title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (neljäs jaosto) 6 päivänä heinäkuuta 2000 asiassa C-399/99 P, Fratelli Murri SpA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valitus – Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Vanhentumisaika)

text:
25.11.2000              FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 335/23
menettelystä 28 päivänä maaliskuuta 1983 annetun neuvos-                 1)    Valitus hylätään.
ton direktiivin 83/189/ETY (EYVL L 109, s. 8), jätteistä annetun
direktiivin 75/442/ETY muuttamisesta 18 päivänä maaliskuuta              2)    Fratelli Murri SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
1991 annetun neuvoston direktiivin 91/156/ETY (EYVL L 78,                      kulut.
s. 32) ja pakkauksista ja pakkausjätteistä 20 päivänä joulukuuta
1994 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
94/62/EY (EYVL L 365, s. 10) tulkinnasta, yhteisöjen tuomiois-           (1) EYVL C 20, 22.1.2000.
tuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́guez Igle-
sias, jaostojen puheenjohtajat J. C. Moitinho de Almeida,
D. A. O. Edward, L. Sevón (esittelevä tuomari) ja R. Schintgen
sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann, A. La Pergola,
J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann, H. Ragnemalm, M. Wathe-
let, V. Skouris ja F. Macken, julkisasiamies: F. G. Jacobs; kirjaaja:
R. Grass, on antanut 28.6.2000 määräyksen, jonka määräysosa
on seuraava:                                                                    YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
Pariisin Cour d’Appelin esittämä ennakkoratkaisupyyntö, joka on                                    (toinen jaosto)
saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 27.3.2000, jätetään tutki-
matta.
                                                                                13 päivänä heinäkuuta 2000
(1) EYVL C 163, 10.6.2000.
                                                                         asiassa C-8/99 P, Carmen Gómez de Enterrı́a y Sanchez
                                                                                vastaan Euroopan parlamentti (1)
                                                                         (Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain
                                                                                puuttuvat ja joka on osittain perusteeton)
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                                      (2000/C 335/43)
                           (neljäs jaosto)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                   6 päivänä heinäkuuta 2000
asiassa C-399/99 P, Fratelli Murri SpA vastaan Euroopan                  (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                      yhteisöjen komissio(1)                                           tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Valitus – Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Vanhentu-                Asiassa C-8/99 P, Carmen Gómez de Enterrı́a y Sanchez,
                              misaika)                                   Euroopan parlamentin entinen virkamies, kotipaikka Luxem-
                                                                         burg, edustajanaan asianajaja Eric Boigelot, Brussel, ja proses-
                         (2000/C 335/42)                                 siosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Louis Schiltz, 2 rue
                                                                         du Fort Rheinsheim, jossa valittaja on vaatinut muutoksen-
                                                                         haussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                        mioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-131/97, Carmen
                                                                         Gómez de Enterrı́a y Sanchez vastaan Euroopan parlamentti,
                                                                         17.11.1998 antaman tuomion (Kok. H. 1997, s. I-A-613 ja
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen         II-1855) kumoamista, vastapuolena: Euroopan parlamentti
             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                     (asiamiehinään M. Peter ja J. Sant’Anna, avustajanaan asianajaja
                                                                         D. Waelbroeck), yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toi-
Asiassa C-399/99 P, Fratelli Murri SpA, kotipaikka Rooma,                mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. Schintgen sekä
edustajanaan asianajaja K. G. von Luschka, Chieming, proses-             tuomarit G. Hirsch (esittelevä tuomari) ja V. Skouris, julkisasia-
siosoite Luxemburgissa asianajotoimisto C. Medernach,                    mies: N. Fennelly, kirjaaja: R. Grass, on antanut 13.7.2000
8–10 rue Mathias Hardt, jossa valittaja on vaatinut muutoksen-           määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
haussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-106/98, Fratelli              1)    Valitus hylätään.
Murri vastaan komissio, 4.8.1999 antaman määräyksen (ei
vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) kumoamista, vasta-              2)    Carmen Gómez de Enterrı́a y Sanchez velvoitetaan korvaamaan
puolena: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään                           oikeudenkäyntikulut.
B. Brandtner ja B. Martenczuk), yhteisöjen tuomioistuin (neljäs
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
D. A. O. Edward sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn (esittelevä tuo-          (1) EYVL C 71, 13.3.1999.
mari) ja A. La Pergola, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja:
R. Grass, on antanut 6.7.2000 määräyksen, jonka määräysosa
on seuraava:


title: Asia T-220/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 5.9.2007 — JAKO-O v. SMHV — P.I. Fashion (JAKO-O)

text:
               20.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/41

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 5.9.2007 — JAKO-O v. SMHV — P.I. Fashion (JAKO-O)
   (Asia T-220/06) (1)

   (2007/C 247/68)

      Oikeudenkäyntikieli: englanti

   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EYVL C 249, 14.10.2006.


title: Asia T-305/08: Kanne 11.8.2008 — Italia v. komissio

text:
               25.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/31

         Kanne 11.8.2008 — Italia v. komissio
   (Asia T-305/08)
   (2008/C 272/58)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamies: avvocato dello Stato F. Arena)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Tonnikalaa Atlantin valtamerellä pituuspiirin 45 astetta läntistä pituutta itäpuolella sekä Välimerellä kalastavia kurenuotta-aluksia koskevista kiireellisistä toimenpiteistä 12.6.2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 530/2008 (EUVL L 155, 13.6.2008) 1 artikla on kumottava siltä osin kuin siinä kielletään Italian lipun alla purjehtivilta tai näissä maissa rekisteröidyiltä kurenuotta-aluksilta tonnikalan kalastus Atlantin valtamerellä pituuspiirin 45 astetta läntistä pituutta itäpuolella sekä Välimerellä 16 päivästä kesäkuuta 2008 sekä siltä osin kuin siinä kielletään kyseisiltä aluksilta myös pyydetyn kannan aluksella pitäminen, altaaseen lihotettavaksi tai kasvatettavaksi paneminen, jälleenlaivaaminen, siirtäminen tai purkaminen mainitusta päivästä alkaen.

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Italian hallitus on riitauttanut Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa tonnikalaa Atlantin valtamerellä pituuspiirin 45 astetta läntistä pituutta itäpuolella sekä Välimerellä kalastavia kurenuotta-aluksia koskevista kiireellisistä toimenpiteistä 12.6.2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 530/2008 (EUVL L 155, 13.6.2008) 1 artiklan.
   Kanne perustuu viiteen kanneperusteeseen.
   Kantaja väittää ensimmäisessä kanneperusteessa, että riidanalaisen asetuksen perustelut puuttuvat täysin, koska toteamusta, jonka mukaan Italian lipun alla purjehtiville tai siellä rekisteröidyille aluksille myönnetyt kalastusmahdollisuudet katsotaan kokonaan käytetyiksi 16.6.2008, ei ole tuettu millään muilla seikoilla kuin pelkällä viittauksella komission hallussa oleviin, täsmentämättömiin tietoihin ja komission tarkastajien kertomusten sisältöön (jota ei myöskään ole täsmennetty).
   Toisessa kanneperusteessa kantaja vetoaa toimivallan ylittämiseen ja väittää, että komissio ei ole toteuttanut neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 7 artiklassa tarkoitettua kiireellistä toimenpidettä tuossa säännöksessä säädettyjen edellytysten perusteella vaan päinvastoin tarkoituksena puuttua eräisiin jäsenvaltiolle neuvoston asetuksen (EY) N:o 1559/2007 nojalla kuuluvien velvoitteiden oletettuihin noudattamatta jättämisiin.
   Kolmannessa kanneperusteessa vedotaan asetuksen N:o 2371/2002 7 ja 26 artiklan rikkomiseen, koska kantajan mukaan komission esittämien tosiseikkoihin perustuvien toteamusten perusteella olisi voitu korkeintaan toteuttaa mainitussa 26 artiklassa tarkoitetut toimenpiteet (tuossa säännöksessä säädettyä menettelyä noudattaen) mutta ei 7 artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä.
   Neljännessä kanneperusteessa kantaja väittää, että riidanalaista toimenpidettä rasittaa tosiseikkojen vääristäminen, koska Italian viranomaisten komissiolle toimittamista tiedoista käy ilmi, että myös riidanalaisen asetuksen antamispäivää seuranneena ajanjaksona Italian lipun alla purjehtivien alusten kalastama tonnikalamäärä oli alle 50 prosenttia myönnetystä kiintiöstä, joten se tosiseikkoihin perustuva toteamus, johon riitautettu toimenpide perustuu (Italian lipun alla purjehtivat alukset ovat käyttäneet loppuun kalastusmahdollisuudet) on virheellinen.
   Viidennessä ja samalla viimeisessä kanneperusteessa kantaja vetoaa perustelujen puuttumiseen asetuksen N:o 1559/2007 rikkomisten osalta; myös näihin on riidanalaisessa toimenpiteessä viitattu yleisesti, täsmentämättä niiden luonnetta tai niitä seikkoja, joiden perusteella on katsottu, että kantajana oleva jäsenvaltio on jättänyt noudattamatta sille kyseisen asetuksen nojalla kuuluvia jäsenyysvelvoitteitaan.


title: Enosi Tsimentoviomichanion Elladosin 11.4.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-103/95)

text:
N:o C 208/26         [_Ff                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      12.8.95
edustajanaan asianajaja Jean-François Le Petit, Rennes,            Jean-Pierre Landuyt'n 17.3.1995 Euroopan yhteisöjen
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Aloyse                             komissiota vastaan nostama kanne
May, 31 , Grand Rue, on nostanut 17.3.1995 Euroopan                                         (Asia T-94/95 )
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.                                              ( 95/C 208/58 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
istuin
                                                                   Gaec Landuyt-Lagan yhteydessä maanviljelystä harjoittava
                                                                   maanviljelijä Jean-Pierre Landuyt, Grisolles ( Ranska ),
                                                                   edustajanaan asianajaja Jean-François Le Petit, Pariisi,
— velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission maksamaan               prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Aloyse
     Euroopan yhteisön neuvoston 13.5.1993 antamassa               May, 31 , Grand Rue , on nostanut 17.3.1995 Euroopan
     asetuksessa N:o 93 C 15712 määrätyn hänelle kuuluvan          yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
     hyvityksen ja määrää vastaajan suorittamaan sen mai          kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
     nitun asetuksen mukaisesti;
                                                                   Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                   istuin
— velvoittaa maksettavaksi kahdeksan prosentin viivästys
     korkoa 19.5.1992 lukien saman asetuksen 12 artiklan           — velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission maksamaan
     mukaisesti ;                                                       Euroopan yhteisön neuvoston 13.5.1993 antamassa
                                                                        asetuksessa N:o 93 C 15712 määrätyn hänelle kuuluvan
— velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission maksamaan                    hyvityksen ja määrää suorittaman sen mainitun asetuk
     viisikymmentä tuhatta Ranskan frangia ( 50 000 FRF )               sen mukaisesti;
     kuluina , joita ei voi lukea oikeudenkäyntikuluihin, tai      — velvoittaa maksettavaksi kahdeksan prosentin viivästys
     suorittamaan vastaavan määrän ecuina sekä velvoittaa
                                                                        korkoa 19.5.1992 lukien saman asetuksen 12 artiklan
     sen korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.                         mukaisesti;
                                                                   — velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission maksamaan
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    viisikymmentä tuhatta 50 000 Ranskan frangia ( FRF )
                                                                        kuluina, joita ei voi lukea oikeudenkäyntikuluihin, tai
                                                                        velvoittaa suorittamaan vastaavan määrän ecuina sekä
Kantajana      oleva    maanviljelijä on asetuksen      ( ETY )
N:o 1078/77 mukaisesti sitoutunut olemaan toimittamatta                 korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.
maitoa ja hänelle on vuonna 1989 jaettu väliaikainen
erityinen viitemäärä sekä tehty asetuksen ( ETY ) N:o 2187/         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
 93 mukainen hyvitystä koskeva tarjous; hän kohdistaa               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
 kanteensa Office National Interprofessionnel du Lait'n             asiassa T-93/95 Laga esitettyjä perusteita ja pääasiallisia
 ( ONILAIT) päätöstä vastaan, jossa kieltäydyttiin suoritta        perusteluja .
 masta hänelle tätä hyvitystä sillä perusteella, että hänen
erityistä viitemääräänsä ei voida katsoa lopulliseksi, koska
 vastoin asetuksen ( ETY ) N:o 857/84 3 artiklan 3 kohdan
 säännöksiä hän ei ollut itse aloittanut uudelleen maidon
 tuotantoa .                                                        Enosi Tsimentoviomichanion Elladosin 11.4.1995 Eu
                                                                      roopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
 Kantaja katsoo, että valituksenalainen päätös on syntynyt                                  (Asia T-103/95 )
 toimivaltaisen viranomaisen suorittaman virheellisen tosi                                   ( 95/C 208/59 )
 asioiden arvioinnin tuloksena . Tämän osalta hän korostaa,
 että koska prefektuurin päätös, jossa hänelle myönnettiin                          (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
 väliaikainen erityinen viitemäärä , oli myöhässä , Gaec Lan
 duyt-Lagassa vuoroviljelty 188,002 hehtaarin pinta-ala oli         Yhdistys Enosi Tsimentoviomichanion Ellados ( ETE), koti
 jo otettu vehnän ja rapsin viljelyyn, kun taas karjan              paikka Ateena , edustajinaan asianajaja Ioannis Georgakis,
 ruokinnan kannalta olisi ollut tarpeen pyrkiä viljelemään          Ateena , ja asianajaja mana Golfinopoulou, Ateena , proses
 maissia . Tästä syystä kantajan oli pakko antaa lehmiä             siosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Tom Loesch, 11 ,
 vuokralle, koska hän ei pystynyt tässä tilanteessa muo            rue Goethe, L-1011 Luxembourg, on nostanut 11.4.1995
 dostamaan karjaa ajoissa . Tällainen väliaikainen vuokraa         Euroopan         yhteisöjen      ensimmäisen    oikeusasteen
 minen ei ole kuitenkaan millään tavoin käytännön tai               tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
 noudatettujen tapojen vastaista , kun on näytettävissä             vastaan .
 toteen, että hänellä oli maidon tuotantoon tarvittava
 välineistö käytössään ja että Uriane-kokeen perusteella on         Kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta
 osoitettavissa , että nämä lehmät siirrettiin kantajan koko
 naisuudessaan hoitamalle maatilalle .
                                                                    — kumoamaan komission EY:n perustamissopimuksen
                                                                        85 artiklan soveltamisesta 30 päivänä marraskuuta
                                                                         1994 tekemän päätöksen 94/815/EY ( asiat IV. 33 . 126 ja
                                                                        33.322 — Sementti ) siltä osin kuin se koskee kanta
                                                                        jaa;
 ---pagebreak---  12.8.95              FI 1                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 208/27
 — toissijaisesti, alentamaan edellä mainitussa päätöksessä         erityisenä tarkoituksenaan estää kreikkalaisen sementin
     kantajalle määrätyn sakon määrää ;                             tuonti muille yhteisössä sijaitseville markkinoille .
                                                                    Kantaja esittää myös , ettei komissio ole käyttänyt yhtenäisiä
 — velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäynti               kriteerejä saadakseen selville, kenen niistä jäsenistä, jotka
     kulut, mukaan lukien kantajan asiamiehenä toimivan             osallistuivat siihen valtuuskunnan puheenjohtajien ko
     asianajajan palkkiot;                                          koukseen, jossa päätettiin ryhtyä rikkomuksiin, on katsot
                                                                    tava osallistuneen laittomaan sopimukseen, ja että komissio
                                                                    on määrittänyt mielivaltaisesti ETE:n väitetyn rikkomuksen
                                                                    keston .
— määräämään muista tuomioistuimen tarpeellisiksi kat
     somista toimenpiteistä .
                                                                    Kantaja huomauttaa vielä , että koska Cembureaun jäsenten
                                                                    välinen hintatietojen vaihto ei ole hyödyttänyt niitä kaupal
                                                                    lisesti, tietojen vaihto ei voi vaikuttaa eikä se ole vaikuttanut
                                                                    yhteisön sisäiseen kauppaan .
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                    Sitä paitsi kantaja arvioi, että sen osallistuminen ECEC:n
                                                                    toimintaan ei ole millään tavoin moitittavaa, ja se katsoo
 Riidanalaisella päätöksellään komissio on todennut, että           komission perustelujen olevan täysin vailla oikeudellista ja
 kantaja on kyseisenä aikana ryhmittynyt yhteen kreikka            johdonmukaista pohjaa , kun komissio katsoo ECEC:n
 laisten sementtiä tuottavien yhtiöiden kanssa ja rikkonut          olevan säännösten vastainen vain siksi , että sen jäsenet ovat
 näin yhdessä muiden kansallisten sementtiteollisuuden              samalla Cembureaun ja European Policy Committeen
yhdistysten ja muiden sementtiä tuottavien yritysten kanssa         ( Euroopan vientipolitiikkaa käsittelevä komitea, jäljem
 EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan määrä              pänä EPC ) jäseniä; lisäksi kantaja katsoo, että komissio on
yksiä . Perustamissopimusta on rikottu, koska kantaja on            määritellyt ECEC:n väitettyjen rikkomusten alkamisen ja
osallistunut a ) sopimukseen, jonka tarkoituksena on                loppumisen ajankohdat epämääräisesti ja virheellisesti .
suojata kotimaisia markkinoita ja säännellä sementin liik
kumista maasta toiseen; b ) sopimuksiin, jotka koskevat             Kantajan mukaan komissio ei ole näyttänyt toteen esittä
hintatietojen vaihtoa ensin mainitun sopimuksen toteutta           miään väitteitä eikä se ole perustellut päätöstään riittävästi;
misen helpottamiseksi , sekä Cembureaun ( eurooppalainen            komissio ei ole myöskään antanut ETE:lle tilaisuutta
sementtiyhdistys ) valtuuskuntien puheenjohtajien ja halli        tutustua kaikkeen asiaan liittyvään asiakirja-aineistoon,
tuksen kokouksiin; ja c ) European Cement Export Com               siltä osin kuin komissio on saattanut kantajan tietoon vain
mitteen ( jäljempänä ECEC ) yhdenmukaistettuihin menette           osan väitetiedoksiannosta .
lytapoihin tietojen vaihtamisesta sekä yhteisön että kolman
sien maiden markkinatilanteesta , jotta yhteisössä kilpaile        Lopuksi kantaja väittää, että komissio on rikkonut yhden
vien yritysten tunkeutuminen muille kansallisille markkino        vertaisen kohtelun periaatetta, suhteellisuusperiaatetta ja
ille yhteisössä estettäisiin . Näistä rikkomuksista komissio        asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan säädöksiä määrä
on määrännyt kantajalle 100 000 ecun suuruisen sakon.              tessään kantajalle yhtä suuren sakon kuin muillekin yh
                                                                   distyksille, joiden on katsottu osallistuneen useampiin ja
                                                                   vakvampiin rikkomuksiin .
Kantaja huomautta aluksi, että kuten komissiokin nimen
omaisesti toteaa, vuoden 1985 loppuun asti kreikkalaisen
sementin markkinat olivat perinteisesti Lähi-idässä ja Poh
jois-Afrikassa , joten siihen asti ETE:ä ei pidä yhdistää
osalliseksi " kotimaisten markkinoiden suojaamisen periaat
teeseen ", koska ETE:n jäsenillä ei ollut tarvetta toimia
yhteisön markkinoilla eikä syytä suojata näitä markkinoita .
Kuitenkin myös sen jälkeen , kun arabimaiden ja Pohjois           Tsimenta Chalkidos AE:n 12.4.1995 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
Afrikan markkinat romahtivat ja kreikkalainen sementti
teollisuus alkoi toimia yhteisön sisäisillä markkinoilla,                                    ( Asia T-104/95 )
kreikkalaisen sementin myynnin nopeasta kasvusta voidaan                                       ( 95/C 208/60 )
päätellä , että ETE oli ainoa Cembureaun jäsen, joka
käytännössä vastusti periaatetta suojata kotimaisia markki
noita .                                                                              (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
                                                                   Tsimenta Chalkidos AE, kotipaikka Ateena , edustajanaan
Sitä paitsi kantaja katsoo, että on epäjohdonmukaista vain         asianajaja Panagiotis Bernitsas, Ateena, prosessiosoite
Cembureaun jäsenyyden perusteella rinnastaa kantaja                Luxemburgissa c/o asianajaja Philippe Dupont, asianajotoi
niihin muihin jäseniin , joita syytetään esitettyjen asiakirjo    misto Arendt & Medernach, 8—10, rue Mathias Hardt,
jen perusteella tietystä laittomasta toiminnasta . Kantaja         B.P. 39 , L-2010 Luxembourg, on 12.4.1 995 nostanut
esittää , että tärkeimmät eurooppalaiset sementin tuottajat        Euroopan           yhteisöjen      ensimmäisen       oikeusasteen
toimivat Cembureaun ulkopuolella, ja joka tapauksessa              tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
ETE:n siitä tietämättä , ainoastaan oman etunsa vuoksi,            vastaan .


title: Asia C-295/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa, CAAD) (Portugali) on esittänyt 22.5.2017 – MEO – Serviços de Comunicações e Multimédia SA v. Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               7.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 256/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa, CAAD) (Portugali) on esittänyt 22.5.2017 – MEO – Serviços de Comunicações e Multimédia SA v. Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Asia C-295/17)
   (2017/C 256/10)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa, CAAD)

      Pääasian asianosaiset

      Hakija: MEO – Serviços de Comunicações e Multimédia SA

      Vastapuoli: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 2006/112/EY (1) 2 artiklan 1 kohdan c alakohtaa, 64 artiklan 1 kohtaa, 66 artiklan a alakohtaa ja 73 artiklaa tulkittava siten, että (televisio-, internet-, matkapuhelin- ja lankapuhelinpalveluita tarjoavan) televiestintäoperaattorin on suoritettava arvonlisäveroa ja perittävä sitä asiakkailtaan silloin, kun sopimus päättyy asiakkaasta johtuvasta syystä ennen kuin sopimukselle määritetty vähimmäisvoimassaoloaika on täyttynyt ja kun operaattori saa ennalta määritetyn maksun, jonka suuruus vastaa asiakkaan maksamaa kuukausimaksua kerrottuna vähimmäisvoimassaoloajasta jäljellä olevien sopimuskuukausien määrällä, ja mainitun summan laskuttamisen ajankohtana – ja saatavan tosiasiallisen suorittamisen ajankohdasta riippumatta – palvelun tarjoaja on jo lopettanut palvelun toimittamisen, jos

                           a)

                           laskutettavan maksun sopimuksellisena tarkoituksena on kannustaa asiakasta olemaan päättämättä sopimusta ennen sen vähimmäisvoimassaoloajan umpeutumista sekä korvata operaattorille vähimmäisvoimassaoloajan toteutumatta jäämiseen liittyvää vahinkoa, joka aiheutuu etenkin niiden tulojen menettämisestä, joita se olisi saanut kyseisen sopimuskauden jatkuessa loppuun asti, alemmista hinnoista sopimisesta, laitteiden tai muun tarjonnan maksuttoman ja hinnaltaan alennetun käyttöoikeuden tarjoamisesta sekä markkinointi- ja asiakashankintakulujen maksamisesta,

                           b)

                           tällaisista hankituista määräaikaisista sopimuksista maksetaan sopimuksen hankkijalle suurempi palkkio kuin sopimuksista, joiden vähimmäisvoimassaoloaikaa ei ole määritetty, ja sopimusten hankkijoiden palkkio määräytyy molemmissa tapauksissa (määräaikaisissa ja muissa sopimuksissa) hankituissa sopimuksissa sovittujen kuukausimaksujen perusteella, ja

                           c)

                           laskutettavaa summaa voidaan kansallisten oikeussääntöjen perusteella pitää sopimussakkona?

               2)

               Jos yksi tai useampi ensimmäisen ennakkoratkaisukysymyksen kohta jää toteutumatta, vaikuttaako se ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen annettavaan vastaukseen?

      (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL 2006. L 347, s. 1).


title: Asia C-265/09 P: Valitus, jonka sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) on tehnyt 15.7.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-23/07, Borco-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 29.4.2009 antamasta tuomiosta

text:
               26.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 233/7

         Valitus, jonka sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) on tehnyt 15.7.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-23/07, Borco-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 29.4.2009 antamasta tuomiosta
   (Asia C-265/09 P)
   2009/C 233/11
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider)

      Muu osapuoli: Borco-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG

      Vaatimukset

               —

               valituksenalainen tuomio on kumottava

               —

               kumoamiskanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 30.11.2006 asiassa R 808/2006-4 tekemästä päätöksestä on hylättävä tai toissijaisesti asia on palautettava ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen

               —

               toinen asianosainen on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut ensimmäisessä oikeusasteessa ja muutoksenhaussa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tämä valitus koskee ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiota, jolla kumottiin SMHV:n neljännen valituslautakunnan 30.11.2006 tekemä päätös hylätä merkin α rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi koskenut vastapuolen hakemus. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että valituslautakunta oli tulkinnut virheellisesti neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, koska se oli päätellyt hakemuksen kohteena olevan merkin erottamiskyvyn puuttumisen yksinomaan siitä, että se ei poikennut graafisesti vakiokirjasintyypistä Times New Roman tai sitä ei ollut koristeltu graafisesti siitä poikkeavalla tavalla, tutkimatta konkreettisesti sen soveltuvuutta erottaa kohdeyleisön näkökulmasta kyseessä olevat tavarat tavaroista, jotka ovat peräisin toisen osapuolen kilpailijoilta.
   Valitusperusteena on asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen. SMHV katsoo, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tulkitsi tätä säännöstä virheellisesti kolmella tavalla.
   Ensinnäkin toisin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo, asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan tutkimiseksi ei SMHV:n mukaan ole aina tarpeen osoittaa merkin erottamiskykyä konkreettisella, asianomaisia tavaroita koskevalla tutkimuksella. Oikeuskäytännössä on hyväksytty tiettyjen merkkiryhmien osalta (esim. kolmiulotteiset merkit, värimerkit, iskulauseet, verkkotunnukset) asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun konkreettisen erottamiskyvyn selvittäminen sellaisten yleisten toteamusten perusteella, jotka liittyvät kuluttajien käsitykseen ja tavaroiden pakkaukseen, ja näin ollen usein luovuttu rekisteröintihakemuksen kattamien tavaroiden ja palvelujen konkreettisesta tutkimisesta. Oikeuskäytännössä on myös katsottu, että tiettyjen merkkiryhmien tapauksessa konkreettinen erottamiskyky voidaan yleensä saavuttaa vain sen perusteella, että merkki on tullut käytössä erottamiskykyiseksi.
   Toiseksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei SMHV:n mukaan ymmärtänyt sitä, että erottamiskyvyn tutkiminen merkitsee ennusteeseen perustuvaa päätöstä, joten se on aina luonteeltaan olettama.
   Kolmanneksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei SMHV:n mukaan ymmärtänyt näyttötaakan jakaantumista asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan tutkimisen yhteydessä sikäli kuin se katsoi, että SMHV:n on aina osoitettava hakemuksen kohteena olevan merkin erottamiskyvyn puuttuminen konkreettisiin tosiseikkoihin tukeutuen. Rekisteröintimenettely on hallinnollinen menettely eikä kontradiktorinen menettely, jossa viraston on osoitettava rekisteröinnin esteiden olemassaolo. Jos valittaja väittää, että hakemuksen kohteena oleva merkki on SMHV:n arvion vastaisesti erottamiskykyinen, sen tehtävänä on osoittaa konkreettisiin ja perustelluin selvityksin, että hakemuksen kohteena oleva merkki on ollut alusta asti erottamiskykyinen tai että siitä on tullut käytössä erottamiskykyinen.


title: Asia C-437/01: Euroopan yhteisöjen komission 12.11.2001 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 31/4                   FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           2.2.2002
Euroopan yhteisöjen komission 12.11.2001 Italian tasa-                    mistä. Italian kulutusverotuksessa 1 000 kg:sta voiteluöljyä
                 valtaa vastaan nostama kanne                             kannetaan kuitenkin 1 260 000 liiran suuruinen vero. Direktii-
                                                                          vin 92/12/ETY 3 artiklan 2 kohdan ja direktiivin 92/81/ETY
                                                                          8 artiklan 1 kohdan a alakohdan rikkominen on siis ilmeistä.
                          (Asia C-437/01)
                                                                          (1) EYVL L 76, 23.3.1992, s. 1.
                                                                          (2) EYVL L 316, 31.10.1992, s. 12.
                            (2002/C 31/07)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 12.11.2001 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Enrico Traversa ja Kilian
Gross.
                                                                          Der Unabhängige Verwaltungssenat im Land Niederöster-
                                                                          reichin Aussenstelle Mistelbachin, 6.11.2001 tekemällään
                                                                          päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
                                                                          1. Libor Cipra ja 2. Vlastimil Kvasnicka vastaan Bezirks-
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                                hauptmannschaft Mistelbach
–     toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut valmisteve-
                                                                                (Asia C-439/01)
      ron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä
      sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja
      valvonnasta 25 päivänä helmikuuta 1992 annetun neu-                                            (2002/C 31/08)
      voston direktiivin 92/12/ETY (1) 3 artiklan 2 kohdan ja
      kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmu-
      kaistamisesta 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neu-
      voston direktiivin 92/81/ETY (2) 8 artiklan 1 kohdan
      a alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt            Der Unabhängige Verwaltungssenat im Land Niederösterreich,
      voimassa voiteluöljyistä kannettavan veron                          Aussenstelle Mistelbach, on pyytänyt 6.11.2001 tekemällään
                                                                          päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                          13.11.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
–     velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-            ratkaisua asiassa 1. Libor Cipra ja 2. Vlastimil Kvasnicka
      kulut.                                                              vastaan Bezirkshauptmannschaft Mistelbach seuraaviin kysy-
                                                                          myksiin:
                                                                          1.    Onko tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaista-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:                            misesta 20 päivänä joulukuuta 1985 (1) annetun neuvos-
                                                                                ton asetuksen (ETY) N:o 3820/85 soveltamisalaan kuulu-
                                                                                vien kuljettajien täytettävä kahden kuljettajan vuorotel-
                                                                                lessa asetuksen 8 artiklan sekä 1 että 2 kohdan mukaiset
Komissio katsoo, että jos Italian annetaan edelleen kantaa                      edellytykset vai asetetaanko 8 artiklan 2 kohta erityissään-
kansallinen vero voiteluöljyistä, jotka on vapautettu yhdenmu-                  nöksenä etusijalle saman artiklan 1 kohtaan nähden?
kaistetusta valmisteverosta direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan
1 kohdan a alakohdan mukaisesti, tältä säännökseltä poistetaan            2.    Onko tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaista-
käytännössä kaikki vaikutukset.                                                 misesta 20 päivänä joulukuuta 1985 annetun neuvoston
                                                                                asetuksen (ETY) N:o 3820/85 soveltamisalaan kuuluvassa
                                                                                kahden kuljettajan vuorottelua koskevassa tapauksessa
                                                                                jätettävä soveltamatta 8 artiklan 1 kohtaa taikka mahdol-
Direktiivin 92/12/ETY 3 artiklan 2 kohdan mukaan verova-                        lisesti 8 artiklan 1 ja 2 kohtaa siitä syystä, että tämä olisi
pautta sovelletaan yhdenmukaistettujen valmisteverojen veron                    ristiriidassa yhteisön ylemmäntasoisen oikeuden kanssa?
perustetta määrättäessä ja näitä veroja laskettaessa. Tästä
seuraa, että Italiassa voimassa oleva voiteluöljyvero on tämän
direktiivin 3 artiklan 2 kohdan vastainen, koska veron lasken-
nassa ja sen perusteen määräämisessä ei noudateta kivennäisöl-            (1) EYVL 1985, L 370, s. 1.
jyjä koskevien valmisteverosäännösten yleistä rakennetta. Yh-
denmukaistetun valmisteveron kantamisen verosta vapaute-
tuista tavaroista pitäisi merkitä nollan suuruisen veron määrää-


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 19 päivänä tammikuuta 2001 asiassa C-390/00 (Tribunale di Bari, sezione distaccata di Rutiglianon esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Giovanni Colapietro vastaan Ispettorato Centrale Repressione Frodi – Ministero per le Politiche Agricole (Ennakkoratkaisupyyntö – Toimivallan puuttuminen – Tutkimatta jättäminen)

text:
14.7.2001                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 200/31
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                     YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                            (kolmas jaosto)
                                                                                (kuudes jaosto)
                    15 päivänä joulukuuta 2000
                                                                                19 päivänä tammikuuta 2001
asiassa C-51/99 (Tribunale amministrativo regionale per
la Basilicatan esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Massimo
           Triumbari vastaan Questore di Potenza (1)                        asiassa C-390/00 (Tribunale di Bari, sezione distaccata di
                                                                            Rutiglianon esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Giovanni
                                                                            Colapietro vastaan Ispettorato Centrale Repressione Frodi
(Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta – Kysymys, joka on
                                                                                – Ministero per le Politiche Agricole (1)
samanlainen kuin kysymys, johon yhteisöjen tuomioistuin
                       on jo antanut ratkaisun)
                                                                            (Ennakkoratkaisupyyntö – Toimivallan puuttuminen – Tut-
                           (2001/C 200/55)                                                          kimatta jättäminen)
                       (Oikeudenkäyntikieli: italia)                                                  (2001/C 200/56)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                           (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Asiassa C-51/99, jonka Tribunale amministrativo regionale per
la Basilicata (Italia) on saattanut EY:n perustamissopimuksen
177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen            (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa                             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Massimo Triumbari
vastaan Questore della provincia di Potenza, jota tukevat
Ministro delle Finanze ja Ministro dell’Interno ennakkoratkai-
sun EY:n perustamissopimukseen sisältyvien, palvelujen tarjoa-              Asiassa C-390/00, jonka Tribunale di Bari, sezione distaccata
misen vapautta koskevien määräysten tulkinnasta, yhteisöjen                 di Rutigliano on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen
tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston                tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
puheenjohtaja C. Gulmann sekä tuomarit J.-P. Puissochet                     tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Giovanni Colapietro
(esittelevä tuomari) ja F. Macken, julkisasiamies: D. Ruiz-                 vastaan Ispettorato Centrale Repressione Frodi – Ministero per
Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut 15.12.2000                   le Politiche Agricole ennakkoratkaisun kysymykseen, joka
määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:                                   liittyy pakollista tislaamista koskevaan yhteisön järjestelmään,
                                                                            yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpa-
                                                                            nossa: jaoston puheenjohtaja C. Gulmann (esittelevä tuomari)
EY:n perustamissopimukseen sisältyvät, palvelujen tarjoamisen va-           sekä tuomarit V. Skouris, R. Schingten, N. Colneric ja
pautta koskevat määräykset eivät estä sellaista Italian lainsäädännön       J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja:
kaltaista kansallista lainsäädäntöä, jossa tietyille oikeushenkilöille      R. Grass, on antanut 19.1.2001 määräyksen, jonka määräysosa
varataan oikeus järjestää vedonlyöntiä urheilutapahtumien yhtey-            on seuraava:
dessä, jos tämä lainsäädäntö voidaan perustella sellaisin sosiaalipo-
liittisin tavoittein, joiden tarkoituksena on tällaisesta toiminnasta
aiheutuvien haitallisten vaikutusten rajoittaminen, ja jos nämä
                                                                            Tribunale di Barin, sezione distaccata di Rutiglianon, 19.9.2000
rajoitukset eivät ole kohtuuttomia niillä pyrittyihin tavoitteisiin
                                                                            tekemällään päätöksellä esittämiin kysymyksiin ei tarvitse vastata.
nähden.
                                                                            (1) EYVL C 4, 6.1.2001.
(1) EYVL C 100, 10.4.1999.


title: Asia F-15/15: Kanne 26.1.2015 – ZZ v. Euroopan komissio

text:
               20.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 127/40

         Kanne 26.1.2015 – ZZ v. Euroopan komissio
   (Asia F-15/15)
   (2015/C 127/55)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja M. Mock)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vaatimus kumota henkilöstösääntöjen, sellaisena kuin niitä on muutettu 22.10.2013 annetulla asetuksella (EU, Euratom) N:o 1023/2013, liitteessä VII olevan 8 artiklan mukaisia matkakuluja asemapaikasta lähtöpaikkakunnalle koskevan kiinteämääräisen korvauksen vahvistamisesta tehdyt vastaajan päätökset

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että

               —

               palkkalaskelmat 6/2014 ja 7/2014, siinä muodossa kuin ne ilmenevät vastaajan 15.10.2014 tekemästä päätöksestä, joka annettiin tiedoksi 17.10.2014, on kumottava siltä osin kuin ne koskevat kiinteämääräisen korvauksen vahvistamista matkakuluista asemapaikasta lähtöpaikkakunnalle

               —

               vastaaja on siinä tapauksessa, että päätökset kumotaan, velvoitettava vahvistamaan uusi kiinteämääräinen korvaus siten, että kumoamiseen johtaneet syyt otetaan huomioon

               —

               oikeudenkäyntikuluista on päätettävä voimassa olevien säännösten mukaisesti.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (ensimmäinen jaosto)  26 päivänä tammikuuta 2006 , asiassa C-514/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Espanjan kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 43 ja EY 49 artikla — Sijoittautumista ja palvelujen tarjoamisen vapautta koskevat rajoitukset — Yksityiset turvallisuuspalvelut ja niitä tarjoavat yritykset — Edellytykset — Oikeushenkilöllisyys — Vähimmäisyhtiöpääoma — Vakuus — Työntekijöiden vähimmäismäärä — Direktiivit 89/48/ETY ja 92/51/ETY — Ammattipätevyyden tunnustaminen)

text:
               8.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/4

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (ensimmäinen jaosto)
   26 päivänä tammikuuta 2006,
   asiassa C-514/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Espanjan kuningaskunta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - EY 43 ja EY 49 artikla - Sijoittautumista ja palvelujen tarjoamisen vapautta koskevat rajoitukset - Yksityiset turvallisuuspalvelut ja niitä tarjoavat yritykset - Edellytykset - Oikeushenkilöllisyys - Vähimmäisyhtiöpääoma - Vakuus - Työntekijöiden vähimmäismäärä - Direktiivit 89/48/ETY ja 92/51/ETY - Ammattipätevyyden tunnustaminen)
   (2006/C 86/06)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asiassa C-514/03, jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 8.12.2003, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään M. Patakia ja L. Escobar Guerrero) vastaan Espanjan kuningaskunta (asiamiehenään E. Braquehais Conesa) yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit K. Schiemann, N. Colneric, J. N. Cunha Rodrigues ja E. Levits (esittelevä tuomari), julkisasiamies: J. Kokott, kirjaaja: R. Grass, on antanut 26.1.2006 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut EY 43 ja EY 49 artiklan eikä vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä 21 päivänä joulukuuta 1988 annettua neuvoston direktiiviä 89/48/ETY täydentävästä ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevasta toisesta yleisestä järjestelmästä 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/51/ETY mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa yksityisesti järjestetystä turvallisuudesta 30.7.1992 annetun lain nro 23/1992 ja yksityisesti järjestettyä turvallisuutta koskevan säännöstön hyväksymisestä 9.12.1994 annetun kuninkaan asetuksen nro 2364/1994, joissa ulkomaalaisille yksityisiä turvallisuuspalveluja tarjoaville yrityksille asetetaan joukko edellytyksiä, jotta ne voivat harjoittaa toimintaansa Espanjassa, eli niille on asetettu velvoite, jonka mukaan

                           —

                           niiden on oltava oikeushenkilöitä

                           —

                           niillä on oltava määrätty vähimmäisyhtiöpääoma

                           —

                           niiden on asetettava vakuus espanjalaiseen elimeen

                           —

                           niiden palveluksessa on oltava vähimmäismäärä työntekijöitä siltä osin kuin kyseessä oleva yritys harjoittaa muuta toimintaa kuin räjähdysaineiden kuljetusta ja jakelua

                           —

                           niiden henkilöstöön kuuluvilla on yleisesti oltava Espanjan viranomaisten myöntämä erityinen hallinnollinen lupa, ja koska se ei ole antanut tarpeellisia säännöksiä yksityisetsivän toiminnan harjoittamiseen tarvittavien ammattipätevyystodistusten tunnustamisen varmistamiseksi.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan kolme neljäsosaa Euroopan yhteisöjen komission oikeudenkäyntikuluista, ja se vastaa itse omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               4)

               Euroopan yhteisöjen komissio vastaa yhdestä neljäsosasta omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 47, 21.2.2004.


title: Asia T-203/07: Kanne 5.6.2007 — Cemex Polska v. komissio

text:
               21.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 170/40

         Kanne 5.6.2007 — Cemex Polska v. komissio
   (Asia T-203/07)
   (2007/C 170/76)
   Oikeudenkäyntikieli: puola
   Asianosaiset

      Kantaja: Cemex Polska sp.z o.o. (edustajat: asianajajat F. Puel ja M. Szpunar)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksia koskevasta kansallisesta jakosuunnitelmasta, josta Puola ilmoitti Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY mukaisesti, 26.3.2007 tehty komission päätös on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan kasvihuonekaasujen päästöoikeuksia koskevasta kansallisesta jakosuunnitelmasta, josta Puola ilmoitti Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (1) mukaisesti, 26.3.2007 tehdyn komission päätöksen K (2007) 1295 lopullinen. Komissio totesi tässä päätöksessä, että Puolan kansallisen suunnitelman, joka koski CO2:ta koskevien päästöoikeuksien jakamista vuosia 2008–2012 varten ja josta ilmoitettiin komissiolle 30.6.2006, tietyt osat eivät ole direktiivin 2003/87/EY 9 artiklan 1 kohdan, 9 artiklan 3 kohdan, 10 artiklan ja 13 artiklan 2 kohdan eivätkä sen liitteessä III lueteltujen perusteiden mukaisia. Kyseisellä päätöksellä alennetaan 26,7 prosentilla hiilidioksidin päästörajaa vuosia 2008–2012 varten suhteessa Puolan ilmoittamassaan kansallisessa jakosuunnitelmassa ehdottamaan päästörajaan.
   Kanteessa esitetyt oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asian T-195/07 kantajan siinä esittämät oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut.

      (1)  Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY (EUVL L 275, s. 32).


title: Asia C-285/13 P: Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 12.6.2014 – Bimbo, SA v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (Muutoksenhaku — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla — Yhteisön tavaramerkki — Asetus (EY) N:o 40/94 — 8 artikla — Hakemus kuviomerkin Caffè KIMBO rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Väitemenettely — Aikaisempi kansallinen sanamerkki BIMBO — Yleisesti tunnettu tavaramerkki — Väitteen osittainen hylkääminen — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat)

text:
               11.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/5

         Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 12.6.2014 – Bimbo, SA v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   (Asia C-285/13 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla - Yhteisön tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 40/94 - 8 artikla - Hakemus kuviomerkin Caffè KIMBO rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Väitemenettely - Aikaisempi kansallinen sanamerkki BIMBO - Yleisesti tunnettu tavaramerkki - Väitteen osittainen hylkääminen - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat))
   2014/C 261/07
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Bimbo, SA (edustaja: asianajaja N. Fernández Fernández-Pacheco)

      Valittajan vastapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Folliard-Monguiral), Café do Brasil (edustajat: asianajajat M. Mostardini ja F. Mellucci)

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Bimbo, SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 252, 31.8.2013.


title: Asia C-158/05: Euroopan yhteisöjen komission 6.4.2005 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               11.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/26

         Euroopan yhteisöjen komission 6.4.2005 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-158/05)
   (2005/C 143/41)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 6.4.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat G. Braun ja M. Huttunen ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Saksan liittotasavalta ei noudattanut EY:n perustamissopimuksen ja meluun liittyvien toimintarajoitusten asettamista yhteisön lentoasemilla koskevien sääntöjen ja menettelyjen vahvistamisesta 26 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/30/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle;

               2)

               velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 28.9.2003.

      (1)  EYVL L 85, s. 40.


title: Euroopan yhteisöjen komission 18.8.1995 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-280/95)

text:
N:o C 268/ 16           FI                      Euroopan yhteisojen virallinen lehti                                      14.10.95
Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin                       459/93 , Siemens SA, jota tukee Saksan liittotasavalta ,
                                                                        vastaan Euroopan yhteisöjen komissio;
kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ( 4 , jaos
to ) 14.6.1995 antaman määräyksen yhdistetyissä asioissa            — tämän seurauksena kumoaa Siemens SA:n toimiin tieto
T-462/93 , T-464/93 ja T-470/93 , jäävää tuomari K. Lena               jenkäsittelyn ja televiestinnän alalla myönnetystä Brys
ertsin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen                selin alueviranomaisten tuesta 24 päivänä kesäkuuta
jaoston puheenjohtana sekä ratkaisee asiat T-462/93 , T                1992 tehdyn komission päätöksen 92/483/ETY 1 artik
464/93 ja T-470/93 silloisessa kanteessa esitettyjen vaati             lan c kohdan ja 2 artiklan;
musten mukaisesti (*) .
                                                                    — velvoittaa komission korvaamaan tähän menettelyyn
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:                    liittyvät oikeudenkäyntikulut sekä yhteisöjen ensimmäi
                                                                        sen oikeusasteen tuomioistuimessa asiassa T-459/93
— Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen riidanalai
                                                                        käytyyn menettelyyn liittyvät oikeudenkäyntikulut .
     nen päätös on tehty menettelymääräyksiä rikkoen.
     Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön ( EY ) 16 artik        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     lan mukaan yhteisöjen tuomioistuimen olisi pitänyt
     päättää tuomari Lenaertsin jääväämisestä ja estää hänen        Oikeudelliset virheet, jotka liittyvät siihen, että yhteisöjen
     osallistumisensa riidanalaisen määräyksen antamiseen,          ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tutkinut, oli
     koska hän oli osallistunut merkittävästi aikaisempiin,         vatko riitautetut tuet investointitukia sen merkityksen
     samaa asiaa koskeviin menettelyihin.                           mukaan, joka tälle käsitteelle on annettu yhteisön oikeu
                                                                    dessa, vaikka sen olisi pitänyt tutkia, kuuluivatko nämä tuet
— Riidanalaisessa määräyksessä hylättiin kanne virheelli           "taloudellisen kasvun ja uusien teollisuudenalojen luomista
     sesti sillä perusteella, että kanteen nostamiselle asetettu    varten toteutettavien toimenpiteiden käyttöön ottamisesta
     määräaika olisi päättynyt. Vastoin määräyksen oletta          ja yhteensovittamisesta " vuonna 1 959 annetun Belgian lain
     musta ei henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklan mukaista        soveltamisalaan, sellaisena kuin mainittua lakia on tulkittu
     hallinnollista menettelyä kantajan vaatimuksista pi           Belgian oikeudessa ja sellaisena kuin komissio on hyväksy
     detty . Sellainen ennakkomenettely ei ollut edes välttä       nyt sen .
     mätön, koska kantajat, jotka eivät ole virkamiehiä ,
     esittivät vaatimuksia , jotka eivät ole henkilökunta
     asioita koskevien menettelymääräysten alaisia, vaikka
     ne liittyvätkin EY-virkamiesten sosiaaliturvaan .
(*) EYVL N:o C 33 , 5.2.1993 , s . 11                               Euroopan yhteisöjen komission 18.8.1995 Italian tasaval
     EYVL N:o C 54, 25.2.1993 , s . 4                                                 taa vastaan nostama kanne
     EYVL N:o C 139 , 18.5.1993 , s . 10
                                                                                ( Asia C-280/95 )
                                                                                ( 95/C 268/36
                                                                    Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään komission
                                                                    oikeudellisen osaston virkamiehet Antonio Aresu ja Anders
                                                                    C. Jessen, prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos Gomez
Siemens SA:n 16.8.1995 tekemä valitus Euroopan yhteisö             de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg, on nostanut
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen                   18.8.1995 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen
jaoston 8.6.1995 antamasta tuomiosta asiassa T-459/93 ,             Italian tasavaltaa vastaan .
Siemens SA, jota tukee Saksan liittotasavalta, vastaan
                  Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                    Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin
                        (Asia C-2 78/95 P)
                           ( 95/C 268/35 )                          — toteaa, että laiminlyödessään ryhtymistä tarpeellisiin
                                                                        toimenpiteisiin valtion tuesta C-32/92 ( ex NN 67/92 )
                                                                        Italia ( ammattimaisille kuljetusalan yrityksille myön
Siemens SA, edustajanaan asianajajat Michel Waelbroeck,
                                                                        netty verohyvitys ) 9.6.1993 tehdyn komission päätök
Jules Stuyck ja Olivier Speltdoorn, Bryssel, prosessiosoite
                                                                         sen 93/496/ETY (*) noudattamiseksi ja erityisesti jättä
Luxemburgissa asianajotoimisto Marc Loesch, 11 , rue
Goethe, on valittanut 16.8.1995 Euroopan yhteisöjen                     essään perimättä takaisin verovuodesta 1992 lähtien
                                                                         28.1.1992 yhteisön oikeuden vastaisesti annetulla
tuomioistuimelle Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus                 ministeriön    asetuksella   italialaisille ammattimaisille
asteen toisen jaoston 8.6.1995 antamasta tuomiosta asiassa
                                                                         kuljetusalan yrityksille tuloverosta, kunnallisverosta tai
T-459/93 , Siemens SA, jota tukee Saksan liittotasavalta ,
                                                                         arvonlisäverosta myönnettynä kyvityksenä maksetun
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio .
                                                                         tuen, Italian tasavalta on jättänyt täyttämättä EY:n
                                                                         perustamissopimuksen mukaiset jäsenyysvelvoitteensa
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             J*
— kuomaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen               — velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn
     toisen jaoston 8.6.1995 antaman tuomion asiassa T                  tikulut .
 ---pagebreak--- 14.10.95               FI                      Euroopan yhteisojen virallinen lehti                                  N:o C 268/ 17
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    sen oikeusasteen tuomioistuimen katsottaisiin tulkin
                                                                       neen näihin kirjeisiin sisältyvän toistuvan kannan
Tähän mennessä , eli kaksi vuotta päätöksen 93/496/ETY                 määrittelyn olla käynnistämättä tutkintaa Guérinin
tekemisen jälkeen, Italian tasavalta ei ole noudattanut                valituksen perusteella ;
komission toistuvia kehotuksia täytäntöönpanna kyseistä
päätöstä , vaan on ainoastaan ilmoittanut komissiolle oikeu       — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                       lut .
dellisista ja käytännöllisistä vaikeuksista , joita päätöksen
täytäntöönpano aiheutti, yrittämättä tehdä minkäänlaista
aloitetta tuen perimiseksi takaisin ja ehdottamatta komis         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
siolle sellaista vaihtoehtoista tapaa päätöksen täytäntöön
panemiseksi , jolla väitetyt vaikeudet voitaisiin välttää .        — Menettelyyn on sisältynyt säännöttömyyksiä, jotka ovat
Tämän vuoksi on todettava, että Italian tasavalta ei voi               loukanneet kantajan etuja , koska ensimmäisen oikeus
väittää päätöksen täytäntöönpanon olevan ehdottoman                    asteen tuomioistuin pidättäytyi täysin
mahdotonta .
                                                                       — erittelemästä vuoden 1994 kesä-elokuun kirjeen
                                                                             vaihtoa , mikä olisi mahdollistanut ratkaisun antami
(*   EYVL N:o L 233 , 16.9.1993 , s . 10
                                                                             sen tosiseikkojen sekä kantajan esittämien perustei
                                                                             den ja vaatimusten osalta ,
                                                                       — tekemästä johtopäätöksiä siitä , että komissio kiel
                                                                             täytyi antamasta kantajalle perusteluja sen menette
                                                                             lyn osalta, johon komissio vetosi lykätessään tietyllä
                                                                             tavalla asian käsittelyä ( odottamista ilmaiseva
Guérin automobilesin 24.8.1995 tekemä valitus Euroopan                       vastaus ).
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laa
jennetun kolmannen jaoston 27.6.1995 antamasta tuo                — Pitäessään 13.6.1994 päivättyä kirjettä päätöksenä ,
miosta asiassa T- 1 86/94, Guérin automobiles vastaan Eu              ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt
                  roopan yhteisöjen komissio                           oikeudellisen virheen, jonka tekee vakavammaksi vertai
                                                                       lun puuttuminen seuranneeseen Guérin automobilesin
                        ( Asia C-282/ 95 P)
                                                                       kirjeenvaihtoon, jota ei otettu ollenkaan huomioon .
                           ( 95/C 268/37 )                             Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei voinut kuin
                                                                       pitää oikeana komission itsensä antamaa luonnehdintaa
Guérin automobiles, edustajanaan asianajaja Jean-Claude                ( odottamista ilmaiseva vastaus ), mikä yhteisöjen
                                                                       tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan
Fourgoux, Pariisi ja Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa
                                                                       saa aikaan sen, että päätöstä ei ole pidettävä laimin
asianajotoimisto Pierrot Schiltz, 4 rue Béatrix de Bourbon,
                                                                       lyönnin oikaisevana kannanottona .
on valittanut 24.8.1995 Euroopan yhteisöjen tuomiois
tuimelle Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen              — Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei olisi saanut
tuomioistuimen laajennetun kolmannen jaoston 27.6.1995
                                                                       perustaa päätöstään komissiolta saamiinsa tietoihin,
antamasta tuomiosta asiassa T- 1 86/94 , Guérin automobiles
                                                                       joihin komissio vetosi vastauksensa perustelemiseksi ,
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio .                                 koska nämä tiedot eivät millään tavalla ilmene jutun
                                                                       asiakirjoista .
Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin:
                                                                   — Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei olisi saanut
                                                                       olla tunnustamatta vastapuolen kuulemisperiaatteen
— kumoaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
     tuomioistuimen laajennetun kolmannen jaoston asiassa              rikkomista ja hyväksyä sitä, että komissio saattoi vedota
     T-186/94 , Guérin automobiles vastaan Euroopan yhtei              13.6.1994 päivätyssä kirjeessä väitettyyn muka saman
                                                                       kaltaiseen menettelyyn, jonka oletettu olemassaolo olisi
     söjen komissio, 27.6,1995 antaman tuomion, ei kuiten              oikeuttanut olemaan käsittelemättä Guérin automobile
     kaan oikeudenkäyntikuluja koskevilta osiltaan;
                                                                        sin asiaa ja jonka perusteella komission virkamiehet
                                                                        kieltäytyivät esittämästä kantajalle mitään perusteluja .
 ja pääasian osalta :
                                                                   — Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei voinut rikko
 ottaen huomioon ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyt
                                                                        matta yleisperiaatetta muutoksenhakuoikeudesta tuo
 perusteet,                                                             mioistuimessa todeta, että 13.6.1994 päivätyllä kirjeellä
                                                                        oli se vaikutus, että kantajalta sen johdosta vietiin kaikki
 — toteaa perustamissopimuksen 175 artiklan perusteella,                mahdollisuudet muutoksenhakuun .
     että komissio on laiminlyönyt valituksen tekijää koske
     van päätöksen tekemisen, vaikka tämä oli tehnyt tästä         — Muutoksenhakuoikeutta             tuomioistuimessa       koske
     pyynnön kohtuullisessa ajassa ennen oikeudenkäyn                  van periaatteen tutkittavaksisaattamismahdollisuuden
     tiä ;                                                              puuttuessa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on
                                                                        virheellisesti arvioinut, että kantajalla oli tämän jälkeen
 — toissijaisesti kumoaa perustamissopimuksen 173 artik                oikeus saada komissiolta päätös, joka sisältää lopullisen
     lan perusteella komission 21.1.1993 ja 4.2.1994 päivät            kannanoton, jonka perusteella kantaja " voi nostaa
     tyihin kirjeisiin sisältyvän päätöksen, mikäli ensimmäi           kumoamiskanteen ", koska mikään ei estä komissiota


title: Asia C-28/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka College van Beroep voor het bedrijfsleven (Alankomaat) on esittänyt 23.1.2015 – Koninklijke KPN NV ym. v. Autoriteit Consument en Markt (ACM)

text:
               27.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/28

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka College van Beroep voor het bedrijfsleven (Alankomaat) on esittänyt 23.1.2015 – Koninklijke KPN NV ym. v. Autoriteit Consument en Markt (ACM)
   (Asia C-28/15)
   (2015/C 138/40)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   College van Beroep voor het bedrijfsleven

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Koninklijke KPN NV, KPN BV, T-Mobile Netherlands BV, Tele2 Nederland BV, Ziggo BV, Vodafone Libertel BV, UPC Nederland BV ja UPC Business BV

      Vastaaja: Autoriteit Consument en Markt (ACM) (Kuluttaja- ja markkinaviranomainen)

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko puitedirektiivin (1) 4 artiklan 1 kohtaa luettuna yhdessä käyttöoikeusdirektiivin (2) 8 ja 13 artiklan kanssa tulkittava siten, että kansallisella tuomioistuimella on lähtökohtaisesti oikeus antaa oikeusriidassa, joka koskee kansallisen sääntelyviranomaisen tukkutason kohdeverkkomarkkinoilla asettaman kustannuslähtöisen hinnan lainmukaisuutta, ratkaisu, joka ei ole yhdenmukainen kiinteän ja matkaviestintäverkon kohdeverkkomaksujen sääntelystä EU:ssa 7.5.2009 annetun Euroopan komission suosituksen 2009/396/EY, (3) jossa suositellaan puhdasta BULRIC-mallia asianmukaisena hintojen sääntelytoimenpiteenä kohdeverkkomarkkinoille, kanssa, mikäli kansallinen tuomioistuin katsoo sen tarpeelliseksi käsiteltävänä olevan asian tosiseikkojen ja/tai kansallisten tai ylikansallisten oikeussääntöjen perusteella?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, missä laajuudessa kansallisen tuomioistuimen on sallittua kustannuslähtöisen hintojen sääntelytoimenpiteen arvioinnin yhteydessä

                           a.

                           tutkia puitedirektiivin 8 artiklan 3 kohdan valossa kansallisen sääntelyviranomaisen väite, jonka mukaan sisämarkkinoiden kehittymistä edistetään sen pohjalta, missä laajuudessa sisämarkkinoiden toimintaan todellisuudessa vaikutetaan?

                           b.

                           tutkia, onko hintojen sääntelytoimenpide puitedirektiivin 8 artiklan ja käyttöoikeusdirektiivin 13 artiklan tavoitteisiin ja sääntelyperiaatteisiin nähden

                                       i)

                                       oikeasuhteinen;

                                       ii)

                                       asianmukainen;

                                       iii)

                                       oikeasuhteisesti sovellettu ja perusteltu?

                           c.

                           vaatia kansalliselta sääntelyviranomaiselta, että tämä osoittaa riittävän uskottavasti, että

                                       i)

                                       puitedirektiivin 8 artiklan 2 kohdan tavoite, jonka mukaan kansallisten sääntelyviranomaisten on edistettävä kilpailua sähköisten viestintäverkkojen ja sähköisten viestintäpalvelujen tarjoamisessa, toteutuu todellisuudessa ja käyttäjille koituu todellisuudessa mahdollisimman paljon hyötyä valinnanvaran lisääntymisestä, hintojen alentumisesta ja laadun parantumisesta;

                                       ii)

                                       puitedirektiivin 8 artiklan 3 kohdan tavoite, jonka mukaan on vaikutettava sisämarkkinoiden kehittymiseen, toteutuu todellisuudessa; ja

                                       iii)

                                       puitedirektiivin 8 artiklan 4 kohdan tavoite, jonka mukaan on edistettävä kansalaisten etuja, toteutuu todellisuudessa?

                           d.

                           ottaa puitedirektiivin 16 artiklan 3 kohdan ja käyttöoikeusdirektiivin 8 artiklan 2 ja 4 kohdan valossa hintojen sääntelytoimenpiteen asianmukaisuutta arvioitaessa huomioon, että toimenpide on asetettu markkinoilla, joilla sääntelyn alaisilla yrityksillä on huomattava markkinavoima, mutta että valitussa muodossa (puhdas BULRIC) edistetään yhtä puitedirektiivin tavoitteista – eli loppukäyttäjien etuja – muilla markkinoilla, jotka eivät kuulu sääntelyn piiriin?

      (1)  Sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7.3.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/21/EY (puitedirektiivi) (EYVL L 108, s. 33).

      (2)  Sähköisten viestintäverkkojen ja niiden liitännäistoimintojen käyttöoikeuksista ja yhteenliittämisestä 7.3.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/19/EY (käyttöoikeusdirektiivi) (EYVL L 108, s, 7 )

      (3)  EUVL L 124, s. 67.


title: Asia T-29/02: S.A. Global Electronic Finance Managementin 13.2.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
18.5.2002                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 118/27
S.A. Global Electronic Finance Managementin 13.2.2002                    –     Ei ole näytetty toteen, että komissio olisi erehtynyt
 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                          maksusuorituksissaan.
                            (Asia T-29/02)                               –     Komissio ilmoitti ensimmäisen kerran hankkeen kustan-
                                                                               nusten hyväksymistä koskevasta kannanmuutoksestaan
                                                                               vasta kuusi kuukautta hankkeen päättymisen ja kolme
                          (2002/C 118/43)                                      kuukautta lopullisen arviointikertomuksen valmistumi-
                                                                               sen jälkeen. Vastaaja ei näin ollen esittänyt näkemyksiään
                                                                               kohtuullisessa ajassa.
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                         –     Komissio ei ole noudattanut seuraavia yleisiä periaatteita:
                                                                               luottamuksensuojan periaate, menettelysääntöjen nou-
S.A. Global Electronic Finance Management on nostanut                          dattamisen periaate ja sopimuksen täyttämistä vilpittö-
13.2.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                         mässä mielessä koskeva periaate.
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan edustajat ovat Matthias E. Storme ja Ann
Gobien, Keuleneer, Storme, Vanneste, Van Varenbergh, Ver-
helst, Bryssel (Belgia).
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     ottaa kanteen tutkittavaksi ja toteaa sen perustelluksi;           Ricosmos B.V.:n 22.2.2002 Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                                siota vastaan nostama kanne
–     velvoittaa komission maksamaan kantajalle 40 693 ecua
      vastaavan summan euroina;
                                                                                (Asia T-53/02)
–     toteaa, että komission yritys periä kantajalta takaisin
      273 516 ecua on perusteeton ja määrää näin ollen,                                            (2002/C 118/44)
      että komission on annettava 273 516 ecun suuruinen
      ”hyvitysilmoitus”;
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Ricosmos B.V., Delfzijl (Alankomaat), on nostanut 22.2.2002
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                         messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
                                                                         jan edustajina ovat asianajajat Martijn Hendrik Fleers, Michel
Tässä kanteessa, joka on nostettu EY 238 artiklassa (entinen             Chatelin ja Pierre Metzler, prosessiosoite Luxemburgissa.
EY:n perustamissopimuksen 181 artikla) tarkoitetun välityslau-
sekkeen nojalla, kantaja vaatii, että komissio, joka edustaa
Euroopan yhteisöä, velvoitetaan maksamaan kantajalle                     Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
40 693 ecun suuruinen summa Esprit-ohjelman yhteydessä
tehdyn sopimuksen täyttämisestä; tällä ohjelmalla pyritään
edistämään taloudellisen infrastruktuurin, rahoitusjärjestel-            1.    kumoaa asiassa REM 09/00 16.11.2001 tehdyn komis-
mien ja maksuliikennemekanismien kehittämistä, mikä on                         sion päätöksen C(2001) 3663 lopull., ja
välttämätöntä sähköisen kaupankäynnin menestyksekkäälle
kasvulle Euroopan unionissa. Sopimukseen sovelletaan Belgian             2.    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
lainsäädäntöä.
Väitteidensä tueksi kantaja esittää seuraavat perustelut:
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–     Se suoritti sopimukseen kuuluvat tehtävänsä moitteetto-
      masti, minkä komissio totesi toistuvasti hankkeen toteut-
      tamisvaiheessa, ja mikä vahvistettiin lopullisessa arviointi-      Kantajalle on myönnetty useita eri tullilupia tavaroiden passi-
      kertomuksessa. Kantajan komissiolle maksettavaksi esittä-          tukseen yhteisössä. Tähän liittyen kantaja järjesti useita savuke-
      mä lasku oli perusteltu ja oikeaksi osoitettu. Näin ollen          kuljetuksia Tshekin tasavaltaan yhteisön ulkoista passitusta
      komissiolla ei pitäisi olla mitään syytä vaatia suoritettujen      käyttäen. Joidenkin vuoden 1994 kuljetusten osalta ilmeni,
      maksujen palauttamista.                                            että ulkopuoliset tahot olivat syyllistyneet petoksiin.


title: Asia C-417/16: Valitus, jonka August Storck KG on tehnyt 27.7.2016 asiassa T-806/14, August Storck v. EUIPO, 10.5.2016 annetusta unionin yleisen tuomioistuimen tuomiosta

text:
               21.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 428/3

         Valitus, jonka August Storck KG on tehnyt 27.7.2016 asiassa T-806/14, August Storck v. EUIPO, 10.5.2016 annetusta unionin yleisen tuomioistuimen tuomiosta
   (Asia C-417/16)
   (2016/C 428/04)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: August Storck KG (edustajat: I. Rohr ja P. Goldenbaum, Rechtsanwältinnen)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-806/14 10.5.2016 antaman tuomion

               —

               kumoaa valituslautakunnan asiassa R0644/2014-5 tekemän päätöksen, tai vaihtoehtoisesti palauttaa sen tarvittaessa unionin yleiseen tuomioistuimeen

               —

               velvoittaa EUIPO:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja velvoittaa sen korvaamaan valittajalle unionin tuomioistuimessa, unionin yleisessä tuomioistuimessa ja valituslautakunnassa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               I

               Ensimmäinen valitusperuste: Asetuksen N:o 207/2009 (1) 7 artiklan 1 kohdan rikkominen – virheellisten arviointiperusteiden soveltaminen

                           1.

                           Unionin yleinen tuomioistuin edellyttää virheellisesti, että ollakseen erottamiskykyinen tavaramerkin on poikettava merkittävästi alan yleisestä käytännöstä tai tavoista. Se soveltaa itse tavaran muodosta ilman sanaosaa tai graafista osaa muodostuvien kolmiulotteisten tavaramerkkien erottamiskykyä koskevaa arviointiperustetta, joka on tiukempi kuin tavallisia tavaramerkkejä koskeva arviointiperuste. Tätä tiukempaa arviointiperustetta ei olisi pitänyt soveltaa, koska rekisteröitäväksi haettu tavaramerkki on kaksiulotteinen tavaramerkki, joka sisältää graafisen osan.

                           2.

                           Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt virheen, kun se on perustanut päätelmänsä asiassa Storck v. SMHV, C-25/05 P, annettuun tuomioon (EU:C:2006:422). Kyseinen asia ei mitenkään ole rinnastettavissa nyt käsiteltävään asiaan, koska se koskee (pakattua) tavaraa, jossa ei ole mitään graafista osaa tai sanaosaa.

                           3.

                           Se, että sovelletaan tiukempia sääntöjä kuin sana- ja kuviomerkkeihin sovellettavia sääntöjä, ei ole perusteltua myöskään siksi, että rekisteröitäväksi haetun tavaramerkin kattavuus on suppeampi kuin pelkän graafisen elementin rekisteröinnin kattavuus olisi. Soveltaessaan tiukempia sääntöjä unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, jonka mukaan (vain) tavaramerkkejä, joilta puuttuu erottamiskyky, ei voida rekisteröidä.

               II

               Toinen valitusperuste: Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen – Spesialiteettiperiaatteen noudattamatta jättäminen

                           4.

                           Unionin yleinen tuomioistuin on luokitellut kyseessä olevat tavarat kohtuuttoman laajassa merkityksessä edullisiksi päivittäiskulutustavaroiksi, joiden hankkimista ei edellä pitkä miettimisaika. Tämä on johtanut unionin yleisen tuomioistuimen virheelliseen päätelmään, jonka mukaan kohdeyleisön tarkkaavaisuuden taso on alhainen erityisesti pakkauksen ominaispiirteiden osalta.

                           5.

                           Unionin yleisen tuomioistuimen olisi ennemminkin pitänyt arvioida tiettyjen erityisten tuotteiden (makeiset, suklaa ja suklaatuotteet, leivonnaiset ja jäätelöt) osalta se, mikä kuluttajien tarkkaavaisuuden taso on ja kuinka tärkeä rekisteröitäväksi haetun tavaramerkin pakkauksen kaltainen erityinen pakkaus tässä tapauksessa on. Unionin yleinen tuomioistuin ei ole tutkinut näille tuotteille erityisen tyypillistä ostotilannetta.

                           6.

                           Jättäessään huomiotta kyseessä olevien tavaroiden erityispiirteet, unionin yleinen tuomioistuin ei ole noudattanut spesialiteettiperiaatetta. Jos unionin yleinen tuomioistuin olisi toiminut oikein, se olisi ottanut huomion sen, että kyseessä olevien tavaroiden kuluttajat ovat erittäin tarkkaavaisia pakkauksen värien, muodon ja suunnittelun osalta. Kyseisten tavaroiden kuluttajilla ei ole minkäänlaisia vaikeuksia tunnistaa tavaroiden alkuperää rekisteröitäväksi haetun tavaramerkin kattaman pelkän viivojen, värien ja muotojen yhdistelmän perusteella.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).


title: Asia C-204/05: Euroopan yhteisöjen komission 10.5.2005 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
               9.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/9

         Euroopan yhteisöjen komission 10.5.2005 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-204/05)
   (2005/C 171/16)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.5.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat B. Stromsky ja F. Simonetti, ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen 28 ja 30 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on velvoittanut toiseen yhteisön jäsenvaltioon sijoittautuneet luokkaan 1 kuuluvien lääkinnällisten laitteiden kauppiaat hankkimaan toimiluvan Belgiassa ja velvoittanut lääkärit, psykologit, sairaanhoitohenkilöstön ja sosiaalityöntekijät, jotka ovat ammatillisesti yhteydessä erityiseen hoitolaitokseen, hankkimaan steriilejä tarvikkeita sellaisista apteekeista tai sellaisilta kauppiailta, tukkumyyjiltä, maahantuojilta tai valmistajilta, joille terveysministeri on myöntänyt toimiluvan;

               2)

               velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio kyseenalaistaa Belgiassa voimassa olevan lainsäädännön, jolla velvoitetaan kauppiaat hankkimaan toimiluvan halutessaan myydä CE-merkinnällä varustettuja steriilejä tarvikkeita lääkäreille, sairaanhoitajille, psykologeille, sairaanhoitohenkilöstölle tai sosiaalityöntekijöille. Tätä velvoitetta sovelletaan tekemättä eroa Belgiaan tai muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneiden kauppiaiden välillä. Se on kuitenkin omiaan rajoittamaan Belgian ulkopuolelle sijoittautuneiden kauppiaiden suorittamaa lääkinnällisten laitteiden myyntiä mainitulle erityisryhmälle.


title: Asia C-95/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Milano (Italia) on esittänyt 27.2.2014 – Unione Nazionale Industria Conciaria (UNIC) ja Unione Nazionale dei Consumatori di Prodotti in Pelle, Materie Concianti, Accessori e Componenti (Unicopel) v. FS Retail, Luna srl ja Gatsby srl

text:
               28.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 245/2

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Milano (Italia) on esittänyt 27.2.2014 – Unione Nazionale Industria Conciaria (UNIC) ja Unione Nazionale dei Consumatori di Prodotti in Pelle, Materie Concianti, Accessori e Componenti (Unicopel) v. FS Retail, Luna srl ja Gatsby srl
   (Asia C-95/14)
   2014/C 245/03
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Milano

      Pääasian asianosaiset

      Hakijat: Unione Nazionale Industria Conciaria (UNIC) ja Unione Nazionale dei Consumatori di Prodotti in Pelle, Materie Concianti, Accessori e Componenti (Unicopel)

      Vastapuolet: FS Retail, Luna srl ja Gatsby srl

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Ovatko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 34, 35 ja 36 artikla oikein tulkittuina esteenä 14.1.2013 annetun kansallisen lain nro 8 3 §:n 2 momentin – jossa velvoitetaan ilmoittamaan merkinnöillä Italian ulkopuolisissa maissa tapahtuneen jalostuksen tuloksena saatujen tuotteiden alkuperämaa, jos niissä käytetään italiankielistä nimitystä ”pelle” (nahka) – soveltamiselle tuotteisiin, jotka on valmistettu Euroopan unionin muissa jäsenvaltioissa lainmukaisesti jalostetusta tai myydystä nahasta, jolloin tällaista kansallista lakia voidaan pitää määrällistä rajoitusta vaikutukseltaan vastaavana toimenpiteenä, joka kielletään perustamissopimuksen [34] artiklassa ja jota ei voida oikeuttaa perustamissopimuksen 36 artiklalla?

               2)

               Ovatko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn perustamissopimuksen 34, 35 ja 36 artikla oikein tulkittuina esteenä 14.1.2013 annetun kansallisen lain nro 8 3 §:n 2 momentin – jossa vaaditaan ilmoittamaan merkinnöillä Italian ulkopuolisissa maissa tapahtuneen jalostuksen tuloksena saatujen tuotteiden alkuperämaa, jos niissä käytetään italiankielistä nimitystä ”pelle” (nahka) – soveltamiselle tuotteisiin, jotka on valmistettu Euroopan unionin jäsenvaltioiden ulkopuolella tapahtuneen jalostuksen tuloksena saadusta nahasta ja joita ei ole vielä lainmukaisesti myyty unionissa, jolloin tällaista kansallista lakia voidaan pitää määrällistä rajoitusta vaikutukseltaan vastaavana toimenpiteenä, joka kielletään perustamissopimuksen [34] artiklassa ja jota ei voida oikeuttaa perustamissopimuksen 36 artiklalla?

               3)

               Ovatko direktiivin 94/11/EY (1) 3 ja 5 artikla oikein tulkittuna esteenä 14.1.2013 annetun kansallisen lain nro 8 3 §:n 2 momentin – jossa vaaditaan ilmoittamaan merkinnöillä Italian ulkopuolisissa maissa tapahtuneen jalostuksen tuloksena saatujen tuotteiden alkuperämaa, jos niissä käytetään italiankielistä nimitystä ”pelle” (nahka) – soveltamiselle tuotteisiin, jotka on valmistettu unionin muissa jäsenvaltioissa lainmukaisesti jalostetusta tai lainmukaisesti myydystä nahasta?

               4)

               Ovatko direktiivin 94/11/EY 3 ja 5 artikla oikein tulkittuna esteenä 14.1.2013 annetun kansallisen lain nro 8 3 §:n 2 momentin – jossa vaaditaan ilmoittamaan merkinnöillä tuotteiden alkuperämaa – soveltamiselle tuotteisiin, jotka on valmistettu Euroopan unionin jäsenvaltioiden ulkopuolella tapahtuneen jalostuksen tuloksena saadusta nahasta ja joita ei ole vielä lainmukaisesti myyty unionissa?

               5)

               Onko 19.10.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 (2) 60 artikla oikein tulkittuna esteenä 14.1.2013 annetun kansallisen lain nro 8 3 §:n 2 momentin – jossa vaaditaan ilmoittamaan merkinnöillä Italian ulkopuolisissa maissa tapahtuneen jalostuksen tuloksena saatujen tuotteiden alkuperämaa, jos niissä käytetään italiankielistä nimitystä ”pelle” (nahka) – soveltamiselle tuotteisiin, jotka on valmistettu Euroopan unionin jäsenvaltioissa tapahtuneen jalostuksen tuloksena saadusta nahasta tai joita ei ole vielä lainmukaisesti myyty unionissa?

               6)

               Onko 19.10.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 60 artikla oikein tulkittuna esteenä 14.1.2013 annetun kansallisen lain nro 8 3 §:n 2 momentin – jossa vaaditaan ilmoittamaan merkinnöillä Italian ulkopuolisissa maissa tapahtuneen jalostuksen tuloksena saatujen tuotteiden alkuperämaa, jos niissä käytetään italiankielistä nimitystä ”pelle” (nahka) – soveltamiselle tuotteisiin, jotka on valmistettu Euroopan unionin jäsenvaltioiden ulkopuolella tapahtuneen jalostuksen tuloksena saadusta nahasta ja joita ei ole vielä lainmukaisesti myyty unionissa?

      (1)  EYVL L 100, s. 37.

      (2)  EUVL L 269, s. 1.


title: Asia F-50/14: Kanne 3.6.2014 – ZZ v. komissio

text:
               28.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 245/32

         Kanne 3.6.2014 – ZZ v. komissio
   (Asia F-50/14)
   2014/C 245/43
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja S. Orlandi)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen komission päätöksen kumoaminen, jolla kantajalta evättiin oikeus ulkomaankorvaukseen.

      Vaatimukset

               —

               3.10.2013 tehty päätös, jolla kantajalta evättiin oikeus ulkomaankorvaukseen, on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-466/08: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 17.11.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Kyproksen tasavalta

text:
               27.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/27

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 17.11.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Kyproksen tasavalta
   (Asia C-466/08) (1)

   2010/C 51/44

      Oikeudenkäyntikieli: kreikka

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 327, 20.12.2008.


title: Asia C-114/09: Kanne 25.3.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta

text:
               16.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/28

         Kanne 25.3.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-114/09)
   2009/C 113/51
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: E. Adsera Ribera ja P. Dejmek)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut neuvoston direktiivin 77/91/ETY (1) muuttamisesta julkisten osakeyhtiöiden perustamisen sekä niiden pääoman säilyttämisen ja muuttamisen osalta 6.9.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/68/EY (2) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä eikä ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

               —

               Espanjan kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Määräaika direktiivin 2006/68/EY saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä päättyi 15.4.2008.

      (1)  EYVL L 26, s. 1.

      (2)  EUVL L 264, s. 32.


title: Asia C-621/13 P: Valitus, jonka Orange, aiemmin France Télécom, on tehnyt 28.11.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-258/10, Orange v. komissio, 16.9.2013 antamasta tuomiosta

text:
               8.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 39/8

         Valitus, jonka Orange, aiemmin France Télécom, on tehnyt 28.11.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-258/10, Orange v. komissio, 16.9.2013 antamasta tuomiosta
   (Asia C-621/13 P)
   2014/C 39/15
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Orange, aiemmin France Télécom (edustajat: avocat H. Viaene ja avocat D. Gillet)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio, Ranskan tasavalta, Département des Hauts-de-Seine ja Sequalum SAS

      Vaatimukset

               —

               Unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-258/10, Orange vastaan Euroopan komissio, 16.9.2013 antama tuomio on kumottava ja, jos unionin tuomioistuin katsoo, että sillä on hallussaan kaikki tarpeelliset tiedot, jotta se voi itse ratkaista asian lopullisesti, komission 30.9.2009 tekemä päätös C(2009) 7426 lopullinen, joka koskee erittäin nopean sähköisen viestinnän laajakaistaverkon toteuttamisesta ja käyttämisestä Hauts-de-Seinen departementin alueella julkisen palvelun tarjoajalle (DSP) aiheutuneiden kustannusten korvaamista (valtiontuki N 331/2008 — Ranska)

               —

               toissijaisesti valituksenalainen tuomio on kumottava ja asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen asian käsittelemiseksi uudelleen

               —

               komissio, Département ja Sequalum on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut, lukuun ottamatta Ranskan tasavallan oikeudenkäyntikuluja

               —

               Ranskan tasavalta on velvoitettava vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja esittää neljä valitusperustetta valituksensa tueksi.
   Valittaja katsoo ensimmäiseksi, että unionin yleinen tuomioistuin laiminlöi unionin tuomioistuimen perussäännön 36 artiklaan ja 53 artiklan ensimmäiseen kohtaan perustuvaa perusteluvelvollisuuttaan, sillä sen toteamukset kanneperusteesta, joka koski markkinoiden toimivuutta, olivat riittämättömät ja ristiriitaiset. Valittaja moittii unionin yleistä tuomioistuinta erityisesti siitä, että se hylkäsi valittajan väitteen, jonka mukaan THD 92 -hanketta ei voitu luokitella yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyväksi palveluksi, koska markkinat olivat toimivat siitä syystä, että markkinoilla oli samanlaisia palveluja tarjoavia kilpailevia toimijoita.
   Toiseksi valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen arvioinnissaan, joka koski ajankohtaa, jolloin markkinoiden toimimattomuuden olemassaoloa oli arvioitava. Valittajan mukaan markkinoiden toimimattomuuden olemassaoloa oli siten arvioitava hetkellä, jona markkinoiden toimimattomuuden korjaamiseen tähtäävä toimenpide toteutettiin.
   Kolmanneksi valittaja moittii unionin yleistä tuomioistuinta siitä, että se teki oikeudellisen virheen suuntaviivojen (1) 78 kohdan arvioinnissa, kun se katsoi, että ”yksityiskohtainen analyysi”, joka on tehtävä kaikista perinteisellä mustalla alueella suunnitelluista valtiontuista, ei merkitse SEUT 108 artiklan 2 kohdassa määrättyä muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista.
   Valittaja katsoo lopuksi, että unionin yleisen tuomioistuimen tekemä toteamus, jonka mukaan alueille, joiden sisäinen tuottoaste on 9 ja 10,63 prosentin välillä, ei myönnetä korvauksia, on ilmeisen virheellinen. Tähän unionin yleisen tuomioistuimen toteamukseen perustuvat oikeudelliset seuraukset, eli liiallisen korvauksen puuttuminen ja siten kyseessä olevan hankkeen yhteensopivuus asiassa Altmark annettuun tuomioon pohjautuvassa oikeuskäytännössä asetetun kolmannen edellytyksen kanssa, ovat täten virheelliset.

      (1)  Komission tiedonanto — Yhteisön suuntaviivat valtiontukisääntöjen soveltamisesta laajakaistaverkkojen nopean käyttöönoton yhteydessä (EUVL 2009, C 235, s. 7).