title: Achim Bergen 9.5.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-156/97)

text:
N:o C 228/20            FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        26.7.97
Siegfried Schweiklen 5.5.1997 Euroopan yhteisöjen komis           kotipaikka Bryssel ja Harry Waterschoot, kotipaikka Brys
                  siota vastaan nostama kanne                      sel, ovat nostaneet 6.5.1997 Euroopan yhteisöjen ensim
                         ( Asia T-153/97 )                         mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan
                                                                   yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajana on
                           ( 97/C 228/47 )                         asianajaja Marc-Albert Lucas, Bryssel, ja prosessiosoite
                                                                   Luxemburgissa asianajotoimisto Evelyne Korn, 21 avenue
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     de Nassau .
Siegfried Schweikle, kotipaikka Strassen ( Luxemburg), on          Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
nostanut 5.5.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                  tuin
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhtei
söjen komissiota vastaan . Kantajan edustajana on asian
                                                                   — kumoaa komission päätöksen, jolla se hylkäsi kanta
ajaja Nicolas Lhoëst, Bryssel, ja prosessiosoite Luxembur
                                                                          jien vaatimuksen heidän palkkaluokkansa uudelleen
gissa Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange .                         määrittämisestä ,
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuin
                                                                   — kumoaa komission päätöksen, jolla se hylkäsi kanta
                                                                          jien hallintovalituksen,
— kumoaa 3.9.1996 tehdyn komission päätöksen, jolla
     komissio hylkäsi kantajan vaatimuksen henkilöstö
                                                                   — valvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                          lut.
     sääntöjen 31 artiklan 2 kohdan mahdollisen soveltu
     vuuden arvioimisesta,
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
— kumoaa tarpeellisilta osin kantajan valituksen perus
     teella 3.2.1997 tehdyn komission nimenomaisen hyl            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
     käävän päätöksen,                                             samansisältöiset kuin asiassa T-16/97 (').
— velvoittaa vastaajan korvaamaan asian käsittelystä               f 1 ) EYVL N:o C 74, 8.3.1997, s . 27.
     tässä tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntiku
     lut .
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                   Achim Bergen 9.5.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat                                 vastaan nostama kanne
samansisältöiset kuin asiassa T-16/97 (').                                                    Asia T-156/97 )
                                                                                ( 97/C 228/49 )
(') EYVL N:o C 74, 8.3.1997, s . 27.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                   Achim Berge on nostanut 9.5.1997 Euroopan yhteisö
                                                                   jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
Patricia Brunko-Metzgerin ym:iden 6.5.1997 Euroopan                Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta
         yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne               jana on asianajaja Dr. Müller-Heidelberg, Bingen ( Saksan
                           Asia T-154/97 )                         littotasavalta ), ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajo
                                                                   toimisto Charles Duro, 4 boulevard Royal .
                           ( 97/C 228/48 )
                                                                   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     tuin
Patricia Brunko-Metzger, kotipaikka Bryssel, Mariette              — kumoaa (päätöksen 94/90/EHTY, EY, Euratom 2 artik
Colinet, kotipaikka Bryssel, Christiane Degueldre, koti                  lan 4 kohdan toisen alakohdan mukaisesti implisiitti
paikka Wemmel ( Belgia ), Nicole Dumont, kotipaikka Ath                   sesti tehdyn ) komission päätöksen, jolla hylättiin kan
( Belgia ), Emile Espagnet, kotipaikka Aalst ( Belgia ), Paul             tajan 19.12.1996 esittämä pyyntö saada tutustua
Fraix, kotipaikka La Bouverie ( Belgia ), Georgios Katalaga              komission asiakirjoihin,
rianakis, kotipaikka Overijse ( Belgia ), Danielle Lardinois,
kotipaikka Bryssel, Carlos Alberto Leite Mateus, koti
paikka Zaventem ( Belgia ), Liborio Licata, kotipaikka             — toteaa EY:n perustamissopimuksen 184 artiklan
Bryssel, Alberto Piazzi, kotipaikka Saint Genese ( Belgia ),              nojalla, että asiassa ei voida soveltaa päätöksen 94/90/
Cornelis Pot, kotipaikka Roosendaal NC ( Alankomaat),                     EHTY, EY, Euratom 2 artiklan 4 kohdan toisessa ala
Rita Sacca-George, kotipaikka Bryssel, Jacques Simon,                     kohdassa tarkoitettua hylkäämisolettamaa,
 ---pagebreak--- 26.7.97                FI 1                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 228/21
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku                 dessa tunnustettua tehokkaan oikeussuojan periaatetta,
      lut.                                                          jos hänen olisi nostettava jokaisessa yksittäistapauksessa
                                                                    uudelleen kanne .
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 (') EYVL N:o L 340 , 31.12.1993 , s. 41 .
Kantaja, joka on oikeuspoliittisen aikakauslehden liiketoi
minnasta vastaava päällikkö ja toimittaja, esitti komis
siolle kaksi kirjallista pyyntöä saada tutustua sen asiakir
joihin, jotka liittyivät tutkimuksiin, jotka koskevat geneet       Glenn Phillipsin 14.5.1997 Euroopan yhteisöjen komis
tisesti muunnetun maissin sallimista .       Komission ainoa                            siota vastaan nostama kanne
vastaus kantajan pyyntöihin oli ilmoitus siitä, että ensim
                                                                                (Asia T-157/97)
mäinen tiedustelu ( jonka kantaja oli osoittanut Saksan liit
totasavallassa sijaitsevalle komission edustustolle ) siirret                                   ( 97/C 228/50 )
täisiin toimivaltasyistä komission Brysselin toimipaikkaan.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Kantajan mukaan sitä, että komissio jätti päätöksen 94/             Glenn Phillips, kotipaikka Bryssel, on nostanut 14.5.1997
90/EHTY, EY, Euratom 2 artiklan 4 kohdan toisen alakoh             Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
dassa tarkoitetulla tavalla toimimatta, on pidettävä asia          tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan .
kirjoja koskevan tietojensaantipyynnön lopullisena hylkää          Kantajan edustajana on asianajaja Nicolas Lhoëst, Bryssel,
misenä ( ns. hylkäämisolettama ), josta voidaan nostaa EY:n         ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson SARL,
perustamissopimuksen 173 artiklan nojalla kumoamis                 30 rue de Cessange .
kanne, kuten on todettu tietojensaantioikeutta neuvoston
ja komission asiakirjoista koskevissa käytännesäännöissä            Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
( 93/730/EY ) ('). Tällä implisiittisellä päätöksellä siitä, että   tuin
kantaja ei saa tutustua kyseisiin asiakirjoihin, loukataan
ensinnäkin päätökseen 94/90/EHTY, EY, Euratom perustu              — kumoaa 22.7.1996 tehdyn komission päätöksen, jolla
vaa oikeutta saada tutustua asiakirjoihin, koska kantajalla                 komissio hylkäsi kantajan vaatimuksen henkilöstö
on ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeuskäy                       sääntöjen 31 artiklan 2 kohdan mahdollisen soveltu
tännön perusteella oikeutettu intressi siihen, että hänelle                 vuuden arvioimisesta,
toimitetaan kyseiset asiakirjat, ja koska komissio ei ole
vedonnut mihinkään poikkeusperusteeseen; toiseksi useim
                                                                    — kumoaa tarpeellisilta osin 3.2.1997 tehdyn komission
pien jäsenvaltioiden oikeusjärjestyksessä tunnustetaan täl
                                                                            nimenomaisen päätöksen kantajan valituksen hylkää
lainen tietojensaantioikeus, minkä vuoksi tässä asiassa on
                                                                            misestä,
 loukattu myös yleistä oikeusperiaatetta, joka koskee mah
dollisuutta saada tutustua viranomaisilla oleviin asiakirjoi
 hin .                                                              — velvoittaa vastaajan korvaamaan asian käsittelystä
                                                                            tässä tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntiku
                                                                            lut.
 Kantaja vetoaa myös siihen, että tässä asiassa on rikottu
 EY:n perustamissopimuksen 190 artiklaa, koska sitä, että            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
 komissio ei ole vastannut kantajan pyyntöihin, on pidet
 tävä implisiittisenä hylkäämisenä ja tämän vuoksi sellai           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
 sena yksittäistapausta koskevana toimenpiteenä, joka on             samansisältöiset kuin asiassa T-16/97 f 1 ).
 perusteltava, ja näin ollen päätöksenä .
                                                                     ( 1 ) EYVL N:o C 74, 8.3.1997, s . 27.
 Lisäksi kantaja esittää, että tässä asiassa on rikottu pää
 töksen 94/90, EHTY, EY, Euratom 1 artiklasta johtuvaa
 perusteluvelvollisuutta ja — menettelyllisten oikeuksien ja
 harkintavallan käytön läheinen yhteys huomioon ottaen —
 käytetty väärin harkintavaltaa EY:n perustamissopimuksen            Fabienne Gutmann-Vormusin 15.5.1997 Euroopan yhtei
 173 artiklassa tarkoitetulla tavalla .                                           söjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-158/97)
 Kantaja perustelee paljolti samoilla syillä myös sitä vaati                                     ( 97/C 228/51 )
 musta, jonka mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomio
 istuimen olisi todettava EY:n perustamissopimuksen                                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
  184 artiklan nojalla, että päätöksen 94/90/EHTY, EY,
 Euratom 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua hylkäämisolet           Fabienne Gutmann-Vormus, kotipaikka Bryssel, on nosta
 tamaa ei voida soveltaa; perusteluna sille, että tämä asia          nut 15.5.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus
 koskee erityisesti hänen etuaan, kantaja toteaa myös, että          asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
 toimittajana hän joutunee myös tulevaisuudessa tekemisiin           komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja
 kyseiseen säännökseen perustuvan komission hallintokäy             Nicolas Lhoëst, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa
 tännön kanssa ja että olisi vastoin myös yhteisön oikeu            Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange .


title: Asia F-41/08: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 29.9.2010 — Honnefelder v. komissio (Henkilöstö — Avoin kilpailu — Merkitsemättä jättäminen varallaololuetteloon — Menettely suullisessa kokeessa — Valintalautakunnan pysysvyys)

text:
               29.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/58

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 29.9.2010 — Honnefelder v. komissio
   (Asia F-41/08) (1)

   (Henkilöstö - Avoin kilpailu - Merkitsemättä jättäminen varallaololuetteloon - Menettely suullisessa kokeessa - Valintalautakunnan pysysvyys)
   2011/C 30/108
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Stephanie Honnefelder (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja C. Bode)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: Berardis-Kayser ja B. Eggers)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sen komission päätöksen kumoaminen, jolla kantaja jätettiin merkitsemättä kilpailun AD/26/05 varallaololuetteloon suullisen kokeen riittämättömien pisteiden vuoksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kumotaan komission 10.5.2007 tehty päätös, jolla päätettiin jättää Stephanie Honnefelder merkitsemättä kilpailun EPSO/AD/26/05 varallaololuetteloon.

               2)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

      (1)  EUVL C 128, 24.5.2008, s. 38.


title: Asia T-238/14: Kanne 11.4.2014 – EGBA ja RGA v. komissio

text:
               7.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/35

         Kanne 11.4.2014 – EGBA ja RGA v. komissio
   (Asia T-238/14)
   2014/C 212/45
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: European Gaming and Betting Association (EGBA) (Bryssel, Belgia) ja The Remote Gambling Association (RGA) (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: solicitor S. Brankin sekä asianajajat T. De Meese, E. Wijckmans ja M. Mudrony)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan valtiontuesta, jonka Ranska aikoo myöntää hevoskilpailujen järjestäjille 19.6.2013 annetun komission päätöksen Nro SA.30753 (C 34/10) (ex N 140/10) (EUVL L 14, 18.1.2014, s. 17)

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu väitteeseen, jonka mukaan riidanalaisella päätöksellä rikotaan SEUT 108 artiklan 2 kohtaan sisältyviä tai siitä johtuvia olennaisia menettelymääräyksiä, hyvän hallinnon periaatetta ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 ja 47 artiklaa.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu väitteeseen, jonka mukaan riidanalaisella päätöksellä rikotaan SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohtaa ja hyvän hallinnon periaatetta, koska

                           —

                           toimenpide ei ole välttämätön, eikä sillä siksi ole yhteisen edun mukaista tavoitetta

                           —

                           toimenpiteeseen sisältyy kustannuksia, joita ei voida perustella yhteisellä edulla

                           —

                           toimenpide ei ole asianmukainen keino yhteisen edun mukaisen tavoitteen saavuttamiseksi

                           —

                           toimenpide vääristää kilpailua ja vaikuttaa haitallisesti kauppaan, ja

                           —

                           komissio on laiminlyönyt ottaa huomioon kokonaisvaltaisen asiayhteyden toimenpidettä arvioidessaan.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu väitteeseen, jonka mukaan komissio on riidanalaisen toimenpiteen useassa kohdassa laiminlyönyt selostaa asianmukaisesti perustelunsa.


title: Asia C-291/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hannover (Saksa) on esittänyt 22.5.2017 – Helga Jordan-Grompe, Sven Grompe, Yves-Felix Grompe ja Justin Joel Grompe v. TUIfly GmbH

text:
               24.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/40

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hannover (Saksa) on esittänyt 22.5.2017 – Helga Jordan-Grompe, Sven Grompe, Yves-Felix Grompe ja Justin Joel Grompe v. TUIfly GmbH
   (Asia C-291/17)
   (2017/C 239/50)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Hannover

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Helga Jordan-Grompe, Sven Grompe, Yves-Felix Grompe ja Justin Joel Grompe

      Vastaaja: TUIfly GmbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko se, että lennon suorittamista varten merkittävä osa lentoliikenteen harjoittajan henkilöstöstä on poissa sairauden vuoksi, asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu poikkeuksellinen olosuhde? Jos tähän vastataan myöntävästi: Miten suuri poissaolo-osuuden on oltava, jotta tällaisen olosuhteen voitaisiin katsoa olevan olemassa?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi: Onko se, että lennon suorittamista varten merkittävä osa lentoliikenteen harjoittajan henkilöstöstä on spontaanisti poissa työoikeudellisesti ja työehtosopimusoikeudellisesti laittoman työn keskeytyksen (”villi lakko”) vuoksi asetuksen (EY) N:o 261/2004 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu poikkeuksellinen olosuhde? Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Miten suuri poissaolo-osuuden on oltava, jotta tällaisen olosuhteen voitaisiin katsoa olevan olemassa?

               3)

               Jos ensimmäiseen tai toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Täytyykö poikkeuksellisen olosuhteen liittyä itse peruutettuun lentoon vai onko lentoliikenteen harjoittajalla oikeus laatia uusi lentoaikataulu taloudellisten seikkojen perusteella?

               4)

               Jos ensimmäiseen tai toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Liittyykö vältettävyys poikkeukselliseen olosuhteeseen vai poikkeuksellisen olosuhteen seurauksiin?

      (1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).


title: Asia C-507/03: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.11.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Irlanti (Julkiset hankinnat — EY 43 ja EY 49 artikla — Direktiivi 92/50/ETY — Julkista hankintaa koskevan sopimuksen tekeminen Irlannin postipalvelun An Postin kanssa ilman ennakkoilmoituksen julkaisemista — Varma rajat ylittävä intressi — Avoimuus)

text:
               22.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/2

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.11.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Irlanti
   (Asia C-507/03) (1)

   (Julkiset hankinnat - EY 43 ja EY 49 artikla - Direktiivi 92/50/ETY - Julkista hankintaa koskevan sopimuksen tekeminen Irlannin postipalvelun An Postin kanssa ilman ennakkoilmoituksen julkaisemista - Varma rajat ylittävä intressi - Avoimuus)
   (2007/C 315/02)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: X. Lewis ja K. Wiedner, joita avustaa J. Flynn, QC)

      Vastaaja: Irlanti (asiamies: D. O'Hagan, jota avustavat E. Regan ja B. O'Moore, SC, sekä barrister C. O'Toole)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Tanskan kuningaskunta (asiamiehet: J. Molde ja A. Jacobsen), Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues, D. Petrausch ja S. Ramet), Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet H. G. Sevenster, C. Wissels ja P. van Ginneken) ja Suomen tasavalta (asiamies A. Guimaraes-Purokoski)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 43 ja EY 49 artiklan rikkominen — Julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyt — Päätös tehdä julkista hankintaa koskeva sopimus ilman ennakkoilmoituksen julkaisemista — Irlannin postipalvelun (An Post) kanssa tehty sopimus, jonka mukaan sosiaalietuuksia saavat voivat nostaa kyseiset etuudet postitoimistoista
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Tanskan kuningaskunta, Ranskan tasavalta, Alankomaiden kuningaskunta ja Suomen tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 35, 7.2.2004.


title: Yhdistetyt asiat C-165/09–C-167/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.5.2011 (Raad van Staten (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Stichting Natuur en Milieu ym. v. College van Gedeputeerde Staten van Groningen (C-165/09), Stichting Natuur en Milieu ym. v. College van Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland (C-166/09) ja Stichting Natuur en Milieu ym. v. College van Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland (C-167/09) (Ympäristö — Direktiivi 2008/1/EY — Lupa sähkövoimalaitoksen rakentamiseksi ja toiminnan harjoittamiseksi sillä — Direktiivi 2001/81/EY — Tiettyjen ilman epäpuhtauksien kansalliset päästörajat — Jäsenvaltioiden valta siirtymäkauden aikana — Välitön oikeusvaikutus)

text:
               16.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.5.2011 (Raad van Staten (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Stichting Natuur en Milieu ym. v. College van Gedeputeerde Staten van Groningen (C-165/09), Stichting Natuur en Milieu ym. v. College van Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland (C-166/09) ja Stichting Natuur en Milieu ym. v. College van Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland (C-167/09)
   (Yhdistetyt asiat C-165/09–C-167/09) (1)

   (Ympäristö - Direktiivi 2008/1/EY - Lupa sähkövoimalaitoksen rakentamiseksi ja toiminnan harjoittamiseksi sillä - Direktiivi 2001/81/EY - Tiettyjen ilman epäpuhtauksien kansalliset päästörajat - Jäsenvaltioiden valta siirtymäkauden aikana - Välitön oikeusvaikutus)
   2011/C 211/06
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Raad van State

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Stichting Natuur en Milieu, Stichting Greenpeace Nederland, B. Meijer, E. Zwaag ja F. Pals (C-165/09), Stichting Natuur en Milieu, Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Greenpeace Nederland ja Vereniging van Verontruste Burgers van Voorne (C-166/09) ja Stichting Natuur en Milieu, Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Greenpeace Nederland ja Vereniging van Verontruste Burgers van Voorne (C-167/09)

      Vastaajat: College van Gedeputeerde Staten van Groningen (C-165/09) ja College van Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland (C-166/09 ja C-167/09)

      Muut osapuolet: RWE Eemshaven Holding BV, aiemmin RWE Power AG (C-165/09), Electrabel Nederland NV (C-166/09) ja College van Burgemeester en Wethouders Rotterdam (C-166/09 ja C-167/09) ja E.On Benelux NV (C-167/09)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Raad van State — Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 24.9.1996 annetun neuvoston direktiivin 96/61/EY (EYVL L 257, s. 26), joka on nykyisin ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 15.1.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/1/EY (kodifioitu toisinto) (EUVL L 24, s. 8), 9 artiklan ja tiettyjen ilman epäpuhtauksien kansallisista päästörajoista 23.10.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/81/EY (EYVL L 309, s. 22) 4 artiklan 1 kohdan tulkinta — Ympäristölupahakemus — Toimivaltaisen viranomaisen päätös — Jäsenvaltioiden velvollisuudet direktiivin täytäntöönpanolle asetetun määräajan ja direktiivin 2001/81 4 artiklan 1 kohdan mukaisen täytäntöönpanolle asetettua määräaikaa myöhäisemmän päivämäärän välisenä ajanjaksona — Sähkövoimalaitos

      Tuomiolauselma

               1)

               Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 24.9.1996 annetun neuvoston direktiivin 96/61/EY 9 artiklan 1, 3 ja 4 kohtaa, sellaisena kuin kyseinen direktiivi oli alkuperäisessä muodossaan ja sellaisena kuin se on kodifioituna ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 15.1.2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2008/1/EY, on tulkittava siten, että myöntäessään pääasioissa esillä olevan kaltaista ympäristölupaa, joka koskee teollisuuslaitoksen rakentamista ja toiminnan harjoittamista sillä, jäsenvaltioiden ei ole otettava luvan myöntämisehtoina huomioon tiettyjen ilman epäpuhtauksien kansallisista päästörajoista 23.10.2001 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2001/81/EY säädettyjä rikkidioksidin ja typen oksidien kansallisia päästörajoja, mutta niiden on noudatettava direktiivistä 2001/81 johtuvaa velvoitetta hyväksyä tai suunnitella kansallisten ohjelmien yhteydessä asiaankuuluvia ja johdonmukaisia politiikkoja ja toimenpiteitä, joilla voidaan kokonaisuutena vähentää erityisesti näitä epäpuhtauspäästöjä määriin, jotka eivät ylitä vuoden 2010 loppuun mennessä direktiivin liitteessä I tarkoitettuja päästörajoja.

               2)

               Direktiivissä 2001/81 säädettynä 27.11.2002 ja 31.12.2010 välisenä siirtymäkautena

                           —

                           jäsenvaltioiden on EUT 4 artiklan 3 kohdan, SEUT 288 artiklan kolmannen kohdan ja direktiivin 2001/81 nojalla pidättäydyttävä toteuttamasta toimenpiteitä, jotka ovat omiaan vakavasti vaarantamaan tässä direktiivissä säädetyn tavoitteen saavuttamisen

                           —

                           se, että jäsenvaltiot toteuttavat erityistoimenpiteen, joka koskee ainoastaan yhtä rikkidioksidin ja typen oksidien lähdettä, ei vaikuta sellaiselta, joka voisi yksinään vakavasti vaarantaa direktiivissä 2001/81 säädetyn tavoitteen saavuttamisen. Kansallisen tuomioistuimen on selvitettävä, onko näin niiden pääasioissa esillä olevien päätösten osalta, jotka koskevat ympäristöluvan myöntämistä teollisuuslaitoksen rakentamiseksi ja toiminnan harjoittamiseksi sillä

                           —

                           jäsenvaltioiden on SEUT 288 artiklan kolmannen kohdan ja direktiivin 2001/81 6 artiklan, 7 artiklan 1 ja 2 kohdan ja 8 artiklan 1 ja 2 kohdan nojalla yhtäältä laadittava ja tarvittaessa tarkistettava ja saatettava ajan tasalle rikkidioksidin ja typen oksidien kansallisten päästöjen asteittaista vähentämistä koskevat ohjelmat, jotka niiden on toimitettava yleisön ja asianomaisten järjestöjen saataville antamalla selkeitä, ymmärrettäviä ja helposti saatavilla olevia tietoja ja jotka niiden on toimitettava komissiolle säädetyssä määräajassa, ja toisaalta laadittava ja saatettava ajan tasalle vuosittain näitä päästöjä koskevat kansalliset päästökartoitukset ja vuoden 2010 kansalliset päästöennusteet, jotka niiden on toimitettava komissiolle ja Euroopan ympäristökeskukselle säädetyssä määräajassa

                           —

                           jäsenvaltioilla ei ole SEUT 288 artiklan kolmannen kohdan ja itse direktiivin 2001/81 nojalla velvollisuutta kieltäytyä pääasioissa esillä olevan kaltaisen ympäristöluvan, joka koskee teollisuuslaitoksen rakentamista ja toiminnan harjoittamista sillä, myöntämisestä tai asettaa sille rajoituksia, eikä niillä ole velvollisuutta toteuttaa jokaisen tällaisen myönnetyn luvan osalta erityisiä kompensaatiotoimenpiteitä, ja näin on myös siinä tapauksessa, että rikkidioksidin ja typen oksidien kansalliset päästörajat ylittyvät tai uhkaavat ylittyä.

               3)

               Direktiivin 2001/81 4 artikla ei ole ehdoton ja riittävän täsmällinen, jotta yksityiset voisivat vedota siihen kansallisessa tuomioistuimessa ennen 31.12.2010.
               Yksityisille, joita asia suoraan koskee, annetaan direktiivin 2001/81 6 artiklassa oikeuksia, joihin voidaan vedota kansallisessa tuomioistuimessa ja joiden perusteella voidaan vaatia, että jäsenvaltioiden on 27.11.2002 ja 31.12.2010 välisenä siirtymäkautena kansallisten ohjelmien yhteydessä hyväksyttävä tai suunniteltava asiaankuuluvia ja johdonmukaisia politiikkoja ja toimenpiteitä, joilla voidaan kokonaisuutena vähentää kyseisiä epäpuhtauspäästöjä direktiivin liitteessä I säädettyjen kansallisten päästörajojen noudattamiseksi vuoden 2010 loppuun mennessä, ja että niiden on toimitettava tätä varten laaditut ohjelmat yleisön ja asianomaisten järjestöjen saataville antamalla selkeitä, ymmärrettäviä ja helposti saatavilla olevia tietoja.

      (1)  EUVL C 193, 15.8.2009.


title: Asia C-12/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Dublin Metropolitan District Court on esittänyt 10.1.2011 — Denise McDonagh v. Ryanair Ltd

text:
               12.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Dublin Metropolitan District Court on esittänyt 10.1.2011 — Denise McDonagh v. Ryanair Ltd
   (Asia C-12/11)
   2011/C 80/27
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Dublin Metropolitan District Court

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Denise McDonagh

      Vastaaja: Ryanair Ltd

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1.

               Ylittävätkö Eyjafjallajökull-tulivuoren purkautumisesta Islannissa johtuneet Euroopan ilmatilan sulkemisen kaltaiset olosuhteet, jotka aiheuttivat laajoja ja pitkäaikaisia lentoliikenteen keskeytymisiä, asetuksessa N:o 261/2004 (1) tarkoitetut poikkeukselliset olosuhteet?

               2.

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko velvollisuus 5 ja 9 artiklassa säädettyyn huolenpitoon suljettu pois tällaisissa olosuhteissa?

               3.

               Jos toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, ovatko 5 ja 9 artikla pätemättömät siltä osin kuin ne ovat ristiriidassa suhteellisuusperiaatteen ja syrjintäkiellon periaatteen, Montrealin yleissopimukseen kirjatun oikeudenmukaisen etujen tasapainon periaatteen ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 16 ja 17 artiklan kanssa?

               4.

               Onko 5 ja 9 artiklassa säädettyä velvollisuutta tulkittava niin, että se sisältää ajallisen tai taloudellisen rajan kaltaisen
                     implisiittisen rajoituksen
                   huolenpitovelvollisuudelle sellaisissa tapauksissa, joissa peruuttaminen johtuu poikkeuksellisista olosuhteista?

               5.

               Jos neljänteen kysymykseen vastataan kieltävästi, ovatko 5 ja 9 artikla pätemättömiä siltä osin kuin ne ovat ristiriidassa suhteellisuusperiaatteen ja syrjintäkiellon periaatteen, Montrealin yleissopimukseen kirjatun oikeudenmukaisen etujen tasapainon periaatteen ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 16 ja 17 artiklan kanssa?

      (1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) — Komission lausuma (EUVL L 46, s. 1).


title: Yhdistetyt asiat C-72/10 ja C-77/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 16.2.2012 (Corte suprema di cassazionen (Italia) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Rikosoikeudenkäynnit Marcello Costaa (C-72/10) ja Ugo Cifonea (C-77/10) vastaan (Sijoittautumisvapaus — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Onnenpelit — Urheilutapahtumiin liittyvien vetojen kerääminen — Toimilupavaatimus — Unionin oikeuden vastaisesta toimilupien myöntämisestä tehtävät päätelmät — 16300 lisätoimiluvan myöntäminen — Yhdenvertaisen kohtelun periaate ja avoimuusvelvollisuus — Oikeusvarmuuden periaate — Aikaisempien toimiluvanhaltijoiden suojaaminen — Kansallinen säännöstö — Pakolliset vähimmäisetäisyydet vetojen keräämispisteiden välillä — Hyväksyttävyys — Rajanylittävät toiminnot, jotka ovat rinnastettavissa toimiluvan kohteena oleviin toimintoihin — Kansallisessa säännöstössä asetettu kielto — Hyväksyttävyys)

text:
               31.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 98/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 16.2.2012 (Corte suprema di cassazionen (Italia) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Rikosoikeudenkäynnit Marcello Costaa (C-72/10) ja Ugo Cifonea (C-77/10) vastaan
   (Yhdistetyt asiat C-72/10 ja C-77/10) (1)

   (Sijoittautumisvapaus - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Onnenpelit - Urheilutapahtumiin liittyvien vetojen kerääminen - Toimilupavaatimus - Unionin oikeuden vastaisesta toimilupien myöntämisestä tehtävät päätelmät - 16 300 lisätoimiluvan myöntäminen - Yhdenvertaisen kohtelun periaate ja avoimuusvelvollisuus - Oikeusvarmuuden periaate - Aikaisempien toimiluvanhaltijoiden suojaaminen - Kansallinen säännöstö - Pakolliset vähimmäisetäisyydet vetojen keräämispisteiden välillä - Hyväksyttävyys - Rajanylittävät toiminnot, jotka ovat rinnastettavissa toimiluvan kohteena oleviin toimintoihin - Kansallisessa säännöstössä asetettu kielto - Hyväksyttävyys)
   2012/C 98/05
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte suprema di cassazione

      Rikosoikeudenkäynnin asianosaiset pääasiassa

   Marcello Costa (C-72/10) ja Ugo Cifone (C-77/10)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyynnöt — Corte suprema di cassazione — Henkilöiden vapaa liikkuvuus — Sijoittautumisvapaus — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Vedonlyöntien vastaanottaminen — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan tämän toiminnan harjoittaminen edellyttää toimilupaa ja yleisen turvallisuuteen liittyvää lupaa — Sellaisten oikeussubjektien suojelu, jotka ovat saaneet toimiluvat ja luvat sellaisten myöntämismenettelyjen johdosta, joiden ulkopuolelle on jätetty laittomasti saman alan muita toimijoita — Yhteensoveltuvuus EY 43 ja EY 49 artiklan kanssa

      Tuomiolauselma

               1)

               EY 43 ja EY 49 artiklaa sekä yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja tehokkuusperiaatetta on tulkittava siten, että ne estävät sellaista jäsenvaltiota, joka on unionin oikeutta rikkoen säätänyt, ettei tietylle toimijaryhmälle voida myöntää taloudellisen toiminnan harjoittamiseen tarvittavia toimilupia, ja joka pyrkii korjaamaan kyseisen rikkomisen kilpailuttamalla huomattavan määrän uusia toimilupia, suojaamasta olemassa olevien toimijoiden saavuttamia kaupallisia asemia vahvistamalla muun muassa uusien toimiluvan haltijoiden ja olemassa olevien toimijoiden toimipaikkojen väliset vähimmäisetäisyydet.

               2)

               EY 43 ja EY 49 artiklaa on tulkittava siten, että ne estävät soveltamasta seuraamuksia tarjouskilpailusta unionin oikeutta rikkoen poissuljettuun toimijaan sidoksissa oleviin henkilöihin sen vuoksi, että nämä ovat harjoittaneet järjestynyttä vetojen keräämistoimintaa ilman toimilupaa tai poliisin myöntämää lupaa, sellaisen uuden tarjouskilpailun jälkeenkin, jolla on tarkoitus korjata kyseinen unionin oikeuden rikkominen, jos kyseisellä tarjouskilpailulla ja siihen perustuvalla uusien toimilupien myöntämisellä ei tosiasiassa ole korjattu mainitun toimijan laitonta poissulkemista aikaisemmasta tarjouskilpailusta.

               3)

               EY 43 ja EY 49 artiklasta, yhdenvertaisen kohtelun periaatteesta, avoimuusvelvollisuudesta ja oikeusvarmuuden periaatteesta seuraa, että pääasioissa kyseessä olevan kaltaisen tarjouskilpailun ehdot ja yksityiskohtaiset säännöt ja etenkin valtion monopolien itsenäisen hallintoelimen ja muihin onnenpeleihin kuin hevoskilpailuihin liittyvän toimiluvan saajan välistä sopimusta koskevan luonnoksen 23 kohdan 2 alakohdan a alakohdassa ja 3 alakohdassa olevan kaltaiset määräykset tällaisen tarjouskilpailun päätteeksi myönnettyjen toimilupien menettämisestä on esitettävä selvästi, täsmällisesti ja yksiselitteisesti, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkastettava.

      (1)  EUVL C 100, 17.4.2010.


title: Asia C-13/12 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 28.11.2013 — Valittajina Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) ja Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) sekä muina osapuolina Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Polkumyynti — Asetus (EY) No 172/2008 — Kiinasta, Egyptistä, Kazakstanista, entisestä Jugoslavian tasavallasta Makedoniasta ja Venäjältä peräisin olevan ferropiin tuonti — Asetus (EY) N:o 384/96 — 2 artiklan 9 kohta — Vientihinta — 3 artiklan 5 ja 6 kohta — Vahingon määrittäminen — 6 artiklan 7 kohta — Tutkimus — 8 artiklan 4 kohta — Sitoumustarjous — Versio, joka ei ole luottamuksellinen — 20 artiklan 1 kohta — Osapuolille ilmoittaminen — Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian vakautus- ja assosiaatiosopimus)

text:
               15.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 28.11.2013 — Valittajina Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) ja Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) sekä muina osapuolina Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio
   (Asia C-13/12 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Polkumyynti - Asetus (EY) No 172/2008 - Kiinasta, Egyptistä, Kazakstanista, entisestä Jugoslavian tasavallasta Makedoniasta ja Venäjältä peräisin olevan ferropiin tuonti - Asetus (EY) N:o 384/96 - 2 artiklan 9 kohta - Vientihinta - 3 artiklan 5 ja 6 kohta - Vahingon määrittäminen - 6 artiklan 7 kohta - Tutkimus - 8 artiklan 4 kohta - Sitoumustarjous - Versio, joka ei ole luottamuksellinen - 20 artiklan 1 kohta - Osapuolille ilmoittaminen - Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian vakautus- ja assosiaatiosopimus)
   2014/C 45/13
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) ja Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) (edustajat: advocaat P. Vander Schueren ja avocat N. Mizulin)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto (asiamies: J.-P. Hix, avustajinaan Rechtsanwalt G. Berrisch ja barrister N. Chesaites) ja Euroopan komissio (asiamiehet: H. van Vliet ja M. França)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-190/08, CHEMK ja KF v. neuvosto 25.10.2010 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi kanteen, jossa vaadittiin lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta, Egyptistä, Kazakstanista, entisestä Jugoslavian tasavallasta Makedoniasta ja Venäjältä peräisin olevan ferropiin tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 25.2.2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) 172/2008 (EUVL L 55, s. 6) osittaista kumoamista ja toissijaisesti 28.2.2008 tehdyn komission sellaisen päätöksen kumoamista, jossa se hylkäsi kantajien hakemuksen riidanalaisessa asetuksessa käyttöönotettujen polkumyyntitullien suspendoimisesta

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) ja Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) velvoitetaan korvaamaan tästä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 65, 3.3.2012.


title: Asia C-54/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 1.2.2017 – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato – AGCM v. Wind Telecomunicazioni SpA

text:
               24.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 1.2.2017 – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato – AGCM v. Wind Telecomunicazioni SpA
   (Asia C-54/17)
   (2017/C 239/26)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato – AGCM

      Vastapuoli: Wind Telecomunicazioni SpA

      Ennakkoratkaisukysymykset
       (1)

               1)

               Ovatko 11.5.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/29/EY (2) 8 ja 9 artikla esteenä sellaiselle niitä vastaavien kansallisten täytäntöönpanosäännösten (kuluttajalain (Codice del consumo) 24 ja 25 §) tulkinnalle, jonka mukaan on pidettävä ”sopimattomana vaikuttamisena” ja siten ”aggressiivisena kaupallisena menettelynä”, joka on omiaan ”merkittävästi” heikentämään keskivertokuluttajan valinnanvapautta tai käyttäytymistä, sellaista puhelinoperaattorin toimintaa, jossa operaattori on jättänyt tiedottamatta tiettyjen puhelinpalveluiden (nimittäin puhelinvastaajapalvelun ja internetin selaamiseen käytettävän palvelun) esiasennuksesta SIM-kortille, erityisesti tilanteessa, jossa kyseistä puhelinoperaattoria ei syytetä mistään muusta, erillisestä konkreettisesta toiminnasta?

               2)

               Voidaanko direktiivin 2005/29/EY liitteessä I olevaa 29 kohtaa [– –] tulkita siten, että kyse on ”tilaamattomien tuotteiden toimituksesta”, mikäli matkapuhelinoperaattori vaatii asiakkaaltaan maksua puhelinvastaajapalveluista tai internetin selaamisesta tilanteessa, jolle ovat luonteenomaisia seuraavat seikat:

                           —

                           matkapuhelinliittymää koskevan sopimuksen tekohetkellä puhelinoperaattori ei kertonut kuluttajalle asianmukaisesti siitä, että SIM-kortille on esiasennettu puhelinvastaajapalvelu ja internetin selaamiseen käytettävä palvelu, minkä seurauksena kyseinen kuluttaja saattaa mahdollisesti käyttää näitä palveluita asentamatta niitä nimenomaisesti itse

                           —

                           käyttääkseen tosiasiallisesti kyseisiä palveluita kuluttajan on kuitenkin suoritettava käytön edellyttämät toimenpiteet (esimerkiksi näppäiltävä puhelinvastaajan numero tai annettava tietyt komennot ottaakseen internetin selaamisen käyttöön)

                           —

                           operaattoriin kohdistuvat moitteet eivät koske teknisiä ja operatiivisia menettelyjä, joilla kuluttaja käytännössä käyttää palveluita, eivätkä kyseisiä menettelyjä ja palveluiden hintoja koskevia tietoja; sen sijaan operaattoria on syytetty yksinomaan siitä, että se on laiminlyönyt SIM-kortille esiasennettuja palveluita koskevan tiedottamisen?

               3)

               Ovatko ”yleisdirektiivin” 2005/29/EY tarkoitus kuluttajansuojan ”turvaverkkona” ja kyseisen direktiivin johdanto-osan 10 perustelukappale sekä 3 artiklan 4 kohta esteenä sellaiselle kansalliselle säädökselle, jossa toimialakohtaisessa direktiivissä 2002/22/EY (3) käyttäjien suojaksi säädettyjen nimenomaisten velvoitteiden noudattamisen arvioinnin katsotaan kuuluvan epäasianmukaisista kaupallisista menettelyistä annetun yleisdirektiivin 2005/29/EY soveltamisalaan siten, että tämän seurauksena suljetaan pois toimivaltaisen viranomaisen puuttuminen toimialakohtaisen direktiivin rikkomiseen kaikissa tapauksissa, joissa myös epäasianmukaisen tai sopimattoman kaupallisen menettelyn tunnusmerkit todennäköisesti täyttyvät?

               4)

               Onko direktiivin 2005/29/EY 3 artiklan 4 kohdassa vahvistettu erityislain etusijan periaate ymmärrettävä lainsäädäntöjen välisiä suhteita säänteleväksi periaatteeksi (yleinen lainsäädäntö ja toimialakohtainen lainsäädäntö) vai sääntöjen välisiä suhteita säänteleväksi periaatteeksi (yleiset säännöt ja erityissäännöt) vai kunkin toimialan sääntelystä ja valvonnasta vastaavien viranomaisten välisiä suhteita säänteleväksi periaatteeksi?

               5)

               Voidaanko katsoa, että direktiivin 2005/29/EY 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitetusta ”ristiriidan” käsitteestä on kyse ainoastaan siinä tapauksessa, että epäasianmukaisia kaupallisia menettelyjä koskevan lainsäädännön säännösten ja muiden unionin oikeudesta johdettujen, kaupallisten menettelyjen yksittäisiä toimialakohtaisia näkökohtia koskevien sääntöjen välillä on jyrkkä vastakkainasettelu, vai riittääkö, että kyseisten sääntöjen muodostama sääntely poikkeaa epäasianmukaisia kaupallisia menettelyjä koskevasta lainsäädännöstä toimialan erityispiirteiden osalta niin, että tästä aiheutuu tietyssä asiayhteydessä normikollisio?

               6)

               Koskeeko direktiivin 2005/29/EY 3 artiklan 4 kohdassa viitattu yhteisön sääntöjen käsite pelkästään unionin asetusten ja direktiivien säännöksiä ja säännöksiä, joilla ne on pantu välittömästi täytäntöön kansallisesti, vai käsittääkö se myös unionin oikeuden periaatteiden täytäntöön panemiseksi annetut säädökset ja määräykset?

               7)

               Onko direktiivin 2005/29/EY johdanto-osan 10 perustelukappaleessa ja 3 artiklan 4 kohdassa sekä direktiivin 2002/22/EY 20 ja 21 artiklassa ja direktiivin 2002/21/EY (4) 3 ja 4 artiklassa vahvistettu erityislain etusijan periaate esteenä sellaiselle vastaavien kansallisten täytäntöönpanosäännösten tulkinnalle, jonka mukaan katsotaan, että mikäli jollakin säännellyllä toimialalla, josta on säädetty toimialakohtaista kuluttajansuojalainsäädäntöä, jonka yhteydessä sääntelyä ja seuraamusten määräämistä koskeva toimivalta on annettu toimialakohtaiselle viranomaiselle, ilmenee direktiivin 2005/29/EY 8 ja 9 artiklassa tarkoitetuksi aggressiiviseksi menettelyksi katsottavaa toimintaa tai direktiivin 2005/29/EY liitteessä I tarkoitetuksi kaikissa olosuhteissa aggressiivisena pidettäväksi menettelyksi katsottavaa toimintaa, sovellettavaksi tulee aina yleinen epäasianmukaisia menettelyjä koskeva lainsäädäntö, ja että näin on silloinkin, kun on olemassa kuluttajien suojaamiseksi annettua toimialakohtaista lainsäädäntöä, joka perustuu unionin oikeuden säännöksiin ja jossa säännellään kattavasti kyseisiä aggressiivisia menettelyjä ja kaikissa olosuhteissa aggressiivisina pidettäviä menettelyjä tai joka tapauksessa epäasianmukaisia menettelyjä?

      (1)  Huomautus: Tässä on noudatettu ennakkoratkaisukysymysten juoksevaa numerointia. Numerointi poikkeaa ennakkoratkaisupyyntöä koskeneesta välipäätöksestä, jossa kysymykset oli jaettu kahteen ryhmään, joiden välillä numerointi ei jatkunut.

      (2)  Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/29/EY (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) (EUVL 2005, L 149, s. 22).

      (3)  Yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla 7.3.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) (EYVL 2002, L 108, s. 51).

      (4)  Sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7.3.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/21/EY (puitedirektiivi) (EYVL 2002, L 108, s. 33).


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 9 päivänä tammikuuta 1996, asiassa T-575/93, Casper Koelman vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Asetus N:o 17 - Valituksen hylkääminen - Perusteleminen - Kansallinen tuomioistuin)

text:
 17.2.96               1 FI |                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 46/13
        kun se pyrkii estämään näiden vasikoiden kasvattami              sellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistui
        sen jäsenvaltion B eläinsuojissa ?                                men kirjaamoon 3.1.1996 , yhteisöjen tuomioistuimelta
                                                                          vireillä olevissa rikosasioissa Carlo Suninoa ja Giancarlo
2 ) Jos direktiivin säännösten perusteella, jos ne ovat                   Dataa vastaan ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin :
        päteviä , olisi vastattava kieltävästi kysymykseen 1 ,
        ovatko tällaiset säännökset päteviä ?
 (') Tuotantoeläinten suojelua koskevan eurooppalaisen yleissopi
      muksen tekemisestä 19 päivänä kesäkuuta tehty neuvoston             1 ) Liittyykö työnvälitystä ja tilapäistyötä koskeva kansal
      päätös 78/923/ETY ( EYVL N:o L 323 , 17.11.1978 , s . 12 )               linen lainsäädäntö julkisen vallan käyttöön ETY:n
( 2 ) Vasikoiden suojelun vähimmäisvaatimuksista 19 päivänä mar               perustamissopimuksen 66 ja 55 artiklassa tarkoitetulla
      raskuuta    1991  annettu   neuvoston   direktiivi 91 /629/ETY
      ( EYVL Nro L 340, 11.12.1991 , s . 28 )
                                                                               tavalla, ottaen huomioon tämän lainsäädännön julkis
                                                                               oikeudellinen luonne, koska sen tavoitteena on suojella
                                                                               työntekijöihin ja kansantalouteen liittyviä etuja ?
Pretura Circondariale di Ivrea — Sezione Distaccata di
                                                                          2 ) Ovatko vastaajien vetoamat yhteisön oikeussäännökset
Strambinon 14.12.1995 tekemällään päätöksellä esittämä                         sellaisenaan sovellettavia tätä alaa koskevien täsmällis
ennakkoratkaisupyyntö vireillä olevissa rikosasioissa Carlo
                                                                               ten täytäntöönpanosäännösten puuttuessa, ja voivatko
               Suninoa ja Giancarlo Dataa vastaan
                                                                               kaikki yksityiset tai julkiset oikeussubjektit välittää
                           ( Asia C-2/96 )                                     ilman mitään erityistä valvontaa tai lupaa työntekijöitä
                             ( 96/C 46/24 )                                    ja/tai toimittaa tilapäistyöntekijöitä kolmansille ta
                                                                              hoille, silloin kun jäsenvaltio ei kykene täysin vastaa
Pretura Circondariale di Ivrea — Sezione Distaccata di                        maan omin hallinnollisin toimin työmarkkinoilta tule
Strambino on pyytänyt 14.12.1995 tekemällään päätök                           vaan palvelujen kysyntään ?
                                            ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                3 artiklan 2 kohdan perusteella tekemän valituksen, ensim
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                  mäisen oikeusasteen tuomioistuin ( laajennettu neljäs
                    9 päivänä tammikuuta 1996,                           jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja
                                                                         D. P. M. Barrington sekä tuomarit R. García-Valdecasas,
asiassa T-575/93 , Casper Koelman vastaan Euroopan                       K. Lenaerts, P. Lindh ja J. Azizi, kirjaaja : B. Pastor, on
                       yhteisöjen komissio(')                            antanut 9.1.1996 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu
(Asetus N:o 17 — Valituksen hylkääminen — Perustele                     raava :
               minen — Kansallinen tuomioistuin)
                            ( 96/C 46/25 )
                                                                         1 ) Kantajan esittämät vaatimukset jätetään tutkimatta
                                                                              niiltä osin kuin niissä ei vaadita sen komission 1 4 päi
                   (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                            vänä lokakuuta 1 993 tekemän päätöksen kumoamista,
                                                                              jolla komissio on hylännyt kantajan tekemän valituk
                                                                              sen, ja niiltä osin kuin niissä ei vaadita vahingonkor
                                                                              vausta .
Asiassa T-575/93 , Casper Koelman, kotipaikka Bryssel,
edustajinaan asianajajat Michel Molitor, Lambert Dupong,
Pierre Feltgen ja Lucy Dupong, Luxemburg, prosessiosoite                 2 ) Kumoamista ja vahingonkorvausta koskevat vaatimuk
Luxemburgissa asianajotoimisto Michel Molitor, 14 A rue                       set hylätään perusteettomina.
des Bains, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamie
henä Berend Jan Drijber ), jota tukee väliintulijana Buma,
kotipaikka Amstelveen ( Alankomaat), edustajinaan asian                 3 ) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti
ajajat Cornelis van Rij ja Eduard A. P. Engels, Amsterdam,                    kulut, mukaan lukien väliintulijan oikeudenkäyntiku
                                                                              lut.
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Guy Harles,
8—10 rue Mathias Hardt, jossa kantaja esittää useita
komission 14 päivänä lokakuuta 1993 tekemiä sitä päätöstä                (M EYVL N:o C 27, 28.1.1994
koskevia vaatimuksia, jolla komissio hylkäsi kantajan
6 päivänä helmikuuta 1962 annetun neuvoston asetuksen
N:o 17 ( perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäi
nen täytäntöönpanoasetus, EYVL 1962 N:o 13 , s . 204 )


title: Asia C-280/09: Kanne 22.7.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta

text:
               24.10.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 256/7

         Kanne 22.7.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-280/09)
   2009/C 256/13
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. Oliver ja G. Braga da Cruz)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut huumausaineiden lähtöaineista 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 273/2004 (1) ja yhteisön ja kolmansien maiden välisen huumausaineiden lähtöaineiden kaupan valvontaa koskevista säännöistä 22.12.2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 111/2005 (2) mukaisia velvoitteitaan, kun se ei ole toteuttanut asetuksen N:o 273/2004 10 ja 12 artiklan soveltamisen edellyttämiä kansallisia toimenpiteitä eikä tiedottanut niistä asetuksen 16 artiklan mukaisesti eikä toteuttanut asetuksen N:o 111/2005 26 artiklan 3 kohdan ja 31 artiklan soveltamisen edellyttämiä kansallisia toimenpiteitä

               —

               Portugalin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Asetus N:o 273/2004 tuli voimaan 18.8.2005 ja asetus N:o 111/2005 tuli voimaan 15.2.2005, ja sitä alettiin soveltaa 18.8.2005 alkaen.
   Koska komissio ei ole vastaanottanut minkäänlaista ilmoitusta Portugalin tasavallan kyseisten asetusten edellä mainittujen säännösten noudattamiseksi toteuttamista toimenpiteistä eikä sillä ole tiedossaan muita seikkoja, joiden perusteella se voisi todeta, että tarpeelliset toimenpiteet on toteutettu, se olettaa, ettei Portugalin tasavalta ole vielä toteuttanut kyseisiä toimenpiteitä ja että näin ollen se ei ole täyttänyt mainituista säädöksistä johtuvia velvoitteitaan.

      (1)  EUVL L 47, s. 1.

      (2)  EUVL L 22, s. 1.


title: Asia T-216/06: Kanne 16.8.2006 — Lucite International ja Lucite International UK v. komissio

text:
               30.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 237/12

         Kanne 16.8.2006 — Lucite International ja Lucite International UK v. komissio
   (Asia T-216/06)
   (2006/C 237/21)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: Lucite International ja Lucite International UK (Hampshire, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: R. Thompson, QC, ja Solicitor S. Rose)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Päätöksen COMP/F/38.645 2 artiklan d kohta on kumottava

               —

               Päätöksen [COMP/F/38.645] 2 artiklan d kohdassa määrätty sakko on korvattava 18 268,750 euron suuruisella tai ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asianmukaisena pitämällä muulla alhaisemmalla sakolla

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajat vaativat kumoamaan asiassa COMP/F/38.645 — Metakrylaatti 31.5.2006 tehdyn komission päätöksen C(2006) 2098 (lopullinen), jossa komissio on katsonut, että kantajat ovat rikkoneet EY 81 artiklaa ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 53 artiklaa osallistumalla metakrylaatti-kartelliin, jossa neuvoteltiin hinnoista, sovittiin, otettiin käyttöön ja valvottiin hintasopimuksia joko nostamalla hintoja tai ainakin pysyttämällä olemassa oleva hintataso ennallaan, neuvoteltiin palvelujen lisäkustannusten vyöryttämisestä asiakkaille, vaihdettiin kaupallisesti tärkeitä ja luottamuksellisia markkinoihin ja/tai yrityksiin liittyviä tietoja ja osallistuttiin säännöllisiin kokouksiin ja muihin yhteydenpitoihin rikkomisen helpottamiseksi.
   Kantajat väittävät kanteensa tueksi, että komissio on soveltanut sakkojen määrittämismenetelmiä koskevaa tiedonantoaan virheellisesti, kun se on laskenut kantajille määrättyä sakkoa.
   Ensiksikin komissio ei ole sakon alkumäärää määrätessään ottanut huomioon sitä, miten kantajat olivat osallistuneet kartellin selvittämiseen, ja niiden avun laajuutta tässä selvittämisessä.
   Toiseksi komissio ei ole antanut asianmukaista merkitystä kantajiin sovellettaville lieventäville asianhaaroille.


title: Asia C-140/15 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 24.3.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-111/12, Espanja v. komissio, 20.1.2015 antamasta tuomiosta

text:
               11.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/19

         Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 24.3.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-111/12, Espanja v. komissio, 20.1.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-140/15 P)
   (2015/C 155/21)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: D. Recchia ja S. Pardo Quintillán)

      Muu osapuoli: Espanjan kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen 20.1.2015 asiassa T-111/12, Espanja v. komissio antama tuomio on kumottava

               —

               asia on palautettava unionin yleisen tuomioistuimen ratkaistavaksi

               —

               Espanjan kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komission valitus koskee unionin yleisen tuomioistuimen 20.1.2015 asiassa T-111/12 antamaa tuomiota. Unionin yleinen tuomioistuin kumosi tuomiossaan koheesiorahastosta tietyille hankkeille myönnettävän tuen alentamisesta 22.12.2011 tehdyn komission päätöksen C(2011) 9990.
   Komissio vetoaa valituksensa tueksi kahteen valitusperusteeseen. Ensisijaisesti se katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, koska se totesi, että komission on tehtävä päätös rahoitusoikaisusta tietyssä, komission ja jäsenvaltion välillä järjestettävän kuulemisen ajankohtana voimassa olevaan perusasetukseen perustuvassa määräajassa. Toissijaisesti komissio väittää, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, koska se totesi, että määräaika, jossa komission on tehtävä päätös rahoitusoikaisusta, on ehdoton määräaika, jonka noudattamatta jättäminen merkitsee olennaisen menettelymääräyksen rikkomista, joka tekee mainitun määräajan jälkeen tehdystä päätöksestä pätemättömän.


title: Asia C-509/06: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 8.5.2007 — Akzo Nobel NV v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               4.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/30

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 8.5.2007 — Akzo Nobel NV v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-509/06) (1)

   (2007/C 183/58)

      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 56, 10.3.2007.


title: Asia C-209/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Centrale Raad van Beroep (Alankomaat) on esittänyt 6.5.2015 – Korpschef van politie v. W. F. de Munk

text:
               3.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 254/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Centrale Raad van Beroep (Alankomaat) on esittänyt 6.5.2015 – Korpschef van politie v. W. F. de Munk
   (Asia C-209/15)
   (2015/C 254/08)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Centrale Raad van Beroep

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Korpschef van politie

      Vastapuoli: W. F. de Munk

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 2003/88/EY (1) 7 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä Barp:n 19 §:n kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jonka mukaan perusteettomasti irtisanotulle virkamiehelle ei kerry lomatunteja irtisanomispäivän ja palvelussuhteen ennallistamispäivän tai lopullisen pätevän irtisanomispäivän välisenä aikana?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen annettavasta vastauksesta seuraa, että lomatunteja on kertynyt asianomaisella ajanjaksolla, onko direktiivin 2003/88/E[Y] 7 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä Barp:n 23 §:lle, jossa säädetään, että loman kertymisvuoden lopussa vain rajoitettu määrä lomatunteja voidaan siirtää seuraavalle vuodelle ja että oikeus loppuihin pitämättä jääneisiin lomatunteihin lakkaa?

      (1)  Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/88/EY (EUVL L 299, s. 9).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 7 päivänä maaliskuuta 2002 asiassa C-310/99, Italian tasavalta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valtiontuki – Työllisyystukien suuntaviivat – Toimet, joilla edistetään nuorten työllisyyttä ja määräaikaisten sopimusten muuttamista toistaiseksi voimassa oleviksi sopimuksiksi – Sosiaaliturvamaksujen alentaminen)

text:
C 109/4                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            4.5.2002
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                 2)    Nederlandse Orde van Advocatenin kaltaisen elimen antamat
                                                                                Samerwerkingsverordening 1993:n kaltaiset kansalliset mää-
                                                                                räykset eivät ole perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan
                   19 päivänä helmikuuta 2002                                   vastaisia, koska tämä elin on voinut perustellusti katsoa, että
                                                                                nämä määräykset ovat niistä välttämättä aiheutuvista kilpailua
                                                                                rajoittavista vaikutuksista huolimatta välttämättömiä asianaja-
asiassa C-309/99 (Raad van Staten esittämä ennakkoratkai-
supyyntö), J. C. J. Wouters, J. W. Savelbergh ja Price                          jan ammatin asianmukaisen harjoittamisen kannalta, niin kuin
                                                                                tämän ammatin harjoittaminen on järjestetty asianomaisessa
Waterhouse Belastingadviseurs BV vastaan Algemene
                                                                                jäsenvaltiossa.
      Raad van de Nederlandse Orde van Advocaten (1)
                                                                          3)    Nederlandse Orde van Advocatenin kaltainen elin ei ole
(Ammattikunta – Kansallinen asianajajayhteisö – Asianaja-                       EY:n perustamissopimuksen 86 artiklassa (josta on tullut EY
jayhteisön säännöt ammatin harjoittamisesta – Asianajajien                      82 artikla) tarkoitettu yritys eikä yritysryhmä.
ja tilintarkastajien välisen integroidun yhteistyön kielto –
EY:n perustamissopimuksen 85 artikla (josta on tullut EY                  4)    EY:n perustamissopimuksen 52 ja 59 artikla (joista on
81 artikla) – Yritysten yhteenliittymä – Kilpailun rajoittami-                  muutettuina tullut EY 43 ja EY 49 artikla) eivät ole esteenä
nen – Perustelut – EY:n perustamissopimuksen 86 artikla                         Samenwerkingsverordening 1993:n kaltaisille kansallisille
(josta on tullut EY 82 artikla) – Yritys tai yritysryhmä –                      määräyksille, joiden mukaan asianajajien ja tilintarkastajien
EY:n perustamissopimuksen 52 ja 59 artikla (joista on                           välinen integroitu yhteistyö on kokonaan kielletty, koska nämä
muutettuina tullut EY 43 ja EY 49 artikla) – Sovellettavuus                     määräykset on perustellusti voitu katsoa välttämättömiksi
                    – Rajoitukset – Perustelut)                                 asianajajan ammatin asianmukaisen harjoittamisen kannalta,
                                                                                niin kuin tämän ammatin harjoittaminen on järjestetty asian-
                                                                                omaisessa jäsenvaltiossa.
                          (2002/C 109/05)
                                                                          (1) EYVL C 299, 16.10.1999.
                    (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
Asiassa C-309/99, jonka Raad van State (Alankomaat) on
saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen                                          (kuudes jaosto)
käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
vireillä olevassa asiassa J. C. J. Wouters, J. W. Savelbergh ja                              7 päivänä maaliskuuta 2002
Price Waterhouse Belastingadviseurs BV ja Algemene Raad van
de Nederlandse Orde van Advocaten, Raad van de Balies van                 asiassa C-310/99, Italian tasavalta vastaan Euroopan yhtei-
de Europese Gemeenschap:n osallistuessa asian käsittelyyn,                                         söjen komissio (1)
ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen 3 artiklan g ala-
kohdan (josta on muutettuna tullut EY 3 artiklan 1 kohdan
g alakohta), EY:n perustamissopimuksen 5 artiklan (josta                  (Valtiontuki – Työllisyystukien suuntaviivat – Toimet, joilla
on tullut EY 10 artikla), EY:n perustamissopimuksen 52 ja                 edistetään nuorten työllisyyttä ja määräaikaisten sopimusten
59 artiklan (joista on muutettuina tullut EY 43 ja EY 49 artikla)         muuttamista toistaiseksi voimassa oleviksi sopimuksiksi –
sekä EY:n perustamissopimuksen 85, 86 ja 90 artiklan (joista                            Sosiaaliturvamaksujen alentaminen)
on tullut EY 81, EY 82 ja EY 86 artikla) tulkinnasta, yhteisöjen
tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́-                                      (2002/C 109/06)
guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat P. Jann, F. Macken,
N. Colneric ja S. von Bahr sekä tuomarit C. Gulmann,
D. A. O. Edward, A. La Pergola, J.-P. Puissochet, M. Wathelet                                   (Oikeudenkäyntikieli: italia)
(esittelevä tuomari), R. Schintgen, V. Skouris ja J. N. Cunha
Rodrigues, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: apulaiskirjaaja            (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
H. von Holstein, on antanut 19.2.2002 tuomion, jonka                                    tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
tuomiolauselma on seuraava:
1)    Asianajajien ja muiden vapaiden ammattien välistä yhteistyötä       Asiassa C-310/99, Italian tasavalta (asiamiehenään U. Leanza,
      koskevia Samenwerkingsverordening 1993:n (vuoden 1993               avustajanaan O. Fiumara) vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
      yhteistyösäännöt) kaltaisia määräyksiä, jotka on antanut Ne-        sio (asiamiehinään G. Rozet ja P. Stancanelli, ja sittemmin
      derlandse Orde van Advocatenin (Alankomaiden asianajajayh-          G. Rozet ja V. Di Bucci), jossa kantaja vaatii työllisyyden
      teisö) kaltainen elin, on pidettävä EY:n perustamissopimuksen       edistämiseen tähtäävistä Italian tukitoimenpiteistä 11 päivänä
      85 artiklan 1 kohdassa (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta)     toukokuuta 1999 tehdyn komission päätöksen 2000/128/EY
      tarkoitettuna yritysten yhteenliittymän tekemänä päätöksenä.        (EYVL 2000, L 42, s. 1) kumoamista, yhteisöjen tuomioistuin
 ---pagebreak--- 4.5.2002                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 109/5
(kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: toisen jaoston pu-                GmbH, Johann Lindner ja Emma Lindner (C-524/99), Grund-
heenjohtaja N. Colneric (esittelevä tuomari), joka hoitaa kuu-            verkehrsbeauftragter des Landes Salzburg ja Grundverkehrslan-
dennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit C. Gul-             deskommission des Landes Salzburg ennakkoratkaisun EY
mann, R. Schintgen, V. Skouris ja J. N. Cunha Rodrigues,                  56-60 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes
julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: hallintovirka-          jaosto), toimien kokoonpanossa: toisen jaoston puheenjohtaja
mies L. Hewlett, on antanut 7.3.2002 tuomion, jonka tuomio-               N. Colneric, joka hoitaa kuudennen jaoston puheenjohtajan
lauselma on seuraava:                                                     tehtäviä, sekä tuomarit C. Gulmann, J.-P. Puissochet (esittelevä
                                                                          tuomari), R. Schintgen ja V. Skouris, julkisasiamies: L. A. Geel-
1)    Kanne hylätään.                                                     hoed, kirjaaja: johtava hallintovirkamies H. A. Rühl, on antanut
                                                                          5.3.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
2)    Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                          EY 56-60 artiklan vastaisena
(1) EYVL C 299, 16.10.1999.
                                                                          –     ei ole pidettävä SGVG:llä luodussa kiinteän omaisuuden
                                                                                hankintaa koskevassa järjestelmässä säädetyn kaltaista ennak-
                                                                                koilmoitusta koskevaa menettelyä
                                                                          –     on pidettävä kyseisessä järjestelmässä säädetyn kaltaista ennak-
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                       kolupaa koskevaa menettelyä.
                            (kuudes jaosto)                               (1) EYVL C 79, 18.3.2000.
                   5 päivänä maaliskuuta 2002
yhdistetyissä asioissa C-515/99, C-519/99-C-524/99 ja
C-526/99-C-540/99 (Unabhängiger Verwaltungssenat
Salzburgin esittämät ennakkoratkaisupyynnöt), Hans
Reisch ym. vastaan Bürgermeister der Landeshauptstadt                             YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
Salzburg, Grundverkehrsbeauftragter des Landes Salz-
burg, Grundverkehrslandeskommission des Landes Salz-                                                 (viides jaosto)
                                burg (1)
                                                                                27 päivänä helmikuuta 2002
(Pääomien vapaa liikkuvuus – EY 56 artikla – Rakentamis-
kelpoisen kiinteistön hankintaan liittyvä ennakkoilmoitusta
ja -lupaa koskeva menettely – Kyseessä ei ole täysin jäsenval-            asiassa C-6/00 (Verwaltungsgerichtshofin esittämä ennak-
                        tion sisäinen tilanne)                            koratkaisupyyntö), Abfall Service AG (ASA) vastaan Bun-
                                                                                desminister für Umwelt, Jugend und Familie (1)
                           (2002/C 109/07)
                                                                          (Ympäristö – Jätteet – Jätteiden siirtoja koskeva asetus
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                         N:o 259/93 – Lähettävän viranomaisen toimivalta valvoa
                                                                          siirron kohteen luokittelua (hyödyntäminen tai huolehtimi-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen          nen) ja vastustaa siirtoa, joka perustuu virheelliseen luokitte-
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                     luun – Jätteistä annettu direktiivi 75/442/ETY – Miten
                                                                          luokitellaan jätteiden sijoittaminen käytöstä poistettuun
                                                                                kaivokseen)
Yhdistetyissä asioissa C-515/99, C-519/99-C-524/99 ja
C-526/99-C-540/99, jotka Unabhängiger Verwaltungssenat                                              (2002/C 109/08)
Salzburg (Itävalta) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisö-
jen tuomioistuimen käsiteltäviksi saadakseen tässä kansalli-                                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
sessa tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa Hans Reisch
(C-515/99), Walter Riedl (C-527/99), Alexander Hacker                     (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
(C-528/99), Gerhard Eckert (C-529/99), Franz Gstöttenbauer                             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(C-530/99), Helmut Hechwarter (C-531/99), Alois Bixner
(C-532/99), Geza Aumüller (C-533/99), Berthold Garstenauer
(C-534/99 ja C-536/99), Robert Eder (C-535/99), Hartmut
Ramsauer (C-537/99 ja C-538/99), Harald Kronberger                        Asiassa C-6/00, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on
(C-539/99) ja Erich Morianz (C-540/99) ja Bürgermeister der               saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
Landeshauptstadt Salzburg ja Grundverkehrsbeauftragter des                käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
Landes Salzburg ja Anton Lassacher, Heinz Schäfer (C-519/99),             vireillä olevassa asiassa Abfall Service AG (ASA) e Bundesmi-
Dertnig GmbH & Co. KG, Heinrich Reutter (C-520/99),                       nister für Umwelt, Jugend und Familie ennakkoratkaisun
Francesco Branka (C-521/99), Neubau GmbH, Baumeister                      Euroopan yhteisössä, Euroopan yhteisöön ja Euroopan yhteis-
Bogensberger GmbH & Co. KG (C-522/99 ja C-526/99), Peter                  östä tapahtuvien jätteiden siirtojen valvonnasta ja tarkastami-
Fidelsberger (C-523/99), GWP Gewerbeparkentwicklung                       sesta 1 päivänä helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen


title: Asia C-346/10: Kanne 8.7.2010 — Euroopan komissio v. Kreikan tasavalta

text:
               11.9.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 246/31

         Kanne 8.7.2010 — Euroopan komissio v. Kreikan tasavalta
   (Asia C-346/10)
   ()
   2010/C 246/52
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Osapuolet

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamies: G. Zavvos)

      Vastaaja: Kreikan tasavalta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Kreikka on rikkonut Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 49 artiklaa (aikaisemmin EY 43 artikla), koska se on rajoittanut käyttöluvan myöntämistä kaupalliseen käyttöön tarkoitetuille ajoneuvoille ja yksityisille tankkiautoille erityisesti lain nro 383/1976 4 §:llä, lain nro 3054/2002 6 ja 7 §:llä ja kyseessä olevia lakeja koskevilla ministeriön asetuksilla sekä soveltamalla kiinteää tariffia (tiettyyn raja-arvoon saakka) kaupalliseen käyttöön tarkoitetuilla ajoneuvoilla suoritettaviin kuljetuspalveluihin

               —

               Kreikan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio katsoo, että tieliikennekuljetuksia suorittavien yritysten pääsyä Kreikan markkinoille vaikeutetaan, kun uusien liikenteeseen saattamista koskevien lupien myöntämiselle asetetaan kaupalliseen käyttöön tarkoitettujen ajoneuvojen osalta edellytykseksi objektiivisesti määrittelemätön ”maassa vallitseva kuljetuspalvelujen tarve”, ja että lain nro 383/1976 4 §:n 3 momentin a kohta on SEUT 49 artiklan (aikaisemmin EY 43 artikla) vastainen, koska tällaiset rajoitukset eivät ole perusteltuja yleiseen järjestykseen, yleiseen turvallisuuteen tai kansanterveyteen liittyvien syiden vuoksi.
   Lisäksi komissio katsoo, että velvollisuus soveltaa vähimmäis- ja enimmäisarvojen mukaan määräytyviä tariffeja yhtäältä vähentää ulkomaisten yritysten halua olla mukana Kreikan tieliikenteen tavarankuljetusmarkkinoilla ja/tai öljyjalosteiden markkinoilla ja toiseksi haittaa Kreikan alueelle jo sijoittautuneiden yritysten toimintojen kehittämisestä viemällä niiltä mahdollisuuden kilpailla tehokkaammin markkinoilla vakiintuneen aseman saavuttaneiden yritysten kanssa, mikä unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan loukkaa sijoittautumisen vapautta. Tällainen tariffien ja kuljetusehtojen asettaminen ei ole sopusoinnussa SEUT 96 artiklan 2 kohdan kanssa (ellei komissio ole myöntänyt tarpeellisia lupia) eikä se ole myöskään hyödyllinen vaikeuksissa olevien talouden alojen ja kaukaisten alueiden suojaamiseksi, kun taas se, että Kreikan valtio asettaa vähimmäistariffit nestemäisten polttoaineiden kuljettamiselle kaupallisessa käytössä olevilla ajoneuvoilla, ei ole sopusoinnussa vapaan kilpailun sääntöjen kanssa, ja ne on tästä syystä heti kumottava.
   Lisäksi komissio katsoo, että lailla nro 3054/2002 annetaan Kreikan hallitukselle valta valvoa liikenteessä olevien yksityisten tankkiautojen määrää ja että tästä syystä kyseessä oleva säännös on sijoittautumisen vapauden (SEUT 49 artikla) vastainen, koska se kuuluu sellaisen Kreikan lainsäännösten kokonaisuuteen, jolla pyritään paitsi pitämään öljystä jalostettujen tuotteiden kuljettaminen suljettuna ammattina myös säilyttämään kunkin kyseisillä markkinoilla toimivan yrityksen markkinaosuus ennallaan. Öljyjalosteita myyvien yritysten tankkiautojen määrästä päättäminen hallinnollisesti ei ole välttämätöntä näiden yritysten markkinaolosuhteisiin sopeuttamisen kannalta eikä se ole perusteltua yleisen (liikenne-) turvallisuuden ja kansanterveyden vuoksi.
   Komissio katsoo, että Kreikan tasavalta ei ole toimittanut riittäviä selvityksiä ja näyttöä, joiden vuoksi edellä mainittuja rajoituksia voitaisiin pitää perusteltuina, joten lain nro 383/1976 4 §, lain nro 3054/2002 6 ja 7 § ja kyseessä olevia lakeja koskevat ministeriön asetukset sekä se, että kaupalliseen käyttöön tarkoitetuilla ajoneuvoilla suoritettaviin kuljetuspalveluihin sovelletaan kiinteää tariffia (tiettyyn raja-arvoon saakka), ovat ristiriidassa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 49 artiklan (aikaisemmin EY 43 artikla) kanssa.


title: Juana de la Cruz Elena Vela Palacioksen 14.11.1996 talous- ja sosiaalikomiteaa vastaan nostama kanne (Asia T-183/96)

text:
N:o C 54/22                                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         22.2.97
Eridania SpA:n ym. 8.11.1996 Euroopan unionin neuvos                korkeamman minimihinnan kuin muulla kuin alijäämäalu
                   toa vastaan nostama kanne                         eella toimiva tuottaja . Tämän järjestelmän alkuperäinen
                         (Asia T-l 78/96                             tavoite on sallia, kattamalla välttämättömät ylimääräiset
                                                                     kuljetuskustannukset, että ylituotantomaiden tuottajat toi
                           ( 97/C 54/36                              mittavat sokeria alijäämämaihin .
                   (Oikeudenkäyntikieli: italia)                     Kantajat väittävät, ettei Italiaa voida enää pitää alijäämä
                                                                     alueena . Kantajien mukaan viimeisten yhdeksän markki
Eridania SpA, kotipaikka Genova ( Italia ), ja ISI ( Industria       nointivuoden aikana tuotanto on ylittänyt kulutuksen vii
Saccarifera Italiana Agroindustriale SpA ), kotipaikka Pa           tenä vuotena yhdeksästä ja keskimääräinen tuotanto ja
dova ( Italia ), jotka kuuluvat Eridania-konserniin , Sadam          keskimääräinen kulutus markkinointivuotta kohti on täy
Zuccherifici Divisione della SECI ( Societä Esercizi Com            sin tasapainotettu . Toisaalta viimeisten kolmen markki
merciali Industriali SpA), kotipaikka Bologna ( Italia ), Sa        nointivuoden aikana keskimääräinen tuotanto on ylittänyt
dam Castiglionese SpA, kotipaikka Bologna ( Italia ) ja Sa          keskimääräisen      kulutuksen     noin    30 000 tonnilla . Kun
dam Abruzzo SpA, kotipaikka Bologna ( Italia ), jotka                tämä tilanne otetaan huomioon , se, että Italiaan sovelle
kuuluvat Sadam Zuccherifici-konserniin, Zuccherificio del            taan alueellistettuja hintoja , tarkoittaa kantajien mukaan ,
Mölise SpA, kotipaikka Termoli ( Italia ), ja SFIR ( Societä         että järjestelmä menettää alkuperäisen tarkoituksensa ja
Fondiaria Industriale Romagnola SpA ), kotipaikka Cesena             juurikkaan kasvattajat saavat aiheettoman ja perusteetto
( Italia ), ovat nostaneet Euroopan yhteisöjen ensimmäisen           man edun , jonka kustannuksista vastaavat täysin ja yksin
oikeusasteen tuomioistuimessa 8.11.1996 kanteen Euroo               omaan italialaiset sokerintuottajat.
pan unionin neuvostoa vastaan . Kantajien edustajina ovat
solicitor Bernard O'Connor, High Court of Ireland, sekä              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
asianajajat Ivano Vigliotti ja Paolo Crocetta , Genova , ja          asiassa T-l 68/95 , Eridania ym ., esitettyjä . Kantajat väittä
prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto Arsene              vät erityisesti, että riidanalainen asetus on lainvastainen ,
Kronshagen, 12 boulevard de la Foire .                               koska se on annettu liian myöhään , koska siitä puuttuvat
                                                                     perustelut, koska Italia on luokiteltu siinä mielivaltaisesti
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois           alijäämäalueeksi ja koska siihen liittyy harkintavallan vää
tuin                                                                 rinkäyttöä .
— toteaa , että kanne tutkitaan;                                     Kantajat vetoavat siihen , ettei asetuksen ( ETY ) N:o 1785/
                                                                     81 edellä mainittuja säännöksiä voida soveltaa , vain siinä
                                                                     tapauksessa, että edellä esitetyt perusteet eivät sellaisenaan
— mitätöi tai kumoaa EY:n perustamissopimuksen 173 ja                riittäisi perusteluiksi riidanalaisen asetuksen kumoamiselle
      174 artiklan nojalla 30.7.1996 annetun asetuksen ( EY )
                                                                     ja erityisesti siinä tapauksessa , että Italian katsottaisiin yhä
      N:o 1580/96 kantajia koskevilta osin tai vaihtoehtoi
                                                                     olevan alijäämäalue .
      sesti mitätöi tai kumoaa koko kyseisen asetuksen, eri
      tyisesti 1 artiklan f kohdan ;
— toteaa EY:n perustamissopimuksen 184 artiklan nojal
      la, ettei 30.6.1981 annettua asetusta ( ETY ) N:o 1785/
      81 samoin kuin asetukseen tehtyjä muutoksia ja erityi         Juana de la Cruz Elena Vela Palacioksen 14.11.1996 ta
      sesti asetuksen 3 artiklan 1 ja 5 kohtaa ja 6 artiklan 2              lous- ja sosiaalikomiteaa vastaan nostama kanne
      kohtaa voida soveltaa kantajiin;
                                                                                ( Asia T-l 83 /96 )
— velvoittaa EY:n perustamissopimuksen 178 artiklan ja                                           ( 97/C 54/37 )
      215 artiklan 2 kohdan nojalla neuvoston korvaamaan
      kaiken kantajille aiheutetun vahingon , mukaan luettui                         (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
      na viivästyskorot ja rahan arvon muutokset;
                                                                     Juana de la Cruz Elena Vela Palacios, Bryssel , on nostanut
                                                                      14.11.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas
 — päättää muista tarpeellisiksi katsomistaan toimenpi
                                                                      teen tuomioistuimessa kanteen talous- ja sosiaalikomiteaa
      teistä kantajille aiheutuneen vahingon arvioimiseksi;
                                                                      vastaan . Kantajan edustajana on asianajaja Guy San Bar
                                                                      tolome Sarrey, Bryssel , ja prosessiosoite 174 avenue Loui
 — velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntiku                  se, Bryssel .
      lut .
                                                                      Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 tuin
 Useat italialaiset sokeria tuottavat yhtiöt riitauttavat             — ottaa kanteen tutkittavaksi ja katsoo sen perustelluksi ;
 uuden sokerialaa koskevan järjestelmän siltä osin kuin sii
 nä säädetään, että Italiaa pidetään yhä alijäämämaana, sa           — kumoaa pääsihteerin päätöksen nro 27/96A : lopullinen
 moin kuin tähän järjestelmään liittyvän alueellistettuja                  päätös kurinpitomenettelystä nro 1 /1995 , joka koski
  hintoja koskevan järjestelmän markkinointivuodelle 1996/                 arvioijalle lähetetyn , 10.1.1995 päivätyn kirjeen sisäl
  1997. Kantajat muistuttavat tämän osalta , että kyseisillä               töä, ja erityisesti kumoaa kurinpitoseuraamuksena to
  alijäämäalueilla eli alueilla, joilla tuotanto on kulutusta              teutetun palkkatason alentamisen ( tasolle 3 ) sekä päät
  vähäisempää, sokerin tuottaja maksaa sokerijuurikkaasta                  tää palkasta pidätettyjen osien palauttamisesta ;
 ---pagebreak--- 22.2.97              LJI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 54/23
— velvoittaa talous- ja sosiaalikomitean korvaamaan Vela           Eric Bandan 18.11.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota
      Palaciokselle seuraavat kulut:                                                   vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-l 84/96 )
      — saamatta jääneen palkan ja tosiasiallisesti saadun                                   ( 97/C 54/38 )
          palkan ero siitä alkaen, kun kurinpitoseuraamus
          pantiin täytäntöön eli 29.2.1996 alkaen siihen
          ajankohtaan saakka , kunnes ensimmäisen oikeus                           (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
          asteen tuomioistuin on antanut ratkaisunsa esillä
          olevassa asiassa ;                                       Eric Banda , kotipaikka Malawi , on nostanut 18.11.1996
                                                                   kanteen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                   tuomioistuimessa Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
      — 8 prosentin viivästyskorko edellä mainitun kohdan
                                                                   Kantajan edustajana on asianajaja Marc-Albert Lucas, Lie
          mukaiselle ajanjaksolle;
                                                                   ge , ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Eve
                                                                   lyne Korn , 21 rue de Nassau .
      — oikeudenkäyntikulut esillä olevasta menettelystä .
                                                                   Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                   tuin
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                   — kumoaa Euroopan yhteisöjen komission päätöksen
Kantajan nostama kanne kohdistuu palkkatason alenta                    N:o R532/95 , jolla komissio kumosi maantieteellisellä
mista koskevan kurinpitoseuraamuksen kumoamiseen , ja                   alueella N:o 11 12.12.1994 pidetyt paikallisten toi
hän vaatii lisäksi pidätetyn palkan palauttamista ja kaik              menhaltijoiden alueellisen kokouksen vaalit ja päätti
kien muiden sellaisten taloudellisten seurausten korvaamis             järjestää ne uudelleen;
ta , jotka ovat aiheutuneet mainitusta kurinpitoseuraamuk
sesta hänen palkalleen . Kurinpitoseuraamukseen johtanut           — kumoaa 8.3.1990 annetut komission ohjeet, joiden ot
menettely pantiin vireille kantajan sen kirjallisen vastauk            sikkona on yhteisön ulkopuolisen henkilöstön edustus
sen seurauksena, joka koski hänen arviointikertomuk                    ta koskeva väliaikainen järjestelmä ja jotka on julkais
seensa sisältynyttä huomautusta , jonka mukaan kantajan                 tu 30.3.1990 hallinnollisessa tiedotteessa ;
katsottiin olevan virkavapaalla ja poissa työpaikaltaan .
Kantaja esitti mainitussa vastauksessaan muutamia teräviä
henkilökohtaisia huomautuksia arvioijansa osalta ja pyysi          — kumoaa alueelliset vaalit, jotka on pidetty kanteen
samalla toisen arvioijan väliintuloa .                                  kohteena olevan päätöksen täytäntöönpanemiseksi ja
                                                                        kanteen kohteena olevien ohjeiden perusteella maantie
                                                                        teellisen alueen N:o 11 paikallisten toimenhaltijoiden
Kantaja vetoaa väitteidensä tueksi ensiksi olennaisten me              alueellisessa kokouksessa 4 .— 15.11.1996 ;
nettelymääräysten rikkomiseen hallinnollisessa menette
lyssä , koska kantajaa ei ole kuultu henkilöstösääntöjen 87        — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
artiklan 27 kohdan mukaisesti ennen kurinpitomenettelyn                 lut .
aloittamista .
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Toiseksi kantaja vetoaa nimittävän viranomaisen tekemään
henkilöstösääntöjen 12 ja 21 artiklan virheelliseen tulkin        Vastaajana oleva toimielin on kumonnut riidanalaisella
taan ja harkintavallan väärinkäyttöön . Kantaja esittää täl       päätöksellään yhteisön ulkopuolisen henkilöstön maantie
tä osin , että henkilökohtaisen kirjeen lähettäminen ei mer       teellisellä alueella N:o 11 pidetyt vaalit ja siis kantajana
kitse " julkista mielipiteen ilmaisua ". Ei voida myöskään         olevan komission Malavvin edustuston paikallisen toimen
katsoa, että kantaja olisi rikkonut mitenkään asemaansa            haltijan vaalin; komissio totesi, että paikallisen edustajan
liittyvää luottamusta . Joka tapauksessa kantaja katsoo,           vaalit pidettäisiin paikallisten toimenhaltijoiden alueellisen
että hänen kirjeessä esittämänsä mielipiteet kuuluvat sa          kokouksen osalta uudelleen koko kyseisellä alueella, jottei
nanvapautta koskevan perusoikeuden piiriin .                       muiden edustustojen vaalitulosten julkaisemisella vaikutet
                                                                   taisi vaaleihin, jotka pidetään uudelleen vain kolmessa rii
                                                                   danalaisessa edustustossa ( Mosambik, Namibia ja Sam
Sen lisäksi kantaja katsoo, että Euroopan virkamiesoikeu          bia ). Näillä kolmella alueella on tapahtunut virheitä ,
den yleisiä periaatteita , kuten hyvän ja asianmukaisen hal       koska niissä on käytetty epätäydellisiä äänestyslippuja,
linnon periaatetta sekä periaatetta yksikön edusta , on lou       joissa ei ollut kantajan nimeä .
kattu .
                                                                   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi ensinnäkin siihen, ettei
Jos todetaan, että kantaja on rikkonut henkilöstösääntöjä          ole tapahtunut virheellisyyksiä , joiden perusteella äänestys
ja että kurinpitoseuraamus on siten säännönmukainen ,              tulos alueellisissa vaaleissa, jotka on pidetty Mosambi
 kantaja vetoaa toissijaisesti suhteellisuusperiaatteen louk      kissa , Namibiassa ja Sambiassa samoin kuin muissa maan
 kaamiseen kurinpitoseuraamukseen johtaneen menettelyn             tieteellisen alueen N:o 11 edustustoissa, olisi väärä .
 ja kurinpitoseuraamuksen välillä .                                 Kantaja väittää lisäksi , että kanteen kohteena olevalla pää
                                                                    töksellä rikotaan henkilöstösääntöjen liitteessä II olevan 1
                                                                    artiklan viidettä alakohtaa ja loukataan suhteellisuusperi
                                                                    aatetta .


title: Asia T-316/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 22.1.2009 — Commercy v. SMHV — easyGroup IP Licensing (easyHotel) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki easyHotel — Aikaisempi kansallinen sanamerkki EASYHOTEL — Suhteellinen hylkäysperuste — Tavarat ja palvelut eivät ole samankaltaisia — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 52 artiklan 1 kohdan a alakohta — Maksuton oikeudenkäynti — Kaupallisen yhtiön konkurssipesän pesänhoitajan tekemä hakemus — Työjärjestyksen 94 artiklan 2 kohta)

text:
               7.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/23

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 22.1.2009 — Commercy v. SMHV — easyGroup IP Licensing (easyHotel)
   (Asia T-316/07) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki easyHotel - Aikaisempi kansallinen sanamerkki EASYHOTEL - Suhteellinen hylkäysperuste - Tavarat ja palvelut eivät ole samankaltaisia - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 52 artiklan 1 kohdan a alakohta - Maksuton oikeudenkäynti - Kaupallisen yhtiön konkurssipesän pesänhoitajan tekemä hakemus - Työjärjestyksen 94 artiklan 2 kohta)
   (2009/C 55/42)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Commercy AG (Weimar, Saksa) (edustajat: aluksi asianajaja F. Jaschke, sittemmin asianajajat S. Grosse ja I. Müller)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: S. Schäffner)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: easyGroup IP Licensing Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (asiamiehet: asianajajat T. Koerl ja S. Möbus)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 19.6.2007 tekemästä ratkaisusta (asia R 1295/2006-2), joka liittyi Commercy AG:n ja easyGroup IP Licensing Ltd:n väliseen mitättömyysmenettelyyn
   Tuomiolauselma

               1)

               Maksutonta oikeudenkäyntiä koskeva hakemus hylätään.

               2)

               Kanne hylätään.

               3)

               Commercy AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 235, 6.10.2007.


title: Asia C-372/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Noord-Holland (Alankomaat) on esittänyt 19.6.2017 – Vision Research Europe BV v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond

text:
               11.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Noord-Holland (Alankomaat) on esittänyt 19.6.2017 – Vision Research Europe BV v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond
   (Asia C-372/17)
   (2017/C 300/21)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank Noord-Holland

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Vision Research Europe BV

      Vastaaja: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön 4.2.2014 annettu Euroopan komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 113/2014 (1) pätevä, mikäli rechtbankin väliaikainen ratkaisu, jonka mukaan alanimikettä 8525 80 30 on tulkittava siten, että edellä 2 ja 12 kohdassa kuvatun kaltainen kamera, jossa on haihtuva muisti, jonka seurauksena otetut kuvat poistuvat, kun otetaan uusia kuvia tai kun kamera suljetaan, voidaan luokitella kyseiseen alanimikkeeseen, on asianmukainen?

      (1)  EUVL 2014, L 38, s. 20.