title: Asia C-470/04: Gerechtshof te Arnhemin 27.10.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa N vastaan Inspecteur van de Belastingdienst Oost/kantoor Almelo

text:
               5.2.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 31/5

         Gerechtshof te Arnhemin 27.10.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa N vastaan Inspecteur van de Belastingdienst Oost/kantoor Almelo
   (Asia C-470/04)
   (2005/C 31/11)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Gerechtshof te Arnhem on pyytänyt 27.10.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 2.11.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa N vastaan Inspecteur van de Belastingdienst Oost/kantoor Almelo seuraaviin kysymyksiin:

               1.1.1.

               Voiko jäsenvaltion asukas, joka muuttaa jäsenvaltiosta pois asuakseen pysyvästi toisessa jäsenvaltiossa, vedota ensin mainittua jäsenvaltiota vastaan käytävässä oikeudenkäynnissä EY 18 artiklan soveltamiseen pelkästään sillä perusteella, että maastamuuttoon liittyvä verotus rajoittaa tai voi rajoittaa maastamuuttoa?

               1.1.2.

               Jos kysymykseen 1.1.1. vastataan kieltävästi: Voiko jäsenvaltion asukas, joka muuttaa jäsenvaltiosta pois asuakseen pysyvästi toisessa jäsenvaltiossa, vedota ensin mainittua alkuperäistä jäsenvaltiota vastaan käytävässä oikeudenkäynnissä EY 43 artiklan soveltamiseen silloin, kun ei ole selvää tai todennäköistä, että hän aikoo ryhtyä harjoittamaan toisessa jäsenvaltiossa mainitussa artiklassa tarkoitettua yritystoimintaa? Onko tähän kysymykseen vastaamisen kannalta merkitystä sillä, että toimintaa aletaan harjoittaa kohtuullisen ajan kuluessa? Mikäli näin on, kuinka pitkä tällainen kohtuullinen aika on?

               1.1.3.

               Jos kysymykseen 1.1.1. tai 1.1.2. vastataan myöntävästi: Onko EY 18 tai EY 43 artikla esteenä tässä tarkoitetulle Alankomaiden järjestelmälle, jossa tulovero ja yleisten sosiaalivakuutusten maksu määrätään maksettavaksi merkittävästä omistusosuudesta fiktiivisesti toteutuneen voiton perusteella ainoastaan siitä syystä, että Alankomaiden asukkaan, joka lakkaa olemasta kotimainen verovelvollinen muuttaessaan asumaan toiseen jäsenvaltioon, katsotaan luovuttaneen merkittävään omistusosuuteen kuuluvat osakkeet?

               1.1.4.

               Jos kysymykseen 1.1.3. vastataan myöntävästi sillä perusteella, että lykkäyksen saaminen maksettavaksi määrätyille rahamäärille edellyttää vakuuden asettamista: voiko olemassa olevan rajoituksen poistaa takautuvasti vapauttamalla vakuudet? Vaikuttaako tähän kysymykseen annettavaan vastaukseen se, perustuuko vakuuksien vapauttaminen lain säännökseen tai mahdollisesti täytäntöönpanoon liittyvään hallinnolliseen ohjeeseen? Vaikuttaako tähän kysymykseen annettavaan vastaukseen se, tarjotaanko vakuuksien antamisesta mahdollisesti aiheutuneesta vahingosta korvausta?

               1.1.5.

               Jos kysymykseen 1.1.3. vastataan myöntävästi ja ensimmäiseen 1.1.4. kohdassa esitettyyn kysymykseen kieltävästi: voidaanko näin muodostuvaa rajoitusta pitää oikeutettuna?


title: Asia C-438/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sozialgericht Würzburg (Saksa)on esittänyt 24.10.2006 — Otmar Greser v. Bundesagentur für Arbeit

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/34

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sozialgericht Würzburg (Saksa)on esittänyt 24.10.2006 — Otmar Greser v. Bundesagentur für Arbeit
   (Asia C-438/06)
   (2006/C 326/72)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Sozialgericht Würzburg
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Otmar Greser

      Vastaaja: Bundesagentur für Arbeit
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Käsiteltävänä olevassa riita-asiassa on ratkaisevaa, kuinka asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (1) 71 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on tulkittava. Onko työntekijän palattava tämän säännöksen mukaan asuinpaikkakunnalleen vai onko sen mukaan riittävää, että työntekijä palaa kerran viikossa muulle paikkakunnalle tuossa jäsenvaltiossa?

      (1)  EYVL L 149, s. 2.


title: Asia F-4/09: Kanne 21.1.2009 — De Britto Patricio-Dias v. komissio

text:
               21.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/54

         Kanne 21.1.2009 — De Britto Patricio-Dias v. komissio
   (Asia F-4/09)
   (2009/C 69/120)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Jorge De Britto Patricio-Dias (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja L. Massaux)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Oikeusriidan kohde ja kuvaus
   Vaatimus kumota päätös kantajan uudelleensijoittamisesta yksikköön TREN.B.3
   Vaatimukset

               —

               Nimittävän viranomaisen 11.4.2008 ja 21.10.2008 tekemät päätökset on kumottava.

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-478/14: Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 12.2.2015 (Tribunale ordinario di Cagliarin (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Rikosoikeudenkäynti Roberto Siddua vastaan (Ennakkoratkaisupyyntö — Työjärjestyksen 99 artikla — Identtiset ennakkoratkaisukysymykset — SEUT 49 ja SEUT 56 artikla — Sijoittautumisvapaus — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Onnenpelit — Kansallinen lainsäädäntö — Toimilupajärjestelmän uudelleenjärjestäminen yhtenäistämällä toimilupien voimassaolon päättymisajankohdat — Uusi tarjouskilpailu — Toimiluvat, jotka ovat voimassaoloajaltaan lyhyempiä kuin aikaisemmat toimiluvat — Rajoitus — Yleistä etua koskevat pakottavat syyt — Oikeasuhteisuus)

text:
               20.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 127/5

         Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 12.2.2015 (Tribunale ordinario di Cagliarin (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Rikosoikeudenkäynti Roberto Siddua vastaan
   (Asia C-478/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Työjärjestyksen 99 artikla - Identtiset ennakkoratkaisukysymykset - SEUT 49 ja SEUT 56 artikla - Sijoittautumisvapaus - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Onnenpelit - Kansallinen lainsäädäntö - Toimilupajärjestelmän uudelleenjärjestäminen yhtenäistämällä toimilupien voimassaolon päättymisajankohdat - Uusi tarjouskilpailu - Toimiluvat, jotka ovat voimassaoloajaltaan lyhyempiä kuin aikaisemmat toimiluvat - Rajoitus - Yleistä etua koskevat pakottavat syyt - Oikeasuhteisuus))
   (2015/C 127/06)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale ordinario di Cagliari

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   Roberto Siddu

      Määräysosa

   SEUT 49 ja SEUT 56 artiklaa sekä yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja tehokkuusperiaatetta on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään sellaisen uuden tarjouskilpailun järjestämisestä, jossa myönnetään toimilupia, joiden voimassaolon kesto on lyhyempi kuin aikaisemmin myönnettyjen toimilupien sen takia, että järjestelmä organisoidaan uudelleen yhtenäistämällä toimilupien voimassaolon päättymisajankohdat.

      (1)  EUVL C 7, 12.1.2015.


title: Asia T-327/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 20.5.2015 – Vinci Energies Schweiz v. SMHV – Accentro Real Estate (ESTAVIS 1993) (Yhteisön tavaramerkki — Väite — Väitteen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               13.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/11

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 20.5.2015 – Vinci Energies Schweiz v. SMHV – Accentro Real Estate (ESTAVIS 1993)
   (Asia T-327/11) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väite - Väitteen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2015/C 228/12)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Vinci Energies Schweiz AG (Zürich, Sveitsi) (edustaja: asianajaja M. Graf)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: aluksi G. Schneider, sitten G. Schneider ja D. Botis)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Accentro Real Estate AG, aiemmin Estavis AG (Berliini, Saksa) (edustajat: aluksi asianajaja T. Wieland, sitten asianajajat T. Wieland ja S. Müller)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 31.3.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 231/2010 1), joka koskeeVinci Energies Schweiz AG:n ja Estavis AG:n välistä väitemenettelyä.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan vastaajan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Väliintulija vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 269, 10.9.2011.


title: Asia T-473/07 P: Valitus, jonka Euroopan yhteisöjen komissio on tehnyt 21.12.2007 virkamiestuomioistuimen asiassa F-107/06, Berrisford v. komissio, 10.10.2007 antamasta tuomiosta

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/42

         Valitus, jonka Euroopan yhteisöjen komissio on tehnyt 21.12.2007 virkamiestuomioistuimen asiassa F-107/06, Berrisford v. komissio, 10.10.2007 antamasta tuomiosta
   (Asia T-473/07 P)
   (2008/C 64/68)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: D. Martin ja K. Herrmann)

      Muu osapuoli: Michael Berrisford (Bryssel, Belgia)
   Vaatimukset

               —

               virkamiestuomioistuimen asiassa F-107/06 10.10.2007 antama tuomio kumotaan siltä osin kuin siinä todetaan ensimmäisen kanneperusteen toisen osan, joka koski sen huomioon ottamatta jättämistä, että kantaja oli ”kahdesti ylentämättä jäänyt”, tutkimisen jälkeen ensimmäisessä asteessa, että nimittävä viranomainen oli tehnyt oikeudellisen virheen kantajan ansioiden vertailussa ensimmäisessä asteessa ja se oli tehnyt tämän seurauksena ilmeisen arviointivirheen tässä asiassa

               —

               asia palautetaan virkamiestuomioistuimeen,

               —

               oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio vaati tässä valituksessa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa osittain virkamiestuomioistuimen asiassa F-107/06, Berrisford v. komissio, 10.10.2007 antaman tuomion, jossa se kumosi komission päätöksen olla ottamatta kantajan nimeä ylennettyjen virkamiesten luetteloon vuoden 2005 ylennyskierroksella ja hylkäsi kanteen kantajan muiden vaatimusten osalta.
   Komissio esittää valituksensa tueksi ennen kaikkea kaksi valitusperustetta, jotka koskevat virkamiestuomioistuimen valituksenalaisen tuomion suhteen tekemiä oikeudellisia virheitä.
   Ensinnäkin komissio esittää, että virkamiestuomioistuin on rikkonut henkilöstösääntöjen 45 artiklan 1 kohtaa katsoessaan, että nimittävä viranomainen oli velvollinen ottamaan huomion lisäpisteiden saamista varten kantajan ansioita tutkiessaan sen, että kantajan pääosasto oli ehdottanut häntä kaksi kertaa niin sanotun ”toisen kierroksen” menettelyn yhteydessä.
   Komission mukaan valituksenalaisen tuomion toinen oikeudellinen virhe on 45 artiklan yleisten täytäntöönpanosäännösten (DGE-45) 13 artiklan 1 kohdan ja 3 kohdan b alakohdan rikkominen siten, että virkamiestuomioistuin ei ollut tunnustanut, että nimittävä viranomainen oli ottanut kantajan vuosien 2003 ja 2004 tilanteen implisiittisesti huomioon pisteiden jakamisessa sitä ajanjaksoa koskevan ansion elementtinä, jona virkamies oli tässä palkkaluokassa.
   Komissio vetoaa vielä siihen, että valituksenalaisen tuomion perustelut ovat ristiriitaisia.


title: Asia C-96/09 P: Valitus, jonka Anheuser-Busch, Inc. on tehnyt 10.3.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-225/06, T-255/06, T-257/06 ja T-309/06, Budějovický Budvar, národní podnik v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), Anheuser-Busch, Inc., 16.12.2008 antamasta tuomiosta

text:
               16.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/26

         Valitus, jonka Anheuser-Busch, Inc. on tehnyt 10.3.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-225/06, T-255/06, T-257/06 ja T-309/06, Budějovický Budvar, národní podnik v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), Anheuser-Busch, Inc., 16.12.2008 antamasta tuomiosta
   (Asia C-96/09 P)
   2009/C 113/49
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Anheuser-Busch, Inc. (edustajat: Rechtsanwältin V. von Bomhard ja Rechtsanwalt B. Goebel)

      Muut osapuolet: Budějovický Budvar, národní podnik, sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               kumoaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-225/06, T-255/06, T-257/06 ja T-309/06 16.12.2008 antaman tuomion tuomiolauselman ensimmäistä kohtaa lukuun ottamatta

               2.

               ratkaisee riidan lopullisesti hylkäämällä ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyt vaatimukset tai toissijaisesti palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen ja

               3.

               velvoittaa ensimmäisessä oikeusasteessa kantajana olleen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja väittää seuraavaa:

               1.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se tosiasiassa katsoi, että virastolla ei ollut toimivaltaa todeta, että Budvar ei ollut osoittanut 8 artiklan 4 kohdan (1) mukaisia oikeuksia, kun näiden oikeuksien pätevyydestä oli vakavia epäilyjä (väitetyt alkuperänimitykset BUD).

               2.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tulkitsi virheellisesti yhteisön oikeuden mukaisen vaatimuksen ”liike-elämässä käytetty”, josta säädetään 8 artiklan 4 kohdassa, laadulliset ja määrälliset vaatimukset. Se katsoi ensinnäkin, että tätä vaatimusta oli tulkittava siten, että se tarkoittaa mitä tahansa kaupallista käyttöä, joka ei tapahdu pelkästään yksityisesti, ja katsoi erityisesti, että väitetyn 8 artiklan 4 kohdan oikeuden tosiasiallista käyttöä ei edellytetty, toisin kuin tavaramerkkien tapauksessa. Tässä yhteydessä se katsoi, että ”free of charge” -toimituksia voidaan pitää ”käyttönä liike-elämässä” samoin kuin käyttöä eri tehtävässä (käyttö tavaramerkkinä pikemminkin kuin alkuperänimityksenä). Toiseksi riidanalaisessa päätöksessä sallittiin virheellisesti käytön huomioon ottaminen väitteen kohteena olevan tavaramerkin hakemuksen jättämispäivän jälkeen ja jätettiin tämän vuoksi huomiotta se, että jotta aikaisempi oikeus voi olla väiteperusteena 8 artiklan nojalla, kaikkien tämän väiteperusteen olosuhteiden on oltava olemassa sen hakemuksen tekemisajankohtana, jota väite koskee. Kolmanneksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tulkitsi virheellisesti 8 artiklan 4 kohtaa katsomalla, että alueperiaatteesta poiketen oli mahdollista ottaa huomioon käyttö, joka oli tapahtunut muissa kuin niissä maissa, joissa väitetyt 8 artiklan 4 kohdan oikeudet ovat olemassa.

               3.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tulkitsi niin ikään virheellisesti vaatimusta ”vaikutusalueesta, joka on laajempi kuin paikallinen”. Se katsoi lähinnä, että tämä vaatimus täyttyi sillä, että väitetty 8 artiklan 4 kohdan oikeus oli peräisin kolmannesta maasta ja sitä laajennettiin kahteen Euroopan unionin jäsenvaltioon. Se ei pohtinut, oliko oikeus saavuttanut vaikutusalueen, joka oli laajempi kuin paikallinen, niissä kahdessa jäsenvaltiossa, joiden osalta sitä vaadittiin, ja avasi näin ollen oven 8 artiklan 4 kohdan oikeuksille Euroopan unionin ulkopuolelta.

               4.

               Toinen valitusperuste on 8 artiklan 4 kohdan b alakohdan rikkominen yhdessä 74 artiklan 1 kohdan kanssa. Kyseisessä 8 artiklan 4 kohdan b alakohdassa edellytetään, että kansallinen oikeus antaa Budvarille oikeuden kieltää väitteen kohteena olevan tavaramerkin käytön. Valituslautakunta oli katsonut osapuolten sille esittämien todisteiden perusteella ja sitä vakiintunutta sääntöä soveltaen, että todistustaakka SMHV:n väitemenettelyissä on väitteen tekijällä, että Budvar ei ollut osoittanut, että se kykeni Ranskassa tai Itävallassa sovellettavan kansallisen lainsäädännön nojalla kieltämään tavaramerkin BUD käytön. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kuitenkin katsoi 74 artiklan 1 kohdan ja 8 artiklan 4 kohdan b alakohdan kanssa ristiriitaisesti, että SMHV:n pitäisi tutkia oma-aloitteisesti väitettyjä 8 artiklan 4 kohdan oikeuksia tukevaa lainsäädäntöä ja oikeudellista kehitystä osapuolten huomautuksia pidemmälle pikemminkin kuin hylätä väite siksi, että Budvarin väitetyistä oikeuksista ei ole riittävästi todisteita.

               5.

               Kaiken kaikkiaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen valituksenalaisessa tuomiossa on tulkittu 8 artiklan 4 kohtaa tavalla, jota on vaikea sovittaa yhteen tämän säännöksen sanamuodon kanssa ja mahdotonta sovittaa yhteen asetuksen N:o 40/94 tavoitteen kanssa, joka on hyvin toimivan yhteisön laajuisen yhdenmukaisen tavaramerkkioikeuden luominen yhteisön sisäisen kaupan edistämiseksi.

               6.

               Kukin näistä oikeudenloukkauksista, joihin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin syyllistyi, johti toisen valituslautakunnan päätösten kumoamiseen, minkä vuoksi kukin niistä on erikseen peruste valituksenalaisen tuomion kumoamiseen.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, 14.1.1994, s. 1)


title: Asia C-646/11 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 24.1.2013 — Valittajana Falles Fagligt Forbund (3F), aiemmin Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja Tanskan kuningaskunta (Muutoksenhaku — Valtiontuet — Veronalennustoimenpiteet — Tanskan kansainväliseen rekisteriin kirjatuilla aluksilla työskentelevät merimiehet — EY 88 artiklan 3 kohta — Tutkinnan alustava vaihe — Komission päätös olla esittämättä vastalauseita — Kumoamiskanne — Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisen edellytykset — Epäilyt tuen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille — Tutkinnan määräaika)

text:
               9.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 71/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 24.1.2013 — Valittajana Falles Fagligt Forbund (3F), aiemmin Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja Tanskan kuningaskunta
   (Asia C-646/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Valtiontuet - Veronalennustoimenpiteet - Tanskan kansainväliseen rekisteriin kirjatuilla aluksilla työskentelevät merimiehet - EY 88 artiklan 3 kohta - Tutkinnan alustava vaihe - Komission päätös olla esittämättä vastalauseita - Kumoamiskanne - Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisen edellytykset - Epäilyt tuen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille - Tutkinnan määräaika)
   2013/C 71/07
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Falles Fagligt Forbund (3F), aiemmin Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) (edustajat: advokat P. Torbøl, abogada S. Aparicio Hill ja solicitor V. Edwards)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio (asiamiehet: H. van Vliet ja P.J. Loewenthal) ja Tanskan kuningaskunta (asiamiehet: C. Vang ja C. Thorning)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) 27.9.2011 asiassa T-30/03 RENV, 3F v. komissio, antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi kumoamiskanteen 13.11.2002 tehdystä komissio päätöksestä K(2002) 4370 lopullinen pitää yhteismarkkinoille soveltuvina valtiontukina veronalennustoimenpiteitä, joita sovelletaan tanskalaisalusten merimiehiin (asian C-319/07 P palauttaminen kumoamistuomion jälkeen)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Falles Fagligt Forbund (3F) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Tanskan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 65, 3.3.2012.


title: Asia C-577/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Berlin (Saksa) on esittänyt 16.11.2016 – Trinseo Deutschland Anlagengesellschaft mbH v. Saksan liittotasavalta

text:
               27.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Berlin (Saksa) on esittänyt 16.11.2016 – Trinseo Deutschland Anlagengesellschaft mbH v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-577/16)
   (2017/C 063/18)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgericht Berlin

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Trinseo Deutschland Anlagengesellschaft mbH

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä 13.10.2003 annetun direktiivin 2003/87/EY (1) 1 artiklaa luettuna yhdessä liitteen I kanssa tulkittava siten, että polymeerien ja varsinkin polymeereihin kuuluvan polykarbonaatin tuotanto laitoksissa, joiden tuotantokapasiteetti ylittää 100 tonnia päivässä, sisältyy direktiivissä mainittuun orgaanisen kemian kemikaalien tuotantoon, jossa käytetään krakkausta, reformointia, osittaista tai täydellistä hapetusta tai vastaavia menetelmiä?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko tällaisen laitoksen toiminnanharjoittajalla oikeus saada maksutta päästöoikeuksia sovellettaessa välittömästi direktiivin 2003/87/EY ja komission päätöksen 2011/278/EU (2) säännöksiä, jos maksutta tapahtuva päästöoikeuksien jako kansallisen oikeuden nojalla ei tule kysymykseen ainoastaan sen vuoksi, että kyseinen jäsenvaltio ei ole sisällyttänyt polymeerejä tuottavia laitoksia direktiivin 2003/87/EY kansallisen täytäntöönpanolain soveltamisalaan ja että nämä laitokset eivät ainoastaan tämän vuoksi osallistu päästökauppaan?

      (1)  Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY (EUVL 2003, L 275, s. 32).

      (2)  Päästöoikeuksien yhdenmukaistettua maksutta tapahtuvaa jakoa koskevien unionin laajuisten siirtymäsäännösten vahvistamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan mukaisesti 27.4.2011 annettu komission päätös 2011/278/EU (EUVL 2011, L 130, s. 1).


title: Asia T-123/02: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 31.5.2006 — Carrs Paper v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt — Kantajan selvitysmenettely — Oikeussuojan tarve — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               12.8.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/20

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 31.5.2006 — Carrs Paper v. komissio
   (Asia T-123/02) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Kantajan selvitysmenettely - Oikeussuojan tarve - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   (2006/C 190/35)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Carrs Paper Ltd (Shirley, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: solicitor J. Grayston ja solicitor A. Bywater)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: W. Mölls ja A. Whelan avustajinaan asianajajat M. van der Woude ja V. Landes)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, jossa vaaditaan kantajalle EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/E-1/36.212 — Itsejäljentävä paperi) 20 päivänä joulukuuta 2001 tehdyllä komission päätöksellä (EUVL 2004, L 115, s. 1) määrätyn sakon kumoamista tai toissijaisesti alentamista
   Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen tästä kanteesta raukeaa.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 169, 13.7.2002.


title: Asia T-143/08: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 9.9.2008 — Marcuccio v. komissio (Henkilöstö — Sosiaaliturva — Kantajan tiettyjen sairauskulujen korvaamista 100-prosenttisesti koskevan hakemuksen hylkääminen)

text:
               8.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 285/42

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 9.9.2008 — Marcuccio v. komissio
   (Asia T-143/08) (1)

   (Henkilöstö - Sosiaaliturva - Kantajan tiettyjen sairauskulujen korvaamista 100-prosenttisesti koskevan hakemuksen hylkääminen)
   (2008/C 285/77)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Currall ja C. Berardis-Kayser, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Euroopan yhteisöjen yhteisen sairausvakuutusjärjestelmän maksutoimiston päätösten, joissa kieltäydytään yhtäältä ottamasta vastuulle 100-prosenttisesti tiettyjä kantajalle aiheutuneita sairauskuluja ja toisaalta korvaamasta lääkärissä käynnin kuluja erikoislääkärissä käynteihin sovellettavien sääntöjen mukaisesti, kumoamista koskeva vaatimus sekä vaatimus komission velvoittamiseksi maksamaan kantajalle tietyt sairauskulut
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 223, 22.9.2007 (aiemmin asia F-20/07).


title: Asia T-603/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.6.2014 – Léon Van Parys v. komissio (Kumoamiskanne — Tulliliitto — Komission lisätietopyyntö Belgian viranomaisille — Kyseistä pyyntöä koskeva ilmoitusluonteinen kirje kantajalle — Kannekelpoinen toimi — Tutkimatta jättäminen)

text:
               15.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/62

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.6.2014 – Léon Van Parys v. komissio
   (Asia T-603/13) (1)

   ((Kumoamiskanne - Tulliliitto - Komission lisätietopyyntö Belgian viranomaisille - Kyseistä pyyntöä koskeva ilmoitusluonteinen kirje kantajalle - Kannekelpoinen toimi - Tutkimatta jättäminen))
   2014/C 315/104
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Firma Léon Van Parys (Antwerpen, Belgia) (edustajat: asianajajat P. Vlaemminck, B. Van Vooren ja R. Verbeke)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Caeiros, B.-R. Killmann ja M. van Beek)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä vaatimus 16.9.2013 päivätyn komission kirjeen, jolla pyydettiin lisätietoja Belgian tulliviranomaisilta, ja samana päivänä päivätyn komission kirjeen, jolla kantajalle ilmoitettiin kyseisestä pyynnöstä ja asian käsittelyn määräajan kulumisen keskeyttämisestä tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (EYVL L 253, s. 1) 907 artiklan mukaisesti, kumoamiseksi ja toisaalta vaatimus sen toteamiseksi, että asetuksen N:o 2454/93 909 artiklalla on ollut vaikutuksia kantajaan asiassa T-324/10, Firma Van Parys vastaan komissio, 19.3.2013 annetun tuomion antamisen jälkeen

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Kantaja, Firma Léon Van Parys, vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 24, 25.1.2014.


title: Asia C-298/04: Giudice di pace di Bitonton 30.6.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Pasqualina Murgolo vastaan Assitalia Assicurazioni SPA

text:
               9.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 251/4

         Giudice di pace di Bitonton 30.6.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Pasqualina Murgolo vastaan Assitalia Assicurazioni SPA
   (Asia C-298/04)
   (2004/C 251/08)
   Giudice di pace di Bitonto on pyytänyt 30.6.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 13.7.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Pasqualina Murgolo vastaan Assitalia Assicurazioni SPA seuraaviin kysymyksiin:

               1.

               Onko EY 81 artiklaa tulkittava siten, että siinä todetaan mitättömäksi vakuutusyhtiöiden yhteistoimintajärjestely tai yhdenmukaistettu menettelytapa, joka käsittää sellaisen vastavuoroisen tietojenvaihdon, jonka avulla voidaan korottaa ajoneuvoja koskevia vastuuvakuutusmaksuja, mitä ei voida perustella markkinaolosuhteilla, ja kun otetaan huomioon myös se, että sopimukseen tai yhdenmukaistettuun menettelytapaan osallistuu yrityksiä, jotka kuuluvat eri jäsenvaltioihin?

               2.

               Onko EY 81 artiklaa tulkittava siten, että siinä kielletään sellaisen, sisällöltään Italian lain 287/1990 33 §:n kaltaisen kansallisen säännön soveltaminen, jonka mukaan kolmansien henkilöiden on myös esitettävä kilpailua rajoittavia yhteistoimintajärjestelyjä koskevien yhteisön tai kansallisten säännösten rikkomiseen perustuva vahingonkorvausvaatimus muussa kuin siinä tuomioistuimessa, joka on tavallisesti toimivaltainen samantasoisten vaatimusten osalta, mikä lisää huomattavasti kuluja ja tuomion antamiseksi tarvittavaa aikaa?

               3.

               Onko EY 81 artiklaa tulkittava siten, että kolmannet henkilöt, joilla on oikeudellisesti asiaankuuluva intressi, voivat tämän yhteisön määräyksen perusteella vedota siinä kielletyn yhteistoimintajärjestelyn tai menettelytavan mitättömyyteen ja vaatia vahingonkorvausta, jos kärsityn vahingon ja yhteistoimintajärjestelyn tai yhdenmukaistetun menettelytavan välillä on syy-yhteys?

               4.

               Onko EY 81 artiklaa tulkittava siten, että tähän artiklaan perustuvan vahingonkorvausvaatimuksen vanhentumisaika alkaa kulua siitä päivästä, jona yhteistoimintamenettely tai yhdenmukaistettu menettelytapa otettiin käyttöön, vai siitä päivästä, jona yhteistoimintamenettelystä tai yhdenmukaistetusta menettelytavasta luovuttiin?

               5.

               Onko EY 81 artiklaa tulkittava siten, että kun kansallinen tuomioistuin havaitsee, että vahingonkorvaus, jota kansallisen oikeuden mukaan voidaan maksaa, on joka tapauksessa pienempi kuin vahingon aiheuttaneen, kiellettyyn yhteistoimintamenettelyyn tai yhdenmukaistettuun menettelytapaan osallistuneen yrityksen saama taloudellinen etu, sen on myös viran puolesta velvoitettava maksamaan vahinkoa kärsineelle kolmannelle henkilölle seuraamusluonteista vahingonkorvausta, jotta korvattavasta vahingosta tulee suurempi kuin yrityksen saama etu, ja näin on tehtävä EY 81 artiklassa kiellettyjen yhteistoimintajärjestelyjen ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ehkäisemiseksi.


title: Asia C-186/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Dioikitiko Efeteio Thessalonikis (Kreikka) on esittänyt 28.4.2008 — Maria Kastrinaki v. Panepistimiako Geniko Nosokomeio Thessalonikis Axepa

text:
               5.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/26

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Dioikitiko Efeteio Thessalonikis (Kreikka) on esittänyt 28.4.2008 — Maria Kastrinaki v. Panepistimiako Geniko Nosokomeio Thessalonikis Axepa
   (Asia C-186/08)
   (2008/C 171/39)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Dioikitiko Efeteio Thessalonikis
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Maria Kastrinaki

      Vastaaja: Panepistimiako Geniko Nosokomeio Thessalonikis Axepa
   Ennakkoratkaisukysymys
   Voivatko toimivaltaiset viranomaiset evätä direktiivin 89/48/ETY säännösten nojalla, sellaisina kuin ne on saatettu osaksi Kreikan oikeusjärjestystä ministeriöiden välisellä päätöksellä N:o A4/4112/247/1992, tulkittuina EY 39 artiklan 1 kohdan, EY 40 artiklan ensimmäisen kohdan, EY 43 artiklan, EY 47 artiklan 1 kohdan, EY 49 artiklan ja EY 55 artiklan valossa, jonkin jäsenvaltion kansalaiselta, jolla on direktiivin 89/48/ETY soveltamisalaan kuuluva tutkintotodistus ja joka työskentelee julkisoikeudellisen oikeushenkilön palveluksessa yksityisoikeudellisen toistaiseksi voimassa olevan työsopimuksen perusteella sekä jolle yhtäältä lähtöjäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ovat myöntäneet luvan käyttää ammattinimikettä ja toisaalta vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ovat antaneet luvan ammatin harjoittamiseen direktiivin 89/48/ETY säännösten nojalla, sellaisena kuin kyseinen direktiivi on saatettuna osaksi Kreikan oikeusjärjestystä ministeriöiden välisellä päätöksellä N:o A4/4112/247/1992, eteneminen uralla palkkaluokan ja palkan osalta sillä perusteella, että ei ole mahdollista tunnustaa tämän lisäksi lähtöjäsenvaltion yliopisto-opintojen perusteella myöntämän muodollista kelpoisuutta osoittavan asiakirjan akateemista vastaavuutta, koska osa opinnoista on suoritettu franchising-sopimuksen perusteella vastaanottavassa jäsenvaltiossa yksityisessä oppilaitoksessa, jota ei ole tunnustettu kyseisessä jäsenvaltiossa oppilaitokseksi.


title: Asia C-303/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Employment Tribunal (London South) on esittänyt 10.7.2006 — S. Coleman v. Attridge Law ja Steve Law

text:
               30.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 237/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Employment Tribunal (London South) on esittänyt 10.7.2006 — S. Coleman v. Attridge Law ja Steve Law
   (Asia C-303/06)
   (2006/C 237/10)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Employment Tribunal (London South)
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: S. Coleman

      Vastaajat: Attridge Law ja Steve Law
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Kun kysymys on vammaisuuteen perustuvan syrjinnän kiellosta, suojellaanko direktiivillä (1) välittömältä syrjinnältä ja häirinnältä ainoastaan henkilöitä, jotka itse ovat vammaisia?

               2)

               Jos kysymykseen 1 annettava vastaus on kielteinen, suojellaanko direktiivillä työntekijöitä, joita kohdellaan epäsuotuisammin kuin jotakin muuta tai häiritään sen vuoksi, että he ovat kanssakäymisissä vammaisen kanssa, vaikka he eivät itse ole vammaisia?

               3)

               Kun työnantaja kohtelee tai tulisi kohtelemaan työntekijää epäsuotuisammin kuin muita työtekijöitä ja kun osoitetaan, että tällaisen kohtelun syynä on se, että hänellä on vammainen lapsi, josta hän huolehtii, onko tällainen kohtelu direktiivissä vahvistetun yhdenvertaisen kohtelun periaatteen vastaista välitöntä syrjintää?

               4)

               Kun työnantaja kohdistaa työntekijään häirintää ja kun osoitetaan, että tällaisen kohtelun syynä on se, että työntekijällä on vammainen poika, josta hän huolehtii, onko tällainen kohtelu direktiivissä vahvistetun yhdenvertaisen kohtelun periaatteen vastaista välitöntä syrjintää?

      (1)  Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27 päivänä marraskuuta 2000 annettu neuvoston direktiivi 2000/78/EY (EYVL L 303, s. 16).


title: Asia C-285/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 4.6.2009 (Cour de cassationin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Société Moteurs Leroy Somer v. Société Dalkia France ja Société Ace Europe (Tuotevastuu — Direktiivi 85/374/ETY — Soveltamisala — Ammattikäyttöön tarkoitetulle esineelle, jota on käytetty tässä käyttötarkoituksessa, aiheutunut vahinko — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan vahinkoa kärsinyt voi vaatia tällaisen vahingon korvaamista, jos vahinkoa kärsinyt vain näyttää toteen vahingon, tuotteen puutteellisen turvallisuuden sekä syy-yhteyden — Yhteensoveltuvuus)

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/20

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 4.6.2009 (Cour de cassationin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Société Moteurs Leroy Somer v. Société Dalkia France ja Société Ace Europe
   (Asia C-285/08) (1)

   (Tuotevastuu - Direktiivi 85/374/ETY - Soveltamisala - Ammattikäyttöön tarkoitetulle esineelle, jota on käytetty tässä käyttötarkoituksessa, aiheutunut vahinko - Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan vahinkoa kärsinyt voi vaatia tällaisen vahingon korvaamista, jos vahinkoa kärsinyt vain näyttää toteen vahingon, tuotteen puutteellisen turvallisuuden sekä syy-yhteyden - Yhteensoveltuvuus)
   2009/C 180/33
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour de cassation

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Société Moteurs Leroy Somer

      Vastaaja: Société Dalkia France ja Société Ace Europe

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Cour de cassation (Ranska) — Tuotevastuuta koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 25.7.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/374/ETY (EYVL L 210, s. 29) 9 ja 13 artiklan tulkinta — Direktiivin asiallinen soveltamisala — Sellaisen kansallisen vahingonkorvausjärjestelmän hyväksyttävyys, jonka mukaan on mahdollista saada korvaus vahingosta, joka on aiheutunut esineelle, joka on tarkoitettu ammattikäyttöön ja jota on käytetty siinä käyttötarkoituksessa — Sairaalan generaattorikoneistolle vaihtovirtageneraattorin ylikuumenemisen takia aiheutunut vahinko

      Tuomiolauselma

   Tuotevastuuta koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 25.7.1985 annettua neuvoston direktiiviä 85/374/ETY on tulkittava siten, että se ei ole esteenä sille, että kansallista lainsäädäntöä tulkitaan tai vakiintunutta kansallista oikeuskäytäntöä sovelletaan siten, että vahinkoa kärsinyt voi vaatia korvausta vahingosta, joka on aiheutunut ammattikäyttöön tarkoitetulle esineelle, jota on käytetty tässä käyttötarkoituksessa, jos tämä vahinkoa kärsinyt vain näyttää toteen vahingon, tuotteen puutteellisen turvallisuuden sekä puutteellisen turvallisuuden ja vahingon välisen syy-yhteyden.

      (1)  EUVL C 223, 30.8.2008.


title: Asia T-523/09: Kanne 23.12.2009 — Smart Technologies v. SMHV (WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH)

text:
               27.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/44

         Kanne 23.12.2009 — Smart Technologies v. SMHV (WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH)
   (Asia T-523/09)
   2010/C 51/80
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Smart Technologies ULC (Calgary, Kanada) (edustaja: barrister M. Edenborough)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 29.9.2009 asiassa R 554/2009-2 tekemä päätös on kumottava

               —

               vaihtoehtoisesti sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 29.9.2009 asiassa R 554/2009-2 tekemää päätöstä on muutettava siten, että kyseisellä unionin tavaramerkillä todetaan olevan riittävä erottamiskyky, jotta sen rekisteröimistä ei voida neuvoston asetuksen 2007/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan perusteella vastustaa

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan tästä kanteesta aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten haettu sanamerkki ”WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH”

      Tutkijan päätös: Unionin tavaramerkkiä koskeva hakemus hylättiin

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, että kyseistä tavaramerkkiä ei voida rekisteröidä siitä syystä, että siltä puuttuu erottamiskyky.


title: Yhdistetyt asiat C-568/14–C-570/14: Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 26.10.2016 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Juzgado de lo Mercantil no 3 de Barcelona – Espanja) – Ismael Fernández Oliva v. Caixabank SA (C-568/14), Jordi Carné Hidalgo ja Anna Aracil Gracia v. Catalunya Banc SA (C-569/14) sekä Nuria Robirosa Carrera ja César Romera Navales v. Banco Popular Español SA (C- 570/14) (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 93/13/ETY — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien väliset sopimukset — Kiinnelainasopimukset — Vähimmäiskorkoehto — Ryhmäkanne — Yksittäistapausta koskeva menettely, jolla on sama kohde — Turvaamistoimet)

text:
               27.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/4

         Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 26.10.2016 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Juzgado de lo Mercantil no 3 de Barcelona – Espanja) – Ismael Fernández Oliva v. Caixabank SA (C-568/14), Jordi Carné Hidalgo ja Anna Aracil Gracia v. Catalunya Banc SA (C-569/14) sekä Nuria Robirosa Carrera ja César Romera Navales v. Banco Popular Español SA (C- 570/14)
   (Yhdistetyt asiat C-568/14–C-570/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 93/13/ETY - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien väliset sopimukset - Kiinnelainasopimukset - Vähimmäiskorkoehto - Ryhmäkanne - Yksittäistapausta koskeva menettely, jolla on sama kohde - Turvaamistoimet))
   (2017/C 063/06)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado de lo Mercantil no 3 de Barcelona

      Asianosaiset

      Kantajat: Ismael Fernández Oliva (C-568/14), Jordi Carné Hidalgo ja Anna Aracil Gracia SA (C-569/14), sekä Nuria Robirosa Carrera ja César Romera Navales (C-570/14)

      Vastaajat: Caixabank SA (C-568/14), Catalunya Banc SA (C-569/14) ja Banco Popular Español SA (C-570/14)

      Määräysosa

   Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 7 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jolla ei sallita sitä, että tuomioistuin, jossa on vireillä kuluttajan nostama yksittäistapausta koskeva kanne, jossa vaaditaan tämän kuluttajan ja elinkeinonharjoittajan välillä tehtyyn sopimukseen sisältyvän ehdon toteamista kohtuuttomaksi, määrää viran puolesta, niin kauan kuin se pitää sitä tarpeellisena, turvaamistoimista odotettaessa sitä, että samanaikaisesti vireillä oleva ryhmäkanne, jossa annettava ratkaisu saattaa määrittää yksittäistapausta koskevan kanteen johdosta annettavan ratkaisun, on ratkaistu lainvoimaisella tuomiolla, kun tällaiset toimenpiteet ovat tarpeen, jotta voidaan taata sen tuomioistuinratkaisun täysi tehokkuus, joka koskee direktiiviin 93/13 perustuvia oikeuksia, joihin kuluttaja on vedonnut.

      (1)  EUVL C 46, 9.2.2015.


title: Asia C-451/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Gießen (Saksa) on esittänyt 1.9.2011 — Natthaya Dülger v. Wetteraukreis

text:
               26.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Gießen (Saksa) on esittänyt 1.9.2011 — Natthaya Dülger v. Wetteraukreis
   (Asia C-451/11)
   2011/C 347/15
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgericht Gießen

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Natthaya Dülger

      Vastaaja: Wetteraukreis

      Ennakkoratkaisukysymys

   Voiko Thaimaan kansalainen, joka on ollut naimisissa jäsenvaltion laillisille työmarkkinoille kuuluvan turkkilaisen työntekijän kanssa ja joka on saatuaan luvan muuttaa tämän luokse asunut hänen kanssaan keskeytyksettä yli kolme vuotta, vedota ETY-Turkki-assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 7 artiklan ensimmäisen kohdan ensimmäiseen luetelmakohtaan perustuviin oikeuksiin sillä seurauksella, että hänellä on tämän määräyksen välittömän oikeusvaikutuksen perusteella oleskeluoikeus?


title: Asia T-359/10: Kanne 25.8.2010 — Ecologistas en Acción-CODA v. komissio

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/57

      Kanne 25.8.2010 — Ecologistas en Acción-CODA v. komissio
      (Asia T-359/10)
      ()
      (2010/C 288/105)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Asianosaiset

         Kantaja: Ecologistas en Acción-CODA (edustaja: asianajaja J. Ramos Segarra)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

                  —

                  Euroopan komission pääsihteerin 30.6.2010 tekemä päätös evätä kantajalta oikeus tutustua tämän pyytämiin asiakirjoihin menettelyssä GESTDEM 2010/957 on kumottava ja on todettava, että kantajalla on oikeus tutustua seuraaviin tietoihin

                              —

                              Ajuntament de Valencian Servicio de Asesoramiento Urbanísticon 7.1.2010 päivätty asiakirja

                              —

                              Espanjan viranomaisten 17.1.2010 antamat tiedot, jotka koskevat tilannetta asiassa EU-PILOT 724/09/2ENVI

                              —

                              Generalität Valenciana — Dirección General de Gestión del Medio Naturalin 21.1.2010 päivätty asiakirja

                  —

                  komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kantajana oleva yhdistys riitauttaa päätöksen, joka hylättiin sen hakemus saada tutustua tiettyihin asiakirjoihin, jotka Espanja esitti sellaisen tutkimuksen yhteydessä, joka koski asiaa EU-PILOT-ENVI 72409, joka koskee Plan Especial de Protección y de Reforma Interior (PEPRI) -nimisen sellaisen (suojelu- ja uudistus)suunnitelman täytäntöönpanoa Cabanyalin kaupunginosassa Valencian kaupungissa, jonka Ayuntamiento de Valencia ja Generalidad Valenciana ovat hyväksyneet.
      Vaatimustensa tueksi kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä rikotaan asetuksen (EY) N:o 1367/2006 (1) 3, 4 ja 6 artiklaa.
      Kantaja toteaa, että toisin kuin komissio väitti, ei ole olemassa kansallisia oikeudenkäyntejä, jotka olisivat selvästi päällekkäisiä komission aloittaman menettelyn kanssa. Oikeudenkäynnit, joihin vastaaja viittaa, liittyvät kansallisten säädösten, jotka eivät koske ympäristöä, rikkomiseen eivätkä ne missään tapauksessa koske ympäristövaikutusten arvioinnin soveltamista.
      Kantaja katsoo myös, että pyydettyjen tietojen antaminen ei missään tapauksessa voi vaikuttaa kielteisesti sen ympäristön suojeluun, jota kyseiset tiedot koskevat.

         (1)  Tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta yhteisön toimielimiin ja elimiin 6.9.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1367/2006 (EUVL L 264, s. 13)


title: Asia C-59/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 12.7.2012 (Cour d'appel de Nancyn (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Association Kokopelli v. Graines Baumaux SAS (Maatalous — Direktiivit 98/95/EY, 2002/53/EY, 2002/55/EY ja 2009/145/EY — Pätevyys — Vihannekset — Sellaisten vihanneskasvien siementen myyminen kansallisilla markkinoilla, jotka eivät ole vihanneslajien yleisessä lajikeluettelossa — Markkinoille saattamista koskevan ennakkolupajärjestelmän noudattamatta jättäminen — Elintarvikkeiden ja maatalouden kasvigeenivaroja koskeva kansainvälinen sopimus — Suhteellisuusperiaate — Elinkeinovapaus — Tavaroiden vapaa liikkuvuus — Yhdenvertainen kohtelu)

text:
               22.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 12.7.2012 (Cour d'appel de Nancyn (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Association Kokopelli v. Graines Baumaux SAS
   (Asia C-59/11) (1)

   (Maatalous - Direktiivit 98/95/EY, 2002/53/EY, 2002/55/EY ja 2009/145/EY - Pätevyys - Vihannekset - Sellaisten vihanneskasvien siementen myyminen kansallisilla markkinoilla, jotka eivät ole vihanneslajien yleisessä lajikeluettelossa - Markkinoille saattamista koskevan ennakkolupajärjestelmän noudattamatta jättäminen - Elintarvikkeiden ja maatalouden kasvigeenivaroja koskeva kansainvälinen sopimus - Suhteellisuusperiaate - Elinkeinovapaus - Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Yhdenvertainen kohtelu)
   2012/C 287/14
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour d'appel de Nancy

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Association Kokopelli

      Vastaaja: Graines Baumaux SAS

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Cour d'appel de Nancy — Juurikkaiden siementen pitämisestä kaupan annetun direktiivin 66/400/ETY, rehukasvien siementen pitämisestä kaupan annetun direktiivin 66/401/ETY, viljakasvien siementen pitämisestä kaupan annetun direktiivin 66/402/ETY, siemenperunoiden pitämisestä kaupan annetun direktiivin 66/403/ETY, öljy- ja kuitukasvien siementen pitämisestä kaupan annetun direktiivin 69/208/ETY, viljelykasvilajien yleisestä lajikeluettelosta annetun direktiivin 70/457/ETY ja vihannesten siementen pitämisestä kaupan annetun direktiivin 70/458/ETY muuttamisesta sisämarkkinoiden vahvistamisen, geneettisesti muunnettujen kasvilajikkeiden ja kasvien geenivarojen osalta 14.12.1998 annetun neuvoston direktiivin 98/95/EY (EYVL 1999 L 25, s. 1), viljelykasvilajien yleisestä lajikeluettelosta 13.6.2002 annetun neuvoston direktiivin 2002/53/EY (EYVL L 193, s. 1), vihannesten siementen pitämisestä kaupan 13.6.2002 annetun neuvoston direktiivin 2002/55/CE (EYVL L 193, s. 33) ja sellaisten maatiaiskantojen ja -lajikkeiden, joita on perinteisesti kasvatettu erityisissä paikallisissa ja alueellisissa olosuhteissa ja joita uhkaa geneettinen köyhtyminen, sekä lajikkeiden, joilla ei ole varsinaista merkitystä kaupallisen viljelytuotannon kannalta mutta jotka on kehitetty erityisiä kasvuolosuhteita varten, hyväksymiseen ja siementen kaupan pitämiseen tehtävistä poikkeuksista 26.11.2009 annetun komission direktiivin 2009/145/CE (EYVL L 312, s. 44) pätevyys suhteessa muun muassa suhteellisuusperiaatteeseen, yhdenvertaisuusperiaatteeseen ja tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatteeseen sekä elintarvikkeiden ja maatalouden kasvigeenivaroja koskevan kansainvälisen sopimuksen pohjalta annettuihin sitoumuksiin — Sellaisten siementen myyminen kansallisilla markkinoilla, joita ei ole mainittu vihanneskasvien yleisessä lajikeluettelossa — Liian rajoittavana pidetyn kaupan pitämistä koskevan kansallisen ennakkolupamenettelyn noudattamatta jättäminen — Vilpilliset kilpailutoimet tai suhteellisuusperiaatteen, yhdenvertaisuusperiaatteen ja tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatteen loukkaaminen

      Tuomiolauselma

   Esitetyn kysymyksen tarkastelusta ei ilmene mitään seikkaa, joka voisi vaikuttaa vihannesten siementen pitämisestä kaupan 13.6.2002 annetun neuvoston direktiivin 2002/55/EY ja sellaisten maatiaiskantojen ja -lajikkeiden, joita on perinteisesti kasvatettu erityisissä paikallisissa ja alueellisissa olosuhteissa ja joita uhkaa geneettinen köyhtyminen, sekä lajikkeiden, joilla ei ole varsinaista merkitystä kaupallisen viljelytuotannon kannalta mutta jotka on kehitetty erityisiä kasvuolosuhteita varten, hyväksymiseen ja siementen kaupan pitämiseen tehtävistä poikkeuksista 26.11.2009 annetun komission direktiivin 2009/145/EY pätevyyteen.

      (1)  EUVL C 120, 16.4.2011.


title: Asia T-671/14: Kanne 19.9.2014 – Bayerische Motoren Werke v. komissio

text:
               8.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 439/30

         Kanne 19.9.2014 – Bayerische Motoren Werke v. komissio
   (Asia T-671/14)
   (2014/C 439/41)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Bayerische Motoren Werke (München, Saksa) (edustajat: asianajajat M. Rosenthal, G. Drauz ja M. Schütte)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan vastaajan 9.7.2014 asiassa SA.32009 (2001/C) SEUT 263 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla antaman päätöksen siltä osin kuin siinä katsotaan, että 4 5 2 57  273 euron suuruisesta haetusta tuesta 17 miljoonaa euroa ylittävä osa eli 2 8 2 57  273 euroa ei sovellu sisämarkkinoille

               —

               toissijaisesti kumoaa vastaajan 9.7.2014 asiassa SA.32009 (2001/C) SEUT 263 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla antaman päätöksen siltä osin kuin siinä katsotaan, että 22,5 miljoonan euron suuruinen summa, joka oli vapautettu ilmoitusvelvollisuudesta asetuksen (EY) N:o 800/2008 (1) 6 artiklan 2 kohdan nojalla, ei sovellu sisämarkkinoille

               —

               velvoittamaan unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan mukaisesti vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin kanneperusteisiin.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu SEUT 108 artiklan 3 kohdan rikkomiseen.

                           —

                           Kantaja väittää, että vastaaja on rikkonut SEUT 108 artiklan 3 kohtaa, koska se ei ole täyttänyt sillä olevaa velvoitetta huolellisesta ja puolueettomasta tutkimisesta ja koska se on todennut ilmeisen virheellisesti, että tiedonantoa, joka koskee perusteita suurten investointihankkeiden alueellisen tuen perusteelliseksi arvioimiseksi, oli sovellettava täysimääräisesti.

                           —

                           Kantaja väittää myös, että jos vastaaja olisi arvioinut kantajan markkina-aseman oikein, se ei olisi suorittanut perusteellista arviointia. Suorittamalla perusteellisen arvioinnin määrittämättä etukäteen kantajan markkina-asemaa ja kohtelemalla kantajaa syrjivästi tämän arvioinnin perusteella, vastaaja on tehnyt ilmeisen arviointivirheen.

               2)

               Toinen kanneperuste perustuu SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan rikkomiseen.

                           —

                           Kantaja väittää, että rajoittamalla ilmeisen virheelliseesti tuen kannustavan vaikutuksen ja hyödyllisyyden Münchenin ja Leipzigin väliseen kulujen eroon, jonka se oli ennakkoon arvioinut 17 miljoonaksi euroksi, vastaaja on rikkonut SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohtaa.

                           —

                           Kantajan mukaan vastaajan suorittama perusteellisen arvioinnin automaattinen luonne, joka nojautui tähän kulujen eroon, muodostaa ilmeisen arviointivirheen, joka loppujen lopuksi esti virheettömän harkinnan suorittamisen erityisesti tutkittaessa tuen hyödyllisyyttä ja vaikutuksia.

               3)

               Toissijainen kanneperuste, joka perustuu SEUT 108 artiklan 3 kohdan ja asetuksen N:o 800/2008 rikkominen.

                           —

                           Kantaja väittää toissijaisesti, että kieltäessään ilmeisen virheellisesti Saksan liittotasavaltaa myöntämästä kantajalle investointitukilaissa (Investitionszulagengesetz) tarkoitetun hyväksytyn tukijärjestelmän perusteella tukea, jonka määrä on alle 22,5 miljoonaa euroa, mikä on määrä, josta ilmoitusvelvollisuus alkaa, vastaaja on rikkonut SEUT 108 artiklan 3 kohtaa ja asetusta N:o 800/2008.

                           —

                           Kantaja katsoo, että rajoittamalla tällä tavoin tukien määrän ilmoitusvelvollisuuden alkamismäärän rajaan, vastaaja on tehnyt ilmeisen arviointivirheen, ylittänyt toimivaltansa ja syrjinyt kantajaa lainvastaisesti verrattuna tuensaajiin, jotka ovat saaneet tukea 22,5 miljoonaa euroa ilman ilmoitusvelvollisuutta.

      (1)  Tiettyjen tukimuotojen toteamisesta yhteismarkkinoille soveltuviksi perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan mukaisesti (yleinen ryhmäpoikkeusasetus) 6.8.2008 annettu komission asetus (EY) N:o 800/2008 (EUVL L 214, s. 3).


title: Asia T-124/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 24.1.2007 — MIP Metro v. SMHV — MetroRED Telecom (MetroRED) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/38

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 24.1.2007 — MIP Metro v. SMHV — MetroRED Telecom (MetroRED)
   (Asia T-124/06) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   (2007/C 82/85)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Saksa) (edustaja: asianajaja R. Kaase)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Toisena osapuolena SMHV:n valituslautakunnassa: MetroRED Telecom Group Ltd (Hamilton, Bermuda)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 16.2.2006 tekemästä päätöksestä (asia R 266/2005-2), joka liittyy MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG:n ja MetroRED Telecom Group Ltd:n väliseen väitemenettelyyn.
   Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 143, 17.6.2006.


title: Asia F-28/12: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 25.6.2013 — Marcuccio v. komissio (Henkilöstö — Päätös poistaa virke lääkärinlausunnosta — Työtapaturma tai ammattitauti — Vaatimuksen implisiittinen hylkääminen)

text:
               31.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/51

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 25.6.2013 — Marcuccio v. komissio
   (Asia F-28/12) (1)

   (Henkilöstö - Päätös poistaa virke lääkärinlausunnosta - Työtapaturma tai ammattitauti - Vaatimuksen implisiittinen hylkääminen)
   2013/C 252/93
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja G. Gattinara, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota implisiittinen päätös, jolla on hylätty kantajan vaatimus poistaa virke 28.2.2008 päivätystä lääkärinlausunnosta, lähettää uusi, korjattu lausunto uudelleen kantajan valitsemalle lääkärille ja poistaa lisäksi yleisesti kantajan työtapaturmakansiosta kaikki ne tiedot, jotka koskevat sitä seikkaa — minkä kantaja väittää olevan virheellinen —, että valkoinen jauhe, jonka kanssa kantaja joutui kosketuksiin, osoittautui lopulta kantajan tilaaman sanomalehden valkoiseksi pölyksi.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Luigi Marcuccio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Luigi Marcuccio velvoitetaan maksamaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimelle 2 000 euroa.

      (1)  EUVL C 174, 16.6.2012, s. 31.


title: Asia C-563/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado Contencioso-Administrativo de Granada (Espanja) on esittänyt 18.12.2008 — Carlos Sáez Sánchez ja Patricia Rueda Vargas v. Junta de Andalucía ja Manuel Jalón Morente ym.

text:
               21.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado Contencioso-Administrativo de Granada (Espanja) on esittänyt 18.12.2008 — Carlos Sáez Sánchez ja Patricia Rueda Vargas v. Junta de Andalucía ja Manuel Jalón Morente ym.
   (Asia C-563/08)
   (2009/C 69/37)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Juzgado Contencioso-Administrativo de Granada
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Carlos Sáez Sánchez y Patricia Rueda Vargas

      Vastaajat: Junta de Andalucía ja Manuel Jalón Morente ym.
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Ovatko apteekkilain N:o 16/1997 2 §:n 3 ja 4 momentti, joissa säädetään alueellisista ja asukasmäärään perustuvista rajoituksista apteekkien perustamiselle, Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 43 artiklan vastaisia sen vuoksi, että tällainen apteekkien lukumäärän rajoittaminen ei ole oikeassa suhteessa päämäärään turvata hyvä lääkehuolto kullakin alueella vaan on pikemminkin sen vastainen?


title: Asia C-195/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (Chancery Division) (Patents Court) (England and Wales) on esittänyt 29.5.2009 — Synthon BV v. Merz Pharma Gmbh & Co KG

text:
               15.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 193/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (Chancery Division) (Patents Court) (England and Wales) on esittänyt 29.5.2009 — Synthon BV v. Merz Pharma Gmbh & Co KG
   (Asia C-195/09)
   2009/C 193/10
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Synthon BV

      Vastaaja: Merz Pharma Gmbh & Co KG

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko lupa, joka myönnetään neuvoston direktiivin 65/65/ETY (1) mukaisen kansallisen lain nojalla, neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1768/92 (2) 13 ja 19 artiklassa tarkoitettu ensimmäinen yhteisössä myönnetty myyntilupa, vai onko lisäksi osoitettava, että myöntäessään kyseistä lupaa kansallinen viranomainen suoritti kyseisessä direktiivissä säädetyn hallinnollisen menettelyn edellyttämän tietojen arvioinnin?

               2)

               Kattaako neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1768/92 13 ja 19 artiklassa tarkoitettu ensimmäinen yhteisössä myönnetty myyntilupa luvat, joita oli kansallisessa lainsäädännössä sallittu käytettävän neuvoston direktiivin 65/65/ETY mukaisen lupajärjestelmän rinnalla?

               3)

               Kuuluuko tuote, jolle on myönnetty yhteisössä ensimmäinen myyntilupa soveltamatta siihen neuvoston direktiivissä 65/65/ETY säädettyä hallintomenettelyä, neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1768/92 soveltamisalaan sellaisena kuin se on määritelty 2 artiklassa?

               4)

               Jos ei kuulu, onko tällaiselle tuotteelle myönnetty lisäsuojatodistus pätemätön?

      (1)  Lääkevalmisteita koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 26.1.1965 annettu neuvoston direktiivi 65/65/ETY (EYVL 22, 9.2.1965, s. 369).

      (2)  Lääkkeiden lisäsuojatodistuksen aikaansaamisesta 18.6.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1768/92 (EYVL L 182, s. 1).


title: Asia T-351/03: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 11.7.2007 — Schneider Electric v. komissio (Sopimussuhteen ulkopuolinen yhteisön vastuu — Vahinko, joka on aiheutunut yritykselle yhteisön oikeuden riittävän ilmeisestä rikkomisesta yrityskeskittymän yhteismarkkinoille soveltuvuuden valvontaa koskevassa menettelyssä)

text:
               25.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 199/29

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 11.7.2007 — Schneider Electric v. komissio
   (Asia T-351/03) (1)

   (Sopimussuhteen ulkopuolinen yhteisön vastuu - Vahinko, joka on aiheutunut yritykselle yhteisön oikeuden riittävän ilmeisestä rikkomisesta yrityskeskittymän yhteismarkkinoille soveltuvuuden valvontaa koskevassa menettelyssä)
   (2007/C 199/55)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Schneider Electric SA (Rueil-Malmaison, Ranska) (edustajat: asianajajat A. Winckler ja M. Pittie)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: ensiksi P. Oliver, É. Gippini Fournier ja C. Ingen-Housz, sittemmin P. Oliver, O. Beynet ja R. Lyal, lopuksi P. Oliver, R. Lyal ja F. Arbault)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Ranskan tasavalta (asiamies: G. de Bergues)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: W.-D. Plessing ja M. Lumma)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Vahingonkorvauskanne, jolla vaaditaan korvausta siitä vahingosta, jota kantajalle on väitetysti aiheutunut niiden lainvastaisuuksien vuoksi, jotka ovat esiintyneet arvioitaessa Schneider Electric AG:n ja Legrand SA:n välistä yrityskeskittymää
   Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan yhteisö velvoitetaan korvaamaan yhtäältä kulut, jotka ovat aiheutuneet Schneider Electric SA:lle siitä, että se on osallistunut asiassa T-310/01 ja asiassa T-77/02, Schneider Electric vastaan komissio, 22.10.2002 annettujen tuomioiden jälkeen uudelleen aloitettuun yrityskeskittymän valvontamenettelyyn, ja toisaalta kaksi kolmasosaa vahingosta, joka Schneider Electricille on aiheutunut Legrand SA:n luovutushinnan alennuksesta, jonka Schneider Electric on joutunut myöntämään luovutuksensaajalle vastikkeena Legrandin myynnin tosiasiallisen toteuttamisen määräajan lykkääntymisestä 10.12.2002 saakka.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Asianosaisten on ilmoitettava tämän tuomion 320 kohdassa ilmoitettujen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti sopimansa vahingonkorvausta koskevaan ensimmäiseen kohtaan liittyvän vahingonkorvauksen määrä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle kolmen kuukauden kuluessa tämän tuomion julistamisesta lukien.

               4)

               Jos sopimukseen ei päästä, asianosaisten on kyseisessä määräajassa esitettävä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle vaatimustensa määrät.

               5)

               Hankitaan asiantuntijalausunto edellä 1 kohdassa tarkoitettuun Schneider Electricin vahingonkorvausta koskevaan toiseen kohtaan liittyvän vahingon määrän arvioimiseksi.

               6)

               Schneider Electriciä ja komissiota kehotetaan esittämään huomautuksensa asiantuntijan valinnasta tai ehdottamaan ensimmäiselle tuomioistuimelle luetteloa asiantuntijoista, jotta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi nimittää tehtävään yhden luettelossa olevista henkilöistä.

               7)

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamo toimittaa asiantuntijalle tämän lausuntoa varten oikeaksi todistetun jäljennöksen kannekirjelmän liitteistä 8 ja 29.

               8)

               Asiantuntijaa kehotetaan antamaan kertomuksensa vahvistettavassa määräajassa.

               9)

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin antaa kertomuksen tiedoksi asianosaisille.

               10)

               Korvaus arvioidaan uudestaan ja sitä lisätään viivästyskoroilla tämän tuomion 345 ja 246 kohdassa määriteltyjen perusteiden mukaisesti.

               11)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (1)  EUVL C 7, 10.1.2004.


title: Asian C-80/03 poistaminen rekisteristä

text:
21.2.2004             FI                        Euroopan unionin virallinen lehti                                      C 47/27
         Asian C-126/02 (1) poistaminen rekisteristä              tettu asia C-80/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                  Alankomaiden kuningaskunta.
                        (2004/C 47/48)
                                                                  (1) EUVL C 83, 5.4.2003.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 23.10.2003
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-126/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Belgian kuningaskunta.
                                                                           Asian C-108/03 (1) poistaminen rekisteristä
(1) EYVL C 144, 15.6.2002.
                                                                                (2004/C 47/52)
                                                                  Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 10.9.2003
                                                                  antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
         Asian C-35/03 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                  tu asia C-108/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                  Espanjan kuningaskunta.
                        (2004/C 47/49)
                                                                  (1) EUVL C 112, 10.5.2003.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 6.11.2003
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-35/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Irlanti.
(1) EUVL C 70, 22.3.2003.
                                                                           Asian C-142/03 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2004/C 47/53)
         Asian C-57/03 (1) poistaminen rekisteristä               Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 11.11.2003
                                                                  antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                        (2004/C 47/50)                            tu asia C-142/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                  Espanjan kuningaskunta.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 21.10.2003         (1) EUVL C 146, 21.6.2003.
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-57/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian
tasavalta.
(1) EUVL C 83, 5.4.2003.
                                                                           Asian C-218/03 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2004/C 47/54)
         Asian C-80/03 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                  Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 10.9.2003
                        (2004/C 47/51)                            antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                  tu asia C-218/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                  Kreikan tasavalta.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 21.10.2003
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on pois-       (1) EUVL C 158, 5.7.2003.


title: Asia C-401/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka tribunal de première instance de Namur (Belgia) on esittänyt 22.8.2014 – Bernard Leloup v. Belgian valtio

text:
               19.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/16

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka tribunal de première instance de Namur (Belgia) on esittänyt 22.8.2014 – Bernard Leloup v. Belgian valtio
      (Asia C-401/14)
      (2015/C 016/25)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Tribunal de première instance de Namur

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Bernard Leloup

         Vastaaja: Belgian valtio
      Unionin tuomioistuimen 11.11.2014 antamalla määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.


title: Asia C-282/08: Kanne 27.6.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/36

         Kanne 27.6.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-282/08)
   (2008/C 209/56)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: W. Roels ja W. Wils)

      Vastaaja: Luxemburgin suurherttuakunta
   Vaatimukset

               —

               on todettava, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) 11.5.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/29/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja joka tapauksessa koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

               —

               Luxemburgin suurherttuakunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika direktiivin 2005/29/EY täytäntöönpanolle päättyi 12.6.2007. Kuitenkaan vastaaja ei ole nyt esillä olevan kanteen nostamispäivään mennessä edelleenkään ryhtynyt välttämättömiin toimenpiteisiin direktiivin täytäntöönpanemiseksi tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle.

      (1)  EUVL L 149, s. 22.


title: Asia T-846/14: Kanne 29.12.2014 – Spokey v. SMHV – Leder Jaeger (SPOKEY)

text:
               23.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/52

         Kanne 29.12.2014 – Spokey v. SMHV – Leder Jaeger (SPOKEY)
   (Asia T-846/14)
   (2015/C 065/70)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Spokey sp. z o.o. (Katowice, Puola) (edustaja: asianajaja B. Matusiewicz-Kulig)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Leder Jaeger GmbH (Siegen, Saksa)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”SPOKEY” – yhteisön tavaramerkki nro 6 7 77  312

      SMHV:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n neljännen valituslautakunnan 29.10.2014 asiassa R 525/2014-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               mahdollisesti muuttaa riidanalaista päätöstä tiettyjen luokkaan 18 kuuluvien tavaroiden osalta

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, 75 artiklaa ja 76 artiklaa on rikottu.

               —

               Komission asetuksen N:o 2868/95 50 sääntöä on rikottu.


title: Asia C-316/01: Unabhängiger Verwaltungssenat Wienin 25.7.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Eva Glawischnig vastaan Bundeskanzler

text:
C 303/8                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         27.10.2001
VAT and Duties Tribunalin, London Tribunal Centren                       3.    Onko EY 87 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että
21.5.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-                         tuen voidaan katsoa vaikuttavan jäsenvaltioiden väliseen
kaisupyyntö asiassa 1. Gil Insurance Ltd, 2. UK Consumer                       kauppaan vain, jos sillä on tai sillä saattaa olla huomattava
Electronics Ltd, 3. Consumer Electronics Insurance Com-                        vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan? Jos kysymyk-
pany Ltd, 4. Direct Vision Rentals Ltd, 5. Homecare                            seen vastataan myöntävästi, millä perusteilla voidaan
Insurance Ltd, 6. Pinnacle Insurance plc vastaan Commis-                       päättää, onko jollakin toimella tällainen vaikutus?
                 sioners of Customs and Excise
                                                                         4.    Onko EY 87 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että
                                                                               tuen on katsottava vaikuttavan jäsenvaltioiden väliseen
                                                                               kauppaan, jos tästä tuesta aiheutuu 1) että jossakin
                                                                               jäsenvaltiossa toimivat kauppiaat vähentävät muista jä-
                          (Asia C-308/01)                                      senvaltioista tuomiensa tavaroiden määrää –, tai 2) että
                                                                               tietty määrä jäsenvaltiossa kuluttajille kotitalouskoneita
                                                                               vuokraavan kauppiaan tekemiä vuokrasopimuksia irtisa-
                                                                               notaan ja että viimeksi mainittu hankkiutuu eroon näistä
                                                                               koneista toisessa jäsenvaltiossa, tai 3) että jäsenvaltiossa
                          (2001/C 303/12)                                      toimivat vakuutusyhtiöt, jotka tarjoavat vakuutuksia
                                                                               myytäville kotitalouskoneille, joutuvat epäsuotuisaan kil-
                                                                               pailuasemaan niihin yhtiöihin nähden, jotka myyvät
                                                                               suoraan vakuutuksia ja joista muutamat ovat muihin
                                                                               jäsenvaltioihin sijoittautuneiden yhtiöden tytäryhtiöitä?
VAT and Duties Tribunal, London Tribunal Centre on pyytänyt
21.5.2001 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-             5.    Jos vakuutusmaksuihin sovellettavaa korkeampaa vero-
jen tuomioistuimeen 6.8.2001, Euroopan yhteisöjen tuomiois-                    kantaa on kysymyksiin 3 ja 4 annettavien vastausten
tuimelta ennakkoratkaisua asiassa 1. Gil Insurance Ltd, 2. UK                  valossa pidettävä EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna
Consumer Electronics Ltd, 3. Consumer Electronics Insurance                    valtiontukena, onko EY 88 artiklaa tulkittava siten, että
Company Ltd, 4. Direct Vision Rentals Ltd, 5. Homecare                         jos komissiolle ei ole ilmoitettu aikomuksesta myöntää
Insurance Ltd, 6. Pinnacle Insurance plc vastaan Commissio-                    tällainen tuki, sitä lainsäädäntöä, jolla tuki on otettu
ners of Customs and Excise seuraaviin kysymyksiin:                             käyttöön, ei pidä soveltaa, ja että tämän lainsäädännön
                                                                               perusteella maksetut verot on palautettava?
1.    Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yh-
                                                                         (1) EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1.
      denmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä:
      yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä touko-
      kuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin
      (77/388/ETY) (1) 27 artiklaa tulkittava siten, että neuvos-
      ton olisi pitänyt antaa ennakkolupa vakuutusmaksuihin
      sovellettavan korkeamman verokannan käyttöön ottami-
      selle tilanteessa, jossa tällä verolla pyrittiin kiertämään
      direktiivin 13 artiklassa säädetty vakuutusten verovapaus,
      jossa sen verokanta oli vahvistettu yleisen arvonlisävero-
      kannan suuruiseksi, jossa sitä säännellään samalla tavoin
      kuin arvonlisäveroa ja jossa sen piti yhdessä arvonlisäve-         Unabhängiger Verwaltungssenat Wienin 25.7.2001 teke-
      ron kanssa muodostaa erottamaton kokonaisuus ja jossa              mällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
      ei ole kyse vilpillisestä menettelystä eikä veronkierrosta?               asiassa Eva Glawischnig vastaan Bundeskanzler
                                                                                (Asia C-316/01)
2.    Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yh-
      denmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä:                                     (2001/C 303/13)
      yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä touko-
      kuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin
      (77/388/ETY) 33 artiklaa tulkittava siten, että sen vastaista      Unabhängiger Verwaltungssenat Wien on pyytänyt 25.7.2001
      on menettely, jossa jäsenvaltio ottaa käyttöön sellaisen           tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-
      vakuutusmaksuveron, joka lasketaan suoritettujen palve-            mioistuimeen 13.8.2001, ennakkoratkaisua asiassa Eva Gla-
      lujen perusteella, joka on tietty prosenttimäärä suoritettu-       wischnig vastaan Bundeskanzler seuraaviin kysymyksiin:
      jen palvelujen hinnoista, joka arvonlisäveron tavoin vyö-
      rytetään kuluttajalle, joten verorasitus on kuluttajalla, jota
      sovelletaan koko Ison Britannian alueella, mutta jota ei           1)    Onko elintarvikkeiden valmistajien nimiä ja elintarvikkei-
      yleisesti sovelleta kaikkiin tavaroita ja palveluja koskeviin            den tuotenimiä, joita koskien on annettu huomautuksia,
      liiketoimiin?                                                            kun viranomaiset ovat tarkastaneet 26.5.1998 pakollisten
 ---pagebreak--- 27.10.2001               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 303/9
      mainintojen liittämisestä tiettyjen geneettisesti muunne-           2.    Sovelletaanko Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisen
      tuista organismeista valmistettujen elintarvikkeiden pak-                 assosiaation kehittämisestä 19 päivänä syyskuuta 1980
      kausmerkintöihin annetun neuvoston asetuksen (EY)                         tehdyn assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 13 ar-
      N:o 1139/98 (1) mukaisia tietoja, joista on säädetty direk-               tiklaa myös sellaisiin Turkissa työskenteleviin työntekijöi-
      tiivissä 79/112/ETY (2) edellytettyjen tietojen lisäksi, pi-              hin, jotka kansainvälisessä tavaraliikenteessä työskentele-
      dettävä ympäristö koskevan tiedon saannin vapaudesta                      vinä, pitkiä matkoja ajavina kuorma-autonkuljettajina
      7 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin                    ajavat säännöllisesti yhteisön jäsenvaltion halki kuulumat-
      90/313/ETY (3) 2 artiklan a kohdassa tarkoitettuina ympä-                 ta kyseisen jäsenvaltion laillisille työmarkkinoille?
      ristöön liittyvinä tietoina?
2)    Onko viranomaisasiakirjoihin sisältyviä tietoja siitä, miten        3.    Onko Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisen assosiaa-
      usein asetuksen (EY) N:o 1139/98 rikkomisesta on mää-                     tiosopimuksen 23.11.1970 allekirjoitetun lisäpöytäkirjan
      rätty hallinnollisia seuraamuksia, pidettävä ympäristöä                   41 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että
      koskevan tiedon saannin vapaudesta 7 päivänä kesäkuuta
      1990 annetun neuvoston direktiivin 90/313/ETY 2 artik-                    a)    turkkilainen työntekijä voi vedota lisäpöytäkirjan
      lan a kohdassa tarkoitettuina ympäristöön liittyvinä tie-                       vastaiseen palvelujen tarjoamisen vapautta koske-
      toina?                                                                          vaan rajoitukseen, ja – jos vastaus tähän kysymyk-
                                                                                seen on myöntävä –
3)    Onko viranomaisasiakirjoihin sisältyviä tietoja siitä, ke-
      nelle tuottajille ja mistä tuotteista määrättiin hallinnollisia
      seuraamuksia asetuksen (EY) N:o 1139/98 rikkomisen                        b)    palvelujen tarjoamisen vapauteen kohdistuu uusi
      vuoksi, pidettävä ympäristöä koskevan tiedon saannin                            rajoitus myös silloin, kun yhteisön jäsenvaltio kysei-
      vapaudesta 7 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston                           sen pöytäkirjan tultua voimaan rajoittaa turkkilais-
      direktiivin 90/313/ETY 2 artiklan a kohdassa tarkoitettui-                      ten työntekijöiden pääsyä työmarkkinoille ja vai-
      na ympäristöön liittyvinä tietoina?                                             keuttaa siten niiden turkkilaisten yritysten palvelujen
                                                                                tarjoamisen vapautta, joiden palveluksessa kyseiset
                                                                                työntekijät ovat?
(1) EYVL 1998, L 159, s. 4.
(2) EYVL 1979, L 33, s. 1.
(3) EYVL 1990, L 158, s. 56.
Bundessozialgerichtin 20.6.2001 tekemällään päätöksellä
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa 1. Eran Abatay,                    Commissione Tributaria Provinciale di Roman 27.2.2001
2. Abdulgam Balikci, 3. Ismail Birer ja 4. Refik Günes                    tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                vastaan Budesanstalt für Arbeit                           asiassa Informatica e Telecomunicazioni I & T SpA
                                                                             vastaan Direzione Regionale delle Entrate per il Lazio
                           (Asia C-317/01)
                                                                                (Asia C-318/01)
                           (2001/C 303/14)
Bundessozialgericht on pyytänyt 20.6.2001 tekemällään pää-                                         (2001/C 303/15)
töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
13.8.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
ratkaisua asiassa 1. Eran Abatay, 2. Abdulgam Balikci, 3. Ismail          Commissione Tributaria Provinciale di Roma on pyytänyt
Birer ja 4. Refik Günes vastaan Bundesanstalt für Arbeit                  27.2.2001 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-
seuraaviin kysymyksiin:                                                   jen tuomioistuimen kirjaamoon 14.8.2001, Euroopan yhteisö-
                                                                          jen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Informatica e
1.    Onko Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisen assosiaa-            Telecomunicazioni I & T SpA vastaan Direzione Regionale
      tion kehittämisestä 19 päivänä syyskuuta 1980 tehdyn                delle Entrate per il Lazio seuraavaan kysymykseen:
      assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 13 artiklaa
      tulkittava siten, että siinä kielletään yhteisön jäsenvaltiota
                                                                          Voidaanko yhteisön oikeuden ja erityisesti direktiivin
      antamasta kansallista lainsäädäntöä, jolla 1.12.1980 val-
                                                                          69/335/ETY mukaisina pitää säännöksiä, joiden mukaan pää-
      linneeseen oikeustilaan verrattuna asetetaan uusia rajoi-
                                                                          omayhtiön nettovarallisuudesta kannetaan veroa, joka talou-
      tuksia, jotka yleisesti koskevat turkkilaisten työntekijöi-
                                                                          dellisilta vaikutuksiltaan vastaa pääomapanoksesta kannetta-
      den pääsyä työmarkkinoille, vai koskeeko päätöksen
                                                                          vaa välillistä veroa?
      N:o 1/80 13 artiklaan sisältyvä uusien rajoitusten asetta-
      mista koskeva kielto ainoastaan sitä hetkeä, jolloin työnte-
      kijä on ensimmäisen kerran sijoittautunut laillisesti kysei-
      seen valtioon ja ryhtynyt työskentelemään?


title: Asia T-584/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.10.2012 — Yilmaz v. SMHV — Tequila Cuervo (TEQUILA MATADOR HECHO EN MEXICO) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin TEQUILA MATADOR HECHO EN MEXICO rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat kansalliset ja kansainväliset sanamerkit MATADOR — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaaran puuttuminen — Tavarat eivät ole samankaltaisia — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               17.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 355/26

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.10.2012 — Yilmaz v. SMHV — Tequila Cuervo (TEQUILA MATADOR HECHO EN MEXICO)
   (Asia T-584/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin TEQUILA MATADOR HECHO EN MEXICO rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat kansalliset ja kansainväliset sanamerkit MATADOR - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaran puuttuminen - Tavarat eivät ole samankaltaisia - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2012/C 355/55
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Mustafa Yilmaz (Stuttgart, Saksa) (edustajat: aluksia asianajaja F. Kuschmirek, sitten asianajaja F. Stangl)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Tequila Cuervo, SA de CV (Tlaquepaque, Jalisco, Meksiko) (edustaja: asianajaja S. Salvetti)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 13.10.2010 (asia R 1162/2009-2) tekemästä päätöksestä, joka liittyy Mustafa Yilmazin ja Tequila Cuervo, SA de CV:n väliseen väitemenettelyyn.

      Tuomiolauselma

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa, sikäli kuin siinä vaaditaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) toisen valituslautakunnan 13.10.2010 tekemän päätöksen (asia R 1162/2009-2) kumoamista siltä osin kuin siinä hyväksytään haetun tavaramerkin rekisteröinti ”alkoholijuomille”.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Mustafa Yilmaz vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan SMHV:n ja Tequila Cuervo, SA de CV:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 55, 19.2.2011.