title: Asia C-377/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Krajský soud v Praze (Tšekin tasavalta) on esittänyt 7.8.2014 – Ernst Georg Radlinger ja Helena Radlingerová v. FINWAY a.s.

text:
               10.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 395/22

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Krajský soud v Praze (Tšekin tasavalta) on esittänyt 7.8.2014 – Ernst Georg Radlinger ja Helena Radlingerová v. FINWAY a.s.
      (Asia C-377/14)
      (2014/C 395/28)
      Oikeudenkäyntikieli: tšekki

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Krajský soud v Praze

         Pääasian asianosaiset

         Kantajat: Ernst Georg Radlinger ja Helena Radlingerová

         Vastaaja: FINWAY a.s.

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Ovatko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (1) (jäljempänä kohtuuttomia ehtoja koskeva direktiivi) 7 artiklan 1 kohta ja kulutusluottosopimuksista ja neuvoston direktiivin 87/102/ETY kumoamisesta 23.4.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/48/EY (2) (jäljempänä kulutusluottosopimusdirektiivi) 22 artiklan 2 kohta tai unionin kuluttajansuojalainsäädännön muut säännökset esteenä

                              —

                              konkurssista ja sen ratkaisumenetelmistä annetun lain nro 182/2006 (zákon č. 182/2006 Sb., o úpadku a způsobech jeho řešení, jäljempänä maksukyvyttömyyslaki), sellaisena kuin se on muutettuna lailla nro 185/2013, perusperiaatteelle, jonka mukaan tuomioistuin voi tutkia kuluttajasuhteisiin perustuvien vaateiden perustetta, määrää tai etuoikeusjärjestystä pelkästään sellaisen täydentävän kanteen perusteella, jonka on pannut vireille konkurssipesän hoitaja, velkoja tai (edellä mainituin rajoituksin) velallinen (kuluttaja)?

                              —

                              maksukyvyttömyysmenettelystä annetun kansallisen lainsäädännön säännöksille, joissa velalliselle (kuluttajalle) annetaan oikeus pyytää tuomioistuinta tutkimaan velkojien (tavaroiden tai palvelujen toimittajien) vaateita yksinomaan tapauksissa, joissa hyväksytään kuluttajan konkurssiasian ratkaiseminen maksuvelvollisuuden poistamisella ja tässä yhteydessä ainoastaan velkojien vakuudettomien saatavien osalta ja joissa velallisen mahdollisuuksia vastustaa rajoitetaan entisestään toimivaltaisen viranomaisen päätöksessä tunnustettujen täytäntöönpanokelpoisten saatavien tapauksessa siten, että velallinen voi ainoastaan väittää, että saatava on rauennut tai vanhentunut, kuten maksukyvyttömyyslain 192 §:n 3 momentissa ja 410 §:n 2 ja 3 momentissa säädetään?

                  2)

                  Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: onko kulutusluottosopimukseen perustuvien vaateiden tutkimista koskevassa menettelyssä tuomioistuimen viran puolesta otettava huomioon, vaikka kuluttaja ei vastustaisikaan vaatimusta, se seikka, ettei luotonantaja ole noudattanut kulutusluottosopimusdirektiivin 10 artiklan 2 kohdassa säädettyjä vaatimuksia luottosopimuksista mainittavista tiedoista, ja todettava sopimusjärjestelyjen pätemättömyys kansallisessa lainsäädännössä säädettyjen seuraamusten mukaisesti?

            Mikäli ensimmäiseen tai toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:

                  3)

                  Onko edellä mainittujen direktiivien säännöksillä välitön oikeusvaikutus, ja onko niiden suoralle soveltamiselle esteenä se, että tuomioistuimen viran puolesta täydentävän kanteen tutkimiseksi käynnistämällä menettelyllä (tai, kansallisen lainsäädännön näkökulmasta, sillä, että vaatimus on jätettävä tutkimatta velallisen (kuluttajan) tehottoman riitauttamisen perusteella) puututaan kuluttajan ja tavaroiden tai palvelujen toimittajan väliseen horisontaaliseen suhteeseen?

                  4)

                  Mitä määrää edustaa kulutusluottosopimusdirektiivin 10 artiklan 2 kohdan d alakohdassa tarkoitettu ”luoton kokonaismäärä”, ja mitkä määrät otetaan huomioon ”nostoerän määrinä” laskettaessa todellista vuosikorkoa kulutusluottosopimusdirektiivin liitteessä I esitetyn kaavan mukaisesti, jos luottosopimuksessa muodollisesti luvataan maksaa tietty rahamäärä mutta samanaikaisesti sovitaan, että kun myönnetty luotto on maksettu, luotonantajan saatavat luoton tarjoamisesta perittävän palkkion ja luoton ensimmäisen takaisinmaksuerän (tai myöhempien erien) muodossa kuitataan tietyiltä osin kyseisestä määrästä, joten näin kuitattuja määriä ei todellisuudessa koskaan makseta kuluttajalle tai hänen tililleen ja ne jäävät siten kokonaan luotonantajan käyttöön? Vaikuttaako näiden määrien, joita ei todellisuudessa makseta kuluttajalle, huomioon ottaminen laskettavan todellisen vuosikoron määrään?

            Siitä huolimatta, miten edellisiin kysymyksiin vastataan:

                  5)

                  Arvioitaessa sitä, onko edellä mainittu sopimuksessa määritetty korvaus kohtuuttomia ehtoja koskevan direktiivin liitteessä olevan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettu suhteettoman suuri korvaus, onko tarpeen arvioida kaikkien sopimussakkoehtojen, sellaisina kuin niistä sovittu, kumulatiivista vaikutusta riippumatta siitä, vaatiiko velkoja tosiasiallisesti niiden täysimääräistä täyttämistä, ja riippumatta siitä, voidaanko joitain näistä ehdoista mahdollisesti pitää kansallisen lainsäädännön näkökulmasta pätemättöminä, vai onko tässä yhteydessä otettava huomioon ainoastaan niiden sopimussakkojen kokonaismäärä, joita on tosiasiallisesti vaadittu ja joita voidaan vaatia?

                  6)

                  Siinä tapauksessa, että sopimussakot todetaan kohtuuttomiksi, onko jätettävä soveltamatta kaikkia näitä yksipuolisia sopimussakkoja, jotka ainoastaan yhdessä tarkasteltuina saivat tuomioistuimen katsomaan, että korvauksen määrä oli suhteettoman suuri kohtuuttomia ehtoja koskevan direktiivin liitteessä olevan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitetulla tavalla, vai ainoastaan joitain niistä (ja siinä tapauksessa, millä perusteilla tätä on arvioitava)?

         (1)  EYVL L 95, s. 29.

         (2)  EUVL L 133, s. 66.


title: Asia T-337/04: Athanasios Pitsiorlasin 29.7.2004 Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan keskuspankkia vastaan nostama kanne

text:
               6.11.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 273/35

         Athanasios Pitsiorlasin 29.7.2004 Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan keskuspankkia vastaan nostama kanne
   (Asia T-337/04)
   (2004/C 273/67)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Athasasios Pitsiorlas, kotipaikka Tessaloniki, Kreikka, on nostanut 29.7.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionia ja Euroopan keskuspankkia vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Dimitrios Papafilippou.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               velvoittaa yhteisvastuullisesti ja täysimääräisesti nämä kaksi yhteisön toimielintä maksamaan 1) aineellisen vahingon korvauksena summan, joka ilmenee laskelmista, jotka koskevat Euroopan keskuspankissa vastaavassa työpaikassa ajanjaksolta, joka alkaa huhtikuusta 2001 ja päättyy kolme kuukautta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion antamisen jälkeen, mikäli ratkaisu on kantajalle myönteinen, maksettavaa palkkaa, josta vähennetään tulot, joita kantaja on saanut asianajajana kyseisenä ajanjaksona, ja 2) 90 000 euroa korvaukseksi aineettomasta vahingosta, kanteen tiedoksiantamisesta laskettavine laillisine korkoineen

               —

               velvoittaa nämä kaksi yhteisön toimielintä korvaamana kantajan oikeudenkäyntikulut ja niihin liittyvät kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja on nostanut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen (asia T-3/00 (1)), jossa hän vaati ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan neuvoston ja Euroopan keskuspankin päätöksen, jolla häneltä evättiin oikeus tutustua Euroopan valuuttajärjestelmän vahvistamisesta tehtyyn Basel/Nyborg -sopimukseen. Kantaja väittää tarvinneensa kyseistä sopimusta voidakseen saada valmiiksi väitöskirjan, jota hän valmisteli.
   Nyt kyseessä olevalla kanteellaan kantaja väittää, että neuvoston ja Euroopan keskuspankin päätös evätä kantajalta oikeus tutustua tähän sopimukseen oli lainvastainen samoista syistä, joihin kantaja oli vedonnut edellisessä kanteessaan. Lisäksi kantaja vetoaa siihen, että tämän epäämisen takia hän ei tähän päivään mennessä ole voinut saada valmiiksi väitöskirjaansa. Kantaja katsoo, että väitelleenä sekä talousoikeuteen ja rahaa koskevia kysymyksiä käsittelevään oikeuteen erikoistuneena henkilönä hän olisi voinut hakea ja saadakin lakimiehen paikan jossain kansainvälisessä järjestössä tai elimessä. Kantaja katsoo näin ollen, että hänelle on aiheutunut aineellista vahinkoa, joka vastaa sen palkan, jonka hän olisi saanut tällaisesta työpaikasta ajanjaksona, joka alkoi huhtikuusta 2001, jolloin hän olisi saanut valmiiksi väitöskirjansa ja löytänyt tällaisen työpaikan, ja päättyi kolme kuukautta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion antamisen jälkeen, ja niiden tulojen välistä eroa, joita hänelle kertyi tai kertyy siitä, kun hän työskenteli tai työskentelee asianajajana Kreikassa saman ajanjakson. Kantaja vaatii kanteessaan näin ollen tämän aineellisen vahingon sekä aineettoman vahingon korvaamista.

      (1)  EYVL C 122, 29.4.2000, s. 35.


title: Asia T-166/02: José Pedro Pessoa e Costan 28.5.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 180/32                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       27.7.2002
José Pedro Pessoa e Costan 28.5.2002 Euroopan yhteisö-                 Etablissements Toulorgen 30.5.2002 Euroopan parla-
            jen komissiota vastaan nostama kanne                       menttia ja Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama
                                                                                kanne
                         (Asia T-166/02)
                                                                                (Asia T-167/02)
                         (2002/C 180/55)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (2002/C 180/56)
José Pedro Pessoa e Costa, kotipaikka Lissabon, on nostanut                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
28.5.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan avustajina ovat asianajajat Jean-Noël Louis,
Etienne Marchal ja Albert Coolen, prosessiosoite Luxembur-
gissa.
                                                                       Etablissements Toulorge -niminen yhtiö, kotipaikka Bricque-
                                                                       bec (Ranska), on nostanut 30.5.2002 Euroopan yhteisöjen
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                       ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
                                                                       pan parlamenttia ja Euroopan unionin neuvostoa vastaan.
–     kumoaa komission 3.7.2001 tekemän päätöksen, jolla se            Kantajan edustajina ovat asianajajat Denis Waelbrock ja Dirk
      päätti aloittaa kantajaa vastaan kurinpitomenettelyn             Brinckman.
–     kumoaa nimittävän viranomaisen päätöksen, jolla se
      hylkäsi EODT:n johtajan 6.7.2001 esittämän pyynnön
      siirtää kantaja EODT:iin henkilöstösääntöjen 29 artiklan
                                                                       Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
      ensimmäisen kohdan c alakohdan mukaisesti
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.             –     kumoaa rehuseosten liikkuvuudesta annetun neuvoston
                                                                             direktiivin 79/373/ETY muuttamisesta ja komission di-
                                                                             rektiivin 91/357/ETY kumoamisesta 28 päivänä tammi-
                                                                             kuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                                    direktiivin 2002/2/EY
Palatessaan työhön henkilökohtaisista syistä myönnetyn virka-          –     toteaa sopimussuhteen ulkopuoleisen yhteisön vastuun
vapauden jälkeen kantaja pyysi siirtoa komissiosta Euroopan                  sellaisena kuin neuvosto ja parlamentti ovat sen esittäneet,
huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskukseen                    ja velvoittaa vastaajat korvaamaan kaiken kyseisestä di-
(EODT). Komissio kieltäytyi tästä siirrosta vedoten siihen, että             rektiivistä kantajalle aiheutuneen vahingon
kantajaa vastaan oli vireillä kurinpitomenettely, sillä Portugalin
viranomaiset olivat ryhtyneet syytetoimiin kantajaa vastaan.
                                                                       –     velvoittaa asianosaiset esittämään ensimmäisen oikeusas-
                                                                             teen tuomioistuimen ratkaisua seuraavassa kohtuullisessa
Kantaja väittää kanteensa tueksi, että kurinpitomenettelyn                   määräajassa vahinkojen tarkat määrät, joista asianosaiset
aloittamispäätös on henkilöstösääntöjen 88 artiklan viiden-                  ovat sopineet, tai, tällaisen sopimuksen puuttuessa, vel-
nen kohdan vastainen. Lisäksi kantaja vetoaa syyttömyyttä                    voittaa asianosaiset ilmoittamaan ensimmäisen oikeusas-
koskevaan lähtökohtaolettamaan sekä henkilöstösääntöjen                      teen tuomioistuimelle saman määräajan kuluessa tarkat
87 artiklan rikkomiseen, puolustautumisoikeuksiin ja hallinto-               määrät sisältävät lisävaatimuksensa
päälliköiden laatimaan asiakirjaan nro 103 J/77.
                                                                       –     toteaa, että 8 prosentin vuotuista korkoa (tai ensimmäisen
Lopuksi kantaja väittää, että päätös kieltäytyä siirtämästä häntä            oikeusasteen määrittelemää tarkoituksenmukaista kor-
EODT:hen on lainvastainen, koska se perustuu päätöksen,                      koa) on maksettava yhteisön vastuun toteavan ensimmäi-
joka jo itsessään on lainvastainen, eli kurinpitomenettelyn                  sen oikeusasteen ratkaisun antamispäivästä lähtien mak-
aloittamispäätökseen.                                                        sun suorittamiseen asti
                                                                       –     velvoittaa vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-392/17: Kanne 14.6.2017 – TE v. komissio

text:
               4.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 293/36

         Kanne 14.6.2017 – TE v. komissio
   (Asia T-392/17)
   (2017/C 293/45)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Asianosaiset

      Kantaja: TE (edustaja: asianajaja J. Bartončík)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan tutkinnan aloittamista koskevan Euroopan petostentorjuntaviraston päätöksen;

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan Euroopan unionin oikeuden perusperiaatetta eli toissijaisuusperiaatetta on loukattu.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan ne bis in idem-periaatetta on loukattu.


title: Asia T-256/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.2.2014 – Ezz ym. v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Egyptin tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Oikeudellinen perusta — Perusteluvelvollisuus — Tosiseikkoja koskeva virhe — Puolustautumisoikeudet — Oikeus tehokkaaseen tuomioistuimen tarjoamaan oikeussuojaan — Omaisuudensuoja — Elinkeinovapaus)

text:
               7.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 102/32

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.2.2014 – Ezz ym. v. neuvosto
   (Asia T-256/11) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Egyptin tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Oikeudellinen perusta - Perusteluvelvollisuus - Tosiseikkoja koskeva virhe - Puolustautumisoikeudet - Oikeus tehokkaaseen tuomioistuimen tarjoamaan oikeussuojaan - Omaisuudensuoja - Elinkeinovapaus))
   2014/C 102/51
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Ahmed Abdelaziz Ezz (Giza, Egypti), Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta), Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin (Lontoo), ja Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar (Giza) (edustajat: aluksi barrister M. Lester ja solicitor J. Binns, sitten J. Binns, J. Lewis, QC, barrister B. Kennelly ja solicitor I. Burton,

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bishop ja I. Gurov)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Erlbacher, M. Konstantinidis ja A. Bordes)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus yhtäältä Egyptin tilanteen johdosta määrättävistä tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 21.3.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/172/YUTP (EUVL L 76, s. 63) ja toisaalta Egyptin tilanteen johdosta määrättävistä tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 21.3.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 270/2011 (EUVL L 76, s. 4) kumoamiseksi siltä osin kuin kyseiset toimet koskevat kantajia.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Ahmed Abdelaziz Ezz, Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed, Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin ja Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja heidät velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 89, 19.3.2011.


title: Asia C-492/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 28.11.2006 — Consorzio Elisoccorso San Raffaele v. Elilombarda s.r.l.

text:
               27.1.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 20/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 28.11.2006 — Consorzio Elisoccorso San Raffaele v. Elilombarda s.r.l.
   (Asia C-492/06)
   (2007/C 20/19)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Consiglio di Stato
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Consorzio Elisoccorso San Raffaele

      Vastaaja: Elilombarda s.r.l.
   Ennakkoratkaisukysymykset
   ”Onko julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21.12.1989 annetun neuvoston direktiivin 89/665/ETY (1), sellaisena kuin tämä direktiivi on muutettuna julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18.6.1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/50/ETY (2), 1 artiklaa tulkittava siten, että sen vastainen on kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan sellaisen tilapäisen yhteenliittymän, joka ei ole oikeushenkilö ja joka on sellaisenaan osallistunut julkista hankintaa koskevien sopimusten tekomenettelyyn mutta jonka kanssa ei tehty sopimusta, yksittäinen jäsen voi itsenäisesti nostaa kanteen sopimuksen tekemistä koskevasta päätöksestä?”

      (1)  EYVL L 395, s. 33.

      (2)  EYVL L 209, s. 1.


title: Asia C-546/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 6.11.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Corte suprema di cassazione – Italia) – Agenzia delle Dogane ja Ufficio di Verona dell’Agenzia delle Dogane v. ADL American Dataline Srl (Ennakkoratkaisupyyntö — Asetus (ETY) N:o 2658/87 — Yhteinen tullitariffi — Tariffiluokittelu — Yhdistetty nimikkeistö — Nimikkeet 8471 ja 8518 — Sellaiset kaiuttimet, jotka toistavat ääntä muuntamalla sähkömagneettisen signaalin ääniaalloiksi, jotka ovat liitettävissä ainoastaan tietokoneeseen ja joita myydään erikseen)

text:
               12.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 7/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 6.11.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Corte suprema di cassazione – Italia) – Agenzia delle Dogane ja Ufficio di Verona dell’Agenzia delle Dogane v. ADL American Dataline Srl
   (Asia C-546/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Asetus (ETY) N:o 2658/87 - Yhteinen tullitariffi - Tariffiluokittelu - Yhdistetty nimikkeistö - Nimikkeet 8471 ja 8518 - Sellaiset kaiuttimet, jotka toistavat ääntä muuntamalla sähkömagneettisen signaalin ääniaalloiksi, jotka ovat liitettävissä ainoastaan tietokoneeseen ja joita myydään erikseen))
   (2015/C 007/13)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte suprema di cassazione

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Agenzia delle Dogane ja Ufficio di Verona dell’Agenzia delle Dogane

      Vastapuoli: ADL American Dataline Srl

      Tuomiolauselma

   Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteeseen I, sellaisena kuin se on muutettuna 13.10.2000 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2388/2000, 6.8.2001 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2031/2001, 1.8.2002 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1832/2002 ja 11.9.2003 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1789/2003, sisältyvää yhdistettyä nimikkeistöä on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevien kaltaiset tuotteet, jotka on liitetty tietokoneeseen, jossa on ”MAC OS 9” -käyttöjärjestelmä tai uudempi käyttöjärjestelmä, on luokiteltava kaiuttimina yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 8518 22 90.

      (1)  EUVL C 377, 21.12.2013.


title: Asia T-305/17: Kanne 17.5.2017. – Red Bull v. EUIPO (Kahdesta erivärisestä kentästä muodostuva suunnikas)

text:
               17.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 231/47

         Kanne 17.5.2017. – Red Bull v. EUIPO (Kahdesta erivärisestä kentästä muodostuva suunnikas)
   (Asia T-305/17)
   (2017/C 231/60)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Red Bull GmbH (Fuschl am See, Itävalta) (edustajat: asianajajat A. Renck ja S. Petivlasova)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen malli: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki (kahdesta erivärisestä kentästä muodostuva suunnikas) – Rekisteröintihakemus nro 14 326 508

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 26.1.2017 asiassa R 2582/2015-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohtaa on rikottu.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (ensimmäinen jaosto), 12 päivänä joulukuuta 1996, asiassa C-38/95 (Corte d'appello di Anconan esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Ministero delle Finanze vastaan Foods Import Srl (Yhteinen tullitariffi - Tullinimikkeet - Molva molvakalat)

text:
N:o C 54/2             I FI |                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       22.2.97
177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä                   YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
väksi      saadakseen    tässä  kansallisessa tuomioistuimessa                                  ( viides jaosto ),
vireillä olevassa asiassa The Queen vastaan Secratary of
State for Trade and Industry, ex parte: British Telecommu                            12 päivänä joulukuuta 1996,
nications plc, ennakkoratkaisun telepalvelujen sisämarkki           asiassa C-3/95 ( Landgericht Dortmund in esittämä ennak
noiden toteuttamisesta saamalla aikaan avoimen verkon                koratkaisupyyntö ), Reisebüro Broede vastaan Gerd Sand
tarjoaminen 28 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvos                                                 ker (')
ton direktiivin 90/387/ETY ( EYVL N:o L 192 , 24.7.1990 ,
s . 1 ) tulkinnasta ja avoimen verkon tarjoamisen soveltami         (Palvelujen tarjoamisen vapaus — Velkomusasioiden hoita
sesta kiinteisiin johtoihin 5 päivänä kesäkuuta 1992 anne           minen tuomioistuimissa — Lupa — EY:n perustamissopi
tun neuvoston direktiivin 92/44/ETY ( EYVL N:o L 165 ,                                        muksen 59 artikla)
19.6.1992, s. 27) tulkinnasta ja pätevyydestä, yhteisöjen                                          97/C 54/03 )
tuomioistuin, toimien kokoonpanossa : presidentti G. C.
Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat G. F. Mancini                             (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
ja J. C. Moitinho de Almeida sekä tuomarit C. N. Kakou
ris, C. Gulmann, D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet ( esitte             (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
levä tuomari ), P. Jann ja H. Ragnemalm, julkisasiamies : G.             yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Tesauro, kirjaaja : hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut
12.12.1996 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :               Asiassa C-3/95 , jonka Landgericht Dortmund ( Saksa ) on
                                                                     saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla
                                                                     yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä
                                                                     kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa
                                                                     Reisebiiro Broede vastaan Gerd Sandker ennakkoratkaisun
1 ) Avoimen verkon tarjoamisen soveltamisesta kiinteisiin            palvelujen tarjoamisen vapautta koskevien EY:n perusta
      johtoihin 5 päivänä kesäkuuta 1992 annettua neuvos            missopimuksen määräysten ja erityisesti sen 59 artiklan
      ton direktiiviä 92/44/ETY sovelletaan telepalvelujen si       tulkinnasta , yhteisöjen tuomioistuin ( viides jaosto ), toi
      sämarkkinoiden toteuttamisesta saamalla aikaan avoi           mien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja J. C. Moitin
      men verkon tarjoaminen 28 päivänä kesäkuuta 1990               ho de Almeida sekä tuomarit L. Sevon , D. A. O. Edward
      annetun neuvoston direktiivin 90/387/ETY 2 artiklan            ( esittelevä tuomari ), P. Jann ja M. Wathelet, julkisasiamies :
       1 kohdassa tarkoitettuihin teleorganisaatioihin. Tässä        N. Fennelly, kirjaaja : johtava hallintovirkamies H. A.
      säännöksessä tarkoitettuja teleorganisaatioita ovat            Riihi , on antanut 12.12.1996 tuomion , jonka tuomiolau
      eriyisesti kyseiset kaksi yritystä, joille jäsenvaltio on      selma on seuraava :
      varannut toiminnan harjoittamisen kansainvälisissä ja
      etenkin Euroopan yhteisön sisäisissä telejohdoissa             EY:n perustamissopimuksen 59 artiklan vastaisena ei ole
      käyttäen arviointiperusteita, jotka eivät ole objektiivi      pidettävä sellaista kansallista sääntelyä, jónka mukaan ai
      sia, suhteellisuusperiaatteen mukaisia ja syrjimättömiä,       noastaan asianajajat saavat ajaa toisten velkomusasioita
      ja yritys, jolle jäsenvaltio on varannut vastaavilla edel     ammattimaisesti tuomioistuimissa ja jolla siten kielletään
       lytyksillä toiminnan harjoittamisen yleisessä telever        sellaisia yrityksiä, joilla on kotipaikka toisessa jäsenval
      kossa tietyllä valtion alueen osalla. Jäsenvaltio voi          tiossa, harjoittamasta tällaista toimintaa.
       velvoittaa ainoastaan jotkut teleorganisaatiot noudat
       tamaan kiinteistä johdoista annetun direktiivin 92/44/        (') EYVL N:o C 54 , 4.3.1995 .
      ETY 7 artiklan mukaisia velvoitteita, jos määrä on
       riittävä sille, että käyttäjille voidaan tarjota vähim
       mäismäärä tässä direktiivissä säädettyjen eritelmien
       mukaisia kiinteitä johtoja valtion koko alueella. Jäsen
       valtio voi etenkin asettaa kyseisiä velvoitteita ainoas
       taan teleorganisaatioille, jotka ovat telejohtojen                    YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
      pääasiallisia käyttäjiä kussakin valtion alueen maantie                             ( ensimmäinen jaosto ),
       teellisessä osassa .
                                                                                12 päivänä joulukuuta 1996,
                                                                     asiassa C-38/95 ( Corte d'appello di Anconan esittämä
                                                                     ennakkoratkaisupyyntö ), Ministero delle Finanze vastaan
                                                                                Foods Import Sri (')
2 ) Ennakkoratkaisukysymyksiä tutkittaessa ei ole paljas             ( Yhteinen tullitariffi — Tullinimikkeet — Molva molva
       tunut seikkoja, jotka vaikuttaisivat direktiivin 92/44/                                        kalat)
       ETY pätevyyteen.
                                                                                ( 97/C 54/04 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
     EYVL N:o C 380 , 31.12.1994 .
                                                                         (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                          yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                      Asiassa C-38/95 , jonka Corte d'appello di Ancona ( Italia )
                                                                      on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan no
 ---pagebreak--- 22.2.97                                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 54/3
jalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen                     YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asias
                                                                                (viides jaosto ),
sa Ministero delle Finanze vastaan Foods Import Sri en
nakkoratkaisun kalastustuotealan yhteisestä markkinajär                                 12 päivänä joulukuuta 1996,
jestelystä 29 päivänä joulukuuta 1981 annetun neuvoston
asetuksen ( ETY ) N:o 3796/81 ( EYVL N:o L 379 ,                      yhdistetyissä asioissa C-47/95 , C-48/95 , C-49/95 , C-50/
31.12.1981 , s . 1 ) ja tuonti- tai vientitullien maksamisvel        95 , C-60/95 , C-81/95 , C-92/95 ja C-148/95 ( Tribunale di
voitteen sisältävään tullimenettelyyn ilmoitetuista tavarois         Genovan esittämät ennakkoratkaisupyynnöt ), Olasagasti
ta velalliselta kantamatta jääneiden tuonti- tai vientitullien        & C. Sri ym. vastaan Amministrazione delle Finanze dello
kantamisesta jälkitullauksin 24 päivänä heinäkuuta 1979                                             Stato (')
annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 1697/79 ( EYVL
                                                                      (Asetus (ETY) N:o 3835/90 — Asetus (ETY) N:o 3587/
N:o L 197, 3.8.1979, s . 1 ) 5 artiklan 2 kohdan tulkinnas
                                                                      91 — Asetus (ETY) N:o 3416/91 — Espanjan ja Portuga
ta, yhteisöjen tuomioistuin ( ensimmäinen jaosto ), toimien
                                                                      lin liittymissopimus — Asetuksen (ETY) N:o 1697/79 5 ar
kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja L. Sevon ( esittelevä
                                                                      tiklan 1 ja 2 kohta — Asetus (ETY) N:o 1715/90 — Ase
tuomari ) sekä tuomarit P. Jann ja M. Wathelet, julkisasia
                                                                      tus (ETY) N:o 2164/91 — Tullit — Tullietuuskohtelut —
mies: N. Fennelly, kirjaaja : johtava hallintovirkamies D.
Louterman-Hubeau, on antanut 12.12.1996 tuomion, jon
                                                                      Maataloustuotteet — Jälkikanto — Viranomaisia sitovat
ka tuomiolauselma on seuraava :                                                        tiedot — Tonnikala oliiviöljyssä)
                                                                                ( 97/C 54/05 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
1 . Kalastustuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä
     29 päivänä joulukuuta 1981 annetun neuvoston ase
     tuksen (ETY) N:o 3796/81 20 artiklassa mainittuja
                                                                           (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
     tullinimikkeitä 03.02 A I b) ja 03.02 A II a) on tulkit
                                                                           yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
     tava siten, että luettelo lajeista, joiden tieteellinen nimi
     on mainittu suluissa, on tyhjentävä, ja että molva, tie
     teelliseltä nimeltään Molva molva, ei sisälly tähän luet
     teloon, joten tämän kalan tuontia ei ole vapautettu tul         Yhdistetyissä asioissa C-47/95 , C-48/95 , C-49/95 , C-50/
     lista .                                                          95 , C-60/95 , C-81 /95 , C-92/95 ja C-148/95 , jotka Tribu
                                                                      nale di Genova on saattanut EY:n perustamissopimuksen
                                                                      177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä
                                                                      väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi
                                                                      reillä olevissa asioissa Olasagasti & C. Sri ( C-47/95 ), Co
                                                                      marcon SNC ( C-48/95 ), Ghezzi Alimentari Sri ( C-49/95 ),
2 . Arvioitaessa sitä, eikö "maksuvelvollinen ... ole koh            Fredo Sri ( C-50/95 , Cateringros Sri ( C-60/95 ), Intercod Sri
     tuudella voinut havaita " toimivaltaisten viranomaisten          ( C-81/95 ), Nuova Castelli SpA ( C-92/95 ), Igino Mazzola
     virhettä siten kuin tuonti- tai vientitullien maksamis          SpA ( C-148/95 ) vastaan Amministrazione delle Finanze
     velvoitteen sisältävään tullimenettelyyn ilmoitetuista           dello Stato ennakkoratkaisun Espanjan ja Portugalin liitty
     tavaroista velalliselta kantamatta jääneiden tuonti- tai         misasiakirjassa määrätystä vuonna 1991 kannettavien tiet
     vientitullien kantamisesta jälkitullauksin 24 päivänä            tyjen jäännöstullien asteittaisesta poistamisesta 25 päivänä
     heinäkuuta 1979 annetun neuvoston asetuksen (ETY)                marraskuuta 1991 annetun komission asetuksen ( ETY )
     N:o 1697/79 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitetaan, huo             N:o 3416/91 ( EYVL N:o L 324, 26.11.1991 , s. 11 ) 1 artik
     mioon on otettava erityisesti virheen laatu, kyseisen            lan 1 kohdan ja tuonti- tai vientitullien maksamisvelvoit
      toimijan ammattikokemus ja hänen osoittamansa huo              teen sisältävään tullimenettelyyn ilmoitetuista tavaroista
      lellisuus. Virheen laatua arvioitaessa on asiaan vaikut        velalliselta kantamatta jääneiden tuonti - tai vientitullien
      tavina seikkoina otettava huomioon käytetystä termi             kantamisesta jälkitullauksin 24 päivänä heinäkuuta 1979
      nologiasta mahdollisesti aiheutunut sekaannus ja se,             annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 1697/79 ( EYVL
      että säännöksen muutos ei ole ollut selvästi havaitta           N:o L 197, 3.8.1979, s. 1 ) 5 artiklan tulkinnasta , yhtei
      vissa, sekä se aika, joka toimivaltaisilta viranomaisilta        söjen tuomioistuin ( viides jaosto ), toimien kokoonpanossa :
      itseltään on kulunut, ennen kuin ne ovat huomanneet              jaoston puheenjohtaja J. C. Moitinho de Almeida sekä
      tämän muutoksen . Kansallisen tuomioistuimen on tä              tuomarit L. Sevon, D. A. O. Edward ( esittelevä tuomari ),
      män tulkinnan perusteella ratkaistava, olisiko maksu            P. Jann ja M. Wathelet, julkisasiamies : N. Fennelly, kirjaa
      velvollinen voinut havaita tullien kantamatta jäämisen           ja : hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 12.12.1996
      aiheuttaneen virheen vai ei.                                     tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
     EYVL N-o C 119, 13.5.1995                                         1 ) Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjassa määrätystä
                                                                             vuonna 1991 kannettavien jäännöstullien asteittaisesta
                                                                             poistamisesta 20 päivänä joulukuuta 1990 annetun
                                                                             neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3835/90 liitteessä mai
                                                                             nituilta maataloustuotteilta 25 päivänä marraskuuta
                                                                             1991 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3416/
                                                                             91 , jolla muutettiin asetuksia (ETY) N:o 3831 /90,


title: Asia C-167/01: Kantongerecht te Amsterdamin 5.2.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Kamer van Koophandel en Fabrieken voor Amsterdam vastaan Inspire Art Ltd

text:
14.7.2001               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 200/41
2.    Ovatko Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien                    mainitun alankomaalaisen lain sovellettavuuden kannalta,
      henkilöstösääntöjen 9 artiklaa (neuvoston 29.2.1968                       koska kyseisen lain säännökset ovat Alankomaiden lain-
      antaman asetuksen N:o 259/68 2 artikla) ja näiden                         säätäjän mainitsemien seikkojen perusteella oikeutettuja?
      henkilöstösääntöjen liitteessä II olevia säännöksiä, jotka
      koskevat myös yhteisön paikallisten toimihenkilöiden
      henkilöstöedustusta, tulkittava siten, että niissä säännel-
      lään tyhjentävästi paikallisten toimihenkilöiden kollektii-
      visesta palvelusoikeudesta ja myötämääräämisoikeudesta
      ja että sen vuoksi Euroopan yhteisöjen komission Wienin
      edustustossa työskenteleviin paikallisiin toimihenkilöihin
      ei sovelleta Itävallan Arbeitsverfassungsgesetzin II osassa
      säänneltyä oikeudenalaa, jota kutsutaan yrityksen perus-
      suhteiksi?                                                          Hoge Raad der Nederlandenin 11.4.2001 tekemällään
                                                                          päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Bosal
                                                                              Holding B.V. vastaan Staatssecretaris van Financiën
(1) EYVL 1968, L 56, s. 1.
                                                                                (Asia C-168/01)
                                                                                (2001/C 200/76)
                                                                          Hoge Raad der Nederlanden on pyytänyt 11.4.2001 tekemäl-
                                                                          lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
Kantongerecht te Amsterdamin 5.2.2001 tekemällään pää-                    19.4.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Kamer                     ratkaisua asiassa Bosal Holding B.V. vastaan Staatssecretaris
van Koophandel en Fabrieken voor Amsterdam vastaan                        van Financiën seuraaviin kysymyksiin:
                          Inspire Art Ltd
                                                                          1.    Estääkö EY:n perustamissopimuksen 52 artikla luettuna
                                                                                yhdessä sen 58 artiklan kanssa (joista on muutettuina
                         (Asia C-167/01)
                                                                                tullut EY 43 ja EY 48 artikla) tai EY:n oikeuden jokin muu
                                                                                säännös sen, että jäsenvaltio sallii tässä jäsenvaltiossa
                         (2001/C 200/75)                                        verovelvolliselle emoyhtiölle sen omistamaan osakkuu-
                                                                                teen liittyvien kulujen vähentämisen vain, jos asianomai-
Kantongerecht te Amsterdam on pyytänyt 5.2.2001 tekemäl-                        nen tytäryhtiö tuottaa voittoa, joka on veronalaista siinä
lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen                   jäsenvaltiossa, johon emoyhtiö on sijoittautunut?
19.4.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
ratkaisua asiassa Kamer van Koophandel en Fabrieken voor                  2.    Riippuuko kysymyksen 1 vastaus siitä, ottaako asian-
Amsterdam vastaan Inspire Art Ltd seuraaviin kysymyksiin:                       omainen jäsenvaltio tässä tarkoitetut kulut huomioon
                                                                                tytäryhtiön verotuksessa vai ei, jos tytäryhtiö on mutta
1.    Onko Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen (uutta)                     emoyhtiö ei ole tässä jäsenvaltiossa verovelvollinen voi-
      43 artiklaa, kun sitä luetaan yhdessä (uuden) 48 artiklan                 tosta?
      kanssa, tulkittava siten, että sen kanssa ristiriidassa on se,
      että Alankomaat antaa Wet op de formeel buitenlandse
      vennootschappen -nimisen 17.12.1997 annetun lain
      (muodollisesti ulkomaisista yhtiöistä annettu laki) 2-
      5 §:ssä asetettujen säännösten kaltaisia tarkempia sään-
      nöksiä sellaisen yhtiön, joka on perustettu Yhdistyneessä
      kuningaskunnassa yksinomaisena tarkoituksena saada
      Alankomaiden oikeuden mukaan perustettuihin yrityk-
      siin nähden tiettyä etua siitä, että yhtiö perustetaan siellä,
      tytäryhtiön Alankomaihin tapahtuvasta sijoittautumises-             Compañı́a Internacional de Pesca y Derivados SA:n (IN-
      ta, kun perustamista ja yhtiöpääoman maksamista koske-              PESCA) 19.4.2001 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen
      vat Alankomaiden oikeuden säännökset ovat Yhdistyneen               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston
      kuningaskunnan oikeuden vastaavia säännöksiä tiukem-                asiassa T-186/98, Compañı́a Internacional de Pesca y
      mat ja kun tällainen tarkoitus on Alankomaiden edellä               Derivados SA:n (INPESCA) vastaan Euroopan yhteisöjen
      mainitun lain mukaan johdettavissa siitä seikasta, että                        komissio, 7.2.2001 antamasta tuomiosta
      yhtiö harjoittaa toimintaansa yksinomaan tai lähes yksin-
      omaan Alankomaissa ja kun yhtiöllä ei myöskään ole                                          (Asia C-170/01 P)
      mitään tosiasiallista sidettä siihen valtioon, jonka voi-
      massa olevan oikeuden mukaan se on perustettu?
                                                                                (2001/C 200/77)
2.    Jos näitä artikloja on tulkittava siten, että edellä mainitun
      lain säännökset eivät ole yhteensopivia niiden kanssa,
      onko perustamissopimuksen 46 artiklaa tulkittava siten,             Compañı́a Internacional de Pesca y Derivados SA (INPESCA)
      että 43 ja 48 artiklan määräyksillä ei ole merkitystä edellä        on valittanut 19.4.2001 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen


title: Asia T-382/03: Izar Construcciones Navales, S.A:n 17.11.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 21/42                  FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                            24.1.2004
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                           ovat yhteismarkkinoille soveltumattomat vain siitä syystä,
                                                                              että ne ovat mainitussa vuoden 1997 päätöksessä Espan-
                                                                              jan telakoille hyväksyttyjen tukien lisätukia.
Tämän asian kantaja, joka on sen Espanjan valtion holdingyh-            Lopuksi kantaja vetoaa siihen, että suhteellisuusperiaatetta on
tiön tytäryhtiö, jota johtaa Sociedad Estatal de Participaciones        loukattu, että asiakirjojen perusteluvelvollisuutta on laiminlyö-
Industriales (SEPI), joka omistaa kaikki Espanjan valtiontelakat,       ty, erityisesti siltä osin kuin on kyse siitä, onko tässä asiassa
riitauttaa päätöksen, jolla vastaajana oleva toimielin on aloitta-      olemassa valtiontukia koskevia päätöksiä.
nut EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun muodollisen
tutkimusmenettelyn, joka koskee kolmea väitettyä tukea, jotka
on myönnetty siten, että SEPI myönsi Cádizin ja Julianan                (1) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamis-
siviilitelakoille ja Manisesin moottoritehtaalle 194,4 miljoonaa            ta koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuu-
euroa lainoja, siten, että AESA (Astilleros Españoles S.A.) sai             ta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83,
SEPIltä 252,4 miljoonan euron pääomankorotuksen ja siten,                   27.3.1999, s. 1).
että SEPI kompensoi Astanon, Cádizin ja Julianan telakoiden ja          (2) Tietyille rakenneuudistuksen alaisille telakoille myönnettävästä
                                                                            tuesta 2 päivänä kesäkuuta 1997 myönnetty neuvoston asetus
Manisesin moottoritehtaan tappioita yhteensä 68,2 miljoonan
                                                                            (EY) N:o 1013/1997 (EYVL L 148, 6.6.1997, s. 1).
euron arvosta. Kantajan mukaan tässä samassa päätöksessä
asetetaan kyseenalaiseksi tiettyjen samalla toimialalla vuonna
1997 myönnettyjen sellaisten tukien lainmukaisuus yhteisöjen
oikeuden kannalta, joihin nähden mainituja tukia olisi pidettä-
vä lisätukina.
                                                                        Izar Construcciones Navales, S.A:n 17.11.2003 Euroopan
Vaatimustensa tueksi kantaja väittää, että                                      yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-382/03)
–      EY 88 artiklaa ja asetuksia N:o 659/1999 (1) ja N:o 1013/
       1997 (2) on rikottu, koska riidanalaisen päätöksen oikeu-
       dellisena perustana on käytetty asetuksen N:o 659/1999                                       (2004/C 21/86)
       16 artiklaa sen toteamiseksi, että koska vuonna 1997
       hyväksytyt tuet ovat soveltumattomat yhteismarkkinoille,
       ne on maksettava takaisin. Tähän liittyen kantaja katsoo,                             (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
       että komissio on lainvastaisesti poistanut tuet voimassa
       olevia tukia koskevasta menettelystä, josta määrätään EY
       88 artiklan 1 kohdassa ja asetuksen N:o 659/1999
       17 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa.                   Izar Construcciones Navales, S.A., kotipaikka Madrid (Espanja),
                                                                        on nostanut 17.11.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                        oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
–      Luottamuksensuojan periaatetta on loukattu, koska riida-         komissiota vastaan. Kantajan edustajat ovat Jaíme Folguera
       nalaisella päätöksellä on petetty kantajalla olleet perustel-    Crespo, Edurne Navarro Varona ja Alfonso Gutiérez Her-
       lut odotukset siihen, että vuonna 1997 hyväksytyt tuet           nández.
       ovat lainmukaiset ja peruuttamattomat.
                                                                        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–      Oikeusvarmuuden periaatetta on loukattu, koska komis-
       sio toimi ilman valmisteluita ja koska aikaisemmin synty-        –     kumoaa EY 230 artiklan nojalla Espanjan valtiontelakoille
       neeseen tilanteeseen on sovellettu takautuvasti myöhem-                mahdollisesti myönnetystä valtiontuesta 27 päivänä hei-
       min voimaan tullutta lainsäädäntöä. Kantaja katsoo, että               näkuuta 2003 tehdyn komission päätöksen
       mahdollisuutta vuoden 1997 tukien takaisin perimiseen
       olisi voitu käyttää vain tätä varten säädetyn määräajan          –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut,
       puitteissa, toisin sanoen ennen vuoden 1999 lokakuuta.                 jotka IZARille aiheutuu tästä oikeudenkäynnistä.
       Kyseisen mahdollisuuden käyttämisen pitäisi olla sidottu
       asetuksessa N:o 1013/1997 ja vuoden 1997 päätöksessä
       säädettyjen niiden tarkkailuohjelmien lopputuloksiin,
       jotka päättyivät kyseisenä ajankohtana.                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–      Ilmeinen oikeudellinen virhe siltä osin kuin riidanalaisessa     Tämän asian kantaja, joka on sama kuin asiassa T-381/03
       päätöksessä väitetään, että siinä tarkoitetut oletetut tuet      IZAR, riitauttaa kantajan tekemän päätöksen, jolla
 ---pagebreak--- 24.1.2004              FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                              C 21/43
–    EY 88 artiklan 2 kohdassa määrättyä menettelyä pääte-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     tään soveltaa kolmeen mahdollisesti myönnettyyn tu-
     keen, jotka käsittävät 736 miljoonan euron suuruisen
     pääomankorotuksen 586 miljoonan euron emissiopalk-
     kion kanssa ja emissiopalkkioina kaksi myöhempää pää-            Kantaja vaatii lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta ja väliai-
     omankorotusta, jotka olivat suuruudeltaan 105 ja 50 mil-         kaisen tullin lopullisesta kantamisesta tiettyjen Korean tasaval-
     joonaa euroa.                                                    lasta peräisin olevien tiettyjen elektronisten mikropiirien, niin
                                                                      sanottujen DRAMien (dynaamisten hakumuistien), tuonnissa
–    jätetään huomioimatta Espanjan kuningaskunnan väite,             11 päivänä elokuuta 2003 annetun neuvoston asetuksen (EY)
     joka koskee EY 296 artiklaa hyläten 298 artiklan 1 ja            N:o 1480/2003 kumoamista (1).
     2 kohdassa määrättyjen erityismenettelyiden aloittamisen
–    asetetaan kantajan mukaan kyseenalaiseksi tiettyjen sa-
     malla alalla vuonna 1997 hyväksyttyjen sellaisten tukien
                                                                      Kahdella ensimmäisellä perusteellaan kantaja kiistää päätel-
     lainmukaisuus yhteisöjen oikeudessa, joihin nähden mai-
                                                                      män, jonka mukaan se ei toiminut yhteistyössä. Kantajan
     nittuja tukia on pidettävä lisätukina.
                                                                      mukaan vastaaja sivuutti Arthur Andersenin lausunnon, jossa
                                                                      määritettiin kantajayhtiön realisointiarvo, sekä Citibankin an-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat        taman valaehtoisen lausunnon. Kantaja vetoaa tältä osin
kuin asiassa T-381/03 IZAR.                                           neuvoston asetuksen N:o 2026/97 (2) 28 artiklan sekä WTO:n
                                                                      tukia ja tasoitustulleja koskevan sopimuksen 12 ja 22 artiklan
                                                                      rikkomiseen, suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen sekä il-
Kantaja väittää erityisesti, että EY 88, EY 296 ja EY 298 artiklaa    meiseen arviointivirheeseen.
on rikottu, sillä koska komissio vetosi ennalta ja nimenomai-
sesti Espanjan kuningaskunnan osalta EY 296 artiklan
1 kohdan b alakohdassa määrättyyn poikkeukseen, sillä ei
ollut mahdollisuutta aloittaa EY 88 artiklan 2 kohdassa               Kantaja väittää edelleen, että vastaajan päätelmät, joiden mu-
määrättyä menettelyä, vaan se saattoi aloittaa pelkästään             kaan kantaja sai useista erityistoimenpiteistä etua, rikkovat
jonkin EY 298 artiklassa määrätyn erityismenettelyn.                  asetuksen N:o 2026/97 2 artiklaa ja WTO:n tukia ja tasoitustul-
                                                                      leja koskevan sopimuksen 1 artiklaa sekä merkitsevät ilmeistä
                                                                      arviointivirhettä tässä asiassa merkityksellisten tosiseikkojen
                                                                      osalta.
                                                                      Kantaja väittää myös, että päätelmät, joiden mukaan KDB:n
Hynix Semiconductor Inc:n 14.11.2003 Euroopan unio-                   debentuuriohjelma (3) oli kantajan kannalta erityinen, rikkovat
           nin neuvostoa vastaan nostama kanne                        asetuksen N:o 2026/97 3 artiklaa, WTO:n tukia ja tasoitustulle-
                                                                      ja koskevan sopimuksen 1 artiklan 2 kohtaa ja 2 artiklaa sekä
                         (Asia T-383/03)                              merkitsevät ilmeistä arviointivirhettä tässä asiassa merkityksel-
                                                                      listen tosiseikkojen osalta.
                          (2004/C 21/87)
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                    Kantaja jatkaa väittämällä, että laskiessaan useista erityisistä
                                                                      toimenpiteistä saadun edun määrää vastaaja rikkoi asetuksen
                                                                      N:o 2026/97 1, 2, 5, 6 ja 7 artiklaa, tuen määrän laskemiseksi
                                                                      tasoitustulleja koskevissa menettelyissä annettuja yhteisön oh-
Hynix Semiconductor Inc., kotipaikka Kyoungi-Do, Korea,               jeita sekä WTO:n tukia ja tasoitustulleja koskevan sopimuksen
on nostanut 14.11.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                14 ja 22 artiklaa sekä liitettä I(j). Kantaja väittää tältä osin, että
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin                vastaaja teki myös ilmeisen arviointivirheen ja rikkoi EY
neuvostoa vastaan. Kantajan edustajina ovat lakimiehet Marco          253 artiklaa.
Bronckers, Yves Van Gerven, Axel Gutermuth ja Axel Desmedt,
ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
                                                                      Kantaja kiistää myös vastaajan päätelmät, joiden mukaan
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin            tuettu tuonti Korean tasavallasta aiheutti merkittävää vahinkoa
                                                                      DRAMien tuotannonalalle yhteisössä. Kantajan mukaan nämä
–    kumoaa lopullisen asetuksen kokonaan tai ainakin siltä           päätelmät rikkovat asetuksen N:o 2026/97 1, 8, 11 ja 15 artik-
     osin kuin se koskee Hynix Semiconductor Inc:n valmista-          laa ja WTO:n tukia ja tasoitustulleja koskevan sopimuksen 15,
     mien tuotteiden tuontia Euroopan yhteisöön                       19 ja 22 artiklaa sekä merkitsevät ilmeistä arviointivirhettä.
                                                                      Kantaja väittää myös, että vastaaja rikkoi tältä osin EY 253 ar-
–    velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.             tiklaa.


title: Asia C-150/06 P: Valitus, jonka Arizona Chemical BV, Eastman Belgium BVBA ja Cray Valley Iberica, SA ovat tehneet  17.3.2006  yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-369/03, Arizona Chemical BV, Eastman Belgium BVBA, Resinall Europe BVBA ja Cray Valley Iberica, SA v. Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukee Suomi,  14.12.2005  antamasta määräyksestä

text:
               20.5.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 121/7

         Valitus, jonka Arizona Chemical BV, Eastman Belgium BVBA ja Cray Valley Iberica, SA ovat tehneet 17.3.2006 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-369/03, Arizona Chemical BV, Eastman Belgium BVBA, Resinall Europe BVBA ja Cray Valley Iberica, SA v. Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukee Suomi, 14.12.2005 antamasta määräyksestä
   (Asia C-150/06 P)
   (2006/C 121/13)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittajat: Arizona Chemical BV, Eastman Belgium BVBA ja Cray Valley Iberica, SA (edustajat: avocat K. Van Maldegem ja avocat C. Mereu)

      Muut osapuolet: Euroopan yhteisöjen komissio, Suomi ja Resinall Europe BVBA
   Vaatimukset
   Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               toteaa, että kyseessä oleva valitus on perusteltu ja että se voidaan hyväksyä

               —

               kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 14.12.2005 asiassa T-369/03 antaman määräyksen

               —

               hyväksyy valittajien asiassa T-369/03 esittämät vaatimukset

               —

               ratkaisee asian tai vaihtoehtoisesti palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen ratkaistavaksi

               —

               velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan tästä oikeudenkäynnistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittajat väittävät, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaisu on kumottava seuraavista syistä:

               1)

               Perustelujen ristiriitaisuus ja sen tutkittavaksi ottamista koskevan oikeudellisen arviointiperusteen virheellinen soveltaminen, jota sovelletaan siihen, jolle oikeusvaikutuksia tuottava sitova toimi on osoitettu.
               Valittajat väittävät, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se ei perustanut arviointiaan siihen, että riitautettu päätös on oikeusvaikutuksia tuottava sitova toimi, joka saa aikaan selvän muutoksen valittajien oikeusasemassa.

               2)

               Niiden säännösten virheellinen tulkinta, joita sovelletaan arvioitaessa valittajien tietoja direktiivin 67/548/ETY mukaisesti.
               Valittajat väittävät, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, että valittajien tietojen arviointi ja komission lopullinen päätös näiden tietojen merkityksellisyydestä luokittelun poistamisen perusteena ei ole kannekelpoinen hallinnollinen menettely.

               3)

               Direktiivin 67/548/ETY säännösten ja niihin liittyvien valittajien oikeuksien virheellinen tulkinta.
               Valittajat väittävät, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen päätellessään, että valittajat eivät voi nostaa kannetta sen takia, että ne pyrkivät riitauttamaan yleisesti sovellettavan toimenpiteen.

               4)

               Valittajien oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan on loukattu.
               Valittajat väittävät, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, että valittajat voivat nostaa kanteen riitautetun päätöksen johdosta kansallisella tasolla.

               5)

               Oikeudellinen virhe pääteltäessä, että valittajien kanne on nostettu liian myöhään.
               Valittajat väittävät, että vahingonkorvauskannetta ei ole nostettu liian myöhään, koska oikeus vahingonkorvaukseen alkoi aikaisintaan komission vuonna 1999 tekemästä päätöksestä olla poistamatta luokitusta ja viimeistään riitautetusta päätöksestä.


title: Asia C-63/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 6.5.2010 (Juzgado de lo Mercantilin n °4 (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Axel Walz v. Clikair S.A. (Lentoliikenne — Montrealin yleissopimus — Rahdinkuljettajien korvausvastuu kirjatusta matkatavarasta — 22 artiklan 2 kappale — Vastuun ylärajat matkatavaroiden tuhoutuessa, kadotessa, vahingoittuessa tai viivästyessä — Vahingon käsite — Aineelliset ja aineettomat vahingot)

text:
               3.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 6.5.2010 (Juzgado de lo Mercantilin no 4 (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Axel Walz v. Clikair S.A.
   (Asia C-63/09) (1)

   (Lentoliikenne - Montrealin yleissopimus - Rahdinkuljettajien korvausvastuu kirjatusta matkatavarasta - 22 artiklan 2 kappale - Vastuun ylärajat matkatavaroiden tuhoutuessa, kadotessa, vahingoittuessa tai viivästyessä - Vahingon käsite - Aineelliset ja aineettomat vahingot)
   2010/C 179/15
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado de lo Mercantil no 4

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Axel Walz

      Vastaaja: Clikair S.A.

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Juzgado de lo Mercantil no 4 (Barcelona) — Eräiden kansainvälistä ilmakuljetusta koskevien sääntöjen yhtenäistämisestä tehdyn yleissopimuksen (Montrealin yleissopimus) 22 artiklan 2 kappaleen tulkinta (neuvoston päätös 2001/539/EY, EYVL L 194, s. 39) — Unionin tuomioistuimen toimivalta — Lentoliikenteen harjoittajien korvausvastuusta onnettomuustapauksissa 9.10.1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2027/1997 (EYVL L 285, s. 1) 3 artiklan tulkinta — Lentoliikenteen harjoittajien korvausvastuu matkustajien ja heidän matkatavaroittensa ilmakuljetuksessa — Matkatavaran tuhoutumista, katoamista, vahingoittumista ja viivästymistä koskevan korvausvastuun rajat — Aineelliset ja aineettomat vahingot

      Tuomiolauselma

   Eräiden kansainvälistä ilmakuljetusta koskevien sääntöjen yhtenäistämisestä Montrealissa 28.5.1999 tehdyn yleissopimuksen 22 artiklan 2 kappaleessa, jossa vahvistetaan lentoliikenteen harjoittajan vastuun yläraja muun muassa matkatavaroiden katoamisesta aiheutuneen vahingon osalta, tarkoitettua ilmaisua vahinko on tulkittava siten, että se pitää sisällään niin aineellisen kuin aineettomankin vahingon.

      (1)  EUVL C 102, 1.5.2009.


title: Yhdistetyt asiat C-329/06 ja C-343/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 26.6.2008 (Verwaltungsgericht Sigmaringenin ja Verwaltungsgericht Chemnitzin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Arthur Wiedemann (C-329/06) v. Land Baden-Württemberg ja Peter Funk (C-343/06) v. Stadt Chemnitz (Direktiivi 91/439/ETY — Ajokorttien vastavuoroinen tunnustaminen — Ajokortin peruuttaminen jäsenvaltiossa huumausaineiden tai alkoholin käytön vuoksi — Toisessa jäsenvaltiossa myönnetty uusi ajokortti — Ajo-oikeuden tunnustamatta jättäminen ensimmäisessä jäsenvaltiossa — Asuinpaikka ei ole direktiivin 91/439/ETY mukainen)

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 26.6.2008 (Verwaltungsgericht Sigmaringenin ja Verwaltungsgericht Chemnitzin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Arthur Wiedemann (C-329/06) v. Land Baden-Württemberg ja Peter Funk (C-343/06) v. Stadt Chemnitz
   (Yhdistetyt asiat C-329/06 ja C-343/06) (1)

   (Direktiivi 91/439/ETY - Ajokorttien vastavuoroinen tunnustaminen - Ajokortin peruuttaminen jäsenvaltiossa huumausaineiden tai alkoholin käytön vuoksi - Toisessa jäsenvaltiossa myönnetty uusi ajokortti - Ajo-oikeuden tunnustamatta jättäminen ensimmäisessä jäsenvaltiossa - Asuinpaikka ei ole direktiivin 91/439/ETY mukainen)
   (2008/C 209/07)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Verwaltungsgericht Sigmaringen ja Verwaltungsgericht Chemnitz
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Arthur Wiedemann (C-329/06) ja Peter Funk (C-343/06)

      Vastaajat: Land Baden-Württemberg (C-329/06) ja Stadt Schemnitz (C-343/06)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Verwaltungsgericht Sigmaringen (Saksa) — Yhteisön ajokortista 29.7.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/439/ETY (EYVL L 237, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna yhteisön ajokortista annetun direktiivin 91/439/ETY muuttamisesta 23.7.1996 annetulla neuvoston direktiivillä 96/47/EY (EYVL L 235, s. 1), 1 artiklan 2 kohdan, 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 8 artiklan 2 ja 4 kohdan sekä liitteen III tulkinta — Kieltäytyminen tunnustamasta toisessa jäsenvaltiossa myönnettyä ajo-oikeutta, jonka sen haltija on hankkinut vilpillisellä menettelyllä sen jälkeen, kun asuinvaltion hallintoviranomainen on päättänyt peruuttaa häneltä kansallisen ajo-oikeuden huumausaineiden käytön vuoksi — Oikeuden väärinkäyttö
   Tuomiolauselma

               1)

               Yhteisön ajokortista 29.7.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/439/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 29.9.2003 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/2003, 1 artiklan 2 kohtaa, 7 artiklan 1 kohtaa ja 8 artiklan 2 ja 4 kohtaa on tulkittava niin, että ne ovat esteenä sille, että jäsenvaltio pääasioissa kysymyksessä olevan kaltaisissa olosuhteissa kieltäytyy tunnustamasta alueellaan toisen jäsenvaltion myöhemmin myöntämän ajokortin mukaista ajo-oikeutta, kun tämä ajokortti on myönnetty kyseiselle kortinhaltijalle määrätyn ajo-oikeuden uudelleen hakemista koskevan karenssiajan ulkopuolella, ja siten kyseisen ajokortin pätevyyttä, sikäli kuin asianomaista kortinhaltijaa eivät koske ensin mainitussa jäsenvaltiossa siellä aiemmin peruutetun ajo-oikeuden uudelleen hankkimiselle asetetut edellytykset, joihin kuuluu moottoriajoneuvon kuljettamiseen soveltuvuuden tutkiminen sen osoittamiseksi, että ajo-oikeuden peruuttamisen perusteena olleet syyt ovat lakanneet.
               Samoissa olosuhteissa kyseiset säännökset eivät ole esteenä sille, että jäsenvaltio kieltäytyy tunnustamasta alueellaan toisen jäsenvaltion myöhemmin myöntämän ajokortin mukaista ajo-oikeutta, jos ajokortissa olevien merkintöjen tai muiden ajokortin myöntäneen jäsenvaltion antamien kiistattomien tietojen perusteella voidaan osoittaa, että kortinhaltijalla, jonka aiempi ajo-oikeus on tässä ensin mainitussa jäsenvaltiossa peruutettu, ei ollut kyseisen ajokortin myöntämishetkellä vakinaista asuinpaikkaa ajokortin myöntäneessä jäsenvaltiossa.

               2)

               Direktiivin 91/439, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1882/2003, 1 artiklan 2 kohta ja 8 artiklan 2 ja 4 kohta ovat esteenä sille, että kun jäsenvaltion on kyseisen direktiivin nojalla tunnustettava toisen jäsenvaltion myöntämän ajokortin mukainen ajo-oikeus, se päättää kyseisen ajo-oikeuden käyttämisen väliaikaisesta kieltämisestä siksi aikaa, kun ajokortin myöntänyt jäsenvaltio tutkii kyseisen ajokortin myöntämismenettelyn. Kyseiset säännökset eivät samoissa olosuhteissa sitä vastoin estä sitä, että jäsenvaltio päättää mainitun ajo-oikeuden käyttämisen väliaikaisesta kieltämisestä, kun kyseiseen ajokorttiin tehdyistä merkinnöistä tai muista kortin myöntäneen jäsenvaltion antamista kiistattomista tiedoista ilmenee, että direktiivin 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetty asuinpaikkaa koskeva edellytys ei tämän ajokortin myöntämishetkellä täyttynyt.

      (1)  EUVL C 249, 14.10.2006.

      EUVL C 281, 18.11.2006.


title: Asia C-393/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vergabekontrollsenat des Landes Wien (Itävalta) on esittänyt 22.9.2006 — Ing. Aigner, Wasser-Wärme-Umwelt GmbH v. Fernwärme Wien GmbH

text:
               16.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 310/4

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vergabekontrollsenat des Landes Wien (Itävalta) on esittänyt 22.9.2006 — Ing. Aigner, Wasser-Wärme-Umwelt GmbH v. Fernwärme Wien GmbH
   (Asia C-393/06)
   (2006/C 310/06)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Vergabekontrollsenat des Landes Wien
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Ing. Aigner, Wasser-Wärme-Umwelt GmbH

      Vastaaja: Fernwärme Wien GmbH
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annettua direktiiviä 2004/17/EY (1) (jäljempänä direktiivi 2004/17/EY) tulkittava siten, että hankintayksikköön, joka harjoittaa toimintaa jollakin kyseisen direktiivin 3 artiklassa tarkoitetulla alalla, sovelletaan tätä direktiiviä myös tämän toiminnan ohella kilpailutilanteessa harjoitetun toiminnan osalta?

               2)

               Sen varalta, että tämän katsotaan koskevan vain julkisia hankintayksikköjä: Onko Fernwärme Wien Ges.m.b.H:n kaltaisia yrityksiä pidettävä direktiivissä 2004/17/EY tai julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetussa direktiivissä 2004/18/EY (2) (jäljempänä direktiivi 2004/18/EY) tarkoitettuna julkisoikeudellisena laitoksena, kun se toimittaa kaukolämpöä tietyllä alueella tilanteessa, jossa ei vallitse todellinen kilpailu, vai onko perusteena käytettävä lämmitysmarkkinoita, jotka kattavat myös muun muassa kaasun, öljyn ja hiilen kaltaiset energianlähteet?

               3)

               Onko yhtiön, joka harjoittaa myös toimintaa, joka ei ole luonteeltaan teollista tai kaupallista, kilpailutilanteessa harjoittaman toiminnan katsottava kuuluvan direktiivin 2004/17/EY tai direktiivin 2004/18/EY soveltamisalaan, kun tehokkaiden järjestelyjen — kuten eriytetyn tilinpäätöksen ja kirjanpidon — avulla voidaan poissulkea kilpailutilanteessa harjoitetun toiminnan ristiinrahoitus?

      (1)  EUVL L 134, s. 1.

      (2)  EUVL L 134, s. 114.


               8.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/1

         (2007/C 297/01)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 283, 24.11.2007

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 269, 10.11.2007

      EUVL C 247, 20.10.2007

      EUVL C 235, 6.10.2007

      EUVL C 223, 22.9.2007

      EUVL C 211, 8.9.2007

      EUVL C 183, 4.8.2007

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Asia F-49/11: Virkamiestuomioistuimen määräys 8.3.2012 — BE v. komissio

text:
               16.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/33

         Virkamiestuomioistuimen määräys 8.3.2012 — BE v. komissio
   (Asia F-49/11) (1)

   2013/C 46/68
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 186, 25.6.2011, s. 36.


title: Asia C-97/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 30.4.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Unkari) – SMK kft v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága ja Nemzeti Adó- és Vámhivatal (Ennakkoratkaisupyyntö — Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä — Direktiivi 2006/112/EY — 52 artiklan c alakohta ja 55 artikla — Palvelujen suorituspaikan määrittäminen — Palvelusuorituksen hankkija, jolla on arvonlisäverotunniste useissa jäsenvaltioissa — Lähettäminen tai kuljettaminen sen jäsenvaltion ulkopuolelle, jossa palvelut on tosiasiassa suoritettu)

text:
               29.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 213/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 30.4.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Unkari) – SMK kft v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága ja Nemzeti Adó- és Vámhivatal
   (Asia C-97/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Direktiivi 2006/112/EY - 52 artiklan c alakohta ja 55 artikla - Palvelujen suorituspaikan määrittäminen - Palvelusuorituksen hankkija, jolla on arvonlisäverotunniste useissa jäsenvaltioissa - Lähettäminen tai kuljettaminen sen jäsenvaltion ulkopuolelle, jossa palvelut on tosiasiassa suoritettu))
   (2015/C 213/13)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: SMK kft

      Vastaajat: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága ja Nemzeti Adó- és Vámhivatal

      Tuomiolauselma

   Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY, sellaisena kuin se oli voimassa 1.1.2010 asti, 55 artiklaa on tulkittava siten, että sitä ei sovelleta pääasiassa kyseessä olevan kaltaisissa olosuhteissa, joissa palvelusuoritusten hankkijalla oli arvonlisäverotunniste sekä jäsenvaltiossa, jossa palvelut tosiasiassa suoritettiin, että toisessa jäsenvaltiossa ja myöhemmin vain tässä toisessa jäsenvaltiossa ja joissa irtainta aineellista omaisuutta, johon nämä palvelut kohdistuivat, ei lähetetty tai kuljetettu pois siitä jäsenvaltiosta, jossa palvelut tosiasiassa suoritettiin, näiden palvelujen päätyttyä vaan vasta tämän omaisuuden myöhemmin tapahtuneen myynnin jälkeen.

      (1)  EUVL C 142, 12.5.2014.


title: Asia C-398/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 9.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Corte suprema di cassazione – Italia) – Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Lecce v. Salvatore Manni (Ennakkoratkaisupyyntö — Henkilötiedot — Yksilöiden suojelu henkilötietojen käsittelyssä — Direktiivi 95/46/EY — 6 artiklan 1 kohdan e alakohta — Yhtiörekisterissä julkaistavat tiedot — Ensimmäinen direktiivi 68/151/ETY — 3 artikla — Kyseisen yhtiön purkautuminen — Ulkopuolisten henkilöiden näiden tietojen saamista koskevan oikeuden rajoittaminen)

text:
               8.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 144/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 9.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Corte suprema di cassazione – Italia) – Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Lecce v. Salvatore Manni
   (Asia C-398/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Henkilötiedot - Yksilöiden suojelu henkilötietojen käsittelyssä - Direktiivi 95/46/EY - 6 artiklan 1 kohdan e alakohta - Yhtiörekisterissä julkaistavat tiedot - Ensimmäinen direktiivi 68/151/ETY - 3 artikla - Kyseisen yhtiön purkautuminen - Ulkopuolisten henkilöiden näiden tietojen saamista koskevan oikeuden rajoittaminen))
   (2017/C 144/07)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte suprema di cassazione

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Lecce

      Vastapuoli: Salvatore Manni

      Tuomiolauselma

   Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24.10.1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY 6 artiklan 1 kohdan e alakohtaa, 12 artiklan b alakohtaa ja 14 artiklan ensimmäisen kohdan a alakohtaa, luettuina yhdessä niiden takeiden yhteensovittamisesta samanveroisiksi, joita jäsenvaltioissa vaaditaan perustamissopimuksen 58 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilta yhtiöiltä niiden jäsenten sekä ulkopuolisten etujen suojaamiseksi 9.3.1968 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 68/151/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 15.7.2003 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/58/EY, 3 artiklan kanssa, on tulkittava siten, että unionin oikeuden nykytilassa on jäsenvaltioiden tehtävänä määrittää, voivatko viimeksi mainitun direktiivin 2 artiklan 1 kohdan d ja j alakohdassa tarkoitetut luonnolliset henkilöt pyytää keskusrekisteriä, kaupparekisteriä tai yhtiörekisteriä pitävää viranomaista selvittämään tapauskohtaisen arvioinnin perusteella, onko heidän tilanteeseensa liittyvien huomattavan tärkeiden ja perusteltujen syiden vuoksi ja riittävän pitkän ajan kuluttua kyseisen yhtiön purkautumisesta poikkeuksellisesti oikeutettua, että oikeus saada heitä koskevia kyseiseen rekisteriin merkittyjä henkilötietoja annetaan vain ulkopuolisille, joilla on erityinen intressi tutustua näihin tietoihin.

      (1)  EUVL C 354, 26.10.2015.


title: Asia C-218/01: Bundespatentgerichtin 10.4.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö valitusasiassa, jossa muutosta hakee Henkel KGaA

text:
C 227/10                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       11.8.2001
6)    Sisältyikö yhteisön oikeuteen ennen 16.11.2000 annetun                Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La-Manchan (Sala
      Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen                           de lo Contencioso-Administrativo, Sección Segunda)
      N:o 2700/2000 (2), jolla muutettiin yhteisön tullikoodek-             3.4.2001 esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Isabel ja
      sin 221 artiklan 3 kohtaa, voimaantuloa sellaista säännös-            Adelina Parras Medina vastaan Consejerı́a de Agricultura
      tä, jonka mukaan jälkitullaukselle asetetun kolmen vuo-                   de la Junta de Comunidades de Castilla-La-Mancha
      den määräajan laskeminen keskeytetään muutoshake-
      muksen jättöajankohdasta lukien?
                                                                                (Asia C-208/01)
(1) Sellaisten tuonti- tai vientitullien jälkitullauksesta, joita ei ole
    kannettu velalliselta sellaisista tavaroista, jotka on ilmoitettu                                (2001/C 227/16)
    maksamisvelvollisuuden sisältävässä tullijärjestelmässä 24 päivänä
    kesäkuuta annettu neuvoston asetus N:o 1697/79 (EYLV L 197,             Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La-Mancha on pyytä-
    3.8.1979, s. 1).                                                        nyt 3.4.2001 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
(2) Yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY)             yhteisöjen tuomioistuimeen 18.5.2001, Euroopan yhteisöjen
    N:o 2913/92 muuttamisesta 16 päivänä marraskuuta 2000                   tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Isabel ja Adelina
    annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY)
    N:o 2700/2000 (EYVL L 311, 12.12.2000, s. 17).
                                                                            Parras Medina vastaan Consejerı́a de Agricultura de la Junta de
                                                                            Comunidades de Castilla-La-Mancha seuraaviin kysymyksiin:
                                                                            1.    Voidaanko asetuksen N:o 1294/96 12 artiklassa säädettyä
                                                                                ylivoimaisen esteen käsitettä tulkita laajentavasti siten,
                                                                                että se kattaisi myös ennalta-arvaamattomat ja vaikeat
                                                                                olosuhteet, joiden vuoksi voitaisiin katsoa, ettei tietyn
                                                                                määräajan laiminlyönti ole tuottamuksellista, ja joista
Verwaltungsgerichtshofin 25.4.2001 tekemällään päätök-                            ovat esimerkkinä tässä välipäätöksessä kuvaillut olosuh-
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Tilmann                              teet?
Klett vastaan Bundesministerium für Bildung, Wissen-
                         schaft und Kultur                                  2.    Mikäli tähän kysymykseen vastaaminen on tarpeen en-
                                                                                simmäiseen kysymykseen vastaamiseksi, ovatko edellä
                                                                                mainitussa 12 artiklassa mainitut seuraukset seuraamuk-
                          (Asia C-204/01)
                                                                                sen tai rangaistuksen kaltaisia ja, jos ovat, tukeeko tämä
                                                                                seikka osaltaan sitä, että ylivoimaisen esteen käsitettä on
                          (2001/C 227/15)                                         tulkittava laajentavasti?
Verwaltungsgerichtshof on pyytänyt 25.4.2001 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen
kirjaamoon 16.5.2001 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
ennakkoratkaisua asiassa Tilmann Klett vastaan Bundesminis-
terium für Bildung, Wissenschaft und Kultur seuraavaan
kysymykseen:
Onko hammaslääkärin tutkintotodistusten, todistusten ja mui-                Bundespatentgerichtin 10.4.2001 tekemällään päätöksellä
den muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuo-             esittämä ennakkoratkaisupyyntö valitusasiassa, jossa
roisesta tunnustamisesta sekä toimenpiteistä sijoittautumisva-                               muutosta hakee Henkel KGaA
pauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden tehokkaan käyttä-
misen helpottamiseksi 25 päivänä heinäkuuta 1978 annetun
                                                                                (Asia C-218/01)
neuvoston direktiivin 78/686/ETY (1), sellaisena kuin se on
lisättynä liittymisasiakirjalla (EYVL C 241, 29.8.1994, s. 218),
19 b artiklaa, EY 12 artiklaa ja EY 39 artiklaa sekä lääkäreiden                                     (2001/C 227/17)
vapaan liikkuvuuden sekä heidän tutkintotodistustensa, todis-
tustensa ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asia-               Bundespatentgericht on pyytänyt 10.4.2001 tekemällään pää-
kirjojensa vastavuoroisen tunnustamisen helpottamisesta                     töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
5 päivänä huhtikuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin                     29.5.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
93/16/ETY (2) 1 artiklaa yhdessä kyseisen direktiivin 3 ja                  ratkaisua valitusasiassa, jossa muutosta hakee Henkel KGaA,
9 artiklan kanssa tulkittava siten, että niiden kanssa ristiriidassa        seuraaviin kysymyksiin jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsää-
on sellainen lainsäädäntö, jossa asetetaan direktiivin                      dännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun
78/686/ETY 19 b artiklassa säädettyyn hammaslääkärikoulu-                   ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY (1) (EYVL
tukseen pääsemisen edellytyksi lääketieteen tohtorin tutkinnon              1989, L 40, s. 1) 3 artiklan 1 kohdan b, c ja e alakohdan
suorittaminen itävaltalaisessa yliopistossa?                                tulkinnasta:
                                                                            1.    Onko elinkeinotoiminnassa aina pakattuna tarjottavien
(1) EYVL 1978, L 233, s. 1.
(2) EYVL 1993, L 165, s. 1.                                                       tavaroiden (kuten nesteiden) pakkauksesta muodostuvien
                                                                                kolmiulotteisten tavaramerkkien osalta tavaran pakkaus
                                                                                rinnastettava tavaramerkkioikeudellisesti tavaran muo-
                                                                                toon niin, että
 ---pagebreak--- 11.8.2001               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 227/11
      a)     tavaran pakkausta pidetään direktiivin 3 artiklan            –     velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
             1 kohdan e alakohdassa tarkoitettuna tavaran muo-                  denkäyntikulut.
             tona
      b)     tavaran pakkauksella voidaan kuvailla pakatun tava-
             ran (ulkoisia) ominaispiirteitä direktiivin 3 artiklan
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
             1 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla?
2.    Ovatko elinkeinotoiminnassa aina pakattuna tarjottavien
                                                                          –     Direktiivin 97/33/EY 7 artiklan 5 kohdan asianmukaisen
      tavaroiden (kuten nesteiden) pakkauksesta muodostuvat
                                                                                täytäntöönpanon laiminlyöminen. Direktiivin 97/33/EY
      kolmiulotteiset tavaramerkit direktiivin 3 artiklan
                                                                                7 artiklan 5 kohdan 2 alakohdan kahden viimeisen
      1 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla erottamisky-
                                                                                lauseen mukaan kustannuslaskentamenetelmän noudat-
      kyisiä vain, jos tavanomaisesti valistunut, tarkkaavainen
                                                                                taminen on ehdottomasti tarkastettava. Tämän lisäksi
      ja huolellinen keskiverto-ostaja pystyy myös merkkiä
                                                                                direktiivissä säädetään, että noudattamista koskeva lau-
      enempää pohtimatta ja merkkiä muihin merkkeihin ver-
                                                                                sunto on julkaistava vuosittain. Belgian lainsäädännössä
      taamatta ja olematta erityisen huolellinen tunnistamaan
                                                                                ei ole säädetty näistä velvoitteista.
      ne hakemuksessa tarkoitetun kolmiulotteisen tavaramer-
      kin ominaispiirteet, jotka poikkeavat yleisestä käytännös-
      tä tai toimialalla vallitsevasta tavasta ja ovat siksi ratkaise-    –     Direktiivin 97/33/EY 9 artiklan 3 kohdan asianmukaisen
      via arvioitaessa, pystyykö tällainen tavaramerkki ilmaise-                täytäntöönpanon laiminlyönti. Belgian täytäntöönpano-
      maan tavaroiden kaupallisen alkuperän?                                    toimenpiteinä ilmoittamat säännökset eli 21.3.1991 an-
                                                                                netun lain 109 b §:n 4 momentin 5 alamomentti sekä
3.    Voidaanko erottamiskykyä arvioida ottamalla huomioon                      20.4.1999 tehdyn päätöksen 8 § ja 12 § kattavat
      vain se, miten merkki ymmärretään kotimaassa yleisön                      vain osittain direktiivissä asetetut velvoitteet, koska 4
      keskuudessa, eli hankkimatta viran puolesta lisäselvitystä                momentti koskee ainoastaan Belgian lainsäätäjän merkit-
      siitä, onko muissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa rekis-                tävässä markkina-asemassa oleville organisaatioille asetta-
      teröity samoja tai samankaltaisia tavaramerkkejä tai evätty               maa velvoitetta julkaista niin sanottu viitetarjous, joka voi
      tällaisia tavaramerkkejä koskevia rekisteröintihakemuksia                 olla perustana myöhemmille neuvotteluille: Institut voi
      ja missä laajuudessa näin on tehty?                                       tehdä muutoksia juuri tähän viitetarjoukseen. Tätä mah-
                                                                                dollisuutta ei selvästikään voida pitää kyseiselle Institutille
                                                                                kuuluvana oikeutena puuttua kaikiin neuvotteluihin tai
(1) EYVL L 40, 11.2.1989, s. 1.                                                 neuvotella yhteenliittymissopimuksia silmällä pitäen.
                                                                                20.4.1999 tehdyn päätöksen säännöksissä ei säädetä
                                                                                myöskään sääntelyviranomaisten mahdollisuudesta puut-
                                                                                tua ”milloin tahansa omasta aloitteestaan” neuvotteluihin.
                                                                          –     Direktiivin 97/33/EY 14 artiklan 1 ja 2 kohdan asianmu-
                                                                                kaisen täytäntöönpanon laiminlyönti. Direktiivin 7 artik-
                                                                                lan 3 kohdassa määriteltyjen yhteenliittämisen viitetar-
Euroopan yhteisöjen komission 5.6.2001 Belgian kunin-                           joukseen liittyvien tietojen sekä direktiivin 12 artiklan
                gaskuntaa vastaan nostama kanne                                 4 kohdassa tarkoitettujen kansallisten numerointisuunni-
                                                                                telmien pääpiirteiden osalta Belgian viranomaiset ovat
                          (Asia C-221/01)                                       valinneet direktiivin 14 artiklan 2 kohdan mukaisen
                                                                                tiedottamistavan, vaikka 7 artiklan 3 kohtaan olisikin
                                                                                sovellettava 14 artiklan 1 kohtaa, jossa edellytetään
                          (2001/C 227/18)                                       tiedon helppoa saatavuutta, mikä on näin ollen paljon
                                                                                välittömämpi tapa saada tietoa kuin se, että tieto annetaan
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 5.6.2001 Euroo-                        käyttöön yksilöllisen pyynnön perusteella. Direktiivin
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningas-                       9 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tietojen (yhteenliittä-
kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on H. van Lier ja                          misen yleiset ehdot) sekä direktiivin 10 artiklassa tarkoi-
prosessiosoite Luxemburgissa.                                                   tettujen tietojen osalta Belgian lainsäädännössä ei säädetä
                                                                                mistään muodossa tai toisessa tapahtuvasta julkaisemises-
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-                  ta tai tiedottamisesta. Lopuksi direktiivin 9 artiklan 3 koh-
tuin                                                                            dassa tarkoitettujen tietojen osalta Belgian lainsäädän-
                                                                                nössä ei säädetä vieläkään siitä, että kiinnostuneilla osa-
–     toteaa EY 226 artiklan nojalla, että Belgia ei ole noudatta-              puolilla olisi oikeus pyynnöstä saada kyseistä tietoa.
      nut televiestinnän yhteenliittämisestä soveltaen avoimen
      verkon tarjoamisen periaatteita yleispalvelun ja yhteentoi-
      mivuuden varmistamiseksi 30 päivänä kesäkuuta 1997
      annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin               (1) EYVL L 199, 26.7.1997, s. 32.
      97/33/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
      antanut kaikkia tämän direktiivin ja erityisesti sen 7 artik-
      lan 5 kohdan, 9 artiklan 3 kohdan ja 14 artiklan 1 ja
      2 kohdan noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
      hallinnollisia määräyksiä,


title: Asia C-72/16: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 30.11.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court of Justice, Queen’s Bench Division (Administrative Court) – Yhdistynyt kuningaskunta) – The Queen, Prospector Offshore Drilling SA:n ym:iden hakemuksesta v. Her Majesty's Treasury, Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               20.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/21

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 30.11.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court of Justice, Queen’s Bench Division (Administrative Court) – Yhdistynyt kuningaskunta) – The Queen, Prospector Offshore Drilling SA:n ym:iden hakemuksesta v. Her Majesty's Treasury, Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Asia C-72/16) (1)

   (2017/C 086/25)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 136, 18.4.2016.


title: Asia C-553/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 5.3.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tallinna ringkonnakohus – Viro) – Tallinna Ettevõtlusamet v. Statoil Fuel & Retail Eesti AS (Ennakkoratkaisupyyntö — Välilliset verot — Valmisteverot — Direktiivi 2008/118/EY — 1 artiklan 2 kohta — Valmisteveron alainen nestemäinen polttoaine — Vähittäismyynnistä kannettava vero — Erityistarkoituksen käsite — Ennalta määrätty kohdentaminen — Julkisen liikenteen järjestäminen kaupungin alueella)

text:
               27.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/13

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 5.3.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tallinna ringkonnakohus – Viro) – Tallinna Ettevõtlusamet v. Statoil Fuel & Retail Eesti AS
   (Asia C-553/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Välilliset verot - Valmisteverot - Direktiivi 2008/118/EY - 1 artiklan 2 kohta - Valmisteveron alainen nestemäinen polttoaine - Vähittäismyynnistä kannettava vero - Erityistarkoituksen käsite - Ennalta määrätty kohdentaminen - Julkisen liikenteen järjestäminen kaupungin alueella))
   (2015/C 138/16)
   Oikeudenkäyntikieli: viro

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tallinna ringkonnakohus

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Tallinna Ettevõtlusamet

      Vastapuoli: Statoil Fuel & Retail Eesti AS

      Tuomiolauselma

   Valmisteveroja koskevasta yleisestä järjestelmästä ja direktiivin 92/12/ETY kumoamisesta 16.12.2008 annetun neuvoston direktiivin 2008/118/EY 1 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että sen perusteella ei voida katsoa, että sikäli kuin pääasiassa kyseessä olevan kaltainen vero kohdistuu valmisteveron alaisen nestemäisen polttoaineen vähittäismyyntiin, sillä on kyseisessä säännöksessä tarkoitettu erityistarkoitus, kun sillä pyritään rahoittamaan kyseisen veron asettaneen julkisyhteisön alueella julkisen liikenteen järjestäminen, joka on tehtävä, joka kyseisen julkisyhteisön on edellä mainitun veron olemassaolosta riippumatta täytettävä ja rahoitettava, vaikka kyseisellä verolla saatavia tuloja on käytetty yksinomaan tämän toiminnan toteuttamiseksi. Kyseistä säännöstä on näin ollen tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jolla otetaan käyttöön tällainen valmisteveron alaisten nestemäisten polttoaineiden vähittäismyynnistä kannettava vero.

      (1)  EUVL C 15, 18.1.2014.


title: Asia T-1/13: Kanne 4.1.2013 — Advance Magazine Publishers v. SMHV — Montres Tudor (GLAMOUR)

text:
               23.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/18

         Kanne 4.1.2013 — Advance Magazine Publishers v. SMHV — Montres Tudor (GLAMOUR)
   (Asia T-1/13)
   2013/C 86/29
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat T. Raab, H. Lauf ja V. Ahmann)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Montres Tudor SA (Geneve, Sveitsi)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 10.10.2012 tekemän päätöksen kokonaisuudessaan (valitus nro R 0231/2012-2)

               —

               velvoittamaan vastaajan ja vastapuolen valituslautakunnassa korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”GLAMOUR”, yhteisön tavaramerkkihakemus nro 9 380 916

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: yhteisössä voimassa oleva kansainvälinen rekisteröinti ”TUDOR GLAMOUR” luokkaan 14 kuuluville tavaroille

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hyväksyminen kaikkien riitautettujen tavaroiden osalta

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.