title: Asia C-426/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Social nro 2 de Terrassa (Espanja) on esittänyt 14.7.2017 – Elena Barba Giménez v. Francisca Carrión Lozano

text:
               11.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/26

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Social nro 2 de Terrassa (Espanja) on esittänyt 14.7.2017 – Elena Barba Giménez v. Francisca Carrión Lozano
   (Asia C-426/17)
   (2017/C 300/30)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado de lo Social nro 2 de Terrassa

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Elena Barba Giménez

      Vastaaja: Francisca Carrión Lozano

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiiviä 93/13 (1), luettuna yhdessä direktiivin 2005/29 (2) ja perusoikeuskirjan 47 artiklan kanssa, tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään, kuten siviiliprosessilain 1/2000 35§:ssä, että viranomaiset, joiden tehtävänä on käsitellä asiat, joissa ratkaistaan palkkioita koskevat vaatimukset (maksamattomien palkkioiden perimistä koskeva menettely), eivät voi tutkia omasta aloitteestaan ennen täytäntöönpanoperusteen vahvistamista, onko asianajajan ja kuluttajan välillä tehdyssä sopimuksessa kohtuuttomia sopimusehtoja tai onko toteutettu sopimattomia kaupallisia menettelyjä?

               2)

               Ovatko oikeusavustajiksi nimetyt asianajajat direktiivin 93/13 2 artiklan c alakohdassa ja direktiivin 2005/29 2 artiklan b alakohdassa tarkoitettuja ”elinkeinonharjoittajia”? Sovelletaanko direktiivin 2005/29 6 artiklan 1 kohdan d alakohtaa ja 7 artiklan 2 kohtaa tilanteisiin, joissa elinkeinonharjoittajan palkkioita säännellään oikeussäännöllä?

               3)

               Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko direktiiviä 2005/29 tulkittava siten, että se on esteenä lain 1/1996 36 §:ään sisältyvän kaltaiselle sääntelylle, jonka mukaan laissa vahvistetun palkkiojärjestelmän soveltaminen on pakollista siitä huolimatta, että elinkeinonharjoittaja on jättänyt mainitsematta seikkoja tai menetellyt harhaanjohtavasti palvelujensa hinnan vahvistamisen osalta?

               4)

               Onko SEUT 101 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä lain 1/1996 36 §:ssä vahvistetun kaltaiselle sääntelylle, jonka mukaan oikeusapujärjestelmässä palveluja tarjoavien asianajajien korvauksiin sovelletaan tilanteessa, jossa vaatimus hyväksytään, näiden ennalta hyväksymää palkkiotaksaa, josta jäsenvaltion viranomaiset eivät voi poiketa?

               5)

               Täyttääkö tämä sääntely direktiivin 2006/123/EY (3) 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut välttämättömyyden ja oikeasuhteisuuden vaatimukset?

               6)

               Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä lain 1/1996 36 §:n kaltaiselle sääntelylle, jonka mukaan tilanteessa, jossa esitetty vaatimus hyväksytään mutta kuluvastuun kohdentumisesta ei ole määrätty, oikeusapuun oikeutettu on velvollinen maksamaan asianajajalle ammattikunnan hyväksymän palkkiotaksan mukaiset palkkiot, joiden suuruus on yli 50 prosenttia sosiaaliturvaetuuden vuotuisesta määrästä?

      (1)  Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL 1993, L 95, s. 29).

      (2)  Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) 11.5.2005 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/29/EY (EUVL 2005, L 149, s. 22).

      (3)  Palveluista sisämarkkinoilla 12.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/123/EY (EUVL 2006, L 376, s. 36).


title: Asia T-111/07: Kanne 13.4.2007 — Agrofert Holding v. komissio

text:
               9.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/21

         Kanne 13.4.2007 — Agrofert Holding v. komissio
   (Asia T-111/07)
   (2007/C 129/37)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Agrofert Holding a.s. (Praha, Tšekin tasavalta) (edustaja: asianajaja R. Pokorný)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               on kumottava 2.8.2006 tehty komission päätös 16796/16797 ja 13.2.2007 tehty komission päätös SG.E.3/MIB/md D (2007) 1360, jotka koskevat pyyntöä saada tutustuttaviksi asiakirjoja sulautumaa koskevassa asiassa N:o COMP/M.3543 — PKN Orlen/Unipetrol

               —

               komissio on velvoitettava esittämään kyseessä olevat asiakirjat

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kanteellaan kantaja vaatii EY 230 artiklan nojalla, että kumotaan 2.8.2006 tehty komission päätös (jäljempänä päätös I) ja myöhempi vahvistava 13.2.2007 tehty komission päätös (jäljempänä päätös II), jotka koskevat pyyntöä saada tutustuttaviksi kaikki julkaisemattomat asiakirjat, jotka liittyvät kyseessä olevan sulautuman ilmoittamisvaiheeseen ja ilmoittamista edeltävään vaiheeseen.
   Kantaja väittää, että molemmat päätökset ovat vastoin Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annettua asetusta (EY) N:o 1049/2001 (1) (jäljempänä asetus), koska ne eivät kuulu niiden poikkeusten soveltamisalaan, joista säädetään asetuksen 4 artiklan 2 kohdassa ja jotka koskevat taloudellisten etujen suojaa, tutkintatoimien tarkoituksen suojaa tai oikeudellisen neuvonannon suojaa tai joista säädetään asetuksen 4 artiklan 3 kohdassa ja jotka koskevat päätöksentekomenettelyn suojaa.
   Kantaja katsoo lisäksi, että asetuksen 4 artiklan 2 kohdan ensimmäistä luetelmakohtaa ei pidä tulkita ikään kuin poikkeukset koskisivat asiakirjojen koko sisältöä, vaan ne koskevat ainoastaan asiakirjojen niitä osia, joiden on määrä sisältää liikesalaisuuksia tai taloudellisesti arkaluonteisia tietoja. Näin ollen kantaja toteaa, että vastaaja olisi voinut joko luovuttaa yleisölle osia pyydetyistä asiakirjoista tai mustata ne osat, joissa on arkaluonteisia tietoja, vahingoittamatta tarkastus-, tutkinta- ja tilintarkastustoimien tarkoitusten suojaa, ilmoituksen tehneiden osapuolten ja kolmansien osapuolten oikeuksia, oikeudellisen neuvonannon suojaa tai toimielimen päätöksentekomenettelyä.
   Lisäksi kantaja väittää, että vastaaja ei tutkinut erikseen kutakin asiakirjaa, joka sen mukaan kuuluu asetuksen 4 artiklan 2 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa säädetyn poikkeuksen soveltamisalaan, vaan kieltäytyi yleisesti antamasta pyydettyjä asiakirjoja tutustuttaviksi pelkästään sillä perusteella, että kaikissa asiakirjoissa on liikesalaisuuksia ja että niitä ei neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (2) 17 artiklan mukaan voida ilmaista. Tällainen yleistys on vastoin asetuksen 4 artiklan 6 kohtaa.
   Kantaja katsoo myös, että edellä mainittuja poikkeuksia sovelletaan ainoastaan, jollei ylivoimainen yleinen etu edellytä asiakirjan sisältämien tietojen ilmaisemista. Kantajan mukaan tällainen etu, joka koskee pyydettyjen asiakirjojen sisältämien tietojen ilmaisemista ja joka johtuu kantajalle ja hankitun yhtiön vähemmistöosakkaille aiheutuvasta vahingosta, on olemassa, ja se on tärkeämpi kuin asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden poikkeukset.
   Kantaja väittää lisäksi, että päätös I ja päätös II ovat vastoin EU 1 artiklan toista kohtaa, jossa määrätään avoimuusperiaatteesta.
   Lopuksi kantaja katsoo, että vastaaja ei käsitellyt uudistettua hakemusta välittömästi, kuten sen olisi asetuksen 8 artiklan 1 kohdan mukaan pitänyt tehdä, vaan ylitti käsittelylle asetetun määräajan 100 työpäivällä.

      (1)  EYVL L 145, 31.5.2001, s. 43-48.

      (2)  Yrityskeskittymien valvonnasta 20.1.2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 139/2004 (EUVL L 24, 29.1.2004, s. 1-22).


title: Asia C-548/03: Euroopan parlamentin 23.12.2003 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
C 47/24                  FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                         21.2.2004
c) Toissijaisesti kantaja vetoaa siihen, että AIT:n Euroopan          koske veroviranomaisten välisestä yhteistyöstä annetun kaltai-
     unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa taattua oikeutta         sia verotuksen alan hallinnollisiin toimenpiteisiin liittyviä
     saada asia tuomioistuimen käsiteltäväksi, on loukattu.           säännöksiä, jotka mahdollistavat veron kantamisen tai helpot-
                                                                      tavat sitä. Direktiivi ja asetus on näin ollen annettu olennaisia
                                                                      muotomääräyksiä ja EY:n perustamissopimusta rikkoen.
                                                                      (1) EUVL L 264, 15.10.2003, s. 23.
Euroopan parlamentin 23.12.2003 Euroopan unionin neu-
                vostoa vastaan nostama kanne
                          (Asia C-548/03)
                           (2004/C 47/39)                             Euroopan parlamentin 23.12.2003 Euroopan unionin neu-
                                                                                vostoa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-549/03)
Euroopan parlamentti on nostanut 23.12.2003 Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neu-
vostoa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat Ch. Pennera ja                                          (2004/C 47/40)
A. Neergaard, prosessiosoite Luxemburgissa.
Euroopan parlamentti vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                      Euroopan parlamentti on nostanut 23.12.2003 Euroopan
                                                                      yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neu-
–     kumoaa jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten            vostoa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Ch. Pennera ja A.
      keskinäisestä avusta välittömien ja välillisten verojen         Neergaard, prosessiosoite Luxemburgissa.
      alalla annetun neuvoston direktiivin 77/799/ETY muutta-
      misesta annetun neuvoston direktiivin 2003/93/EY (1),
                                                                      Euroopan parlamentti vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–     pitää kumotun direktiivin vaikutukset voimassa siihen
      saakka kunnes Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat
      asianmukaisen oikeudellisen perustan nojalla antaneet           –     kumoaa hallinnollisesta yhteistyöstä arvonlisäverotuksen
      uuden säädöksen ja                                                    alalla ja asetuksen (ETY) N:o 218/92 kumoamisesta
                                                                            7 päivänä lokakuuta 2003 annetun neuvoston asetuksen
                                                                            (EY) N:o 1798/2003 (1),
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                      –     pitää kumotun asetuksen oikeusvaikutukset voimassa
                                                                            siihen asti, kunnes Euroopan parlamentti ja neuvosto
                                                                            ovat antaneet asianmukaiseen oikeusperustaan perustu-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                            van uuden säädöksen,
Direktiivi 2003/93/EY ja asetus N:o 1798/03 on kumottava,             –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
koska ne olisi pitänyt antaa EY 95 artiklan nojalla eikä EY
93 artiklan nojalla. Oikeudellisten perustojen välinen ero ei
ole pelkästään muodollinen, vaan se vaikuttaa välittömästi
Euroopan parlamentin oikeuksiin: EY 93 artiklan mukaan näet
neuvosto päättää yksimielisesti Euroopan parlamenttia vain            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
kuultuaan kun taas EY 95 artiklan mukaan on sovellettava
yhteispäätösmenettelyä.
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut, joihin kantaja
                                                                      vetoaa, ovat samat kuin asiassa C-548/03.
Perustamissopimuksessa vahvistetun soveltamisalan mukaan
säännökset, joiden tarkoituksena on parantaa sisämarkkinoi-
den toteuttamis- ja toimintaedellytyksiä, annetaan yleensä EY         (1) EUVL L 264, 15.10.2003, s. 1.
95 artiklan mukaisesti. EY 93 artiklassa määrätään toisesta
menettelystä välillisen verotuksen osalta ja sillä poiketaan
erityislakina EY 95 artiklasta. Tämä määäräys ei nimenomaan


title: Asia T-48/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 19.6.2009 — Qualcomm v. komissio (Kilpailu — Yrityskeskittymät — Tieliikenteen telemaattisten järjestelmien markkinat — Päätös, jolla todetaan yrityskeskittymä yhteismarkkinoille soveltuvaksi — Sitoumukset — Ilmeinen arviointivirhe — Harkintavallan väärinkäyttö — Perusteluvelvollisuus)

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/41

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 19.6.2009 — Qualcomm v. komissio
   (Asia T-48/04) (1)

   (Kilpailu - Yrityskeskittymät - Tieliikenteen telemaattisten järjestelmien markkinat - Päätös, jolla todetaan yrityskeskittymä yhteismarkkinoille soveltuvaksi - Sitoumukset - Ilmeinen arviointivirhe - Harkintavallan väärinkäyttö - Perusteluvelvollisuus)
   2009/C 180/74
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Qualcomm Wireless Business Solutions Europe BV (Waarle, Alankomaat) (edustajat: asianajaja G. Berrisch ja solicitor D. Hull)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: aluksi K. Mojzesowicz ja A. Whelan, sittemmin K. Mojzesowicz ja X. Lewis)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: aluksi C.-D. Quassowski ja S. Flockermann, sittemmin M. Lumma, avustajinaan asianajajat U. Karpenstein ja A. Rosenfeld), Deutsche Telekom AG (Bonn, Saksa), Daimler AG, aiemmin DaimlerChrysler AG (Stuttgart, Saksa) ja Daimler Financial Services AG, aiemmin DaimlerChrysler Services AG (Berliini, Saksa) (edustajat: asianajajat J. Schütze ja A. von Graevenitz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yrityskeskittymän julistamisesta yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi (asia COMP/M.2903 — yhteisyritys DaimlerChrysler/Deutsche Telekom) 30.4.2003 tehtyä komission päätöstä 2003/792/EY (EUVL L 300, s. 62) koskeva kumoamiskanne

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Qualcomm Wireless Business Solutions Europe BV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Saksan liittotasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               4)

               Deutsche Telekom AG, Daimler AG ja Daimler Financial Services AG vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 94, 17.4.2004.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 22 päivänä marraskuuta 2001 asiassa C-53/00 (Tribunal des affaires de sécurité sociale de Créteil'n esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Ferring SA vastaan Agence centrale des organismes de sécurité sociale (ACOSS) (Valtiontuet – Tietyille yrityksille myönnetty verotuksellinen etu – Tukkukauppiasjakelĳat)

text:
C 17/6                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            19.1.2002
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                1)    Italian tasavalta ei ole noudattanut toimenpiteistä työntekijöi-
                                                                               den turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi
                                                                               työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annetun direktiivin
                           (viides jaosto)                                     89/391/ETY 6 artiklan 3 kohdan a alakohdan ja 7 artiklan
                                                                               3, 5 ja 8 kohdan mukaisia velvoitteitaan,
                 15 päivänä marraskuuta 2001                                   –     koska se on jättänyt säätämättä, että työnantajan on
                                                                                selvitettävä kaikki työntekijöiden turvallisuuteen ja tervey-
                                                                                teen työpaikalla kohdistuvat vaarat,
asiassa C-49/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaa
                        Italian tasavalta (1)                                  –     koska se on jättänyt työnantajan päätettäväksi, käyttääkö
                                                                                se ulkopuolisia suojelu- ja ehkäisypalveluja, kun yrityk-
                                                                                sessä ei ole siihen pätevää henkilöstöä, ja
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
vin 89/391/ETY puutteellinen täytäntöönpano – Työnteki-                        –     koska se ei ole määrittänyt niitä kykyjä ja taitoja,
                  jöiden turvallisuus ja terveys)                                    joita työntekijöiden turvallisuuteen ja terveyteen liittyvistä
                                                                                työsuojelu- ja ehkäisytoiminnoista vastaavilta henkilöiltä
                                                                                vaaditaan.
                          (2002/C 17/08)
                                                                         2)    Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)                       (1) EYVL C 135, 13.5.2000.
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
Asiassa C-49/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
nään E. Traversa ja N. Yerrell) vastaan Italian tasavalta (asiamie-                                  (kuudes jaosto)
henään U. Leanza, avustajanaan D. Del Gaizo), jossa kantaja
vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Italian tasaval-                          22 päivänä marraskuuta 2001
ta ei ole noudattanut toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuu-
den ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivänä
kesäkuuta 1989 annetun direktiivin 89/391/ETY (EYVL L 183,               asiassa C-53/00 (Tribunal des affaires de sécurité sociale
s. 1) 6 artiklan 3 kohdan a alakohdan ja 7 artiklan 3, 5 ja              de Créteil’n esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Ferring
8 kohdan mukaisia velvoitteitaan,                                        SA vastaan Agence centrale des organismes de sécurité
                                                                                sociale (ACOSS) (1)
–     koska se on jättänyt säätämättä, että työnantajan on
      selvitettävä kaikki työntekijöiden turvallisuuteen ja ter-         (Valtiontuet – Tietyille yrityksille myönnetty verotuksellinen
      veyteen työpaikalla kohdistuvat vaarat,                                               etu – Tukkukauppiasjakelijat)
                                                                                (2002/C 17/09)
–     koska se on jättänyt työnantajan päätettäväksi, käyttääkö
      se ulkopuolisia suojelu- ja ehkäisypalveluja, kun yrityk-
      sessä ei ole siihen pätevää henkilöstöä,                                                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
–     koska se ei ole määrittänyt niitä kykyjä ja taitoja, joita         (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
      työntekijöiden turvallisuuteen ja terveyteen liittyvistä työ-               yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
      suojelu- ja ehkäisytoiminnoista vastaavilta henkilöiltä
      vaaditaan,
                                                                         Asiassa C-53/00, jonka tribunal des affaires de sécurité sociale
yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-               de Créteil (Ranska) on saattanut EY 234 artiklan nojalla
nossa: viidennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä hoitava                 yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan-
neljännen jaoston puheenjohtaja S. von Bahr (esittelevä tuoma-           sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Ferring SA
ri) sekä tuomarit D. A. O. Edward, A. La Pergola, L. Sevón ja           vastaan Agence centrale des organismes de sécurité sociale
M. Wathelet, julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: R. Grass,          (ACOSS) ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen 59 ar-
on antanut 15.11.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on                   tiklan (josta on muutettuna tullut EY 49 artikla), EY:n perusta-
seuraava:                                                                missopimuksen 90 artiklan 2 kohdan (josta on tullut EY
 ---pagebreak--- 19.1.2002                  FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 17/7
86 artiklan 2 kohta) ja EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan                jen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansalli-
(josta on muutettuna tullut EY 87 artikla) tulkinnasta, yhteisö-             sessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Office des
jen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa:                     produits wallons ASBL vastaan Belgian valtio ennakkoratkai-
jaoston puheenjohtaja F. Macken sekä tuomarit N. Colneric,                   sun jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmu-
C. Gulmann (esittelevä tuomari), J.-P. Puissochet ja J. N. Cunha             kaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmu-
Rodrigues, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: hallintovirka-              kainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977
mies L. Hewlett, on antanut 22.11.2001 tuomion, jonka                        annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL
tuomiolauselma on seuraava:                                                  L 145, s. 1) 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohdan
                                                                             tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien
1)    EY:n perustamissopimuksen 92 artiklaa (josta on muutettuna             kokoonpanossa: C. Gulmann (esittelevä tuomari), joka hoitaa
      tullut EY 87 artikla) on tulkittava siten, että loi no 97-1164,        jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit J.-P. Puissochet
      du 19 décembre 1997, de financement de la sécurité sociale             ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: L. A. Geelhoed,
      pour 1998 -nimisen lain 12 §:ssä säädetyn kaltaista toimenpi-          kirjaaja: osastopäällikkö D. Louterman-Hubeau, on antanut
      dettä on, siltä osin kuin sillä rasitetaan ainoastaan lääketehtai-     22.11.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
      den lääkkeiden suoramyyntiä, pidettävä tukkukauppias-jakeli-
      joille myönnettynä valtiontukena ainoastaan siinä tapauksessa,         Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta
      että etu, jonka ne saavat siitä, ettei niillä ole velvollisuutta       – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymispe-
      maksaa lääkkeiden suoramyyntiveroa, ylittää lisäkustannukset,          ruste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston
      joita niille aiheutuu kansallisessa lainsäädännössä niille asetet-     direktiivin 77/388/ETY 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan
      tujen yhteiskunnallisten velvollisuuksien täyttämisestä.               a alakohdassa olevan käsitteen ”hintaan suoraan liittyvät tuet” on
                                                                             tulkittava käsittävän yksinomaan kolmannen myyjälle tai palvelun-
2)    EY:n perustamissopimuksen 90 artiklan 2 kohtaa (josta on               suorittajalle maksamat tuet, jotka ovat kokonaan tai osittain
      tullut EY 86 artiklan 2 kohta) on tulkittava siten, että sitä ei       vastiketta tavaratoimituksesta tai palvelusuorituksesta. Kansallisen
      voida soveltaa pääasiassa kyseessä olevan kaltaisille yhteiskun-       tuomioistuimen on tutkittava sille esitettyjen seikkojen nojalla,
      nallisista velvollisuuksista huolehtiville yrityksille annettuun       muodostaako tuki tällaisen vastikkeen.
      verotukselliseen etuun, jos kyseinen etu ylittää yhteiskunnallises-
      ta velvollisuudesta aiheutuvat lisäkustannukset.
                                                                             (1) EYVL C 192, 8.7.2000.
3)    EY:n perustamissopimuksen 59 artiklaa (josta on muutettuna
      tullut EY 49 artikla) on tulkittava siten, että sitä ei sovelleta
      pääasian oikeudenkäynnissä kyseessä olevan kaltaiseen tilantee-
      seen, joka ei liity palvelujen tarjoamiseen.
(1) EYVL C 122, 29.4.2000.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                (kolmas jaosto)
                                                                                13 päivänä syyskuuta 2001
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                             asiassa C-467/00 P, Euroopan keskuspankin henkilöstöko-
                             (kolmas jaosto)                                         mitea ym. vastaan Euroopan keskuspankki (1)
                   22 päivänä marraskuuta 2001                               (Muutoksenhaku – Internetin käyttöä Euroopan keskuspan-
                                                                             kissa koskevan hallinnollisen yleisohjeen kumoamisvaatimus
asiassa C-184/00 (Tribunal de première instance de Charle-                   – Vaatimus määräysten asettamisesta Euroopan keskuspan-
roin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Office des pro-                        kille – Tutkimatta jättäminen – Valitus, jonka tutkittavaksi
         duits wallons ASBL vastaan Belgian valtio (1)                       ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on
                                                                                osittain selvästi perusteeton)
(Kuudes arvonlisäverodirektiivi – Direktiivin 11 artiklan
A kohdan 1 alakohdan a alakohta – Veron peruste – Suora                                                (2002/C 17/11)
                                hintatuki)
                              (2002/C 17/10)                                                     (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                          (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                             Asiassa C-467/00 P, Euroopan keskuspankin henkilöstökomi-
                                                                             tea, kotipaikka Frankfurt-am-Main (Saksa), Johannes Priese-
Asiassa C-184/00, jonka Tribunal de première instance de                     mann, Euroopan keskuspankin työntekijä, kotipaikka Frank-
Charleroi (Belgia) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisö-             furt-am-Main, Marc van de Velde, Euroopan keskuspankin


title: Asia T-326/07: Kanne 30.8.2007 — Cheminova ym. v. komissio

text:
               20.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/38

         Kanne 30.8.2007 — Cheminova ym. v. komissio
   (Asia T-326/07)
   (2007/C 247/63)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: Cheminova A/S (Harboøre, Tanska), Cheminova Agro Italia Srl (Rooma, Italia), Cheminova Bulgaria EOOD (Sofia, Bulgaria), Agrodan SA (Madrid, Espanja) ja Lodi SAS (Grand Fougeray, Ranska) (edustajat: asianajajat C. Mereu ja K. Van Maldegem)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Komission päätös 2007/389/EY on kumottava.

               —

               Vastaaja on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut ja muut asiassa aiheutuvat kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetussa neuvoston direktiivissä 91/414 (1) säädetään, että jäsenvaltiot eivät saa sallia kasvinsuojeluaineen käyttöä, ellei sen tehoaineita ole lueteltu liitteessä I ja elleivät kaikki siinä asetetut edellytykset täyty. Kantajat vaativat, että malationin sisällyttämättä jättämisestä neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I ja tätä ainetta sisältäville kasvinsuojeluaineille annettujen lupien peruuttamisesta 6.6.2007 annettu komission päätös 2007/389/EY (2) kumotaan.
   Kantajat esittävät kanteensa tueksi, että riidanalainen päätös on tieteellisesti puutteellinen ja virheellinen, koska siinä ei oteta huomioon kaikkea vastaajalle esitettyä malationia koskevaa tieteellistä todistusaineistoa. Kantajien mukaan sillä rikotaan lisäksi direktiivin 91/414 4 artiklan 1 kohtaa ja 5 artiklan 1 kohtaa sekä EY 95 artiklan 3 kohtaa, koska vastaaja kieltäytyi tarkistamasta uusimpia tietoja.
   Lisäksi kantajat väittävät, että riidanalainen päätös perustui sellaiseen tieteelliseen selvitykseen, jota ei ollut laadittu asetuksen 451/2000 8 artiklan 7 kohdassa asetetun määräajan kuluessa.
   Edelleen kantajat vetoavat muun muassa suhteellisuusperiaatteen, syrjintäkiellon periaatteen, toissijaisuusperiaatteen ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen, perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin ja niiden oikeuteen tulla kuulluksi.
   Lopuksi kantajat väittävät, että vastaajalle esitetyn tietopaketin johdosta ne eivät direktiivin 91/414 13 artiklan nojalla kykene hyödyntämään niillä olevia teollisoikeuksia.

      (1)  Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15.7.1991 annetussa neuvoston direktiivissä 91/414/ETY.

      (2)  EUVL L 146, s. 19.


title: Asia C-349/01: Arbeitsgericht Bielefeldin 24.7.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Betriebsrat der Fa. ADS Anker GmbH vastaan ASD Anker GmbH

text:
C 369/6                    FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             22.12.2001
direktiivin 95/47/EY (EYVL L 281, s. 51) mukaisia jäsenyysvel-             puheenjohtaja V. Skouris (esittelevä tuomari) sekä tuomarit
voitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudat-          R. Schintgen ja N. Colneric, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja:
tamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyk-          R. Grass, on antanut 19.9.2001 määräyksen, jonka määräysosa
siä tai ilmoittanut niistä komissiolle, yhteisöjen tuomioistuin            on seuraava:
(neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
S. von Bahr sekä tuomarit D. A. O. Edward (esittelevä tuomari)             Yksin direktiivin perusteella, sellaisesta kansallisesta laista riippumat-
ja A. La Pergola, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: R. Grass,          ta, jonka jäsenvaltio on antanut direktiivin täytäntöönpanemiseksi,
on antanut 11.10.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on                     ei voida päättää direktiivin säännösten vastaisesti toimineiden henki-
seuraava:                                                                  löiden rikosoikeudellisen vastuun olemassaolosta tai tämän vastuun
                                                                           raskauttamisesta.
1)     Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut televisiosig-
       naalien lähetystä koskevien standardien käytöstä 24 päivänä
       lokakuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston            (1) EYVL C 79, 18.3.2000.
       direktiivin 95/47/EY mukaisia jäsenyysvelvoitteitaan, koska se
       ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä
       lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä eikä ilmoittanut
       niistä komissiolle.
2)     Alankomaiden kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeu-           Arbeitsgericht Bielefeldin 24.7.2001 tekemällään päätök-
       denkäyntikulut.                                                     sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Betriebsrat
                                                                              der Fa. ADS Anker GmbH vastaan ASD Anker GmbH
(1) EYVL C 259, 9.9.2000.
                                                                                (Asia C-349/01)
                                                                                (2001/C 369/10)
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                           Arbeitsgericht Bielefeld on pyytänyt 24.7.2001 tekemällään
                              (toinen jaosto)                              päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                           17.9.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
                                                                           ratkaisua asiassa Betriebsrat der Fa. ADS Anker GmbH vastaan
                    19 päivänä syyskuuta 2001
                                                                           ASD Anker GmbH seuraaviin kysymyksiin:
rikosasiassa C-18/00 (Tribunale civile e penale Astin                      1.    Edellytetäänkö eurooppalaisen yritysneuvoston perusta-
esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Maurizio Perinoa vas-                           misesta tai työntekijöiden tiedottamis- ja kuulemismenet-
                                  taan (1)                                       telyn käyttöönottamisesta yhteisönlaajuisissa yrityksissä
                                                                                tai yritysryhmissä 22 päivänä syyskuuta 1994 annetussa
(Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta – Direktiivi                               neuvoston direktiivissä 94/45/EY (1) ja erityisesti sen
75/442/ETY – Jätteiden varastointi ennen hyödyntämistoi-                         4 ja 11 artiklassa, että yritys, jonka kotipaikka on
mien suorittamista – Mahdollisuus vedota direktiiviin yksi-                      Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja joka muodostaa yri-
                       tyistä henkilöä vastaan)                                  tysryhmän direktiivin 4 artiklan 2 kohdan toisessa alakoh-
                                                                                dassa ja 3 kohdassa tarkoitetun keskushallinnon, tai
                            (2001/C 369/09)                                      yritys, jonka kotipaikka on Alankomaiden kuningaskun-
                                                                                nassa ja joka on direktiivin 2 artiklan 1 kohdan e alakoh-
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)                              dassa ja 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu määräysvaltaa
                                                                                käyttävä yritys, ovat velvollisia antamaan toiselle, Saksan
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                 liittotasavaltaan sijoittautuneelle ja samaan yritysryhmään
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                           kuuluvalle yritykselle yritysryhmän yrityksiin ja laitoksiin
                                                                                liittyviä tietoja, jotka koskevat niiden oikeudellista raken-
                                                                                netta, työntekijöiden edustamista koskevia toimintatapo-
Asiassa C-18/00, jonka Tribunale civile e penale Asti (Italia)                   ja, työntekijöiden keskimääräistä lukumäärää ja työnteki-
on saattanut yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi EY                         jöiden jakautumista eri jäsenvaltioiden ja yritysten välillä?
234 artiklan nojalla saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui-
                                                                           2.    Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
messa vireillä olevassa rikosasiassa Maurizio Perinoa vastaan
                                                                                Kattaako tiedonantovelvollisuus myös sellaisten työnteki-
ennakkoratkaisun jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 anne-
                                                                                jöiden edustuksellisten elinten ja niiden edustajien nimit-
tun neuvoston direktiivin 75/442/ETY (EVYL L 194, s. 39),
                                                                                tämisen, joiden tehtävänä on yrityksen työntekijöiden tai
sellaisena kuin se on 18 päivänä maaliskuuta 1991 annetulla
                                                                                sen määräysvallassa olevien yritysten edustajina osallistua
neuvoston direktiivillä 91/156/ETY (EYVL L, 78, s. 32) ja
                                                                                eurooppalaisen yritysneuvoston perustamiseen?
jätteistä annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY liittei-
den II A ja II B mukauttamisesta 24 päivänä toukokuuta 1996
tehdyllä komission päätöksellä (EYVL L 135, s. 32) muutettuna,             (1) EYVL L 254, s. 64.
liitteessä II B olevan R 13 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen
tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston


title: Asia T-197/06: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.6.2011 — FMC v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Vetyperoksidi ja natriumperboraatti — Päätös, jossa EY 81 artiklaa todetaan rikotuksi — Sääntöjenvastaisen toiminnan syyksilukeminen — Puolustautumisoikeudet — Perusteluvelvollisuus)

text:
               30.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 226/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.6.2011 — FMC v. komissio
   (Asia T-197/06) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Vetyperoksidi ja natriumperboraatti - Päätös, jossa EY 81 artiklaa todetaan rikotuksi - Sääntöjenvastaisen toiminnan syyksilukeminen - Puolustautumisoikeudet - Perusteluvelvollisuus)
   2011/C 226/44
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: FMC Corp. (Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat) (edustajat: C. Stanbrook, QC, ja asianajaja Y. Virvilis)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi F. Arbault, sittemmin V. Di Bucci, V. Bottka ja X. Lewis, avustajanaan barrister M. Gray)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ensisijaisesti vaatimus kumota [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 3.5.2006 tehty komission päätös K(2006) 1766 lopullinen (asia COMP/F/38.620 — vetyperoksidi ja perboraatti) siltä osin kuin se koskee kantajaa ja toissijaisesti vaatimus alentaa sakkojen määrää

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               FMC Corp. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 212, 2.9.2006.


title: Asia T-306/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.3.2014 – Schwenk Zement v. komissio (Kilpailu  — Hallinnollinen menettely  — Päätös tietojensaantipyynnöstä  — Pyydettyjen tietojen tarpeellisuus  — Perusteluvelvollisuus  — Oikeasuhteisuus)

text:
               5.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 135/32

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.3.2014 – Schwenk Zement v. komissio
   (Asia T-306/11) (1)

   ((Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Päätös tietojensaantipyynnöstä - Pyydettyjen tietojen tarpeellisuus - Perusteluvelvollisuus - Oikeasuhteisuus))
   2014/C 135/40
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Schwenk Zement KG (Ulm, Saksa) (edustaja: asianajaja M. Raible)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Kellerbauer, R. Sauer ja C. Hödlmayr, avustajanaan asianajaja A. Böhlke)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamisvaatimus neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 18 artiklan 3 kohdan soveltamismenettelystä 30.3.2011 tehdystä komission päätöksestä K(2011) 2367 lopullinen (asia 39520 – Sementti ja sen oheistuotteet)

      Tuomiolauselma

               1)

               Asetuksen (EY) N:o 1/2003 18 artiklan 3 kohdan soveltamismenettelystä 30.3.2011 tehty komission päätös K(2011) 2367 lopullinen (asia 39520 – Sementti ja sen oheistuotteet) kumotaan päätöksen liitteen I muodostavan kyselylomakkeen yhdettätoista kysymyssarjaa koskevilta osin.

               2)

               Schwenk Zement KG vastaa kahdesta kolmasosasta omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kaksi kolmasosaa komissiolle aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista. Komissio vastaa kolmasosasta omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kolmasosa kantajalle aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

               3)

               Kanne hylätään muilta osin.

      (1)  EUVL C 238, 13.8.2011.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 9 päivänä joulukuuta 2003 asiassa C-129/00: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Kansallisen lain tulkitseminen yhteisön oikeuden vastaisesti oikeuskäytännössä ja hallintokäytännössä – Perusteettoman edun palautusta koskevat edellytykset)

text:
C 21/2                   FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                             24.1.2004
Kolmas jaosto                                                                  yhteisöihin kuulumisesta johtuvien velvoitteiden noudattamisek-
                                                                               si annettu laki (vuosi 1990) 29 §:n 2 momenttia, jota
–     Schintgen                                                                viranomaiset ja huomattava osa tuomioistuimista, mukaan
                                                                               lukien Corte suprema di cassazione (Italia), tulkitsevat ja
–     Colneric                                                                 soveltavat siten, että verovelvolliselle on suhteettoman vaikeaa
                                                                               käyttää oikeuttaan saada palautetuksi yhteisön sääntöjen vas-
–     Schiemann
                                                                               taisesti kannetut verot ja maksut.
                                                                         2)    Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         (1) EYVL C 163, 10.6.2000.
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                    9 päivänä joulukuuta 2003
asiassa C-129/00: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                         Italian tasavalta (1)                                   YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Kansalli-                                         (kuudes jaosto)
sen lain tulkitseminen yhteisön oikeuden vastaisesti oikeus-
käytännössä ja hallintokäytännössä – Perusteettoman edun                                   27 päivänä marraskuuta 2003
                 palautusta koskevat edellytykset)
                                                                         asiassa C-185/00: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                            (2004/C 21/04)                                                       Suomen tasavalta (1)
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                         (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
                                                                         vit 92/81/ETY ja 92/82/ETY – Kivennäisöljyjen valmisteve-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen         rokanta – Verovalvonta – Kaasuöljyn käyttö moottoripoltto-
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                                    aineena)
                                                                                (2004/C 21/05)
Asiassa C-129/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
nään: E. Traversa, avustajanaan P. Biavati) vastaan Italian
tasavalta (asiamiehenään: I. M. Braguglia), jossa kantaja vaatii                              (Oikeudenkäyntikieli: suomi)
toteamaan, että Italian tasavalta ei ole noudattanut EY:n
perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se on
pitänyt voimassa 29.12.1990 annetun Disposizioni per l’a-                Asiassa C-185/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
dempimento di obblighi derivanti dall’appartenenza dell’Italia           nään: E. Traversa ja I. Koskinen) prosessiosoite Luxemburgissa,
alle Comunità europee (legge comunitaria per il 1990) -                  jota tukee Ruotsin kuningaskunta (asiamiehinään: I. Simfors ja
nimisen lain nro 428 (Italian Euroopan yhteisöihin kuulumi-              A. Kruse) vastaan Suomen tasavalta (asiamiehinään: T. Pynnä
sesta johtuvien velvoitteiden noudattamiseksi annettu laki               ja E. Bygglin) prosessiosoite Luxemburgissa, jossa kantaja vaatii
(vuosi 1990); GURI nro 10, 12.1.1991, täydennysosa, s. 5)                yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Suomen tasavalta ei
29 §:n 2 momentin, sellaisena kuin viranomaiset ja tuomiois-             ole noudattanut kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden
tuimet ovat sitä tulkinneet ja soveltaneet, sillä tämän säännök-         yhdenmukaistamisesta 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun
sen mukaan yhteisön sääntöjen vastaisesti kannettujen verojen            neuvoston direktiivin 92/81/ETY (EYVL L 316, s. 12) 8 artiklan
ja maksujen vyöryttämistä kolmansille koskee näyttöjärjestel-            2 ja 3 kohdan ja kivennäisöljyjen valmisteverojen määrien
mä, jonka takia verovelvolliselle ei käytännössä ole mahdollista         lähentämisestä 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston
tai on ainakin suhteettoman vaikeaa käyttää oikeuttaan saada             direktiivin 92/82/ETY (EYVL L 316, s. 19) 5 artiklan 1 kohdan
palautetuksi nämä verot ja maksut, yhteisöjen tuomioistuin,              mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa lakeja ja
toimien kokoonpanossa: presidentti V. Skouris, jaostojen                 asetuksia, jotka koskevat kaasuöljyn käyttöä moottoripolttoai-
puheenjohtajat P. Jann, C. W. A. Timmermans, C. Gulmann,                 neena, sellaisina kuin kyseisiä lakeja ja asetuksia sovelletaan
J. N. Cunha Rodrigues ja A. Rosas sekä tuomarit D. A. O. Ed-             käytännössä, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien
ward, A. La Pergola, J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari),              kokoonpanossa: V. Skouris (esittelevä tuomari), joka hoitaa
R. Schintgen, F. Macken, N. Colneric ja S. von Bahr, julkisasia-         kuudennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit
mies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett,            C. Gulmann, J.-P. Puissochet, F. Macken ja N. Colneric,
on antanut 9.12.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on                    julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von
seuraava:                                                                Holstein, on antanut 27.11.2003 tuomion, jonka tuomiolau-
                                                                         selma on seuraava:
1)    Italian tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen
      mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole muuttanut 29.12.1990      1)    Suomen tasavalta ei ole noudattanut kivennäisöljyjen valmiste-
      annetun Disposizioni per l’adempimento di obblighi derivanti             verojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19 päivänä loka-
      dall’appartenenza dell’Italia alle Comunità europee (legge comu-         kuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/81/ETY 8 artik-
      nitaria per il 1990) -nimisen lain nro 428 (Italian Euroopan             lan 2 ja 3 kohdan ja kivennäisöljyjen valmisteverojen määrien


title: Asia T-365/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.2.2015 – Liettua v. komissio (EMOTR — Tukiosasto — Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto — Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Maaseudun kehittämistoimenpiteet — ”Luonnonhaitat” ja maatalousympäristö — Tarkastusten riittävyys — Kiinteämääräiset rahoituskorjaukset — Oikeasuhteisuus)

text:
               13.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/26

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.2.2015 – Liettua v. komissio
   (Asia T-365/13) (1)

   ((EMOTR - Tukiosasto - Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto - Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Maaseudun kehittämistoimenpiteet - ”Luonnonhaitat” ja maatalousympäristö - Tarkastusten riittävyys - Kiinteämääräiset rahoituskorjaukset - Oikeasuhteisuus))
   (2015/C 118/34)
   Oikeudenkäyntikieli: liettua

      Asianosaiset

      Kantaja: Liettuan tasavalta (asiamiehet: D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė ja A. Petrauskaitė)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Steiblytė ja G. von Rintelen)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka koskee vaatimusta kumota Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta ja Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 2.5.2013 tehty komission täytäntöönpanopäätös 2013/214/EU (EUVL L 123, s. 11).

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta ja Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 2.5.2013 tehty komission täytäntöönpanopäätös 2013/214/EU kumotaan siltä osin kuin siinä määrätään viiden prosentin suuruisesta rahoituskorjauksesta lannoitteiden käyttöä koskevaan kriteeriin liittyvien maatalouden ympäristötoimenpiteiden osalta.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Liettuan tasavalta ja Euroopan komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 284, 28.9.2013.


title: Asia T-488/11: Kanne 9.9.2011 — Sarc v. komissio

text:
               12.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/26

         Kanne 9.9.2011 — Sarc v. komissio
   (Asia T-488/11)
   2011/C 331/50
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Scheepsbouwkundig Advies- en Rekencentrum (Sarc) BV (Bussum, Alankomaat) (edustaja: asianajaja H. Speyart)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Valtiontukea NN 68/2010 koskevassa menettelyssä 10.5.2011 tehty komission päätös K(2011) 642 lopullinen, jossa todetaan, että myönnetty tuki ei ole valtiontukea, on kumottava, ja

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että

                           —

                           komissio ei aloittanut SEUT 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua muodollista tutkintamenettelyä, vaikka sen olisi pitänyt tehdä niin.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että

                           —

                           komissio ei myöskään ottanut SARC:tä riittävällä tavalla mukaan alustavaan arvioonsa.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että

                           —

                           komissio sovelsi virheellisesti SEUT 107 artiklan 1 kohtaa.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että

                           —

                           komissio ei määrännyt Alankomaiden viranomaisia tekemään arviointia tai tilannut riippumatonta arviointia, vaikka sen olisi pitänyt tehdä niin.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että

                           —

                           komissio ei perustellut päätöstään riittävästi.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 25 päivänä lokakuuta 2001 asiassa T-354/00, Métropole télévision SA (M6) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu – Kantelun hylkääminen – Oikeudenkäyntiväite – Kanne sellaisesta päätöksestä, jolla ainoastaan vahvistetaan aiemmin tehty päätös, josta on nostettu ajoissa kanne – Tutkimatta jättäminen)

text:
16.2.2002               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 44/15
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                            miehinään K. Wiedner ja B. Mongin), jossa kantaja vaatii, että
      TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS                             ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa komission
                                                                        12.9.2000 tekemän päätöksen, jolla hylättiin kantajan
                  15 päivänä kesäkuuta 2001                             6.3.2000 tekemä valitus, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                        tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
                                                                        puheenjohtaja R. M. Moura Ramos, sekä tuomarit J. Pirrung
asiassa T-339/00 R, Bactria Industriehygiene Service                    ja A.W.H. Meij, kirjaaja: H. Jung, on antanut 25.10.2001
        GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio                       määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
(Välitoimimenettely – Asetus (ETY) N:o 1896/2000 – Direk-
                tiivi 98/8/ETY – Kiireettömyys)                         1)    Kanne jätetään tutkimatta.
                           (2002/C 44/27)                               2)    Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                      3)    Lausunnon antaminen Euroopan yleisradioliiton väliintuloha-
                                                                              kemuksesta raukeaa.
Asiassa T-339/00 R, Bactria Industriehygiene Service GmbH,
kotipaikka Kirchheimbolanden (Saksa), edustajinaan asianaja-            (1) EYVL C 79, 10.3.2001.
jat K. van Maldegem ja C. Mereu, prosessiosoite Luxemburgissa,
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään
R. Wainwright ja L. Ström), jossa kantaja vaatii biosidituottei-
den markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin
ja neuvoston direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 2 kohdassa
tarkoitetun ohjelman ensimmäisestä vaiheesta 7 päivänä syys-
kuuta 2000 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1896/200
(EYVL L 228, s. 6) täytäntöönpanon lykkäystä 6 artiklan
2 ja 3 kohdan sekä 7 artiklan 1 kohdan osalta, yhteisöjen                     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on an-                    TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
tanut 15.6.2001 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                                                                                2 päivänä elokuuta 2001
1)    Välitoimihakemus hylätään.
2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                       asiassa T-111/01 R, Saxonia Edelmetalle GmbH vastaan
                                                                                Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                        (Välitoimimenettely – Täytäntöönpanon lykkääminen – Val-
                                                                                tiontuet – Asiavaltuus – Kiireellisyys)
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                                      (2002/C 44/29)
               TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                  25 päivänä lokakuuta 2001                                                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
asiassa T-354/00, Métropole télévision SA (M6) vastaan
              Euroopan yhteisöjen komissio(1)
                                                                        Asiassa T-111/01 R, Saxonia Edelmetalle GmbH, kotipaikka
                                                                        Halsbrücke (Saksa), edustajanaan asianajaja P. von Woedtke,
(Kilpailu – Kantelun hylkääminen – Oikeudenkäyntiväite –                vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään V. Kreu-
Kanne sellaisesta päätöksestä, jolla ainoastaan vahvistetaan            schitz ja V. Di Bucci), jossa kantaja vaatii sen 28.3.2001
aiemmin tehty päätös, josta on nostettu ajoissa kanne –                 tehdyn komission päätöksen K (2001) 1028 täytäntöönpanon
                     Tutkimatta jättäminen)                             lykkäämistä, joka koskee valtiontukea, jonka Saksan liittotasa-
                                                                        valta on myöntänyt EFBE Verwaltungs GmbH & Co. Manage-
                          (2002/C 44/28)                                ment KG:lle (nyttemmin Lintra Beteiligungsholding GmbH,
                                                                        johon kuuluvat Zeitzer Maschinen, Anlagen Geräte GmbH;
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       LandTechnik Schlüter GmbH; ILKA MAFA Kältetechnik
                                                                        GmbH; SKL Motoren- und Systembautechnik GmbH; SKL
                                                                        Specialapparatebau GmbH; Magdeburger Eisengießerei GmbH;
                                                                        Saxonia Edelmetalle GmbH ja Gothaer Fahrzeugwerk GmbH),
Asiassa T-354/00, Métropole télévision SA (M6), kotipaikka              yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presi-
Pariisi, edustajanaan asianajaja D. Théophile, prosessiosoite           dentti on 2.8.2001 antanut määräyksen, jonka määräysosa on
Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asia-              seuraava:


title: Asia C-270/14 P: Valitus, jonka Debonair Trading Internacional Ld a on tehnyt 3.6.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-356/12, Debonair Trading Internacional Ld a v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 3.4.2014 antamasta tuomiosta

text:
               8.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 303/14

         Valitus, jonka Debonair Trading Internacional Lda on tehnyt 3.6.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-356/12, Debonair Trading Internacional Lda v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 3.4.2014 antamasta tuomiosta
   (Asia C-270/14 P)
   2014/C 303/18
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Debonair Trading Internacional Lda (edustaja: barrister T. Alkin)

      Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               1)

               kumoaa tuomion tuomiolauselman 2 kohdan, jolla kanne hylättiin

               2)

               palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen viittauksin sovellettavaan lainsäädäntöön

               3)

               velvoittaa vastapuolen korvaamaan sekä unionin yleisen tuomioistuimen että unionin tuomioistuimen menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vetoaa yhteen ainoaan valitusperusteeseen, nimittäin yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkomiseen. Siinä väitetään tiivistetysti, että unionin yleinen tuomioistuin rajoitti virheellisesti edellytyksiä, joilla ”tavaramerkkiperheen” ja myöhemmän tavaramerkin välillä voi olla sekaannusvaara. Toissijaisesti valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin jätti tekemättä sekaannusvaaran kokonaisarvioinnin, jossa otetaan huomioon kaikki merkitykselliset seikat.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).


title: Asia C-251/10 P: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 9.11.2010 — KEK Diavlos v. Euroopan komissio

text:
               19.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/13

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 9.11.2010 — KEK Diavlos v. Euroopan komissio
   (Asia C-251/10 P) (1)

   2011/C 89/26
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 195, 17.7.2010.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 15 päivänä syyskuuta 1998, asiassa T-95/96, Gestevisión Telecinco SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valtion tuet - Julkiset televisioyhtiöt - Kantelu - Laiminlyöntikanne - Komission tutkimisvelvollisuus - Määräaika - 93 artiklan 2 kohdan mukainen menettely - Vakavat ongelmat)

text:
7.11.98               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  C 340/17
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                                YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                16 päivänä syyskuuta 1998,
                 15 päivänä syyskuuta 1998,
                                                                   asiassa T-188/95, Waterleiding Maatschappij ºNoord-
asiassa T-140/95, Ryanair Limited vastaan Euroopan                 West Brabantº NV vastaan Euroopan yhteisöjen
                    yhteisöjen komissio (1)                                                 komissio (1)
(Valtiontuet Ð Perustamissopimuksen 93 artiklan 2 koh-             (Valtiontuki Ð Verovapaus Ð Kieltäytyminen ryhtyä
dan mukainen virallinen tutkimusmenettely Ð Päätös                 perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa määrättyyn
useammassa erässä tehtävän pääomasijoituksen muodossa              menettelyyn Ð Käsite ºse, jota asia koskeeº Ð Vahvistava
annettavan tuen hyväksymisestä ehdollisesti Ð Toisen                             päätös Ð Tutkimatta jättäminen)
erän suorittamista koskeva täyttymätön ennakkoehto Ð                                       (98/C 340/30)
                      Kumoamiskanne)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                        (98/C 340/29)
                                                                   Asiassa T-188/95, Waterleiding Maatschappij ºNoord-
                                                                   West Brabantº NV, kotipaikka Oudenbosch (Hollanti),
                                                                   edustajinaan asianajaja Pieter H. L. M. Kuypers, Breda, ja
               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                     asianajaja Hans M. Gilliams, Bryssel, prosessiosoite
                                                                   Luxemburgissa asianajotoimisto Jean-Marie Bauler, 47
                                                                   Grand-rue, vastaan Euroopan unionin komissio (asiamie-
                                                                   henä Hubert van Vliet), jota tukee Alankomaiden kunin-
Asiassa T-140/95, Ryanair Limited, kotipaikka Dublin,              gaskunta (asiamiehinä Marc Fierstra ja Johannes Steven
edustajinaan solicitorit Trevor Soames ja Alan Ryan,               van den Oosterkamp), jossa kantaja vaatii tukea
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Arendt et            nro NN 13/95 Ð Alankomaat Ð Wet belastingen op mili-
Medernach, 8Ð10 rue Mathias Hardt, vastaan Euroopan                eugrondslag koskevan, 3.7.1995 tehdyn komission päätök-
yhteisöjen komissio (asiamiehinään Nicholas Khan ja                sen SG(95) D/8442 kumoamista, Euroopan yhteisöjen
Anders Christian Jessen), jota tukevat väliintulijoina Irlanti     ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu neljäs
(asiamiehinään Michael Buckley ja Joseph Finnegan) ja              jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P.
Aer Lingus Group plc, kotipaikka Dublin, edustajanaan              Lindh sekä tuomarit R. García-Valdecasas, K. Lenaerts,
Paul Gallagher, SC, Irlanti, sekä solicitorit James O'Dwyer        J. D. Cooke ja M. Jaeger, kirjaaja: hallintovirkamies A.
ja Patrick McGovern, prosessiosoite Luxemburgissa asian-           Mair, on antanut 16.9.1998 tuomion, jonka tuomiolau-
ajotoimisto ReneÂ Faltz, 6 rue Heine, jossa kantaja vaatii         selma on seuraava:
yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan 21.12.1994 tehdyn
komission päätöksen (EYVL C 399, 31.12.1994, s. 1),                1) Kanne jätetään tutkimatta.
jolla Irlannin hallitukselle annettiin lupa suorittaa Irlannin
Aer Lingus -yhtymälle myöntämästä tuesta 21 päivänä                2) Kantaja velvoitetaan vastaamaan omista oikeuden-
joulukuuta 1993 tehdyssä komission päätöksessä 94/118/                  käyntikuluistaan sekä komissiolle aiheutuneista oikeu-
EY hyväksytty toinen tukierä Aer Lingus -yhtymälle                      denkäyntikuluista.
(EYVL L 54, 25.2.1994, s. 30), yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu toinen jaosto), toi-        3) Alankomaiden kuningaskunta vastaa omista oikeuden-
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Kalogero-                  käyntikuluistaan.
poulos sekä tuomarit C. P. BrieÈt, C. W. Bellamy, A.
Potocki ja J. Pirrung, kirjaaja: A. Mair, on 15.9.1998 anta-       (1) EYVL C 333, 9.12.1995.
nut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
1) Kanne hylätään.
                                                                        YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                15 päivänä syyskuuta 1998,
2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan komission ja Aer                asiassa T-95/96, Gestevisión Telecinco SA vastaan Euroo-
     Lingus Group plc:n oikeudenkäyntikulut.                                         pan yhteisöjen komissio (1)
                                                                   (Valtion tuet Ð Julkiset televisioyhtiöt Ð Kantelu Ð Lai-
                                                                   minlyöntikanne Ð Komission tutkimisvelvollisuus Ð
                                                                   Määräaika Ð 93 artiklan 2 kohdan mukainen menettely
3) Irlanti vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                                Ð Vakavat ongelmat)
                                                                                (98/C 340/31)
(1) EYVL C 248, 23.9.1995.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                                                                   Asiassa T-95/96, Gestevisión Telecinco SA, kotipaikka
                                                                   Madrid, edustajanaan asianajaja Santiago MunÄos
 ---pagebreak--- C 340/18               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    7.11.98
Machado, Madrid, prosessiosoite Luxemburgissa c/o Car-              partecipazioni e finanziamento industria manifatturiera
los Amo QuinÄones, 2 rue Gabriel Lippmann, vastaan                  (EFIM), kotipaikka Rooma, edustajinaan asianajajat Anto-
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään aluksi                  nio Tizzano ja Gian Michele Roberti, Napoli, asianajotoi-
GeÂrard Rozet ja Fernando Castillo de la Torre, sittemmin           misto Tizzano, 36 place du Gran Sablon, Bryssel, vastaan
Rozet ja Juan Guerra FernaÂndez), jota tukee Ranskan tasa-          Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään aluksi Paul
valta (asiamiehinään Catherine de Salins ja Gauthier Mig-           Nemitz, Lucio Gussetti ja Enrico Altieri, sittemmin Nemitz
not), jossa kantaja vaatii ensisijaisesti EY:n perustamisso-        ja Paolo Stancanelli), jota tukevat Ranskan tasavalta (asia-
pimuksen 175 artiklan nojalla, että komission todetaan              miehinään Catherine de Salins, Kareen Rispal-Bellanger,
laiminlyöneen perustamissopimuksen mukaiset velvollisuu-            Jean-Marc Belorgey ja FreÂdeÂrik Million ja Gauthier Mig-
tensa, kun se ei ole tehnyt ratkaisua kantajan Espanjan             not) ja Manoir industries SA, kotipaikka Pariisi, edustaji-
kuningaskuntaa vastaan perustamissopimuksen 92 artiklan             naan asianajaja Bernard van de Walle de Ghelcke, Bryssel,
rikkomisen vuoksi tekemien kantelujen johdosta eikä                 prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Freddy
myöskään aloittanut perustamissopimuksen 93 artiklan                Brausch, c/o asianajotoimisto Loesch & Wolter, 11 rue
2 kohdassa säädettyä menettelyä, tai perustamissopimuk-             Goethe, joissa kantajat vaativat yhteisöjen ensimmäisen
sen 173 artiklan nojalla toissijaisesti, että komission pää-        oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan Italian suunnitte-
tös, joka kantajan väitteen mukaan sisältyy 20.2.1996 päi-          lemista julkisista toimenpiteistä Breda Fucine Meridionali
vättyyn kirjeeseen, kumottaisiin, yhteisöjen ensimmäisen            SpA -nimisen yrityksen hyväksi 29 päivänä toukokuuta
oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu kolmas jaosto), toi-         1996 tehdyn komission päätöksen 96/614/EY (EYVL
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja V. Tiili sekä             L 272, 25.10.1996, s. 46), jossa todetaan, että Italian hal-
tuomarit C. P. BrieÈt, K. Lenaerts, A. Potocki ja J. D.             lituksen Breda Fucine Meridionali SpA -nimiselle yrityk-
Cooke, kirjaaja: H. Jung, on 15.9.1998 antanut tuomion,             selle myöntämät valtiontuet ovat soveltumattomia yhteis-
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                   markkinoille ja laittomia, yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
                                                                    asteen tuomioistuin (laajennettu kolmas jaosto), toimien
                                                                    kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja V. Tiili sekä tuo-
1) Komissio on laiminlyönyt sille EY:n perustamissopi-              marit C. P. BrieÈt, K. Lenaerts, A. Potocki ja J. D. Cooke,
     muksen mukaan kuuluvat velvollisuudet, kun se ei ole           kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio GonzaÂlez, on
     antanut ratkaisua kahden kantelun johdosta, jotka
                                                                    15.9.1998 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
     kantaja on tehnyt 2.3.1992 ja 12.11.1993.                      seuraava:
2) Komissio velvoitetaan korvaamaan kantajan oikeuden-              1) Kanteet hylätään.
     käyntikulut lukuun ottamatta Ranskan tasavallan                2) Kantajat velvoitetaan yhteisvastuullisesti korvaamaan
     väliintulosta aiheutuneita kuluja.                                  komissiolle ja Manoir industries SA:lle aiheutuneet
                                                                         oikeudenkäyntikulut.
3) Ranskan tasavalta velvoitetaan vastaamaan omista
                                                                    3) Ranskan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntiku-
     oikeudenkäyntikuluistaan sekä sen väliintulosta kanta-
                                                                         luistaan.
     jalle aiheutuneista kuluista.
                                                                    (1) EYVL C 318, 26.10.1996.
(1) EYVL C 247, 24.8.1996.
                                                                         YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                15 päivänä syyskuuta 1998,
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                    yhdistetyissä asioissa T-180/96 ja T-181/96, Mediocurso
                  15 päivänä syyskuuta 1998,
                                                                    Ð Estabelecimento de ensino particular, Lda vastaan
yhdistetyissä asioissa T-126/96 ja T-127/96, Breda Fucine                          Euroopan yhteisöjen komissio (1)
Meridionali SpA (BFM) ja Ente partecipazioni e finanzia-            (Euroopan sosiaalirahasto Ð Hyväksymispäätös Ð Tuen
mento industria manifatturiera (EFIM) vastaan Euroopan              alentaminen Ð Tuensaajan kuuleminen etukäteen Ð
                     yhteisöjen komissio (1)                        Jäsenvaltion kuuleminen Ð Luottamuksensuoja Ð
(Valtiontuki Ð EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan                  Oikeusvarmuus Ð Perustelut Ð Ilmeinen arviointivirhe)
2 kohta Ð Ilmoitus menettelyn aloittamisesta Ð Tuet,                                        (98/C 340/33)
joita ei mainita nimenomaisesti Ð Tuki epäsuotuisilla alu-
eilla sijaitseville yrityksille Ð Rakennemuutos Ð Tuen                             (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
            takaisinperiminen Ð Vanhentumisaika)
                                                                    Yhdistetyissä asioissa T-180/96 ja T-181/96, Mediocurso
                         (98/C 340/32)                              Ð Estabelecimento de ensino particular, Lda, kotipaikka
                                                                    Lissabon, edustajinaan asianajajat Carlos Botelho Moniz
                  (Oikeudenkäyntikieli: italia)                     ja Paulo Moura Pinheiro, Lissabon, prosessiosoite Luxem-
                                                                    burgissa asianajotoimisto Aloyse May, 31 Grand-rue, vas-
                                                                    taan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinä Maria
Yhdistetyissä asioissa T-126/96 ja T-127/96, Breda Fucine           Teresa Figueira ja Knut Simonsson), jossa kantaja vaatii
Meridionali SpA (BFM), kotipaikka Bari (Italia) ja Ente             22.3.1989 tehdyllä päätöksellä C(89) 0570 myönnetyn


title: Asia T-365/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.10.2010 — Michalakopoulou Ktimatiki Touristiki v. SMHV — Free (FREE) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin FREE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki FREE ja aikaisempi kansallinen kuviomerkki free LA LIBERTÉ N’A PAS DE PRIX — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               18.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 346/41

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.10.2010 — Michalakopoulou Ktimatiki Touristiki v. SMHV — Free (FREE)
   (Asia T-365/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin FREE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki FREE ja aikaisempi kansallinen kuviomerkki free LA LIBERTÉ N’A PAS DE PRIX - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2010/C 346/81
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Michalakopoulou Ktimatiki Touristiki AE (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat K. Papadiamantis ja A. Koliothomas)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Free SAS (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja Y. Coursin)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 11.6.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 1346/2008-1), joka koskee Free SAS:n ja Eidikes Ekdoseis AE:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Michalakopoulou Ktimatiki Touristiki AE vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan sisämarkkinoiden harmonisointivirastolle (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ja Free SAS:lle unionin yleisessä tuomioistuimessa käydystä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 267, 7.11.2009.


title: Asia F-4/14: Kanne 13.1.2014 — ZZ v. parlamentti

text:
               1.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 61/22

         Kanne 13.1.2014 — ZZ v. parlamentti
   (Asia F-4/14)
   2014/C 61/40
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: A. Salerno ja B. Cortese)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Kantajan irtisanomista koeajan päätteeksi koskevan päätöksen kumoaminen.

      Vaatimukset

               —

               Kantajan irtisanomista koskeva 26.2.2013 tehty päätös on kumottava

               —

               määräksi, joka Euroopan parlamentin on maksettava kantajalle, mikäli hänen takaisinottamiselleen olisi ylitsepääsemättömiä oikeudellisia esteitä, on vahvistettava 35 000 euroa viivästyskorkoineen

               —

               parlamentti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Carmen Gómez de Enterría y Sanchezin tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston asiassa T-131/97, Carmen Gómez de Enterría y Sanchez vastaan Euroopan parlamentti, 17.11.1998 antamasta tuomiosta (Asia C-8/99 P)

text:
C 71/18                 FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  13.3.1999
     säilyttääkö kyseinen viranomainen itsellään harkinta-          kyseenalaiseksi uusiin tosiseikkoihin vetoamatta vuonna
     vallan suostua tai olla suostumatta tähän?                     1985 tehty komission päätös, syrjii tässä tapauksessa kan-
                                                                    tajan asemassa olevia virkamiehiä, jotka on otettu palve-
                                                                    lukseen aikana, jolloin komissio ei suostunut soveltamaan
2) Onko Euroopan yhteisöjen komission 23.1.1997 teh-                henkilöstösääntöjen 31 artiklan 2 kohtaa, suhteessa niihin
     tyä päätöstä, jonka mukaan ºRanskan viranomaiset               virkamiehiin, jotka on otettu palvelukseen aikana, jolloin
     sallivat¼ Ciba-Geigy Limitedin¼ ilmoittaman¼ tuot-             komission 7.2.1996 tekemä päätös arviointiperusteista,
     teen saattamisen markkinoilleº tulkittava siten, että          joita on noudatettava virkamiesten palvelukseen oton
     sillä velvoitettaisiin Ranskan hallitus ºhyväksymään           yhteydessä tehtävässä palkkaluokituksessa, on ollut voi-
     ilmoitus kirjallisestiº?                                       massa.
(1) EYVL L 177, 8.5.1990, s. 15.                                    Ristiriitaisuus
                                                                    Yhtäältä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa
                                                                    asiassa Alexopoulou I (1) antamassaan tuomiossa, että
                                                                    komission 1.9.1983 tekemä päätös on henkilöstösäännön
                                                                    vastainen. Toisaalta se hyväksyy, että komissio korjaa
                                                                    tämän lainvastaisuuden vain osittain, tai vain vasta
Franco Campolin 14.1.1999 tekemä valitus Euroopan                   5.10.1995 alkaen.
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
ensimmäisen jaoston asiassa T-253/97, Franco Campoli
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 12.10.1998 anta-              Tätä päättelyä on pidettävä ristiriitaisena sen yhteisöjen
                      masta määräyksestä                            tuomioistuimen oikeuskäytännön kannalta, joka koskee
                         (Asia C-7/99 P)                            henkilöstön palkkaluokitusta, ja jota komissio on pitänyt
                                                                    yleisesti sovellettavana.
                         (1999/C 71/31)
                                                                    Perustelujen puutteellisuus
Franco Campoli on valittanut 14.1.1999 Euroopan yhtei-
söjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen               Ensimmäisen oikeusasteen kantaa, jonka mukaan se, että
oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston asiassa             vastaaja on kieltäytynyt käsittelemästä uudelleen alkupe-
T-253/97, Franco Campoli v. Euroopan yhteisöjen komis-              räistä palkkaluokitusta koskevaa päätöstään, ei ole henki-
sio, 12.10.1998 antamasta määräyksestä. Valittajan edus-            löstösääntöjen 5 artiklan 3 kohdan vastaista, ei ole asian-
tajana on asianajaja Sergio Diana, Cagliari.                        mukaisesti perusteltu, koska ensimmäisen oikeusasteen
                                                                    tuomioistuin ei tee selkoa siitä, miten se on tullut tähän
                                                                    johtopäätökseen.
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                    (1) Asia T-17/95, Kok. H. 1995, s. 683.
Ð kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
     ensimmäisen jaoston asiassa T-253/97, Franco Cam-
     poli     vastaan     Euroopan     yhteisöjen   komissio,
     12.10.1998 antaman määräyksen;
                                                                    Carmen Gómez de Enterría y Sanchezin tekemä valitus
Ð hyväksyy ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa                Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
     esitetyt vaatimukset,                                          tuimen ensimmäisen jaoston asiassa T-131/97, Carmen
                                                                    Gómez de Enterría y Sanchez vastaan Euroopan parla-
                                                                               mentti, 17.11.1998 antamasta tuomiosta
Ð velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku-                                         (Asia C-8/99 P)
     lut.
                                                                                (1999/C 71/32)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                    Carmen Gómez de Enterría y Sanchez on valittanut
                                                                    17.11.1998 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroo-
                                                                    pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
Yhdenvertaisen            kohtelun    periaatteen     louk-         ensimmäisen jaoston asiassa T-131/97, Carmen Gómez de
kaaminen                                                            Enterría y Sanchez vastaan Euroopan parlamentti,
                                                                    17.11.1998 antamasta tuomiosta. Valittajan edustaja on
                                                                    asianajaja Eric Boigelot, Bryssel, ja prosessiosoite Luxem-
Toteamalla, että kanne ei täytä tutkittavaksi ottamisen             burgissa asianajotoimisto Louis Schiltz, 2 rue du Fort
edellytyksiä, siltä osin kuin siinä vaaditaan asettamaan            Rheinsheim.
 ---pagebreak--- 13.3.1999              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 71/19
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                   tyn kirjeen, jossa tämä ilmoitti kantajalle edellä
                                                                                mainitusta parlamentin päätöksestä, siltä osin
                                                                                kuin kyseistä kirjettä voidaan sen sisällön ja
                                                                                sanamuodon nojalla pitää kumoamiskelpoisena
                                                                                päätöksenä, ja
1) toteaa, että valitus voidaan ottaa tutkittavaksi ja että
    se on perusteltu,
                                                                             Ð velvoittaa parlamentin korvaamaan kaikki
                                                                                ensimmäisessä oikeusasteessa tapahtuneesta
                                                                                asian käsittelystä sekä esillä olevan valituksen
                                                                                käsittelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
2) tämän johdosta
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    a) kumoaa annetun tuomion,
                                                                   Ð EY:n perustamissopimuksen 176 artiklan rikkominen
                                                                        ja tuomion lainvoimaisuutta ja oikeusvoimaisuutta
                                                                        koskevan yleisen oikeusperiaatteen loukkaaminen:
    b) ratkaisee asian itse ja hyväksyy kantajan alkuperäi-             annetussa tuomiossa ei oteta huomioon kumoamisen
        set vaatimukset:                                                oikeusvaikutuksia eli alkuperäisen tilanteen taannehti-
                                                                        vaa palauttamista. Kumoamisen vuoksi kantajan eläk-
                                                                        keelle siirron ei katsottu koskaan tapahtuneen. Anne-
        Ð kumoaa Euroopan parlamentin nimittävänä                       tun tuomion perustelut eivät ole oikeutettuja, koska
            viranomaisena kokouksessaan 15.Ð16.7.1996                   siinä vedotaan myöhempään tilanteeseen eli kumoa-
            tekemän päätöksen (PE 251.357/BUR), jossa                   mistuomion (1) jälkeisen uuden menettelyn käynnisty-
            päätettiin                                                  miseen, joka tilanne eroaa väistämättä itse kumoami-
                                                                        sen synnyttämästä tilanteesta. Riidanalainen päätös
            Ð vahvistaa yllä mainituista syistä parlamen-               eläkkeelle siirtämisestä merkitsee Euroopan yhteisöjen
                 tin 30.11.1994 tekemä päätös,                          ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antamalla
                                                                        tuomiolla kumotun päätöksen vahvistamista.
            Ð hylätä parlamentin 2.2.1995 tekemän pää-
                 töksen mukaisesti Gómez de Enterrían
                 hakemus parlamentin pääosaston I pääjoh-          Ð EY:n perustamissopimuksen 190 artiklan ja henkilös-
                 tajan toimeen, joka oli kyseisen pääosaston            tösääntöjen 25 artiklan 2 kohdan ja 50 artiklan rikko-
                 kasvaneen merkityksen vuoksi avoinna                   minen sekä sen yleisen oikeusperiaatteen loukkaa-
                 sopivimman ehdokkaan valitsemiseksi,                   minen, jonka mukaan päätös on perusteltava asianmu-
                                                                        kaisesti: annetussa tuomiossa on tyydytty vain
            Ð olla jatkamatta Gómez de Enterrían sen                    tutkimaan, saattoiko kantaja muodollisesti tietää
                 hakemuksen käsittelyä, jolla tämä oli hake-            perustelut eläkkeelle siirtämiseen.
                 nut erityisneuvonantajan virkaa (palkka-
                 luokka A1) Brysselin järistyskeskuksessa,
                 koska kyseisessä tehtävässä vaaditaan             Ð Puolustautumisoikeuksien loukkaus.
                 aivan erityistä osaamista ja koska budjetti-
                 viranomainen on aiemmalla päätöksellään
                 lykännyt kyseisen viran täyttöä, ja
                                                                   Ð Henkilöstösääntöjen 50 artiklan rikkominen: tyy-
                                                                        tyessään vetoamaan periaatteeseen, jonka mukaan
            Ð siirtää Gómez de Enterría tämän johdosta                  pääsihteeristön uudelleenjärjestely edellytti kantajan
                 eläkkeelle.                                            eläkkeelle siirtämistä, tutkimatta kuitenkaan konkreet-
                                                                        tisesti, miltä osin kantaja ei kyennyt eikä olisi voinut
                                                                        täyttää uudelleenjärjestelyn asettamia vaatimuksia,
        Ð toteaa päätöksellään, että Rooman sopimuksen                  olettaen että niihin oli todella ryhdytty, quod non,
            176 artiklan mukaisesti nimittävän viranomai-               annettu tuomio on kanneperusteessa tarkoitetun sään-
            sen on palautettava kantajalle tämän oikeudet               nön vastainen.
            niin kuin kumottavaksi vaadittuja päätöksiä ei
            olisi koskaan tehty siten, että virka, josta kan-
            taja siirrettiin eläkkeelle, annetaan tälle takai-
            sin samalla palkkaluokalla ja että mahdollinen         Ð Kohtuullista aikaa ei ole noudatettu, eikä myöskään
            erääntyvä palkka eläkkeelle siirron ja virkaan              henkilöstösääntöjen 25 artiklan 2 kohtaa.
            paluun väliseltä ajalta suoritetaan tälle laillisine
            8 prosentin vuotuisine korkoineen,                     (1) Asiassa T-82/95 14.5.1996 annettu tuomio (EYVL C 180,
                                                                       26.6.1996, s. 28).
        Ð tarvittaessa kumoaa Euroopan parlamentin
            presidentin Klaus Hänschin 9.10.1996 päivä-