title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 14 päivänä joulukuuta 2000 asiassa C-446/98 (Supremo Tribunal Administrativon esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Fazenda Pública vastaan Câmara Municipal do Porto (Verotus – Kuudes arvonlisäverodirektiivi – Verovelvolliset – Julkisoikeudelliset yhteisöt – Alueiden vuokraaminen kulkuneuvojen paikoitusta varten)

text:
C 134/2                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              5.5.2001
yhteisöjen komissio (asiamiehenään F.P. Ruggeri Laderchi),                1)    Julkisoikeudellisen yhteisön vuokratessa kulkuneuvojen paikoi-
jossa kantaja vaatii ensisijaisesti oliiviöljyn kaupan pitämistä                tukseen tarkoitettuja alueita se harjoittaa toimintaa viranomai-
koskevista vaatimuksista 22 päivänä joulukuuta 1998 annetun                     sen ominaisuudessa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädän-
komission asetuksen (EY) N:o 2815/98 (EYVL L 349, s. 56)                        nön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä:
kumoamista tai toissijaisesti edellä mainitun asetuksen 1 artik-                yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta
lan, 2 artiklan 1 kohdan ja 2 artiklan 2 kohdan kolmannen                       1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY
alakohdan sekä 3 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan ja                       4 artiklan 5 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuin
3 artikklan 3 kohdan kumoamista, yhteisöjen tuomioistuin                        tavoin, jos tätä toimintaa harjoitetaan julkisoikeudellisia yhtei-
(viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja                   söjä koskevan sääntelyn puitteissa. Näin on silloin, kun
A. La Pergola sekä tuomarit M. Wathelet, D.A.O. Edward,                         toiminnan harjoittaminen sisältää julkisen vallan käyttämistä.
P. Jann (esittelevä tuomari) ja L. Sevón, julkisasiamies: S. Alber,
kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on 14.12.2000 anta-
nut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                            2)    Direktiivin 77/388/ETY 4 artiklan 5 kohdan kolmatta
                                                                                alakohtaa on tulkittava siten, että julkisoikeudellisia yhteisöjä
1)    Kanne hylätään.                                                           ei ole välttämättä pidettävä verovelvollisina niiden harjoittamien
                                                                                sellaisten toimintojen osalta, joiden merkitys ei ole vähäinen.
2)    Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.            Vain tilanteissa, joissa nämä yhteisöt harjoittavat sellaista
                                                                                toimintaa tai suorittavat sellaisia liiketoimia, jotka on lueteltu
(1) EYVL C 188, 3.7.1999.                                                       kuudennen direktiivin liitteessä D, tämän toiminnan tai liiketoi-
                                                                                men vähäisyyttä koskeva arviointiperuste voidaan, jos kansalli-
                                                                                sessa oikeudessa on käytetty direktiivin 77/388/ETY 4 artiklan
                                                                                5 kohdan kolmannessa alakohdassa säädettyä mahdollisuutta,
                                                                                ottaa huomioon näiden yhteisöjen vapauttamiseksi arvonlisäve-
                                                                                rovelvollisuudesta silloin kun toiminta on merkitykseltään
                                                                                vähäistä.
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                            (viides jaosto)                               3)    Kansallisessa laissa voidaan antaa valtiovarainministerille oi-
                                                                                keus määritellä yhtäältä, mikä on sellaista direktiivin
                   14 päivänä joulukuuta 2000                                   77/388/ETY 4 artiklan 5 kohdan toisessa alakohdassa tarkoi-
                                                                                tettua toimintaa, joka voi aiheuttaa huomattavaa kilpailun
asiassa C-446/98 (Supremo Tribunal Administrativon esit-                        vääristymistä, ja toisaalta määritellä tämän direktiivin 4 artik-
tämä ennakkoratkaisupyyntö), Fazenda Pública vastaan                           lan 5 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti, milloin
                  Câmara Municipal do Porto (1)                                 harjoitettu toiminta on merkitykseltään vähäistä, edellyttäen
                                                                                että ministerin soveltamista koskevat päätökset voidaan saattaa
(Verotus – Kuudes arvonlisäverodirektiivi – Verovelvolliset –                   kansallisten tuomioistuinten kontrolloitaviksi.
Julkisoikeudelliset yhteisöt – Alueiden vuokraaminen kulku-
                   neuvojen paikoitusta varten)                           4)    Direktiivin 77/388/ETY 4 artiklan 5 kohdan neljättä alakoh-
                                                                                taa on tulkittava siten, että se, että direktiivin 13 artiklan
                          (2001/C 134/03)                                       B kohdan b alakohdasta johtuu, että alueiden vuokraaminen
                                                                                kulkuneuvojen paikoitusta varten ei ole verosta vapaata, ei
                   (Oikeudenkäyntikieli: portugali)                             estä jättämästä tätä toimintaa harjoittavia julkisoikeudellisia
                                                                                yhteisöjä arvonlisäverovelvollisuuden ulkopuolelle tämän toi-
                                                                                minnan osalta silloin, kun tämän säännöksen ensimmäisessä
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                ja toisessa alakohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät.
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-446/98, jonka Supremo Tribunal Administrativo                   5)    Kansallisella tuomioistuimella on mahdollisuus ja joissakin
(Portugali) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artik-                   tapauksissa velvollisuus myös omasta aloitteestaan esittää
lan (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomiois-               yhteisöjen tuomioistuimelle direktiivin 77/388/ETY tulkintaa
tuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomiois-                  koskeva kysymys, jos se katsoo, että yhteisöjen tuomioistuimen
tuimessa vireillä olevassa asiassa Fazenda Pública vastaan                     päätös on tarpeen, jotta se voi antaa päätöksensä, ja kun se on
Câmara Municipal do Porto, Ministério Públicon osallistuessa                   esittänyt tämän kysymyksen, yhteisöjen tuomioistuimen antama
asian käsittelyyn, ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden liikevaihto-                ratkaisu sitoo sitä, kun se antaa lopullisen päätöksensä käsitel-
verolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonli-                      tävänään olevassa asiassa.
säverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste –
17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston
direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1; jäljempänä kuudes
direktiivi) 4 artiklan 5 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomiois-         (1) EYVL C 33, 6.2.1999.
tuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-
johtaja A.M. La Pergola (esittelevä tuomari) sekä tuomarit
D.A.O. Edward ja P. Jann, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja:
hallintovirkamies L. Hewlett, on 14.12.2000 antanut tuomion,
jonka tuomiolauselma on seuraava:


title: Asia T-126/17: Kanne 27.2.2017 – Consorzio IB Innovation v. komissio

text:
               18.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 121/47

         Kanne 27.2.2017 – Consorzio IB Innovation v. komissio
   (Asia T-126/17)
   (2017/C 121/68)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Consorzio IB Innovation (Bentivoglio, Italia) (edustajat: asianajajat A. Masutti ja P. Manzini)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että tilintarkastajan kertomuksen hyväksyessään komissio tulkitsi ja sovelsi GA CONTAINia ja GA ICARGOa virheellisesti kaikkiin kanteessa korostettuihin seikkoihin liittyen

               —

               toteamaan tämän seurauksena, että kantaja tulkitsi GA CONTAINia ja GA ICARGOa asianmukaisella tavalla

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tämä kanne liittyy asiaan T-84/17, Consorzio IB Innovation v. komissio, liittyviin kysymyksiin. Kyseisen asian kanne koski Euroopan komission tutkimuksen ja innovoinnin pääosaston 30.11.2016 tekemää päätöstä (ARES 2016 – 6711369), jossa tämä viimeksi mainittu katsoi, että IBI on velvollinen palauttamaan 294 925,43 euroa sopimukseen nro 261679 CONTAIN liittyen ja 155 482,91 euroa sopimukseen nro 288383-ICARGO liittyen.
   Kantaja asettaa kyseenalaiseksi komission kyseessä olevista sopimuksista tekemän tulkinnan.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan käsitteitä ”edunsaaja” ja ”kolmas osapuoli” on tulkittu tavalla, joka on sekä virheellinen että ristiriidassa Grant Agreementin (GA) ja General Agreementin liitteessä II olevien General Conditionsien (GC) kanssa.

                           —

                           Kantaja väittää tältä osin, että yhteenliittymä ei ole yksi yksikkö vaan pikemminkin yritysten ryhmä tai ”kollektiivinen yksikkö” ja että GA:ssa ja niiden liitteessä II olevassa GC:ssa ei vahvisteta, että yritys, joka on osa yhteenliittymää, on kolmas osapuoli GA:n edunsaajaan nähden mikäli kahdella henkilöllä on eri oikeushenkilöllisyys.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu väitteeseen, jonka mukaan tilintarkastaja ja komissio rikkoivat GA CONTAINin 9 artiklaa ja GA ICARGOn 9 artiklaa näihin sopimuksiin sovellettavan lainsäädännön osalta ja sopimussuhteen ulkopuolisten sellaisten sääntöjen soveltamisen osalta, jotka eivät ole oikeudellisesti sitovia.

                           —

                           Kantaja väittää tältä osin, että tilintarkastajan kertomus, jonka komissio on hyväksynyt, perustuu GA:n tulkinnalle, jolle ei ole perustetta sopimusten tekstissä ja sopimuksiin sovellettavissa oikeudellisissa säännöissä. Päinvastoin se perustuu vain komission yksiköiden valmistelemaan ”ohjeistavaan käsikirjaan”. Tämä yksipuolisesti laadittu asiakirja ei kantajan mukaan voi olla etusijalla asianosaisten välillä sovittuihin sääntöihin nähden.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu GA CONTAINin ja GA ICARGOn II.15.2.c artiklan virheelliseen tulkintaan ja soveltamiseen.

                           —

                           Kantaja väittää tältä osin, että tiettyjä etätyössä olleita IBI:n sisäisiä neuvonantajia koskevia välillisiä kustannuksia koskevien tilien raportointien järjestelmää ei voida pitää asianmukaisena.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka koskee väitettä, jonka mukaan vaatimus sellaisten sopimusten tarkastamisesta, jotka eivät kuulu tarkastuksen piiriin, ei perustu yhteenkään sopimuslausekkeeseen

                           —

                           Kantaja väittää tältä osin, ettei ole lainkaan selvää, minkä GA CONTAINin ja GA ICARGOn sopimuslausekkeen nojalla, kaikki niiden liitteet mukaan lukien, komissiolla on oikeus vaatia IBI:ltä täsmällistä ja yksityiskohtaista tarkastusta kaikista sopimuksista, joihin IBI väitetysti osallistui seitsemännen puiteohjelman yhteydessä. Olettaessaan, että tarkastuksen yhteydessä todetut virheet ovat systemaattisia, komissio nimittäin vaatii, että IBI ilmoittaa, onko luettelo täydellinen ja täydentää sitä tarvittaessa puuttuvilla hankkeilla ja tarkistaa, onko siihen liittyvissä tilinpäätösraporteissa tällaisia systemaattisia virheitä.


title: Asia F-56/10: Kanne 9.7.2010 — Hecq v. komissio

text:
               11.9.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 246/43

         Kanne 9.7.2010 — Hecq v. komissio
   (Asia F-56/10)
   ()
   2010/C 246/77
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: André Hecq (Chaumont-Gistoux, Belgia) (edustaja: asianajaja L. Vogel)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Komission tekemän sen päätöksen kumoaminen, jolla se kieltäytyi korvaamasta täysimääräisesti tiettyjä sairauskuluja ja lääkärinpalkkioita.

      Vaatimukset

               —

               sairaskassan Brysselin maksutoimiston 20.10.2009 laskelman N:o 171 muodossa tekemä päätös, jolla kieltäydyttiin korvaamasta täysimääräisesti kantajalle neljä käyntiä yleislääkärin vastaanotolla 17.2, 2.4, 23.4 ja 11.5.2009; kaksi käyntiä erikoislääkärin vastaanotolla 6.4 ja 15.6.2009 ja kaksi psykiatri Vandenborren määräämää lääkeostosta 22.6 ja 22.9.2009, on kumottava

               —

               siltä osin kuin välttämätöntä, on kumottava nimittävän viranomaisen 13.4.2010 tekemä päätös siltä osin kuin sillä hylättiin kantajan 20.1.2010 tekemä valitus edellä mainitusta, 20.10.2009 tehdystä päätöksestä

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-507/14: Kanne 1.7.2014 – Vidmar ym. v. Euroopan unioni

text:
               8.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 303/46

         Kanne 1.7.2014 – Vidmar ym. v. Euroopan unioni
   (Asia T-507/14)
   2014/C 303/54
   Oikeudenkäyntikieli: kroaatti

      Asianosaiset

      Kantajat: Vedran Vidmar (Zagreb, Kroatia), Saša Čaldarević (Zagreb), Irena Glogovšek (Zagreb), Gordana Grancarić (Zagreb), Martina Grgec (Zagreb), Ines Grubišić (Vranjic, Kroatia), Sunčica Horvat Peris (Karlovac, Kroatia), Zlatko Ilak (Samobor, Kroatia), Mirjana Jelavić (Virovitica, Kroatia), Romuald Kantoci (Pregrada, Kroatia), Svjetlana Klobučar (Zagreb), Ivan Kobaš (Županja, Kroatia), Zlatko Kovačić (Sesvete, Kroatia), Tihana Kušeta Šerić (Split, Kroatia), Damir Lemaić (Zagreb), Željko Ljubičić (Solin, Kroatia), Gordana Mahovac (Nova Gradiška, Kroatia), Martina Majcen (Krapina, Kroatia), Višnja Merdžo (Rijeka, Kroatia), Tomislav Perić (Zagreb), Darko Radić (Zagreb), Damjan Saridžić (Zagreb) ja Darko Graf (Zagreb) (edustaja: asianajaja D. Graf)

      Vastaaja: Euroopan unioni

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               velvoittamaan välitoimella Euroopan unionin korvaamaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 340 artiklan toisen kohdan mukaisesti korvaamaan koko varallisuusvahingon, joka kantajille on aiheutunut ajanjaksona, joka on alkanut 1.1.2012 ja joka päättyy silloin, kun kantajat liittymisasiakirjan 36 artiklan 1 kohdan ja liitteessä VII olevan 1 kohdan – jotka oikeudellisesti sitovat kaikkia 28 maata, jotka 9.12.2011 allekirjoittivat Kroatian tasavallan ja Euroopan unionin välisen liittymisasiakirjan, ja Euroopan komissiota – mukaisesti aloittavat toimintansa Kroatian julkisina ulosottomiehinä. Vahinko on aiheutunut siitä, ettei Euroopan komissio ole käyttänyt valvontavaltaansa (monitoring), joka sille on annettu liittymisasiakirjan 36 artiklan 1 ja 2 kohdassa, jotta komissio valvoisi, että Kroatian tasavalta täyttää sitoumuksensa varmistaa, että Kroatian julkiset ulosottomiehet voivat aloittaa toimintansa 1.1.2012. Sitoumus annettiin Kroatian tasavallan liittymistä Euroopan unioniin koskevissa neuvotteluissa luvun 23 – Oikeuslaitos ja perusoikeudet yhteydessä ja se ilmaistiin liittymisasiakirjan liitteessä VII olevassa 1 kohdassa ”Kroatian tasavallan liittymisneuvottelujen yhteydessä antamat erityiset sitoumukset”, jossa määrätään seuraavaa: ”1. Edelleen varmistaa – – oikeusuudistusta koskevan strategian ja siihen liittyvän toimintasuunnitelman tehokkaan täytäntöönpanon”

               —

               lykkäämään asian käsittelyä sen varallisuusvahingon suuruudesta, jonka kantajat vaativat Euroopan unionia korvaamaan ensimmäisen kanteen osalta, siihen saakka, kunnes näiden vaatimusten ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettu välipäätös on tullut lainvoimaiseksi

               —

               kun näiden vaatimusten ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettu välipäätös on tullut lainvoimaiseksi ja kun kantajien korvattavaksi vaatimaa varallisuusvahinkoa koskeva käsittely ja tutkinta ovat päättyneet, velvoittamaan Euroopan unionin korvaamaan varallisuusvahingon, joka kullekin kantajalle on aiheutunut näiden vaatimusten ensimmäisessä luetelmakohdassa kuvaillusta komission lainvastaisesta laiminlyönnistä, eli todellisen vahingon (damnum emergens) kokonaismäärän ja saamatta jääneen voiton (lucrum cessans) kokonaismäärän ajanjaksolta, joka on alkanut 1.1.2012 ja joka päättyy silloin, kun yleinen tuomioistuin esittää kysymyksensä Kroatian tasavallan valtiovarain- ja oikeusministeriöille. Kantajat esittävät tältä osin korvattavaksi määräksi 6 00  000 euroa kalenterivuotta ja kantajaa kohden, lisättyinä 12 prosentin suuruisine vuosittaisine viivästyskorkoineen, jotka lasketaan seuraavasti:

                           —

                           1.1.2012 alkaen todellisen vahingon kokonaismäärän korvaamiseen saakka

                           —

                           1.1.2013 alkaen kantajien vuoden 2012 osalta saamatta jääneen voiton korvaamiseen saakka

                           —

                           1.1.2014 alkaen kantajien vuoden 2013 osalta saamatta jääneen voiton korvaamiseen saakka

                           —

                           1.1.2015 alkaen kantajien vuoden 2014 osalta saamatta jääneen voiton korvaamiseen saakka

               —

               kun näiden vaatimusten ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettu välipäätös on tullut lainvoimaiseksi ja kun asiassa korvattavaksi vaadittua määrää koskeva käsittely ja riittävien todisteiden kerääminen on päättynyt, velvoittamaan Euroopan unionin korvaamaan kunkin kantajan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoavat kanneperusteisiin, jotka ovat olennaisilta osin samanlaiset kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-109/14, Skugor ym. vastaan Euroopan unioni. (1)

      (1)  EUVL C 142, s. 38.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO 8 päivänä heinäkuuta 1998, asiassa T-232/95, Committee of European Copier Manufacturers (Cecom) vastaan Euroopan unionin neuvosto (Tavallista paperia käyttävien valokopiolaitteiden polkumyyntitulli - Uudelleentarkastelu - Polkumyyntitullin soveltamisaika - Ilmeinen arviointivirhe)

text:
5.9.98                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   C 278/35
                                        ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                          misto Ernest Arendt, 8Ð10 rue Mathias Hardt, jota tukee
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                               FeÂdeÂration europeÂenne de la santeÂ animale (Fedesa), edus-
                 8 päivänä heinäkuuta 1998,                       tajanaan asianajaja Alexandre Vandencasteele, Bryssel,
                                                                  prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Ernest
asiassa T-232/95, Committee of European Copier Manu-              Arendt, 8Ð10 rue Mathias Hardt vastaan Euroopan yhtei-
 facturers (Cecom) vastaan Euroopan unionin neuvosto (1)          söjen komissio (asiamiehinään Richard Wainwright ja Fer-
(Tavallista paperia käyttävien valokopiolaitteiden polku-         nando Castillo de la Torre ja sitten ainoastaan Wainw-
myyntitulli Ð Uudelleentarkastelu Ð Polkumyyntitullin             right), jossa kantaja vaatii yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
          soveltamisaika Ð Ilmeinen arviointivirhe)               asteen tuomioistuinta kumoamaan komission 22.5.1996
                                                                  tekemän päätöksen, jossa se hylkäsi kantajan hakemuksen
                        (98/C 278/77)
                                                                  somidoboven, joka on naudan somatotropiinin rekombi-
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                     nantti (BST), sisällyttämisestä yhteisön menettelystä eläin-
                                                                  lääkejäämien enimmäismäärien vahvistamiseksi eläinperäi-
Asiassa T-232/95, Committee of European Copier Manu-              sissä elintarvikkeissa 26 päivänä kesäkuuta 1990 annetun
facturers (Cecom), kotipaikka Köln (Saksa), edustajinaan          neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2377/90 (EYVL L 224,
asianajajat Dietrich Ehle ja Volker Schiller, Köln, prosessi-     18.8.1990, s. 1) liitteessä II olevaan luetteloon, yhteisöjen
osoite Luxemburgissa asianajotoimisto Marc Lucius, 6 rue          ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto),
Michel Welter, vastaan Euroopan unionin neuvosto (asia-           toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja V. Tiili
miehinään Antonio Tanca, Hans-Jürgen Rabe ja Georg M.             sekä tuomarit C. P. BrieÈt ja A. Potocki, kirjaaja: hallinto-
Berrisch), jossa kantaja vaatii lopullisen polkumyyntitullin      virkamies A. Mair, on 25.6.1998 antanut tuomion, jonka
käyttöön ottamisesta Japanista peräisin olevien tavallista        tuomiolauselma on seuraava:
paperia käyttävien valokopiolaitteiden tuonnissa 2 päivänä
lokakuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY)                   1) Komission 22.5.1996 tekemä päätös, jossa se hylkäsi
N:o 2380/95 (EYVL L 244, s. 1) 3 artiklan toisen kohdan                kantajan hakemuksen somidoboven (naudan somato-
kumoamista, Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-                  tropiini) sisällyttämisestä yhteisön menettelystä eläin-
teen tuomioistuin (laajennettu ensimmäinen jaosto), toi-               lääkejäämien enimmäismäärien vahvistamiseksi eläin-
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja B. Vesterdorf                peräisissä elintarvikkeissa 26 päivänä kesäkuuta 1990
sekä tuomarit C. W. Bellamy ja R. M. Moura Ramos, kir-                 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2377/90 liit-
jaaja: H. Jung, on antanut 8.7.1998 tuomion, jonka tuo-                teessä II olevaan luetteloon, kumotaan.
miolauselma on seuraava:
1) Kanne hylätään.                                                2) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-
                                                                       lut väliintulijan oikeudenkäyntikulut mukaanlukien.
2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-
     lut.                                                         (1) EYVL C 318, 26.10.1996.
(1) EYVL C 64, 2.3.1996.
                                                                       YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                 8 päivänä heinäkuuta 1998,
                 25 päivänä kesäkuuta 1998,                       asiassa T-130/96, Gaetano Aquilino vastaan Euroopan
asiassa T-120/96, Lilly Industries Ltd vastaan Euroopan                                  unionin neuvosto (1)
                    yhteisöjen komissio (1)                       (Henkilöstö Ð Sairausloma Ð Henkilöstösääntöjen 59
(Asetus (ETY) N:o 2377/90 Ð Hakemus naudan somato-                artikla Ð Lääkärintodistukset Ð Epääminen Ð Toimie-
tropiinin rekombinantin (BST) sisällyttämisestä sellaisten        limen järjestämät lääkärintarkastukset Ð Henkilöstösään-
aineiden luetteloon, joille ei ole vahvistettava jäämien          töjen 60 artikla Ð Luvaton poissaolo Ð Pidätys virka-
enimmäismäärää Ð Komission hylkäävä päätös Ð                                              miehen palkasta)
                      Kumoamiskanne)                                                        (98/C 278/79)
                        (98/C 278/78)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Asiassa T-120/96, Lilly Industries Ltd, Englannin oikeuden        Asiassa T-130/96, Euroopan unionin neuvoston virkamies
mukaan perustettu yhtiö, kotipaikka Basingstoke (Yhdisty-         Gaetano Aquilino, kotipaikka Mons (Belgia), edustajanaan
nyt kuningaskunta), edustajanaan asianajaja Denis Wael-           asianajaja Nicolas LhoeÈst, Bryssel, prosessiosoite Luxem-
broeck, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-        burgissa fiduciaire Myson SARL, rue de Cessange, vastaan


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (viides jaosto), 14 päivänä heinäkuuta 1998, asiassa C-385/96 (Amtsgericht Aachenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), rikosoikeudenkäynti Hermann Josef Goerresia vastaan (Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Elintarvikkeiden merkinnät ja esillepano - Neuvoston direktiivi 79/112/ETY - Kuluttajansuoja - Kieli)

text:
C 299/4                 FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        26.9.98
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   se bruttomääräinen tulo, jonka palvelujen suorittaja
                                                                          saa tietyn ajanjakson kuluessa näistä liiketoimista.
                         (viides jaosto),
                  14 päivänä heinäkuuta 1998,                        (1) EYVL C 197, 6.7.1996.
asiassa C-172/96 (High Court of Justice, Queen's
Bench Divisionin esittämä ennakkoratkaisupyyntö),
Commissioners of Customs & Excise vastaan First
                  National Bank of Chicago (1)
(Kuudes      arvonlisäverodirektiivi Ð Soveltamisala            Ð
                   Valuuttakaupan liiketoimet)                              YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (viides jaosto),
                          (98/C 299/05)
                                                                                14 päivänä heinäkuuta 1998,
                                                                     asiassa C-385/96 (Amtsgericht Aachenin esittämä ennak-
                 (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                     koratkaisupyyntö), rikosoikeudenkäynti Hermann Josef
                                                                                Goerresia vastaan (1)
                                                                     (Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen Ð Elintar-
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan             vikkeiden merkinnät ja esillepano Ð Neuvoston direktiivi
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                         79/112/ETY Ð Kuluttajansuoja Ð Kieli)
                                                                                (98/C 299/06)
Asiassa C-172/96, jonka High Court of Justice, Queen's
Bench Division (Yhdistynyt kuningaskunta) on saattanut                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla yhteisö-
jen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä
kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa                (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
Commissioners of Customs & Excise vastaan First                          yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
National Bank of Chicago ennakkoratkaisun jäsenvaltioi-
den liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta
Ð yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen                   Asiassa C-385/96, jonka Amtsgericht Aachen (Saksa) on
määräytymisperuste Ð 17 päivänä toukokuuta 1977 anne-                saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla
tun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL                 yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen ensin
L 145, 13.6.1977, s. 1) tulkinnasta, yhteisöjen tuomiois-            mainitussa tuomioistuimessa vireillä olevassa rikosasiassa,
tuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston                 jossa vastaajana on Hermann Josef Goerres, ennakkorat-
puheenjohtaja C. Gulmann sekä tuomarit M. Wathelet,                  kaisun kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkei-
J. C. Moitinho de Almeida, P. Jann ja L. Sevón (esittelevä           den merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsen-
tuomari), julkisasiamies: C. O. Lenz, kirjaaja: johtava hal-         valtioiden lainsäädännön lähentämisestä 18 päivänä joulu-
lintovirkamies H. A. Rühl, on antanut 14.7.1998 tuomion,             kuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 79/112/ETY
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                    (EYVL 1979 L 33, 8.2.1979, s. 1) 14 artiklan tulkinnasta,
                                                                     yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-
                                                                     nossa: jaoston puheenjohtaja C. Gulmann sekä tuomarit
1) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhden-               J. C. Moitinho de Almeida, D. A. O. Edward (esittelevä
     mukaistamisesta Ð yhteinen arvonlisäverojärjestelmä:            tuomari), J.-P. Puissochet ja L. Sevón, julkisasiamies: G.
     yhdenmukainen määräytymisperuste Ð 17 päivänä                   Cosmas, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut
     toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direk-              14.7.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
     tiivin 77/388/ETY 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuina
     vastikkeellisina palvelujen suorituksina on pidettävä
                                                                     1) Kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden
     liiketoimia, joissa yksi osapuolista ostaa sovitun mää-
                                                                          merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsen-
     rän yhtä valuuttaa ja myy samalla toiselle osapuolelle
                                                                          valtioiden lainsäädännön lähentämisestä 18 päivänä
     sovitun määrän toista valuuttaa niin, että nämä mää-
                                                                          joulukuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin
     rät toimitetaan samana arvopäivänä, ja joissa osapuo-
                                                                          79/112/ETY 14 artiklaa on tulkittava siten, ettei sen
     let ovat sopineet (suullisesti, sähköisesti tai kirjallisesti)
                                                                          vastaisena ole pidettävä kansallista lainsäädäntöä,
     kyseisistä valuutoista, näiden valuuttojen ostettavista
                                                                          jossa kielivaatimusten osalta säädetään tietyn kielen
     ja myytävistä määristä, siitä, mikä osapuolista ostaa
                                                                          käyttämisestä elintarvikkeiden pakkausmerkinnöissä
     mitäkin valuuttaa, ja arvopäivästä.
                                                                          mutta jossa sallitaan vaihtoehtoisesti myös muun
                                                                          ostajien helposti ymmärtämän kielen käyttäminen.
2) Kuudennen direktiivin 77/388/ETY 11 artiklan
     A kohdan 1 alakohdan a alakohtaa on tulkittava niin,            2) Kaikki direktiivissä 79/112/ETY säädetyt pakolliset
     että sellaisten valuuttakaupan liiketoimien osalta, joille           maininnat on esitettävä elintarvikkeen pakkausmerkin-
     on ominaista se, että tietyistä yksittäisistä liiketoimista          nöissä sellaisella kielellä, jota kyseisen valtion tai alu-
     ei veloiteta kuluja tai palkkioita, veron perusteena on              een kuluttajat helposti ymmärtävät, tai muulla tavalla,
 ---pagebreak--- 26.9.98                  FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 299/5
     kuten piirroksilla, symboleilla tai piktogrammeilla.                  YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
     Loppukuluttajan tiedonsaannin ja suojan turvaami-
     seksi ei riitä, että liikkeessä asetetaan kyseisten tuottei-                            (viides jaosto),
     den myyntipaikkaan erillinen kyltty (Zusatzschild).
                                                                                14 päivänä heinäkuuta 1998,
(1) EYVL C 26, 25.1.1997.                                            asiassa C-125/97 (Arrondissementsrechtbank te Alkmaarin
                                                                     esittämä ennakkoratkaisupyyntö), A. G. R. Regeling
                                                                     vastaan Bestuur van de Bedrijfsvereniging voor de Metaal-
                                                                                nijverheid (1)
                                                                     (Sosiaalipolitiikka Ð Direktiivi 80/987/ETY Ð Palkkatur-
                                                                     vajärjestelmien maksuvelvollisuus Ð Maksamattomat
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                          saatavat)
                           (viides jaosto),
                                                                                (98/C 299/08)
                  14 päivänä heinäkuuta 1998,
asiassa C-389/96 (Bundesverwaltungsgerichtin esittämä
ennakkoratkaisupyyntö), Aher-Waggon GmbH vastaan
                 Bundesrepublik Deutschland (1)                                      (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
(Vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet Ð Ilma-alusten
melupäästöjä koskevat direktiivit Ð Ankarammat kansal-
liset rajoitukset Ð Ilma-aluksen maahantuonnin rajoitta-
                  minen Ð Ympäristönsuojelu)                            (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                           (98/C 299/07)                                 yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                     Asiassa C-125/97, jonka Arrondissementsrechtbank te
                                                                     Alkmaar (Alankomaat) on saattanut EY:n perustamissopi-
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan             muksen 177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)               käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui-
                                                                     messa vireillä olevassa asiassa A. G. R. Regeling vastaan
                                                                     Bestuur van de Bedrijfsvereniging voor de Metaalnijver-
Asiassa C-389/96, jonka Bundesverwaltungsgericht on                  heid, ennakkoratkaisun työntekijöiden suojaa työnantajan
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla             maksukyvyttömyystilanteessa koskevan jäsenvaltioiden
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä            lainsäädännön lähentämisestä 20 päivänä lokakuuta 1980
kansallisssa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa              annetun neuvoston direktiivin 80/987/ETY (EYVL L 283,
Aher-Waggon GmbH vastaan Bundesrepublik Deutschland                  20.10.1980, s. 23) 4 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuo-
ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan               mioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toi-           puheenjohtaja C. Gulmann sekä tuomarit M. Wathelet
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. Gulmann                 (esittelevä tuomari), D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet ja
sekä tuomarit M. Wathelet (esittelevä tuomari), J. C. Moi-           P. Jann, julkisasiamies: G. Cosmas, kirjaaja: hallintovirka-
tinho de Almeida, P. Jann ja L. Sevón, julkisasiamies: G.            mies L. Hewlett, on antanut 14.7.1998 tuomion, jonka
Cosmas, kirjaaja: johtava hallintovirkamies H. A. Rühl,              tuomiolauselma on seuraava:
on antanut 14.7.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on
seuraava:
Sellainen kansallinen lainsäädäntö ei ole perustamissopi-            Työntekijöiden suojaa työnantajan maksukyvyttömyysti-
muksen 30 artiklan vastainen, jonka mukaan toisessa                  lanteessa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentä-
jäsenvaltiossa aikaisemmin rekisteröityjen ilma-alusten              misestä 20 päivänä lokakuuta 1980 annetun neuvoston
ensimmäinen rekisteröinti kyseisen jäsenvaltion alueella             direktiivin (80/987/ETY) 4 artiklan 2 kohtaa on tulkittava
edellyttää sellaisten melua koskevien säännösten noudatta-           siten, että jos työntekijällä on työnantajaltaan samanaikai-
mista, jotka ovat ankarampia kuin ääntä hitaammin lentä-             sesti sekä tässä säännöksessä tarkoitettuja viitejaksoa
vien ilma-alusten melupäästöjen rajoittamisesta 20 päivänä           aiemmilta työjaksoilta olevia saatavia, että saatavia itse
joulukuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 80/51/                 viitejaksolta, työnantajan viitejakson aikana suorittamat
ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 83/206/          palkanmaksut on ensisijaisesti kohdistettava aikaisempiin
ETY, säännökset ja joiden soveltamisalaan eivät kuulu                saataviin.
sanotulla alueella ennen direktiivin täytäntöönpanoa rekis-
teröidyt ilma-alukset.
                                                                     (1) EYVL C 166, 31.5.1997.
(1) EYVL C 26, 8.2.1997.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 11 päivänä joulukuuta 1997, asiassa C-8/96 (Tribunal de grande instance de Tours'n esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Locamion SA vastaan Directeur des services fiscaux d'Indre-et-Loire (Direktiivi 69/335/ETY - Ajoneuvojen rekisteröintitodistuksista kannettava alueellinen maksu)

text:
20.2.98                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 55/5
3. Ranskan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntiku-                     YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
      luistaan.                                                                           (kuudes jaosto),
(1) EYVL C 31, 3.2.1996.                                                            11 päivänä joulukuuta 1997,
                                                                   asiassa C-8/96 (Tribunal de grande instance de Tours'n
                                                                   esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Locamion SA vastaan
                                                                         Directeur des services fiscaux d'Indre-et-Loire (1)
                                                                   (Direktiivi 69/335/ETY Ð Ajoneuvojen rekisteröintitodis-
                                                                               tuksista kannettava alueellinen maksu)
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                        (kolmas jaosto),                                                    (98/C 55/08)
                  9 päivänä joulukuuta 1997,                                        (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
asiassa C-143/96 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakko-
ratkaisupyyntö), Leonhard Knubben Speditions GmbH
                                                                      (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
              vastaan Hauptzollamt Mannheim (1)
                                                                       yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Yhteinen tullitariffi Ð Yhdistetyn nimikkeistön alanimik-
keessä 0904 20 90 tarkoitettu murskattujen paprikoiden             Asiassa C-8/96, jonka Tribunal de grande instance de
                             käsite)                               Tours (Ranska) on saattanut EY:n perustamissopimuksen
                          (98/C 55/07)                             177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-
                                                                   väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                     vireillä olevassa asiassa Locamion SA vastaan Directeur
                                                                   des services fiscaux d'Indre-et-Loire ennakkoratkaisun
                                                                   pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan          17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun neuvoston direktii-
     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)            vin 69/335/ETY (EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25) tulkin-
                                                                   nasta, sellaisena kuin tämä direktiivi on muutettuna pää-
Asiassa C-143/96, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on saat-           oman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista anne-
tanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla               tun direktiivin 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisen
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä          pääoman hankintaveron alennetun verokannan soveltamis-
kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa           alan muuttamisesta yhtiöiden tiettyjen rakennemuutosten
Leonhard Knubben Speditions GmbH vastaan Haupt-                    hyväksi 9 päivänä huhtikuuta 1973 annetulla neuvoston
zollamt Mannheim, ennakkoratkaisun tariffi- ja tilastoni-          direktiivillä 73/79/ETY (EYVL L 103, 18.4.1973, s. 13),
mikkeistä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston          pääoman hankintaveron yhteisen verokannan vahvistami-
asetuksen (ETY) N:o 2658/87, sellaisena kuin se on muu-            sesta 9 päivänä huhtikuuta 1973 annetulla neuvoston
tettuna asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttami-           direktiivillä 73/80/ETY (EYVL L 103, 18.4.1973, s. 15),
sesta 21 päivänä syyskuuta 1988 annetulla komission ase-           direktiivin 69/335/ETY 5 artiklan 2 kohdan muuttamisesta
tuksella (ETY) N:o 3174/88 (EYVL L 298, 31.10.1988,                7 päivänä marraskuuta 1974 annetulla neuvoston direktii-
s. 1) sekä asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muutta-          villä 74/553/ETY (EYVL L 303, 13.11.1974, s. 9) ja direk-
misesta 2 päivänä elokuuta 1989 annetulla komission ase-           tiivin 69/335/ETY muuttamisesta 10 päivänä kesäkuuta
tuksella (ETY) N:o 2886/89 (EYVL L 282, 2.10.1989,                 1985 annetulla neuvoston direktiivillä 85/303/ETY (EYVL
s. 1), alanimikkeen 0904 20 tulkinnasta, yhteisöjen tuo-           L 156, 15.6.1985, s. 23), yhteisöjen tuomioistuin, toimien
mioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaos-            kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja H. Ragnemalm
ton puheenjohtaja C. Gulmann sekä tuomarit J. C. Moi-              (esittelevä tuomari) sekä tuomarit G. F. Mancini, P. J. G.
tinho de Almeida (esittelevä tuomari) ja J.-P. Puissochet,         Kapteyn, J. L. Murray ja G. Hirsch, julkisasiamies: G.
julkisasiamies: A. La Pergola, kirjaaja: johtava hallintovir-      Cosmas, kirjaaja: johtava hallintovirkamies D. Louter-
kamies H. A. Rühl, on antanut 9.12.1997 tuomion, jonka             man-Hubeau, on antanut 11.12.1997 tuomion, jonka tuo-
tuomiolauselma on seuraava:                                        miolauselma on seuraava:
Tariffi- ja tilastonimikkeistä ja yhteisestä tullitariffista       Pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista
annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87, sellai-             17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun neuvoston direktii-
sena kuin se on muutettuna asetuksen (ETY) N:o 2658/87             vin 69/335/ETY, sellaisena kuin tämä direktiivi on muutet-
liitteen I muuttamisesta 21 päivänä syyskuuta 1988 anne-           tuna pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä
tulla komission asetuksella (ETY) N:o 3174/88 sekä ase-            veroista annetun direktiivin 7 artiklan 1 kohdan b ala-
tuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta 2 päi-           kohdan mukaisen pääoman hankintaveron alennetun vero-
vänä elokuuta 1989 annetulla komission asetuksella (ETY)           kannan soveltamisalan muuttamisesta yhtiöiden tiettyjen
N:o 2886/89, yhdistetyn nimikkeistön alanimikettä                  rakennemuutosten hyväksi 9 päivänä huhtikuuta 1973
0904 20 on tulkittava siten, että käsitteellä ºsonst zerklei-      annetulla neuvoston direktiivillä 73/79/ETY, pääoman
nertº (ºmuuten murskatutº) ei tarkoiteta 4Ð8 mm:n                  hankintaveron yhteisen verokannan vahvistamisesta 9 päi-
kokoisiksi paloiksi paloiteltua tuotetta.                          vänä huhtikuuta 1973 annetulla neuvoston direktiivillä
                                                                   73/80/ETY, direktiivin 69/335/ETY 5 artiklan 2 kohdan
(1) EYVL C 180, 22.6.1996.                                         muuttamisesta 7 päivänä marraskuuta 1974 annetulla neu-
                                                                   voston direktiivillä 74/553/ETY ja direktiivin 69/335/ETY
                                                                   muuttamisesta 10 päivänä kesäkuuta 1985 annetulla neu-
 ---pagebreak--- C 55/6                  FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        20.2.98
voston direktiivillä 85/303/ETY, 10 artiklaa on tulkittava                direktiiviä 69/335/ETY, sellaisena kuin se on muutet-
siten, ettei se ole esteenä ajoneuvojen rekisteröintitodistuk-            tuna pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä
sista suoritettavan alueellisen maksun kaltaisten maksujen                veroista annetun direktiivin 7 artiklan 1 kohdan
kantamiselle.                                                             b alakohdan mukaisen pääoman hankintaveron alen-
                                                                          netun verokannan soveltamisalan muuttamisesta yhti-
(1) EYVL C 64, 2.3.1996.
                                                                          öiden tiettyjen rakennemuutosten hyväksi 9 päivänä
                                                                          huhtikuuta 1973 annetulla neuvoston direktiivillä 73/
                                                                          79/ETY, pääoman hankintaveron yhteisen verokannan
                                                                          vahvistamisesta 9 päivänä huhtikuuta 1973 annetulla
                                                                          neuvoston direktiivillä 73/80/ETY, direktiivin 69/335/
                                                                          ETY 5 artiklan 2 kohdan muuttamisesta 7 päivänä
                                                                          marraskuuta 1974 annetulla neuvoston direktiivillä
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                    74/553/ETY ja direktiivin 69/335/ETY muuttamisesta
                                                                          10 päivänä kesäkuuta 1985 annetulla neuvoston direk-
                         (kuudes jaosto),                                 tiivillä 85/303/ETY, on tulkittava siten, ettei se sovellu
                 11 päivänä joulukuuta 1997,                              kiinteistön mahdolliseen arvonnousuun kohdistuvaan
                                                                          kansalliseen veroon, kun tämä arvonnousu todetaan
asiassa C-42/96 (Tribunale civile e penale di Venezian                    sijoitettaessa kyseinen kiinteä omaisuus apporttina
esittämä ennakkoratkaisupyyntö), SocietaÁ Immobiliare SIF                 pääomayhtiöön. Sen sijaan direktiivi 69/335/ETY, sel-
 SpA vastaan Amministrazione delle Finanze dello Stato (1)                laisena kuin se on muutettuna, soveltuu rekisteröinti-
                                                                          veroon, kirjaamisveroon ja kiinteistökirjaveroon.
  (Direktiivi 69/335/ETY Ð Kiinteä omaisuus apporttina)
                           (98/C 55/09)                             2. Direktiivin 69/335/ETY, sellaisena kuin se on muutet-
                                                                          tuna, 12 artiklaa on tulkittava siten, että siinä oikeute-
                  (Oikeudenkäyntikieli: italia)                           taan jäsenvaltio kyseisen direktiivin 10 artiklassa sää-
                                                                          detystä kiellosta poiketen kantamaan rekisteröintive-
                                                                          ron, kirjaamisveron ja kiinteistökirjaveron kaltaisia
                                                                          veroja, kun pääomayhtiön pääoman korottaminen
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                          toteutetaan käyttämällä apporttina kiinteää omai-
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                          suutta, edellyttäen että nämä verot eivät ole korkeam-
                                                                          pia kuin ne, joita vastaavista liiketoimista on suoritet-
Asiassa C-42/96, jonka Tribunale civile e penale di Venezia               tava kyseisiä veroja kantavassa jäsenvaltiossa.
(Italia) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artik-
lan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saa-           (1) EYVL C 108, 13.4.1996.
dakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole-
vassa asiassa SocietaÁ Immobiliare SIF SpA vastaan Ammi-
nistrazione delle Finanze dello Stato ennakkoratkaisun
pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista
17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun neuvoston direktii-
vin 69/335/ETY (EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25) tulkin-
                                                                            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
nasta, sellaisena kuin tämä direktiivi on muutettuna pää-
oman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista anne-                                    (viides jaosto),
tun direktiivin 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisen                               11 päivänä joulukuuta 1997,
pääoman hankintaveron alennetun verokannan soveltamis-
alan muuttamisesta yhtiöiden tiettyjen rakennemuutosten             asiassa C-83/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
hyväksi 9 päivänä huhtikuuta 1973 annetulla neuvoston                                    Saksan liittotasavalta (1)
direktiivillä 73/79/ETY (EYVL L 103, 18.4.1973, s. 13),
                                                                    (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen Ð Direk-
pääoman hankintaveron yhteisen verokannan vahvistami-
                                                                            tiivin 92/43/ETY täytäntöönpanon laiminlyönti)
sesta 9 päivänä huhtikuuta 1973 annetulla neuvoston
direktiivillä 73/80/ETY (EYVL L 103, 18.4.1973, s. 15),                                        (98/C 55/10)
direktiivin 69/335/ETY 5 artiklan 2 kohdan muuttamisesta
7 päivänä marraskuuta 1974 annetulla neuvoston direktii-
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
villä 74/553/ETY (EYVL L 303, 3.11.1974, s. 9) ja direk-
tiivin 69/335/ETY muuttamisesta 10 päivänä kesäkuuta
1985 annetulla neuvoston direktiivillä 85/303/ETY (EYVL                 (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
L 156, 15.6.1985, s. 23), yhteisöjen tuomioistuin, toimien               yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja H. Ragnemalm
(esittelevä tuomari) sekä tuomarit G. F. Mancini ja G.
Hirsch, julkisasiamies: G. Cosmas, kirjaaja: hallintovirka-         Asiassa C-83/97, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
mies L. Hewlett, on antanut 11.12.1997 tuomion, jonka               henä Götz zur Hausen), vastaan Saksan liittotasavalta
tuomiolauselma on seuraava:                                         (asiamiehinä Ernst Röder ja Bernd Kloke), jossa kantaja
                                                                    vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Saksan
                                                                    liittotasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuk-
1. Pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista          sen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut sääde-
     17 päivänä heinäkuuta 1969 annettua neuvoston                  tyssä määräajassa luontotyyppien sekä luonnonvaraisen


title: Asia T-371/08 P: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 22.6.2009 — Nijs v. tilintarkastustuomioistuin (Valitus — Henkilöstö — Virkamiehet — Kantajan esimiehen nimityspäätös — Sisäinen kilpailu — Henkilöstökomitean vaalit — Päätös jättää kantaja ylentämättä vuoden 2006 ylennyskierroksella — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)

text:
               26.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 233/17

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 22.6.2009 — Nijs v. tilintarkastustuomioistuin
   (Asia T-371/08 P) (1)

   (Valitus - Henkilöstö - Virkamiehet - Kantajan esimiehen nimityspäätös - Sisäinen kilpailu - Henkilöstökomitean vaalit - Päätös jättää kantaja ylentämättä vuoden 2006 ylennyskierroksella - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)
   2009/C 233/31
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Bart Nijs (Bereldange, Luxemburg) (edustajat: asianajajat F. Rollinger ja A. Hertzog)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin (asiamiehet: T. Kennedy, J.-M. Stenier ja J. Vermer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, joka tehty asiassa F-5/07, Nijs v. tilintarkastustuomioistuin, 26.6.2008 annetusta Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) määräyksestä (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) ja jolla vaaditaan kyseisen määräyksen kumoamista

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Bart Nijs vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuimelle tässä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 301, 22.11.2008.


title: Asia C-357/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 31.7.2007 — The Queen TNT Post UK Ltd:n hakemuksesta v. The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs ja Royal Mail Group Ltd

text:
               20.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 31.7.2007 — The Queen TNT Post UK Ltd:n hakemuksesta v. The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs ja Royal Mail Group Ltd
   (Asia C-357/07)
   (2007/C 247/15)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)
   Pääasian asianosaiset

      Hakija: TNT Post UK Ltd

      Vastapuoli: The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Muu osapuoli: Royal Mail Group Ltd
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1.

                           a)

                           Miten kuudennen direktiivin (direktiivin 77/388/ETY) (1) 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohdassa (nykyisin direktiivin 2006/112 (2) 132 artiklan 1 kohdan a alakohdassa) olevaa ilmaisua ”julkinen postilaitos” on tulkittava?

                           b

                           ) Vaikuttaako kyseisen ilmaisun tulkintaan se seikka, että jäsenvaltion postipalvelut on vapautettu, ettei neuvoston direktiivissä 97/67/EY (3), sellaisena kuin se on muutettuna, tarkoitettuja varattuja palveluja ole ja että on olemassa yksi nimetty yleispalvelujen tarjoaja, joka on ilmoitettu komissiolle kyseisen direktiivin nojalla (kuten Royal Mail Yhdistyneessä kuningaskunnassa)?

                           c)

                           Sisältääkö nyt esillä olevan asian olosuhteissa (jotka esitetään edellä b kohdassa) kyseinen ilmaisu

                                       (i)

                                       yksinomaan ainoan nimetyn yleispalvelujen tarjoajan (kuten Royal Mailin Yhdistyneessä kuningaskunnassa) vai

                                       (ii)

                                       myös yksityisen postialan toimijan (kuten TNT Postin)?

               2.

               Onko nyt esillä olevan asian olosuhteissa kuudennen direktiivin 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohtaa (nykyisin direktiivin 2006/112 132 artiklan 1 kohdan a alakohtaa) tulkittava siten, että siinä edellytetään tai sallitaan, että jäsenvaltio vapauttaa verosta kaikki ”julkisen postilaitoksen” tarjoamat palvelut?

               3.

               Jos edellytetään tai sallitaan, että jäsenvaltio vapauttaa verosta osan muttei kaikkia ”julkisen postilaitoksen” tarjoamista palveluista, millaisia perusteita käyttäen kyseiset palvelut on yksilöitävä?

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1).

      (2)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EYVL L 347, s. 1).

      (3)  Yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä ja palvelun laadun parantamista koskevista yhteisistä säännöistä 15.12.1997 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/67/EY (EYVL L 15, s. 14).


title: Asia T-377/14: Kanne 30.5.2014 – Ezz v. neuvosto

text:
               28.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 245/27

         Kanne 30.5.2014 – Ezz v. neuvosto
   (Asia T-377/14)
   2014/C 245/36
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Ahmed Abdelaziz Ezz (Gizeh, Egypti) (edustajat: asianajajat J.-F. Bellis, R. Luff, A. Bailleux, Q. Declève, P. Vovan, S. Rowe ja A. Yehia)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi

               —

               kumoamaan päätöksen 2014/153 sikäli kuin sillä jatkettiin 22.3.2015 saakka Egyptin tilanteen johdosta määrättävistä tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetussa päätöksessä 2011/172/YUTP mainittuja rajoittavia toimenpiteitä kantajaa vastaan

               —

               velvoittamaan Euroopan unionin neuvosto korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen, jotka ovat olennaisilta osiltaan samat tai samankaltaiset kuin asiassa T-375/14, Al Naggar vastaan neuvosto, esitetyt kanneperusteet.


title: Asiat C-321/04, C-322/04, C-323/04, C-324/04, C-325/04: Cour d'Appel de Lyonin 24.2.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asioissa SAS Distribution Casino France-yhtiö, jolle Société Casino France-yhtiön oikeudet ovat siirtyneet, vastaan Organic de recouvrement (Caisse Nationale de l'Organisation Autonome d'Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales), Société Casino France-yhtiö, jolle ovat siirtyneet sellaisen SA Imqef-yhtiön oikeudet, jolle SA Judis-yhtiön oikeudet ovat siirtyneet, vastaan Organic de recouvrement (Caisse Nationale de l'Organisation Autonome d'Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales), SA Dechrist Holding-yhtiö vastaan Organic de recouvrement (Caisse Nationale de l'Organisation Autonome d'Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales), SA Komogo-yhtiö vastaan Organic de recouvrement (Caisse Nationale de l'Organisation Autonome d'Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales), SARL Tout pour la maison-yhtiö vastaan Organic de recouvrement (Caisse Nationale de l'Organisation Autonome d'Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales)

text:
               25.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/4

         Cour d'Appel de Lyonin 24.2.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asioissa SAS Distribution Casino France-yhtiö, jolle Société Casino France-yhtiön oikeudet ovat siirtyneet, vastaan Organic de recouvrement (Caisse Nationale de l'Organisation Autonome d'Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales), Société Casino France-yhtiö, jolle ovat siirtyneet sellaisen SA Imqef-yhtiön oikeudet, jolle SA Judis-yhtiön oikeudet ovat siirtyneet, vastaan Organic de recouvrement (Caisse Nationale de l'Organisation Autonome d'Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales), SA Dechrist Holding-yhtiö vastaan Organic de recouvrement (Caisse Nationale de l'Organisation Autonome d'Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales), SA Komogo-yhtiö vastaan Organic de recouvrement (Caisse Nationale de l'Organisation Autonome d'Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales), SARL Tout pour la maison-yhtiö vastaan Organic de recouvrement (Caisse Nationale de l'Organisation Autonome d'Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales)
   (Asiat C-321/04, C-322/04, C-323/04, C-324/04, C-325/04)
   (2004/C 239/07)
   Cour d'Appel de Lyon on pyytänyt 24.2.2004 tekemällään päätöksellä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asioissa:
   SAS Distribution Casino France-yhtiö, jolle Société Casino France-yhtiön oikeudet ovat siirtyneet, vastaan Organic de recouvrement (Caisse Nationale de l'Organisation Autonome d'Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales) (asia C-321/04)
   Société Casino France-yhtiö, jolle ovat siirtyneet sellaisen SA Imqef-yhtiön oikeudet, jolle SA Judis-yhtiön oikeudet ovat siirtyneet, vastaan Organic de recouvrement (Caisse Nationale de l'Organisation Autonome d'Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales) (asia C-322/04)
   SA Dechrist Holding-yhtiö vastaan Organic de recouvrement (Caisse Nationale de l'Organisation Autonome d'Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales) (asia C-323/04)
   SA Komogo-yhtiö vastaan Organic de recouvrement (Caisse Nationale de l'Organisation Autonome d'Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales) (asia C-324/04)
   SARL Tout pour la maison-yhtiö vastaan Organic de recouvrement (Caisse Nationale de l'Organisation Autonome d'Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales) (asia C-325/04), jotka ovat saapuneet yhteisöjen tuomioistuimeen 27.7.2004.
   Cour d'Appel de Lyon pyytää yhteisöjen tuomioistuinta antamaan ratkaisunsa siitä, onko valittajana olevalta yhtiöltä perittyä kauppiaiden ja käsityöläisten keskinäisen avunannon maksua pidettävä EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan (aiempi 92 artikla) mukaisena valtiontukena.


title: Bayerisches Verwaltungsgerichtshofin 20.10.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Anton Feyrer vastaan Landkreis Rottal-Inn, Landesanwaltschaft Bayernin osallistuessa asian käsittelyyn yleisen edun edustajana (Asia C-374/97)

text:
20.12.97               nr                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 387/ 11
      täisinä pelkästään niiden tukien osalta, jotka on myön          Tribunal de commerce (2eme chambre) de Tournain
      netty 1.7.1990 alkaen.                                           30.10.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat
                                                                       kaisupyyntö asiassa General Motors Corporation vastaan
(') Päätös Friuli-Venetsia Giulian alueen myöntämistä tuista                                        Yplon SA
     tämän alueen maantiekuljetusyrityksille.                                                   (Asia C-3 75/97)
(2 ) EYVL L 130, 15.6.1970, s. 1 .
                                                                                ( 97/C 387/17)
                                                                       Tribunal de commerce (2eme chambre) de Tournai on pyy
                                                                       tänyt 30.10.1997 tekemällään, yhteisöjen tuomioistuimen
                                                                       kirjaamoon 3.11.1997 saapuneella päätöksellään Euroo
Bayerisches Venvaltungsgerichtshofin 20.10.1997 tekemäl               pan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa
lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa                General Motors Corporation vastaan Yplon SA seuraa
Anton Feyrer vastaan Landkreis Rottal-Inn, Landesanwalt               vaan kysymykseen:
schaft Bayernin osallistuessa asian käsittelyyn yleisen edun
                               edustajana
                                                                       Tulkittaessa Benelux-maiden yhteisen tavaramerkkilain 13
                           (Asia C-374/97)
                                                                       §:n A momentin 1 alakohdan c alakohtaa, joka lakiin on
                            ( 97/C 387/16 )                            lisätty 1.1.1996 lukien voimaan tulleella muutospöytäkir
                                                                       jalla, mitä on täsmällisesti tarkoitettava " laajalti tunne
                                                                       tulla tavaramerkillä"/"tavaramerkin maineella " ja onko
Bayerische         Verwaltungsgerichtshof        on     pyytänyt       tämän laajaltitunnettuisuuden/maineen edellytettävä ulot
20.10.1997 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut                   tuvan Benelux-maiden koko alueelle vaiko tämän alueen
yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 3.11.1997, Euroo                 johonkin osaan ?
pan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa
Anton Feyrer vastaan Landkreis Rottal-Inn, jota edustaa
Landrat, Landesanvvaltschaft Bayernin osallistuessa asian
käsittelyyn yleisen edun edustajana, seuraaviin ennakko
ratkaisukysymyksiin:
                                                                       Arrondissementsrechtbank          te  Rotterdamin   30.10.1997
 1 ) Voiko yksityinen oikeussubjekti riitauttaa sellaisten             tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
       maksujen kantamisen, jotka ovat korkeampia kuin                 Florus Ariel Wijsenbeekiä vastaan vireillä olevassa rikos
       neuvoston direktiivin 85/73/ETY ( ! ) 2 artiklan 1 koh                                        asiassa
       dan liitteessä olevassa 1 kohdassa, sellaisena kuin se                                   (Asia C-378/97)
       on muutettuna neuvoston direktiivillä 93/118/EY ( 2),
       tarkoitetut kiinteät määrät, jos jäsenvaltio ei ole saat                                   97/C 387/18 )
       tanut direktiiviä 93/118/EY säädetyssä määräajassa
       osaksi kansallista oikeusjärjestystä ?
                                                                       Arrondissementsrechtbank te Rotterdam on pyytänyt
                                                                        30.10.1997 tekemällään ja yhteisöjen tuomioistuimen kir
 2 ) Voiko jäsenvaltio ilman lisäedellytyksiä kantaa kiin             jaamoon 5.11.1997 saapuneella päätöksellään Euroopan
       teitä määriä korkeampia maksuja neuvoston direktii             yhteisöjen tuomioistuimelta Florus Ariel Wijsenbeekiâ vas
       vin 85/73/ETY 2 artiklan 1 kohdan liitteessä olevan
                                                                       taan vireillä olevassa rikosasiassa ennakkoratkaisua seu
       4 kohdan b alakohdan nojalla, sellaisena kuin se on              raaviin kysymyksiin:
       muutettuna direktiivillä 93/118/EY, jos kannetut mak
       sut eivät ylitä tosiasiallisia kustannuksia ?
                                                                        Onko EY:n perustamissopimuksen 7 a artiklan toista koh
                                                                        taa, jossa määrätään, että sisämarkkinat käsittävät alueen,
 3 ) Riippuuko jäsenvaltion oikeus kantaa korkeampia                    jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla henkilöiden vapaa liikku
       maksuja kuin neuvoston direktiivin 85/73/ETY 2 artik
                                                                        vuus taataan, ja saman sopimuksen 8 a artiklaa, jossa
       lan 3 kohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna neu            määrätään, että jokaisella unionin kansalaisella on oikeus
       voston direktiivillä 93/118/EY, mukaiset yhteisön mak           vapaasti liikkua ja oleskella jäsenvaltioiden alueella, tulkit
       sut, kaikissa jäsenvaltioissa kannetuista kokonaismak           tava siten, että niiden vastainen on sellainen jäsenvaltion
       suista ja kaikkien jäsenvaltioiden tosiasiallisista              kansallinen säännös, jossa asetetaan henkilölle velvollisuus
       tarkastuskustannuksista vai riittääkö jäsenvaltion siir         rangaistuksen uhalla esittää passi johonkin jäsenvaltioon
       rettyä valtuuden maksujen kantamiseen kunnallisille              tultaessa (vaikka hän ei olisi Euroopan unionin kansalai
       viranomaisille, että kunkin kunnallisen viranomaisen
                                                                        nen ), kun hän tulee tähän jäsenvaltioon jostain toisesta
       kantamat kokonaismaksut eivät ylitä tämän viran                 jäsenvaltiosta kansallisen lentokentän kautta ?
       omaisen tosiasiallisia tarkastuskustannuksia ?
 (■) EYVL L 32 , 5.2.1985 , s. 14 .                                     Onko tällainen velvollisuus ristiriidassa jonkin muun
 (2 ) EYVL L 340, 31.12.1993 , s . 15 .                                 yhteisön oikeuden määräyksen tai säännöksen kanssa ?


title: Asia C-326/05 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.7.2007 — Industrias Químicas del Vallés, SA v. Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku — Metalaksyylin sisällyttämättä jättäminen direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I — Tätä tehoainetta sisältäville kasvinsuojeluaineille annettujen lupien peruuttaminen — Selvitysaineiston ottaminen huomioon vääristyneellä tavalla — Ilmeinen arviointivirhe)

text:
               6.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.7.2007 — Industrias Químicas del Vallés, SA v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-326/05 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Metalaksyylin sisällyttämättä jättäminen direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I - Tätä tehoainetta sisältäville kasvinsuojeluaineille annettujen lupien peruuttaminen - Selvitysaineiston ottaminen huomioon vääristyneellä tavalla - Ilmeinen arviointivirhe)
   (2007/C 235/08)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Valittaja: Industrias Químicas del Vallés, SA (edustajat: abogado C. Fernández Vicién, abogado I. Moreno-Tapia Rivas ja abogado J. Sabater Marotias)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: B. Doherty ja S. Pardo Quintillán)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-158/03, Industrias Químicas del Vallés vastaan komissio, 28.6.2005 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kanteen, joka oli nostettu metalaksyylin sisällyttämättä jättämisestä neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I ja tätä tehoainetta sisältäville kasvinsuojeluaineille annettujen lupien peruuttamisesta 2.5.2003 tehdyn komission päätöksen 2003/308/EY (EUVL L 113, s. 8) kumoamiseksi
   Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-158/03, Industrias Químicas del Vallés vastaan komissio, 28.6.2005 antama tuomio kumotaan.

               2)

               Metalaksyylin sisällyttämättä jättämisestä neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I ja tätä tehoainetta sisältäville kasvinsuojeluaineille annettujen lupien peruuttamisesta 2.5.2003 tehty komission päätös 2003/308/EY kumotaan.

               3)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan tässä oikeusasteessa ja ensimmäisessä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien välitoimimenettelyistä yhteisöjen tuomioistuimessa ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 271, 29.10.2005.


title: Asia C-415/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Nocera Inferiore (Italia) on esittänyt 10.9.2007 — Lodato Gennaro & C. SpA v. Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS) ja SCCI

text:
               24.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Nocera Inferiore (Italia) on esittänyt 10.9.2007 — Lodato Gennaro & C. SpA v. Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS) ja SCCI
   (Asia C-415/07)
   (2007/C 283/30)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunale di Nocera Inferiore
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Lodato Gennaro & C. SpA

      Vastaajat: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS) ja SCCI
   Ennakkoratkaisukysymys
   Onko työllisyystukia koskevien suuntaviivojen, alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen ja 5.12.2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2204/2002 (1) säännöksiä tulkittava siten, että työvoimalisäyksen toteutuminen pitää selvittää vertaamalla toisiinsa palvelukseen ottamista edeltävän vuoden keskimääräistä vuosityöyksikköä ja palvelukseen ottamista seuraavan vuoden vuosityöyksikköä, vai onko näitä yhteisön oikeussääntöjä tulkittava niin, että toisiinsa on verrattava, tai että toisiinsa vain voidaan verrata palvelukseen ottamista edeltävän vuoden keskimääräistä vuosityöyksikköä ja lukua, joka vastaa palvelukseen ottamishetkellä yrityksessä vallitsevaa työvoimatilannetta?

      (1)  EYVL L 337, s. 3.


title: Asia T-293/11: Kanne 9.6.2011 — Holcim (Deutschland) ja Holchim v. komissio

text:
               13.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 238/24

         Kanne 9.6.2011 — Holcim (Deutschland) ja Holchim v. komissio
   (Asia T-293/11)
   2011/C 238/43
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantajat: Holcim AG (Hampuri, Saksa) ja Holchim Ltd (Zürich, Sveitsi) (edustajat: asianajajat P. Niggemann ja K. Gaßner)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa asetuksen (EY) N:o 1/2003 18 artiklan 3 kohdan mukaisesta soveltamismenettelystä, asia 39520 — Sementti ja siihen liitännäiset tuotteet — 30.3.2011 tehdyn komission päätöksen

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kahdeksaan kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu riidanalaisen päätöksen pätevän tiedoksiantamisen puuttumiseen
               Kantajien mukaan vastaaja on ennen riidanalaisen päätöksen tekemistä saanut kaikilta Holchim-konserniin kuuluvilta asiaan liittyviltä yhtiöiltä valtuutuksen, joissa ensin mainittu kantaja valtuutettiin edustamaan heitä, ja ilmoitukset, joissa vahvistettiin, että englanti oli valittu asian työkieleksi. Riidanalainen päätös, joka on osoitettu toisena mainitulla kantajalle, on kuitenkin ”annettu tiedoksi” ensin mainitulle kantajalle, joka ei kuitenkaan ole koskaan saanut valtuutusta tätä varten. Kantajat lisäävät, että Holcim Ltd:ssä ja valtaosassa muista konserniin kuuluvista yhtiöistä on työkielenä englanti, mistä syystä riidanalainen päätös ei ole tullut riittävällä tavalla niiden tietoon.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu riittämättömään määräaikaan tietojen esittämiseksi ja vastaajan kieltäytymiseen pidentää tätä määräaikaa
               Kantajien mukaan riidanalaisessa päätöksessä edellytetään lukuisia yksityiskohtaisia tietoja konserniin kuuluvista 15 yhtiöstä (tietoja liiketoimista, tuonneista ja vienneistä, tuotannosta, markkinaosuuksista jne.) kymmenen vuoden ajalta. Kantajat, jotka olivat tietoisia vastaajan päätöshankkeesta, väittävät ilmoittaneensa sille yksityiskohtaisesti ja riittävän ajoissa, että 12 viikon määräaika näiden tietojen esittämiseen oli selvästi liian lyhyt. Kantajat katsovat, että kun otetaan huomioon menettelyn kesto (lähes kaksi ja puoli vuotta) ja se hyvä yhteistyö, jossa he ovat komission kanssa toimineet, määräajan pidentäminen olisi ollut asianmukaista. Vaikka kantajat hyväksyivät sen, että menettely jatkuu englanniksi, vastaaja on itse vaikeuttanut ja viivästyttänyt tietojen keruuta laatimalla riidanalaisen päätöksen saksaksi, mistä syystä kaksi kolmasosaa konsernin yhtiöistä ei ole voinut työskennellä tehokkaasti.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu Holcimin velvoitteeseen toimittaa tietoja, joita sillä ei ole pyydetyssä muodossa
               Kantajat väittävät, että riidanalaisessa päätöksessä pyydetään sellaisia olennaisia tietoja, joita niillä ei ole pyydetyssä muodossa. Mainitussa päätöksessä edellytetään muun muassa tietoja, joita ei erityisesti tietokonejärjestelmän muutoksen johdosta voida hankkia kuin huomattavin vaikeasti, sekä ajallisesti että työpanoksen kannalta arvioituna. Kantajat katsovat, että tämä työpanos ylittää niiden velvoitteen toimittaa pyydetyt tiedot.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu perusteluvelvoitteen laiminlyöntiin
               Kantajien mukaan riidanalaisessa päätöksessä ei riittävällä tavalla perustella tutkimusta itseään eikä myöskään valittua tutkimustapaa (tietojen pyytäminen sakon uhalla muodollisella päätöksellä).

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu toteutettujen toimenpiteiden tarpeellisuutta koskevan edellytyksen rikkomiseen
               Kantajat väittävät, että ne ovat tähän saakka vastanneet tyhjentävästi ja yksityiskohtaisesti kaikkiin niille osoitettuihin tietopyyntöihin, eikä komissiolla näin ollen ollut mitään syytä valita muodollista tietojensaantimenettelyä (jonka noudattamatta jättämisestä voidaan määrätä sakkoja) lievemmän, vapaamuotoisen tietojensaantimenettelyn sijaan.

               6)

               Kuudes kanneperuste, joka perustuu täsmällisyysperiaatteen laiminlyöntiin
               Kantajien mukaan useissa riidanalaisen päätöksen kohdissa jätetään täsmentämättä riittävällä tavalla, mitä tietoja pyydetään, mistä on haittaa ainoastaan kantajille.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu yleisen suhteellisuusperiaatteen laiminlyöntiin
               Kaksi ja puoli vuotta kestäneen menettelyn jälkeen vastaajan väitteet on edelleen esitetty niin laajasti ja abstraktisti, että kantajien mukaan on kohtuutonta vaatia niitä hankkimaan tällaista määrää yksityiskohtaisia tietoja, varsinkin kun vastaavanlaisia tietoja on vaadittu useaan kertaan eri muodossa. Näiden objektiivisten syiden lisäksi vastaajan päätös kieltäytyä määräajan pidentämisestä on selvästi suhteeton menettelyn kestoon nähden (lähes kaksi ja puoli vuotta)

               8)

               Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaajalla ei ole toimivaltaa Holcim (Česko) a.s. –yhtiöön nähden niissä kysymyksissä, jotka koskevat aikaa ennen Tšekin tasavallan liittymistä Euroopan unioniin.
               Kantajien mukaan vastaaja ei voi pyytää tietoja ajalta ennen valtion liittymistä Euroopan unioniin.


title: Asia C-300/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 23.10.2012 (Tribunal da Relação de Guimarãesin (Portugali) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Vítor Hugo Marques Almeida v. Companhia de Seguros Fidelidade-Mundial SA, Jorge Manuel da Cunha Carvalheira, Paulo Manuel Carvalheira ja Fundo de Garantia Automóvel (Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettava vakuutus — Direktiivi 72/166/ETY — 3 artiklan 1 kohta — Direktiivi 84/5/ETY — 2 artiklan 1 kohta — Direktiivi 90/232/ETY — 1 artikla — Oikeus saada korvausta moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavasta vakuutuksesta — Vakuutetun vahingonkorvausvastuu — Vahinkoa kärsineen myötävaikutus — Korvausoikeuden rajoittaminen)

text:
               22.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 23.10.2012 (Tribunal da Relação de Guimarãesin (Portugali) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Vítor Hugo Marques Almeida v. Companhia de Seguros Fidelidade-Mundial SA, Jorge Manuel da Cunha Carvalheira, Paulo Manuel Carvalheira ja Fundo de Garantia Automóvel
   (Asia C-300/10) (1)

   (Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettava vakuutus - Direktiivi 72/166/ETY - 3 artiklan 1 kohta - Direktiivi 84/5/ETY - 2 artiklan 1 kohta - Direktiivi 90/232/ETY - 1 artikla - Oikeus saada korvausta moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavasta vakuutuksesta - Vakuutetun vahingonkorvausvastuu - Vahinkoa kärsineen myötävaikutus - Korvausoikeuden rajoittaminen)
   2012/C 399/02
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal da Relação de Guimarães

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Vítor Hugo Marques Almeida

      Vastaajat: Companhia de Seguros Fidelidade-Mundial SA, Jorge Manuel da Cunha Carvalheira, Paulo Manuel Carvalheira ja Fundo de Garantia Automóvel

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal da Relação de Guimarães — Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta ja vakuuttamisvelvollisuuden voimaansaattamista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 24.4.1972 annetun neuvoston direktiivin 72/166/ETY (EYVL L 103, s. 1; Erityisp. Alue 6 Nide 1 s. 111) 3 artiklan 1 kohdan, moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 30.12.1983 annetun toisen neuvoston direktiivin 84/5/ETY (EYVL L 8, s. 17; Erityisp. Alue 6 Nide 2 s. 90) 2 artiklan 1 kohdan ja moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 14.5.1990 annetun kolmannen neuvoston direktiivin 90/232/ETY (EYVL L 129, s. 33, Erityisp. Alue 13 Nide 19 s. 189) 1 ja 1 a artiklan tulkinta — Kahden ajoneuvon törmäys, jota ei voida lukea kuljettajien syyksi — Toisen ajoneuvon matkustaja, joka on myötävaikuttanut omien vahinkojensa syntymiseen — Riskiin perustuva vastuu — Kansalliset säännökset, joissa säädetään mahdollisuudesta evätä vahinkoa kärsineiden ja vahinkojen syntymiseen myötävaikuttaneiden matkustajien vahingonkorvausoikeus tai rajoittaa sitä

      Tuomiolauselma

   Pääasian kaltaisissa olosuhteissa moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta ja vakuuttamisvelvollisuuden voimaansaattamista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 24.4.1972 annetun neuvoston direktiivin 72/166/ETY 3 artiklan 1 kohtaa, moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 30.12.1983 annetun toisen neuvoston direktiivin 84/5/ETY 2 artiklan 1 kohtaa ja moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 14.5.1990 annetun kolmannen neuvoston direktiivin 90/232/ETY 1 artiklaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä kansallisille säännöksille, joiden perusteella kahden moottoriajoneuvon yhteentörmäyksessä, jossa on aiheutunut henkilövahinkoja toisen ajoneuvon matkustajalle ilman, että mainittujen ajoneuvojen kuljettajien tuottamusta voidaan todeta, vakuutettujen vahingonkorvausvastuuta voidaan rajoittaa tai se voidaan sulkea pois.

      (1)  EUVL C 234, 28.8.2010.


title: Asia T-562/15: Kanne 25.9.2015 – Federcaccia Toscana ym. v. Euroopan komissio

text:
               16.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 381/53

         Kanne 25.9.2015 – Federcaccia Toscana ym. v. Euroopan komissio
   (Asia T-562/15)
   (2015/C 381/64)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantajat: Federcaccia Toscana (Firenze, Italia), Moreno Periccioli (Volterra, Italia), Arcicaccia Toscana (Firenze), Fabio Lupi (Cascina, Italia), Associazione dei Migratoristi Italiani per la conservazione dell'ambiente naturale (ANUU) – TOSCANA (Cerreto Guidi, Italia), Franco Bindi (Cerreto Guidi) (edustaja asianajaja: A. Bruni)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               toteaa, että Euroopan komissio on tuottamuksellisesti jättänyt tutkimatta Italian keräämät raakatiedot Key Concepts -tiedot lehtokurppa-, laulurastas- ja räkättirastaslajien kevätmuuton alkamisesta ja eikä ole verrannut niitä Ranskan keräämiin vastaaviin tietoihin ja jättänyt sen lisäksi täyttämättä velvollisuutensa työstää näiden kolmen maantieteellisesti ja ilmastollisesti homogeenisillä alueilla esiintyvän muuttolintulajin osalta saatujen valtioiden rajat ylittävien tietojen tulokset

               —

               toteaa, että Euroopan komissio on tuottamuksellisesti jättänyt päivittämättä Italian Key Concepts -tiedot lehtokurppa-, laulurastas- ja räkättirastaslajien kevätmuuton alkamisesta ja mukauttamatta ja sovittamatta niitä yhteen vastaavien ranskalaisten tietojen kanssa, joita pidetään oikeina ja perusteltuina, ja nimeämättä näiden kolmen lajin kevätmuuton alkamisajanjaksoksi myös Italiassa helmikuun toista 10 päivän jaksoa

               —

               toteaa, että Euroopan komissio on ilman päteviä ja oikeita perusteita vaatinut, että Italiassa ja varsinkin Toscanassa on otettava käyttöön sellaiset rajoitukset lehtokurppien, laulurastaiden ja räkättirastaiden metsästyksen osalta, jotka eivät ole oikeutettuja Ranskassa ja erityisesti Korsikalla sallittuihin rajoituksiin nähden ja joiden mukaan näiden kolmen muuttolintulajin metsästyksen päättymistä on aikaistettu Toscanassa siten, että metsästys päättyy 20.1.

               —

               toteaa jäsenvaltioiden ja/tai jäsenvaltioiden alueiden epäyhdenvertaisen kohtelun ja pätevien perusteiden puuttumisen takia lainvastaiseksi hankkeen EU PILOT 6955/14/ENVI, jonka Euroopan komissio aloitti yksinomaan Italian valtiota vastaan ilman, että se olisi toiminut samassa yhteydessä samalla tavalla Ranskan osalta ja suorittamatta sitä ennen vähintäänkin alustavaa tutkintaa hankkiakseen yhtäpitäviä tietoja siitä, että lehtokurppien, laulurastaiden ja räkättirastaiden kevätmuutto alkaa Korsikalla todella kuukautta myöhemmin (20.2) kuin Toscanassa (20.1)

               —

               toteaa lainvastaiseksi Euroopan komission jatketun laiminlyönnin kantajien 29.5.2015 osoittaman vaatimuksen johdosta ja toteaa, että komission 9.9.2015 päivätyssä kirjeessä nro ENV.D.2/MC-GM/vf/ARES (2015) 3758354 antama vastaus oli välttelevä

               —

               määrää Euroopan komission mukauttamaan Italian Key Concepts -tiedot lehtokurppa-, laulurastas- ja räkättirastaslajien kevätmuuton alkamisesta Ranskan Key Concepts -tietoihin ja nimeämään siten ajanjaksoksi helmikuun toisen 10 päivän jakson

               —

               ainakin määrää Euroopan komission mukauttamaan Italian Key Concepts -tiedot lehtokurppa-, laulurastas- ja räkättirastaslajien kevätmuuton alkamisesta Toscanassa Ranskan Korsikaa koskeviin Key Concepts -tietoihin, ja nimeämään siten ajankohdaksi helmikuun toisen 10 päivän jakson

               —

               määrää Euroopan komission korvaamaan sen epäasianmukaisen toiminnan ja laiminlyönnin takia kantajina oleville metsästysyhdistyksille aiheutuneen ja tulevaisuudessa vielä aiheutuvan vahingon sellaisella määrällä, jonka unionin yleinen tuomioistuin arvioi kohtuulliseksi

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tämän kanteen pääasiallisena tarkoituksena on saada todetuksi komission laiminlyönti siltä osin kuin se oli lainvastaisesti jättänyt ryhtymättä toimenpiteisiin sille 29.5.2015 osoitetun sellaisen vaatimuksen johdosta, jossa kantajana olevat yhdistykset olivat vaatineet sitä päivittämään Italian Key Concepts -tiedot, muuttamaan vastaavasti lehtokurppa-, laulurastas- ja räkättirastaslajien kevätmuuton alkamista koskevia tietoja ja nimeämään siltä osin ajanjaksoksi helmikuun toisen 10 päivän jakson.
   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat siihen, että Italian Key Concepts -tiedot lehtokurppa-, laulurastas- ja räkättirastaslajien kevätmuuton alkamisesta ovat pätemättömiä, ei-luotettavia ja riitautettavissa olevia ja että tiedoissa on ilmeisiä epätarkkuuksia sellaisten muiden jäsenvaltioiden tai alueiden toimittamiin tietoihin nähden, joissa on yhdenmukaiset maantieteelliset, ympäristölliset ja ilmastolliset olosuhteet ja jotka muodostavat saman levinneisyys- ja talvehtimisalueen, eli Välimeren altaan.

               —

               Euroopan komissio on jättänyt noudattamatta velvollisuuttaan päivittää säännöllisesti Key Concepts -tietoja, mukauttaa niitä ja ryhtyä toimenpiteisiin perustamissopimusten yhtenäisen soveltamisen varmistamiseksi koko Euroopan alueella ilman jäsenvaltioiden välillä tapahtuvaa syrjintää.

               —

               Lisäksi kantajat katsovat, että komission tuottamuksellisella menettelyllä, joka on luokiteltava jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämiseksi ja laiminlyönniksi, rikotaan lisäksi SEU 17 artiklan 1 kohtaa, SEUT 192 artiklaa ja 291 artiklaa, luonnonvaraisten lintujen suojelusta 30.11.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/147/EY johdanto-osan neljättä perustelukappaletta ja 7, 10 ja 16 artiklaa, luonnonvaraisten lintujen suojelusta annetun direktiivin 79/409/ETY (ja direktiivin 2009/14/EY) metsästyksen suuntaviivojen 2.5.13 kohtaa, 16.2.2011 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 182/2011 ja Euroopan perusoikeuskirjan 4 artiklan 2 kohtaa ja SEUT 19 artiklaa.


title: Asia C-279/00: Euroopan yhteisöjen komission 13.7.2000 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
9.9.2000                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 259/11
2.    Edellä mainittu päätös on kumottava tosiasioita koskevien            Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
      arviointivirheiden takia. Edellä mainitussa päätöksessä
      tehdyt arvioinnit ovat selvästi virheellisiä
                                                                           a)    toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut EY:n
      i)    lain 2008/92 32 §:n 2 momentin osalta                                perustamissopimuksen 59 ja 73 b artiklan (joista on
                                                                                tullut EY 49 ja EY 56 artikla) mukaisia velvoitteitaan,
                                                                                koska se on säätänyt, että muihin jäsenvaltioihin sijoittau-
      ii)   lain 2237/94 5 §:n osalta.                                           tuneilla yrityksillä, joiden toimialaan kuuluu tilapäisen
                                                                                työvoiman välittäminen,
3.    Edellä mainitulla päätöksellä rikotaan EY 87 artiklan
      1 kohtaa, sillä vaikka riidanalaisilla säännöksillä katsottai-
      siinkin myönnettävän valtiontukia, ne eivät vääristä kil-                  –     on oltava kotipaikka tai sivutoimipiste Italiassa
      pailua eikä niillä ole vaikutusta jäsenvaltioiden väliseen
      kauppaan.
                                                                                –     ja että niiden on asetettava 700 miljoonan Italian
4.    Edellä mainittua päätöstä on perusteltu yleisesti ja epä-                        liiran suuruinen vakuus sellaisessa luottolaitoksessa,
      määräisesti, sillä siinä ei ilmoiteta niitä syitä, joiden takia                  jonka kotipaikka tai sivukonttori sijaitsee Italiassa
      lain 2237/94 ja lain 2198/94 säännökset ja Kreikan
      keskuspankin päätöksen 1620/89 määräykset olisivat
      sellaisia, että yksityinen sijoittaja voisi hyväksyä ne.             b)    velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                                kulut.
5.    Edellä mainittua päätöstä on perusteltu riittömättömästi,
      sillä EY 88 artiklan 2 kohdassa ei velvoiteta perimään
      takaisin lainvastaisesti myönnettyjä tukia, eikä komissio
      myöskään ole näyttänyt, että tukien takaisinmaksaminen               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      olisi tarpeen markkinoiden olosuhteiden palauttamiseksi
      entiselleen.
                                                                           Kansallinen sääntö, jonka mukaan työnvälitystoimintaa har-
6.    Edellä mainittu päätös on suhteellisuusperiaatteen sekä              joittavalla yrityksellä pitää olla kotipaikka tai sivutoimipiste
      oikeusvarmuusperiaatteen vastainen siltä osin kuin siinä
                                                                           Italiassa ja joka aiheuttaa sen, ettei muihin jäsenvaltioihin
      vaaditaan kaikkien ”tukien” maksamista takaisin korkoi-
                                                                           sijoittautuneilla yrityksillä ole minkäänlaista mahdollisuutta
      neen.                                                                tarjota tällaisia palveluja, on mitä suurimmassa määrin EY:n
                                                                           59 artiklassa (josta on muutettuna tullut EY 49 artikla)
7.    Oikeuskäytännön mukaan on mahdotonta periä takaisin                  määrätyn palvelujen vapaan liikkuvuuden periaatteen vas-
      EY 88 artiklan mukaisesti myönnettyjä tukia seitsemän                tainen.
      vuoden ajanjakson kuluttua.
8.    Edellä mainittua päätöstä on täysin mahdotonta panna                 Komission mukaan velvollisuus asettaa vakuus Italiaan sijoit-
      täytäntöön virheettömästi.                                           tautuneessa pankissa on perustamissopimuksen 59 artiklassa
                                                                           määrätyn kiellon soveltamisalaan kuuluva rajoitus, vaikka
                                                                           tällaisen vakuuden taikka sitä vastaavan takuun asettamista
                                                                           edellytettäisiin sen jäsenvaltion lainsäädännössä, johon palve-
                                                                           lujen vapaaseen liikkuvuuteen vetoava yritys on sijoittautunut.
                                                                           Tällaisella säännöllä loukataan myös pääomien vapaan liikku-
                                                                           vuuden periaatetta (EY 56 artikla, aiemmin EY:n perustamisso-
                                                                           pimuksen 73 b artikla), sellaisena kuin se ilmenee asiassa
                                                                           Svensson (1) annetusta tuomiosta, jossa yhteisöjen tuomiois-
Euroopan yhteisöjen komission 13.7.2000 Italian tasaval-                   tuin tutki, oliko sellainen Luxemburgin lainsäädäntö, jolla
                    taa vastaan nostama kanne                              asunnon rakentamiseen, ostoon tai peruskorjaukseen myön-
                                                                           nettävän korkotuen myöntämisedellytyksenä oli se, että kysei-
                                                                           set lainat oli otettu Luxemburgiin sijoittautuneesta pankista,
                           (Asia C-279/00)                                 yhteensopiva yhteisön oikeuden kanssa.
                          (2000/C 259/19)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 13.7.2000 Euroo-                  (1) Asia C-484/93, tuomio 14.11.1995, Kok. 1995, s. I-3955.
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellinen neuvonantaja
Enrico Traversa ja oikeudellisen yksikön virkamies Maria
Patakia, ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o Carlos Gómez
de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.