title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (neljäs jaosto), 26 päivänä syyskuuta 1996, asiassa C-230/94 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Renate Enkler vastaan Finanzamt Homburg (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Taloudellisen toiminnan käsite - Veron peruste)

text:
N:o C 354/6            FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       23.11.96
apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 17.9.1996                  jaoston puheenjohtaja C. N. Kakouris sekä tuomarit G.
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :                            Hirsch ( esittelevä tuomari ) ja P. J. G. Kapteyn, julkis
                                                                       asiamies : G. Tesauro, kirjaaja : johtava hallintovirkamies
1 ) Tullivelkaa koskevien lakien, asetusten ja hallinnolli            H. A. Riihi, on antanut 26.9.1996 tuomion , jonka
     sten määräysten yhdenmukasistamisesta 25 päivänä                  tuomiolauselma on seuraava :
     kesäkuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 791
     623/ETY 2 artiklan d alakohdalla on välitön oikeusvai
                                                                       Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmu
     kutus ja yksityisille oikeussubjekteille syntyy sen pe           kaistamisesta — maan alueelle sijoittautumattomille ver
     rusteella oikeuksia, joihin nämä voivat vedota sellaista          ovelvollisille suoritettavaa arvonlisäveron palautusta kos
     jäsenvaltiota vastaan, joka ei ole saattanut direktiiviä          kevat yksityiskohtaiset säännöt 6 päivänä joulukuuta 1 979
     osaksi kansallista oikeusjärjestystä, ja kansallisten             annetun kahdeksannen neuvoston direktiivin 79/1072/ETY
     tuomioistuinten on turvattava nämä oikeudet.
                                                                       3 artiklan b kohtaa on tulkittava siten, että asianajajalla,
                                                                       johon    sovelletaan    jäsenvaltioiden     liikevaihtoverolain
2 ) Direktiivin 79/623/ETY 2 artiklan d alakohtaa voidaan
     soveltaa myös silloin, kun on rikottu tiettyjen lihotuk          säädännön         yhdenmukaistamisesta          —      yhteinen
     seen tarkoitettujen nuorten sonnien erityisen tuontijär          arvonlisäverojärjestelmä : yhdenmukainen määräytymispe
                                                                       ruste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen
     jestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista             neuvoston direktiivin 77/388/ETY 28 artiklan 3 kohdan
     säännöistä 24 päivänä maaliskuuta 1977 annettua
     komission asetusta (ETY) N:o 6 1 2177, sellaisena kuin se
                                                                       b alakohdan ja liitteen F mukaista verovapautusta siinä
                                                                       jäsenvaltiossa, johon hän on sijoittautunut, ei ole tämän
     on muutettuna 27 päivänä kesäkuuta 1977 annetulla
     komission asetuksella (ETY) N:o 1384/77.
                                                                       nojalla oikeutta hakea kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisilta
                                                                       viranomaisilta 3 artiklan b kohdassa tarkoitettua todistusta
(>) EYVL N:o C 331 , 26.11.1994                                        eikä hänellä näin ollen ole oikeutta sellaisiin palveluihin
    EYVL N:o C 316 , 21.11.1994                                        sisältyvän arvonlisäveron palautukseen , joita hänelle on
                                                                       tarjottu sellaisessa toisessa jäsenvaltiossa, johon hän ei ole
                                                                       sijoittautunut ja jossa asianajajien tarjoamia palveluja ei ole
                                                                       vapautettu arvonlisäverosta.
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                       (M EYVL N:o C 178 , 30.6.1993
                          ( kuudes jaosto ),
                  26 päivänä syyskuuta 1996 ,
asiassa C-302/93 ( Gerechtshof te ' s-Gravenhagen esittämä
ennakkoratkaisupyyntö ), Etienne Debouche vastaan In
          specteur der Invoerrechten en Accijnzen (')                        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(Arvonlisävero — Direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan                                             (neljäs jaosto ),
2 kohdan ja 3 kohdan a alakohdan sekä direktiivin
                                                                                26 päivänä syyskuuta 1996,
79/1072/ETY 3 artiklan b kohdan ja 5 artiklan ensimmäi
sen kohdan tulkinta — Arvonlisäveron palautus maan                     asiassa C-230/94 ( Bundesfinanzhofin esittämä ennakkorat
          alueelle sijoittumattomille verovelvollisille)               kaisupyyntö ), Renate Enkler vastaan Finanzamt Hom
                                                                                burg ( 1 )
                            ( 96/C 354/ 10 )
                                                                        (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Taloudellisen toiminnan
                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                                           käsite — Veron peruste)
                                                                                ( 96/C 354/ 11 )
( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Asiassa C-302/93 , jonka Gerechtshof te ' s-Gravenhage
( Alankomaat ) on saattanut ETY:n perustamissopimuksen                 ( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
177 artiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsitel                yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
täväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
vireillä olevassa asiassa Etienne Debouche vastaan Inspec             Asiassa C-230/94 , jonka Bundesfinanzhof on saattanut
teur der Invoerrechten en Accijnzen ennakkoratkaisun                   EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti yhtei
jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmu                  söjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan
kaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä : yhden             sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Renate
mukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta                      Enkler vastaan Finanzamt Homburg, ennakkoratkaisun
 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/                  jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmu
ETY ( EYVL L 145 , s . 1 ) 17 artiklan 2 kohdan ja 3 kohdan            kaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä : yhden
a alakohdan sekä jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsää               mukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta
dännön yhdenmukaistamisesta — maan alueelle sijoittautu                1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/
mattomille verovelvollisille suoritettavaa arvonlisäveron              ETY ( EYVL L 145 , s . 1 ) 4 artiklan 1 ja 2 kohdan , 6 artiklan
palautusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt 6 päivänä                2 kohdan a alakohdan ja 1 1 artiklan A kohdan 1 alakohdan
joulukuuta 1979 annetun kahdeksannen neuvoston direk                  c alakohdan tulkinnasta , yhteisöjen tuomioistuin ( neljäs
tiivin 79/ 1072/ETY ( EYVL L 33 1 , s . 1 1 ) 3 artiklan b kohdan      jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja
ja 5 artiklan ensimmäisen kohdan tulkinnasta , yhteisöjen              C. N. Kakouris sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn ja H.
tuomioistuin ( kuudes jaosto ), toimien kokoonpanossa :                Ragnemalm ( esittelevä tuomari ), julkisasiamies : G. Cosmas ,
 ---pagebreak--- 23.11.96                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 354/7
kirjaaja : johtava hallintovirkamies H. A. Riihi, on antanut        Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehinä Jean-Paul Kep
26.9.1996 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :               penne ja Ben Smulders ), jossa kantaja vaatii , että yhteisöjen
                                                                    tuomioistuin kumoaa Kimberly Clark Sopalinille annetusta
                                                                    tuesta 27 päivänä kesäkuuta 1994 tehdyn komission
1 ) Aineellisen omaisuuden vuokralle antaminen on tämän
                                                                    päätöksen SG(94 ) D/8907, yhteisöjen tuomioistuin , toimien
     omaisuuden hyödyntämistä, jota on pidettävä jäsenval
                                                                    kokoonpanossa : presidentti G. C. Rodríguez Iglesias ja
     tioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaista
                                                                    jaostojen puheenjohtajat C. N. Kakouris , D. A. O. Edward,
     misesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmu          J.-P . Puissochet ja G. Hirsch ( esittelevä tuomari ) sekä
     kainen määräytymisperuste 1 7 päivänä toukokuuta
      7 977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/
                                                                    tuomarit G. F. Mancini, P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann, J. L.
     388/ETY 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna taloudel
                                                                    Murray, L. Sevon ja M. Wathelet, julkisasiamies : F. G.
                                                                    Jacobs, kirjaaja : apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut
     lisena toimintana, mikäli sitä harjoitetaan jatkuvaluon
     toisessa tulonsaantitarkoituksessa .
                                                                    26.9.1996 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
                                                                    1 ) Kanne hylätään .
2 ) Sen ratkaiseminen, onko aineellisen omaisuuden, kuten
     matkailuauton , vuokralle antamista katsottava har
     joitettavan jatkuvaluontoisessa tulonsaantitarkoituk          2 ) Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeuden
     sessa , siten kuin direktiivin 77'/388/ETY 4 artiklan                käyntikulut.
     2 kohdan toisessa virkkeessä tarkoitetaan , kuuluu
     kansalliselle tuomioistuimelle, jonka on arvioitava asian      (M EYVL N:o C 304 , 29.10.1994
     olosuhteita kokonaisuutena .
3 ) Kuudennen direktiivin 77'/388/ETY 11 artiklan A koh
     dan 1 alakohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että
     saman direktiivin 6 artiklan 2 kohdan a alakohdan
     nojalla palvelujen suorituksiin rinnastettavien liike
     toimien arvonlisäveron perusteeseen on sisällytettävä ne              YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
     kustannukset, jotka ovat aiheutuneet aikana, jona                                       ( kuudes jaosto ),
     tavara on ollut verovelvollisen käytettävissä siten, että                         26 päivänä syyskuuta 1996 ,
     hän on voinut milloin tahansa tosiasiallisesti käyttää
     sitä yritykselle kuulumattomiin tarkoituksiin, ja jotka        asiassa C-287/94 ( 0stre Landsretin esittämä ennakkorat
     liittyvät tavaraan itseensä tai joiden perusteella verovel    kaisupyyntö ), A/S Richard Frederiksen & Co. vastaan
      volliselle on syntynyt oikeus arvonlisäveron vähennyk                               Skatteministeriet ( 1 )
     seen . Veron perusteeseen sisällytettävän kustannusten             (Pääoman hankinta — Pääomanhankintavero — Emo
      osan on vastattava toisaalta tavaran tosiasiallisen koko     yhtiön tytäryhtiölleen antama koroton laina — Yhtiöiden
      naiskäyttöajan ja toisaalta sen ajan , jona tavara on                                      tuloverotus)
      tosiasiallisesti ollut käytössä yritykselle kuulumatto                                  ( 96/C 354/ 13 )
      miin tarkoituksiin , välistä suhdetta .
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: tanska)
(') EYVL N:o C 275 , 1.10.1994
                                                                     (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                     Asiassa C-287/94 , jonka 0stre Landsret ( Tanska ) on
                                                                     saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukai
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                             sesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen
                   26 päivänä syyskuuta 1996 ,                       tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa
                                                                     A/S Richard Frederiksen & Co . vastaan Skatteministeriet
asiassa C-241 /94 , Ranskan tasavalta vastaan Euroopan
                       yhteisöjen komissio (')                       ennakkoratkaisun pääoman hankinnasta kannettavista
                                                                     välillisistä veroista 17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun
 (Perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun            neuvoston direktiivin 69/335/ETY ( EYVL L 249 , s . 25 )
    valtion tuen käsite — Valtion sosiaaliset toimenpiteet)          4 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja 10 artiklan tulkinnasta ,
                           ( 96/C 354/ 12 )                          yhteisöjen tuomioistuin ( kuudes jaosto ), toimien kokoon
                                                                     panossa : jaoston puheenjohtaja C. N. Kakouris sekä tuoma
                  ( Oikeudenkäyntikieli : ranska)                    rit G. F. Mancini ja H. Ragnemalm ( esittelevä tuomari ),
                                                                     julkisasiamies : A. La Pergola , kirjaaja : johtava hallintovir
                                                                     kamies H. A. Riihi, on antanut 26.9.1996 tuomion , jonka
 ( Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan              tuomiolauselma on seuraava :
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                      1 ) Pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista
Asiassa C-241 /94 , Ranskan tasavalta ( asiamiehinä Edwige                 17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun neuvoston direk
 Belliard , Catherine de Salins ja Jean-Marc Belorgey ) vastaan            tiivin 69/335/ETY 4 artiklan 2 kohdan h alakohtaa on


title: Asia T-315/14: Kanne 5.5.2014 – Hipp v. SMHV – Nestlé Nutrition (Praebiotik)

text:
               7.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/37

         Kanne 5.5.2014 – Hipp v. SMHV – Nestlé Nutrition (Praebiotik)
   (Asia T-315/14)
   2014/C 212/48
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Hipp & Co. (Sachseln, Sveitsi) (edustajat: asianajajat M. Kinkeldey, A. Wagner ja S. Brandstätter)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Nestlé Nutrition GmbH (Frankfurt am Main, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 26.2.2014 asioissa R 1171/2012-4 ja R 1326/2012-4 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka menetetyksi julistamista on vaadittu: Sanamerkki Praebiotik luokkiin 5, 29 ja 32 kuuluvia tavaroita varten – yhteisön tavaramerkki nro 3 83  919

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Kantaja

      Yhteisön tavaramerkin menettämistä koskevan vaatimuksen esittäjä: Nestlé Nutrition GmbH

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Mitättömyyttä koskevan hakemuksen osittainen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen kohteena olevan päätöksen kumoaminen osittain siten, että riidanalainen tavaramerkki julistettiin kokonaisuudessaan menetetyksi. Hipp & Co.:n valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet:

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan rikkominen

               —

               asetuksen N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen

               —

               asetuksen N:o 207/2009 78 artiklan rikkominen.


title: Asia C-131/15 P: Valitus, jonka Club Hotel Loutraki AE, Vivere Entertainment AE, Theros International Gaming, Inc., Elliniko Casino Kerkyras, Casino Rodos, Porto Carras AE ja Kazino Aigaiou AE ovat tehneet 16.3.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-58/13, Club Hotel Loutraki AE, Vivere Entertainment AE, Theros International Gaming, Inc., Elliniko Casino Kerkyras, Casino Rodos, Porto Carras AE ja Kazino Aigaiou AE v. Euroopan komissio, 8.1.2015 antamasta tuomiosta

text:
               15.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 198/19

         Valitus, jonka Club Hotel Loutraki AE, Vivere Entertainment AE, Theros International Gaming, Inc., Elliniko Casino Kerkyras, Casino Rodos, Porto Carras AE ja Kazino Aigaiou AE ovat tehneet 16.3.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-58/13, Club Hotel Loutraki AE, Vivere Entertainment AE, Theros International Gaming, Inc., Elliniko Casino Kerkyras, Casino Rodos, Porto Carras AE ja Kazino Aigaiou AE v. Euroopan komissio, 8.1.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-131/15 P)
   (2015/C 198/25)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Club Hotel Loutraki AE, Vivere Entertainment AE, Theros International Gaming, Inc., Elliniko Casino Kerkyras, Casino Rodos, Porto Carras AE ja Kazino Aigaiou AE (edustaja: avocat S. Pappas)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio, Helleenien tasavalta ja Organismos Prognostikon Agonon Podosfairou AE (OPAP)

      Vaatimukset

   Valittajat vaativat, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa kokonaisuudessaan Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-58/13, Club Hotel Loutraki ym. v. komissio, 8.1.2015 antaman tuomion

               —

               kumoaa ”komission 3.10.2012 antaman päätöksen C(2012) 6777 final valtiontukiasiassa SA.33988 (2011/N) – Kreikka – OPAP:n yksinoikeuden laajentamista 13 onnenpelin järjestämiseksi koskevat yksityiskohtaiset säännöt ja 35  000 videopeliautomaatin käyttöä koskevan yksinoikeuslisenssin myöntäminen kymmenen vuoden ajaksi”

               —

               velvoittaa vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Valitus kohdistuu Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-58/13, Club Hotel Loutraki ym. v. komissio, 8.1.2015 antamaan tuomioon, jolla hylättiin valittajien vaatimukset komission 3.10.2012 antaman päätöksen C(2012) 6777 final, joka koski ”Valtiontukea SA.33988 (2011/N) – Kreikka – OPAP:n yksinoikeuden laajentamista 13 onnenpelin järjestämiseksi koskevat yksityiskohtaiset säännöt ja 35  000 videopeliautomaatin käyttöä koskevan yksinoikeuslisenssin myöntäminen kymmenen vuoden ajaksi”, kumoamiseksi.

               2.

               Komissio ei kyseisessä päätöksessä esittänyt vastalauseita kahdesta ilmoitetusta toimenpiteestä OPAP:n hyväksi: a) yksinoikeuslisenssin myöntäminen OPAP:lle 35  000 videopeliautomaatin käyttämiseksi kymmenen vuoden ajaksi vuoteen 2022 saakka; b) OPAP:lle jo myönnettyjen yksinoikeuksien jatkaminen kymmenellä vuodella vuodesta 2020 vuoteen 2030 13 onnenpelin järjestämiseksi.

               3.

               Valituksessaan valittajat esittävät kolme valitusperustetta valituksenalaisesta tuomiosta:

                           a)

                           SEUT 108 artiklan 3 kohdan rikkominen ja asetuksen N:o 659/1999 (1) 4 artiklan 4 kohdan, 7 artiklan 2 ja 3 kohdan sekä 13 artiklan 1 kohdan rikkominen, koska unionin yleinen tuomioistuin katsoi valituksenalaisen tuomion 33–64 kohdassa, ettei komission velvollisuutena ollut aloittaa muodollista tutkintamenettelyä ja että se saattoi lainmukaisesti päätökseen tutkimuksensa alustavan tutkintamenettelyn aikana.

                           b)

                           SEUT 296 artiklan ja perusoikeuskirjan 41 ja 47 artiklan rikkominen, koska unionin yleinen tuomioistuin katsoi valituksenalaisen tuomion 65–78 kohdassa, että komission päätös oli riittävästi perusteltu sellaisten taloudellisten tietojen puuttumisesta huolimatta, joiden ansiosta komission tekemien laskelmien oikeellisuus olisi voitu määrittää.

                           c)

                           SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen, koska unionin yleinen tuomioistuin katsoi, että se, että komissio tarkasteli ilmoitettuja toimenpiteitä yhdessä, oli lainmukaista, vaikkei markkinoita ollut määritelty ja vaikka käsitteitä ”samankaltaisuus” ja ”taloudelliset olosuhteet” sovellettiin virheellisesti.

      (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1)


title: Asia T-129/14 P: Valitus, jonka Carlos Andres ja 150 muuta kantajaa ovat tehneet 21.2.2014 virkamiestuomioistuimen asiassa F-15/10, Andres ym. v. EKP, 11.12.2013 antamasta tuomiosta

text:
               26.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 159/27

         Valitus, jonka Carlos Andres ja 150 muuta kantajaa ovat tehneet 21.2.2014 virkamiestuomioistuimen asiassa F-15/10, Andres ym. v. EKP, 11.12.2013 antamasta tuomiosta
   (Asia T-129/14 P)
   2014/C 159/38
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittajat: Carlos Andres (Frankfurt-am-Main) ja 150 muuta kantajaa (edustaja: asianajaja L. Levi)

      Muu osapuoli: Euroopan keskuspankki (EKP)

      Vaatimukset

   Valittajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen asiassa F-15/10 11.12.2013 antaman tuomion

               —

               hyväksymään täten valittajien ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät vaatimukset ja näin ollen

                           —

                           kumoamaan vuoden 2009 kesäkuun palkkalaskelmat siltä osin kuin niissä pannaan kantajien osalta ensimmäisen kerran täytäntöön EKP:n neuvoston 4.5.2009 päättämä eläkejärjestelmän uudistus, ja kumoamaan valittajien osalta kaikki myöhemmät palkkalaskelmat ja tulevat eläkelaskelmat

                           —

                           kumoamaan siltä osin kuin on tarpeen päätökset, joilla uudelleentarkastelua (administrative review) koskevat pyynnöt ja sisäiset valitukset (grievance procedure) hylättiin ja jotka on päivätty 28.8 ja 17.12.2009

                           —

                           näin ollen

                                       —

                                       velvoittamaan vastaajan maksamaan edellä mainittuun 4.5.2009 tehtyyn neuvoston päätökseen perustuvan palkan ja eläkkeen eron edellisen eläkejärjestelmän soveltamiseen nähden. Tähän palkan ja eläkkeen erotukseen on lisättävä viivästyskorot, jotka lasketaan 15.6.2009 alkaen ja sen jälkeen jokaisen kuukauden 15. päivä EKP:n korkokannan mukaisesti lisättynä 3 prosenttiyksiköllä siihen asti, kunnes velka on maksettu kokonaisuudessaan,

                                       —

                                       velvoittamaan vastaajan maksamaan ostovoiman menetyksestä aiheutuneesta vahingosta korvausta, jonka kohtuulliseksi määräksi on väliaikaisesti arvioitu 1 prosentti jokaisen valittajan kuukausipalkasta

                           —

                           velvoittamaan EKP:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut molemmissa asioissa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittajat vetoavat kahdeksaan valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste, joka perustuu työsuhteen ehtojen liitteessä III olevan 6.8 artiklan rikkomiseen, laillisuusperiaatteen ja oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamiseen ja virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 35 artiklan 1 kohdan e alakohdan rikkomiseen.

               2)

               Toinen valitusperuste, joka perustuu valvontakomitean toimivaltuuksien rikkomiseen, työsuhteen ehtojen liitteen III ja valvontakomitean toimivaltuuksien rikkomiseen sekä vilpittömän mielen periaatteen loukkaamiseen.

               3)

               Kolmas valitusperuste, joka perustuu henkilöstökomitean ja valvontakomitean kuulemista koskevan oikeuden loukkaamiseen, vilpittömän mielen periaatteen loukkaamiseen, työsuhteen ehtojen 45 ja 46 artiklan rikkomiseen, neuvoston ja EKP:n henkilöstön välisiä suhteita koskevan yhteisymmärryspöytäkirjan rikkomiseen, työsuhteen ehtojen liitteen III ja valvontakomitean toimivaltuuksien rikkomiseen sekä asiakirja-aineiston vääristämiseen.

               4)

               Neljäs valitusperuste, joka perustuu eläkesuunnitelman 6.3 artiklan rikkomiseen, 4.5.2009 tehdyn päätöksen perusteluiden valvonnassa tapahtuneisiin rikkomisiin, asiakirja-aineiston vääristämiseen ja hyvän taloushallinnon periaatteen loukkaamiseen.

               5)

               Viides valitusperuste, joka perustuu ilmeisen arviointivirheen valvonnassa tapahtuneisiin rikkomisiin ja asiakirja-aineiston vääristämisen.

               6)

               Kuudes valitusperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen, perusteluvelvollisuuden loukkaamiseen, asiakirja-aineiston vääristämiseen ja todisteiden laiminlyöntiin.

               7)

               Seitsemäs valitusperuste, joka perustuu sopimukseen perustuvan työsuhteen ja henkilöstösääntöihin perustuvan työsuhteen erilaisten luonteiden laiminlyöntiin, työsuhteen perustavanlaatuisten ehtojen rikkomiseen ja direktiivin 91/533 (1) rikkomiseen.

               8)

               Kahdeksas valitusperuste, joka perustuu saavutettujen oikeuksien laiminlyöntiin.

      (1)  Työnantajan velvollisuudesta ilmoittaa työntekijöille työsopimuksessa tai työsuhteessa sovellettavista ehdoista 14.10.1991 annettu neuvoston direktiivi 91/533/ETY (EYVL L 288, s. 32).


title: Asia T-264/17: Kanne 4.5.2017 – Uponor Innovation v. EUIPO – Swep International (SMATRIX)

text:
               10.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/35

         Kanne 4.5.2017 – Uponor Innovation v. EUIPO – Swep International (SMATRIX)
   (Asia T-264/17)
   (2017/C 221/49)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Uponor Innovation AB (Borås, Ruotsi (edustaja: asianajaja A. Kyllhammar)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Swep International AB (Landskrona, Ruotsi)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki SMATRIX – Rekisteröintihakemus nro 12 540 431

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 1.3.2017 asiassa R 236/2016-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut

               —

               velvoittaa SWEP Internationalin korvaamaan kantajan kulut väiteosastossa ja valituslautakunnassa

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-132/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank van eerste aanleg te Leuven (Belgia) on esittänyt 15.3.2010 — 1. Olivier Paul Louis Halley, 2. Julie Jacqueline Marthe Marie Halley ja 3. Marie Joëlle Armel Halley v. Belgian valtio

text:
               22.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/27

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank van eerste aanleg te Leuven (Belgia) on esittänyt 15.3.2010 — 1. Olivier Paul Louis Halley, 2. Julie Jacqueline Marthe Marie Halley ja 3. Marie Joëlle Armel Halley v. Belgian valtio
   (Asia C-132/10)
   2010/C 134/41
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank van eerste aanleg te Leuven

      Pääasian asianosaiset

               Kantajat

               :

                           Olivier Paul Louis Halley

                           Julie Jacqueline Marthe Marie Halley

                           Marie Joëlle Armel Halley

               Vastaaja

               :

               Belgian valtio

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko perintöverolain 137 §:n 1 momentin 2 kohta, jossa luettuna yhdessä perintöverolain 111 §:n kanssa säädetään siitä, että nimennäisosakkeisiin perustuvan perintöverosaatavan vanhentumisaika on kaksi vuotta silloin, kun yhtiön johdon tosiasiallinen sijaintipaikka on Belgiassa, mutta 10 vuotta silloin, kun yhtiön johdon tosiasiallinen sijaintipaikka ei ole Belgiassa, yhteensopiva Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 26, 49, 63 ja 65 artiklan kanssa?


title: Asia T-276/11: Kanne 31.5.2011 — Carlotti v. parlamentti

text:
               6.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 232/33

         Kanne 31.5.2011 — Carlotti v. parlamentti
   (Asia T-276/11)
   2011/C 232/59
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Marie-Arlette Carlotti (Marseille, Ranska) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal ja D. Abreu Caldas)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että Euroopan parlamentin puhemiehistön 1.4.2009 tekemä päätös, jolla on muutettu Euroopan parlamentin jäsenten vapaaehtoista lisäeläkejärjestelmää, on lainvastainen;

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen;

               —

               velvoittamaan Euroopan parlamentin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Nyt käsiteltävällä kanteella vaaditaan kumoamaan 28.3.2011 annettu päätös, jolla kantajalta on evätty oikeus lisäeläkkeeseen 60 vuoden iässä (1.2.2012 lähtien) ja joka perustuu Euroopan parlamentin puhemiehistön 1.4.2009 tekemään päätökseen, jolla on muutettu Euroopan parlamentin jäsenten vapaaehtoista lisäeläkejärjestelmää.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen:

               —

               lainmukaisin toimin saavutettuja oikeuksia ja oikeusvarmuuden periaatetta on loukattu;

               —

               yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta on loukattu siltä osin kuin 1.4.2009 annetussa päätöksessä ja riidanalaisessa päätöksessä korotetaan eläkeikää kolmella vuodella ilman siirtymätoimenpiteitä;

               —

               Euroopan parlamentin jäsenten kuluja ja korvauksia koskevia sääntöjä, joiden mukaan kvestorit ja pääsihteeri valvovat näiden sääntöjen tulkintaa ja tiukkaa soveltamista, on rikottu;

               —

               Euroopan parlamentin puhemiehistön 1.4.2009 tekemään päätökseen, jolla on muutettu riidanalaisen päätöksen perustana olevaa säännöstöä, sisältyy ilmeinen arviointivirhe siltä osin kuin päätös perustuu arvioon, joka ei perustu eläkerahaston taloudelliseen tilanteeseen;

               —

               sopimusten täyttämisessä edellytettävä vilpitön mieli ei toteudu ja ehdot ovat selvästi yksipuolisia ja täten mitättömiä.


title: Asia T-127/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 9.1.2007 — Lootus Teine Osaühing v. neuvosto (Kumoamiskanne — Asetus (EY) N:o 2269/2004 ja asetus (EY) N:o 2270/2004 — Kalastus — Vuonna 2004 Euroopan unioniin liittyneiden jäsenvaltioiden syvänmeren lajien kalastusmahdollisuudet — Luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt, joita toimi koskee suoraan ja erikseen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               10.3.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 56/28

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 9.1.2007 — Lootus Teine Osaühing v. neuvosto
   (Asia T-127/05) (1)

   (Kumoamiskanne - Asetus (EY) N:o 2269/2004 ja asetus (EY) N:o 2270/2004 - Kalastus - Vuonna 2004 Euroopan unioniin liittyneiden jäsenvaltioiden syvänmeren lajien kalastusmahdollisuudet - Luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt, joita toimi koskee suoraan ja erikseen - Tutkimatta jättäminen)
   (2007/C 56/56)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Lootus Teine Osaühing (Lootus) (Tartto, Viro) (edustajat: asianajajat T. Sild ja K. Martin)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: A. de Gregorio Merino, F. Ruggeri Laderchi ja A. Westerhof Lörefflerova)

      Väliintulija, joka tulee kantajan vaatimuksia: Viron tasavalta (asiamiehet: L. Uibo ja H. Prieß)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: K. Banks)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ensinnäkin asetusten (EY) N:o 2340/2002 ja (EY) N:o 2347/2002 muuttamisesta vuonna 2004 Euroopan unioniin liittyneiden jäsenvaltioiden syvänmeren lajien kalastusmahdollisuuksien osalta 20.12.2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2269/2004 (EUVL L 396, s. 1) liitteen ja toiseksi syvänmeren kalakantojen kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuosiksi 2003 ja 2004 22.12.2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2270/2004 (EUVL L 396, s. 4) liitteen 2 osan osittaista kumoamista koskeva vaatimus siltä osin kuin nämä säännökset koskevat Virolle tunnustettuja kalastusmahdollisuuksia.
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja neuvoston oikeudenkäyntikuluista.

               3)

               Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 115, 14.5.2005.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (ensimmäinen jaosto) 13 päivänä tammikuuta 2005, asiassa C-181/03 P: Albert Nardone vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku — Entinen virkamies — Työkyvyttömyyseläkettä koskeva hakemus — Myöntämisedellytykset)

text:
               19.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/1

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (ensimmäinen jaosto)
   13 päivänä tammikuuta 2005,
   asiassa C-181/03 P: Albert Nardone vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Muutoksenhaku - Entinen virkamies - Työkyvyttömyyseläkettä koskeva hakemus - Myöntämisedellytykset)
   (2005/C 69/01)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa C-181/03 P, jossa on kyse yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 56 artiklan perusteella 25.4.2003 tehdystä valituksesta, Albert Nardone, Euroopan yhteisöjen komission entinen virkamies, kotipaikka Piétrain (Belgia), (edustajanaan asianajaja I. Kletzlen) ja jossa vastapuolena on Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään J. Currall), yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit A. Rosas, R. Silva de Lapuerta (esittelevä tuomari), S. von Bahr ja K. Schiemann, julkisasiamies: M. Poiares Maduro, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut 13.1.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1

               Valitus hylätään.

               2

               Nardone velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 158, 5.7.2003.


title: Asia T-214/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.7.2017 – Sata v. EUIPO (4600) (EU-tavaramerkki — Yksinomaan numeroista muodostuva merkki — EU-sanamerkkiä 4600 koskeva hakemus — Ehdottomat hylkäysperusteet — Kuvailevuus — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)

text:
               28.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/41

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.7.2017 – Sata v. EUIPO (4600)
   (Asia T-214/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Yksinomaan numeroista muodostuva merkki - EU-sanamerkkiä 4600 koskeva hakemus - Ehdottomat hylkäysperusteet - Kuvailevuus - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta))
   (2017/C 283/62)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Saksa) (edustaja: asianajaja M.-C. Simon)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamies: D. Walicka)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 24.2.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 1942/2015-4), joka koskee hakemusta sanamerkin 4600 rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Sata GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 232, 27.6.2016.


title: Asia C-364/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Barcelona (Espanja) on esittänyt 1.8.2012 — Miguel Fradera Torredemer ym. v. Corporación Uniland, S.A.

text:
               6.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 303/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Barcelona (Espanja) on esittänyt 1.8.2012 — Miguel Fradera Torredemer ym. v. Corporación Uniland, S.A.
   (Asia C-364/12)
   2012/C 303/30
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Audiencia Provincial de Barcelona

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Miguel Fradera Torredemer, María Teresa Torredemer Marcet, Enrique Fradera Ohlsen ja Alicia Fradera Torredemer

      Vastapuoli: Corporación Uniland, S.A.

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko SEUT 101 artiklan (aikaisemmin EY:n perustamissopimuksen 81 artikla, yhdessä sen 10 artiklan kanssa) ja SEU 4 artiklan 3 kohdan kanssa yhteensopiva oikeudenkäyntiasiamiesten palkkiotaulukoista annetun asetuksen kaltainen lainsäädäntö eli 7.11.2003 annettu kuninkaan asetus 1373/2003 (Real Decreto 1373/2003, de 7 de noviembre), jonka mukaan oikeudenkäyntiasiamiehille maksettaviin palkkioihin sovelletaan vähimmäispalkkioista vahvistettua luetteloa tai taulukkoa, joiden mukaisia summia voidaan korottaa tai supistaa vain 12 prosenttia, ja jossa ei tarjota jäsenvaltion viranomaisille, tuomioistuimet mukaan lukien, todellista mahdollisuutta poiketa poikkeustapauksissa laillisessa taulukossa vahvistetuista vähimmäissummista?

               2)

               Voidaanko kyseessä olevan palkkiotaulukon soveltamiseksi siten, että jätetään soveltamatta siinä vahvistettuja vähimmäissummia, pitää poikkeuksellisina olosuhteina tilannetta, jossa palkkiotaulukon tai -luettelon mukainen palkkio on täysin suhteeton tosiasiallisesti suoritettuun työn määrään nähden?

               3)

               Onko SEUT 56 artikla (entinen 49 artikla) yhteensopiva oikeudenkäyntiasiamiesten palkkiotaulukoista 7.11.2003 annetun kuninkaan asetuksen 1373/2003 kanssa?

               4)

               Täytetäänkö tällä lainsäädännöllä välttämättömyyden ja oikeasuhtaisuuden edellytykset, joihin viitataan direktiivin 2006/123/EY (1) 15 artiklan 3 kohdassa?

               5)

               Onko Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklaa, jossa määrätään oikeudesta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin, tulkittava siten, että siinä määrätään myös oikeudesta tehokkaaseen puolustautumiseen tilanteessa, jossa oikeudenkäyntiasiamiehen palkkioksi määrätään suhteettoman korkea summa, joka ei vastaa tosiasiallisesti suoritettua työn määrää?

               6)

               Jos kysymykseen vastataan myönteisesti, noudatetaanko Espanjan siviiliprosessilain (Ley de Enjuiciamiento Civil) säännöksillä, joiden mukaan oikeudenkäyntikulujen korvaamiseen velvoitettu asianosainen ei voi riitauttaa oikeudenkäyntiasiamiehen palkkioiden määrittämistä sillä perusteella, että ne ovat kohtuuttoman korkeat eivätkä vastaa tosiasiallisesti suoritetun työn määrää, Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklaa?

      (1)  Palveluista sisämarkkinoilla 12.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/123/EY (EUVL L 376, s. 36).


title: Asia F-93/12: Kanne 6.9.2012 — ZZ v. komissio

text:
               10.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 343/23

         Kanne 6.9.2012 — ZZ v. komissio
   (Asia F-93/12)
   2012/C 343/39
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja M.-A. Lucas)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen päätöksen kumoaminen, jolla kantajan sopimusta sopimussuhteisena toimihenkilönä ei jatkettu.

      Vaatimukset

               —

               OIL:n johtajan 1.11.2011 tekemä päätös olla jatkamatta kantajan työsuhdetta, joka siis päättyisi 15.1.2012, on kumottava

               —

               Johtajan 6.2.2012 tekemä päätös, jolla ensin mainittu päätös vahvistettiin, on tarvittavin osin kumottava

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan kantajan uralle ajalta 15.1.2012–30.6.2012 aiheutettu vahinko summalla, joka vastaa sen nettopalkan, joka hänelle olisi OIL:in palveluksessa maksettu, ja hänelle myönnetyn työttömyyskorvauksen välistä erotusta, joksi arvioidaan väliaikaisesti 11 309 euroa, ja maksamaan hänen lukuunsa yhteisöjen eläkejärjestelmään sitä palkkaa vastaavat eläkemaksut, jotka hänelle olisi pitänyt maksaa

               —

               Kantajan ja OIL:in välinen työsuhde on määrättävä jatkumaan toistaiseksi kantajan nykyisen työsuhteen päättymisestä lukien

               —

               Toissijaisesti, jos näin ei päätettäisi, komissio on velvoitettava maksamaan kantajalle hänen uralleen aiheutettu vahinko summalla, joka vastaa sen nettopalkan ja eläkkeen, jotka hän olisi saanut, jos hänen työsuhdettaan OIL:iin olisi jatkettu toistaiseksi voimassaolevana, ja niiden sijaan tulleen palkan tai tulojen sekä sen eläkkeen, jonka hän voi saada muualta, välistä erotusta

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan kantajalle työsuhteen jatkamatta jättämisellä aiheutettu henkinen kärsimys 5 000 eurolla

               —

               Komissio on velvoitettava korvamaan kantajalle hänen arviointikertomuksensa lainvastaisuudella aiheutettu henkinen kärsimys 5 000 eurolla

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-736/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 20.12.2016 – Amira ym. v. EKP

text:
               20.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 53/47

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 20.12.2016 – Amira ym. v. EKP
   (Asia T-736/16) (1)

   (2017/C 053/58)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 475, 19.12.2016.


title: Asia C-561/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Obvodní soud pro Prahu 1 (Tšekin tasavalta) on esittänyt 29.10.2013 — Hoštická a.s. ym. v. Tšekin valtio — Ministerstvo zemědělství

text:
               15.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Obvodní soud pro Prahu 1 (Tšekin tasavalta) on esittänyt 29.10.2013 — Hoštická a.s. ym. v. Tšekin valtio — Ministerstvo zemědělství
   (Asia C-561/13)
   2014/C 45/32
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Obvodní soud pro Prahu 1

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Hoštická a.s., Jaroslav Haškovec ja Zemědělské družstvo Senice na Hané

      Vastaaja: Tšekin valtio — Ministerstvo zemědělství

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 (1) 126 artiklaa tulkittava siten, että erillinen sokerituki on tuotannosta irrotettua tukea?

               2)

               Onko neuvoston asetuksen N:o 73/2009 126 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että ”asianomaisen jäsenvaltion vuosina 2006 ja 2007 vahvistamiin perusteisiin” sisältyy jäsenvaltion tuolloin neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003, (2) sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 319/2006, (3) 143 b a artiklan 1 kohdan perusteella valitsema viitekausi?

      (1)  Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (EY) N:o 1290/2005, (EY) N:o 247/2006, (EY) N:o 378/2007 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1782/2003 kumoamisesta 19.1.2009 annettu neuvoston asetu (EY) N:o 73/2009 (EUVL L 30, s. 16).

      (2)  Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, C1 (ETY) N:o 2358/71 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29.9.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1782/2003 (EYVL L 270, s. 1).

      (3)  Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä annetun asetuksen (EY) N:o 1782/2003 muuttamisesta 20.2.2006 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 319/2006 (EUVL L 58, s. 32).


title: Asian T-103/93 poistaminen rekisteristä

text:
N:o C 46 / 1 8         FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         17.2.96
viin ilmoituksiin tai kilpailuilmoituksiin — poistettiin, jotta     11 joulukuuta 1995 antamalla määräyksellä tuomioistui
tietty nimittävän viranomaisen ennakolta valitsema ehdo           men rekisteristä on poistettu asia T-159/93 , Heinrich
kas saisi mahdollisuuden osallistua kilpailuun ja tulla            Kröger vastaan Euroopan yhteisöjen komissio , T- 160/93 ,
nimitetyksi . Tämän vuoksi kantaja katsoo , että riidanalai       Paul Hay vastaan Euroopan yhteisöjen komissio , T-162/93
nen päätös on tehty harkintavaltaa väärinkäyttäen .                Hugo Bumann vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ,
                                                                   T- 1 71 /93 , Hermann Weiland vastaan Euroopan yhteisöjen
Kantaja toteaa myös, että hänet oli sijoitettu yhden pisteen       komissio, T- 179/93 , Heidrun Bormann vastaan Euroopan
päähän ensimmäisellä sijalla olevasta hakijasta , joka oli         yhteisöjen komissio, T-201 /93 , Jürn-Wulf Höper vastaan
saanut tämän pisteen kolmannen kielen taidon perusteella ,         Euroopan yhteisöjen komissio , T-202/93 , Fritz Voi? vastaan
vaikka kolmannen ja neljännen kielen taitoa ei ollut               Euroopan yhteisöjen komissio, T-2 17/93 , Kurt Fröhlich
mainittu kilpailuilmoituksessa niiden edellytysten joukossa ,      jun . vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ja T-225/93 ,
jotka hakijoiden piti täyttää . Koska lautakunta on arvioinut      Eberhard Kloth vastaan Euroopan yhteisöjen komissio .
hakijoita heidän kolmannen ja neljännen kielen taitonsa
perusteella , se on siten toiminut kilpailuilmoituksen vastai     (') EYVL N:o C         161 , 27.6.1992 ja EYVL N:o C 270 ,
sesti .                                                                 19.10.1992
Kantaja korostaa toisaalta , että hän on selvästi paremmin
koulutettu , kokeneempi ja pätevämpi täytettävää virkaa
varten kuin lopulta nimitetty hakija . Tästä syystä hän
katsoo , että nimittävä viranomainen on tehnyt ilmeisen
arviointivirheen pitäessään nimitettyä hakijaa parempana
kyseistä tointa varten .                                          Jaoston puheenjohtajan nimeäminen ja tuomarien jakami
                                                                                nen jaostoihin
Kantaja vetoaa lopuksi syrjintäkieltoa koskevan periaatteen
loukkaamiseen ja huomauttaa , että yksi lautakunnan jäse                                      ( 96/C 46/36 )
nistä oli hänen entinen välitön esimiehensä , jonka kanssa
hänellä oli aikaisemmin ollut ongelmia . Kantaja katsoo , että     Jaoston puheenjohtaja Barringtonin tehtävän päättymisen
tässä tilanteessa mainitun jäsenen asenne häntä kohtaan ei         vuoksi ja tuomari Cooken tehtävään ryhtymisen vuoksi
ole voinut olla objektiivinen eikä puolueeton ja että tämä         yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin päätti 1 1
asenne on saattanut vaikuttaa lautakunnan muiden jäsenten          päivänä tammikuuta 1996 pitämässään täysistunnossa
kantaan .                                                          seuraavaa :
                                                                   Toimikaudeksi 11 päivästä tammikuuta 30 päivään syys
                                                                   kuuta 1996 neljännen jaoston ja laajennetun neljännen
                                                                   jaoston puheenjohtajaksi nimetään tuomari Eenaerts, ja
                                                                   tuomari Cooke määrätään laajennettuun kolmanteen
         Asian T-103/93 ( ) poistaminen rekisteristä               jaostoon , neljänteen jaostoon ja laajennettuun neljänteen
                          ( 96/C 46/34 )                           jaostoon .
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                      Siten 19 päivänä syyskuuta 1995 päätettyä jaostojen
                                                                   kokoonpanoa ( EYVL N:o C 274 , 19.10.1995 , s . 11 )
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio               muutetaan seuraavasti :
istuimen ensimmäisen laajennetun jaoston puheenjohtajan
 11 joulukuuta 1995 antamalla määräyksellä tuomioistui            Laajennettu kolmas jaosto:
men rekisteristä on poistettu asia T- 103/93 , Jan Dietrich
Arfmann vastaan Euroopan yhteisöjen komissio .                     Jaoston puheenjohtaja Briët, tuomarit Vesterdorf, Lindh,
                                                                   Potocki ja Cooke .
(') HY VL N:o C 222 , 6.9.1990
                                                                   Neljäs jaosto :
                                                                   Jaoston      puheenjohtaja      Lenaerts , tuomarit    Lindh    ja
                                                                   Cooke .
                                                                   Laajennettu neljäs jaosto :
Yhdistettyjen asioiden T-159/93 ja muut ( ) poistaminen
                            rekisteristä                           Jaoston puheenjohtaja Lenaerts , tuomarit García-Valdeca
                          ( 96/C 46/35 )                           sas , Lindh , Azizi ja Cooke .
                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                     Asioissa , joissa kirjallinen käsittely on päättynyt ja suullinen
                                                                   käsittely on pidetty tai määrätty pidettäväksi ennen 1 1
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio               päivää tammikuuta 1996 , laajennettu kolmas jaosto ko
istuimen ensimmäisen laajennetun jaoston puheenjohtajan            koontuu aikaisemmassa kokoonpanossaan .


               25.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/8

         EFTAn valvontaviranomaisen 21 päivänä huhtikuuta 2015 Liechtensteinin ruhtinaskuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia E-12/15)
   (2015/C 209/07)
   EFTAn valvontaviranomainen, Rue Belliard 35, 1040 Bryssel, BELGIA, asiamiehinään Markus Schneider ja Marlene Lie Hakkebo, nosti 21 päivänä huhtikuuta 2015 EFTAn tuomioistuimessa kanteen Liechtensteinin ruhtinaskuntaa vastaan.
   EFTAn valvontaviranomainen on pyytänyt EFTAn tuomioistuinta

               1.

               toteamaan, että Liechtensteinin ruhtinaskunta on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XIX olevan 7a, 7e ja 7i kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/83/EU, annettu 25 päivänä lokakuuta 2011, kuluttajan oikeuksista, neuvoston direktiivin 93/13/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/44/EY muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 85/577/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/7/EY kumoamisesta), sellaisena kuin se on mukautettuna sopimuksen pöytäkirjalla 1, sekä ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa jättäessään hyväksymättä säädöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet asetetun määräajan kuluessa;

               2.

               velvoittamaan Islannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

               —

               Kanteessa todetaan, että Liechtensteinin ruhtinaskunta ei ole noudattanut 24 päivään marraskuuta 2014 mennessä EFTAn valvontaviranomaisen antamaa perusteltua lausuntoa. Lausunto koskee sitä, että Liechtensteinin ruhtinaskunta ei ole saattanut osaksi kansallista lainsäädäntöään ETA-sopimuksen liitteessä XIX olevassa 7a, 7e ja 7i kohdassa tarkoitettua, 25 päivänä lokakuuta 2011 annettua, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2011/83/EU kuluttajan oikeuksista, neuvoston direktiivin 93/13/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/44/EY muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 85/577/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/7/EY kumoamisesta, jäljempänä ’säädös’, sellaisena kuin se on mukautettuna tämän sopimuksen pöytäkirjalla N:o 1.

               —

               EFTAn valvontaviranomainen toteaa, että Liechtenstein on laiminlyönyt säädöksen ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa jättäessään hyväksymättä säädöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet asetetussa määräajassa.


title: Asia T-507/17: Kanne 4.8.2017 – Fundación Pedro Barrié de la Maza, Conde de Fenosa v. komissio ja SRB

text:
               16.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/39

         Kanne 4.8.2017 – Fundación Pedro Barrié de la Maza, Conde de Fenosa v. komissio ja SRB
   (Asia T-507/17)
   (2017/C 347/50)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Fundación Pedro Barrié de la Maza, Conde de Fenosa (edustajat: asianajajat B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín ja B. Fernández García)

      Vastaajat: Euroopan komissio ja yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston johdon istunnossa 7.6.2017 tehdyn päätöksen (SRB/EES/2017/08), jolla annetaan Banco Popular Español S.A:ta koskeva kriisinratkaisumääräys

               —

               kumoamaan Banco Popular Español SA:ta koskevan kriisinratkaisumääräyksen hyväksymisestä 7.6.2017 annetun komission päätöksen (EU) 2017/1246.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset kuin jotka on esitetty asiassa T-487/17, Mutualidad de la Abogacia ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, asiassa T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL v. SRB, asiassa T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, asiassa T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, asiassa T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, asiassa T-497/17, Sánchez del Valle ja Calatrava Real State 2015 v. komissio ja SRB sekä asiassa T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB.


title: Asia T-185/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.9.2014 – Continental Wind Partners v. SMHV – Continental Reifen Deutschland (CONTINENTAL WIND PARTNERS) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin CONTINENTAL WIND PARTNERS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansainvälinen kuviomerkki Continental — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Rekisteröinnin osittainen epääminen)

text:
               27.10.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 380/10

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.9.2014 – Continental Wind Partners v. SMHV – Continental Reifen Deutschland (CONTINENTAL WIND PARTNERS)
   (Asia T-185/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin CONTINENTAL WIND PARTNERS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansainvälinen kuviomerkki Continental - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Rekisteröinnin osittainen epääminen))
   2014/C 380/12
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Continental Wind Partners LLC (Wilmington, Delaware, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja O. Bischof)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Pohlmann)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Continental Reifen Deutschland GmbH (Hannover, Saksa) (edustajat: asianajajat S. Gillert, K. Vanden Bossche, B. Köhn-Gerdes ja J. Schumacher)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 10.1.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 2204/2011-2), joka koskee Continental Reifen Deutschland GmbH:n ja Continental Wind Partners LLC:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Continental Wind Partners LLC velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 156, 1.6.2013.


title: Asia C-239/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 26.10.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 92/43/ETY — Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelu — 6 artiklan 4 kohta — Castro Verden erityissuojelualue — Vaihtoehtoisten ratkaisujen puuttuminen)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/4

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 26.10.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-239/04) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 92/43/ETY - Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelu - 6 artiklan 4 kohta - Castro Verden erityissuojelualue - Vaihtoehtoisten ratkaisujen puuttuminen)
   (2006/C 326/08)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. van Beek ja A. Caeiros)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta (asiamies: L. Fernandes, avustajinaan advogado J. F. Ganderez ja advogado R. Gomes da Silva)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (EYVL L 206, s. 7) 6 artiklan 4 kohta — Sellaisen moottoritien rakentaminen, jonka linjaus kulkee luonnonvaraisten lintujen erityisten suojelutoimien alueen läpi — Hankkeen ympäristövaikutusten arviointi, josta moottoritien linjauksen haitalliset vaikutukset ilmenevät — Moottoritien linjauksen vaihtoehdot
   Tuomiolauselma

               1)

               Portugalin tasavalta ei ole noudattanut luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 27.10.1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/62/EY, 6 artiklan 4 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on toteuttanut moottoritiehankkeen, jonka linja kulkee Castro Verden erityissuojelualueen läpi, vaikka ympäristövaikutusten arvioinnin tulokset olivat kielteisiä, ja koska se ei ole osoittanut, että vaihtoehtoisia ratkaisuja ei ole.

               2)

               Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 228, 11.9.2004.


title: Social Security Commissionerin 2.9.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Vera A. Partridge vastaan Adjudication Officer (Asia C-297/96)

text:
26.10.96               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 318/7
tarkoitettu yleisnimi, jota ei voida rekisteröidä suojattuna       Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
nimityksenä .
                                                                   — toteaa , että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut
H EYVL N:o L 148 , 21.6.1996 , s . 1                                     sille hiilidioksidipäästöjen rajoittamisesta energiankäy
( 2 ) EYVL N:o L 208 , 24.7.1992 , s . 1                                 tön tehokkuuden parantamisella ( SAVE ) 13 päivänä
( 3 ) EYVL N:o L 184 , 27.7.1993 , s . 1                                 syyskuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/
                                                                         76/ETY (') mukaan kuuluvia velvoitteita , koska se on
                                                                         jättänyt asetetussa määräajassa antamatta tämän direk
                                                                         tiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja
                                                                         hallinnolliset määräykset tai se on ainakin jättänyt
                                                                         ilmoittamatta niistä komissiolle;
Euroopan yhteisöjen komission 9.9.1996 Belgian kuningas
                  kuntaa vastaan nostama kanne                     — velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu
                                                                         denkäyntikulut.
                          ( Asia C-294/96
                            ( 96/C 31.8/ 12                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 9.9.1 996 Euroo          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningas          asiassa C-294/9 6 ( 2 ) esitettyjä perusteita ja perusteluja ;
kuntaa vastaan . Kantajan asiamiehet ovat Hendrik van Lier         direktiivissä asetettu määräaika päättyi 31.12.1994 .
ja Jean-Francis Pasquier, prosessiosoite Luxemburgissa c/o
Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                 (') EYVL N:o L 237, 22.9.1993 , s . 28
                                                                   ( 2 ) Ks . tämän virallisen lehden sivu 7 .
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
— toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut
      sille sopimuksen mukaan kuuluvia velvoitteita, koska se
      on jättänyt asetetussa määräajassa antamatta lääkinnäl      Pretura Circondariale di Roman ( Sezione distaccata di
      lisistä laitteista 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun         Tivoli ) 9.6.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennak
      neuvoston direktiivin 93/42/ETY (') noudattamisen            koratkaisupyyntö kyseisessä tuomioistuimessa Giancarlo
      edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräyk                Pezzolaa vastaan vireillä olevassa rikosasiassa
      set ;                                                                                ( Asia C-296/96 )
                                                                                ( 96/C 318/ 14 )
— velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu
      denkäyntikulut .
                                                                   Pretura Circondariale di Roma ( Sezione distaccata di Tivoli )
                                                                   on pyytänyt 9.6.1995 tekemällään päätöksellä , joka on
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
                                                                   9.9.1996 , Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta kyseisessä
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan 3 kohdan sana              tuomioistuimessa Giancarlo Pezzolaa vastaan vireillä ole
muodon mukaan, joka on luonteeltaan pakottava, asete              vassa asiassa ennakkoratkaisua kysymyksiin , jotka vastaa
taan jäsenvaltioille velvollisuus toteuttaa niille osoitettujen    vat yhdistetyissä asioissa C-58/95 ym. ( 1 ) esitettyjä ennak
direktiivien täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet        koratkaisukysymyksiä .
ennen jäsenvaltioille sitä varten asetetun määräajan päätty
mistä . Direktiivissä 93/42/ETY asetettu määräaika päättyi         (M EYVL N:o C 119 , 13.5.1995 , s . 6
1.7.1994 , eikä Belgia ollut toteuttanut tarvittavia toimen
piteitä .
(') EYVL N:o L 169 , 12.7.1993 , s . 1
                                                                   Social Security Commissionerin 2.9.1996 tekemällään
                                                                   päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Vera
                                                                                A. Partridge vastaan Adjudication Officer
                                                                                ( Asia C-297/96 )
Euroopan yhteisöjen komission 9.9.1996 Belgian kuningas                                        ( 96/C 318/ 15 )
                  kuntaa vastaan nostama kanne
                          ( Asia C-295/96 )                        Social Security Commissioner on pyytänyt 2.9.1996 teke
                                                                   mällään päätöksellä , joka on saapunut Euroopan yhteisöjen
                            ( 96/C 318/ 13 )
                                                                   tuomioistuimen kirjaamoon 11.9.1996 , asiassa Vera A.
                                                                   Partridge vastaan Adjudication Officer ennakkoratkaisua
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 9.9.1996 Euroo           seuraavaan kysymykseen :
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningas
kuntaa vastaan . Kantajan asiamiehet ovat Hendrik van Lier         Miten asiassa C-20/96 , Snares vastaan Adjudication Offi
ja Jean-Francis Pasquier, prosessiosoite Luxemburgissa c/o         cer ('), esitettyihin ennakkoratkaisukysymyksiin annettavat
Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                 vastaukset poikkeaisivat, mikäli ollenkaan, siinä tapauk
 ---pagebreak--- N:o C 318/8               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     26.10.96
sessa, että hakijalla on Yhdistyneen kuningaskunnan lain                punut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 11.9.1996 ,
säädännön perusteella oikeus hoitoavustukseen ( attendance               yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Oelmühle Hamburg
allowance ) palkattuna työntekijänä tai itsenäisenä amma                Aktiengesellschaft ja Jb . Schmidt Söhne GmbH & Co . KG
tinharjoittajana , kun otetaan huomioon Yhdistyneen                      vastaan Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung
kuningaskunnan neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 1408/                     ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen :
71 ( 2 ) 5 artiklan mukaisesti 31.12.1986 antama julistus ja
tämän asetuksen liitteen VI O jakson ( aikaisemmin L jakso )
11 kohta ?
(') Asia C-20/96 , Kelvin Albert Snares v . Adjudication Officer
      ( EYVL N:o C 77, 16.3.1996 , s . 8 ).
                                                                         Onko yhteisön oikeuden kanssa yhteensopivaa se, että
                                                                         saksalaisten kansallisten säännösten mukaan ei ole mahdol
( 2 ) Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liik
      kuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä     lista periä takaisin rapsin jalostamiseen saatuja tukia, koska
      14 päivänä kesäkuuta 1971 annettu neuvoston asetus ( ETY )         tuen saaja , joka ei tiennyt olosuhteista, joiden takia myön
      Nro 1408/71 ( EYVL Nro L 149 , 5.7.1971 , s . 2 ).                 tävä päätös oli lainvastainen, eikä tähän ollut syynä tuen
                                                                         saajan törkeä huolimattomuus ( Vervvaltungsfahrensgeset
                                                                         zin 48 pykälän 2 momentin seitsemäs virke, nykyinen 49 a
                                                                         pykälän 2 momentin toinen virke ), voi vedota tällä perus
                                                                         teella siihen, että Vervvaltungsverfahrensgesetzin 48 pykä
                                                                         län 2 momentin kuudennen virkkeen ( nykyään 49 a
Verwaltungsgericht Frankfurt am Mainin 27.8.1996 teke
                                                                         pykälän 2 momentin ) ja Bürgerliches Gesetzbuchin 818
mällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asi
                                                                         pykälän 3 momentin mukaan kysymys ei tällöin ole enää
assa Oelmühle Hamburg Aktiengesellschaft ja Jb. Schmidt
Söhne GmbH & Co . KG vastaan Bundesanstalt für Land                     perusteettoman edun saamisesta, mikä pätee säännönmu
                                                                         kaisesti kaikkiin niihin tapauksiin, joissa tuen saaja on
                     wirtschaft und Ernährung
                                                                         menettänyt tuesta saamansa edun jo silloin, kun tuki
                             ( Asia C-298/96 )                           myönnettiin hänelle, koska hän oli maksanut rapsista
                               ( 96/C 318/ 16 )                          yhteisön oikeudessa säädetyn tavoitehinnan tai koska
                                                                         hänellä ei ole jalostettavan rapsin toimittajaa kohtaan
Verwaltungsgericht Frankfurt am Main ( 1 . Kammer ) on                   takautumisoikeutta tai tämä takautumisoikeus on arvo
pyytänyt 27.8.1 996 tekemällään päätöksellä , joka on saa               ton .
                                                ENSIMMAISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
        YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                              Hans-Jürgen Rabe ja Georg M. Berrisch ), jota tukee
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                  Euroopan yhteisöjen komissio, ( asiamiehet: Eric White ja
                    18 päivänä syyskuuta 1996,                           Nicholas Khan ), jossa kantaja vaatii , että lopullisen polku
                                                                         myyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallas
 asiassa T-155/94, Climax Paper Converters Ltd vastaan                   ta peräisin olevien kirjan muotoon sidottujen valokuvakan
                  Euroopan unionin neuvosto ( 1 )                        sioiden tuonnissa ja väliaikaisen polkumyyntitullin lopulli
 (Polkumyyntitullit — Valtionjohtoisen kaupankäynnin                     sesta kantamisesta 22 päivänä joulukuuta 1993 annettu
 maat — Yksilöllinen kohtelu — Yhtenäinen polkumyynti                   neuvoston asetus ( EY ) N:o 3664/93 ( EYVL 1993 L 333 ,
                                  marginaali)                            s . 67) kumotaan, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                               ( 96/C 318/17 )                            ( laajennettu neljäs jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston
                                                                         puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit R. García-Valde
                                                                         casas, P. Lindh , J. Azizi ja J. D. Cooke, kirjaaja : hallinto
                                                                         virkamies J. Palacio Gonzalez, on antanut 18.9.1996
                                                                         tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                          1 ) Kanne hylätään.
 Asiassa T-155/94, Climax Paper Converters Ltd, kotipaikka
 Hongkong, edustajanaan barrister Izzet M. Sinan, Englan
 nin ja Walesin asianajoyhteisö, prosessiosoite Luxembur
 gissa asianajotoimisto Arendt et Medernach, 8— 10 rue
 Mathias Hardt, vastaan Euroopan unionin neuvosto, ( asia                2 ) Kantaja velvoitetaan vastaaman omista oikeudenkäyn
 miehet: alunperin Bjarne Hoff-Nielsen ja Jorge Monteiro,                       tikuluistaan ja korvaamaan neuvoston oikeudenkäynti
 sitten Hoff-Nielsen ja Yves Cretien ja sitten Hoff-Nielsen,                    kulut.


title: Asia C-609/14: Unionin tuomioistuimen yhdeksännen jaoston puheenjohtajan määräys 22.9.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunalul Sibiu – Romania) – Nicolae Ilie Nicula v. Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sibiu, aiemmin Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Sibiu ja Administraţia Fondului pentru Mediu, muuna osapuolena Cristina Lenuța Stoica

text:
               19.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 475/14

         Unionin tuomioistuimen yhdeksännen jaoston puheenjohtajan määräys 22.9.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunalul Sibiu – Romania) – Nicolae Ilie Nicula v. Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sibiu, aiemmin Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Sibiu ja Administraţia Fondului pentru Mediu, muuna osapuolena Cristina Lenuța Stoica
   (Asia C-609/14) (1)

   (2016/C 475/20)
   Oikeudenkäyntikieli: romania
   Yhdeksännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 107, 30.3.2015.


title: Asia C-437/07: Kanne 19.9.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta

text:
               8.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/24

         Kanne 19.9.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-437/07)
   (2007/C 297/39)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: C. Zadra ja D. Kukovec)

      Vastaaja: Italian tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Italian tasavalta ei ole noudattanut julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14.6.1993 annetun direktiivin 93/37/ETY (1) ja erityisesti sen 7 ja 11 artiklan mukaisia ja EY 43 ja EY 49 artiklan mukaisia velvoitteitaan sekä viimeksi mainittuihin artikloihin liittyviä avoimuusperiaatetta ja syrjintäkiellon periaatetta, koska se on antanut L'Aquilan kunnassa kumipyörillä varustetun raitiovaunun suunnittelua ja toteuttamista L'Aquilan kaupungin joukkoliikenteessä koskevan julkisen rakennusurakan ”hankerahoitusmenettelyn” kaltaisessa menettelyssä, jonka tarkoituksena on ollut julkisen käyttöoikeusurakan myöntäminen, ja muuttanut alkuperäistä hanketta siitä, millaisena se oli kuvattu tarjouskilpailua koskevassa ilmoituksessa.

               —

               Italian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   L'Aquilan kunta on myöntänyt kumipyörillä varustetun raitiovaunun suunnittelua ja toteuttamista L'Aquilan kaupungin joukkoliikenteessä koskevan julkisen rakennusurakan ”hankerahoitusmenettelyssä”, jonka tarkoituksena oli julkisen käyttöoikeusurakan myöntäminen eikä rakennusurakka. Kyseinen kunta on lisäksi muuttanut alkuperäistä hanketta siitä, millaisena se oli kuvattu tarjouskilpailua koskevassa ilmoituksessa.
   Komissio katsoo, että L'Aquilan kunnan ja töistä vastaavan ryhmittymän tässä tarkoituksessa tekemä sopimus on yhteisön oikeudessa tarkoitettu julkinen rakennusurakka. Tästä seuraa, että tällaisen urakan myöntäminen ”hankerahoitusmenettelyn” kaltaisessa menettelyssä, jonka tarkoituksena on julkisen käyttöoikeusurakan myöntäminen, on vastoin direktiiviä 93/37 ja erityisesti sen 7 ja 11 artiklaa. Lisäksi hankkeen muuttaminen siitä, millaisena se oli kuvattu tarjouskilpailua koskevassa ilmoituksessa, on vastoin avoimuusperiaatetta ja syrjintäkiellon periaatetta, joihin EY 43 ja EY 49 artiklassa tarkoitetut sijoittautumisvapaus ja palvelujen tarjoamisen vapaus perustuvat.

      (1)  EYVL L 199, s. 54.


title: Yhdistetyt asiat C-286/09 ja C-287/09: Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 9.7.2010 (Corte d’appello di Roman (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Luigi Ricci (C-286/09) ja Aduo Pisaneschi (C-287/09) v. Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS) (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta — Virkamiehet — Vanhuuseläke — Vakuutuskausien karttuminen — Henkilöstösääntöjen VIII liitteen 11 artikla — Euroopan yhteisöjen palveluksessa oltujen kausien huomioon ottaminen — EY 10 artikla)

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/14

      Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 9.7.2010 (Corte d’appello di Roman (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Luigi Ricci (C-286/09) ja Aduo Pisaneschi (C-287/09) v. Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)
      (Yhdistetyt asiat C-286/09 ja C-287/09) (1)

      (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta - Virkamiehet - Vanhuuseläke - Vakuutuskausien karttuminen - Henkilöstösääntöjen VIII liitteen 11 artikla - Euroopan yhteisöjen palveluksessa oltujen kausien huomioon ottaminen - EY 10 artikla)
      (2010/C 288/21)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Corte d’appello di Roma

         Asianosaiset

         Kantajat: Luigi Ricci (C-286/09) ja Aduo Pisaneschi (C-287/09)

         Vastaaja: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Ennakkoratkaisupyyntö — Corte d’appello di Roma — Sosiaaliturvajärjestelmän soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 tulkinta — EY 17, EY 39 ja EY 42 artiklan tulkinta — Vanhuusetuus — Vakuutuskausien yhteenlaskeminen — Euroopan yhteisöjen yhteisessä sairausvakuutusjärjestelmässä täyttyneen vakuutuskauden jättäminen huomioon ottamatta

         Määräysosa

      EY 10 artiklaa on tulkittava yhdessä Euroopan yhteisöjen virkamiesten henkilöstösääntöjen kanssa siten, että se on esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, joka ei salli niiden työvuosien huomioon ottamista, jotka unionin jäsenvaltion kansalainen on suorittanut jonkin unionin toimielimen, kuten Euroopan yhteisöjen komission, tai unionin jonkin muun elimen, kuten talous- ja sosiaalikomitean palveluksessa kansallisen järjestelmän mukaisen eläkeoikeuden saamiseksi, siitä riippumatta, onko asianomaisen henkilön osalta kyse varhaiseläkkeestä vai tavanomaisesta eläkkeestä.

         (1)  EUVL C 233, 26.9.2009.


title: Asia T-72/06: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.11.2011 — Groupe Gascogne v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Muovisten teollisuussäkkien ala — Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan rikkominen — Kilpailusääntöjen rikkomisesta vastuuseen joutuminen — Sakot — 10 prosentin enimmäismäärä liikevaihdosta — Oikeasuhteisuus)

text:
               7.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/11

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.11.2011 — Groupe Gascogne v. komissio
   (Asia T-72/06) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Muovisten teollisuussäkkien ala - Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan rikkominen - Kilpailusääntöjen rikkomisesta vastuuseen joutuminen - Sakot - 10 prosentin enimmäismäärä liikevaihdosta - Oikeasuhteisuus)
   2012/C 6/15
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Groupe Gascogne SA (St. Paul-lès-Dax, Ranska) (edustajat: aluksi asianajaja C. Lazarus, sitten asianajajat P. Hubert ja E. Durand)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi F. Castillo de la Torre ja F. Arbault, sitten F. Castillo de la Torre ja N. von Lingen)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus [EY] 81 artiklan mukaisesta menettelystä (asia N:o COMP/F/38.354 — Teollisuussäkit) 30.11.2005 tehdyn komission päätöksen K(2005) 4634 lopullinen, joka koskee kartellia muovisten teollisuussäkkien markkinoilla, osittaisesta kumoamisesta sekä toissijaisesti vaatimus mainitun päätöksen muuttamisesta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Groupe Gascogne SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 96, 22.4.2006.


title: Asia T-836/16: Kanne 30.11.2016 – Puola v. komissio

text:
               30.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/54

         Kanne 30.11.2016 – Puola v. komissio
   (Asia T-836/16)
   (2017/C 030/62)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Puolan tasavalta (asiamies: B. Majczyna)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan valtiontuesta SA.44351 (2016/C) (ex 2016/NN) – Puola – Puolan vähittäiskauppavero – 19.9.2016 annetun komission päätöksen, joka on annettu tiedoksi numerolla C(2016)5596 ja

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että Puolan vähittäiskauppaveroa on virheellisesti pidetty SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtiontukena, mikä johtuu siitä, että valikoivuutta koskevaa edellytystä on arvioitu ilmeisen virheellisesti.

                           —

                           Puolan vähittäiskauppaveroa ei voida ensi arviolta pitää valikoivana, koska sen rakenne ei salli mitään poikkeusta kyseisen veron omasta viitejärjestelmästä: progressiiviset verokannat ovat kiinteä osa mainitun veron viitejärjestelmää.

                           —

                           Vaikka oletettaisiinkin, että kyseiset kaksi progressiivista verokantaa eivät olisi Puolan vähittäiskauppaveroon kuuluvan viitejärjestelmän osa, on katsottava, että ainakin yleisimmin sovellettava yksi yhtenäinen verokanta on viitejärjestelmän osa eivätkä progressiiviset verokannat ole missään tapauksessa tietyille sellaisille yrityksille myönnetty poikkeus, jotka kyseisen veron tavoitteen mukaan ovat muiden yritysten tilanteeseen verrattavassa oikeudellisessa ja tosiasiallisessa tilanteessa.

                           —

                           Puolan vähittäiskauppaveron progressiiviset verokannat ja veron perusteen kynnysarvo ovat joka tapauksessa suhteellisuusperiaatteen mukaisia.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 13.7.2015 annetun neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 13 artiklan 1 kohdan rikkomiseen ja suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen sillä perusteella, että komissio on kantajan mukaan määrännyt, että Puolan vähittäiskauppaveron progressiivisen asteikon soveltaminen on keskeytettävä välittömästi.

                           —

                           Soveltamisen keskeyttämisestä määrääminen ei ollut tarpeen, kun otetaan huomioon se, että Puolan vähittäiskauppaveron valikoivuudesta oli vakavia epäilyksiä.

                           —

                           Soveltamisen keskeyttämisestä määrääminen ei ollut tarpeen, koska komissio ei ole toimittanut näyttöä Puolan vähittäiskauppaveron soveltamisen riittävän haitallisista vaikutuksista.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu riidanalaisen päätöksen puutteelliseen ja riittämättömään perustelemiseen

                           —

                           Riidanalaista päätöstä ei ole asianmukaisesti ja riittävästi perusteltu siltä osin kuin kyse on Puolan vähittäiskauppaveron valikoivuutta koskevan edellytyksen arvioinnista.

                           —

                           Riidanalaista päätöstä ei ole asianmukaisesti ja riittävästi perusteltu siltä osin kuin kyse on Puolan vähittäiskauppaveron progressiivisen asteikon soveltamisen välittömästä keskeyttämisestä.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 9 päivänä maaliskuuta 1999, asiassa T-206/98, Clauni S. A. ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
19.6.1999                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 174/5
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                                sen komission päätöksen täytäntöönpanoa, joka sisältyy kanta-
                    MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                jien mukaan Espanjan kuningaskunnan pysyvälle edustajalle
                                                                          Euroopan unionissa osoitettuun 9.9.1998 päivättyyn kirjee-
                   16 päivänä maaliskuuta 1999,                           seen, jossa hyväksytään Euroopan yhteisöjen virkamiehiin
                                                                          sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan elä-
asiassa T-147/98, Karola Gluiber vastaan Euroopan unio-                   keoikeuksien siirtämistä koskevan 11 artiklan voimaansaatta-
      nin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio (1)                    miseksi kansallisessa oikeudessa annettu lakiesitys, yhteisöjen
                                                                          ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on
                                                                          4.2.1999 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
  (Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
                                                                          1) Välitoimihakemus hylätään.
                           (1999/C 174/10)
                                                                          2) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                          (1) EYVL C 48, 20.2.1999.
Asiassa T-147/98, Karola Gluiber, asuinpaikka Staudernheim
(Saksa), edustajanaan asianajajat Wolfgang Clausen ja Wulf
Clausen, Kiel (Saksa), prosessiosoite Luxemburgissa asianajo-
toimisto Decker & Braun, 16 avenue Marie-Thérèse, vastaan
Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio,
jossa kantaja vaatii Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
asteen tuomioistuinta kumoamaan Saksan liittotasavallan kan-
tajaa kohtaan suorittamat syrjivät toimenpiteet tai toissijaisesti,
että Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-               YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
tuin toteaa, että neuvoston ja komission olisi pitänyt ryhtyä                                 MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
toimiin näitä toimenpiteitä vastaan, yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien ko-                                   9 päivänä maaliskuuta 1999,
koonpanossa: jaoston puheenjohtaja B. Vesterdorf ja tuomarit
J. Pirrung ja M. Vilaras, kirjaaja: H. Jung, on antanut 16.3.1999
                                                                          asiassa T-206/98, Clauni S. A. ym. vastaan Euroopan
määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                                                                                yhteisöjen komissio(1)
1) Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edelly-
     tykset selvästi puuttuvat.                                             (Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
2) Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                                (1999/C 174/12)
(1) Kannetta ei ole julkaistu.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                          Asiassa T-206/98, Clauni S. A., kotipaikka Agen (Ranska),
                                                                          yhtiön toimitusjohtaja Jean-Marie Bissières, kotipaikka Croix
                                                                          Blanche (Ranska), SA Lomagenais SA Loma, kotipaikka Penne
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                                D’Agenais (Ranska), ja yhtiön toimitusjohtaja André Lompech,
          MIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS                              kotipaikka Canet (Ranska), edustajanaan asianajaja Daniel
                                                                          Veyssière, Agen, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimis-
                                                                          to Aloïse May, 31 Grand-Rue, vastaan Euroopan yhteisöjen
                    4 päivänä helmikuuta 1999,
                                                                          komissio, jossa kantajat vaativat, että yhteisöjen ensimmäisen
                                                                          oikeusasteen tuomioistuin vahvistaa kantajien oikeuden ensim-
asiassa T-196/98 R, Eduardo Peña Abizanda ym. vastaan                    mäisenä mainitun kantajan Ranskan tulliviranomaisille
                Euroopan yhteisöjen komissio(1)                           23.10.1998 tekemän palautushakemuksen, joka koski tiettyjä
                                                                          Puolasta peräisin olevien herkkusienten tuonteja, yhteisöjen
(Välitoimimenettely – Pääasian kanteen tutkittavaksi otta-                ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien
                                minen)                                    kokoonpanossa: puheenjohtaja R. M. Moura Ramos sekä
                                                                          tuomarit V. Tiili ja P. Mengozzi, kirjaaja: H. Jung, on 9.3.1999
                           (1999/C 174/11)                                antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                                                                          1) Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edelly-
                      (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                           tykset selvästi puuttuvat.
Asiassa T-196/98 R, Eduardo Peña Abizanda ja 105 muuta                   2) Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Euroopan yhteisöjen komission virkamiestä, edustajinaan asia-
najajat Antonio Creus Carreras, Barcelona, ja Begoña Uriarte
Valiente, Madrid, 78 avenue d’Auderghem, Bryssel, vastaan                 (1) EYVL C 71, 13.3.1999.
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään Gianluigi Valse-
sia, Julian Currall ja José Rivas Andres), jossa kantajat vaativat,
että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin lykkää


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (neljäs jaosto) 12 päivänä toukokuuta 2005, asiassa C-42/04 (College van Beroep voor het bedrijfslevenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Maatschap J. B. en R. A. M. Elshof vastaan Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (Suu- ja sorkkatauti — Asetus (EY) N:o 1046/2001 — Tuen myöntäminen silloin, kun eläimet toimitetaan hävitettäviksi — Tuen enimmäismäärä, joka on määrätty suhteessa eläinten keskipainoon erää kohden)

text:
               9.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/3

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (neljäs jaosto)
   12 päivänä toukokuuta 2005,
   asiassa C-42/04 (College van Beroep voor het bedrijfslevenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Maatschap J. B. en R. A. M. Elshof vastaan Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (1)

   (Suu- ja sorkkatauti - Asetus (EY) N:o 1046/2001 - Tuen myöntäminen silloin, kun eläimet toimitetaan hävitettäviksi - Tuen enimmäismäärä, joka on määrätty suhteessa eläinten keskipainoon erää kohden)
   (2005/C 171/06)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asiassa C-42/04, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka le College van Beroep voor het bedrijfsleven (Alankomaat) on esittänyt 23.1.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 3.2.2004, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Maatschap J. B. en R. A. M. Elshof vastaan Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit, yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts (esittelevä tuomari) sekä tuomarit N. Colneric ja E. Levits, julkisasiamies: M. Poiares Maduro, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut 12.5.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Poikkeuksellisista markkinoiden tukitoimenpiteistä sianliha- ja vasikanliha-alalla Alankomaissa 30 päivänä toukokuuta 2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1046/2001 4 artiklan 3 kohdassa olevalla käsitteellä ”erä” tarkoitetaan kaikkia niitä vasikoita, jotka tuottaja toimittaa samana päivänä saman myyntitoimenpiteen nojalla hävitettäviksi.

      (1)  EUVL C 85, 3.4.2004.


title: Asia C-53/14 P: Valitus, jonka JAS Jet Air Service France on tehnyt 4.2.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-573/11, JAS Jet Air Service France v. komissio, 3.12.2013 antamasta tuomiosta

text:
               7.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 102/22

         Valitus, jonka JAS Jet Air Service France on tehnyt 4.2.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-573/11, JAS Jet Air Service France v. komissio, 3.12.2013 antamasta tuomiosta
   (Asia C-53/14 P)
   2014/C 102/31
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: JAS Jet Air Service France (edustajat: avocat T. Gallois ja avocat E. Dereviankine)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Unionin yleisen tuomioistuimen 3.12.2013 asiassa T-573/11 tekemä ratkaisu, sellaisena kuin se ilmenee kyseisen tuomion tuomiolauselmasta, on kumottava

               —

               Valittajan ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät vaatimukset, jotka koskivat Euroopan komission 5.8.2011 asiassa REM 01/2008 tekemän sen päätöksen kumoamista, jolla oli hylätty valittajan 24.1.2008 esittämä vaatimus 1 001 778,20 euron suuruisten tuontitullien palauttamisesta, on hyväksyttävä

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja esittää unionin yleisen tuomioistuimen tuomiosta, jolla tämä vahvisti komission 5.8.2011 tehdyn päätöksen, jolla viimeksi mainittu oli hylännyt valittajan esittämän vaatimuksen tuontitullien palauttamisesta, tekemänsä valituksen tueksi kaksi valitusperustetta.
   Valittaja moittii ensin unionin yleistä tuomioistuinta siitä, että se rikkoi asetuksen (ETY) N:o 1430/79 (1) 13 artiklaa ja yhteisön tullikoodeksin (2) 239 artiklaa, koska se ei myöntänyt, että olemassa oli ”erityinen tilanne”, joka mahdollisti kyseisen palauttamisen. Unionin yleinen tuomioistuin oli väittänyt, ettei valittajan tilanne ollut rinnastettavissa Calberson Bv:n (asia REM 10/01) tilanteeseen, jossa komissio oli palautuksen myöntänyt.
   Toiseksi valittaja katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut edellä mainittuja säännöksiä, koska se ei ole ”erityisen tilanteen” olemassaolon perusteena ottanut huomioon häiriöitä, joita oli ilmennyt arvonlisäverovapautuksin myönnettävien tuontilupien (nk. AI2) sisäisen antamis- ja valvontamenettelyn toiminnassa (Ranskan verokoodeksin 275 § ja sen soveltamissäännökset). Unionin yleinen tuomioistuin oli kääntänyt todistustaakan ja näin loukannut yleisiä oikeusperiaatteita katsoessaan, että valittajan oli näytettävä toteen täsmällisesti kyseisen toimintahäiriön seuraukset.

      (1)  Tuonti- tai vientitullien palauttamisesta tai peruuttamisesta 2.7.1979 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1430/79 (EYVL L 175, s. 1).

      (2)  Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1).


title: Asia C-260/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 18.6.2008 — HEKO Industrieerzeugnisse GmbH v. Bundesfinanzdirektion West

text:
               27.9.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/3

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 18.6.2008 — HEKO Industrieerzeugnisse GmbH v. Bundesfinanzdirektion West
   (Asia C-260/08)
   (2008/C 247/04)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesfinanzhof
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: HEKO Industrieerzeugnisse GmbH

      Vastaaja: Bundesfinanzdirektion West
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Tarkoitetaanko yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 7312 kuuluvien tavaroiden muun kuin etuuskohteluun oikeuttavan alkuperän antavalla merkittävällä valmistuksella tai käsittelyllä yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (1) 24 artiklan mukaan vain sellaista valmistusta tai käsittelyä, jonka johdosta syntynyt tuote on luokiteltava yhdistetyn nimikkeistön eri nimikkeeseen?

      (1)  EYVL L 302, s. 1.