title: Tribunale di Salernon 12.10.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö kyseisessä tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Somalfruit SpA ja Camar SpA vastaan Ministero delle Finanze ja Ministero del Commercio con l'Estero (Asia C-369/95)

text:
 N:o C 31 / 10             FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      3.2.96
 Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
  1 . kumoaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio                    — kumoaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
         istuimen 13.9.1 995 antaman tuomion yhdistetyissä                      istuimen ( laajennettu ensimmäinen jaosto ) 18.9.1995
         asioissa T-244/93 ja T-4 86/93 ( 1 ), TWD Textihverke                  asiassa T-548/93 , Ladbroke Racing Limited vastaan
         Deggendorf GmbH vastaan komissio,                                      Euroopan yhteisöjen komissio, antaman tuomion siltä
                                                                                osin kuin siinä kumotaan komission 29.7.1993 päi
 2 . kumoaa Saksan liittotasavallan TWD Textihverke Deg                        väämään kirjeeseen sisältyvä päätös hylätä Ladbroke
        gendorf GmbH:lle myöntämästä tuesta 26.3.1991 teh                      Racing Limitedin 24.11.1989 tekemä valitus ( IV/
        dyn komission päätöksen 91 /391/ETY ( EYVL 1991 ,                       33.374 ),
        N:o L 215 , s . 16 ) 2 artiklan sekä Saksan liittotasavallan
        samalle yritykselle myöntämästä tuesta 18.12.1991
        tehdyn komission päätöksen 92/330/ETY ( EYVL 1992,                  — hylkää 173 artiklan perusteella nostetun kanteen pe
                                                                                rusteettomana ,
        N:o L 183 , s . 36 ) 2 artiklan,
 3 . velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku                     — velvoittaa Ladbroke Racing Ltd:n korvaamaan oikeu
        lut.                                                                    denkäyntikulut sekä yhteisöjen ensimmäisen oikeus
                                                                                asteen tuomioistuimessa että yhteisöjen tuomiois
                                                                                tuimessa .
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Yhteisön oikeuden rikkominen : Valittaja pitäytyy ensim                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esittämissään sei
koissa ^) ja väittää muilta osin, että ensimmäisen oikeusas               Komissio katsoo, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
teen tuomioistuin oli tulkinnut riidanalaisia päätöksiä                    tuomioistuimen tuomio on oikeudellisten virheiden vuoksi
virheellisesti siten, että komissio oli todennut uusien tukien
                                                                           virheellinen ja että se on kumottava . Ensiksi, tuomio on
olevan yhteensoveltumattomia yhteismarkkinoiden kanssa                     oikeudellisesti virheellinen, koska siinä muotoillaan yleinen
niin kauan kuin vanhoja tukia ei ole maksettu takaisin.
Tältä osin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen olisi
                                                                           periaate, jonka mukaan komission täytyy ensin tutkia, onko
                                                                           sellainen lainsäädäntö ristiriidasssa perustamissopimuksen
jätettävä ottamatta huomioon komission päätösten sana                     kanssa, jossa säädetään velvollisuuksista, joista aikaisem
muoto ja systematiikka ja sen pitäisi tukeutua ainoastaan                  min määrättiin yksityisissä sopimuksissa , ennen kuin
komission perusteluihin, jotka kuitenkin liittyivät päätök                komissio voi tutkia, voidaanko 85 ja 86 artiklaa soveltaa
sen määräysosaan . Muilta osin päätösten 1 artiklan tulkinta               näihin sopimuksiin . Toiseksi, tuomiossa ei oteta huomioon
oli virheellistä jo senkin vuoksi, että vain 2 artikla oli                 sitä, että huolimatta siitä, onko Ranskan lainsäädäntö
riitautettu .
                                                                           yhteensopiva perustamissopimuksen kanssa, komissio
                                                                           totesi, että perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklaa ei ollut
(') EYVL N:o C 286 , 28.10.1995, s . 8                                     rikottu. Toisin sanoen komissio saattoi perustellusti hylätä
( 2 ) Ks.EYVL N:o C 212 , 14.8.1991 , s . 10, asiasta C 161 /91 esille     kantajan valituksen siitä, että yritykset olivat rikkoneet
      tulleen asian T-244/93 osalta ja EYVL N:o C 167, 4.7.1992 ,
                                                                           perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklaa, tarvitsematta
      s . 8 , asiasta C 220/92 esille tulleen asian T-486/93 osalta .
                                                                           päättää siitä, oliko Ranskan lainsäädäntö ristiriidassa pe
                                                                           rustamissopimuksen kanssa . Kolmanneksi, tuomiota ei ole
                                                                           riittävästi perusteltu .
                                                                           (M EYVL N:o C 286 , 28.10.1995 , s . 12
Euroopan yhteisöjen komission 22.11.1995 tekemä valitus
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
istuimen (laajennettu ensimmäinen jaosto ) 18.9.1995 anta
masta tuomiosta asiassa T-548/93 ( 1 ), Ladbroke Racing
Ltd vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota Ranskan
                             tasavalta tukee
                           (Asia C-359/95 P)                               Tribunale di Salernon 12.10.1995 tekemällään päätöksellä
                               96/C 31 / 19 )                              esittämä ennakkoratkaisupyyntö kyseisessä tuomiois
                                                                           tuimessa vireillä olevassa asiassa Somalfruit SpA ja Camar
Euroopan yhteisöjen komissio on valittanut 22.11.1995                      SpA vastaan Ministero delle Finanze ja Ministero del
                                                                                Commercio con FEstero
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ( laajennettu                                               (Asia C-369/95 )
ensimmäinen jaosto ) 18.9.1995 antamasta tuomiosta asi                                               ( 96/C 31 /20 )
assa T-548/93 , Ladbroke Racing Ltd vastaan Euroopan
yhteisöjen komissio, jota Ranskan tasavalta tukee . Komis
sion asiamiehet ovat oikeudellisen osaston virkamiehet                     Tribunale di Salerno on pyytänyt 12.10.1995 tekemällään
Francisco Enrique Gonzälez-Diaz ja Richard Lyal, proses                   päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomio
siosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen osaston virkamies                 istuimen kirjaamoon 28.11.1995 , yhteisöjen tuomiois
Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                         tuimelta ennakkoratkaisua asiassa Somalfruit SpA ja Ca
 ---pagebreak--- 3.2.96                  I FI 1                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                               N:o C 31 / 11
mar SpA vastaan Ministero delle Finanze ja Ministero del                  Industrial Tribunal Southamptonin (Yhdistynyt kuningas
Commercio con PEstero seuraaviin kysymyksiin:                             kunta) 23.11.1995 tekemällään päätöksellä esittämä
                                                                          ennakkoratkaisupyyntö riita-asiassa James Paul Barker
                                                                                vastaan Service Children's Schools
1 ) Voidaanko neuvoston asetusta ( ETY ) N:o 404/93 ( )                                          ( Asia C-3 74/95 )
       pitää pätevänä siltä osin kuin siinä rajoitetaan soma                                       ( 96/C 31 /21 )
       lialaisten banaanien maahantuontia eli niiden oikeutta
       päästä markkinoille, josta määrätään 15.12.1989 teh
       dyn Lomen yleissopimuksen pöytäkirjassa N:o 5 sekä                 Industrial Tribunal Southampton on pyytänyt 23.11.1995
       yleissopimuksen liitteeseen LXXIV sisältyvässä yhtei              tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhtei
       sessä julistuksessa, erityisesti, kun asetuksessa                  söjen tuomioistuimen kirjaamoon 30.11.1995 , Euroopan
                                                                          yhteisöjen tuomioistuimelta James Paul Barkerin ja Service
                                                                          Children's Schoolsin välillä vireillä olevassa riita-asiassa
       a ) vahvistetaan perinteisille banaaneille, muille kuin            ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
            perinteisille banaaneille ja kiintiön ylittäville banaa
            neille erilaiset tuontijärjestelyt ja sen vuoksi siinä on
            kyse määrällisistä rajoituksista ,                            1 . Sallivatko miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun
                                                                              periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön,
                                                                              ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä
       b ) säädetään tuontiasiakirjan tarpeesta ja vakuuden                   työoloissa 9 päivänä helmikuuta 1976 annetun neu
            antamisesta; tällä asiakirjalla on muutakin kuin                  voston direktiivin 76/207/ETY( J ) säännökset sen, että
            tilastollista merkitystä ja sen saaminen on hankalaa              jäsenvaltio poikkeaa sanotun direktiivin 3 artiklan
            ja sen saamisen edellytyksiä on vaikea noudattaa,                 edellyttämästä tasa-arvoisen kohtelun periaatteesta
                                                                              ( mitä tulee mahdollisuuksiin työhön ), kun kyseistä
                                                                              työtä tehdään jäsenvaltion alueen ulkopuolella sijaitse
      c ) asetetaan tariffikiintiön ylittäville banaaneille 750               vassa laitoksessa ?
            ecun tuontitulli tonnia kohti ?
                                                                          2 . Mikäli vastaus on myönteinen, sallitaanko tällainen
                                                                              poikkeaminen, kun mahdollinen työnantaja on jäsen
2 ) Voidaanko asetuksia ( ETY ) N:o 1442/93 (2 ) ja ( ETY )                   valtio itse ?
      N:o 1443/93 ( 3 ), sellaisina kuin ne ovat muutettuina ja
      täydennettyinä myöhemmillä asetuksilla, pitää pätevinä              3 . Edelleen mikäli vastaus on myönteinen, sallitaanko
       siltä osin kuin niissä rajoitetaan tai vähennetään tar                tällainen poikkeaminen, kun mahdollinen työ on
      peettomasti ja epäsuhteessa vahvistettuun tavoitteeseen                 toisessa jäsenvaltiossa ?
       nähden somalialaisten banaanien markkinoille pääsyä,
       joka on taattu kysymyksessä 1 mainitussa yleissopi
       muksessa ja neuvoston asetuksessa ( ETY ) N:o 404/93 ,             (M EYVL N:o L 39 , 14.2.1976 , s . 40
       erityisesti, kun asetuksissa
       a ) asetetaan tuontilisenssihakemusten viimeiseksi toi
            mittamispäiväksi kolme kuukautta ja kolme viikkoa
            ennen kyseistä tointa ja rajoitetaan hakemusten
            toimittamisaika yhteen viikkoon neljä kertaa
            vuodessa,                                                     Euroopan yhteisöjen komission 30.11.1995 Helleenien
                                                                                tasavaltaa vastaan nostama kanne
                                                                                Asia C-3 75/95 )
       b ) säädetään siitä, että jollei määräaikaa noudateta,                                       ( 96/C 31 /22 )
            tuontioikeus menetetään koko vuosineljänneksen
            osalta, ilman että ylivoimaisesta esteestä, ennalta
            arvaamattomista oloista ja vastaavista tilanteista            Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 30.11.1995
            annetaan erityis- tai poikkeussäännöksiä,                     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien
                                                                          tasavaltaa vastaan . Kantajan asiamiehenä on komission
                                                                          oikeudellinen neuvonantaja Dimitrios Gouloussis, ja pro
       c ) asetetaan lisenssin myöntämisen edellytykseksi                 sessiosoite Luxemburgissa c/o komission oikeudellisen yksi
            vakuuden antaminen ?                                          kön virkamies Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner.
0 ) EYVL N:o L 47, 25.2.1993 , s . 1                                      Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
( 2 ) EYVL N:o L 142 , 12.6.1993 , s . 6
( 3 ) EYVL N:o L 142, 12.6.1993 , s . 16                                  1 ) toteaa, että Helleenien tasavalta on rikkonut sille EY:n
                                                                              perustamissopimuksen 95 artiklan nojalla kuuluvia
                                                                              jäsenyysvelvoitteitaan, kun se on antanut ja pitänyt
                                                                              voimassa seuraavat maahantuotujen käytettyjen auto
                                                                              jen verotusta koskevat säädökset:


title: Asia T-398/08: Kanne 22.9.2008 — Tekijänoikeusjärjestö ZAIKS v. komissio

text:
               8.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 285/53

         Kanne 22.9.2008 — Tekijänoikeusjärjestö ZAIKS v. komissio
   (Asia T-398/08)
   (2008/C 285/94)
   Oikeudenkäyntikieli: puola
   Asianosaiset

      Kantaja: Tekijänoikeusjärjestö ZAIKS (Varsova, Puola) (edustajat: oikeudelliset neuvonantajat B. Borkowska ja M. Błeszyński)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 16.7.2008 tehdyn komission päätöksen (asia COMP/C2/38.698-CISAC) 3 artikla ja 4 artiklan 2 ja 3 kohta (siltä osin kuin näissä viitataan 3 artiklaan) on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Tässä asiassa kantaja vaatii EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 16.7.2008 tehdyn komission päätöksen (asia COMP/C2/38.698-CISAC) osittaista kumoamista siltä osin kuin siinä on kyse yhdenmukaistetuista menettelytavoista, jotka liittyvät ehtoihin, joita sovelletaan yhteisvalvontajärjestöjen hallinnoidessa musiikkiteosten julkista esittämistä koskevia oikeuksia ja myöntäessä vastaavia lisenssejä, ja jotka ovat muodoltaan sellaisia vastavuoroisuussopimuksissa sovellettavia liittymistä koskevia rajoituksia, jotka sisältyvät CISACin (tekijänoikeusjärjestöjen kansainvälinen katto-organisaatio) mallisopimuksiin, tai käytännössä sovellettuja rajoituksia.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi seuraaviin kanneperusteisiin.

               —

               Kaikkia käsitteen ”yhdenmukaistettu menettelytapa” asianmukaisen tulkinnan kannalta olennaisia edellytyksiä koskevan kokonaisvaltaisen harkinnan puuttuminen, koska esillä olevan asian tosiasiallista tilannetta on tarkasteltu puutteellisesti ja koska kaikkia tekijänoikeuksien yhteisvalvontaan erottamattomasti kuuluvia seikkoja ei ole otettu huomioon

               —

               Vastavuoroisuussopimuksiin liittyvää alueperiaatetta koskeva arviointivirhe

               —

               Olemassa olevan tekijänoikeuksien yhteisvalvontaa koskevan järjestelmän mahdollisista muutoksista aiheutuvien seurausten virheellinen tulkinta ja arviointi

               —

               Kaikkien asiaa koskevien todisteiden arvioimatta jättäminen, koska kantajan tekijänoikeusjärjestön ZAIKS erityisestä toiminnasta ja yhteisvalvontaa koskevasta Puolan lainsäädännöstä esittämiä tosiseikkoja ei ole otettu huomioon


title: Asia C-543/15: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys P12.4.2016 – Association nationale des opérateurs détaillants en énergie (ANODE) v. Premier ministre, Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie

text:
               1.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 279/25

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys P12.4.2016 – Association nationale des opérateurs détaillants en énergie (ANODE) v. Premier ministre, Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie
   (Asia C-543/15) (1)

   (2016/C 279/36)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 16, 18.1.2016.


title: Asia C-242/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 29.4.2013 — Commerz Nederland NV v. Havenbedrijf Rotterdam NV

text:
               20.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 207/24

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 29.4.2013 — Commerz Nederland NV v. Havenbedrijf Rotterdam NV
   (Asia C-242/13)
   2013/C 207/38
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Commerz Nederland NV

      Vastapuoli: Havenbedrijf Rotterdam NV

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko sille, että julkisen yrityksen myöntämä takaus voidaan katsoa viranomaisesta johtuvaksi — mikä on edellytys toimenpiteen katsomiselle SEUT 107 ja 108 artiklassa tarkoitetuksi valtiontueksi — esteenä, että takauksen on myöntänyt, kuten nyt tarkasteltavassa tapauksessa, julkisen yrityksen (ainoa) hallituksen jäsen, jolla tosin oli tähän tarvittava siviilioikeudellinen toimivalta, mutta joka toimi omavaltaisesti, piti takauksen myöntämisen tietoisesti salassa ja rikkoi julkisen yrityksen yhtiöjärjestyksen määräyksiä jättämällä pyytämättä hallintoneuvoston hyväksyntää, kun lisäksi on oletettava, että takauksen myöntäminen tapahtui kyseisen julkisen elimen (tässä tapauksessa kaupungin) tahdon vastaisesti?

               2)

               Jos mainitut seikat eivät välttämättä ole esteenä sille, että toimenpide katsotaan viranomaisesta johtuvaksi, ovatko nämä seikat tällöin merkityksettömiä vastattaessa kysymykseen, voidaanko takausten myöntäminen katsoa viranomaisesta johtuvaksi, vai onko tuomioistuimen punnittava ne viranomaisesta johtuvaksi katsomisen puolesta ja sitä vastaan puhuvien muiden seikkojen valossa?


title: Asia T-141/14 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 23.5.2014 – SolarWorld ym. v. neuvosto (Väliaikainen oikeussuoja — Polkumyynti — Kiinasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuonti — Lopullinen polkumyyntitulli — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva vaatimus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               21.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 23.5.2014 – SolarWorld ym. v. neuvosto
   (Asia T-141/14 R)
   ((Väliaikainen oikeussuoja - Polkumyynti - Kiinasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuonti - Lopullinen polkumyyntitulli - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva vaatimus - Kiireellisyysedellytys ei täyty))
   2014/C 235/23
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: SolarWorld AG (Bonn, Saksa), Brandoni solare SpA (Castelfidardo, Italia) ja Solaria Energia y Medio Ambiente, SA (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajaja L. Ruessmann ja solicitor J. Beck)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamies: B. Driessen)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuontia koskevan lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta ja tässä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 2.12.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1238/2013 (EUVL L 325, s. 1) 3 artiklan täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva vaatimus.

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 14 päivänä lokakuuta 2004, asiassa T-54/02, Vereins- und Westbank AG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu — EY 81 artikla — Sopimus käteisenvaihtopalvelujen hintojen vahvistamisesta ja niiden veloittamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä — Saksa — Menettely vastaajan poissa ollessa)

text:
               18.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 314/13

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   14 päivänä lokakuuta 2004,
   asiassa T-54/02, Vereins- und Westbank AG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Kilpailu - EY 81 artikla - Sopimus käteisenvaihtopalvelujen hintojen vahvistamisesta ja niiden veloittamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä - Saksa - Menettely vastaajan poissa ollessa)
   (2004/C 314/34)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa T-54/02, Vereins- und Westbank AG, kotipaikka Hampuri (Saksa), edustajinaan asianajajat J. Schulte, M. Ewen ja A. Neus, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/E-1/37.919 (ex 37.391) — Pankkien veloittamat maksut euroalueen kansallisten valuuttojen vaihdosta – Saksa) 11 päivänä joulukuuta 2001 tehdyn komission päätöksen 2003/25/EY (EYVL 2003, L 15, s. 1), yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Lindh sekä tuomarit R. García-Valdecasas ja J. D. Cooke, kirjaaja: H. Jung, on antanut 14.10.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/E-1/37.919 (ex 37.391) — Pankkien veloittamat maksut euroalueen kansallisten valuuttojen vaihdosta — Saksa) 11 päivänä joulukuuta 2001 tehty komission päätös 2003/25/EY kumotaan kantajaa koskevilta osin.

               2)

               Komissio vastaa kaikista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EYVL C 97, 20.4.2002.


title: Asia T-744/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.12.2016 – Puro Italian Style v. EUIPO (smartline) (EU-tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin smartline rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               30.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/46

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.12.2016 – Puro Italian Style v. EUIPO (smartline)
   (Asia T-744/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Hakemus kuviomerkin smartline rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2017/C 030/51)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Puro Italian Style SpA (Modena, Italia) (edustaja: asianajaja F. Terrano)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: L. Rampini)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 7.10.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2258/2014-1), joka koskee hakemusta kuviomerkin smartline rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Puro Italian Style SpA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 78, 29.2.2016.


title: Asia T-747/15: Kanne 22.12.2015 – EDF v. komissio

text:
               29.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 78/24

         Kanne 22.12.2015 – EDF v. komissio
   (Asia T-747/15)
   (2016/C 078/35)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Électricité de France (EDF) (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja M. Debroux)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ensisijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 1, 2, 3, 4 ja 5 artiklan olennaisten menettelyvirheiden, oikeudellisten virheiden ja tosiseikkoja koskevien virheiden johdosta

               —

               toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 1, 2 ja 3 artiklan, koska määrä, joka EDF velvoitettiin palauttamaan, on selvästi yliarvioitu

               —

               joka tapauksessa velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu SEUT 266 artiklan rikkomiseen.

               2)

               Toinen kanneperuste perustuu SEUT 107 artiklan rikkomiseen. Tämä kanneperuste jakautuu kahteen pääosaan:

                           —

                           Ensimmäinen pääosa, joka koskee yksityinen sijoittaja -testin soveltamista, on viisiosainen:

                                       —

                                       Ensimmäisen osan mukaan komissio jätti huomioon ottamatta lukuisia asiakirjoja ja seikkoja, jotka Ranska ja EDF sille asianmukaisesti toimittivat, eikä perustellut tätä mitenkään.

                                       —

                                       Toisen osan mukaan komissio sekoitti järjestelmällisesti keskenään yksityinen sijoittaja -testin sovellettavuuteen ja sen soveltamiseen liittyvät seikat.

                                       —

                                       Kolmannen osan mukaan komissio on virheellisesti evännyt asioista tietoisen yksityisen sijoittajan testin soveltamisen sillä pelkällä perusteella, että Ranska oli toimenpidettä tutkiessaan ottanut huomioon seikat, jotka liittyivät sen asemaan julkisviranomaisena, sen osakkeenomistajan asemaan liittyvien seikkojen ohessa.

                                       —

                                       Neljännen osan mukaan komissio on virheellisesti katsonut, että EDF:llä on oltava todellinen liiketoimintasuunnitelma, jotta asioista tietoisen yksityisen sijoittajan testin sovellettavuus voidaan oikeuttaa.

                                       —

                                       Viidennen osan mukaan komissio on arvioinut virheellisesti toimenpiteen luonnetta ja kohdetta, puitteita, joissa se on toteutettu, sekä tavoiteltua päämäärää ja sääntöjä, joita toimenpiteeseen sovelletaan.

                           —

                           Toinen pääosa, joka koskee yksityinen sijoittaja -testin soveltamista, on kolmiosainen:

                                       —

                                       Ensimmäisen osan mukaan komissio on virheellisesti katsonut, että Oxeran kertomusta ei voitu ottaa huomioon näyttönä.

                                       —

                                       Toisen osan mukaan komission toimintatapa on ilmeisen selvästi virheellinen. Se ei ensinnäkään ottanut huomioon tapahtuma-ajan asiaympäristöä eikä arviointiperusteita, joita tuolloin toimineet sijoittajat olisivat käyttäneet. Toiseksi ”verotuksellista lahjaa” koskeva väite, jossa komission pitäytyy, on sekä oikeudellisesti virheellinen että myös syynä sijoituksen tarkoituksenmukaisuuden arvioinnissa tehtyihin virheisiin. Kolmanneksi komissio on kantajan mukaan tehnyt lukuisia toimintatapoihin liittyviä virheitä, joista kukin yksinään riittää osoittamaan sen, että komissio ei ole näyttänyt ilmeisen selvällä tavoin toteen, että yksityinen sijoittaja -arviointiperustetta ei olisi pitänyt soveltaa.

                                       —

                                       Kolmas osa koskee komission toimintatapoihin liittyvien virheiden seurauksia.

               3)

               Kolmas kanneperuste perustuu riidanalaisen päätöksen perusteluiden puutteellisuuteen.

         Kantaja vetoaa kanteensa tueksi myös kahteen toissijaiseen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen toissijaisesti esitetty kanneperuste perustuu siihen, että suurin osa väitettyä tukea on vanhentunut. Tämä kanneperuste on kaksiosainen:

                           —

                           Ensimmäisen osan mukaan kyse on olennaisilta osin olemassa olevasta tuesta, joka aiheutuu toimenpiteestä, joka on toteutettu ennen eurooppalaisten sähkömarkkinoiden avaamista kilpailulle.

                           —

                           Toisen osan mukaan merkittävä osa väitetystä tuesta aiheutuu toimenpiteestä, joka on toteutettu yli kymmenen vuotta ennen ensimmäistä tutkintatoimea.

               2)

               Toinen toissijaisesti esitetty kanneperuste perustuu laskuvirheisiin, joita komissio teki väitettyä tukea määrittäessään. Tämä kanneperuste on kolmiosainen.

                           —

                           Ensimmäisen osan mukaan komissio on tehnyt virheitä uudistuksia varten tehtyjen varausten määrässä.

                           —

                           Toisen osan mukaan komissio on tehnyt virheitä sovellettavassa verokannassa.

                           —

                           Kolmannen osan mukaan väitetyn tuen määrää on tarkistettava näiden korjattujen tietojen perusteella.


title: Asia C-468/13 P: Valitus, jonka MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. on tehnyt 28.8.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-367/12, MOL Olaj- és Gázipari Nyrt. v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 27.6.2013 antamasta tuomiosta

text:
               23.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 344/45

         Valitus, jonka MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. on tehnyt 28.8.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-367/12, MOL Olaj- és Gázipari Nyrt. v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 27.6.2013 antamasta tuomiosta
   (Asia C-468/13 P)
   2013/C 344/77
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. (edustaja: asianajaja K. Szamosi)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), Banco Bilbao Vizcaya Argentaria

      Vaatimukset

               —

               Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen 27.6.2013 asiassa T-367/12 antama tuomio on kumottava kokonaisuudessaan ja sisämarkkinoiden harmonisointiviraston toisen valituslautakunnan 30.5.2012 asiassa R 2532/2011-2 tekemä päätös on siltä osin kuin väliintulijan valitus hylättiin ja väliintulijan väitteen hylkäämisestä tehty päätös pysytettiin, tai vaihtoehtoisesti

               —

               asia on palautettava unionin yleiselle tuomioistuimelle lopullista ratkaisemista varten ja

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut ensimmäisessä oikeusasteessa ja muutoksenhakuasteessa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja väittää, että

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen toteamukset siitä, että valittajan SMHV:ssä esittämät väitteet on jätettävä tutkimatta, ovat valittajan mukaan yhtäältä merkityksettömiä ja toisaalta perusteettomia ja vääriä; tästä syystä valittaja katsoo unionin yleisen tuomioistuimen soveltaneen työjärjestyksen 44 artiklaa ja unionin tuomioistuimen perussäännön 21 artiklaa virheellisesti.

               —

               Valittajan mukaan sen unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyssä oikeudenkäynnissä toimittaman näytön sivuuttamiseen ei ollut tarvetta eikä oikeudellisia perusteita, mistä syystä unionin yleinen tuomioistuin sovelsi yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (1) 65 artiklan 2 kohtaa ja työjärjestyksen 135 artiklan 4 kohtaa valittajan mukaan virheellisesti, kun se jätti valittajan toimittaman näytön tutkimatta.

               —

               Unionin yleinen tuomioistuin sovelsi valittajan mukaan yhteisön tavaramerkistä annettua asetusta virheellisesti, kun se määritti kohdeyleisön ja sen merkityksen sekaannusvaaran arvioimisessa.

               —

               Unionin yleinen tuomioistuin sovelsi valittajan mukaan yhteisön tavaramerkistä annettua asetusta ja vakiintunutta oikeuskäytäntöä virheellisesti, kun se totesi, että kyseessä olevia palveluja on pidettävä samanlaisina.

               —

               Unionin yleinen tuomioistuin ei valittajan mukaan arvioinut selkeästi ja erikseen ulkoasun, lausuntatavan (foneettista) tai merkityssisällön samankaltaisuutta eikä tutkinut asian merkityksellisiä olosuhteita tämän arvioinnin valossa ja sovelsi näin ollen yhteisön tavaramerkistä annettua asetusta virheellisesti.

               —

               Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se totesi, että valituslautakunta oli aivan oikein katsonut, että väliintulijan aikaisempien tavaramerkkien ja valittajan tekemän yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen kohteena olevan tavaramerkin välillä on sekaannusvaara.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1)


title: Asia T-314/11: Kanne 17.6.2011 — Fortress Participations v. SMHV — Fortress Investment Group ja Fortress Investment Group (UK) (FORTRESS)

text:
               13.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 238/32

         Kanne 17.6.2011 — Fortress Participations v. SMHV — Fortress Investment Group ja Fortress Investment Group (UK) (FORTRESS)
   (Asia T-314/11)
   2011/C 238/55
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Fortress Participations BV (Rotterdam, Alankomaat) (edustajat: asianajaja M. L. J. van de Braak, solicitor B. Ladas ja barrister S. Malynicz)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuolet valituslautakunnassa: Fortress Investment Group LLC (New York, Yhdysvallat) ja Fortress Investment Group (UK) Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 1.4.2011 asiassa R 354/2009-2 tekemän päätöksen ja

               —

               velvoittamaan vastaajan ja vastapuolet vastaamaan virastossa käydyistä menettelyistä aiheutuneista ja unionin yleisessä tuomioistuimessa käytävästä menettelystä aiheutuvista omista kuluistaan ja korvaamaan kantajan kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Kuviomerkki ”FORTRESS”, väriltään punainen, musta ja valkoinen, luokkiin 35, 36 ja 42 kuuluvia palveluja varten — Yhteisön tavaramerkki, joka on rekisteröity numerolla 3398451

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Kantaja

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Vastapuolet valituslautakunnassa

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perustelut: Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjät perustivat vaatimuksensa neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 53 artiklan 1 kohdan c alakohdassa, kun sitä luetaan yhdessä 8 artiklan 4 kohdan kanssa, säädettyihin suhteellisiin mitättömyysperusteisiin. Vaatimus perustui myös Yhdistyneessä kuningaskunnassa rekisteröimättömiin tavaramerkkeihin ”FORTRESS”, ”FORTRESS INVESTMENTS” ja ”FORTRESS INVESTMENT GROUP”, joita on käytetty elinkeinotoiminnassa.

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Mitättömäksi julistamista koskeva hakemus hylättiin

      Valituslautakunnan ratkaisu: Riidanalainen päätös kumottiin

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohtaa on rikottu, koska valituslautakunta ei ole tutkinut asianmukaisesti goodwill-arvoa koskevaa kysymystä merkkioikeuden loukkaamista (passing off) koskevan Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön nojalla eikä ole asianmukaisesti arvioinut harhaanjohtavuuden vaaraa ja siitä aiheutuvaa vahinkoa.


title: Asia T-94/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.3.2010 — Centre de coordination Carrefour v. komissio (Kumoamiskanne — Valtiontuki — Tukiohjelma Belgiassa sijaitsevien koordinointikeskusten hyväksi — Komission uusi päätös, joka on tehty unionin tuomioistuimen suorittaman osittaisen kumoamisen jälkeen — Oikeussuojan tarpeen puuttuminen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/41

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.3.2010 — Centre de coordination Carrefour v. komissio
   (Asia T-94/08) (1)

   (Kumoamiskanne - Valtiontuki - Tukiohjelma Belgiassa sijaitsevien koordinointikeskusten hyväksi - Komission uusi päätös, joka on tehty unionin tuomioistuimen suorittaman osittaisen kumoamisen jälkeen - Oikeussuojan tarpeen puuttuminen - Tutkimatta jättäminen)
   2010/C 113/65
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Centre de coordination Carrefour SNC (Bryssel, Belgia) (edustajat: X. Clarebout ja K. Platteau)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamies: J. P. Keppenne)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus tukiohjelmasta, jonka Belgia on toteuttanut Belgiassa sijaitsevien koordinointikeskusten hyväksi, ja päätöksen 2003/757/EY muuttamisesta 13.11.2007 tehdyn komission päätöksen 2008/283/EY (EUVL 2008, L 90, s. 7) kumoamiseksi siltä osin kuin siinä ei säädetä asianmukaisesta siirtymäajasta

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Centre de coordination Carrefour SNC velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 92, 12.4.2008.


title: Asia C-121/12 P: Valitus, jonka Bernhard Rintisch on tehnyt 5.3.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-109/09, Bernhard Rintisch v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 16.12.2011 antamasta tuomiosta

text:
               9.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/10

         Valitus, jonka Bernhard Rintisch on tehnyt 5.3.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-109/09, Bernhard Rintisch v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 16.12.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-121/12 P)
   2012/C 165/16
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Bernhard Rintisch (edustaja: Rechtsanwalt A. Dreyer)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ja Valfleuri Pâtes alimentaires SA

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen (yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin) seitsemännen jaoston asiassa T-109/09 16.12.2011 antaman tuomion ja

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja väittää, että valituksenalainen tuomio on kumottava sillä perusteella, että unionin yleinen tuomioistuin rikkoi neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) (yhteisön tavaramerkki) 74 artiklan 2 kohtaa (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 (2) 76 artiklan 2 kohta), sekä harkintavallan väärinkäytön perusteella. Valittajan näkemyksen mukaan unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi virheellisesti asetuksen (EY) N:o 40/94 74 artiklan 2 kohtaa, kun se totesi, että valituslautakunta toimi perustellusti, kun se jätti ottamatta huomioon valittajan esittämät asiakirjat ja todisteet. Unionin yleinen tuomioistuin totesi virheellisesti, että valituslautakunta kieltäytyi sääntöjenmukaisesti käyttämästä harkintavaltaa, kun se jätti ottamatta huomioon edellä mainitut asiakirjat.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1).

      (2)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).


title: Asia T-282/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.6.2015 – Bayer MaterialScience v. komissio (Valtiontuet — Toimenpiteet, jotka Saksan liittotasavalta on toteuttanut uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön ja paljon energiaa käyttävien yritysten hyväksi — Päätös aloittaa SEUT 108 artiklan 2 kohdassa määrätty menettely — Lopullisen päätöksen antaminen kanteen nostamisen jälkeen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               7.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/66

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.6.2015 – Bayer MaterialScience v. komissio
   (Asia T-282/14) (1)

   ((Valtiontuet - Toimenpiteet, jotka Saksan liittotasavalta on toteuttanut uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön ja paljon energiaa käyttävien yritysten hyväksi - Päätös aloittaa SEUT 108 artiklan 2 kohdassa määrätty menettely - Lopullisen päätöksen antaminen kanteen nostamisen jälkeen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2015/C 294/80)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Bayer MaterialScience AG (Leverkusen, saksa) (edustajat: asianajajat C. Arhold, L. Petersen, F.-A. Wesche, N. Wimmer ja T. Woltering)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: T. Maxian Rusche ja R. Sauer, avustajinaan asianajajat C. von Donat ja G. Quardt)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota osittain komission 18.12.2013 tekemä päätös K (2013) 4424 lopullinen, jolla aloitettiin SEUT 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely, joka koskee toimenpiteitä, joita Saksan liittotasavalta on toteuttanut uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön ja paljon energiaa käyttävien yritysten hyväksi (Valtiontuki SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen asiassa raukeaa.

               2)

               Lausunnon antaminen EFTA:n valvontaviranomaisen väliintulohakemuksesta raukeaa.

               3)

               Bayer MaterialScience AG vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               4)

               EFTA:n valvontaviranomainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 223, 14.7.2014.


title: Asia C-403/04 P: Sumitomo Metal Industries Ltd:n 22.9.2004 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston yhdistetyissä asioissa T-67/00, T-68/00, T-71/00 ja T-78/00, JFE Engineering Corp., Nippon Steel Corp., JFE Steel Corp. ja Sumitomo Metal Industries Ltd vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 8.7.2004 antamasta tuomiosta

text:
               20.11.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 284/9

         Sumitomo Metal Industries Ltd:n 22.9.2004 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston yhdistetyissä asioissa T-67/00, T-68/00, T-71/00 ja T-78/00, JFE Engineering Corp., Nippon Steel Corp., JFE Steel Corp. ja Sumitomo Metal Industries Ltd vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 8.7.2004 antamasta tuomiosta
   (Asia C-403/04 P)
   (2004/C 284/19)
   Sumitomo Metal Industries Ltd, kotipaikka Osaka (Japani), on valittanut 22.9.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston yhdistetyissä asioissa T-67/00, T-68/00, T-71/00 ja T-78/00, JFE Engineering Corp., Nippon Steel Corp., JFE Steel Corp. ja Sumitomo Metal Industries Ltd vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 8.7.2004 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajina ovat C. Vajda, QC, ja solicitor G. Sproul.
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               i)

               ottaa valituksen tutkittavaksi ja kumoaa yhdistetyissä asioissa T-67/00, T-68/00, T-71/00 ja T-78/00 annetun tuomion kokonaan tai osittain,

               ii)

               kumoaa kokonaan tai osittain päätöksen 1 ja 3—6 artiklan siltä osin kuin ne koskevat SMI:tä,

               iii)

               velvoittaa komission maksamaan SMI:lle korvauksena Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 1 kohdan rikkomisesta vähintään 1 012 332 euroa, joka koostuu 217 183 eurosta ylimääräisiä pankkitakauskuluja, 620 249 eurosta ylimääräisiä korkokuluja ja 175 000 eurosta, ja

               iv)

               velvoittaa komission korvaamaan SMI:n oikeudenkäyntikulut kummassakin oikeusasteessa.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajan mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio on kumottava seuraavista syistä:

               a)

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sovelsi lakia väärin, kun se sovelsi väärää todistusnormia tapauksessa, jossa valittaja oli osoittanut komission väitteen olevan valittajan kaupallisten intressien vastainen ja siten epämielekäs

               b)

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sovelsi lakia väärin, kun se sovelsi väärää todistusnormia tapauksessa, jossa asiakirjatodisteet eivät ole yksiselitteisiä ja valittaja on esittänyt uskottavan vaihtoehtoisen selityksen kyseessä olevasta menettelytavasta

               c)

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sovelsi lakia väärin, kun se sovelsi väärää juridista todistusnormia sen vahvistustason osalta, jota edellytetään kiistettyjen lausumien tueksi, joita komissio käyttää pääasiallisena näyttönä mutta jotka ovat epäuskottavia, hyvin moniselitteisiä ja ristiriidassa muun näytön kanssa

               d)

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sovelsi lakia väärin, kun se esitti ristiriitaiset ja riittämättömät perustelut sen kantansa osalta, että Becherin (Mannesmannin työntekijä) 21.4.1997 antama lausunto on omiaan vahvistamaan Vallourec Oil & Gasin johtajan Verlucan lausunnot väitetystä väärinkäytöksestä hankekohtaisten siirtoputkien osalta.


title: Asia C-539/07: Kanne 30.11.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta

text:
               9.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 37/17

         Kanne 30.11.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-539/07)
   (2008/C 37/23)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: E. Montaguti ja A. Nijenhuis)

      Vastaaja: Italian tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Italian tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 2002/22/EY (1) 26 artiklan 3 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole kaikkien eurooppalaiseen hätänumeroon 112 soitettujen puhelujen osalta antanut viranomaisille, joiden puoleen on käännytty hätätapauksessa, mahdollisuutta paikantaa soittajan sijainti, kun se on teknisesti mahdollista.

               —

               Italian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin 2002/22/EY täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 24.7.2003.

      (1)  Yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla 7.3.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (yleispalveludirektiivi) (EYVL L 108, s. 51).


title: Asia C-288/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht München (Saksa) on esittänyt 15.6.2015 – MIS Medical Imaging Systems GmbH v. Hauptzollamt München

text:
               7.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/32

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht München (Saksa) on esittänyt 15.6.2015 – MIS Medical Imaging Systems GmbH v. Hauptzollamt München
   (Asia C-288/15)
   (2015/C 294/39)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht München

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: MIS Medical Imaging Systems GmbH

      Vastaaja: Hauptzollamt München

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko yhdistetyn nimikkeistön (1) alanimikkeeseen 6211 33 10 00 0 ”työssä ja ammatissa käytettävät vaatteet” luokittelemisen kannalta ratkaiseva yksinomaan tavaran ulkomuoto tai käyttötarkoitus, vai onko yleisten tulkintasääntöjen 3 säännön b alakohtaa sovellettaessa otettava huomioon, mikä tavara antaa tavaroille niiden olennaisen luonteen?

      (1)  Neuvoston asetus (ETY) N:o 2658/87, annettu 23 päivänä heinäkuuta 1987, tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista (EYVL L 256, s. 1) sellaisena kuin se on muutettuna 9 päivänä lokakuuta 2012 tehdyllä komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 927/2012 (EUVL L 304, s. 1).


title: Asia T-294/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 25.9.2008 — Stepek v. SMHV — Masters Golf Company (GOLF-FASHION MASTERS THE CHOICE TO WIN) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin GOLF-FASHION MASTERS THE CHOICE TO WIN rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen kuviomerkki The Masters ja aikaisempi yhteisön kuviomerkki The Masters GOLF COMPANY — Valituslautakunnassa esitetyn valituksen peruuttaminen — Valituslautakunnassa syntyneet kulut)

text:
               22.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/39

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 25.9.2008 — Stepek v. SMHV — Masters Golf Company (GOLF-FASHION MASTERS THE CHOICE TO WIN)
   (Asia T-294/07) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin GOLF-FASHION MASTERS THE CHOICE TO WIN rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen kuviomerkki The Masters ja aikaisempi yhteisön kuviomerkki The Masters GOLF COMPANY - Valituslautakunnassa esitetyn valituksen peruuttaminen - Valituslautakunnassa syntyneet kulut)
   (2008/C 301/67)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Wilhelm Stepek (Stadl-Paura, Itävalta) (edustajat: asianajajat H. Heigl, W. Berger ja G. Lehner)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: The Masters Golf Company Ltd (Weston-Super-Mare, Yhdistynyt kuningaskunta)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, joka on nostettu SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 23.5.2007 tekemästä päätöksestä (asia R 95/2007-1), joka koskee The Masters Golf Company Ltd:n ja Wilhem Stepekin välistä väitemenettelyä.
   Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Wilhelm Stepek velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 235, 6.10.2007.


title: Asia C-43/09 P: Unionin tuomioistuimen määräys 22.1.2010 — Helleenien tasavalta v. Euroopan komissio (Valitus — Komission päätös, jolla vähennettiin koheesiorahaston Ateenan uutta kansainvälistä lentokenttää Spatassa koskevalle hankkeelle alun perin myöntämää tukea — Kumoamiskanne — Taannehtivuuskieltoa koskeva periaate, oikeusvarmuusperiaate ja suhteellisuusperiaate — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)

text:
               22.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/13

         Unionin tuomioistuimen määräys 22.1.2010 — Helleenien tasavalta v. Euroopan komissio
   (Asia C-43/09 P) (1)

   (Valitus - Komission päätös, jolla vähennettiin koheesiorahaston Ateenan uutta kansainvälistä lentokenttää Spatassa koskevalle hankkeelle alun perin myöntämää tukea - Kumoamiskanne - Taannehtivuuskieltoa koskeva periaate, oikeusvarmuusperiaate ja suhteellisuusperiaate - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)
   2010/C 134/19
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Valittaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: C. Meïdanis ja M. Tassopoulou)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: D. Triantafyllou ja B. Conte)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-404/05, Kreikka v. komissio, 19.11.2008 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kanteen, jossa vaadittiin kumottavaksi koheesiorahastosta Ateenan uutta kansainvälistä lentokenttää Spatassa koskevalle hankkeelle nro 95/09/65/040 alun perin myönnetyn tuen vähentämisestä 1.9.2005 tehty komission päätös E(2005) 3243.

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 69, 21.3.2009.


title: Asia C-614/16 P: Valitus, jonka Merck KGaA on tehnyt 28.11.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-470/13, Merck v. komissio, 8.9.2016 antamasta tuomiosta

text:
               30.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/40

         Valitus, jonka Merck KGaA on tehnyt 28.11.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-470/13, Merck v. komissio, 8.9.2016 antamasta tuomiosta
   (Asia C-614/16 P)
   (2017/C 030/44)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Merck KGaA (edustajat: B. Bär-Bouyssière, Rechtsanwalt, S. Smith, solicitor, R. Kreisberger, barrister ja D. Mackersie, advocate)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio ja Generics (UK) Ltd

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa tuomion tuomiolauselman 1 kohdan

               —

               kumoaa päätöksen 1 artiklan 1 kohdan ja 2 artiklan1 kohdan sekä 3 ja 4 artiklan siltä osin kuin ne on osoitettu Merckille

               —

               vaihtoehtoisesti kumoaa Merckille määrätyn sakon tai alentaa sen määrää

               —

               kumoaa tuomion tuomiolauselman 2 kohdan ja velvoittaa komission vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä korvaamaan Merckin oikeudenkäyntikulut sekä ensimmäisessä oikeusasteessa että tämän valituksen yhteydessä käydyissä oikeudenkäynneissä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1)

               Valittajan ensimmäinen valitusperuste koskee sitä, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen todetessaan Generics (UK) -yhtiön (jäljempänä GUK) ja Lundbeckin välillä tehtyjä patentteja koskevia sovintosopimuksia pidettävän SEUT 101 artiklan 1 kohdan nojalla tarkoitukseen perustuvina rajoituksina.

                           i

                           Valittaja väittää ensimmäisessä perusteessaan, että unionin yleinen tuomioistuin erehtyi sovellettavista oikeudellisista perusteista ja asianmukaisesta lähestymistavasta sen määrittämiseksi, voitiinko patentteja koskevia sovintosopimuksia luonnehtia tarkoitukseen perustuviksi rajoituksiksi etenkin tuomiossa Cartes Bancaires (C-67/13 P) hyväksyttyjen oikeusperiaatteiden valossa.

                           ii

                           Valittaja väittää toisessa perusteessaan, että unionin yleinen tuomioistuin teki virheen jättäessään arvioimatta sen, kävikö patentteja koskevista sovintosopimuksista ilmi riittävänlainen vahingollisuus.

                           iii

                           Valittaja väittää kolmannessa perusteessaan, että unionin yleinen tuomioistuin teki virheen todetessaan, että patentteja koskevista sovintosopimuksista ilmeni riittävä vahingollisuus sillä perusteella, että ne vastasivat markkinoilta poissulkemista koskevia sopimuksia.

                           iv

                           Valittaja väittää neljännessä perusteessaan, että unionin yleinen tuomioistuin teki virheen todetessaan, että patentteja koskevista sovintosopimuksista ilmeni riittävä vahingollisuus, kun niiden johdosta vältettiin lopputulokseltaan epävarma oikeudenkäynti.

                           v

                           Valittaja väittää viidennessä perusteessaan, että unionin yleinen tuomioistuin teki virheen katsoessaan GUK:lle patentteja koskevien sovintosopimusten perusteella suoritetun maksun yhdeksi tarkoitukseen perustuvan rajoituksen pääasialliseksi osatekijäksi.

                           vi

                           Valittaja väittää kuudennessa perusteessaan, että unionin yleinen tuomioistuin teki virheen tukeutuessaan tosiseikkoja koskeviin päätelmiin, jotka eivät ilmenneet patentteja koskevien sovintosopimusten sanamuodosta, tarkoitukseen perustuvaa rajoitusta koskevan toteamuksensa tueksi.

                           vii

                           Valittaja väittää seitsemännessä perusteessaan, että unionin yleinen tuomioistuin teki virheen todetessaan, että Euroopan talousalueeseen liittyvät patentteja koskevat sovintosopimukset ylittivät Lundbeckin patenttien soveltamisalan.

               2)

               Valittajan toinen valitusperuste koskee sitä, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen todetessaan GUK:n ja Lundbeckin olleen potentiaalisia kilpailijoiden patentteja koskevien sovintosopimusten tekemisen aikaan.

                           viii

                           Valittaja väittää kahdeksannessa perusteessaan, että unionin yleinen tuomioistuin teki virheen jättäessään ottamatta huomioon sen, olivatko komission olettamat kahdeksan tapaa päästä markkinoille taloudellisesti toteuttamiskelpoisia tai käytännössä mahdollisia GUK:n kannalta riittävän lyhyellä aikavälillä.

                           ix

                           Valittaja väittää yhdeksännessä perusteessaan, että unionin yleinen tuomioistuin teki virheen kääntäessään todistustaakan potentiaalisen kilpailun osalta.

                           x

                           Valittaja väittää kymmenennessä perusteessaan, että unionin yleinen tuomioistuin teki virheen todetessaan sen olevan merkityksellistä potentiaalista kilpailua koskevalle arvioinnille, että osapuolet olivat tehneet patentteja koskevia sovintosopimuksia.

                           xi

                           Valittaja väittää yhdennessätoista perusteessaan, että unionin yleinen tuomioistuin teki virheen, kun se ei myöntänyt sitä, ettei potentiaalista kilpailua koskevaa arviointia ollut asianmukaista ottaa huomioon ”tarkoituksen perustuvaa rajoitusta” koskevassa arvioinnissa.

               3)

               Valittajan kolmas valitusperuste koskee sitä, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen pysyttäessään komission valittajalle määräämän sakon.

                           xii

                           Valittaja väittää kahdennessatoista perusteessaan, että unionin yleinen tuomioistuin teki virheen todetessaan, että komissiolla oli toimivalta määrätä sakko kantajalle taikka määrätä suurempi kuin symbolinen sakko.


title: Asia C-260/99: Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardian, jaosto III, 27.11.1998 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Excelsior s.n.c. di Pedrotti Bruna & C., aiemmin Excelsior s.n.c. di Costa Rodolfo & C., vastaan Ente Autonomo Fiera Internazionale di Milano ja C.I.F.T.A.T. soc. coop. a.r.l.

text:
C 265/4                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         18.9.1999
II. Täytetäänkö asetuksen 3 artiklan [1 kohdan] a ja d                  1. Voivatko Puolan ja Tšekin kansalaiset suoraan vedota
     [ala]kohdassa asetetut edellytykset, jos kasvinsuojeluaine             sopimuksiin siten, että he voivat vaatia jäsenvaltiolta
     on aikaansaatu patentoidun menetelmäpatentin avulla,                   Puolan sopimuksen 44 artiklassa/Tšekin sopimuksen 45
     minkä seurauksena se sisältää pienemmän määrän siinä                   artiklassa vahvistetusta oikeudesta taloudelliseen toimin-
     väistämättä olevia epäpuhtauksia kuin olemassaoleva sel-               taan ja itsenäiseen ammattiin ryhtymiseen ja sen harjoitta-
     lainen kasvinsuojeluaine, jonka tehoaineosa on sama ja                 miseen sekä yritysten perustamiseen ja johtamiseen johtu-
     jolle on saatu uusi markkinoille saattamista koskeva lupa,             vaa oikeutta maahantuloon ja maassa oleskeluun riippu-
     ja kun kyseiseen menetelmäpatenttiin on viitattu 3 artiklan            matta asianomaisen jäsenvaltion näissä asioissa harjoitta-
     1 kohdan johdantokappaleessa ja a kohdassa tarkoitettuna               masta politiikasta?
     peruspatenttina?
(1) EYVL 1996, L 198, s. 30.                                            2. Jos tähän kysymykseen vastataan myöntävästi: onko jäsen-
                                                                            valtiolla Puolan sopimuksen 58 artiklasta/Tšekin sopimuk-
                                                                            sen 59 artiklasta johtuva oikeus asettaa maahantulolle ja
                                                                            maassa oleskelulle tarkemmin määriteltyjä ehtoja, kuten
                                                                            Alankomaiden noudattamissa periaatteissa mainitut ehdot,
                                                                            muun muassa ehto, jonka mukaan ulkomaalaisen on
Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardian,                       kyettävä hankkimaan elinkeinollaan toimeentuloonsa
jaosto III, 27.11.1998 tekemällään päätöksellä esittämä                     riittävät varat (Vc 1994:n kappaleen A4/4.2.1 mukaan
ennakkoratkaisupyyntö asiassa Excelsior s.n.c. di Pedrotti                  tämä tarkoittaa: vähintään yhtä suuret nettotulot kuin
Bruna & C., aiemmin Excelsior s.n.c. di Costa Rodolfo &                     Algemene Bijstandswetissä tarkoitettu vähimmäistoimeen-
C., vastaan Ente Autonomo Fiera Internazionale di Milano                    tulo)?
                 ja C.I.F.T.A.T. soc. coop. a.r.l.
                         (Asia C-260/99)
                                                                        3. Onko Puolan sopimuksen 44 artiklan/Tšekin sopimuksen
                         (1999/C 265/06)                                    45 artiklan mukaan mahdollista siveellisyyssyistä katsoa,
                                                                            ettei prostituutio kuulu käsitteen ”taloudellinen toiminta ja
Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia on                      itsenäinen ammatti” piiriin, koska se ei sisälly Puolan
pyytänyt 27.11.1998 tekemällään päätöksellä, joka on saapu-                 sopimuksen 44 artiklan ja Tšekin sopimuksen 45 artiklan
nut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 13.7.1999, Euroo-                  4 kohdan johdantokappaleessa ja c alakohdassa olevan
pan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Excelsior s.n.c. di                 kuvauksen piiriin, koska prostituutio on kielletty (useim-
Pedrotti Bruna & C., aiemmin Excelsior s.n.c. di Costa Rodolfo              missa) assosioituneissa valtioissa ja koska prostituutiosta
& C., vastaan Ente Autonomo Fiera Internazionale di Milano                  aiheutuu vaikeasti hallittavia ongelmia, jotka liittyvät pros-
ja C.I.F.T.A.T. soc. coop. a.r.l., ennakkoratkaisua seuraavaan              tituoitujen toimintavapauteen ja itsenäisyyteen?
kysymykseen:
Onko 18.6.1992 annetun direktiivin 92/50/ETY (1) 1 artiklan
                                                                        4. Voidaanko EY:n perustamissopimuksen 43 artiklassa
b kohdassa tarkoitettu julkisoikeudellisen laitoksen käsite
                                                                            (aiempi 52 artikla) esiintyvän käsitteen ”itsenäinen ammat-
sovellettavissa Ente Autonomo Fiera Internazionale di Mila-
                                                                            ti” ja vastaavasti Puolan sopimuksen 44 artiklassa/Tšekin
noon?
                                                                            sopimuksen 45 artiklassa esiintyvän käsitteen ”taloudelli-
                                                                            nen toiminta ja itsenäinen ammatti” välillä tehdä sellainen
(1) EYVL L 209, 24.7.1992, s. 1.                                            ero, että prostituoidun itsenäisesti harjoittama toiminta
                                                                            kuuluu EY:n perustamissopimuksen 43 artiklassa (aiempi
                                                                            52 artikla) esiintyvän käsitteen muttei kuitenkaan sopimus-
                                                                            ten edellä mainitussa artiklassa esiintyvän käsitteen piiriin?
Arrondissementsrechtbank te ’s-Gravenhagen, Amsterda-
min istuntopaikka, 15.7.1999 tekemällään päätöksellä                    5. Jos edelliseen kysymykseen vastataan siten, että siinä
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa A. M. Jany, E.                       tarkoitettu ero voidaan tehdä:
Padevetova, R. Zacalova, Z. Hrubcinova, S. Überlackerova
ja K. A. Szepietowska vastaan valtiosihteeri oikeusminis-
                             teriössä                                       a. onko Puolan sopimuksen 44 artiklan/Tšekin sopimuk-
                                                                                sen 45 artiklan ja tässä määräyksessä tarkoitetun
                         (Asia C-268/99)                                         sijoittautumisvapauden kanssa yhteensopivaa, että itse-
                                                                                näisille elinkeinonharjoittajille, joita tämän määräyksen
                         (1999/C 265/07)                                         3 kohdassa tarkoitetaan, asetetaan toiminnan laajuutta
                                                                                koskevia vähimmäisvaatimuksia sekä rajoituksia,
Arrondissementsrechtbank te ’s-Gravenhage, Amsterdamin                           kuten:
istuntopaikka, on pyytänyt 15.7.1999 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomiostuimen kir-
jaamoon 19.7.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta                          –    yrittäjän on tehtävä ammattitaitoa edellyttävää
ennakkoratkaisua asiassa A. M. Jany, E. Padevetova, R. Zacalo-                        työtä,
va, Z. Hrubcinova, S. Überlackerova ja K. A. Szepietowska
vastaan valtiosihteeri oikeusministeriössä seuraaviin kysymyk-
siin:                                                                            –    edellytetään yrityssuunnitelmaa,


title: Asia T-72/01: Norman Pyresin 23.3.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 150/34                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        19.5.2001
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               –     pariteettikomitea on tehnyt asiaa koskevan päätöksen
                                                                               kantajaa kuulematta
–     kumoaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaajan                –     vastaaja on soveltanut henkilöstösääntöjen 40 artiklaa
      22.5.2000 tekemän päätöksen siltä osin, kuin sillä päätet-               liian ankarasti, sillä tässä artiklassa annetaan nimittävälle
      tiin erottaa kantaja 1.6.2000 lähtien, mutta ei siltä osin,              viranomaiselle mahdollisuus, ei velvollisuutta, erottami-
      kuin kantaja jätettiin sijoittamatta uudelleen 16.7.2000                 seen, jos kieltäytyminen on tapahtunut kaksi kertaa.
      lähtien
–     velvoittaa vastaajan suorittamaan vahinkoa vastaavan
      korvauksen, jonka määrän ensimmäisen oikeusasteen
      tuomioistuin itse määrittää kohtuuden mukaan
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Norman Pyresin 23.3.2001 Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                                siota vastaan nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                                 (Asia T-72/01)
                                                                                (2001/C 150/66)
Nyt esillä olevassa kanteessa vaaditaan kumoamaan nimittävän
viranomaisen päätös, jolla kantajan, joka on yhteisöjen tuo-
moistuimen palveluksessa toimiva juristi-lingvisti, ja yhteisöjen
tuomioistuimen välinen työsuhde katsottiin päättyneeksi sillä                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
perusteella, että kantaja ei ollut palannut hoitamaan tehtäviään
hänelle henkilökohtaisista syistä myönnetyn palkattoman vir-
kavapauden päätyttyä.                                                    Norman Pyres, kotipaikka Bryssel, on nostanut 23.3.2001
                                                                         Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                         messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
                                                                         jan edustajina ovat asianajajat Georges Vandersanden ja Laure
                                                                         Levi.
Kantaja toteaa tältä osin, että hänen palkaton virkavapautensa
alkoi 1.6.1992. Virkavapautta jatkettiin kolme kertaa ja se
päättyi 31.5.1995. Kantajalle tarjottiin henkilöstösääntöjen
40 artiklan perusteella mahdollisuus palata tuomioistuimen               Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
palvelukseen 1.1.1999 lähtien. Kantaja sai 23.11.1998 tiedon
tästä 19.11.1998 päivätystä ehdotuksesta. Kantajan mukaan
tämä ajanjakso oli liian lyhyt myöntävän vastauksen antami-              –     kumoaa kilpailun KOM/TA/99 valintalautakunnan
seen, joten hän ei hyväksynyt ehdotusta. Kantaja ilmoitti                      31.5.2000 tekemän päätöksen, jolla se eväsi kantajan
kuitenkin henkilöstöosastolle, että hänen olisi mahdollista                    osallistumisen suullisiin kokeisiin
palata palvelukseen 16.7.1999 lähtien, jos tätä koskeva ehdo-
tus esitettäisiin hänelle kohtuullisen määräajan kuluessa.
Hänen ehdotuksensa hyväksyttiin kuitenkin vasta vuoden                   –     kumoaa kaikki kilpailua koskevat myöhemmät toimenpi-
1999 toukokuun lopussa päivätyllä kirjeellä, joten kantaja                     teet ja toimet
ehdotti, että hän palaisi palvelukseen vuoden 2000 heinä-
kuussa.
                                                                         –     kumoaa        tarvittaessa      nimittävän     viranomaisen
                                                                               15.12.2000 tekemän päätöksen, jolla hylättiin kantajan
                                                                               tekemä valitus
Kantaja esittää vaatimustensa tueksi seuraavaa:
                                                                         –     velvoittaa vastaajan korvaamaan yhden euron vahingon-
                                                                               korvauksena kantajan kärsimästä vahingosta
–     vastaaja ei ole noudattanut kohtuullista määräaikaa kos-
      kevaa perustetta                                                   –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
 ---pagebreak--- 19.5.2001                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 150/35
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      sellaista hyvän hallinnon periaatetta, jotka olisivat edellyttä-
                                                                         neet, että hänenlaisensa toimenhaltija pidetään komission
                                                                         palveluksessa.
Kantaja vetoaa ensinnäkin siihen, että koska ensimmäinen
kirjallinen koe koski sellaista aihetta, jonka parissa hän on
pitkään työskennellyt ja jonka osalta hänet on tunnustettu
erittäin päteväksi ja asiantuntevaksi, hänen saamansa pistemää-
rä (21/50, vähimmäispistemäärä 25) on ymmärrettävä ainoas-
taan mikäli kilpailun valintalautakunta on tehnyt ilmeisen               Yhdistettyjen asioiden T-63/00 ja T-90/00 (1) poistaminen
arviointivirheen. Kantaja vetoaa lisäksi siihen, että arvioides-                                  rekisteristä
saan hänen koettaan ilmeisen virheellisesti vastaaja on kohdel-
lut häntä eri tavalla kuin muita hakijoita, mikä on johtanut                                    (2001/C 150/67)
syrjintään.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Kantaja vetoaa lisäksi perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin ja
yleisen avoimuusperiaatteen loukkaamiseen, koska vastaaja ei             Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
ole antanut hänelle mitään sellaisia riittäviä ja tarpeellisia           men ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 23.1.2001 antamal-
tietoja, jotka koskevat valintalautakunnan soveltamia tarkkoja           la määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu yhdis-
ja yksityiskohtaisia perusteita ja arviointiperusteiden tehokasta        tetyt asiat T-63/00 ja T-90/00, Lars Bo Rasmussen vastaan
soveltamista hänen tapauksessaan.                                        Euroopan yhteisöjen komissio.
Kantaja vetoaa lopuksi siihen, että vastaaja on päätöksellään            (1) EYVL C 135, 13.5.2000 ja C 163 10.6.2000.
laiminlyönyt sellaista huolenpitovelvollisuutta ja loukannut


title: Asian C-26/01 poistaminen rekisteristä

text:
13.10.2001            FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 289/21
        Asian C-406/00 (1) poistaminen rekisteristä                tu asia C-26/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Rans-
                                                                   kan tasavalta.
                       (2001/C 289/51)
                                                                   (1) EYVL C 61, 24.2.2001.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 11.7.2001
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-406/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Helleenien tasavalta.
(1) EYVL C 372, 23.12.2000.                                                  Asian C-27/01 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2001/C 289/54)
                                                                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 13.7.2001
                                                                   antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
        Asian C-410/00 (1) poistaminen rekisteristä                tu asia C-27/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Luxem-
                                                                   burgin suurherttuakunta.
                       (2001/C 289/52)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 30.4.2001           (1) EYVL C 61, 24.2.2001.
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-410/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Ruotsin kuningaskunta.
(1) EYVL C 28, 27.1.2001.                                                   Asian C-105/01 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2001/C 289/55)
                                                                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 28.5.2001
         Asian  C-26/01 (1) poistaminen rekisteristä               antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                   tu asia C-105/01 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä
                       (2001/C 289/53)                             ennakkoratkaisupyyntö), André van der Plas vastaan Wouter
                                                                   Guis.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 19.6.2001
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-     (1) EYVL C 118, 21.4.2001.


title: Asia C-274/12 P: Valitus, jonka Telefónica SA on tehnyt 1.6.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-228/10, Telefónica v. komissio, 21.3.2012 antamasta määräyksestä

text:
               28.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 227/15

         Valitus, jonka Telefónica SA on tehnyt 1.6.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-228/10, Telefónica v. komissio, 21.3.2012 antamasta määräyksestä
   (Asia C-274/12 P)
   2012/C 227/21
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittaja: Telefónica SA (edustajat: abogado J. Ruiz Calzado, Rechtsanwalt M. Núñez-Müller ja abogado J. Domínguez Pérez)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Valituksenalainen määräys on kumottava

               —

               asiassa T-228/10 nostettu kumoamiskanne on tutkittava ja asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimen käsiteltäväksi

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan kanteen tutkittavaksi ottamista koskevista menettelyistä kummassakin oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1)

               Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen antaessaan määräyksen, joka loukkaa oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan. Esittäessään yleisen toteamuksen siitä, että ennakkoratkaisupyyntömenettely olisi aina asianmukainen ja mahdollinen, unionin yleinen tuomioistuin loukkaa ihmisoikeuksista ja perusvapauksista tehdyn yleissopimuksen 6 ja 13 artiklaan perustuvaa kantajan oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan, joka on nimenomaisesti tunnustettu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa.

               2)

               Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on tulkinnut moniselitteisesti oikeuskäytäntöä, joka koskee valtiontuista tehdyistä sellaisista päätöksistä nostettujen kanteiden tutkittavaksi ottamista, joissa tukijärjestelmä todetaan lainvastaiseksi ja yhteismarkkinoille soveltumattomaksi.

               3)

               Unionin tuomioistuin on tulkinnut SEUT 263 artiklan neljännen kohdan loppuosaa virheellisesti. Unionin yleinen tuomioistuin toteaa oikeudellisesti virheellisesti, että riidanalaisen päätöksen kaltaiset valtiontukia koskevat päätökset edellyttävät perustamissopimuksen uudessa määräyksessä tarkoitettuja täytäntöönpanotoimenpiteitä. Unionin yleinen tuomioistuin sivuuttaa määräyksessään sen, että valtiontukia koskevalla kielteisellä päätöksellä on välitön oikeusvaikutus, se johtaa välittömästi myönnettyjen tukien lainvastaisuuteen ja merkitsee tavallisesti jäsenvaltioiden velvollisuutta periä ne takaisin.


title: Yhdistetyt asiat C-316/07, C-358/07 à C-360/07, C-409/07 ja C-410/07: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 8.9.2010 (Verwaltungsgericht Gießenin ja Verwaltungsgericht Stuttgartin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Markus Stoß (C-316/07), Avalon Service Online Dienste GmbH (C-409/07), Olaf Amadeus Wilhelm Happel (C-410/07), Kulpa Automatenservice Asperg GmbH (C-358/07), SOBO Sport & Entertainment GmbH (C-359/07) ja Andreas Kunert (C-360/07) v. Wetteraukreis (C-316/07, C-409/07, C-410/07) ja Land Baden Württemberg (C-358/07, C-359/07, C-360/07) (EY 43 ja EY 49 artikla — Sijoittautumisvapaus — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Osavaltiotasolla julkisen monopolin tehtäväksi annettu urheiluvedonlyöntien järjestäminen — Tavoite ehkäistä kansalaisten houkuttelemista tuhlaamaan liiallisesti pelitoimintaan ja torjua peliriippuvuutta — Oikeasuhteisuus — Rajoitus, jolla on todella pyrittävä vähentämään pelitilaisuuksia ja rajoittamaan onnenpelitoimintaa johdonmukaisesti ja järjestelmällisesti — Monopolin haltijan toteuttama ja arpajaisiin osallistumiseen kannustava mainonta — Yksityisten toimijoiden mahdollisuus tarjota muita onnenpelejä — Muiden onnenpelien tarjonnan laajentaminen — Toisessa jäsenvaltiossa myönnetty lupa — Vastavuoroisen tunnustamisen velvollisuutta ei ole)

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/7

      Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 8.9.2010 (Verwaltungsgericht Gießenin ja Verwaltungsgericht Stuttgartin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Markus Stoß (C-316/07), Avalon Service Online Dienste GmbH (C-409/07), Olaf Amadeus Wilhelm Happel (C-410/07), Kulpa Automatenservice Asperg GmbH (C-358/07), SOBO Sport & Entertainment GmbH (C-359/07) ja Andreas Kunert (C-360/07) v. Wetteraukreis (C-316/07, C-409/07, C-410/07) ja Land Baden Württemberg (C-358/07, C-359/07, C-360/07)
      (Yhdistetyt asiat C-316/07, C-358/07 à C-360/07, C-409/07 ja C-410/07) (1)

      (EY 43 ja EY 49 artikla - Sijoittautumisvapaus - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Osavaltiotasolla julkisen monopolin tehtäväksi annettu urheiluvedonlyöntien järjestäminen - Tavoite ehkäistä kansalaisten houkuttelemista tuhlaamaan liiallisesti pelitoimintaan ja torjua peliriippuvuutta - Oikeasuhteisuus - Rajoitus, jolla on todella pyrittävä vähentämään pelitilaisuuksia ja rajoittamaan onnenpelitoimintaa johdonmukaisesti ja järjestelmällisesti - Monopolin haltijan toteuttama ja arpajaisiin osallistumiseen kannustava mainonta - Yksityisten toimijoiden mahdollisuus tarjota muita onnenpelejä - Muiden onnenpelien tarjonnan laajentaminen - Toisessa jäsenvaltiossa myönnetty lupa - Vastavuoroisen tunnustamisen velvollisuutta ei ole)
      (2010/C 288/12)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Verwaltungsgericht Gießen ja Verwaltungsgericht Stuttgart

         Pääasian asianosaiset

         Kantajat: Markus Stoß (C-316/07), Avalon Service Online Dienste GmbH (C-409/07), Olaf Amadeus Wilhelm Happel (C-410/07), Kulpa Automatenservice Asperg GmbH (C-358/07), SOBO Sport & Entertainment GmbH (C-359/07) ja Andreas Kunert (C-360/07)

         Vastaajat: Wetteraukreis (C-316/07, C-409/07, C-410/07) ja Land Baden Württemberg (C-358/07, C-359/07, C-360/07)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Ennakkoratkaisupyyntö — Verwaltungsgericht Gießen — EY 43 ja EY 49 artiklan tulkinta — Kansallinen säännös, jolla kielletään rikosoikeudellisten ja hallinnollisten seuraamusten uhalla vetojen kerääminen urheilutapahtumissa ilman toimivaltaisen viranomaisen antamaa lupaa, ja jolla tehdään tällaisen luvan saaminen käytännössä mahdottomaksi valtiollisen monopolin perustamisen vuoksi

         Tuomiolauselma

                  1)

                  EY 43 ja EY 49 artiklaa on tulkittava siten, että

                              a)

                              jotta kyseiset kansalliset viranomaiset voisivat oikeuttaa pääasioissa kyseessä olevien kaltaiset urheiluvedonlyönteihin ja arpajaisiin liittyvät julkiset monopolit tavoitteella torjua peliriippuvuutta ja ehkäistä kansalaisten houkuttelemista tuhlaamaan liiallisesti pelitoimintaan, niiden ei tarvitse kyetä esittämään tutkimusta, jolla osoitetaan kyseisten toimenpiteiden oikeasuhteisuus ja joka on tehty ennen näiden toteuttamista

                              b)

                              se, että jäsenvaltio suosii tällaista monopolia verrattuna järjestelmään, jossa sallitaan sellaisten yksityisten toimijoiden toiminta, joilla on lupa harjoittaa toimintaansa sellaisen lainsäädännön mukaisesti, jolla ei myönnetä yksinoikeuksia, voi olla suhteellisuusperiaatteen mukaista, jos korkeatasoisen kuluttajansuojan tavoitteen saavuttamiseksi kyseisen monopolin käyttöönoton lisäksi annetaan oikeussääntöjä, joilla voidaan taata, että kyseisen monopolin haltija kykenee tosiasiallisesti tavoittelemaan johdonmukaisesti ja järjestelmällisesti tällaista päämäärää siihen määrällisesti oikein mitoitetulla ja laadullisesti sitä varten muokatulla tarjonnalla, jota viranomaiset valvovat tiukasti

                              c)

                              se, että jäsenvaltion viranomaiset saattavat kohdata tiettyjä vaikeuksia taatessaan, että kyseisen jäsenvaltion ulkopuolelle sijoittautuneet pelien ja vedonlyöntien järjestäjät noudattavat monopolijärjestelmää, kun ne tekevät internetissä sen vastaisesti vedonlyöntisopimuksia mainittujen viranomaisten alueellisen toimivallan piiriin kuuluvien henkilöiden kanssa, ei sellaisenaan vaikuta siihen, onko tällainen monopoli sopusoinnussa perustamissopimuksen kyseisten määräysten kanssa

                              d)

                              tilanteessa, jossa kansallinen tuomioistuin toteaa samanaikaisesti, että

                                          —

                                          tällaisen monopolin haltijan mainontatoimet, jotka liittyvät monopolin haltijan tarjoamiin muuntyyppisiin onnenpeleihin, eivät rajoitu siihen, mikä on tarpeen kuluttajien kanavoimiseksi kyseisen haltijan pelitarjontaan ohjaamalla heitä pois muista peleistä, jotka eivät ole laillisia, vaan niillä pyritään lisäämään kuluttajien luonnollista peliviettiä ja kannustamaan heitä osallistumaan aktiivisesti peleihin pelitoiminnasta saatavien tuottojen maksimoimiseksi

                                          —

                                          luvan saaneet yksityiset toimijat voivat tarjota muuntyyppisiä onnenpelejä ja

                                          —

                                          toimivaltaiset viranomaiset harjoittavat tai sietävät muiden onnenpelityyppien, jotka eivät kuulu kyseisen monopolin alaan ja jotka voivat johtaa riippuvuuden syntymiseen helpommin kuin siihen kuuluvat pelit, osalta tarjonnan laajentamispolitiikkaa, joka kehittää ja edistää pelitoimintaa, erityisesti siitä saatavien tulojen maksimoimiseksi,

                                    kyseinen kansallinen tuomioistuin voi laillisesti katsoa, ettei tällainen monopoli ole omiaan takaamaan monopolin perusteena olevan päämäärän eli peliriippuvuuden torjumisen ja sen ehkäisemisen, että kansalaisia houkutellaan tuhlaamaan liiallisesti pelitoimintaan, toteuttamista rajoittamalla pelitilaisuuksia sekä kyseisen alan toimintaa johdonmukaisesti ja järjestelmällisesti.

                  2)

                  EY 43 ja EY 49 artiklaa on tulkittava siten, että unionin oikeuden nykytilassa se, että toimijalla on jäsenvaltiossa, johon se on sijoittautunut, lupa tarjota onnenpelejä, ei estä toista jäsenvaltiota asettamasta unionin oikeuden vaatimusten mukaisesti viranomaistensa myöntämän luvan saamista edellytykseksi sille, että kyseinen toimija voi tarjota tällaisia palveluja jälkimmäisen jäsenvaltion alueella sijaitseville kuluttajille.

         (1)  EUVL C 269, 10.11.2007

         EUVL C 283, 24.11.2007.


title: Asia T-329/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.10.2014 – Chatzithoma v. komissio ja EKP (Kumoamiskanne — Kyproksen vakaustukiohjelma — Euroryhmän julkilausuma Kyproksen pankkisektorin uudelleenjärjestelystä — Virheellinen maininta vastaajasta kannekirjelmässä — Tutkimatta jättäminen)

text:
               15.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 448/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.10.2014 – Chatzithoma v. komissio ja EKP
   (Asia T-329/13) (1)

   ((Kumoamiskanne - Kyproksen vakaustukiohjelma - Euroryhmän julkilausuma Kyproksen pankkisektorin uudelleenjärjestelystä - Virheellinen maininta vastaajasta kannekirjelmässä - Tutkimatta jättäminen))
   (2014/C 448/30)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Petros Chatzithoma (Nikosia, Kypros) ja Elenitsa Chatzithoma (Nikosia) (edustajat: asianajajat E. Efstathiou, K. Efstathiou ja K. Liasidou)

      Vastaajat: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Smulders, J.-P. Keppenne ja M. Konstantinidis) ja Euroopan keskuspankki (EKP) (asiamiehet: A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan ja F. Athanasiou, avustajinaan asianajajat W. Bussian, W. Devroe ja D. Arts)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa unionin yleistä tuomioistuinta vaaditaan kumoamaan 25.3.2013 annettu euroryhmän julkilausuma muun muassa Kyproksen pankkisektorin uudelleenjärjestelystä.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Petros Chatzithoma ja Elenitsa Chatzithoma vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja heidät velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission ja Euroopan keskuspankin (EKP) oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 252, 31.8.2013.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN ANTAMA LAUSUNTO 3/94, 13 päivänä joulukuuta 1995 (GATT - WTO - Banaanien puitesopimus)

text:
2.3.96              m                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 64/7
     taminen, joiden mukaan jalkapalloseurat saavat käyttää               YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN ANTAMA
     otteluissa, jotka pelataan kyseisten urheiluliittojen jär                          LAUSUNTO 3/94,
     jestämissä kilpailuissa, ainoastaan tiettyä määrää sellai                     13 päivänä joulukuuta 1995 ( J )
     sia ammattipelaajia, jotka ovat muun kuin kyseisen
     jäsenvaltion kansalaisia.                                             (GATT — WTO — Banaanien puitesopimus)
                                                                                ( 96/C 64/ 14 )
3 ) ETY:n perustamissopimuksen 48 artiklan välittömiin
     oikeusvaikutuksiin ei voida perustaa vaatimuksia, jotka
     koskevat sellaisia siirtokorvauksia tai sellaisia pelaajan     Saksan liittotasavalta on pyytänyt EY:n perustamissopi
     harjoittelusta tai kehittymisestä maksettavia korvauk         muksen 228 artiklan 6 kohdan mukaisesti 25.7.1994
     sia, jotka on jo maksettu tämän tuomion julistamispäi         esittämällään lausuntopyynnöllä yhteisön tuomioistuimelta
     vään mennessä tai jotka on maksettava sellaisten               lausuntoa siitä, onko Euroopan yhteisöjen ja Kolumbian,
     sitoumusten täyttämiseksi, jotka ovat syntyneet ennen          Costa Rican, Nicaraguan sekä Venezuelan välinen banaa
     tätä päivää, paitsi jos kyseiset oikeussubjektit ovat          nien puitesopimus yhteensopiva perustamissopimuksen
     nostaneet kanteen tai tehneet vastaavan vaatimuksen            kanssa ; Saksan liittotasavalta on esittänyt yhteisöjen
     sovellettavan kansallisen oikeuden mukaisesti ennen            tuomioistuimelle seuraavat kysymykset:
     tätä päivää.
                                                                    a ) Onko komission 28 . ja 29.3.1994 allekirjoittama
(!) EYVL N:o C 312 , 18.11.1993
                                                                         banaanien puitesopimus neuvoteltu menettelylliseltä
                                                                        kannalta säännönmukaisesti eli onko se neuvoteltu
                                                                        — neuvoston antaman riittävän valtuutuksen perus
                                                                            teella ja
     YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MAARAYS
                     (ensimmäinen jaosto ),                             — neuvoston antamia neuvotteluohjeita noudattaen ?
                 14 päivänä joulukuuta 1995 ,
asiassa C-l 73/95 P, Anne Hogan vastaan Euroopan yhtei             b ) Onko banaanien puitesopimus asiasisällöltään yhteen
                     söjen tuomioistuin ( 1 )                           sopiva perustamissopimuksen määräysten kanssa ?
(Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen perusteet selvästi
          puuttuvat ja joka on selvästi perusteeton)                Yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa : presi
                          ( 96/C 64/ 13 )                           dentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat
                                                                    C. N. Kakouris, D. A. O. Edward ja G. Hirsch, tuomarit
                                                                    G. F. Mancini, F. A. Schockweiler ( esittelevä tuomari ), J. C.
                  (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                    Moitinho de Almeida, P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann, J. L.
                                                                    Murray, P. Jann, H. Ragnemalm ja L. Sevon, kuultuaan
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan               ensimmäistä julkisasiamiestä G. Tesauroa sekä julkisasia
   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)               miehiä C. O. Lenz, F. G. Jacobs, A. La Pergola, G. Cosmas,
                                                                    P. Leger, M. B. Elmer, N. Fennelly ja D. Ruiz-Jarabo
Asiassa C-173/95 P, Anne Hogan, Euroopan parlamentin                Colomer, on antanut seuraavan lausunnon:
virkamies, kotipaikka Luxemburg, edustajanaan asianajaja
Giancarlo Lattanzi, Massa-Carrare, prosessiosoite Luxem
burgissa 33 , rue Godchaux, Luxembourg, jossa valittaja             Lausunnon antaminen lausuntopyynnöstä raukeaa.
vaatii muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäi
sen oikeusasteen tuomioistuimen ( neljäs jaosto ) asiassa           (') EYVL N:o C 275 , 1.10.1994
T-497/93 , Hogan vastaan yhteisöjen tuomioistuin ( Kok .
1995 , 11-703 ), 29.3.1995 antaman tuomion kumoamista ,
vastapuolena : Euroopan yhteisöjen tuomioistuin ( asiamie
hinä Luigia Maggioni ja Niels Lierow ), yhteisöjen tuomio
istuin ( ensimmäinen jaosto ), toimien kokoonpanossa :
jaoston puheenjohtaja D. A. O. Edward sekä tuomarit P.
Jann ( esittelevä tuomari ) ja M. Wathelet, julkisasiamies : A.
La Pergola, kirjaaja : R. Grass, on antanut 14.12.1995              Saksan liittotasavallan 18.12.1995 Euroopan yhteisöjen
määräyksen, jonka määräysosa on seuraava :                                       komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                ( Asia C-396/95 )
1 ) Valitus hylätään.
                                                                                ( 96/C 64/15 )
1 ) Valittaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
     lut.                                                           Saksan liittotasavalta on nostanut 18.12.1995 Euroopan
                                                                    yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
(') EYVL N:o C 208 , 12.8.1 995                                     komissiota vastaan . Kantajan asiamies on Ministerialrat Dr.
                                                                    Ernst Röder, Saksan liittovaltion talousministeriö, D-53107
                                                                    Bonn .