title: Asia C-110/08: Kanne 11.3.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta

text:
               21.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 158/8

         Kanne 11.3.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-110/08)
   (2008/C 158/13)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: T. Scharf ja D. Recchia)

      Vastaaja: Itävallan tasavalta
   Vaatimukset
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               toteaa, että vastaaja ei ole noudattanut luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7) 4 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole edelleenkään toimittanut komissiolle täydellistä luetteloa yhteisön tärkeinä pitämiksi alueiksi ehdotetuista alueista, tai koska komissiolle toimitettu luettelo on edelleenkin epätäydellinen kuuden luontotyypin osalta alppivyöhykkeen luonnonmaantieteellisellä alueella (3230, 6520, *7220, 8130, 9110 ja 9180) ja kymmenen luontotyypin (*1530, 3240, *6110, *6230, 6520, 8150, 8220, 9150, 91F0 ja *91I0) ja 12 lajin osalta (Vertigo moulinsiana, *Osmoderma eremita, Rutilus pigus, Triturus cristatus, Triturus carnifex, Rhinolophus hipposideros, Barbastella barastellus, Myotis emarginatus, Myotis myotis, Mannia triandra, Buxbaumia viridis, Drepanocladus vernicosus) mannervyöhykkeen luonnonmaantieteellisellä alueella

               —

               velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Erityisten suojelutoimien alueiden yhtenäisen eurooppalaisen ekologinen verkoston perustamisen mahdollistamiseksi tietyn aikataulun puitteissa direktiivin 92/43/ETY 4 artiklan 1 kohdassa jäsenvaltiot velvoitetaan laatimaan tämän direktiivin liitteessä III vahvistettujen perusteiden ja asianmukaisen tieteellisen tietämyksen perusteella luettelo alueista, joilla esiintyy liitteen I luontotyyppejä ja liitteen II luontaisia lajeja. Tässä kansallisessa luettelossa on mainittava alueet, joilla esiintyy ensisijaisesti suojeltavia luontotyyppejä ja lajeja ja jotka jäsenvaltiot valitsevat liitteessä III vahvistettujen perusteiden mukaisesti. ”Ensisijaiseksi” katsotaan lajit ja luontotyypit, jotka ovat uhanalaisia ja joiden suojelusta yhteisö on erityisvastuussa, kun otetaan huomioon niiden luontaisen levinneisyysalueen osuus jäsenvaltioiden Euroopassa sijaitsevasta alueesta. Luettelo oli toimitettava komissiolle kolmen vuoden kuluessa direktiivin tiedoksiantamisesta yhdessä kutakin aluetta koskevien tietojen kanssa. Itävallan tasavallan osalta direktiivi tuli voimaan sen Euroopan unioniin liittymisen yhteydessä 1.1.1995 liittymissopimuksessa mainituin muutoksin, ja sen täytäntöönpanolle asetettu määräaika on nyt joka tapauksessa kiistatta päättynyt.
   Koska Itävallan tasavalta ei edelleenkään ole toimittanut komissiolle täydellistä luetteloa yhteisön tärkeinä pitämiksi alueiksi ehdotetuista alueista, se ei ole noudattanut direktiivin 92/43/ETY 4 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan.
   Itävallan tasavalta vetoaa väitettyihin menettelyvirheisiin, joiden vuoksi komission menettely on lainvastainen.
   Vastaajan ensimmäinen väite koskee niin kutsuttuja varaumaluetteloja eli luetteloja luontotyypeistä ja lajeista, joiden osalta komissio katsoi verkoston olevan puutteellinen päätöksissään luetteloista, jotka koskivat alppivyöhykkeen ja mannervyöhykkeen luonnonmaantieteellisen alueen yhteisön tärkeinä pitämiä alueita. Vastaaja väittää, että koska direktiivissä ei säädetä varaumaluettelojen laatimisesta, komissiolla ei ole toimivaltaa vedota tällaisiin luetteloihin moittiakseen vastaajaa suojelualueiden puutteellisesta ilmoittamisesta.
   Tätä argumenttia ei voida kuitenkaan hyväksyä. Ratkaisevaa ei nimittäin ole lainkaan se, säännelläänkö direktiivillä varaumaluettelojen laatimista vai ei, vaan yksinomaan se, ovatko komissiolle toimitetut ehdotukset sisältävät kansalliset luettelot täydellisiä. Varaumaluettelot ovat komission näkökulmasta vain inventaario puutteista täydellisen Natura 2000 -verkoston laatimisprosessissa. Direktiivissä ei ehkä säädetä tällaisista luetteloista, mutta siinä ei myöskään kielletä laatimasta niitä.
   Alueiden myöhemmin osoittamisesta ilmoittamisen vuoksi vastaajan argumentti siitä, että se ei voi puolustautua, koska se ei voi ymmärtää komission käyttämiä tieteellisiä perusteita, on myös tehoton: on ilmeistä, että vastaaja kykenee hyvinkin ymmärtämään itse, että alueita on tarpeen osoittaa lisää myöhemmin. Lisäksi vastaaja osallistui kiistatta luonnonmaantieteelliseen menettelyyn.
   Pitkä ajanjakso ensimmäisen perustellun lausunnon ja ensimmäisen ja toisen täydentävän perustellun lausunnon välillä ei millään tavoin poistanut vastaajalta menettelyllisiä oikeuksia, eikä siitä voida näin ollen moittia komissiota. Komissio pidättyi jo vuonna 1998 nostamasta välittömästi kannetta vain siksi, että sillä oli syytä olettaa, että vastaaja noudattaisi pian direktiivin mukaisia velvoitteitaan. Vastaajalle asetettiin yhteensä kolmesti määräaika täydellisen luettelon ilmoittamiseksi komissiolle. Sillä oli näin ollen epätavallisen pitkä aika ilmaista kantansa komission väitteistä sekä poistaa menettelyltä kohde.
   Myöskään argumentti, jonka mukaan vastaajalle esitetyt kehotukset myöhemmin tapahtuvaan alueiden osoittamiseen ovat osa direktiivin 4 artiklan mukaista menettelyä, joten niitä ”ei voida pitää samanaikaisesti jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn jatkeena”, ei vaikuta vakuuttavalta. Juuri siksi, että kehotukset myöhemmin tapahtuvaan alueiden osoittamiseen perustuivat direktiivin 4 artiklan mukaiseen menettelyyn, vaikka alueiden osoittamisvaiheen olisi pitänyt päättyä jo paljon aiemmin, kyseiset kehotukset ovat selviä indisioita siitä, että vastaaja ei ole edelleenkään noudattanut 4 artiklaan perustuvaa velvoitettaan. Koska komissio oli vuosia hyväksynyt myöhemmin tapahtuvia alueiden osoittamisia kannetta nostamatta, vastaaja sai kulloinkin lisämahdollisuuksia menettelyn kohteen poistamiseen velvoitteensa täyttämällä.
   Lopuksi on todettava, että toisin kuin vastaaja väittää, direktiivin 5 artiklassa säädettyä neuvottelumenettelyä ei voida soveltaa esillä olevassa asiassa. Kyseistä menettelyä voidaan nimittäin soveltaa vain niissä poikkeustapauksissa, joissa on ratkaistava komission ja jäsenvaltion välinen tieteellinen erimielisyys, joka koskee tiettyä aluetta, mutta ei tapauksissa, joissa esillä olevan asian tavoin on kyse vain alueiden puutteellisesta ilmoittamisesta yleisesti.
   Vastaajan esittämät oikeudenkäyntiväitteet ovat näin ollen perusteettomia.


title: Yhdistetyt asiat F-7/11 ja F-60/11: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 13.12.2012 — AX v. EKP (Henkilöstö — EKP:n henkilöstö — Kurinpitomenettely — Viranhaltijan virantoimituksesta pidättäminen tämän peruspalkkaa alentamatta — Päätöksen peruuttaminen — Puolustautumisoikeudet — Oikeus tutustua asiakirjoihin — Perustelut — Päätöksen perustelut — Ammattivelvollisuuksien laiminlyöntiä koskeva väite — Vakava virhe)

text:
               16.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/27

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 13.12.2012 — AX v. EKP
   (Yhdistetyt asiat F-7/11 ja F-60/11) (1)

   (Henkilöstö - EKP:n henkilöstö - Kurinpitomenettely - Viranhaltijan virantoimituksesta pidättäminen tämän peruspalkkaa alentamatta - Päätöksen peruuttaminen - Puolustautumisoikeudet - Oikeus tutustua asiakirjoihin - Perustelut - Päätöksen perustelut - Ammattivelvollisuuksien laiminlyöntiä koskeva väite - Vakava virhe)
   2013/C 46/51
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: AX (edustajat: asianajajat L. Levi ja M. Vandenbussche)

      Vastaaja: Euroopan keskuspankki (asiamiehet: asiassa F-7/11 P. Embley ja E. Carlini, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur, ja asiassa F-60/11 P. Embley ja M. López Torres, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Henkilöstö — Vaatimus kumota vastaajan päätös, jolla kantaja pidätettiin virantoimituksesta 5.8.2010 lukien, sekä aiheutuneen henkisen kärsimyksen korvaaminen

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanteet yhdistetyissä asioissa F-7/11 ja F-60/11 hylätään.

               2)

               AX vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan keskuspankin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 152, 21.5.2011, s. 33.

      EUVL C 211, 16.7.2011, s. 35.


title: Asia F-41/15 DISS II: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.4.2016 – FN, FO ja FQ v. CEPOL (Henkilöstö — CEPOLin henkilöstö — Väliaikaiset toimihenkilöt — Sopimussuhteiset toimihenkilöt — Asemapaikan vastaaminen CEPOLin toimipaikkaa — CEPOLin muuttaminen Budapestiin (Unkari) — Toimihenkilöiden asemapaikan vastaava muuttuminen — Sopimusoikeudelliset seuraukset — Toimihenkilöiden suostumuksen tarpeellisuus — Uuteen asemapaikkaan sovellettava korjauskerroin — Perusteltu luottamus — Hyvän hallinnon periaate)

text:
               30.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 191/47

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.4.2016 – FN, FO ja FQ v. CEPOL
   (Asia F-41/15 DISS II) (1)

   ((Henkilöstö - CEPOLin henkilöstö - Väliaikaiset toimihenkilöt - Sopimussuhteiset toimihenkilöt - Asemapaikan vastaaminen CEPOLin toimipaikkaa - CEPOLin muuttaminen Budapestiin (Unkari) - Toimihenkilöiden asemapaikan vastaava muuttuminen - Sopimusoikeudelliset seuraukset - Toimihenkilöiden suostumuksen tarpeellisuus - Uuteen asemapaikkaan sovellettava korjauskerroin - Perusteltu luottamus - Hyvän hallinnon periaate))
   (2016/C 191/68)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: FN, FP ja FQ (asianajajat: L. Levi ja A. Blot)

      Vastaaja: Euroopan poliisiakatemia (CEPOL) (asiamiehet: F. Bánfi ja R. Woldhuis, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sellaisten Euroopan poliisiakatemian (CEPOL) tekemien päätösten kumoaminen, joiden johdosta kantajat joko irtisanoutuivat toimistaan CEPOLissa tai muuttivat Lontoosta Budapestiin taloudellisella tappiolla, sekä tästä väitetysti aiheutuneen aineellisen vahingon ja henkisen kärsimyksen korvaaminen.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               FN, FP ja FQ vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja heidät velvoitetaan korvaamaan Euroopan poliisiakatemian oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 178, 1.6.2015, s. 28.


title: Asia C-544/09 P: Valitus, jonka Saksan liittotasavalta on tehnyt 22.12.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-21/06, Saksan liittotasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio, 6.10.2009 antamasta tuomiosta

text:
               27.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/25

         Valitus, jonka Saksan liittotasavalta on tehnyt 22.12.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-21/06, Saksan liittotasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio, 6.10.2009 antamasta tuomiosta
   (Asia C-544/09 P)
   2010/C 51/41
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: M. Lumma, J. Möller ja B. Klein)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-21/06, Saksan liittotasavalta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 6.10.2009 antama tuomio on kumottava,

               —

               valtiontuesta, jonka Saksan liittotasavalta on myöntänyt maanpäällisten digitaalitelevisiolähetysten (DVB-T) aloittamiseen Berlin-Brandenburgissa 9.11.2005 tehty komission päätös asiassa K(2005)3903 on kumottava,

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valitus koskee yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antamaa tuomiota, jolla hylättiin perusteettomana Saksan liittotasavallan nostama kanne valtiontukiasiassa C25/2004 9.11.2005 tehdyn komission sellaisen päätöksen kumoamiseksi, joka koskee maanpäällisten digitaalitelevisiolähetysten (DVB-T) aloittamista Berlin-Brandenburgissa. Kyseisessä päätöksessä komissio katsoi tukitoimenpiteen sisämarkkinoille soveltumattomaksi (SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohta).
   Saksan liittotasavalta vetoaa yhteensä viiteen oikeudelliseen perusteeseen, joihin tukeutuen se huomauttaa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on jättänyt vahvistamatta, että komissio on käyttänyt harkintavaltaansa väärin, joten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on virheellisesti hylännyt kanteen.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on ensinnäkin virheellisesti kieltänyt toimenpiteen kannustavan vaikutuksen siltä osin kuin se on tarkastelussaan keskittynyt ainoastaan siihen hyvin rajoitettuun ajanjaksoon, jona siirtyminen analogisista maanpäällisistä televisiolähetyksistä digitaalitelevisiolähetyksiin (DVB-T) tapahtui, sen sijaan, että se olisi tarkastellut tuetuille yleisradioyhtiöille syntyneitä kuluja koko toimenpiteen osalta. Tähän kokonaistoimenpiteeseen kuuluu varsinaisen siirtymisen ohella velvollisuus pitää yllä viiden vuoden ajan ohjelmatarjontaa DVB-T:n muodossa vaikeasti ennustettavasta markkinoiden hyväksynnästä riippumatta. Tämän vuoksi myös tästä velvoittavasta siirtymäajanjaksosta aiheutuvat kulut olisi kantajan mukaan otettava huomioon.
   Toiseksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on virheellisesti ulottanut komission SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisen harkintavallan liian laajalle hyväksymällä sen lähtökohdan, että komissio saattoi kieltää tukitoimenpiteen soveltuvuuden sisämarkkinoille vain sillä perusteella, että päämäärä voidaan oletettavasti saavuttaa myös vaihtoehtoisilla sääntelytoimenpiteillä. Vertailu vaihtoehtoisten toimenpiteiden kanssa ei SEUT:n tukivalvontasäännösten mukaan kuulu komissiolle myönnettyjen harkintavaltuuksien piiriin. Tässä yhteydessä Saksan hallitus huomauttaa myös, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sälyttää jäsenvaltiolle todistustaakan sen näyttämiseksi toteen, että komission ehdottamat vaihtoehtoiset toimenpiteet olisivat jo alun perin olleet tehottomia. Tämä on vastoin oikeusvarmuuden periaatetta, todistustaakan jakoa koskevia yleisiä periaatteita ja tukien valvonnan päämäärää.
   Kolmanneksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tutkiessaan SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohtaa aliarvioinut niiden unionin perusoikeuksien merkityksen, jotka primaarioikeuden osana sitovat unionin toimielimiä kaikessa niiden toiminnassa. Jos pelkkä viittaus väitettyihin mahdollisiin vaihtoehtoisiin sääntelytoimenpiteisiin olisi riittävä peruste valtiontuen hyväksymisen epäämiseksi, jäisi huomioimatta, että sääntelytoimenpiteet loukkaavat yritysten taloudellisen toiminnan harjoittamista koskevia perusoikeuksia. Ainakin näitä näkökohtia olisi täytynyt punnita, mutta esillä olevassa asiassa näin ei ole tapahtunut.
   Neljänneksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on viittaamalla vaihtoehtoisiin sääntelytoimenpiteisiin tulkinnut virheellisesti SEUT 107 artiklan 3 kohdan mukaisia sisämarkkinoiden ja kaupankäynnin edellytysten muuttamisen käsitteitä, koska se on jättänyt huomioimatta, että sääntelytoimenpiteet haittaavat myös kilpailua. Yleisluonteisessa olettamassa, jonka mukaan kaikki sääntelytoimenpiteet loukkaavat näitä oikeushyviä vähemmän kuin yksittäinen tuki, asetetaan ankara kriteeri, jota ei voida hyväksyä.
   Viidenneksi Saksan liittotasavalta huomauttaa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on omaksunut komission kehittämän tekniikkaan sitoutumattomuuden periaatteen ottamatta huomioon, että tällä tavoin asiassa sivuutetaan päämäärä, johon Saksan viranomaiset ovat toimenpiteellä pyrkineet. Tekniikkaan sitoutumattomuus on kantajan mukaan sopiva kriteeri sisämarkkinoille soveltuvuuden arvioinnissa ainoastaan silloin, jos tuen ainoana kohteena on siirtyminen digitaalisiin radio- ja televisiolähetyksiin. Siirryttäessä DVB-T-lähetyksiin Berlin-Brandenburgissa tarkoituksena oli kuitenkin eri syistä tukea juuri kyseistä lähetysjärjestelmää, kun taas tuki ei olisi ollut tarpeen kaapeli- ja satelliittilähetysjärjestelmille. Jäsenvaltioilla on tiettyä harkintavaltaa, kun ne määrittelevät tukitoimenpiteen oikeutetun päämäärän.


title: Asia T-90/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.12.2014 – Ferriere Nord v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Tankoina tai rullina olevan betoniteräksen markkinat — Päätös, jossa todetaan HT 65 artiklan rikkominen EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päättymisen jälkeen asetuksen (EY) N:o 1/2003 perusteella — Hintojen ja maksuaikojen vahvistaminen — Tuotannon tai myynnin rajoittaminen tai valvonta — Olennaisten menettelymääräysten rikkominen — Komission toimivalta — Puolustautumisoikeudet — Rikkomisen toteaminen — Sakot — Uusiminen — Lieventävät seikat — Yhteistyö — Täysi harkintavalta)

text:
               2.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 34/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.12.2014 – Ferriere Nord v. komissio
   (Asia T-90/10) (1)

   ((Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Tankoina tai rullina olevan betoniteräksen markkinat - Päätös, jossa todetaan HT 65 artiklan rikkominen EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päättymisen jälkeen asetuksen (EY) N:o 1/2003 perusteella - Hintojen ja maksuaikojen vahvistaminen - Tuotannon tai myynnin rajoittaminen tai valvonta - Olennaisten menettelymääräysten rikkominen - Komission toimivalta - Puolustautumisoikeudet - Rikkomisen toteaminen - Sakot - Uusiminen - Lieventävät seikat - Yhteistyö - Täysi harkintavalta))
   (2015/C 034/27)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Ferriere Nord SpA (Osoppo, Italia) (edustajat: asianajajat W. Viscardini ja G. Donà)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi R. Sauer ja B. Gencarelli, sitten M. Sauer ja R. Striani, avustajanaan asianajaja M. Moretto)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ensisijaisesti [HT] 65 artiklan soveltamismenettelystä 30.9.2009 tehdyn komission päätöksen K(2009) 7492 lopullinen (asia COMP/37.956 – betoniteräs, päätöksen tekeminen uudelleen), sellaisena kuin se on muutettuna 8.12.2009 tehdyllä komission päätöksellä K(2009) 9912 lopullinen, kumoamisvaatimus ja toissijaisesti kyseisen päätöksen osittainen kumoamisvaatimus ja kantajalle määrätyn sakon määrän alentamisvaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Ferriere Nord SpA:lle määrätyn sakon määräksi vahvistetaan 3 4 21  440 euroa.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Ferriere Nord SpA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja kolmesta neljäsosasta Euroopan komission oikeudenkäyntikuluja. Euroopan komissio vastaa neljäsosasta omia oikeudenkäyntikulujaan.

      (1)  EUVL C 113, 1.5.2010.


title: Asia C-406/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Varhoven administrativen sad (Bulgaria) on esittänyt 24.7.2015 – Petya Milkova v. Agentsia za privatizatsia i sledprivatizatsionen kontrol

text:
               12.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 337/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Varhoven administrativen sad (Bulgaria) on esittänyt 24.7.2015 – Petya Milkova v. Agentsia za privatizatsia i sledprivatizatsionen kontrol
   (Asia C-406/15)
   (2015/C 337/09)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Varhoven administrativen sad

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Petya Milkova

      Vastaaja: Agentsia za privatizatsia i sledprivatizatsionen kontrol

      Muu osapuoli: Varhovna administrativna prokuratura

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voivatko jäsenvaltiot vammaisten henkilöiden oikeuksia koskevan Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimuksen 5 artiklan 2 [kohdan] nojalla säätää laissa erityisestä irtisanomista koskevasta etukäteissuojasta ainoastaan sellaisten vammaisten henkilöiden osalta, jotka ovat työntekijöitä, muttei virkamiesten osalta, joilla on samoja vammoja?

               2)

               Onko yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY (1) 4 artiklan ja muiden säännösten nojalla sallittu sellainen kansallinen lainsäädäntö, jossa annetaan erityinen irtisanomista koskeva etukäteissuoja ainoastaan sellaisille vammaisille henkilöille, jotka ovat työntekijöitä, muttei myös virkamiehille, joilla on samoja vammoja?

               3)

               Voidaanko direktiivin 2000/78 7 artiklan nojalla säätää erityisestä irtisanomista koskevasta etukäteissuojasta ainoastaan sellaisten vammaisten henkilöiden osalta, jotka ovat työntekijöitä, muttei myös virkamiesten osalta, joilla on samoja vammoja?

               4)

               Jos ensimmäiseen ja kolmanteen kysymykseen vastataan kieltävästi: Edellyttääkö kansainvälisen oikeuden ja unionin oikeuden säännösten ja määräysten noudattaminen käsiteltävän asian edellä kuvattujen tosiseikkojen ja olosuhteiden perusteella sitä, että erityistä irtisanomista koskevaa etukäteissuojaa, josta kansallinen lainsäätäjä on säätänyt sellaisten vammaisten henkilöiden osalta, jotka ovat työntekijöitä, on sovellettava myös virkamiehiin, joilla on samoja vammoja?

      (1)  EYVL L 303, s. 16.


title: Asia T-173/00: KWS Saat AG:n 28.6.2000 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
9.9.2000                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 259/29
KWS Saat AG:n 28.6.2000 sisämarkkinoiden harmoni-                        Jan Pflugradtin 4.7.2000 Euroopan keskuspankkia vastaan
sointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama                                             nostama kanne
                               kanne
                                                                                (Asia T-178/00)
                          (Asia T-173/00)
                                                                                (2000/C 259/53)
                          (2000/C 259/52)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                         Jan Pflugradt, kotipaikka Frankfurt am Main (Saksa), on
KWS Saat AG, kotipaikka Einbeck (Saksan liittotasavalta),                nostanut 4.7.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
on nostanut 28.6.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                    asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan keskuspankkia
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden har-              vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat asianajajat Norbert Pflüger,
monisointisvirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan           Regina Steiner ja Silvia Mittländer, Frankfurt am Main (Saksa).
edustajana on asianajaja Gert Würtenberger, asianajotoimisto
Wuesthoff & Wuesthoff, München.
                                                                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                         mioistuin
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–    palauttaa asian sisämarkkinoiden harmonisointiviraston              1.    velvoittaa Euroopan keskuspankin peruuttamaan kanta-
     (tavaramerkit, mallit) valituslautakunnan käsiteltäväksi                  jasta tehdyn arvioinnin vuodelta 1999 ja poistamaan sen
                                                                               korvauksetta kantajan henkilökansiosta;
     tai toissijaisesti
                                                                         2.    velvoittaa Euroopan keskuspankin toimittamaan kanta-
–    kumoaa toisen valituslautakunnan 19.4.2000 tekemän                        jasta uuden arvioinnin vuodelta 1999 niin, että sen
     päätöksen valitusasiassa R 282/1999-2, joka koskee ha-                    suorittavat puolueettomat henkilöt;
     kemusta nro 000 773 630 värimerkin ”oranssi” rekiste-
     röimiseksi, ja määrää, että harmonisointiviraston on                3.    velvoittaa Euroopan keskuspankin antamaan kantajalle
     rekisteröitävä tavaramerkki.                                              sopimuksessa sovitut, hänelle toimenkuvansa mukaan
                                                                               kuuluvat tehtävät;
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      4.–7.velvoittaa Euroopan keskuspankin siirtämään hänen vas-
                                                                               tuulleen tietyt yksilöidyt tehtävät;
Kyseessä oleva merkki:          Oranssi väri (HKS7) – hakemus-
                                numero 773630                            8.    vahvistaa, että Euroopan keskuspankki on velvollinen
                                                                               antamaan kantajalle ne tehtävät, jotka hänen toimenku-
Tavara tai palvelu:             Luokkiin 7, 11, 31 ja 42 luokitel-             vassaan on mainittu, ja tässä yhteydessä noudattamaan
                                lut tuotteet ja palvelut (mm. sie-             erityisesti sopimuksen 4–7 kohdissa sovittua tehtävien
                                menten valmistuslaitteet, maa- ja              sisällön kuvausta;
                                metsätalousalan tuotteet)
Valituslautakunnassa rii-       Tutkijan päätös rekisteröinnin           9.    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
tautettu päätös:                epäämisestä
Kanneperusteet:                 – Valituslautakunta on perustel-         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                   lut päätöksensä puutteellisesti
                                – Valituslautakunta on tehnyt
                                   virheen, kun se on katsonut,          Kantaja on EKP:n palveluksessa. Hän on riitauttanut ne oikeus-
                                   ettei tavaramerkki ole erotta-        vaikutukset, jotka hänen työnantajansa hänestä vuodelta 1999
                                   miskykyinen                           tekemällä arvioinnilla on, ja vaatii tähän ajanjaksoon kohdistu-
                                                                         vaa uutta arviointia. Hän väittää, että arviointi sisältää paikkan-
                                – valituslautakunta on tehnyt vir-       sapitämättömiä tietoja, jotka ovat hänen henkilöään loukkaa-
                                   heen, kun se on katsonut, että        via ja jotka haittaavat hänen etenemistään urallaan. Vastaaja on
                                   on olemassa tarve säilyttää ky-       lisäksi rikkonut velvollisuuttaan antaa kantajalle sopimuksen
                                   seinen väri kaikkien vapaasti         mukaisia työtehtäviä.
                                   käytettävissä


title: Asia C-48/08: Kanne 11.2.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Irlanti

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/18

         Kanne 11.2.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Irlanti
   (Asia C-48/08)
   (2008/C 92/34)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: N. Yerrell)

      Vastaaja: Irlanti
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut maanteiden tavara- ja henkilöliikenteeseen tarkoitettujen tiettyjen ajoneuvojen kuljettajien perustason ammattipätevyydestä ja jatkokoulutuksesta, neuvoston asetuksen (ETY) 3820/85 ja neuvoston direktiivin 91/439/ETY muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 76/914/ETY kumoamisesta 15.7.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/59/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut niitä komissiolle

               —

               Irlanti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 10.9.2006.

      (1)  EYVL L 226, s. 4.


title: Asia T-19/02: Albert Albrecht GmbH & Co. KG:n sekä 17 muun kantajan 25.1.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota ja Euroopan lääkearviointivirastoa vastaan nostama kanne

text:
4.5.2002                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 109/51
Lisäksi kantaja vetoaa perustelujen puuttumiseen ja puolustau-            nessä, ja joissa kukin kantaja velvoitettiin maksamaan eläinlää-
tumisoikeuksien loukkaamiseen sekä hyvän hallinnon periaat-               kintävirastolle 10 000 euroa.
teen ja huolenpitovelvollisuutta koskevan periaatteen loukkaa-
miseen. Kantajan mukaan Euroopan unionin perusoikeuskirjaa
on rikottu siltä osin kuin komissio ei ole tehnyt päätöstä
kohtuullisessa ajassa.
                                                                          Vaatimustensa tueksi kantajat esittävät seuraavaa:
Albert Albrecht GmbH & Co. KG:n sekä 17 muun kantajan                     –     Kanteen kohteena olevilla päätöksillä rikotaan direktiivin
25.1.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota ja Euroopan                            81/851/ETY 20 artiklaa, jota sovelletaan ainoastaan vasta-
        lääkearviointivirastoa vastaan nostama kanne                            vuoroista tunnustamista koskevassa menettelyssä eikä
                                                                                pelkästään kansallisiin markkinoille saattamista koskeviin
                                                                                lupiin.
                            (Asia T-19/02)
                          (2002/C 109/99)
                                                                          –     Koska direktiivit osoitetaan yksinomaisesti jäsenvaltioille
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                             eikä niissä siten voida asettaa velvoitteita suoraan yksityi-
                                                                                sille, kyseinen päätös on kumottava, sillä direktiivin
                                                                                81/851/ETY 20 artikla ei voi muodostaa kantajia sitovaa
Albert Albrecht GmbH & Co. KG sekä 17 muuta kantajaa                            oikeusperustetta. Näin ollen eläinlääkintävirasto ei voi
ovat nostaneet 25.1.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                        velvoittaa     kutakin     kantajaa      maksamaan       sille
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                       10 000 euron sovittelumaksua.
komissiota ja Euroopan lääkearviointivirastoa vastaan. Kanta-
jien edustajia ovat Dirk Brinckman ja Dennis Waelbroeck,
asianajotoimisto Liederkerke Siméon Wessing Houthohh,
Bryssel (Belgia).                                                         –     Vaikka olisi myönnettävä, että 20 artiklassa tarkoitettua
                                                                                sovittelumenettelyä voitaisiin soveltaa täysin kansallisissa
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:                     lupamenettelyissä hyväksyttyihin eläinlääkkeisiin, mikä
                                                                                ei pidä paikkaansa, menettely voi vaikuttaa ainoastaan
–     kumoaa kanteen kohteena olevat päätökset siltä osin kuin                  sellaiseen markkinoille saattamista koskevaan lupaan,
      niissä edellytetään kantajien antavan tietoja direktiivin                 johon menettely suoraan kohdistuu. Lisäksi 20 artiklan
      81/851/ETY 20 artiklassa tarkoitetussa menettelyssä ja                    sanamuodon perusteella on todettava, että ainoastaan
      velvoitetaan kukin kantaja maksamaan 10 000 euroa;                        kyseessä olevan eläinlääkkeen markkinoille saattamisesta
                                                                                vastaavan henkilön on toimitettava eläinlääkekomitealle
–     toissijaisesti toteaa riidanalaiset päätökset mitättömiksi;               kaikki esillä olevaa kysymystä koskevat saatavilla olevat
                                                                                tiedot. Muita lääkkeitä koskevien kansallisten lupien
–     toteaa kantajille osoitetun tiedonannon lainvastaiseksi                   haltijoita ei voida 20 artiklassa tarkoitetussa menettelyssä
      siltä osin kuin sen määräysten voidaan tulkita merkitse-                  velvoittaa antamaan tietoja.
      vän, että 20 artiklassa tarkoitettua menettelyä voidaan
      soveltaa kansallisen lainsäädännön nojalla myönnettyihin
      markkinoille saattamista koskeviin lupiin;
                                                                          –     Sovittelumenettelyä voidaan soveltaa ainoastaan silloin,
–     velvoittaa vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                      kun vastavuoroista tunnustamista koskevaa menettelyä ei
                                                                                ole olemassa, mistä ei ole kysymys: sovittelumenettely
                                                                                mahdollistaa ennenkaikkea sen, että markkinoille saatta-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                             mista koskevan kansallisen luvan haltijalta, jonka tuottee-
                                                                                seen menettely kohdistuu suoraan, voidaan vaatia tietoja.
Kaikki esillä olevan asian kantajat ovat yhtiöitä, joilla on
toimivaltaisen kansallisen viranomaisen myöntämä kansalli-
nen lupa saattaa markkinoille farmakologisesti vaikuttavaa
bentsatiini penisiliiniä sisältävää eläinlääkkettä. Kyseinen aine
on elintarvikkeita tuottaviin eläimiin ruiskeena annettavissa             (1) (Eläinlääkkeitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentä-
eläinlääkkeissä käytettävä yleinen antibiootti.                               misestä 28 päivänä syyskuuta 1981 annettu neuvoston direktiivi
                                                                              81/851/ETY (EYVL L 317, 6.11.1981, , s. 1).
Kanne on nostettu Euroopan lääkearviointiviraston (jäljempä-
nä lääkearviointivirasto) 15.11.2001 tekemistä päätöksistä,
joissa kantajia vaadittiin direktiivin 81/851/ETY (1) 20 artiklan
perusteella vastaamaan eläinlääkekomitean esittämiin kysy-
myksiin bentsatiini penisiliiniä sisältävistä eläinlääkkeistä Irlan-
nin viranomaisten aloittamassa menettelyssä 25.3.2002 men-


title: Asia F-95/12: Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 28.1.2013 — Marcuccio v. komissio (Henkilöstö — Työjärjestyksen 34 artiklan 1 kohta — Kanteen nostamisen määräajassa telekopiona toimitettu kanne, joka on allekirjoitettu leimasimella, jolla jäljennetään asianajajan allekirjoitus, tai muulla tavalla jäljentää allekirjoitus — Myöhässä nostettu kanne — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               9.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 71/28

         Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 28.1.2013 — Marcuccio v. komissio
   (Asia F-95/12)
   (Henkilöstö - Työjärjestyksen 34 artiklan 1 kohta - Kanteen nostamisen määräajassa telekopiona toimitettu kanne, joka on allekirjoitettu leimasimella, jolla jäljennetään asianajajan allekirjoitus, tai muulla tavalla jäljentää allekirjoitus - Myöhässä nostettu kanne - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   2013/C 71/48
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan kumoamaan päätös pidättää kantajan työkyvyttömyyskorvauksesta 3 000 euron summa, joka kantajalle oli maksettu virkamiestuomioistuimen sellaisen tuomion täytäntöönpanotoimena, jonka unionin yleinen tuomioistuin myöhemmin kumosi

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Luigi Marcuccio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.


title: Asia T-60/01: Marie-Josée Bollendorffin 13.3.2001 Euroopan parlamenttia vastaan nostama kanne

text:
C 173/34                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       16.6.2001
Marie-Josée Bollendorffin 13.3.2001 Euroopan parlament-                  Afrikanische Frucht-Compagnie GmbH:n 19.3.2001 Eu-
                   tia vastaan nostama kanne                             roopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                                siota vastaan nostama kanne
                            (Asia T-60/01)
                                                                                (Asia T-64/01)
                          (2001/C 173/61)                                                          (2001/C 173/62)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                             (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Marie-Josée Bollendorff, kotipaikka Bertrange (Luxemburg),               Afrikanische Frucht-Compagnie GmbH, kotipaikka Hampuri
on nostanut 13.3.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                    (Saksa), on nostanut 19.3.2001 Euroopan yhteisöjen ensim-
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan parlament-                mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan
tia vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Laurent Mosar,              unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
prosessiosoite Luxemburgissa.                                            Kantajan edustajana on asianajaja Gerrit Schohe, prosessiosoite
                                                                         Luxemburgissa.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     kumoaa nimittävän viranomaisen päätöksen, jossa se
      katsoi, että kantajan poissaolo 21.3.–30.4.2000 oli sään-          –     velvoittaa        vastaajat        maksamaan      kantajalle
      nöstenvastainen, ja jolla se vähensi 194 työtuntia kantajan              1 358 228 euroa 3,75 prosentin korkoineen tuomion
      vuosilomasta,                                                            julistamisajankohdasta lähtien ja asianmukaisen korvauk-
                                                                               sen 1.1.1999 tapahtuneesta rahanarvon alenemisesta,
                                                                               kuitenkin vähintään 1,1 prosenttia vuosittain laskettuna
–     velvoittaa Euroopan parlamentin korvaamaan oikeuden-                     1 358 228 euron määrälle,
      käyntikulut.
                                                                         –     toteaa, että vastaajat ovat velvollisia korvaamaan kantajal-
                                                                               le kaikki muut vahingot, jotka ovat aiheutuneet sille
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                            asetuksista N:o 1637/98 ja N:o 2362/98, ja erityisesti
                                                                               näihin asetuksiin sisältyneistä sääntelyistä aiheutuneet tai
                                                                               aiheutuvat vahingot,
Euroopan parlamentin lääkäri riitautti kantajan työkyvyttö-
myyden, josta kaksi lääkäriä on antanut todistuksen. Nämä                –     määrää oikeudenkäyntikuluista.
kaksi lääkäriä vahvistivat antamansa todistukset, ja kantaja oli
poissa todistusten kattaman ajan. Kantaja huomasi myöhem-
min, että hänen poissaolonsa kyseisenä aikana oli vähennetty
hänen vuosilomastaan.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja väittää kanteensa tueksi, että vähentämispäätös oli
tehty 59 ja 60 artiklan vastaisesti ja että sillä ei tämän vuoksi        Kantaja on myynyt kolmansista maista peräisin olevia banaa-
ollut oikeudellista perustaa.                                            neja Itävaltaan, Suomeen ja Ruotsiin.
Kantajan mukaan henkilöstöosaton päällikkö ei ollut koskaan              Kanne koskee kantajan vuoden 1999 viitemäärien laskemista.
antanut hänelle tiedoksi lomapäivien vähentämistä koskevaa               Kantajan mukaan tälle laskemiselle on ominaista kolme erityis-
päätöstä eikä nimittävä viranomainen ollut antanut hänelle               piirrettä, jotka poikkeavat vuodesta 1999 voimassaolleen
tiedoksi mitään päätöstä, jonka perusteella hän olisi voinut             markkinajärjestelyn säännöistä ja joiden seurauksena yhteisön
ottaa kantaa lääkärintodistusten kiistämiseen. Näin ollen Eu-            toimijoita, sellaisina kuin ne olivat 31.12.1994 asti, on syrjitty
roopan parlamentti on kantajan mukaan rikkonut henkilöstö-               uusien jäsenvaltioiden toimijoiden eduksi: Ensinnäkin viitekau-
sääntöjen 25 artiklaa.                                                   den toteamissääntö on muuttunut. Lisäksi yhteisö on vuoden
                                                                         1999 viitemäärien laskemisessa lähtenyt ylisuurista määristä
                                                                         Itävallan, Suomen ja Ruotsin toimijoiden osalta. Lopuksi
                                                                         vuoden 1999 viitemäärät olisi pitänyt laskea asetuksen
                                                                         N:o 1442/93 (1) 3 ja 5 artiklan mukaisesti, mutta ne on laskettu
                                                                         niin sanotun ”tosiasiallisen tuojan” kriteerin perusteella.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys, (toinen jaosto)  14 päivänä heinäkuuta 2005 , asiassa C-70/04: Sveitsin valaliitto vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Ulkosuhteet — EY:n ja Sveitsin sopimus lentoliikenteestä — Kolmannen valtion nostama kumoamiskanne — Sveitsin valaliitto — Komission päätös 2004/12/EY — Zürichin lentoaseman lähestymismenettelyjä koskevat Saksan toimenpiteet — Neuvoston asetus (ETY) N:o 2408/92 — Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen perussäännöstä tehdyn pöytäkirjan 51 ja 54 artiklan muuttamisesta  26 päivänä huhtikuuta 2004  tehty neuvoston päätös 2004/407/EY, Euratom — Siirto ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi)

text:
               26.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/8

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   (toinen jaosto)
   14 päivänä heinäkuuta 2005,
   asiassa C-70/04: Sveitsin valaliitto vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Ulkosuhteet - EY:n ja Sveitsin sopimus lentoliikenteestä - Kolmannen valtion nostama kumoamiskanne - Sveitsin valaliitto - Komission päätös 2004/12/EY - Zürichin lentoaseman lähestymismenettelyjä koskevat Saksan toimenpiteet - Neuvoston asetus (ETY) N:o 2408/92 - Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen perussäännöstä tehdyn pöytäkirjan 51 ja 54 artiklan muuttamisesta 26 päivänä huhtikuuta 2004 tehty neuvoston päätös 2004/407/EY, Euratom - Siirto ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi)
   (2005/C 296/15)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-70/04, jossa on kyse EY 230 artiklaan, luettuna yhdessä Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton lentoliikenteestä tekemän sopimuksen 20 artiklan kanssa, perustuvasta kumoamiskanteesta, joka on nostettu 13.2.2004, Sveitsin valaliitto (edustajinaan avocat S. Hirsbrunner ja avocat U. Soltész) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään F. Benyon, M. Huttunen ja M. Niejahr), jota tukee Saksan liittotasavalta (asiamiehinään C.-D. Quassowski ja A. Tiemann, avustajanaan avocat T. Masing), yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans (esittelevä tuomari) sekä tuomarit R. Silva de Lapuerta, J. Makarczyk, P. Kūris ja G. Arestis, julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: R. Grass, on antanut 14.7.2005 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
   Asia C-70/04 siirretään Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi.

      (1)  EUVL C 94, 17.4.2004.


title: Asia T-373/17: Kanne 9.7.2017 – Louis Vuitton Malletier v. EUIPO – Fulia Trading (LV BET ZAKŁADY BUKMACHERSKIE)

text:
               7.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 256/37

         Kanne 9.7.2017 – Louis Vuitton Malletier v. EUIPO – Fulia Trading (LV BET ZAKŁADY BUKMACHERSKIE)
   (Asia T-373/17)
   (2017/C 256/41)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Louis Vuitton Malletier (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi ja N. Parrotta)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Fulia Trading Ltd (Lontoo, Yhdistynyt Kuningaskunta)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: Sanaosat LV BET ZAKŁADY BUKMACHERSKIE sisältävä EU-kuviomerkki – Rekisteröintihakemus nro 13 514 534

      Menettely EUIPO:ssa: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös EUIPO:n valituslautakunnan 29.3.2017 tekemä päätös asiassa R 1567/2016-4

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen ja näin ollen kieltäytyy rekisteröimästä riidanalaista tavaramerkkiä

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan kantajalle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

               —

               velvoittaa Fulian korvaamaan kantajalle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohtaa on rikottu

               —

               Asetuksen N:o 207/200975 artiklaa on rikottu ja oikeusvarmuuden periaatetta loukattu.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (neljäs jaosto), 23 päivänä toukokuuta 1996, asiassa C-326/94 (Rechtbank van eerste aanleg te Brusselin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), A. Maas & Co. NV vastaan Belgische Dienst voor Bedrijfsleven en Landbouw, nykyisin Belgisch Interventie- en Restitutiebureau (Elintarvikeavustus - Vakuus - Tarjouskilpailun voittajan velvollisuudet - Viitehinta)

text:
N:o C 197/8           IFI                        Euroopan yhteisojen virallinen lehti                                        6.7.96
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                    ti, vaikka vastaanottaja ei ole esittänyt tältä osin
                                                                          huomautuksia.
                          ( neljäs jaosto ),
                  23 päivänä toukokuuta 1996,                        (M EYVL N:o C 386 , 31.12.1994
asiassa C-326/94 ( Rechtbank van eerste aanleg te Brusselin
esittàmà ennakkoratkaisupyyntö ), A. Maas & Co. NV
vastaan Belgische Dienst voor Bedrijfsleven en Landbouw,
    nykyisin Belgisch Interventie- en Restitutiebureau ( 1 )
(Elintarvikeavustus — Vakuus — Tarjouskilpailun voitta
                jan velvollisuudet — Viitehinta)                           YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                           ( 96/C 197/ 13 )                                                    ( viides jaosto ),
                                                                                23 päivänä toukokuuta 1996,
                                                                     asiassa C-331/94, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                 (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                                           Helleenien tasavalta ( ! )
                                                                      (Arvonlisävero — Henkilökuljetusten, risteilyjen ja valmis
                                                                                matkojen verotus)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                                ( 96/C 197/ 14 )
   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
Asiassa C-326/94 , jonka Rechtbank van eerste aanleg te
Brussel on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 ar               (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
tiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi .            yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
olevassa asiassa, A. Maas & Co . NV vastaan Belgische                Asiassa C-331 /94, Euroopan yhteisöjen komissio, asiamie
Dienst voor Bedrijfsleven en Landbouw, nykyisin Belgisch             henään D. Gouloussis, vastaan Helleenien tasavalta, asia
Interventie- en Restitutiebureau, ennakkoratkaisun Beninin           miehinään P. Mylonopoulos ja A. Rokofyllou, jossa kantaja
tasavallalle elintarvikeavustuksena toimitettavaa tavallista         vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Helleenien
vehnää koskevan tarjouskilpailun aloittamisesta 1 1 päivänä          tasavalta on jättänyt noudattamatta jäsenvaltioiden liike
heinäkuuta 1980 annetun komission asetuksen ( ETY )                  vaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhtei
N:o 1824/80 ( EYVL L 178 , S. 5 ) tulkinnasta , yhteisöjen           nen arvonlisäverojärjestelmä : yhdenmukainen mää
tuomioistuin ( neljäs jaosto ), toimien kokoonpanossa :              räytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun
jaoston puheenjohtaja C. N. Kakouris sekä tuomarit P. J. G.          neuvoston kuudennen direktiivin 77/388/ETY ( EYVL 1977
Kapteyn ( esittelevä tuomari ) ja H. Ragnemalm, julkisasia          L 145 , s . 1 ) 2 artiklan, 9 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja
mies : D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja : johtava hallintovir       26 artiklan perusteella sille kuuluvia jäsenyysvelvoitteitaan,
kamies D. Louterman-Hubeau, on 23.5.1996 antanut                     kun se on vapauttanut arvonlisäverosta tietyt kuljetuspal
tuomion , jonka tuomiolauselma on seuraava :                         velut ja kantanut arvonlisäveroa tietyistä matkatoimistojen
                                                                     liiketoimista , yhteisöjen tuomioistuin ( viides jaosto ),
                                                                     toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja D. A. O.
1 ) Beninin tasavallalle elintarvikeavustuksena toimitetta          Edward sekä tuomarit J. -P. Puissochet ( esittelevä tuomari ),
     vaa tavallista vehnää koskevan tarjouskilpailun aloitta        P. Jann, L. Sevon ja M. Wathelet, julkisasiamies : A. La
     misesta 11 päivänä heinäkuuta 1980 annetun komis               Pergola, kirjaaja : hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut
     sion asetuksen (ETY) N:o 1824/80 6 artiklan 1 kohtaa            23.5.1996 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
     on tulkittava siten, että kyseisen asetuksen 7 artiklan
     laatuvaatimusten noudattaminen on velvollisuus, joka            1 ) Helleenien tasavalta on jättänyt noudattamatta jäsen
     tarjouskilpailun voittajan on täytettävä 6 artiklan                  valtioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukais
     1 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden toteuttamisen               tamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhden
     osalta, jotta vakuus vapautettaisiin .                               mukainen määräytymisperuste 1 7 päivänä toukokuuta
                                                                          1977 annetun neuvoston kuudennen direktiivin 771
                                                                          388/ETY 2 artiklan ja 9 artiklan 2 kohdan b alakohdan
2 ) Asetuksen (ETY) N:o 1824/80 5 artiklaa on tulkittava                 perusteella sille kuuluvia jäsenyysvelvoitteitaan, kun se
     siten, että tarjouskilpailun voittaja on vastuussa tavaran           on vapauttanut arvonlisäverosta risteilyt, jotka tehdään
     lastaamisesta määräajan jälkeen, kun tarjouskilpailun                kansallisen lipun alla kulkevilla aluksilla ja joilla ei
     voittaja ei vahvistanut toimitusaikaa asiamiehen                    poiketa ulkomaiseen satamaan, siltä osin kuin reitti
     kanssa, kun se kieltäytyi kahdesti asiamiehen sille                  kulkee Kreikan aluevesillä .
     tarjoamista aluksista ja kun se ilmoitti 29.8.1980
     asiamiehelle, että tämän oli asetettava sen käyttöön            2 ) Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeu
     alus, jotta tavara voitiin lastata viimeistään 1.9.1980.            denkäyntikulut.
3 ) Asetuksen (ETY) N:o 1824/80 6 artiklan 1 kohtaa on               (M EYVL N:o C 386 , 31.12.1994
     tulkittava siten, että vakuus menetetään, jos kyseisen
     asetuksen 7 artiklan laatuvaatimuksia on rikottu lieväs


title: Asia T-79/10 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 9.6.2010 — COLT Télécommunications France v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Valtiontuet — Erittäin nopean sähköisen viestinnän laajakaistaverkon käyttöönotto — Julkisen palvelun kustannusten korvaaminen — Päätös, jossa todetaan, että ilmoitettu toimi ei ole tukea — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               31.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/39

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 9.6.2010 — COLT Télécommunications France v. komissio
   (Asia T-79/10 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Valtiontuet - Erittäin nopean sähköisen viestinnän laajakaistaverkon käyttöönotto - Julkisen palvelun kustannusten korvaaminen - Päätös, jossa todetaan, että ilmoitettu toimi ei ole tukea - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty)
   2010/C 209/60
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: COLT Télécommunications France SAS (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja M. Debroux)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Stromsky ja C. Urraca Caviedes)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Komission 30.9.2009 tekemän päätöksen K(2009) 7426 lopullinen, joka koskee suunniteltua 59 miljoonan euron määräisten julkisen palvelun kustannusten korvaamista erittäin nopean sähköisen viestinnän laajakaistaverkon toteuttamista ja käyttöönottoa varten Hauts-de-Seinen (Ranska) alueella, täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus.

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-143/10: Kanne 30.3.2010 — Ben Ri Electrónica v. SMHV — Sacopa (LT LIGHT-THECNO)

text:
               22.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/48

         Kanne 30.3.2010 — Ben Ri Electrónica v. SMHV — Sacopa (LT LIGHT-THECNO)
   (Asia T-143/10)
   2010/C 134/78
   Kannekirjelmän kieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Ben Ri Electrónica, SA (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja A. Alejos Cutuli)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Sacopa, SAU (Sant Jaume de Llierca, Girona, Espanja)

      Vaatimukset

               —

               SMHV:n neljännen valituslautakunnan päätös on kumottava ja on kiellettävä yhteisön tavaramerkin nro 4 520 193 rekisteröiminen

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Sacoa, S.A.U.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanaosan ”LT” sisältävä kuviomerkki (rekisteröintihakemus nro 4 520 193) luokkiin 7, 9 ja 11 kuuluville tuotteille

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön kuviomerkki (nro 13 375) ja espanjalaiset kuviomerkit (nro 1 719 729 ja nro 1 719 730), jotka muodostuvat ympyrästä esiin pistävistä, rinnakkain olevista kirjamista ”L” ja ”T”, luokkiin 9 ja 11 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen osittainen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksenalaisen päätöksen kumoaminen ja väitteen hylkääminen

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheellinen tulkinta.


title: Asia F-68/10: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 13.9.2011 — Behnke v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Vuoden 2009 arviointi- ja ylennyskierros — Arviointia ja ylennyksiä käsittelevän pariteettikomitean antaman lausunnon perustelut — Ilmeinen arviointivirhe)

text:
               19.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 340/37

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 13.9.2011 — Behnke v. komissio
   (Asia F-68/10) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Vuoden 2009 arviointi- ja ylennyskierros - Arviointia ja ylennyksiä käsittelevän pariteettikomitean antaman lausunnon perustelut - Ilmeinen arviointivirhe)
   2011/C 340/74
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Thorsten Behnke (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja É. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Berscheid ja C. Berardis-Kayser)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus sen päätöksen kumoamiseksi, jolla kantaja luokiteltiin suoritustasoryhmään II ja jossa annettiin kantajalle viisi ylennyspistettä kantajan urakehitystä ajalla 1.1.–31.12.2008 koskevan kertomuksen perusteella

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan yksi neljäsosa Thorsten Behnken oikeudenkäyntikuluista.

               3)

               Thorsten Behnke vastaa kolmesta neljäsosasta omia oikeudenkäyntikulujaan.

      (1)  EUVL C 288, 23.10.2010, s. 74.


title: Asia T-118/06: Kanne  12.4.2006  — Zuffa v. SMHV

text:
               3.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 131/48

         Kanne 12.4.2006 — Zuffa v. SMHV
   (Asia T-118/06)
   (2006/C 131/89)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Zuffa (Las Vegas, USA) (edustajat: barrister S. Malynicz, solicitor M. Blair)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)
   Vaatimukset

               —

               ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 931/2005-1 30.1.2006 tekemä päätös hylätä valitus yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan nojalla on kumottava

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu tavaramerkki: luokkiin 9, 16, 25, 28 ja 41 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten rekisteröity sanamerkki ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP — hakemus nro 2 789 568

      Tutkijan päätös: hakemuksen hylkääminen kaikkien tavaroiden ja palvelujen osalta

      Valituslautakunnan ratkaisu: tutkijan päätöksen kumoaminen, haetun tavaramerkin hylkääminen neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan nojalla ja asian palauttaminen tutkijalle uudelleen tutkittavaksi yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 7 artiklan 3 kohdan nojalla

      Kanneperusteet: valituslautakunta teki virheen, kun se rinnasti sanat ULTIMATE FIGHTING ja tietyn urheilulajin nimen ja kun se katsoi, että sanojen merkitys on selvä ja yksiselitteinen. Näin ollen valituslautakunta katsoi virheellisesti, että haettu tavaramerkki on kuvaileva ja erottamiskyvytön


title: Asia C-120/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Wedding (Saksa) on esittänyt 14.3.2013 — Raiffeisenbank St. Georgen reg. Gen. m.b.H. v. Tetyana Bonchyk

text:
               8.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Wedding (Saksa) on esittänyt 14.3.2013 — Raiffeisenbank St. Georgen reg. Gen. m.b.H. v. Tetyana Bonchyk
   (Asia C-120/13)
   2013/C 164/15
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Wedding

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Raiffeisenbank St. Georgen reg. Gen. m.b.H.

      Vastaaja: Tetyana Bonchyk

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko eurooppalaisen maksamismääräysmenettelyn käyttöönotosta 12.12.2006 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1896/2006 (1) tulkittava siten, että vastapuoli voi tehdä hakemuksen eurooppalaisen maksamismääräyksen uudelleen tutkimisesta myös silloin, kun maksamismääräystä ei ole annettu hänelle tiedoksi tai sitä ei ole annettu tiedoksi pätevästi? Voidaanko tällöin ottaa huomioon erityisesti asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklan 1 kohta tai 20 artiklan 2 kohta?

               2)

               Siinä tapauksessa, että ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
               Mitä prosessuaalisia seurauksia on siinä tapauksessa, että uudelleen tutkimista koskeva hakemus menestyy; voidaanko tällöin ottaa erityisesti huomioon vastaavasti asetuksen N:o 1896/2006 20 artiklan 3 kohta tai 17 artiklan 1 kohta?

      (1)  EUVL L 399, s. 1.


title: Asia T-163/02: Montan Gesellschaft Voss mbH Stahlhandelin ja kolmen muun yhtiön 27.5.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 191/28                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        10.8.2002
–      toissijaisesti muuttaa tuoteryhmän ”seosteräksestä valmis-         Tämän lisäksi komissio on rikkonut yhteisön primääri- ja
       tetut kuumavalssatut levyvalmisteet” kiintiöinnin siten,           sekundäärioikeutta, yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja
       että kiintiöksi vahvistetaan 468 000 tonnia (vuoden 2001           WTO-sopimusta.
       tuontimäärä),
                                                                          (1) Väliaikaisten suojatoimenpiteiden käyttöönotosta tiettyjen teräs-
                                                                              tuotteiden tuonnissa 27 päivänä maaliskuuta 2002 annettu komis-
–      toissijaisesti muuttaa tuoteryhmään ”seosteräksestä val-               sion asetus (EY) N:o 560/2002 (EYVL L 85, s. 1).
       mistetut kuumavalssatut levyvalmisteet” kiintiöinnin
       siten, että kiintiöksi vahvistetaan 118 916 tonnia.
                                                                          Montan Gesellschaft Voss mbH Stahlhandelin ja kolmen
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                                 muun yhtiön 27.5.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                                vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-163/02)
Kantajat toimivat terästuotteiden tuontialalla, jota riidanalai-
nen asetus koskee. Tällä asetuksella avattiin tariffikiintiö                                        (2002/C 191/49)
15 tuotteen tuonnille yhteisöön. Kyseisten tavaroiden sellaises-
ta tuonnista, joka ylittää kyseessä olevan tariffikiintiön, kanne-
taan lisätulli.                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                          Montan Gesellschaft Voss mbH Stahlhandel, kotipaikka Pla-
Kantajat väittävät, että vahvistetut vapaat tariffikiintiöt, erityi-      negg (Saksa), Jepsen Stahl GmbH, kotipaikka Nittendorf
sesti tuoteryhmää 4 koskevat, eivät ole yhteensoveltuvia                  (Saksa), LNS-Lothar Nemeyer Stahlhandel GmbH & Co. KG,
asetuksen perustelukappaleiden kanssa. Jo yksistään tuoteryh-             kotipaikka Essen (Saksa) ja Metal Traders Stahlhandel GmbH,
män 4 osalta kyseessä on 95 129 tonnin suuruinen virhe. Ei                kotipaikka Düsseldorf (saksa) ovat nostaneet 27.5.2002 Euroo-
ole mitään perustetta sille, etteivät vahvistetut tariffikiintiöt         pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
ole yhteensoveltuvia asetuksessa vahvistettujen tavoitteiden ja           kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan
tariffikiintiöiden laskentatavan kanssa.                                  edustajina on asianajaja K. Friedrich, prosessiosoite Luxembur-
                                                                          gissa.
                                                                          Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Lisäksi kantajat väittävät, että asetusta ei ole riittävästi perustel-
tu, koska perustelukappaleissa ei millään tavoin tarkastella              –     kumoaa 27.3.2002 annetun asetuksen (EY) N:o 560/
kaikkien talouden toimijoiden sellaisia etuja, joihin asetuksella               2002 (1);
puututaan. Ei ole perusteltu mitenkään, miksi vain vahvistetuil-
la toimenpiteillä voitaisiin saavuttaa tavoiteltu päämäärä, miksi         –     toteaa, että vastaaja on velvollinen korvaamaan kantajille
vain yhteisön valmistajien etuja suojellaan, kun taas kaikkien                  vahingot, joita niille on aiheutunut 27.3.2002 annetun
muiden talouden toimijoiden edut jätetään ottamatta huo-                        asetuksen (EY) N:o 560/2002 pätemättömyydestä;
mioon, ja miksi asetuksella vahvistetut toimenpiteet on toteu-
tettu heti ja ilman minkäänlaista siirtymäaikaa. Kaikki nämä
puuttuvat perustelut merkitsevät olennaista menettelyvirhettä,            –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
jonka vuoksi riidanalainen asetus olisi kumottava.
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantajat toteavat myös, että asetuksella tavoitellaan muita
päämääriä kuin ne, jotka on mainittu perustelukappaleissa ja              Kantajat harjoittavat terästuotteiden tuomista yhteisöjen ulko-
että komissio on käyttänyt harkintavaltaansa väärin. Erityisen            puolelta. Ne riitauttavat komission asetuksen N:o 560/2002
selväksi käy muiden päämäärien tavoittelu sillä, että ei ole              ja väittävät, että neuvoston asetuksen (EY) N:o 3285/94 (2)
otettu huomioon tavoitetta ylläpitää tähänastinen tuontitaso              mukaiset edellytykset ennalta määrättäville suojatoimenpiteille
korotettuna 10 prosentilla.                                               eivät täyty. Riidanalainen asetus perustuu kyseiseen asetukseen.
 ---pagebreak--- 10.8.2002                 FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 191/29
Kantajat väittävät, että riidanalainen asetus on laiton ja sillä             Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
loukataan kantajien oikeuksia. Komissiolla ei ole toimivaltaa
hyväksyä asetusta tällaisessa muodossa. Lisäksi asetusta koske-
va tutkintamenettely on suoritettu samanaikaisesti asetuksen                 –     kumoaa tukijärjestelmästä, jonka Sardinian alue (Italia)
antamisen kanssa tai vasta tämän jälkeen eikä etukäteen.                           aikoo toteuttaa vaikeuksissa olevien kasvihuoneviljelyä
                                                                                harjoittavien yritysten rakenneuudistusta varten
                                                                                13.11.2002 tehdyn komission päätöksen 2002/229/EY
Kantajat väittävät lisäksi, että asetus ja sen liitteet 1.1–2.1                    (EYVL L 77, s. 29), joka kuuluu ilmoitettavien tukien
perustuvat kyseenalaisiin seikkoihin. Kyseisissä liitteissä luetel-                järjestelmään;
luista tiedoista komissio ei ollut 27.3.2002 mennessä vielä
tosiasiallisesti saanut yhtäkään, koska Eurostat ei ollut vielä              –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
tehnyt täydellisiä ilmoituksia vuoden 2001 osalta.
Kantajat huomauttavat myös, että riidanalainen asetus on
myös aineellisesti lainvastainen, koska sen säännökset ovat
kohtuuttomia. Asetuksen mukaisilla lisätulleilla on suuruu-                  Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
tensa vuoksi jarruttava vaikutus, ja kehitysmaita lukuun otta-
matta suojatoimenpiteet koskevat samalla tavoin kaikkia
maita.
                                                                             Kanteen kohteena oleva päätös koskee Sardinian taloudellisissa
                                                                             vaikeuksissa olevien, maataloutta, varsinkin kasvihuoneviljelyä
Lisäksi kantajat väittävät, että ennalta määrättävät suojatoi-               eli kukka- ja puutarhaviljelyä harjoittavien yritysten hyväksi
menpiteet ovat nyt tarkasteltavissa olosuhteissa Maailman                    myönnettäviä tukia koskevaa alueellista järjestelmää, josta on
kauppajärjestön säännösten ja GATT:n vastaisia ja tämän                      päätetty pienten ja keskisuurten maatalousyritysten hyväksi
lisäksi myös neuvoston ja komission tiettyjen yhteisön ulko-                 myönnettäviä tukia koskevan Sardinian alueen lain nro. 4/98
puolisten maiden kanssa tekemien Eurooppa-sopimusten vas-                    nojalla.
taisia.
(1) Komission asetus (EY) N:o 560/2002, annettu 27 päivänä maalis-           Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi seuraaviin perusteisiin:
    kuuta 2002, väliaikaisten suojatoimenpiteiden käyttöönotosta
    tiettyjen terästuotteiden tuonnissa (EYVL L 85, 28.3.2002, s. 1).
(2) Neuvoston asetus (EY) N:o 3285/94, annettu 22 päivänä joulukuu-          –     Perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan, vaikeuk-
    ta 1994, tuontiin sovellettavasta yhteisestä järjestelmästä ja asetuk-         sissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenteiden uudel-
    sen (ETY) N:o 518/94 kumoamisesta (EYVL L 349, 31.12.1994,                     leen järjestämiseksi tarkoitettua valtion tukea koskevien
    s. 53).                                                                        yhteisön suuntaviivojen (1) ja luottamuksensuojan peri-
                                                                                aatteen rikkominen ja/tai virheellinen soveltaminen sekä
                                                                                sen menettelyn kohtuuton kesto, jossa tutkittiin, oliko
                                                                                tuki yhteismarkkinoille soveltuva.
                                                                             –     Perustamissopimuksen 87 artiklan ja edellä mainittujen
                                                                                suuntaviivojen rikkominen ja virheellinen soveltaminen,
                                                                                asian puutteellinen tutkiminen ja perustelujen riittämättö-
Regione Autonoma della Sardegnan 6.6.2002 Euroopan                                 myys.
        yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                           (Asia T-171/02)                                   Kantaja toteaa tämän osalta, että vaikka komissio sai tiedon
                                                                             kyseisestä aluesuunnitelmasta 15.1.1998, päätös, jolla tuki
                                                                             todettiin lainvastaiseksi tehtiin vasta 13.11.2001. Tuona ajan-
                           (2002/C 191/50)                                   jaksona vastaaja ja Italian viranomaiset kävivät kirjeenvaihtoa,
                                                                             jonka tarkoituksena oli selventää ilmoitetun tukihankkeen
                                                                             ulottuvuutta ja vaikutuksia. Komissio on kuitenkin kanteen
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                             kohteena olevalla päätöksellä yllättäen todennut tuen lainvas-
                                                                             taiseksi ja se on kantajan mukaan lisäksi vedonnut seikkoihin,
                                                                             jotka olivat selviä jo asian alustavassa tutkimisessa.
Regione Autonoma della Sardegna on nostanut 6.6.2002
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-                 Kantaja väittää lisäksi, että kanteen kohteena oleva järjestelmä
jan edustajana on avvocato Giacomo Aiello (Avvocatura dello                  on yhdenmukainen vaikeuksissa olevien yritysten pelastami-
Stato).                                                                      seksi ja rakenteiden uudelleen järjestämiseksi tarkoitettua val-


title: Asia T-348/03 RENV: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.1.2010 — Koninklijke FrieslandCampina v. komissio

text:
               13.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/51

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.1.2010 — Koninklijke FrieslandCampina v. komissio
   (Asia T-348/03 RENV) (1)

   2010/C 63/89

      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

   Seitsemännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 21, 24.1.2004.


title: Asia C-419/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Bolzano/Landesgericht Bozen (Italia) on esittänyt 28.7.2016 – Sabine Simma Federspiel v. Provincia autonoma di Bolzano ja Equitalia Nord SpA

text:
               24.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 392/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Bolzano/Landesgericht Bozen (Italia) on esittänyt 28.7.2016 – Sabine Simma Federspiel v. Provincia autonoma di Bolzano ja Equitalia Nord SpA
   (Asia C-419/16)
   (2016/C 392/10)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Bolzano/Landesgericht Bozen

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Sabine Simma Federspiel

      Vastaajat: Provincia autonoma di Bolzano ja Equitalia Nord SpA

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 75/363/ETY (1) 2 artiklan 1 kohdan c alakohtaa, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 82/76/ETY, (2) ja liitettä, johon siinä viitataan, tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa sovellettavan kaltaiselle kansallisen oikeuden säännökselle, jossa erikoistuville lääkäreille osoitetun palkan maksamisen edellytykseksi asetetaan kyseisen lääkärin ilmoitus, jossa hän sitoutuu työskentelemään Bolzanon autonomisen maakunnan julkisen terveydenhuollon palveluksessa vähintään viisi vuotta kymmenen vuoden kuluessa erikoistumisopintojen loppuun saattamisesta ja nimenomaisesti suostuu siihen, että siinä tapauksessa, että hän laiminlyö kyseisen velvollisuuden täysin, Bolzanon autonomisella maakunnalla, joka on palkan rahoittava taho, on oikeus saada takaisin enintään 70 prosenttia myönnetystä apurahasta lainmukaisine korkoineen, jotka lasketaan siitä hetkestä lukien, jolloin viranomainen on suorittanut yksittäiset maksut?

               2)

               Siinä tapauksessa, että vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kieltävä, onko SEUT 45 artiklassa tarkoitettu työntekijöiden vapaan liikkuvuuden periaate esteenä pääasiassa sovellettavan kaltaiselle kansallisen oikeuden säännökselle, jossa erikoistuville lääkäreille osoitetun palkan maksamisen edellytykseksi asetetaan kyseisen lääkärin ilmoitus, jossa hän sitoutuu työskentelemään Bolzanon autonomisen maakunnan julkisen terveydenhuollon palveluksessa vähintään viisi vuotta kymmenen vuoden kuluessa erikoistumisopintojen loppuun saattamisesta ja nimenomaisesti suostuu siihen, että siinä tapauksessa, että hän laiminlyö kyseisen velvollisuuden täysin, Bolzanon autonomisella maakunnalla, joka on palkan rahoittava taho, on oikeus saada takaisin enintään 70 prosenttia myönnetystä apurahasta lainmukaisine korkoineen, jotka lasketaan siitä hetkestä lukien, jolloin viranomainen on suorittanut yksittäiset maksut?

      (1)  Lääkärintointa koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 16.6.1975 annettu neuvoston direktiivi 75/363/ETY (EYVL 1975, L 167, s. 14).

      (2)  Lääketieteen tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta sekä toimenpiteistä sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden tehokkaan käyttämisen helpottamiseksi annetun direktiivin 75/362/ETY ja lääkärintointa koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun direktiivin 75/363/ETY muuttamisesta 26.1.1982 annettu neuvoston direktiivi 82/76/ETY (EYVL 1982, L 43, s. 21).


title: Asia T-384/09: Kanne 1.10.2009 — SKW Stahl-Metallurgie Holding ja SKW Stahl-Metallurgie v. komissio

text:
               5.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/23

         Kanne 1.10.2009 — SKW Stahl-Metallurgie Holding ja SKW Stahl-Metallurgie v. komissio
   (Asia T-384/09)
   2009/C 297/35
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantajat: SKW Stahl-Metallurgie Holding AG (Unterneukirchen, Saksa) ja SKW Stahl-Metallurgie GmbH (Unterneukirchen, Saksa) (edustajat: asianajajat A. Birnstiel, S. Janka ja S. Dierckens)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               riidanalainen päätös on kumottava siltä osin kuin se koskee kantajia

               —

               toissijaisesti riidanalaisen päätöksen 2 artiklaa, jossa kantajille asetetaan sakko, on muutettava siten, että sakko kumotaan tai sitä ainakin alennetaan huomattavasti

               —

               vastaaja on määrättävä vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja velvoitettava korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat riitauttavat komission 22.7.2009 antaman päätöksen K(2009) 5791 lopullinen, jonka se antoi asiassa COMP/39.396 — Kalsiumkarbidi- ja magnesiumpohjaiset reagenssit hiili- ja kaasuteollisuutta varten. Kantajille ja muille yrityksille asetetaan riidanalaisessa päätöksessä sakko EY 81 artiklan sekä ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkomisen vuoksi. Komission mukaan kantajat ovat osallistuneet Euroopan talousalueella, lukuun ottamatta Espanjaa, Portugalia, Irlantia ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa, kalsiumkarbidi- ja magnesiumsektorilla yhteen ja jatkuvaan rikkomiseen, joka koostui markkinoiden jakamisesta, kiintiöistä sopimisesta, asiakkaiden jakamisesta, hintojen vahvistamisesta ja hintoja, asiakkaita ja myyntimääriä koskevien luottamuksellisten yritystietojen vaihtamisesta.
   Kantajat vetoavat kanteensa tueksi kuuteen kanneperusteeseen.
   Kantajat väittävät ensiksi, että kantajien oikeutta tulla kuulluksi on loukattu, kun niille ei annettu mahdollisuutta esittää argumenttejaan myös suullisesti suullisessa käsittelyssä.
   Kantajat väittävät toiseksi, että komissio on soveltanut EY 81 artiklan 1 kohtaa virheellisesti. Tältä osin vedotaan siihen, että komissio luki SKW Stahl-Metallurgie GmbH:n toiminnan SKW Stahl-Metallurgie Holding AG:n toiminnaksi. Kantajat väittävät myös, että vaatimuksia oletuksen, jonka mukaan emoyhtiöllä on ratkaisevaa vaikutusvaltaa tytäryhtiössään, kumoamiseksi on mahdotonta täyttää. Lisäksi komissio on toiminnallaan loukannut virallisperiaatetta.
   Kantajat väittävät kolmanneksi, että komissio on laiminlyönyt EY 253 artiklan mukaista perusteluvelvollisuuttaan, kun se ei selittänyt, miksi kantajien toteamukset eivät ole riittäviä kumoamaan väitettä, joka koskee SKW Stahl-Metallurgie Holding AG:n SKW Stahl-Metallurgie GmbH:iin nähden harjoittamaa ratkaisevaa vaikutusvaltaa.
   Lisäksi väitetään, että komissio on loukannut monella tapaa yhdenvertaisen kohtelun periaatetta sakkoa määritettäessä.
   Kantajat väittävät viidenneksi, että komissio on sakkoa määritettäessä rikkonut asetuksen (EY) N:o 1/2003 (1) 7 ja 23 artiklaa ja loukannut suhteellisuusperiaatetta ja periaatetta, jonka mukaan rangaistusten on perustuttava lakiin.
   Kantajat väittävät viimeiseksi, että asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohtaa on rikottu, kun komissio asetti SKW Stahl-Metallurgie GmbH:lle sellaisen sakon, joka ylittää 10 prosenttia kyseisen yrityksen liikevaihdosta.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2002, L 1, s. 1).


title: Asia C-334/00: Corte Suprema di Cassazionen – Sezioni Unite Civili – 9.6.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Fonderie Officine Meccaniche Tacconi SpA vastaan HWS Heinrich Wagner Sinto Maschinenfabrik GmbH

text:
21.10.2000             FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 302/21
2.    Jos vastaus edelliseen kysymykseen on kieltävä, onko se          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen 11.9.2000, Euroopan
      tapa, jolla Conseil Supérieur de l’Audiovisuel tulkitsee ja      yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Fonderie Officine Mecca-
      soveltaa käytännössä näitä säännöksiä, EY:n perustamis-          niche Tacconi SpA vastaan HWS Heinrich Wagner Sinto
      sopimuksen 59 artiklan (josta on tullut EY 49 artikla)           Maschinenfabrik GmbH ennakkoratkaisua seuraavaan kysy-
      vastainen siltä osin kuin niillä estetään tai rajoitetaan        mykseen:
      a) muissa jäsenvaltioissa kuin Ranskassa järjestettävissä
      urheilutapahtumissa esiintyvää alkoholijuomien mainon-           Onko kanne, jossa vedotaan vastaajan sopimuksentekomenet-
      taa, kun tapahtumat televisioidaan Ranskassa ja b) sellais-      telyn aikaiseen vastuuseeen (responsabilità precontrattuale)
      ten muissa jäsenvaltioissa järjestettävien urheilutapahtu-       sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausta koskeva asia
      mien televisiointia Ranskassa, joissa mainostetaan alko-         (Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 3 kappale (1))? Jos kysy-
      holijuomia?                                                      mykseen vastataan kieltävästi, onko tämä kanne (Brysselin
                                                                       yleissopimuksen 5 artiklan 1 kappaleessa tarkoitettu) sopimus-
                                                                       ta koskeva asia, ja jos on, mikä on ”kanteessa tarkoitettu
                                                                       velvoite”? Jos kysymykseen vastataan kieltävästi, soveltuuko
                                                                       tähän kanteeseen ainoastaan vastaajan kotipaikkaan perustu-
                                                                       vaa yleinen peruste?
Salzburgin osavaltion Unabhängiger Verwaltungssenatin
23.8.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-                 (1) Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpanos-
kaisupyyntöasiassa Merkurbau-Grundstücksverwertungs                        ta yksityisoikeuden alalla v. 1986 tehty Brysselin yleissopimus
GmbH & Co.KG, Manfred Wander, Grundverkehrsbeauf-                          (konsolidoitu versio); EYVL C 27, 26.1.1998, s. 1.
tragter des Landes Salzburg sekä Grundverkehrslandes-
               kommissiondes Landes Salzburg
                        (Asia C-319/00)
                        (2000/C 302/40)
Salzburgin osavaltion Unabhängiger Verwaltungssenat on pyy-                     Asian C-525/99 (1) poistaminen rekisteristä
tänyt 23.8.2000 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 28.8.2000 Euroopan                                          (2000/C 302/42)
yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Merkurbau-Grundstücks-
verwertungs GmbH & Co.KG, Manfred Wander, Grundver-
kehrsbeauftragter des Landes Salzburg sekä Grundverkehrslan-           Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 3.4.2000
deskommission des Landes Salzburg ennakkoratkaisua seuraa-             antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
viin kysymyksiin:                                                      tu asia C-525/99 (Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburgin
                                                                       esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Neubau GmbH vastaan Her-
Onko EY:n perustamissopimuksen 56 artiklan ja sitä seuraa-             bert Bogensberger.
vien artiklojen määräyksiä tulkittava siten, että Salzburgin
osavaltion vuoden 1997 Grundverkehrsgesetzin (LGBI. nro
                                                                       (1) EYVL C 79, 18.3.2000.
11/1999) 12–14 §:n säännökset, joiden mukaan rakentamis-
kelpoisen kiinteistön hankkiminen Salzburgin osavaltiossa
edellyttää ilmoitus- tai lupamenettelyä, ovat ristiriidassa mai-
nittujen artiklojen kanssa, minkä vuoksi sen, joka esillä olevassa
asiassa on tällaista omaisuutta hankkinut, Euroopan unionin
oikeussäännöillä taattua perusvapautta on loukattu?
                                                                                Asian C-38/00 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2000/C 302/43)
Corte Suprema di Cassazionen – Sezioni Unite Civili –
9.6.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkai-               Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 10.5.2000
supyyntö asiassa Fonderie Officine Meccaniche Tacconi                  antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
SpA vastaan HWS Heinrich Wagner Sinto Maschinenfab-                    tu asia C-38/00 (Deputy Traffic Commissionerin, North Wes-
                            rik GmbH                                   tern Traffic Area, esittämä ennakkoratkaisupyyntö), joka kos-
                                                                       kee julkista kuulemista, jonka kohteena on Aaron Theophilus
                        (Asia C-334/00)                                Joseph, toiminimi Woodcroft Haulage.
                        (2000/C 302/41)                                (1) EYVL C 122, 29.4.2000.
Corte Suprema di Cassazione – Sezioni Unite Civili – on
pyytänyt 9.6.2000 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut


title: Asia T-499/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.11.2013 — MOL v. komissio (Valtiontuki — Unkarin valtion ja öljy- ja kaasuyhtiö MOL:n välinen sopimus, joka koskee hiilivetyjen tuotantoon liittyviä kaivosmaksuja — Lakisääteisen maksujärjestelmän myöhempi muuttaminen — Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi — Valikoivuus)

text:
               21.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 377/11

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.11.2013 — MOL v. komissio
   (Asia T-499/10) (1)

   (Valtiontuki - Unkarin valtion ja öljy- ja kaasuyhtiö MOL:n välinen sopimus, joka koskee hiilivetyjen tuotantoon liittyviä kaivosmaksuja - Lakisääteisen maksujärjestelmän myöhempi muuttaminen - Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi - Valikoivuus)
   2013/C 377/25
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. (Budapest, Unkari) (edustajat: asianajaja N. Niejahr, barrister F. Carlin ja asianajaja C. van der Meer)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Flynn ja K. Talabér-Ritz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa unionin yleistä tuomioistuinta vaaditaan ensisijaisesti kumoamaan valtiontuesta C 1/09 (ex NN 69/08), jonka Unkari on myöntänyt MOL Nyrt:lle, 9.6.2010 annettu komission päätös 2011/88/EY (EUVL 2011, L 34, s. 55) ja toissijaisesti kumoamaan mainittu päätös siltä osin kuin siinä määrätään, että kyseessä olevat summat on perittävä takaisin tältä viimeksi mainitulta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Valtiontuesta C 1/09 (ex NN 69/08), jonka Unkari on myöntänyt MOL Nyrt:lle, 9.6.2010 annettu komission päätös 2011/88/EY kumotaan.

               2)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 346, 18.12.2010.


title: Asia C-575/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 4.9.2014 (Administratīvā apgabaltiesan (Latvia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Air Baltic Corporation AS v. Valsts robežsardze (Ennakkoratkaisupyyntö — Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue — Asetus (EY) N:o 810/2009 — 24 artiklan 1 kohta ja 34 artikla — Yhtenäinen viisumi — Yhtenäisen viisumin mitätöinti tai kumoaminen — Mitätöityyn matkustusasiakirjaan kiinnitetyn yhtenäisen viisumin voimassaolo — Asetus (EY) N:o 562/2006 — 5 artiklan 1 kohta ja 13 artiklan 1 kohta — Rajatarkastukset — Maahantuloedellytykset — Kansallinen lainsäädäntö, jossa edellytetään voimassa olevaan matkustusasiakirjaan kiinnitettyä voimassa olevaa viisumia)

text:
               10.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 395/8

      Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 4.9.2014 (Administratīvā apgabaltiesan (Latvia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Air Baltic Corporation AS v. Valsts robežsardze
      (Asia C-575/12) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue - Asetus (EY) N:o 810/2009 - 24 artiklan 1 kohta ja 34 artikla - Yhtenäinen viisumi - Yhtenäisen viisumin mitätöinti tai kumoaminen - Mitätöityyn matkustusasiakirjaan kiinnitetyn yhtenäisen viisumin voimassaolo - Asetus (EY) N:o 562/2006 - 5 artiklan 1 kohta ja 13 artiklan 1 kohta - Rajatarkastukset - Maahantuloedellytykset - Kansallinen lainsäädäntö, jossa edellytetään voimassa olevaan matkustusasiakirjaan kiinnitettyä voimassa olevaa viisumia))
      (2014/C 395/09)
      Oikeudenkäyntikieli: latvia

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Administratīvā apgabaltiesa

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Air Baltic Corporation AS

         Vastapuoli: Valsts robežsardze

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Yhteisön viisumisäännöstön laatimisesta 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 810/2009 (viisumisäännöstö) 24 artiklan 1 kohtaa ja 34 artiklaa on tulkittava siten, että se, että kolmannen maan viranomainen mitätöi matkustusasiakirjan, ei johda ilman eri toimenpiteitä kyseiseen asiakirjaan kiinnitetyn yhtenäisen viisumin pätemättömyyteen.

                  2)

                  Henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä 15.3.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 562/2006 (Schengenin rajasäännöstö), sellaisena kuin se on muutettuna 25.3.2010 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 265/2010, 5 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä kyseisen asetuksen 13 artiklan 1 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että sen mukaan kolmansien maiden kansalaisten pääsy jäsenvaltioiden alueelle ei edellytä, että esitetty voimassa oleva viisumi on rajatarkastusta tehtäessä välttämättä kiinnitettynä voimassa olevaan matkustusasiakirjaan.

                  3)

                  Asetuksen N:o 562/2006, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 265/2010, 5 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä kyseisen asetuksen 13 artiklan 1 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan kolmansien maiden kansalaisten pääsy asianomaisen jäsenvaltion alueelle edellyttää, että esitetty voimassa oleva viisumi on rajatarkastusta tehtäessä välttämättä kiinnitettynä voimassa olevaan matkustusasiakirjaan.

         (1)  EUVL C 38, 9.2.2013.