title: Asia F-100/13: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 25.9.2014 – Julien-Malvy ym. v. EUH (Henkilöstö — Palkkaus — Kolmannessa maassa työskentelevät EUH:n työntekijät — Nimittävän viranomaisen päätös, jolla muutetaan luetteloa kolmansista maista, joiden elinolosuhteet vastaavat tavanomaisia elinolosuhteita unionissa — Yleisesti sovellettava toimi — Kanteen tutkittavaksi ottaminen — Elinolosuhteista maksettavan korvauksen vuosittainen arviointi — Kumoaminen)

text:
               10.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 395/64

      Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 25.9.2014 – Julien-Malvy ym. v. EUH
      (Asia F-100/13) (1)

      ((Henkilöstö - Palkkaus - Kolmannessa maassa työskentelevät EUH:n työntekijät - Nimittävän viranomaisen päätös, jolla muutetaan luetteloa kolmansista maista, joiden elinolosuhteet vastaavat tavanomaisia elinolosuhteita unionissa - Yleisesti sovellettava toimi - Kanteen tutkittavaksi ottaminen - Elinolosuhteista maksettavan korvauksen vuosittainen arviointi - Kumoaminen))
      (2014/C 395/77)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantajat: Bruno Julien-Malvy (Tokio, Japani) ynnä muut (edustajat: asianajajat T. Bontinck ja A. Guillerme)

         Vastaaja: Euroopan ulkosuhdehallinto (asiamiehet: S. Marquardt ja M. Silva)

         Oikeudenkäynnin kohde

      EUH:n sen päätöksen kumoamista koskeva vaatimus, jolla peruutettiin 1.1.2014 alkaen elinolosuhteista maksettava korvaus virkamiehiltä, joiden asemapaikka on Argentiinassa, Chilessä, Kiinassa (Hong Kong), Japanissa, Malesiassa, Singaporessa ja Taiwanissa

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Bruno Julien-Malvy ja muut kantajat, joiden nimet luetellaan tuomion liitteessä, vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan

                  3)

                  Euroopan ulkosuhdehallinto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 45, 15.2.2014, s 46.


title: Yhdistetyt asiat T-141/07, T-142/07, T-145/07 ja T-146/07: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.7.2011 — General Technic-Otis ym. v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Hissien ja liukuportaiden asennuksen ja huollon markkinat — Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan rikkominen — Hankintamenettelyjen manipulointi — Markkinoiden jakaminen — Hintojen vahvistaminen)

text:
               10.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/44

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.7.2011 — General Technic-Otis ym. v. komissio
   (Yhdistetyt asiat T-141/07, T-142/07, T-145/07 ja T-146/07) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Hissien ja liukuportaiden asennuksen ja huollon markkinat - Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan rikkominen - Hankintamenettelyjen manipulointi - Markkinoiden jakaminen - Hintojen vahvistaminen)
   2011/C 269/97
   Oikeudenkäyntikieli: ranska ja englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: General Technic-Otis Sàrl (Howald, Luxemburg) (edustajat: aluksi asianajaja M. Nosbusch, sittemmin asianajaja A. Winckler ja solicitor J. Temple Lang) (affaire T-141/07); General Technic Sàrl (Howald) (edustaja: M. Nosbusch) (affaire T-142/07); Otis SA (Dilbeek, Belgia), Otis GmbH & Co. OHG (Berlin, Saksa), Otis BV (Amersfoort, Alankomaant) ja Otis Elevator Company (Farmington, Connecticut, Yhdysvallat) (edustajat: A. Winckler ja J. Temple Lang) (affaire T-145/07) ja United Technologies Corporation (Wilmington, Delaware, Yhdysvallat)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: asioissa T-141/07 ja T-142/07 asianajajat A. Bouquet ja R. Sauer, avustajanaan asianajaja de A. Condomines, ja asioissa T-145/07 ja T-146/07 A. Bouquet, R. Sauer ja J. Bourke, avustajanaan A. Condomines)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimukset [EY] 81 artiklan mukaisen menettelyn soveltamisesta 21.2.2007 tehdyn komission päätöksen K(2007) 512 lopullinen kumoamiseksi (asia COMP/E-1/38.823 — Hissit ja liukuportaat) ja toissijaisesti kantajille määrättyjen sakkojen määrän alentamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Asiat T-141/07, T-142/07, T-145/07 ja T-146/07 yhdistetään tämän tuomion antamista varten.

               2)

               Kanteet hylätään.

               3)

               Asiassa T-141/07, General Technic-Otis Sàrl velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Asiassa T-142/07, General Technic Sàrl velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               5)

               Asiassa T-145/07, Otis SA, Otis GmbH & Co. OHG, Otis BV ja Otis Elevator Company velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

               6)

               Asiassa T-146/07, United Technologies Corporation velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 140, 23.6.2007.


title: Asia T-272/17: Kanne 5.5.2017 – Webgarden v. EUIPO (Dating Bracelet)

text:
               17.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 231/35

         Kanne 5.5.2017 – Webgarden v. EUIPO (Dating Bracelet)
   (Asia T-272/17)
   (2017/C 231/43)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Asianosaiset

      Kantaja: Webgarden Szolgáltató és Kereskedelmi Kft (Budapest, Unkari) (edustaja: asianajaja G. Jambrik)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen malli: Yhteisömalli ”Dating Bracelet” – Rekisteröintihakemus nro 14 450 019

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 1.3.2017 asiassa R 658/2016-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 4 artiklaa on rikottu;

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu;

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on rikottu;

               —

               Euroopan unionin perusoikeuskirjan 20 artiklaa on rikottu;

               —

               Perusoikeuskirjan 21 artiklan 1 kohtaa on rikottu.


title: Asia T-212/12: Kanne 21.5.2012 — Ålands Industrihus v. komissio

text:
               28.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 227/22

         Kanne 21.5.2012 — Ålands Industrihus v. komissio
   (Asia T-212/12)
   2012/C 227/38
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Asianosaiset

      Kantaja: Ålands Industrihus Ab (Maarianhamina, Suomi) (edustaja: asianajaja L. Laitinen)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan komission 13.7.2011 tekemän päätöksen nro C 6/2008, joka koskee Ahvenanmaan maakuntahallituksen Ålands Industrihus AB:n hyväksi toteuttamia toimenpiteitä

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 107 artiklan 1 kohdan virheelliseen soveltamiseen — kyse ei ole valtiontuesta
               Kantaja väittää, etteivät kyseiset pääomankorotus ja lainatakaukset merkitse valtiontukea, koska kyseiset toimet eivät ole vääristäneet kilpailua siinä määrin, että ne olisivat vaikuttaneet jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Komissio on tehnyt tosiseikkojen osalta ilmeisen arviointivirheen erityisesti todetessaan, ettei ole olemassa minkäänlaista absoluuttista estettä sille, että muualla asuvat yritykset harjoittavat toimintaa Ahvenanmaalla, eikä varsinkaan estettä sille, että ne tekevät sijoituksia paikallisilla kiinteistömarkkinoilla.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 107 artiklan 1 kohdan ja markkinataloussijoittajaperiaatteen virheelliseen soveltamiseen — kyse ei ole valtiontuesta
               Kantaja toteaa, että kaikki pääomankorotukset olivat yhteensopivia markkinataloussijoittajaperiaatteen kanssa ja etteivät ne näin ollen ole vääristäneet tai uhanneet vääristää kilpailua siten, että ne olisivat vaikuttaneet jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen, joka koskee kyseisen toimenpiteen yhteensopivuutta markkinataloussijoittajaperiaatteen kanssa, koska se on muun muassa virheellisesti ja mielivaltaisesti arvioinut tuotto-odotuksia siten, että se on ottanut huomioon ainoastaan tietyn vuoden vuosituotot. Kantajan mielestä todelliset tuotto-odotukset perustuvat vuosituoton ja ennakoidun arvonnousun yhdistelmään.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei olemassa olevia tukia ole otettu riittävästi huomioon takausten osalta
               Komissio ei ole ottanut huomioon sitä, että ainakin kaksi myönnetyistä takauksista kuuluu olemassa olevien tukijärjestelmien piiriin.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu tosiseikkojen virheelliseen arviointiin ja perustelujen puutteellisuuteen
               Jos kyseisiä toimenpiteitä kaikesta huolimatta pidettäisiin valtiontukena, takaisin perittävät määrät on määritetty virheellisesti. Komissio on ensinnäkin esittänyt hyvin heikot, puutteelliset ja erittäin lyhytsanaiset perustelut sille, että koko sijoitettu määrä on perittävä takaisin. Toiseksi komissio on puutteellisin perusteluin ja mielivaltaisesti määrittänyt takausten tukiosuuden kohtuuttomalle ja epärealistiselle tasolle. Kantaja toteaa, että komission perustelujen puutteellisuus ja mielivaltaisuus aiheuttaa sen, ettei kantaja voi riittävällä tavalla vastata komission väitteisiin.

               5)

               Viides kanneperuste, joka koskee viitekorkoa koskevien sääntöjen virheellistä soveltamista
               Komissio on takausten tukiosuutta määrittäessään soveltanut taannehtivasti viite- ja diskonttokorkojen määrittämisessä sovellettavan menetelmän tarkistamisesta annettua komission tiedonantoa. (1) Tämä lainvastainen soveltaminen on johtanut siihen, että takauksiin liittyvä takaisin perittäväksi määrätty tukiosuus on suurempi kuin se määrä, joka olisi perittävä takaisin, jos olisi sovellettu asianmukaisia sääntöjä, jotka kantajan mukaan ovat viite- ja diskonttokorkojen vahvistamismenetelmästä annetussa tiedonannossa 97/C 273/03 (2), joka oli voimassa takauksia myönnettäessä.

               6)

               Kuudes kanneperuste, joka koskee sitä, että kantajalla oli tukien osalta perusteltu luottamus
               Niiden seikkojen perusteella, jotka on esitetty ensimmäisessä, toisessa ja kolmannessa kanneperusteessa, kantajalla oli perusteltu luottamus siihen, että maakuntahallituksen toimenpiteet eivät merkinneet kiellettyä valtiontukea. Kantaja lisäksi tiedusteli asiaa erikseen maakuntahallitukselta, joka vahvisti, että kyseiset toimenpiteet kuuluivat ilmoitettujen tukien piiriin.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste, joka koskee sitä, että komission päätös loukkaa oikeusvarmuuden periaatetta ja SEUT 345 artiklassa tarkoitettua omistusoikeusjärjestelmää
               Komissio on jättänyt täysin huomioitta Maarianhaminan kaupungin tekemät sijoitukset, mikä aiheuttaa sen, että tilanteessa, jossa tuet määrätään perittäviksi takaisin, osakkaita voitaisiin Suomen osakeyhtiölaissa edellytetyllä tavalla kohdella yhdenvertaisesti. Komission laiminlyönti johtaa myös siihen, että taloudellinen lopputulos vääristyy asianosaisten kannalta tavalla, joka on ristiriidassa SEUT 345 artiklan — jonka mukaan perussopimuksilla ei puututa jäsenvaltioiden omistusoikeusjärjestelmiin — kanssa.

      (1)  EUVL 2008, C 14, s. 6.

      (2)  EYVL 1997, C 273, s. 3.


title: Asian T-187/04 poistaminen rekisteristä

text:
               18.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 314/28

         Asian T-187/04 poistaminen rekisteristä (1)

   (2004/C 314/64)

      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)

   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston puheenjohtajan 13.10.2004 antamalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia T-187/04, Pascal Hallez vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.

      (1)  EUVL C 201, 7.8.2004.


title: Asia T-170/07: Kanne 8.5.2007 — Opus Arte UK v. SMHV — Arte (OPUS ARTE)

text:
               21.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 170/28

         Kanne 8.5.2007 — Opus Arte UK v. SMHV — Arte (OPUS ARTE)
   (Asia T-170/07)
   (2007/C 170/56)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Opus Arte UK Ltd (Waldron, Englanti) (edustajat: barrister D. McFarland ja solicitor J.A. Alchin)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Arte G.E.I.E (Strasburg, Ranska)
   Vaatimukset
   Kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 8.3.2007 asiassa R 733/2005-1 tekemän päätöksen ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröitävä kuviomerkki ”Opus Arte” luokkiin 9, 16, 25 ja 41 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten — hakemus nro 2 551 778

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: ARTE G.E.I.E.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröidyt ja kansalliset kuvio- ja sanamerkit, joihin sisältyy sana ARTE luokkiin 9, 16, 25 ja 41 sekä muihin luokkiin, joista väitemenettelyssä ei ole kyse, kuuluvia tavaroita ja palveluita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hylättiin kokonaisuudessaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus, joka koski vain luokkaan 41 kuuluvia palveluita ”filmit ja televisiotuottaminen ja jakelu” hyväksyttiin, ja rekisteröintimenettelyn jatkaminen sallittiin muiden haettujen tavaroiden ja palveluiden osalta.

      Kanneperusteet:

   Kantaja esittää kanteensa tueksi kaksi oikeudellista perustetta.
   Ensimmäisessä kanneperusteessaan kantaja väittää, että riidanalainen päätös on neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (jäljempänä tavaramerkkiasetus) 73 ja 74 artiklan vastainen. Kantajan mukaan valituslautakunnan olisi tullut ottaa kantajan esittämät merkitykselliset tosiseikat, todisteet ja väitteet huomioon ja se ei olisi saanut perustaa päätöstään sellaisia tosiseikkoja koskeville olettamuksille, joihin kumpikaan osapuoli ei ollut aiemmin vedonnut eikä myöskään väitteentekijän epämääräisille väitteille, joita ei ollut todistettu.
   Toisessa kanneperusteessaan kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä on rikottu tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, koska siinä on todettu sekaannusvaara merkkien ARTE ja OPUS ARTE välillä. Kantajan mukaan mainitunkaltainen toteamus ei voinut perustua merkkien väitettyyn samankaltaisuuteen eikä olettamuksia voitu asianmukaisesti kumota todisteilla siitä, ettei sekaannusvaaraa ole, ja sillä, että sekaannusvaarasta ei tosiasiallisesti ollut mitään näyttöä sekä merkkien rauhanomaisella rinnakkaiselolla markkinoilla Euroopassa.


title: Asia F-23/06: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.9.2011 — Abad-Villanueva ym. v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Nimitys — Henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 5 artiklan 2 kohta — Ennen 1.5.2004 julkaistut sisäiset kilpailut ura-alueelta toiselle ura-alueelle siirtymistä varten — Hakijat, jotka on merkitty varallaololuetteloon ennen 1.5.2006 — Palkkaluokan määrittely — Korjauskertoimen pitäminen voimassa — Ylennyspisteiden menettäminen)

text:
               19.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 340/33

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.9.2011 — Abad-Villanueva ym. v. komissio
   (Asia F-23/06) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Nimitys - Henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 5 artiklan 2 kohta - Ennen 1.5.2004 julkaistut sisäiset kilpailut ura-alueelta toiselle ura-alueelle siirtymistä varten - Hakijat, jotka on merkitty varallaololuetteloon ennen 1.5.2006 - Palkkaluokan määrittely - Korjauskertoimen pitäminen voimassa - Ylennyspisteiden menettäminen)
   2011/C 340/65
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Roberto Abad-Villanueva ym. (Bryssel, Belgia) (edustajat: aluksi asianajajat T. Bontinck ja J. Feld, sittemmin asianajajat T. Bontinck ja S. Woog)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja H. Krämer)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: aluksi M. Arpio Santacruz ja M. Simm, sittemmin M. Bauer, J. Monteiro ja K. Zieleśkiewicz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sellaisten päätösten kumoaminen, joilla kantajille annettiin tiedoksi se, että he siirtyvät ura-alueelta toiselle ura-alueelle, siltä osin kuin niissä annetaan heille alempi palkkaluokka kuin palkkaluokka, joka heidän olisi tullut saada henkilöstösääntöjen perusteella, pidetään voimassa korjauskerroin sekä poistetaan kantajilla olleet ylennyspisteet.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kukin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               3)

               Väliintulija Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 108, 6.5.2006, s. 32.


title: Asia T-8/04: Muswellbrook Limitedin 9 päivänä tammikuuta 2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan nostama kanne

text:
C 59/36                FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                             6.3.2004
Kanneperusteet:                Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artik-        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                               lan 1 kohdan, b alakohdan (se-
                               kaantumisvaara) virheellinen so-
                               veltaminen, perustelujen puuttu-         Yhteisön tavaramerkin           Friedrich Grimm ja Engelbert Rolli
                               minen ja harkintavallan väärin-          hakijat:
                               käyttö ilmeisen arviointivirheen
                               vuoksi sekä ristiriitaisuus lauta-       Haettu tavaramerkki:            Yhteisön tavaramerkkiä koskeva
                               kunnan 23.11.1999 tekemän                                                hakemus nro 847640, jolla hae-
                               päätöksen kanssa, jolla hylättiin                                        taan sanamerkin SNIKE rekisteröi-
                               osittain kyseinen tavaramerkkiha-                                        mistä tiettyjä luokkiin 12, 25 ja
                               kemus.                                                                   41 kuuluvia tavaroita (Ajoneuvot,
                                                                                vaatteet, jalkineet, päähineet, kou-
                                                                                lutus, viihde,...) varten
                                                                        Sen tavaramerkki- tai           Kantaja, Muswellbrook Ltd.
                                                                        merkkioikeuden haltija,
                                                                        johon väitemenettelyssä
                                                                        on vedottu:
Muswellbrook Limitedin 9 päivänä tammikuuta 2004
sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja                 Tavaramerkki- tai merk-         Kansallinen             kuviomerkki
            mallit) (SMHV) vastaan nostama kanne                        kioikeus, johon väiteme-        nro 88222, joka suojaa tiettyjä
                                                                        nettelyssä on vedottu:          luokkaan 25 kuuluvia tuotteita
                                                                                (pitkät sukat, sukat, paidat, han-
                          (Asia T-8/04)                                                                 sikkaat, takit, jalkineet, urheilujal-
                                                                                kineet,...)
                         (2004/C 59/57)
                                                                        Väiteosaston ratkaisu:          Väitteen hylkääminen
(Oikeudenkäyntikieli määritetään työjärjestyksen 131 artiklan           Valituslautakunnan rat-         Valituksen hylkääminen
            2 kohdan mukaisesti – kanteen kieli: englanti)              kaisu:
                                                                        Kanneperusteet:                 Neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/
                                                                                94 (1) rikkominen
Muswellbrook Limited on nostanut 9 päivänä tammikuuta
2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointiviras-              (1) Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu
toa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan. Kantajan kotipaik-             neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 11, s. 1).
ka on Dublin, Irlanti, ja edustaja on asianajaja P. Koch
Moreno. Friedrich Grimm ja Engelbert Rolli ovat myös olleet
asianosaisina menettelyssä valituslautakunnassa.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuin
–     toteaa, että SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan                Carlos Leite Mateusin 5.1.2004 Euroopan yhteisöjen ko-
      5.11.2003 tekemä päätös, jolla hylättiin kantajan valitus                         missiota vastaan nostama kanne
      väitemenettelyssä nro B 1181/2002 29.4.2002 tehdystä
      päätöksestä, jolla hylättiin sanan SNIKE rekisteröimistä
      kaikkia hakemuksen kattamia luokan 25 tuotteita varten                                       (Asia T-10/04)
      koskevaa yhteisön tavaramerkkihakemusta nro 847640
      vastaan tehty väite, ei ole EY:n tavaramerkeistä annetun                                     (2004/C 59/58)
      asetuksen nro 40/94 mukainen, ja kumoaa kyseisen
      päätöksen;
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
–     toteaa, että luokkaa 25 varten tehdyn sanaa SNIKE
      koskevan yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen
      nro 847640 ja myös luokkaan 25 kuuluvia samanlaisia
      tuotteita suojaavan sanasta NIKE ja kuviosta koostuvan            Carlos Leite Mateus, kotipaikka Zaventem (Belgia), on nostanut
      espanjalaisen tavaramerkin nro 88222 välillä on sekaan-           5.1.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
      nusvaara;                                                         mioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vas-
                                                                        taan. Kantajan edustajat ovat asianajajat Sébastien Orlandi,
–     velvoittaa vastaajan ja, mahdollisuuksien mukaan, väliin-         Albert Coolen, Jean-Noël Louis ja Etienne Marchal, prosessio-
      tulijan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                           soite Luxemburgissa.


title: Asia C-198/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte d’appello di Milano (Italia) on esittänyt 23.4.2010 — Cassina S.p.A. v. Alivar Srl ja Galliani Host Arredamenti Srl

text:
               3.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte d’appello di Milano (Italia) on esittänyt 23.4.2010 — Cassina S.p.A. v. Alivar Srl ja Galliani Host Arredamenti Srl
   (Asia C-198/10)
   2010/C 179/34
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte d’appello di Milano

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Cassina S.p.A.

      Vastaajat: Alivar Srl ja Galliani Host Arredamenti Srl

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 98/71/EY (1) 17 ja 19 artiklaa tulkittava siten, että jäsenvaltiolle myönnetty mahdollisuus määrätä itsenäisesti suojan laajuudesta ja edellytyksistä voi käsittää tekijänoikeuden suojan poissulkemisen sellaisessa tapauksessa, että jokin kolmas osapuoli — ilman mallien tekijänoikeuden haltijan lupaa —
                     on jo valmistanut ja myynyt jäsenvaltiossa tuotteita, jotka on valmistettu kyseisten mallien mukaisesti
                  , kun mallien teollisoikeudellinen mallisuoja on lakannut ennen niiden säädösten voimaantulopäivää, joilla direktiivi on pantu kansallisessa lainsäädännössä täytäntöön?

               2)

               Onko direktiivin 98/71/EY 17 ja 19 artiklaa tulkittava siten, että jäsenvaltiolle myönnetty mahdollisuus määrätä itsenäisesti suojan laajuudesta ja edellytyksistä voi käsittää tekijänoikeuden suojan poissulkemisen sellaisessa tapauksessa, että jokin kolmas osapuoli — ilman mallien tekijänoikeuden haltijan lupaa —
                     on jo valmistanut ja myynyt jäsenvaltiossa tuotteita, jotka on valmistettu kyseisten mallien mukaisesti, kun poissulkeminen tapahtuu aikaisempaa käyttöä vastaavassa laajuudessa
                  ?

      (1)  EYVL L 289, s. 28


title: Asia T-49/10: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 11.8.2010 — Footwear v. SMHV — Reno Schuhcentrum (swiss cross FOOTWEAR)

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/66

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 11.8.2010 — Footwear v. SMHV — Reno Schuhcentrum (swiss cross FOOTWEAR)
      (Asia T-49/10) (1)

      ()
      (2010/C 288/123)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

         (1)  EUVL C 100, 17.4.2010.


title: Asia C-53/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka House of Lords (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 6.2.2009 – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs v. Loyalty Management UK Limited

text:
               18.4.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 90/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka House of Lords (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 6.2.2009 – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs v. Loyalty Management UK Limited
   (Asia C-53/09)
   2009/C 90/20
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   House of Lords

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

      Vastaaja: Loyalty Management UK Limited

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Verovelvollisena oleva yritysmarkkinoija hoitaa yritysverkoston kanta-asiakasohjelmaa, jonka perusteella yritysmarkkinoija tekee seuraavanlaisia sopimuksia:

               i)

               sponsoriyritysten kanssa tehtävät sopimukset, joiden perusteella sponsoriyritykset myöntävät ostohyvityspisteitä asiakkailleen (kanta-asiakkaat), jotka ostavat niiltä tavaroita tai palveluja, ja sponsoriyritykset maksavat tämän perusteella maksuja yritysmarkkinoijalle;

               ii)

               kanta-asiakkaiden kanssa tehtävät sopimukset, joissa on muun muassa ehto, jonka mukaan ostamalla tavaroita ja/tai palveluja sponsoriyrityksiltä kanta-asiakkaat saavat ostohyvityspisteitä, joilla ne voivat lunastaa tavaroita ja/tai palveluja ja,

               iii)

               yritysten (lunastuskumppanit) kanssa tehtävät sopimukset, joiden perusteella lunastuskumppanit sitoutuvat muun muassa luovuttamaan tavaroita ja/tai suorittamaan palveluja kanta-asiakkaille hintaan, joka on alempi kuin se, joka asiakkaan pitäisi muuten suorittaa tai käteismaksutta ostohyvityspisteillä lunastettaessa ja vastikkeena näistä luovutuksista ja suorituksista yritysmarkkinoija maksaa lunastuskumppanille palvelumaksun, joka vastaa kyseiseltä lunastuskumppanilta hankittujen suoritteiden yhteydessä käytettyjen hyvityspisteiden lukumäärää asianomaisella kaudella.

                           1)

                           Miten on tulkittava 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 14, 24 ja 73 artiklaa (aiemmin 17.5.1977 annetun neuvoston direktiivin 77/388/ETY (2) 5 ja 6 artikla ja 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohta) niiden maksujen osalta, jotka yritysmarkkinoija suorittaa lunastuskumppaneille?

                           2)

                           Onko näitä säännöksiä tulkittava siten, että tämäntyyppisiä yritysmarkkinoijan suorittamia maksuja on pidettävä

                                       a)

                                       vastikkeena ainoastaan niistä palveluista, jotka lunastuskumppanit suorittavat yritysmarkkinoijalle, vai

                                       b)

                                       vastikkeena ainoastaan lunastuskumppanien kanta-asiakkaille luovuttamista tavaroista ja/tai suorittamista palveluista, vai

                                       c)

                                       vastikkeena osaksi lunastuskumppanien yritysmarkkinoijille suorittamista palveluista ja osaksi lunastuskumppanien kanta-asiakkaille luovuttamista tavaroista ja/tai suorittamista palveluista?

                           3)

                           Jos toiseen kysymykseen on vastattava edellä c kohdassa tarkoitetulla tavalla eli palvelumaksu on vastiketta lunastuskumppanien kummastakin suorituksesta, joista toinen suoritetaan yritysmarkkinoijalle ja toinen kanta-asiakkaille, mitkä ovat ne yhteisön oikeuden mukaiset kriteerit, joiden perusteella ratkaistaan, miten kyseessä oleva palvelumaksu on jaoteltava näiden kahden eri suoritustyypin välillä?

      (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1).

      (2)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1).


title: Asia T-152/05: John Arthur Slaterin 18.4.2005 nostama kanne sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan

text:
               11.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/43

         John Arthur Slaterin 18.4.2005 nostama kanne sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan
   (Asia T-152/05)
   (2005/C 143/79)
   Kieli, jolla kannekirjelmä on laadittu: englanti
   John Arthur Slater, kotipaikka Lontoo (Yhdistynyt kuningaskunta), on nostanut 18.4.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustajana on Solicitor M. J. Gilbert.
   Vastapuolena valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä oli Prime Restaurant Holdings, Inc., kotipaikka Mississanga, Ontario (Kanada).
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa neljännen valituslautakunnan 13.12.2004 tekemän päätöksen valitusasiassa R 582/2003-4;

               —

               hylkää Prime Restaurant Holdings, Inc:n vaatimuksen, jonka mukaan numerolla 447730 rekisteröity yhteisön tavaramerkki on julistettava mitättömäksi;

               —

               velvoittaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston ja muut osapuolet vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä korvaamaan ne oikeudenkäyntikulut, jotka kantajalle ovat aiheutuneet tästä kanteesta, valitusasiasta nro R582/2003-4 ja mitättömyysmenettelystä nro 232C000447730/1.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on haettu:

               Luokkiin 25, 26 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten rekisteröity sanamerkki EAST SIDE MARIO'S; yhteisön tavaramerkki nro 447730

               Yhteisön tavaramerkin haltija:

               John Arthur Slater

               Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan hakemuksen tekijä:

               Prime Restaurant Holdings, Inc.

               Hakemuksen tekijän tavaramerkki- tai merkkioikeus:

               Kansalliset sana- ja kuviomerkit EAST SIDE MARIO'S

               Mitättömyysosaston ratkaisu:

               Yhteisön tavaramerkki julistetaan mitättömäksi

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Valitus hylätään

               Kanneperusteet:

               Neuvoston asetuksen N:o 40/94 51 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheellinen soveltaminen. Kantajan mukaan valituslautakunta teki virheen katsoessaan, että kantaja toimi kolmannen henkilön puolesta, joka olisi katsottava tavaramerkin hakijaksi, että tämä kolmas henkilö toimi vilpillisessä mielessä ja että asiassa on menetelty vilpillisesti.


title: Asia T-313/09: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 2.4.2014 – Onidol v. komissio (Valtiontuet — Sellaisia toimia koskeva puiteohjelma, joita Ranskan maatalouden tunnustetut toimialajärjestöt suorittavat edustamiensa maatalouden ammattikuntien jäsenten hyväksi — Rahoittaminen vapaaehtoisilla maksuilla, jotka on muutettu pakollisiksi — Päätös, jolla tukijärjestelmä todetaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi — Päätöksen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               10.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 175/43

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 2.4.2014 – Onidol v. komissio
   (Asia T-313/09) (1)

   ((Valtiontuet - Sellaisia toimia koskeva puiteohjelma, joita Ranskan maatalouden tunnustetut toimialajärjestöt suorittavat edustamiensa maatalouden ammattikuntien jäsenten hyväksi - Rahoittaminen vapaaehtoisilla maksuilla, jotka on muutettu pakollisiksi - Päätös, jolla tukijärjestelmä todetaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi - Päätöksen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   2014/C 175/59
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Organisation nationale interprofessionnelle des graines et fruits oléagineux (Onidol) (Pariisi, Ranska) (edustajat: aluksi asianajajat B. Le Bret ja L. Olza Moreno, sitten asianajajat B. Le Bret ja C. Renner)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi B. Stromsky ja C. Urraca Caviedes, sitten B. Stromsky ja S. Thomas ja lopuksi B. Stromsky)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota komission 10.12.2008 tekemä päätös K(2008) 7846 lopullinen, joka koskee Ranskassa tunnustettujen maatalousalan toimialajärjestöjen toimia koskevaa puiteohjelmaa, joka koostuu edustettuina olevien maatalouden ammattikuntien jäsenille myönnettävistä tuista (valtiontuki nro 561/2008).

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen tästä kanteesta raukeaa.

               2)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 244, 10.10.2009.


title: Asia C-311/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein oikeus (Suomi) on esittänyt 25.6.2015 – TrustBuddy AB v. Lauri Pihlajaniemi

text:
               7.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/38

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein oikeus (Suomi) on esittänyt 25.6.2015 – TrustBuddy AB v. Lauri Pihlajaniemi
   (Asia C-311/15)
   (2015/C 294/48)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Korkein oikeus

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: TrustBuddy AB

      Vastaaja: Lauri Pihlajaniemi

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko kulutusluottosopimuksista ja neuvoston direktiivin 87/102/ETY kumoamisesta annetun direktiivin 2008/48/EY (1) 3 artiklan b kohtaa tulkittava siten, että luotonantajana pidetään myös sellaista elinkeinonharjoittajaa, joka markkinoi internetissä kuluttajille luottoja niin sanottuina vertaislainoina ja joka käyttää kuluttajaan nähden luotonantajalle yleensä kuuluvaa määräämisvaltaa luottoehtojen, luoton myöntämisen ja perimisen osalta, vaikka varat luottoihin ovat peräisin nimettömiksi jääviltä yksityishenkilöiltä ja ne pidetään erillään elinkeinonharjoittajan omista varoista?

      (1)  Kulutusluottosopimuksista ja neuvoston direktiivin 87/102/ETY kumoamisesta 23.4.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EUVL L 133, s. 66)


title: Asian C-214/01 poistaminen rekisteristä

text:
10.8.2002                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 191/23
johdonmukaisesti sitä, että yhteisöjen tuomioistuin tai ensim-                       Asian C-178/01 (1) poistaminen rekisteristä
mäisen oikeusasteen tuomioistuin eivät voi tutkia perusoikeu-
den (ammattiyhdistystoiminnan vapaus) mahdollista loukkaa-                                          (2002/C 191/38)
mista juuri silloin, kun loukkaus koskee kaikkia potentiaalisia
perusoikeuden subjekteja yleisesti ja abstraktisesti, eli se perus-
tuu lakiin.                                                                 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 18.4.2002
                                                                            antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
(1) Ei vielä julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.           tu asia C-178/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                            Itävallan tasavalta.
                                                                            (1) EYVL C 212, 28.7.2001.
          Asian C-357/00 (1) poistaminen rekisteristä
                           (2002/C 191/37)
                                                                                Asian C-214/01 (1) poistaminen rekisteristä
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kuudennen jaoston pu-                                            (2002/C 191/39)
heenjohtajan 16.4.2002 antamalla määräyksellä tuomioistui-
men rekisteristä on poistettu asia C-357/00 (Freien Hansestadt
Bremenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Fikri Akdenk vas-                 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 15.4.2002
taan Stadtgemeinde Bremen.                                                  antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                            tu asia C-214/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                            Saksan liittotasavalta.
(1) EYVL C 355, 9.12.2000.
                                                                            (1) EYVL C 212, 28.7.2001.


title: Asia C-293/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 30.11.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 91/271/ETY — Saasteet ja haitat — Yhdyskuntajätevesien käsittely — Varesen provinssi)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/12

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 30.11.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-293/05) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 91/271/ETY - Saasteet ja haitat - Yhdyskuntajätevesien käsittely - Varesen provinssi)
   (2006/C 331/20)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: S. Pardo Quintillán ja D. Recchia)

      Vastaaja: Italian tasavalta (asiamies: I. M. Braguglia, avustajanaan avvocato dello Stato M. Fiorilli)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21.5.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/271/ETY (EYVL L 135, s. 40) 5 artiklan 2 kohdan rikkominen — Olona-joen suistossa sijaitsevista Varesen provinssin eri kunnista muodostuvan taajaman jätevesien käsittely ei ole riittävän tehokasta
   Tuomiolauselma

               1)

               Italian tasavalta ei ole noudattanut yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21. toukokuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/271/ETY1 5 artiklan 2 ja 5 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut toimia huolehtiakseen, että Olona-joen suistossa sijaitsevista Varesen provinssin eri kunnista muodostuvan taajaman jätevedet käsitellään saman direktiivin 4 artiklassa säädettyä biologista käsittelyä tai vastaavaa tehokkaammin viimeistään 31.12.1998 alkaen.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 229, 17.9.2005.


title: Asia C-56/00: Euroopan yhteisöjen komission 22.2.2000 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
22.7.2000                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 211/5
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                              –     velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                                kulut.
–     toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut julkisia
      palveluhankintoja, julkisia tavaranhankintoja ja julkisia
      rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen
      yhteensovittamisesta annettujen direktiivien 92/50/ETY,             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      93/36/ETY ja 93/37/ETY muuttamisesta 13 päivänä loka-
      kuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston                EY 249 artikla (aiempi EY:n perustamissopimuksen 189 artik-
      direktiivin 97/52/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei       la), jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen
      ole antanut tämän direktiivin täytäntöönpanon edellyttä-            nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu, velvoittaa
      miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ilmoit-      jäsenvaltiot noudattamaan direktiivin täytäntöönpanolle ase-
      tanut näitä komissiolle                                             tettua määräaikaa. Italian tasavalta ei ole antanut 1.7.1998
                                                                          päättyneeseen määräaikaan mennessä komission kirjelmässä
–     velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-            mainitun direktiivin täytäntöönpanon edellyttämiä lakeja, ase-
      kulut.                                                              tuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                          (1) EYVL L 335, 6.12.1997, s. 15.
EY 249 artikla (aiempi EY:n perustamissopimuksen 189 artik-
la), jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen
nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu, velvoittaa
jäsenvaltiot noudattamaan direktiivin täytäntöönpanolle ase-
tettua määräaikaa. Italian tasavalta ei ole antanut 13.10.1998
päättyneeseen määräaikaan mennessä komission kirjelmässä
mainitun direktiivin täytäntöönpanon edellyttämiä lakeja, ase-
tuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
                                                                          Alankomaiden kuningaskunnan 27.4.2000 Euroopan yh-
                                                                                teisöjen komissiota vastaan nostama kanne
(1) EYVL L 328, 28.11.1997, s. 1.
                                                                                (Asia C-156/00)
                                                                                (2000/C 211/09)
                                                                          Alankomaiden kuningaskunta on nostanut Euroopan yhteisö-
Euroopan yhteisöjen komission 22.2.2000 Italian tasaval-                  jen tuomioistuimessa 27.4.2000 kanteen Euroopan yhteisöjen
                     taa vastaan nostama kanne                            komissiota vastaan. Kantajan asiamiehenä on ulkoasiainminis-
                                                                          teriön eurooppaoikeuden yksikön yksikönpäällikkö Marc Fier-
                             (Asia C-56/00)                               stra, Den Haag.
                           (2000/C 211/08)                                Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Euroopan yhteisöjen komission on nostanut 22.2.2000 Euroo-                –     kumoaa komission 23.2.2000 tekemän päätöksen, jossa
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa                      eräässä yksittäistapauksessa todetaan, että tuontitullien
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen osaston virka-                 peruuttamishakemusta ei tietyn summan osalta voida ottaa
mies Richard Wainwright ja oikeudellisessa yksikössä toimiva                    tutkittavaksi ja että tuontitullien peruuttamishakemus on
valitustuomioistuimen tuomari Giacinto Bisogni, ja prosessi-                    toisen summan osalta perusteeton (asia REM 23/99)
osoite Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre
Wagner.
                                                                          –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–     toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut lannoitteita      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
      annettujen neuvoston direktiivien 76/116/ETY, 80/876/               –     Komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (1)(jäljempänä
      ETY, 89/284/ETY ja 89/530/ETY muuttamisesta 24 päi-                       tullikoodeksin soveltamisasetus) 589 artiklan rikkominen
      vänä marraskuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja                     tai toissijaisesti EY 253 artiklassa määrätyn perusteluvelvol-
      neuvoston direktiivin 97/63/EY (1) mukaisia velvoitteitaan,               lisuuden rikkominen siltä osin kuin riidanalaisessa
      koska se ei ole antanut tämän direktiivin täytäntöönpanon                 päätöksessä jätetään tutkimatta se osa peruuttamishake-
      edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä               muksesta, joka koskee korvaavia korkoja: tullikoodeksin
      tai ilmoittanut näitä komissiolle                                         soveltamisasetuksen 589 artiklan 3 kohdan viidennessä


               4.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 298/10

         EFTAn valvontaviranomaisen 18 päivänä elokuuta 2010 Islantia vastaan nostama kanne
   (Asia E-12/10)
   2010/C 298/08
   EFTAn valvontaviranomainen, rue Belliard/Belliardstraat 35, 1040 Bruxelles/Brussel, BELGIQUE/BELGIË, asiamiehinään Xavier Lewis ja Ólafur Jóhannes Einarsson, on nostanut 18 päivänä elokuuta 2010 EFTAn tuomioistuimessa kanteen Islantia vastaan.
   EFTAn valvontaviranomainen on pyytänyt EFTAn tuomioistuinta toteamaan, seuraavaa:

               1)

               Islanti on pitänyt voimassa työntekijöitä Islantiin tilapäisesti lähettävien ulkomaisten yritysten oikeuksista ja velvollisuuksista ja niiden työntekijöiden työehdoista ja -oloista annetun säädöksen nro 45/2007 5 ja 7 pykälän, mikä merkitsee, että Islanti ei ole täyttänyt ETA-sopimuksen 36 artiklasta ja ETA-sopimuksen liitteessä XVIII olevassa 30 kohdassa tarkoitetun säädöksen, palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon 16 päivänä joulukuuta 1996 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/71/EY, sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sopimuksen pöytäkirjalla 1, 3 artiklasta johtuvia velvollisuuksiaan.

               2)

               Islannin tasavallan on maksettava oikeuskäsittelystä aiheutuvat kustannukset.

      Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

               —

               Kannekirjelmä koskee sitä, mitä vaatimuksia ETA-valtiot saavat määrätä alueelleen lähetettyjen työntekijöiden työehtojen osalta.

               —

               Kannekirjelmässä todetaan, että palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon 16 päivänä joulukuuta 1996 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/71/EY 3 artiklassa sovellettaessa sitä samanaikaisesti ETA-sopimuksen 36 artiklan kanssa sallitaan ainoastaan direktiivin 3 artiklan 1 kohdan a–g alakohdassa lueteltujen vähimmäisvaatimusten määrääminen.

               —

               EFTAn valvontaviranomainen toteaa, että säädöksen nro 45/2007 (työntekijöiden lähettämistä koskeva säädös) riitautetuissa pykälissä määrätään ehtoja, joista ei ole säädetty 3 artiklan alakohdissa, ja näin ollen niissä on kyse 3 artiklan ja ETA-sopimuksen 36 artiklan rikkomisesta.


title: Asia C-542/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 18.12.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour constitutionnelle – Belgia) – Mohamed M’Bodj v. Belgian valtio (Ennakkoratkaisupyyntö — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 19 artiklan 2 kohta — Direktiivi 2004/83/EY — Pakolaisaseman tai toissijaisen suojeluaseman myöntämisedellytyksiä koskevat vähimmäisvaatimukset — Henkilö, joka voi saada toissijaista suojelua — 15 artiklan b alakohta — Hakijan alkuperämaassaan kokema kidutus tai epäinhimillinen tai halventava kohtelu tai rangaistus — 3 artikla — Suotuisammat säännökset — Vakavasti sairas hakija — Asianmukaisen hoidon puuttuminen alkuperämaassa — 28 artikla — Sosiaaliapu — 29 artikla — Terveydenhuolto)

text:
               23.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 18.12.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour constitutionnelle – Belgia) – Mohamed M’Bodj v. Belgian valtio
   (Asia C-542/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 19 artiklan 2 kohta - Direktiivi 2004/83/EY - Pakolaisaseman tai toissijaisen suojeluaseman myöntämisedellytyksiä koskevat vähimmäisvaatimukset - Henkilö, joka voi saada toissijaista suojelua - 15 artiklan b alakohta - Hakijan alkuperämaassaan kokema kidutus tai epäinhimillinen tai halventava kohtelu tai rangaistus - 3 artikla - Suotuisammat säännökset - Vakavasti sairas hakija - Asianmukaisen hoidon puuttuminen alkuperämaassa - 28 artikla - Sosiaaliapu - 29 artikla - Terveydenhuolto))
   (2015/C 065/16)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour constitutionnelle

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Mohamed M’Bodj

      Vastapuoli: Belgian valtio

      Tuomiolauselma

   Kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä myönnetyn suojelun sisällöstä 29.4.2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/83/EY 28 ja 29 artiklaa, luettuina yhdessä direktiivin 2 artiklan e alakohdan ja 3, 15 ja 18 artiklan kanssa, on tulkittava siten, että jäsenvaltio ei ole velvollinen antamaan oikeutta mainituissa artikloissa tarkoitettuihin sosiaaliapuun ja terveydenhuoltoon kolmannen maan kansalaiselle, joka on saanut luvan oleskella kyseisen jäsenvaltion alueella sellaisen pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen kansallisen lainsäädännön nojalla, jonka mukaan kyseisessä jäsenvaltiossa myönnetään oleskelulupa ulkomaalaiselle, joka kärsii sairaudesta, josta aiheutuu todellinen hengenvaara tai ruumiillista koskemattomuutta uhkaava vaara tai epäinhimillisen tai halventavan kohtelun vaara, kun ulkomaalaisen alkuperämaassa tai kolmannessa maassa, jossa hän aikaisemmin oleskeli, ei ole mitään asianmukaista hoitoa eikä kyse ole hoidon tahallisesta epäämisestä kyseiseltä ulkomaalaiselta tässä maassa.

      (1)  EUVL C 367, 14.12.2013.


title: Asia T-157/13: Kanne 15.3.2013 — Sorinet Commercial Trust Bankers Ltd v. neuvosto

text:
               25.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 147/23

         Kanne 15.3.2013 — Sorinet Commercial Trust Bankers Ltd v. neuvosto
   (Asia T-157/13)
   2013/C 147/42
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Sorinet Commercial Trust Bankers Ltd (Kish Island, Iran) (edustajat: asianajajat L. Defalque ja C. Malherbe)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 21.12.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/829/YUTP liitteessä olevan I.I.1 kohdan (jonka otsikkona on ”Yhteisöt”)

               —

               kumoamaan Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 21.12.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1264/2012 liitteessä olevan I.I.1 kohdan, (jonka otsikkona on ”Yhteisöt”)

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan neuvosto laiminlöi perusteluvelvollisuutta. Riidanalaisen päätöksen ja päätöslauselman perustelut ovat epämääräiset ja yleiset eikä niissä esitetä nimenomaisia ja todellisia syitä sille, miksi neuvosto katsoi laajaa harkintavaltaa käyttäen, että riidanalaisten rajoittavien toimenpiteiden pitäisi koskea kantajaa.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan neuvosto loukkasi kantajan puolustautumisoikeuksia, oikeutta tulla kuulluksi ja oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan. Kantajalle ei ilmoitettu eikä annettu tiedoksi mitään sitä vastaan esitettyjä todisteita, joilla perustellaan sille vastaista toimenpidettä. Neuvosto ei antanut kantajan tutustua asiakirja-aineistoonsa eikä toimittanut hänelle pyydettyjä asiakirjoja (joihin kuuluvat täsmälliset ja henkilökohtaiset tiedot, joilla riidanalaisia rajoittavia toimenpiteitä perustellaan) eikä paljastanut sille mahdollisia sitä vastaan esitettyjä todisteita. Neuvosto kieltäytyi kuulemasta kantajaa, kun se pyysi tätä nimenomaisesti. Edellä mainittu kantajan puolustautumisoikeuksien loukkaaminen — erityisesti se, ettei kantajalle annettu tietoja sitä vastaan esitetyistä todisteista — merkitsee sitä, että kantajan oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan on loukattu.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan neuvosto teki ilmeisen arviointivirheen, kun se antoi rajoittavat toimenpiteet kantajaa vastaan. Syyt, joihin neuvosto tukeutui kantajaa vastaan, eivät ole asianmukaisia perusteluja. Neuvosto ei myöskään esittänyt todisteita tai tietoja näyttääkseen toteen syyt, joihin se vetosi riidanalaisten rajoittavien toimenpiteiden perustelemiseksi ja jotka perustuvat pelkkiin väittämiin.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan riidanalaiset rajoittavat toimenpiteet ovat lainvastaisia, koska neuvoston ennen niiden antamista toteuttamassa arvioinnissa on puutteita. Neuvosto ei arvioinut aidosti asian olosuhteita vaan ainoastaan seurasi YK:n turvallisuusneuvoston suosituksia ja hyväksyi jäsenvaltioiden tekemät ehdotukset.


title: Asia T-462/13: Kanne 30.8.2013 — Comunidad Autónoma del País Vasco ja Itelazpi v. komissio

text:
               19.10.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 304/24

         Kanne 30.8.2013 — Comunidad Autónoma del País Vasco ja Itelazpi v. komissio
   (Asia T-462/13)
   2013/C 304/42
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Comunidad Autónoma del País Vasco ja Itelazpi (Espanja) (asiamiehet: asianajajat J. Buendía Sierra, A. Lamdrid de Pablo, M. Munoz de Juan ja N. Ruiz García)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               tutkii ja hyväksyy kanteessa esitetyt kumoamisperusteet

               —

               kumoaa riitautetun päätöksen, etenkin sen 1 artiklan siltä osin, kuin siinä todetaan, että kyseessä on sisämarkkinoille soveltumaton valtiontuki

               —

               kumoaa tämän johdosta riitautetun päätöksen 3 ja 4 artiklassa vahvistetut määräykset tuen takaisinperimiseksi ja

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Asiassa riitautettu päätös on sama kuin asiassa T-461/13, Espanja v. komissio.
   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu väärään lainsoveltamiseen, johon on syyllistytty katsomalla, että digitaalitelevisioverkon laajentamisprosessia on pidettävä valtiontukena.

                           —

                           Kantajat väittävät, että komissio on erehtynyt SEUT 171 artiklan 1 kohdan arvioinnissa, erityisesti yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevassa asiassa Altmark annetun tuomion kannalta katsottuna, ja että tämän johdosta se on erehtynyt todetessaan, että asiassa on kyse valtiontuesta.

                           —

                           Kantajat toteavat lisäksi, että päätöksessä tarkastelluilla toimenpiteillä tähdättiin yksinomaan siihen, että digitaalitelevision signaaleja kyettäisiin siirtämään II alueella (alue, jota alan toimijat eivät kaupallisista syistä kata ja joilla väestö jäisi vaille televisiopalveluja, ellei julkinen valta puutu asiaan).

                           —

                           Kantajat esittävät myös, että teknologisen neutraalisuuden periaate ei voi viedä jäsenvaltioilta niille perustamissopimuksessa tunnustettua harkintavaltaa, kun kyse on yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen järjestämisestä.

                           —

                           Se, että kansalliset viranomaiset päättivät II alueen osalta valita maanpäällisen teknologian satelliittiteknologian sijasta, johtui siitä, että ensin mainittu vaihtoehto oli loogisempi, taloudellisempi ja tehokkaampi sellaisen jo olemassa olevan maanpäällisen analogisen verkon vuoksi, joka oli rahoitettu julkisilla varoilla ja joka jo kattoi II alueen.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu väärään lainsoveltamiseen, johon on syyllistytty arvioitaessa tuen yhteensoveltuvuutta sisämarkkinoille.

                           —

                           Kantajat väittävät toissijaisesti ja sen varalta, että katsottaisiin, että kyse on valtiontuesta, että tuki pitäisi katsoa sisämarkkinoille soveltuvaksi SEUT 106 artiklan 2 kohdan ja SEUtT107 artiklan 3 kohdan nojalla.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu väärään lainsoveltamiseen, johon komissio on syyllistynyt olemassa olevan tuen arvioinnissa

                           —

                           Kantajat vetoavat tähänkin kanneperusteeseen toissijaisesti ja esittävät, että kyseessä oleva tuki pitäisi katsoa olemassa olevaksi tueksi. Koska julkinen televisioverkko oli jo olemassa, kyse on tosiasiallisesti mainitun verkon ajan tasalle saattamisesta ilman, että sen tehtävää olisi muutettu.


title: Asia T-214/02: María-Angeles Martínez Vallsin 15.7.2002 Euroopan parlamenttia vastaan nostama kanne

text:
C 219/24                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       14.9.2002
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Kantaja jätti komission julkaiseman tavaranhankintailmoituk-
                                                                        –     kumoaa kilpailun PE/90/A valintalautakunnan 3.4.2002
sen perusteella tarjouksen poijujen toimittamisesta Kazaksta-
                                                                              tekemän päätöksen, jolla kantajan ei annettu osallistua
nin, Azerbaid–anin ja Turkmenistanin satamiin. Tavaranhan-
                                                                              kilpailumenettelyn myöhempiin vaiheisiin, koska hän oli
kintailmoitusta oikaistiin, minkä jälkeen kantajalle annettiin
                                                                              saanut eräästä kilpailujen kirjallisesta kokeesta (koe C)
tilaisuus muuttaa tarjoustaan. Koska oikaisuilmoitus ei antanut
                                                                              riittämättömästi pisteitä, sekä kilpailun PE/90/A valinta-
kantajan osalta aihetta mihinkään muutoksiin, kantaja lähetti
                                                                              lautakunnan 31.5.2002 tekemän päätöksen, jolla se vah-
saman tarjouksen muuttamattomana takaisin komissiolle.
                                                                              visti 3.4.2002 tekemänsä päätöksen ja hylkäsi kantajan
Tämän jälkeen kantajalle ilmoitettiin, että sen tarjous oli
                                                                              pyynnön saada tutustua tiettyihin asiakirjoihin;
hylätty, koska se ei täyttänyt edellytystä, jonka mukaan
tarjouksen piti olla voimassa 90 päivää jättämispäivästään
lukien.
                                                                        –     kumoaa kilpailun kokonaisuudessaan;
Kantaja katsoo, että tähän päätökseen sisältyy tosiseikkoja
koskeva virhe. Tarjouksen voimassaolon päättymispäivä eli
28.7.2002 oli laskettu alkuperäisestä määräajasta 29.4.2002             –     kumoaa ainakin kaikki ne kilpailun toimet, jotka on
lukien. Tätä päivämäärää ei muutettu, kun tarjous jätettiin                   toteutettu 3.4.2002 ja 31.5.2002 tehdyissä päätöksissä
komission oikaisuilmoituksen jälkeen toisen kerran, koska                     vahvistettujen lainvastaisuuksien jälkeen, sekä erityisesti
kantaja lähetti takaisin saman tarjouksen. Kantaja kuitenkin                  kilpailun läpäisseiden henkilöiden luettelon ja tämän
väittää, että vallinneiden olosuhteiden ja tarjouksen sisältämien             luettelon perusteella tehdyt nimityspäätökset;
muiden ilmausten perusteella oli selvää, että tarjous oli voi-
massa 90 päivää muutetusta määräajasta 11.6.2002 lukien.
                                                                        –     joka tapauksessa velvoittaa vastaajan toteuttamaan kaikki
                                                                              tarvittavat toimenpiteet, jotta kantajalle palautettaisiin
Lisäksi kantaja väittää, että komissio on loukannut tarjouksen-               hänen oikeutensa kyseisen kilpailun A, B ja C kokeen
tekijöille annettavien ohjeiden 19 artiklan 5 kohtaa, huolenpi-               läpäisseenä hakijana;
tovelvollisuutta ja suhteellisuusperiaatetta. Kyseisten ohjeiden
19 artiklan 5 kohdan mukaan komissio voi vaatia tarjouksente-
kijöitä toimittamaan tarjouksesta lisäselvityksiä 24 tunnin
kuluessa. Kantaja väittää, että tarjouksen sisältämien muiden           –     muussa tapauksessa velvoittaa vastaajan maksamaan kan-
ilmaisujen ja vallinneiden olosuhteiden yleensä olisi pitänyt                 tajalle vahingonkorvausta, jonka määräksi on kanteen
synnyttää epävarmuus, joka olisi vaatinut lisäselvitystä tarjouk-             nostamispäivänä arvioitu 10 389,46 euroa ja jota voidaan
sen voimassaoloajasta. Komissio ei kuitenkaan ole käyttänyt                   vielä korottaa;
hyväkseen tätä mahdollisuutta.
                                                                        –     velvoittaa vastaajan esittämään kirjallisen kokeen C korja-
                                                                              tun version, ilmoittamaan yleiset ja objektiiviset arviointi-
                                                                              ja korjausperusteet, osoittamaan ne yleisesti saatavilla
                                                                              olevat asiakirjat, joiden perusteella valintalautakunta on
                                                                              arvostellut kirjallisen kokeen C, sekä esittämään valinta-
                                                                              lautakunnan perustellun kertomuksen;
María-Angeles Martínez Vallsin 15.7.2002 Euroopan par-
               lamenttia vastaan nostama kanne
                                                                        –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                          (Asia T-214/02)
                          (2002/C 219/56)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
María-Angeles Martínez Valls, kotipaikka Brysseli, on nostanut
15.7.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan parlamenttia vastaan.                 Kanteensa tueksi kantaja vetoaa perusteluvelvollisuuden rikko-
Kantajan edustajina ovat asianajajat Georges Vandersanden ja            miseen, yleisen avoimuusperiaatteen loukkaamiseen, patere
Laure Levi.                                                             legem quam ipse fecisti -periaatteen loukkaamiseen sekä
 ---pagebreak--- 14.9.2002              FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 219/25
syrjintäkiellon periaatteen loukkaamiseen. Kantajan mukaan                      Asian T-124/00 (1) poistaminen rekisteristä
parlamentti oli velvollinen antamaan hänen tutustua oman
kirjallisen kokeensa korjattuun versioon sekä antamaan hänelle                                 (2002/C 219/57)
tiedon niistä arviointiperusteista, joiden nojalla valintalauta on
arvostellut sen.                                                                           (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Kantaja vetoaa lisäksi kilpailuilmoituksen vastaiseen menette-         Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
lyyn ja ilmeiseen arviointivirheeseen. Kantajan mukaan valinta-        men toisen jaoston puheenjohtajan 21.6.2002 antamalla mää-
lautakunta on vahvistanut liian ankarat arviointiperusteet             räyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteris-
kokeen arvostelemiseksi.                                               tä on poistettu asia T-124/00, Federazione Associazioni Impre-
                                                                       se Distribuzione ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
                                                                       (1) EYVL C 192, 8.7.2000.


title: Asia T-397/06: Kanne 16.12.2006 — DOW AgroSciences v. EFSA

text:
               24.2.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 42/33

         Kanne 16.12.2006 — DOW AgroSciences v. EFSA
   (Asia T-397/06)
   (2007/C 42/58)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: DOW AgroSciences Ltd (Hitchin, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat K. Van Malgedem ja C. Mereu)

      Vastaaja: Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen (EFSA)
   Vaatimukset

               —

               EFSAn päätelmät, joiden otsikko on ”Päätelmät tehoaineen Haloxyfop-R torjunta-aineriskin arvioinnin vertaistarkastelusta”, on kumottava;

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan kantajalle vahinko, joka on aiheutunut riidanalaisen toimenpiteen seurauksena, ja ennen lopullisen ratkaisun antamista on tässä vaiheessa annettava väliratkaisu, jolla vastaaja velvoitetaan korvaamaan kantajalle aiheutunut vahinko ja todetaan, että korvauksen määrä vahvistetaan joko asianosaisten välisellä sopimuksella tai, jos tällaista sopimusta ei saada aikaan, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin vahvistaa sen;

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samankaltaiset kuin asiassa T-311/06, FMC Chemicals ja Arysta Lifesciences v. EFSA.


title: Asia C-418/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte costituzionale (Italia) on esittänyt 23.7.2013 — Napolitano ym. v. Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca

text:
               26.10.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 313/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte costituzionale (Italia) on esittänyt 23.7.2013 — Napolitano ym. v. Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca
   (Asia C-418/13)
   2013/C 313/13
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte costituzionale

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Carla Napolitano, Salvatore Perrella, Gaetano Romano, Donatella Cittadino ja Gemma Zangari

      Vastaaja: Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY (1) liitteenä olevan EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 kohtaa tulkittava siten, että se on esteenä 3.5.1999 annetun lain nro 124 (opetushenkilöstöä koskevat kiireelliset säännökset) 4 §:n 1 momentin viimeisen kohdan ja 11 momentin — joissa ensin säädetään vuosittaisten sijaisuuksien myöntämistä toimiin, ”jotka ovat tosiasiallisesti vapaita ja täytettävissä 31.12. mennessä”, ja tämän jälkeen säädetään, että tämä toteutetaan myöntämällä vuosittaisia sijaisuuksia, ”kunnes virkaan otettavan opetushenkilöstön palvelukseenottoa koskevat kilpailumenettelyt on pantu täytäntöön” — soveltamiselle, kun kyseisessä säännöksessä sallitaan se, että turvaudutaan määräaikaisiin sopimuksiin ilmoittamatta tiettyä ajankohtaa kilpailujen täytäntöönpanolle, eivätkä olosuhteet mahdollista oikeutta vahingonkorvaukseen?

               2)

               Ovatko edellä kuvatun Italian koulujärjestelmän organisoimiseen liittyvät vaatimukset 28.6.1999 annetun direktiivin 1999/70/EY 5 lausekkeen 1 kohdassa tarkoitettuja perusteltuja syitä, joiden nojalla Italian lainsäädännön kaltainen lainsäädäntö, jossa opetushenkilöstön määräaikaisen palvelukseenoton osalta ei säädetä oikeudesta vahingonkorvaukseen, on Euroopan unionin oikeuden mukainen?

      (1)  Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annettu neuvoston direktiivi 1999/70/EY; EYVL L 175, s. 43.


title: Asia C-106/02: Euroopan yhteisöjen komission 22.3.2002 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 131/6                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          1.6.2002
hyväksytty ilman vakuuksia ja saatavat on tästä syystä otettu           Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
B-kirjanpitoon, Saksan viranomaisten on myös kannettava itse
riski näiden saatavien toteutumatta jäämisestä. On lähdettävä           1.    toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut
ainakin yhdestä osittaisesta vakuudesta. Saksan liittotasavalta               henkilöiden terveyden suojelemisesta ionisoivan säteilyn
on AIST-organisaation osalta ainoastaan ennalta kieltäytynyt                  aiheuttamilta vaaroilta lääketieteellisen säteilyaltistuksen
esitettyjen vaatimusten toteuttamisesta, jotta tämä takaisi myö-              yhteydessä ja direktiivin 84/66/Euratom kumoamisesta
hemmin riittävän määrän ja peruuttaisi jälleenvakuuttajaan                    30 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston direktii-
kohdistuvat vaatimuksensa. Näin ollen vuotta 1995 koskevat                    vin 97/43/Euratom (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei
saatavat olivat vakuutettuja ja ne olisi pitänyt ottaa ainakin                ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttä-
osittain A-kirjanpitoon ja suorittaa eteenpäin, ainakin siltä osin            miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja koska
kuin niitä oli vaadittu määräajassa.                                          se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle,
                                                                        2.    velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeuden-
Siltä osin kuin Saksan viranomaiset väittävät, että kyse olisi                käyntikulut.
ollut yhteisön etujen mukaisesta toiminnasta, jolla pyrittiin
välttämään TIR-järjestelmän hajoaminen, ne eivät ole tähän
mennessä esittäneet asiasta mitään aineellisia todisteita. Jos
tällainen vakava kriisi kuitenkin oli käsillä, on käsittämätöntä,       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
etteivät Saksan viranomaiset ottaneet yhteisön edun mukaisesti
mukaan menettelyyn komissiota ja muita jäsenvaltioita, ennen
kuin se teki oman ratkaisunsa pyrkiä ennalta estämään saata-            Euratomin perustamissopimuksen 161 artiklan kolmannen
vien toteutumatta jääminen. Saksan viranomaisten yksipuoli-             kohdan mukaisesta direktiivien velvoittavasta luonteesta ja
nen menettely on myös EY:n perustamissopimuksen 10 artik-               Euratomin perustamissopimuksen 192 artiklan ensimmäisestä
lassa tarkoitetun yhteistyövelvoitteen vastainen, samoin kuin           kohdasta johtuu, että jäsenvaltiot, joille direktiivit on osoitettu,
se, että Saksan viranomaiset vasta vastauksessaan kirjeeseen,           ovat velvollisia saattamaan direktiivien säännökset osaksi
jossa komissio asetti määrärajan useita kertoja esittämänsä             kansallista oikeusjärjestystä siten, että niillä on niiden täytän-
vaatimuksen täyttämiselle, suostuivat ilmoittamaan yksityis-            töönpanolle asetetun määräajan päättyessä täysi oikeusvoima.
kohdat, jotka koskivat Saksan liittotasavallan sopimusta AIST:n
kanssa ja muita sopimuksia muiden takaajien kanssa.
                                                                        Jäsenvaltioiden piti direktiivin 14 artiklan mukaan panna
                                                                        direktiivi täytäntöön ennen 13.5.2000. Vaikka Saksan liittota-
                                                                        savalta onkin saattanut direktiivin suurimmaksi osaksi voi-
                                                                        maan 20.7.2001 annetulla säteilysuoja-asetuksella, puuttuvat
                                                                        vielä välttämättömät säännökset röntgenlaitteiden käytöstä.
(1) EYVL L 155, 7.6.1989, s. 1.
(2) EYVL L 130, 31.5.2000, s. 1.
                                                                        (1) EYVL L 180, 9.7.1997, s. 22.
Euroopan yhteisöjen komission 22.3.2002 Saksan liittota-                Euroopan yhteisöjen komission 22.3.2002 Saksan liittota-
                savaltaa vastaan nostama kanne                                           savaltaa vastaan nostama kanne
                        (Asia C-106/02)                                                           (Asia C-108/02)
                        (2002/C 131/11)                                                           (2002/C 131/12)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.3.2002 Euroo-               Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.3.2002 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasaval-           pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasaval-
taa vastaan. Kantajan asiamiehenä on Euroopan yhteisöjen                taa vastaan. Kantajan asiamiehenä on Euroopan yhteisöjen
komission oikeudellinen neuvonantaja Götz zur Hausen, ja                komission oikeudellinen neuvonantaja Götz zur Hausen, ja
prosesesiosoite Luxemburgissa on c/o Euroopan yhteisöjen                prosesesiosoite Luxemburgissa on c/o Euroopan yhteisöjen
komission oikeudellisen yksikön virkamies Luis Escobar Guer-            komission oikeudellisen yksikön virkamies Luis Escobar Guer-
rero, Centre Wagner, C 254, Kirchberg.                                  rero, Centre Wagner, C 254, Kirchberg.


title: Asia T-293/16: Kanne 7.6.2016 – Kaane American International Tobacco v. EUIPO – Global Tobacco (GOLD MONT)

text:
               1.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 279/37

         Kanne 7.6.2016 – Kaane American International Tobacco v. EUIPO – Global Tobacco (GOLD MONT)
   (Asia T-293/16)
   (2016/C 279/52)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muu osapuoli

      Kantaja: Kaane American International Tobacco Co. Ltd. (Jebel Ali, Arabiemiirikunnat) (edustajat: asianajajat G. Hinarejos Mulliez ja I. Valdelomar)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Global Tobacco FZCO (Dubai, Arabiemiirikunnat)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosat ”GOLD MONT” – EU-tavaramerkki nro 11 803 831

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 8.4.2016 asiassa R 2699/2014-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               hyväksyy tämän kanteen

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               määrää valituksen R 2699/2014-4 käsittelyn lykättäväksi, kunnes samanaikaisesti vireillä olevassa menettelyssä R 1857/2015-4 tehty päätös (josta nostettu kanne on parhaillaan käsiteltävänä unionin yleisessä tuomioistuimessa) tulee lainvoimaiseksi

               —

               velvoittaa EUIPO:n tai toissijaisesti muun osapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperuste

               —

               Yhdenvertaisuutta lain edessä koskevan periaatteen ja puolueettomuusperiaatteen loukkaaminen.


title: Asia T-406/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 17.10.2006 — Bonnet v. tuomioistuin (Henkilöstö — Palvelukseen ottaminen — Väliaikaiset toimihenkilöt — Tuomiontarkastajat — Muihin toimihenkilöihin sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 2 artiklan c alakohta — Asianomaiselle vastainen päätös — Luottamusside)

text:
               16.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 310/14

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 17.10.2006 — Bonnet v. tuomioistuin
   (Asia T-406/04) (1)

   (Henkilöstö - Palvelukseen ottaminen - Väliaikaiset toimihenkilöt - Tuomiontarkastajat - Muihin toimihenkilöihin sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 2 artiklan c alakohta - Asianomaiselle vastainen päätös - Luottamusside)
   (2006/C 310/27)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: André Bonnet (Saint-Pierre-de-Vassols, Ranska) (edustaja: asianajaja H. de Lepinau)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen tuomioistuin (asiamies: M. Schauss)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Yhtäältä yhteisöjen tuomioistuimen 11.2.2004 ja 4.3.2004 tekemien päätösten, joilla päätetään kantajan osalta menettely, joka koskee nimittämistä tuomiontarkastajan tehtävään yhteisöjen tuomioistuimen presidentin palvelukseen, ja päätöksen, joka koskee nimitystä kyseiseen tehtävään, kumoaminen sekä toisaalta vahingonkorvausvaatimus.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 300, 4.12.2004.


title: Asia C-56/10 P: Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 22.6.2011 — Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Kuviomerkit 100 ja 300 — Rekisteröinnin epääminen — Asetus (EY) N:o 40/94 — 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta — Erottamiskyky — Kuvailevuus — 38 artiklan 2 kohta — Ilmoitus, jonka mukaan yksinoikeuteen ei vedota haetun tavaramerkin osatekijän, jolta puuttuu erottamiskyky, osalta (disclaimer))

text:
               19.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 340/5

         Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 22.6.2011 — Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   (Asia C-56/10 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Kuviomerkit 100 ja 300 - Rekisteröinnin epääminen - Asetus (EY) N:o 40/94 - 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta - Erottamiskyky - Kuvailevuus - 38 artiklan 2 kohta - Ilmoitus, jonka mukaan yksinoikeuteen ei vedota haetun tavaramerkin osatekijän, jolta puuttuu erottamiskyky, osalta (disclaimer))
   2011/C 340/08
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Valittaja: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. (edustaja: radca prawny D. Rzążewska)

      Valittajan vastapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: D. Botis)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) 19.11.2009, yhdistetyissä asioissa T-425/07 ja T-426/07, Agencja Wydawnicza Technopol v. SMHV, antamasta tuomiosta, jolla kyseinen tuomioistuin hylkäsi molemmat kanteet SMHV:n neljännen valituslautakunnan 3.9.2007 antamista päätöksistä (asiat R 1274/2006-4 ja R 1275/2006-4), jotka koskivat hakemuksia sanamerkkien 100 ja 300 rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkeiksi — Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1), sellaisena kuin se on korvattuna yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1), 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan sekä 38 artiklan 2 kohdan rikkominen — Yksinomaan luvuista muodostuvien tavaramerkkien kuvailevuus

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 113, 1.5.2010.


title: Asia T-167/03: Angeliki Beazoglou-Varvagiannisin ym. 13.5.2003 Euroopan parlamenttia vastaan nostama kanne

text:
2.8.2003                FI                               Euroopan unionin virallinen lehti                                            C 184/39
Stefanos Alexioun ym. 12.5.2003 Euroopan parlamenttia                      Oikeudelliset perusteet ja perustelut, joihin kantajat vetoavat
                      vastaan nostama kanne                                kanteensa tueksi, ovat samankaltaiset kuin ne, joihin kantajat
                                                                           asioissa T-221/02 (1) ja T-44/03 (2) ovat vedonneet.
                           (Asia T-166/03)
                                                                           (1) EYVL C 247, s. 17 (tiedonantoja).
                                                                           (2) EYVL C 101, s. 40 (tiedonantoja).
                           (2003/C 184/87)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Stefanos Alexiou, kotipaikka Luxemburg, ja 7 muuta virka-
miestä ovat nostaneet 12.5.2003 Euroopan yhteisöjen ensim-                 Angeliki Beazoglou-Varvagiannisin ym. 13.5.2003 Euroo-
mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan parla-                          pan parlamenttia vastaan nostama kanne
menttia vastaan. Kantajien edustajana on avocat Gilles
Bounéou, ja prosessiosoitteena on Luxemburg.                                                          (Asia T-167/03)
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                                         (2003/C 184/88)
–    kumoaa toimivaltaisen tahon tekemän päätöksen, jolla on                                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
     tarkemmin         määrittelemättömästä         vuodesta   lähtien
     (vuodesta 1993, 1996, 1997 tai muusta vuodesta lähtien,
     ja sen ajanjakson aikana, jolloin kantajat toimivat Euroo-
     pan parlamentin virkamiehinä) muutettu menettelyä, jota               Angeliki Beazoglou-Varvagiannis, kotipaikka Uebersyren
     käytetään laskettaessa vuosittaisen matkan kuluja matkan              (Luxemburg), ja 3 muuta virkamiestä ovat nostaneet
     suuntautuessa Kreikkaan, siltä osin kuin kyseessä on Brin-            13.5.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
     disin kautta kulkeva matkareitti, joka on otettu huomioon             tuomioistuimessa kanteen Euroopan parlamenttia vastaan.
     määränpään ollessa Kreikan saaret, joihin on mentävä                  Kantajien edustajana on avocat Gilles Bounéou, ja prosessio-
     Ateenan ja Pireuksen kautta,                                          soitteena on Luxemburg.
     tai toissijaisesti                                                    Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–    kumoaa toimivaltaisen tahon tekemän päätöksen, jonka                  –     kumoaa toimivaltaisen tahon tekemän päätöksen, jolla on
     mukaan tarkemmin määrittelemättömästä vuodesta lähtien                      tarkemmin         määrittelemättömästä      vuodesta    lähtien
     (vuodesta 1993, 1996, 1997 tai muusta vuodesta lähtien,                     (vuodesta 1993, 1996, 1997 tai muusta vuodesta lähtien,
     ja sen ajanjakson aikana, jolloin kantajat toimivat Euroo-                  ja sen ajanjakson aikana, jolloin kantajat toimivat Euroo-
     pan parlamentin virkamiehinä) Brindisistä Kreikan eri raja-                 pan parlamentin virkamiehinä) muutettu menettelyä, jota
     paikkakunnille (Korfu, Igoumenitsa ja Patras) tapahtuva                     käytetään laskettaessa vuosittaisen matkan kuluja matkan
     merimatka korvataan käyttämällä perusteena ”lentokone-                      suuntautuessa Kreikkaan, siltä osin kuin kyseessä on Brin-
     paikan tyyppisen” (”aircraft type seats”) lipun hintaa,                     disin kautta kulkeva matkareitti, joka on otettu huomioon
                                                                                määränpään ollessa Ateenaa ympäröivä alue,
–    mitätöi kaikki kantajia koskevat palkkakuitit, joilla on
     pantu täytäntöön päätökset, joiden kumoamista vaaditaan,                    tai toissijaisesti
                                                                           –     kumoaa toimivaltaisen tahon tekemän päätöksen, jonka
–    velvoittaa korvaamaan kantajille laillisine viivästyskor-
                                                                                mukaan tarkemmin määrittelemättömästä vuodesta lähtien
     koineen koko sen rahamäärän, joka on jäänyt saamatta
                                                                                (vuodesta 1993, 1996, 1997 tai muusta vuodesta lähtien,
     niiden päätösten täytäntöönpanon johdosta, joiden
                                                                                ja sen ajanjakson aikana, jolloin kantajat toimivat Euroo-
     kumoamista vaaditaan, ja
                                                                                pan parlamentin virkamiehinä) Brindisistä Kreikan eri raja-
                                                                                paikkakunnille (Korfu, Igoumenitsa ja Patras) tapahtuva
–    velvoittaa Euroopan parlamentin korvaamaan oikeuden-                        merimatka korvataan käyttämällä perusteena ”lentokone-
     käyntikulut.                                                                paikan tyyppisen” (”aircraft type seats”) lipun hintaa,
                                                                           –     mitätöi kaikki kantajia koskevat palkkakuitit, joilla on
                                                                                pantu täytäntöön päätökset, joiden kumoamista vaaditaan,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                        –     velvoittaa korvaamaan kantajille laillisine viivästyskor-
                                                                                koineen koko sen rahamäärän, joka on jäänyt saamatta
                                                                                niiden päätösten täytäntöönpanon johdosta, joiden
Kantajat vaativat käsiteltävänä olevassa asiassa parlamentin sen                 kumoamista vaaditaan, ja
päätöksen kumoamista, jolla on muutettu laskentatapaa, jota
käytetään laskettaessa vuosittaisen Kreikkaan suuntautuvan                 –     velvoittaa Euroopan parlamentin korvaamaan oikeuden-
matkan kuluja.                                                                   käyntikulut.
 ---pagebreak--- C 184/40                 FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                              2.8.2003
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                              niiden päätösten täytäntöönpanon              johdosta,   joiden
                                                                                kumoamista vaaditaan, ja
Kantajat vaativat käsiteltävänä olevassa asiassa parlamentin sen           –     velvoittaa Euroopan parlamentin korvaamaan oikeuden-
päätöksen kumoamista, jolla on muutettu laskentatapaa, jota                      käyntikulut.
käytetään laskettaessa vuosittaisen Kreikkaan suuntautuvan
matkan kuluja.
Oikeudelliset perusteet ja perustelut, joihin kantajat vetoavat            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
kanteensa tueksi, ovat samankaltaiset kuin ne, joihin kantajat
asioissa T-221/02 (1) ja T-44/03 (2) ovat vedonneet.                       Kantajat vaativat käsiteltävänä olevassa asiassa parlamentin sen
                                                                           päätöksen kumoamista, jolla on muutettu laskentatapaa, jota
(1) EYVL C 247, s. 17 (tiedonantoja).                                      käytetään laskettaessa vuosittaisen Kreikkaan suuntautuvan
(2) EYVL C 101, s. 40 (tiedonantoja).                                      matkan kuluja.
                                                                           Oikeudelliset perusteet ja perustelut, joihin kantajat vetoavat
                                                                           kanteensa tueksi, ovat samankaltaiset kuin ne, joihin kantajat
                                                                           asioissa T-221/02 (1) ja T-44/03 (2) ovat vedonneet.
                                                                           (1) EYVL C 247, s. 17 (tiedonantoja).
Grigorios Giannoutsosin ym. 13.5.2003 Euroopan parla-                      (2) EYVL C 101, s. 40 (tiedonantoja).
                  menttia vastaan nostama kanne
                            (Asia T-168/03)
                            (2003/C 184/89)
                                                                           Nicole Heurtaux'n 12.5.2003 Euroopan yhteisöjen komis-
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                          siota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-172/03)
Grigorios Giannoutsos, kotipaikka Luxemburg, ja 4 muuta                                               (2003/C 184/90)
virkamiestä ovat nostaneet 13.5.2003 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan
parlamenttia vastaan. Kantajien edustajana on avocat Gilles                                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Bounéou, ja prosessiosoitteena on Luxemburg.
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin              Nicole Heurtaux, kotipaikka Bryssel, on nostanut 12.5.2003
                                                                           Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                           messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
–     kumoaa toimivaltaisen tahon tekemän päätöksen, jolla on
                                                                           Kantajan edustajat ovat asianajajat Sébastien Orlandi, Albert
      tarkemmin         määrittelemättömästä        vuodesta   lähtien
                                                                           Coolen, Jean-Noël Louis ja Etienne Marchal, prosessiosoite
      (vuodesta 1993, 1996, 1997 tai muusta vuodesta lähtien,
                                                                           Luxemburgissa.
      ja sen ajanjakson aikana, jolloin kantajat toimivat Euroo-
      pan parlamentin virkamiehinä) muutettu menettelyä, jota
      käytetään laskettaessa vuosittaisen matkan kuluja matkan             Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
      suuntautuessa Kreikkaan, siltä osin kuin kyseessä on Brin-
      disin kautta kulkeva matkareitti, joka on otettu huomioon            –     kumoaa komission päätöksen, jolla kantajan nimi jätettiin
      määränpään sijaitessa Peloponnesoksen niemimaalla,                         kirjaamatta vuoden 2002 ylennyskierroksella palkkaluok-
                                                                                kaan B 2 ylennetyistä virkamiehistä laadittuun luetteloon
      tai toissijaisesti                                                         ja joka julkaistiin 14.8.2002 päivätyssä hallinnollisessa
                                                                                tiedotteessa nro 69-2002,
–     kumoaa toimivaltaisen tahon tekemän päätöksen, jonka
      mukaan tarkemmin määrittelemättömästä vuodesta lähtien               –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      (vuodesta 1993, 1996, 1997 tai muusta vuodesta lähtien,
      ja sen ajanjakson aikana, jolloin kantajat toimivat Euroo-
      pan parlamentin virkamiehinä) Brindisistä Kreikan eri raja-
      paikkakunnille (Korfu, Igoumenitsa ja Patras) tapahtuva              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      merimatka korvataan käyttämällä perusteena ”lentokone-
      paikan tyyppisen” (”aircraft type seats”) lipun hintaa,              Kanteensa tueksi kantaja vetoaa siihen, että perusteluvelvolli-
                                                                           suutta on laiminlyöty, henkilöstösääntöjen 45 artiklaa on
–     mitätöi kaikki kantajia koskevat palkkakuitit, joilla on             rikottu ja yhdenvertaisen kohtelun, urakehityksen mahdolli-
      pantu täytäntöön päätökset, joiden kumoamista vaaditaan,             suuden, hyvän hallinnon ja hyvän hallinnoinnin periaatteita
                                                                           on loukattu.
–     velvoittaa korvaamaan kantajille laillisine viivästyskor-
      koineen koko sen rahamäärän, joka on jäänyt saamatta