              kantajan eläkkeeseen korjauskerrointa, jota henkilöstösääntö-
                             mentti ( 1)                               jen 82 artiklan nojalla sovelletaan yhteisön eläkettä saaviin
                                                                       henkilöihin, joiden asuinpaikka on Saksassa, yhteisöjen ensim-
(Henkilöstö – Väliaikaiset toimihenkilöt – Palvelukseen                mäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toi-
ottaminen – Perustelut – Ilmeinen arviointivirhe – Miesten             mien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuomarit
                ja naisten tasa-arvoinen kohtelu)                      R. M. Moura Ramos ja H. Legal, kirjaaja: H. Jung, on
                                                                       11.12.2002 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seu-
                          (2003/C 70/35)                               raava:
                                                                       1)     Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edelly-
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                              tykset selvästi puuttuvat.
                                                                       2)     Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Asiassa T-181/01, Chantal Hectors, kotipaikka Bryssel, edusta-
jinaan asianajajat G. Vandersanden ja L. Levi, vastaan Euroopan        (1 ) EYVL C 156, 29.6.2002.
parlamentti (asiamiehinään H. von Hertzen ja J. F. de Wachter),
jossa kantaja vaatii yhtäältä toimivaltaisen viranomaisen niiden
päätösten kumoamista, joissa päätettiin tehdä sopimukset,
joilla M.B. otettiin palvelukseen ja nimitettiin hollanninkielisek-
si hallintovirkamieheksi Euroopan parlamentin Euroopan kan-
sanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien                 YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
ryhmään ja hylättiin kantajan hakemus tähän virkaan, ja                                 TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
toisaalta Euroopan parlamentin velvoittamista maksamaan
kantajalle vahingonkorvausta tälle aiheutuneesta aineellisesta                            16 päivänä tammikuuta 2003
vahingosta ja henkisestä kärsimyksestä, yhteisöjen ensimmäi-
sen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoon-         asiassa T-201/02, Pierre Tomarchio vastaan Euroopan
panossa: jaoston puheenjohtaja J. D. Cooke sekä tuomarit                           yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin (1)
R. García-Valdecasas ja P. Lindh, kirjaaja: johtava hallintovirka-
mies J. Palacio González, on 23.1.2003 antanut tuomion,                (Henkilöstö – Alkuperäinen toimielin kieltäytyy toteutta-
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                      masta virkamiehen palkkaluokan uudelleenluokitusta – Ku-
                                                                       moamiskanne, joka kohdistuu toimielimeen, johon hänet on
1)     Kanne hylätään.                                                                  siirretty – Tutkimatta jättäminen)
2)     Kukin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.                                      (2003/C 70/37)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
( 1) EYVL C 303, 27.10.2001.
                                                                       Asiassa T-201/02, Pierre Tomarchio, Euroopan yhteisöjen
                                                                       komission entinen virkamies, kotipaikka Nancy (Ranska),
                                                                       edustajanaan asianajaja N. Lhoëst, prosessiosoite Luxembur-
                                                                       gissa, vastaan Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                             (asiamiehinään J.-M. Stenier ja P. Giusta), jossa kantaja vaatii
               TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                  tilintarkastustuomioistuimen 26.2.2002 tekemän päätöksen
                                                                       kumoamista, joka koskee kantajan tekemää palkkaluokan
                   11 päivänä joulukuuta 2002                          uudelleenluokitusta koskevaa hakemusta, yhteisöjen ensim-
                                                                       mäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toi-
asiassa T-82/02, Wolf-Dieter Yorck von Wartenburg vas-                 mien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf, sekä tuomarit
            taan Euroopan yhteisöjen komissio (1)                      R. M. Moura Ramos ja H. Legal, kirjaaja: H. Jung, on antanut
                                                                       16.1.2003 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
(Henkilöstö – Kanteen nostamisen määräaika – Tutkittavak-
         si ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)                  1)     Kanne jätetään tutkimatta.
                          (2003/C 70/36)                               2)     Kantajan asioissa T-173/02 ja T-201/02 nostamien kantei-
                                                                              den yhdistämistä koskeva vaatimus hylätään.
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                      3)     Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                       (1 ) EYVL C 233, 28.9.2002.
Asiassa T-82/02, Wolf-Dieter Yorck von Wartenburg, entinen
Euroopan parlamentin väliaikainen toimihenkilö, kotipaikka


title: Asia C-150/00: Euroopan yhteisöjen komission 19.4.2000 Itävallan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 163/22                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       10.6.2000
–    Komissio arvostelee Ranskaa vielä siitä, että                       Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                         1. kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa
     –   se on laskenut virheellisesti ”kannattamattomien aluei-              T-111/97 9.2.2000 antaman määräyksen,
         den” nettokustannukset;
                                                                         2. palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                              meen, jotta tämä asianmukaista menettelyä noudattaen
     –   se ei ole ottanut huomioon aineettomia etuja, joita                  tutkisi kanteen,
         France Télécom sai yleispalvelun tarjoamisesta; ja
                                                                         3. päättää oikeudenkäyntikuluista myöhemmin.
     –   se on rikkonut sääntöä, jonka mukaan ”tulot otetaan
         huomioon nettokustannuksia laskettaessa. Kustannus-             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
         ten ja tulojen olisi oltava ennakoivia” (direktiivin
         97/33/EY liite III), kieltäytyessään korjaamasta vuoden
         1988 ennakoituja lukuja, koska olisi ”ongelmallista             Lain rikkominen: valittajat väittävät edelleen, että 7.2.1996
         sisällyttää [kehitetyt uudet menetelmät] vuoden 1988            tehty päätös (joka on julkaistu 27.3.1996 hallinnollisissa
         lopulliseen arvioitiin, kun otetaan huomioon, että              tiedotuksissa) on uusi tosiseikka, jonka perusteella alkaa uudel-
         tietyn vuoden arviointimenetelmien on oltava jossain            leen määräaika, jonka kuluessa voidaan riitauttaa komission
         määrin vakaita”.                                                päätökset, jotka koskevat valittajien palkkaluokan luokittelua
                                                                         silloin, kun heidät nimitettiin komission virkamiehiksi.
–    Direktiivin 97/33/EY 5 artiklan 5 kohdan toista alakohtaa           Valittajat katsovat lisäksi, että kyseisen vaatimuksen määräajan
     ei ole saatettu täysin osaksi Ranskan lainsäädäntöä, ja joka        mukaista esittämistä arvioidessaan komission ja sittemmin
     tapauksessa Ranskan viranomaiset eivät ole soveltaneet sitä         ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen olisi otettava huo-
     yhdenmukaisesti yleispalvelujen rahoitukseen osallistuvien          mioon yhteisön toimielimille kuuluva virkamiesten avustamis-
     yritysten yksittäisten maksuosuuksien julkaisemisen osalta.         velvollisuus. Valituksenalaisessa määräyksessä ei lausuta
                                                                         mitään valittajien tästä väitteestä.
(1) EYVL L 192, 24.7.1990, s. 10.
(2) EYVL L 74, 22.3.1996, s. 13.
(3) EYVL L 199, 26.7.1997, s. 32.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 19.4.2000 Itävallan tasa-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-150/00)
                                                                                (2000/C 163/40)
G. Valero Jordanan ja S. Vadén 19.4.2000 tekemä valitus
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuimen ensimmäisen jaoston asiassa T-111/97, G. Valero                   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.4.2000 Euroo-
Jordana ja S. Vadé vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,                 pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa
                9.2.2000 antamasta määräyksestä                          vastaan. Kantajan asiamiehenä on Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                         sion oikeudellisen yksikön virkamies Josef Christian Schieferer,
                                                                         ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o Euroopan yhteisöjen ko-
                                                                         mission oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la
                         (Asia C-149/00 P)                               Cruz, Centre Wagner C 254, Luxemburg-Kirchberg.
                                                                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                          (2000/C 163/39)
                                                                         1. toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut EY 28 ar-
                                                                              tiklan (entinen EY:n perustamissopimuksen 30 artikla)
G. Valero Jordana ja S. Vadé ovat valittaneet 19.4.2000 Euroo-                mukaisia velvoitteitaan, koska se luokittelee lääkkeiksi
pan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim-                     vitamiini- ja kivennäisainevalmisteet, jotka ylittävät päivit-
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston                        täisannoksen tai jotka yleisesti sisältävät A-, D- ja K-
asiassa T-111/97, Valero Jordana ja Vadé vastaan Euroopan                     vitaminiinia taikka kromaattiryhmän kivennäisaineita se-
yhteisöjen komissio, 9.2.2000 antamasta määräyksestä. Valit-                  littämättä, että kyseiset valmisteet aiheuttavat vakavia
tajan edustajana on asianajaja C. Amo Quiñones, ja prosessi-                 terveysriskejä vitamiinipitoisuuksien lisäämisen taikka nii-
osoite Brysselissä 23 avenue Jacques Patur, B-1180 Bryssel.                   den jo sisältämien vitamiinien ja kivennäisaineiden vuoksi,
 ---pagebreak--- 10.6.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 163/23
2. velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                           Asian C-218/99 (1) poistaminen rekisteristä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                              (2000/C 163/43)
Komission mielestä Itävallan menettely on ristiriidassa suhteel-
lisuusperiaatteen (EY 30 artikla) kanssa. Sen menettelyssä ei            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 15.3.2000
oteta huomioon sitä, että vitamiinit ja kivennäisaineet ovat             antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
haitallisuusasteeltaan erilaisia. Vähemmän rajoittavampaa olisi          tu asia C-218/99, Euroopan yhteisöjen komission vastaan
määrittää kullekin vitamiinille ja kullekin kivennäisaineelle            Luxemburgin suurherttuakunta.
raja-arvo, jonka ylityttyä kyseistä vitamiinia ja kivennäisainetta
sisältävä valmiste luokiteltaisiin lääkkeeksi. Päivittäisannoksen
käyttäminen yksinään ratkaisevana kriteerinä vaikuttaa tämän             (1) EYVL C 266, 7.8.1999.
vuoksi liian yksioikoiselta.
Samanaikaisesti tässä menettelyssä ei oteta huomioon sitä, että
kyseessä olevan jäsenvaltion on kunkin yksittäisen tuotteen
osalta todettava, että se sisältää vakavan terveysriskin. Ei
ole hyväksyttävää vaatia hakijalta, että tämän on näytettävä
tuotteen vaarattomuus toteen, koska juuri jäsenvaltion on
osoitettava suurempien pitoisuuksien terveydelle aiheuttamat
vaarat niin kauan kuin ei ole ylitetty tieteellisin tutkimuksin                   Asian C-361/99 (1) poistaminen rekisteristä
määritettyjä kriittisiä raja-arvoja.
                                                                                (2000/C 163/44)
                                                                         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 16.3.2000
                                                                         antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
         Asian C-406/99 (1) poistaminen rekisteristä                     tu asia C-361/99 (Landesgericht für Zivilrechtssachen Wienin
                                                                         esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Silveria Gäng vastaan Itäval-
                          (2000/C 163/41)
                                                                         lan tasavalta.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 13.3.2000
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                         (1) EYVL C 6, 8.1.2000.
tu asia C-406/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Saksan liittotasavalta.
(1) EYVL C 366, 18.12.1999.
         Asian C-221/98 (1) poistaminen rekisteristä                              Asian C-438/98 (1) poistaminen rekisteristä
                          (2000/C 163/42)                                                        (2000/C 163/45)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen viidennen jaoston pu-
heenjohtajan 14.3.2000 antamalla määräyksellä tuomioistui-               Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston
men rekisteristä on poistettu asia C-221/98, Euroopan yhteisö-           puheenjohtajan 20.3.2000 antamalla määräyksellä tuomiois-
jen komissio vastaan Ranskan tasavalta.                                  tuimen rekisteristä on poistettu asia C-438/98, Euroopan
                                                                         yhteisöjen komissio vastaan Luxemburgin suurherttuakunta.
(1) EYVL C 278, 14.3.2000.
                                                                         (1) EYVL C 20, 23.1.1999.


title: Asia C-504/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Berlin (Saksa) on esittänyt 8.11.2012 — Uwe Schönefeld v. Land Berlin

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/29

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Berlin (Saksa) on esittänyt 8.11.2012 — Uwe Schönefeld v. Land Berlin
   (Asia C-504/12)
   2013/C 26/56
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgericht Berlin

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Uwe Schönefeld

      Vastaaja: Land Berlin

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Euroopan unionin primaarioikeudessa ja/tai johdetussa oikeudessa, tässä erityisesti direktiivissä 2000/78/EY, (1) tarkoitettua sellaista ikään perustuvaa syrjintää, joka ei ole oikeutettua, koskevaa kattavaa kieltoa tulkittava siten, että se koskee myös osavaltion palveluksessa olevien virkamiesten palkkauksesta annettuja kansallisia säännöksiä?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: seuraako kyseisen unionin primaarioikeuden ja/tai johdetun oikeuden tulkinnasta, että kansallisessa säännöksessä, jonka mukaan virkamiehen peruspalkka määräytyy virkasuhdetta perustettaessa hänen ikänsä perusteella ja nousee myöhemmin ensisijaisesti virkasuhteen keston perusteella, on kyse ikään perustuvasta välittömästä tai välillisestä syrjinnästä?

               3)

               Jos myös toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: onko kyseisen unionin primaarioikeuden ja/tai johdetun oikeuden tulkinta esteenä sille, että tällaisen kansallisen säännöksen oikeutuksena on lainsäätäjän tavoite palkita työkokemus?

               4)

               Jos edeltäviin kysymyksiin vastataan myöntävästi: seuraako unionin primaarioikeuden ja/tai johdetun oikeuden tulkinnasta, että siirtymäsäännökset, joiden nojalla vanhat virkamiehet sijoitetaan uudessa järjestelmässä palkkatasolle pelkästään heidän vanhan (syrjivän) palkkauslainsäädännön nojalla siirtymäajankohtana saamansa peruspalkan määrän perusteella ja joissa ylemmille palkkatasoille etenemisessä ei oteta huomioon virkamiehen kokemusaikaa kokonaisuudessaan vaan ainoastaan tälle siirtymäsäännösten voimaantulon jälkeen kertynyt kokemusaika, merkitsevät ikään perustuvan syrjinnän jatkumista — kunnes virkamies saavuttaa korkeimman palkkatason?

               5)

               Jos myös neljänteen kysymykseen vastataan myöntävästi: Onko unionin primaarioikeuden ja/tai johdetun oikeuden tulkinta esteenä tämän jatkuvan erilaisen kohtelun oikeuttamiselle lainsäätäjän tavoitteella, jonka mukaan siirtymäsäännöksillä ei ole tarkoitus suojata (ainoastaan) siirtymäajankohtana saavutettuja etuja vaan (myös) vanhaan palkkauslainsäädäntöön perustuvaa olettamusta siitä, millaisiksi työuran aikaisten ansioiden odotetaan kussakin palkkaluokassa muodostuvan?
               Voidaanko vanhojen virkamiesten jatkuva syrjintä oikeuttaa sillä, että vaihtoehtoisesta sääntelystä (myös vanhojen virkamiesten sijoittamisesta palkkatasoille yksilöllisesti kokemusajan perusteella) aiheutuisi hallinnollisia lisäkustannuksia?

               6)

               Jos viidennen kysymyksen toiseen kohtaan vastataan kieltävästi: Mahdollistaako unionin primaarioikeuden ja/tai johdetun oikeuden tulkinta — niin kauan kuin syrjimätöntä palkkauslainsäädäntöä ei ole otettu käytäntöön myös vanhojen virkamiesten kohdalla — jonkin muun oikeudellisen seuraamuksen kuin sen, että vanhoille virkamiehille maksetaan takautuvasti ja jatkuvasti palkkaa heidän palkkaluokkansa korkeimman palkkatason mukaan?
               Johtuuko syrjintäkiellon rikkomisen oikeudellinen seuraus tässä yhteydessä unionin primaarioikeudesta ja/tai johdetusta oikeudesta, tässä erityisesti direktiivistä 2000/78/EY, sinänsä, vai perustuuko kyseinen oikeus unionin oikeuteen sisältyvän valtion vastuun mukaisesti ainoastaan siihen, että unionin oikeudessa määritellyt vaatimukset on pantu täytäntöön puutteellisesti?

      (1)  Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annettu neuvoston direktiivi 2000/78/EY (EYVL L 303, s. 16).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 30 päivänä tammikuuta 2002 asiassa C-107/99, Italian tasavalta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Rakennerahastot – Yhteisön aloitteiden rahoittaminen – Alustavan jakautumisen muuttaminen)

text:
C 84/2                    FI                              Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         6.4.2002
      ei ole ilmoittanut kyseiselle yritykselle tällaisesta vaatimuksesta      tyllä komission pääsihteerin kirjeellä tiedoksiannetun päätök-
      tämän asetuksen 3 artiklan 2 kohdassa säädetyssä määräajassa.            sen ja kaikki siihen perustuvat tai liittyvät toimenpiteet,
      Määräajan ylitys voidaan hyväksyä silloin, kun toimivaltainen            yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpa-
      kansallinen viranomainen, joka ei ole toiminut huolimattomas-            nossa: kuudennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä hoitava
      ti, ei tunne yrityksen sokerintuotannon yksityiskohtia, ja kun           toisen jaoston puhteenjohtaja N. Colneric sekä tuomarit C. Gul-
      tämä tietämättömyys voidaan kohtuudella katsoa mainitun                  mann, J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari), R. Schintgen ja
      yrityksen syyksi, koska yritys ei ole toiminut vilpittömässä             V. Skouris, julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: johtava hallinto-
      mielessä ja koska se ei ole noudattanut kaikkia asiaankuuluvia           virkamies H. A. Rühl, on antanut 30.1.2002 tuomion, jonka
      säännöksiä.                                                              tuomiolauselma on seuraava:
3)    Toimivaltainen kansallinen viranomainen voi rikkomatta maa-
      taloustuotteiden vientitukien järjestelmän soveltamista koskevis-        1)    Yhteisön aloitteiden alustavan jakautumisen muuttamisesta
      ta yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 27 päivänä marras-                16 päivänä joulukuuta 1998 tehty, Italian tasavallalle
      kuuta 1987 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3665/87                       19.1.1999 päivätyllä komission pääsihteerin kirjeellä tiedok-
      3 ja 4 artiklaa ja loukkaamatta yhteisön oikeuden yleisiä                      siannettu komission päätös kumotaan.
      periaatteita kieltäytyä hyväksymästä jälkikäteen vientitukien
      saamiseksi esitettyä vienti-ilmoitusta ja pidentämästä vientiä           2)    Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeu-
      koskevan todisteen esittämiselle varattua määräaikaa, kun yritys               denkäyntikulut.
      siitä syystä, että se on hakenut ja saanut tältä viranomaiselta
      C-sokerin vientitodistuksen sokerille, jota ei voida pitää C-            3)    Irlanti sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistynyt
      sokerina, ei ole hakenut eikä saanut vientitukia, joihin sillä olisi           kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
      ollut oikeus, jos sokeri olisi viety A- tai B-sokerina.
                                                                               (1) EYVL C 188, 3.7.1999.
(1) EYVL C 160, 5.6.1999.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                            (kuudes jaosto)
                                                                                (kuudes jaosto)
                  30 päivänä tammikuuta 2002
                                                                                24 päivänä tammikuuta 2002
asiassa C-107/99, Italian tasavalta vastaan Euroopan yhtei-
                          söjen komissio (1)
                                                                               asiassa C-118/99, Ranskan tasavalta vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio(1)
(Rakennerahastot – Yhteisön aloitteiden rahoittaminen –
             Alustavan jakautumisen muuttaminen)
                                                                               (Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen – EMOTR – Varain-
                                                                                hoitovuosi 1995 – Tietyt peltokasvit)
                             (2002/C 84/02)
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)                                                      (2002/C 84/03)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                               (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-107/99, Italian tasavalta (asiamiehenään U. Leanza,
avustajanaan I. M. Braguglia) vastaan Euroopan yhteisöjen
komissio (asiamiehinään E. de March, K. Simonsson ja
H. Speyart), jota tukevat Irlanti (asiamiehenään J. Payne,                     Asiassa C-118/99, Ranskan tasavalta (asiamiehinään J.-F. Do-
avustajanaan D. McGuinness, SC, ja E. Kent, solicitor) ja                      belle, K. Rispal-Bellanger ja C. Vasak), jota tukee Suomen
Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta                   tasavalta (asiamiehenään T. Pynnä), vastaan Euroopan yhteisö-
(asiamiehenään J. E. Collins, avustajanaan D. Wyatt, QC), jossa                jen komissio (asiamiehenään P. Oliver), jossa kantaja vaatii
kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan yhteisön                    Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tu-
aloitteiden alustavan jakautumisen muuttamisesta 16 päivänä                    kiosastosta varainhoitovuonna 1995 rahoitettuja menoja kos-
joulukuuta 1998 tehdyn, Italian tasavallalle 19.1.1999 päivä-                  kevien jäsenvaltioiden tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä


title: Asia C-522/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Düsseldorf (Saksa), on esittänyt 22.11.2007 — Dinter GmbH v. Hauptzollamt Düsseldorf

text:
               9.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 37/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Düsseldorf (Saksa), on esittänyt 22.11.2007 — Dinter GmbH v. Hauptzollamt Düsseldorf
   (Asia C-522/07)
   (2008/C 37/13)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Finanzgericht Düsseldorf
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Dinter GmbH

      Vastaaja: Hauptzollamt Düsseldorf
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko yhdistetyn nimikkeistön (1) 20 ryhmää koskevan 5 lisähuomautuksen b kohta ymmärrettävä siten, että käsitteellä ”lisättyä sokeria sisältävät mehut” tarkoitetaan myös hedelmämehuja, joihin ei tosiasiallisesti ole lisätty sokeria mutta joiden lisätyn sokerin määrä on selvitetty laskennallisesti yhdistetyn nimikkeistön 20 ryhmää koskevan 5 lisähuomautuksen a kohdan mukaisesti?

               2)

               Onko yhdistetyn nimikkeistön 20 ryhmää koskevan 5 lisähuomautuksen b kohta ymmärrettävä siten, että siinä mainittua ”luonnonmehun” käsitettä ainoastaan täsmennetään sanamuodolla ”hedelmistä saatuna — tai hedelmämehutiivisteistä laimentamalla saadussa muodossa” mutta että mainittua käsitettä tosiasiallisesti sovelletaan kaikenlaisiin hedelmämehuihin (käymättömiin ja lisättyä alkoholia sisältämättömiin) kulloisessakin käyttömuodossa.

               3)

               Mikäli kumpaankin edellä olevaan kysymykseen vastataan myöntävästi, onko yhdistetyn nimikkeistön 20 ryhmää koskevan 5 lisähuomautuksen b kohta voimassa?

      (1)  Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta 7.9.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 1810/2004 (EUVL L 327, s. 1).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 18 päivänä maaliskuuta 2004 asiassaC-45/03 (Tribunale di Catanian esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Oxana Dem'Yanenko(”Ennakkoratkaisupyyntö— Henkilöiden vapaa liikkuvuus — Tilanne, joka ei kuulu direktiivin 64/221/ETYsoveltamisalaan — Perusoikeudet — Euroopan ihmisoikeussopimus — Kolmannenmaan sellaisen kansalaisen karkottaminen, jolla ei ole perheeseen tai avioliittoonperustuvaa yhteyttä jäsenvaltion kansalaiseen — Kolmannen maan kansalaisenkäännytysmääräyksen vahvistamismenettely — Jäsenvaltion tuomioistuimen käsite— Tuomioistuin, jolla on EY 68 artiklassa tarkoitettu toimivalta esittää yhteisöjentuomioistuimelle ennakkoratkaisupyyntö — Yhteisöjen tuomioistuimen toimivallanpuuttuminen”)

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/16

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS

   (kolmas jaosto)
   18 päivänä maaliskuuta 2004
   asiassa C-45/03 (Tribunale di Catanian esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Oxana Dem'Yanenko (1)

   (”Ennakkoratkaisupyyntö - Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Tilanne, joka ei kuulu direktiivin 64/221/ETY soveltamisalaan - Perusoikeudet - Euroopan ihmisoikeussopimus - Kolmannen maan sellaisen kansalaisen karkottaminen, jolla ei ole perheeseen tai avioliittoon perustuvaa yhteyttä jäsenvaltion kansalaiseen - Kolmannen maan kansalaisen käännytysmääräyksen vahvistamismenettely - Jäsenvaltion tuomioistuimen käsite - Tuomioistuin, jolla on EY 68 artiklassa tarkoitettu toimivalta esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisupyyntö - Yhteisöjen tuomioistuimen toimivallan puuttuminen”)
   (2004/C 106/28)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asiassa C-45/03, jonka Tribunale di Catania (Italia) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Oxana Dem'Yanenko ennakkoratkaisun yhtäältä ulkomaalaisten liikkumista ja oleskelua koskevien, yleiseen järjestykseen ja turvallisuuteen sekä kansanterveyteen perustuvien erityistoimenpiteiden yhteensovittamisesta 25 päivänä helmikuuta 1964 annetun neuvoston direktiivin 221/64/ETY (EYVL 1964, 56, s. 850) 7, 8 ja 9 artiklan tulkinnasta, ja toisaalta ihmisoikeuksien, joiden noudattamista yhteisöjen tuomioistuin valvoo, sellaisina kuin ne ilmenevät erityisesti ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdystä, Roomassa 4.11.1950 allekirjoitetusta yleissopimuksesta, tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Rosas (esittelevä tuomari) sekä tuomarit N. Colneric ja M. Schiemann, julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: R. Grass, on 18.3.2004 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimella ei selvästikään ole toimivaltaa vastata Tribunale di Catanian 19.1.2003 tekemällään päätöksellä esittämiin kysymyksiin.

      (1)  EUVL C 83, 5.4.2003.


title: Asia T-102/11: Kanne 22.2.2011 — American Express Marketing & Development v. SMHV (IP ZONE)

text:
               30.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 130/15

         Kanne 22.2.2011 — American Express Marketing & Development v. SMHV (IP ZONE)
   (Asia T-102/11)
   2011/C 130/27
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: American Express Marketing & Development (New York, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat V. Spitz, A. Gaul, T. Golda ja S. Kirschstein-Freund)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 1.12.2010 asiassa R 1125/2010-2 tekemän päätöksen;

               —

               toissijaisesti muuttamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 1.12.2010 asiassa R 1125/2010-2 tekemää päätöstä ja toteamaan valituksen perustelluksi;

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan valitusmenettelystä aiheutuneet kulut sekä unionin yleisessä tuomioistuimessa käydystä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”IP ZONE” luokkaan 42 kuuluvia palveluja varten

      Tutkijan päätös: Yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta on katsonut, että tavaramerkiltä puuttuu erottamiskyky ja että se kuvailee kysymyksessä olevia palveluja.


title: Asia C-383/15 P: Unionin tuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 20.1.2016 – Valittajana Skype Ultd ja muina osapuolina sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), Sky plc, aiemmin British Sky Broadcasting Group plc, sekä Sky IP International Ltd (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               18.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 136/5

         Unionin tuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 20.1.2016 – Valittajana Skype Ultd ja muina osapuolina sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), Sky plc, aiemmin British Sky Broadcasting Group plc, sekä Sky IP International Ltd
   (Asia C-383/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2016/C 136/07)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Skype Ultd (edustajat: solicitor A. Carboni ja solicitor M. Browne)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: P. Bullock), Sky plc, aiemmin British Sky Broadcasting Group plc, ja Sky IP International Ltd (edustajat: solicitor D. Rose ja solicitor J. Curry)

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen valituksesta raukeaa.

               2)

               Skype Ultd velvoitetaan korvaamaan tässä asiassa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 354, 26.10.2015.


title: Asia C-264/01: Oberlandesgericht Düsseldorfin 18.5.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa 1. AOK Bundesverband, 2. Bundesverband der Betriebskrankenkassen, 3. Bundesverband der Innungskrankenkassen, 4. Bundesverband der landwirtschaftlichen Krankenkassen, 5. Verband der Angestelltenkrankenkassen e.V., 6. Verband der Arbeiter-Ersatzkassen, 7. Bundesknappschaft ja 8. See-Krankenkasse vastaan Ichthyol-Gesellschaft Cordes, Hermani & Co.

text:
27.10.2001               FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 303/5
Hof van Beroep Antwerpenin 28.6.2001 tekemillään pää-                   5.    Jos katsotaan, että komission riidanalainen päätös koskee
töksillä esittämät ennakkoratkaisupyynnät asioissa Bel-                       vastapuolia maksuvelvollisina ja/tai tuensaajina suoraan
gian valtio vastaan 1) E. Van Calster ja 2) F. Cleeren (asia                  ja erikseen ja että he ovat sen vuoksi voineet laillisesti
   C-261/01) ja NV Openbaar Slachthuis (asia C-262/01)                        tehdä toimivallan puuttumista koskevan väitteen, onko
                                                                              komission 30.7.1996 tekemällään päätöksellä ylittänyt
                                                                              harkintavaltansa ja sivuuttanut EY:n perustamissopimuk-
                   (Asiat C-261/01–C-262/01)                                  sen 88 artiklan 3 kohdan (aiempi 93 artiklan 3 kohta)?
                          (2001/C 303/06)                               6.    Jos katsotaan, että komission riidanalainen päätös koskee
                                                                              vastapuolta maksuvelvollisena ja/tai tuensaajana suoraan
                                                                              ja erikseen ja että se on sen vuoksi voinut laillisesti
                                                                              tehdä toimivallan puuttumista koskevan väitteen, onko
Hof van Beroep Antwerpen on pyytänyt 28.6.2001 tekemil-                       komissio 30.7.1996 tekemällään päätöksellä ylittänyt
lään päätöksillä, jotka ovat saapuneet yhteisöjen tuomioistui-                harkintavaltansa ja sivuuttanut EY:n perustamissopimuk-
men kirjaamoon 5.7.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-                     sen 88 artiklan 3 kohdan (aiempi 93 artiklan 3 kohta)?
melta ennakkoratkaisua asioissa Belgian valtio vastaan
1) E. Van Calster ja 2) F. Cleeren (asia C-261/01) ja NV
Openbaar Slachthuis (asia C-262/01) seuraaviin kysymyksiin:
1.   Onko tukijärjestelmä, jonka komissio on siitä tehdyn
     ilmoituksen jälkeen katsonut 30.7.1996 yhteismarkki-
     noille soveltuvaksi ja jossa jäsenvaltio yleisen edun vuoksi
     perii taannehtivin vaikutuksin maksuja:
                                                                        Oberlandesgericht Düsseldorfin 18.5.2001 tekemällään
                                                                        päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
     –     eläinten terveys- ja tuotantorahaston rahoittami-            1. AOK Bundesverband, 2. Bundesverband der Betriebs-
           seksi,                                                       krankenkassen, 3. Bundesverband der Innungskranken-
                                                                        kassen, 4. Bundesverband der landwirtschaftlichen Kran-
                                                                        kenkassen, 5. Verband der Angestelltenkrankenkassen
     –     luonnollisilta henkilöiltä ja oikeushenkilöiltä, jotka       e.V., 6. Verband der Arbeiter-Ersatzkassen, 7. Bundesk-
           määritellään edellä mainitun 23.3.1998 annetun               nappschaft ja 8. See-Krankenkasse vastaan Ichthyol-Ge-
           lain, sellaisena kuin se on muutettuna Arbitragehofin                       sellschaft Cordes, Hermani & Co.
           [mm. lakien perustuslainmukaisuutta tutkiva tuo-
           mioistuin] 9.2.2000 asioissa nro 1414, 1450, 1452,
           1453 ja 1454 antamalla tuomiolla, 14, 15 ja 16                                        (Asia C-264/01)
           §:ssä,
                                                                                (2001/C 303/07)
     –     näissä pykälissä säädetyistä toimista, jotka on tehty
           vuoden 1988 ja 21.5.1986 välisenä aikana, jolloin            Oberlandesgericht Düsseldorf on pyytänyt 18.5.2001 tekemäl-
           tukitoimille ei vielä ollut annettu hyväksyntää,
                                                                        lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                        5.7.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkorat-
     edellä kuvatuissa olosuhteissa yhteisön oikeuden, erityi-          kaisua asiassa 1. AOK Bundesverband, 2. Bundesverband der
     sesti EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan kolmannen              Betriebskrankenkassen, 3. Bundesverband der Innungskran-
     kohdan (aiempi 93 artiklan 3 kohta) mukainen?                      kenkassen, 4. Bundesverband der landwirtschaftlichen Kran-
                                                                        kenkassen, 5. Verband der Angestelltenkrankenkassen e.V.,
                                                                        6. Verband der Arbeiter-Ersatzkassen, 7. Bundesknappschaft ja
2.   (Vain asiassa C-262/01): Onko komission 30.7.1996                  8. See-Krankenkasse vastaan Ichthyol-Gesellschaft Cordes,
     tekemä päätös merkitykseltään vain jäsenvaltiolle yksit-           Hermani & Co. seuraaviin kysymyksiin:
     täistapauksessa annettu valtuutus suunniteltujen tukitoi-
     mien toteuttamiseen?                                               1.    Onko EY 81 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että
                                                                              jäsenvaltion lakisääteisten sairaskassojen pääyhteenliitty-
3.   Koskeeko tämä komission toimi näiden maksujen maksa-                     miä – siltä osin kuin ne vahvistavat yhdessä jäsenvaltiossa
     miseen velvollisia ETY:n perustamissopimuksen 230 ar-                    yhdenmukaisesti päteviä kiinteitä suoritusmääriä lääke-
     tiklassa (aiempi 173 artikla) tarkoitetulla tavalla suoraan              valmisteille, jotka muodostavat sen kulloisenkin enim-
     ja erikseen?                                                             mäishinnan, johon vakuutetuilleen etuuksien tavarassa
                                                                              suorittamiseen velvoitetut lakisääteiset sairaskassat osta-
                                                                              vat ja maksavat lääkevalmisteet ja jolla ne siten rajoittavat
4.   Jos kysymykseen 3 vastataan kieltävästi, salliiko ETY:n                  suoritusvelvollisuutensa suuruutta suhteessa vakuutettui-
     perustamissopimuksen 230 artikla silloin sen, että maksu-                hinsa – on pidettävä EY 81 artiklan 1 kohdassa tarkoitet-
     velvolliset tuensaajina tekevät toimivallan puuttumista                  tuna yritysten yhteenliittymä tai, sikäli kuin pääyhteenliit-
     koskevan väitteen kyseistä komission päätöstä vastaan,                   tymä samalla itse on lakisääteisen sairausvakuutuksen
     jolla on annettu valtuutus toteuttaa tukitoimet, joissa he               toimeenpanija, tässä perustamissopimuksen määräyk-
     ovat tuensaajina?                                                        sessä tarkoitettuina yrityksinä?
 ---pagebreak--- C 303/6                FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      27.10.2001
2.  Jos vastaus kysymykseen 1 on myöntävä:                                Oberster Gerichtshofin 11.6.2001 tekemällään päätöksellä
                                                                          esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Jaroslav Nyvlt
                                                                                vastaan Flughafen Wien AG
    a)    Onko edellä kysymyksessä 1 mainitunkaltaista kiin-
          teiden suoritusmäärien vahvistamista pidettävä laki-
          sääteisten sairaskassojen pääyhteenliittymien teke-                                        (Asia C-267/01)
          minä sopimuksina (tai päätöksinä), joihin sellaisina
          kilpailunrajoituksina, joita tarkoitetaan erityisesti EY                                  (2001/C 303/08)
          81 artiklan 1 kohdan a alakohdassa, sovelletaan EY
          81 artiklan 1 kohdan kieltoa?
                                                                          Oberster Gerichtshof on pyytänyt 11.6.2001 tekemällään
                                                                          päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
    b)    Onko vastaus kysymykseen 2 a joka tapauksessa                   6.7.2001, ennakkoratkaisua asiassa Jaroslav Nyvlt vastaan
          myöntävä siinä tapauksessa, jos kiinteitä suoritus-             Flughafen Wien AG seuraaviin kysymyksiin:
          määriä koskevan sääntelyn tarkoitus on muun
          muassa saada hyödynnettyä lääkevalmistetuottajien               1)    Onko Joint Aviation Requirementsin (yhteisten siviili-
          taloudellisuusvarannot myyntihinnan osalta, ja jos                    ilmailusääntöjen) 145 -koodin 35 kohtaa, joka on teknis-
          kiinteitä suoritusmääriä koskevan sääntelyn sovelta-                  ten sääntöjen ja hallinnollisten menettelyjen yhdenmu-
          minen on jäsenvaltiossa tähän asti johtanut siihen,                   kaistamisesta ilmailun alalla 16 päivänä joulukuuta 1991
          että 93 prosenttia markkinoilla tarjotuista, kiinteitä                annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3922/91 (EYVL
          suoritusmääriä koskevan sääntelyn alaisista valmis-                   L 373, 31.12.1991, s. 4) liite, tulkittava, kun otetaan
          lääkepakkauksista ei (enää) ylitä kyseeseen tulevaa                   huomioon Joint Aviation Authorityn (JAA) tulkinta,
          kiinteää suoritusmäärää?                                              siten että huoltolaitosten omistajien on laadittava niin
                                                                                yksityiskohtainen aineisto sellaisten työntekijöidensä
                                                                                osalta, jotka on oikeutettu antamaan ilmailua koskeva
3.  Jos myös vastaukset kysymyksiin 2 ovat myöntäviä (tai
                                                                                hyväksyntä, että tällaisten asiakirjojen perusteella voidaan
    jos vastaus jompaankumpaan niistä on myöntävä):
                                                                                todeta pätevyyden lisäksi sellaiset konkreettiset toimet,
                                                                                jotka on toteutettu tiettyjen lentokonetyyppien osalta
    Voiko sellainen kiinteitä suoritusmääriä koskeva järjestel-                 määrätyn ajanjakson kuluessa (1 vuosi)?
    mä, jota tarkoitetaan edellä 1 ja 2 kohdan kysymyksissä,
    saada vapautuksen EY 81 artiklan 1 kohdan soveltamises-               2)    Onko Joint Aviation Requirementsin (yhteisten siviili-
    ta EY 86 artiklan 2 kohdan ensimmäisen virkkeen                             ilmailusääntöjen) 145 -koodin 35 kohtaa, joka on teknis-
    perusteella, vaikka lakisääteisten sairaskassojen pääyh-                    ten sääntöjen ja hallinnollisten menettelyjen yhdenmu-
    teenliittymät kiinteitä suoritusmäärä vahvistaessaan ovat                   kaistamisesta ilmailun alalla 16 päivänä joulukuuta 1991
    tärkeimmät toimijat, jotka yhdessä ovat määräävässä                         annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3922/91 (EYVL
    markkina-asemassa lääkevalmistemarkkinoiden kysyn-                          L 373, 31.12.1991, s. 4) liite, tulkittava, kun otetaan
    nän osalta ja ratkaisuna terveydenhoidon kustannushillin-                   huomioon Joint Aviation Authorityn (JAA) tulkinta, siten
    nän ongelmaan voitaisiin myös ajatella, että tällaisten                     että
    kiinteiden suoritusmäärien vahvistaminen annettaisiin
    tehtäväksi sellaiselle elimelle, joka ei ole lääkevalmiste-                 a)    huoltolaitoksen omistajan on annettava tällainen
    markkinoiden markkinaosapuoli, ja joka voisi esimerkiksi                          aineisto ilmailua koskevan hyväksynnän antamiseen
    olla liittohallitus tai liittovaltion ministeri?                                  oikeutetulle työntekijälle tämän työsuhteen päät-
                                                                                tyessä,
4.  Jos myös vastaus kysymykseen 3 on myöntävä:                                 b)    tämä velvoite täyttyy annettaessa joko asiakirjoista
                                                                                jäljennös tai
    a)    Mitkä ovat ne edellytykset, jotka lakisääteisten sairas-
          kassojen pääyhteenliittymien olisi selvitettävä ja mitä               c)    tällaiset jäljennökset täytyy vahvistaa työnantajan
          niiden olisi näytettävä toteen, jotta niille voitaisiin                     allekirjoituksella?
          myöntää kiinteiden suoritusmäärien osalta EY 86 ar-
          tiklan 2 kohdan ensimmäisen virkkeen mukainen                   3)    Ketä kysymyksen 2 velvoite koskee silloin, kun hyväksyn-
          poikkeus?                                                             nän antamiseen oikeutetun työntekijän työnantaja ei ole
                                                                                huoltolaitoksen omistaja vaan kolmas henkilö, joka on
                                                                                asettanut työntekijän huoltolaitoksen omistajan käyttöön,
    b)    Vai onko niin, ettei EY 86 artiklan 2 kohdan                          jotta tämä voisi toteuttaa erinäisiä tehtäviä yrityskonser-
          ensimmäisen virkkeen mukaisen poikkeuksen                             nin tai erillisen sopimuksen perusteella?
          myöntäminen niiden vaikutusten vuoksi, jotka kiin-
          teiden suoritusmäärien järjestelmällä on kaupan-                4)    Ovatko kansalliset säännökset ristiriidassa kysymyksiin
          käyntiin, jo EY 86 artiklan 2 kohdan toisen virkkeen                  1–3 annettavaan vastaukseen perustuvien velvoitteiden
          perusteella tule kysymykseen?                                         kanssa, jos niissä asetetaan pidemmälle meneviä velvoit-
                                                                                teita?


title: Asia T-710/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 21.3.2017 – La Patrouille v. EUIPO – Alpha Industries (AEROBATIX)

text:
               6.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/34

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 21.3.2017 – La Patrouille v. EUIPO – Alpha Industries (AEROBATIX)
   (Asia T-710/16) (1)

   (2017/C 178/53)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Yhdeksännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 462, 12.12.2016.