title: Asia C-26/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 19.1.2009 – The Motor Insurers' Bureau v. Helphire (UK) Limited ja Angel Assistance Limited

text:
               18.4.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 90/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 19.1.2009 – The Motor Insurers' Bureau v. Helphire (UK) Limited ja Angel Assistance Limited
   (Asia C-26/09)
   2009/C 90/13
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Court of Appeal

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: The Motor Insurers' Bureau

      Valittajan vastapuolet: Helphire (UK) Limited ja Angel Assistance Limited

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Kysymys 1

               a)

               Kun jäsenvaltion kansallisessa oikeudessa säädetään, että kulut, jotka ovat sittemmin aiheutuneet liikenneonnettomuuden vahingonkärsijälle korvaavan auton hankkimisesta, voidaan periä korvausvastuussa olevalta henkilöltä, mahdollistetaanko direktiivin (1) 1 artiklan 4 kohdalla se, että MIB sulkee pois näitä kuluja koskevan maksuvelvollisuuden, jos korvaus maksetaan lopulta vakuutuksenantajalle, joka on myöntänyt vahinkovakuutuksen, joka kattaa vuokrauskulut siinä tapauksessa, että niitä ei saada perittyä korvausvastuussa olevalta henkilöltä?

               b)

               Jos vastaus 1 kysymyksen a kohtaan on kielteinen, onko sallittua, että MIB:n maksama korvaus rajataan siihen mahdolliseen vakuutusmaksuun, joka on maksettava vakuutuksenantajille, jotka ovat maksaneet vuokrauskulut?

         Kysymys 2
   Jos vastaus 1 kysymyksen a kohtaan on kielteinen:
   Onko kansallisella tuomioistuimella velvollisuus tulkita Uninsured Drivers Agreementia siten, että direktiivi pannaan tällä tulkinnalla täytäntöön yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-106/89, Marleasing v. La Comercial Internacional de Alimentacion, 13.11.1990 antamassa tuomiossa (Kok., s. I-4135) esitettyjen periaatteiden mukaisesti? Toisin sanoen, sisältyykö Uninsured Drivers Agreement yhdistetyissä asioissa C-397/01–C-403/01, Pfeiffer v. Deutches Rotes Kreuz, 5.10.2004 annetun tuomion (Kok., s. I-8835) 120 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitettuihin ”kansallisen oikeuden säännöksiin kokonaisuudessaan”?
   Kysymys 3
   Jos vastaus 1 kysymyksen a kohtaan on kielteinen:
   Onko direktiivin 1 artiklan 4 kohdalla välitön oikeusvaikutus?
   Kysymys 4
   Jos vastaus 3 kysymykseen on myönteinen:

               a)

               Ratkaistaessa sitä, onko MIB:n kaltainen toimielin sellainen elin, jota vastaan voidaan vedota direktiivin säännöksiin, joilla on välitön oikeusvaikutus

                           i)

                           Ovatko yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-188/89, Foster v. British Gas, 12.7.1990 annetussa tuomiossa (Kok., s. I-3313) yksilöidyt arviointiperusteet sellaisia arviointiperusteita, joiden mukaan tällainen määrittäminen pitäisi suorittaa?

                           ii)

                           Jos määrittäminen on suoritettava joidenkin (mutta ei kaikkien) näistä arviointiperusteista ja/tai muiden arviointiperusteiden nojalla, minkä arviointiperusteiden nojalla määrittäminen on suoritettava?

               b)

               Onko pelkästään kansallisen tuomioistuimen tehtävänä ratkaista, täyttääkö elin merkitykselliset arviointiperusteet?

               c)

               Täyttääkö MIB:n kaltainen elin nämä arviointiperusteet siten, että direktiivin säännöksiin, joilla on välitön oikeusvaikutus, voidaan vedota sitä vastaan?

      (1)  Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 30.12.1983 annettu toinen neuvoston direktiivi 84/5/EY(EYVL L 8, s. 17).


title: Asia C-159/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 16.6.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgerichtshof – Itävalta) – Franz Lesar v. Beim Vorstand der Telekom Austria AG eingerichtetes Personalamt (Ennakkoratkaisupyyntö — Sosiaalipolitiikka — Direktiivi 2000/78/EY — Yhdenvertainen kohtelu työssä ja ammatissa — 2 artiklan 1 kohta ja 2 artiklan 2 kohdan a alakohta — 6 artiklan 2 kohta — Ikään perustuva syrjintä — Entisten virkamiesten eläkeoikeuksien määrittäminen — Oppi- ja työsopimuskaudet — Ennen 18 vuoden ikää täyttyneiden kausien huomiotta jättäminen)

text:
               22.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 305/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 16.6.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgerichtshof – Itävalta) – Franz Lesar v. Beim Vorstand der Telekom Austria AG eingerichtetes Personalamt
   (Asia C-159/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 2000/78/EY - Yhdenvertainen kohtelu työssä ja ammatissa - 2 artiklan 1 kohta ja 2 artiklan 2 kohdan a alakohta - 6 artiklan 2 kohta - Ikään perustuva syrjintä - Entisten virkamiesten eläkeoikeuksien määrittäminen - Oppi- ja työsopimuskaudet - Ennen 18 vuoden ikää täyttyneiden kausien huomiotta jättäminen))
   (2016/C 305/12)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Franz Lesar

      Vastaaja: Beim Vorstand der Telekom Austria AG eingerichtetes Personalamt

      Tuomiolauselma

   Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY 2 artiklan 1 kohtaa, 2 artiklan 2 kohdan a alakohtaa ja 6 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan eläkeoikeutta myönnettäessä ja eläkkeen määrää laskettaessa ei voida ottaa huomioon ennen virkamiehen 18 vuoden ikää täyttyneitä oppisopimus- ja työskentelykausia siltä osin kuin tällaisen lainsäädännön tarkoituksena on taata, että virkamiesten eläkejärjestelmän osalta vahvistetaan yhtenäinen ikäraja kyseisen järjestelmän jäsenyyden ja järjestelmän tarjoamien eläke-etuuksien saamisen edellytykseksi.

      (1)  EUVL C 254, 3.8.2015.


title: Asia C-338/99: Euroopan yhteisöjen komission 10.9.1999 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
30.10.1999               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 314/5
4. Tuen osat määritetään komission päätöksessä käyttäen                  Euroopan yhteisöjen komission 10.9.1999 Belgian tasaval-
     yhteisön viitekorkotasoa tukien myöntämispäivänä. Ko-                                  taa vastaan nostama kanne
     mission ilmoittama korkotaso vastaa tasoa, joka komission
     jäsenvaltiolle osoittaman tiedonannon 97/C/273/03 mu-
     kaan koskee lainvastaisten tukien palauttamiseen sovellet-                                    (Asia C-337/99)
     tavaa korkotasoa.
                                                                                (1999/C 314/10)
     Tätä korkotasoa ei voida soveltaa taannehtivasti ajanjak-
     soon, joka on kulunut tukien myöntämisen ja edellä
     mainittujen säädösten voimaantulon välillä, sillä tämä              Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.9.1999 Euroo-
     on oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteiden              pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian tasavaltaa
     vastaista.                                                          vastaan. Kantajan asiamienenä on oikeudellisen yksikön virka-
                                                                         mies Barry Doherty, prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos
                                                                         Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
(1) EYVL L 236, 7.9.1999, s. 14.
(2) EYVL L 177, 1.7.1981, s. 31.
(3) EYVL L 126, 9.5.1989, s. 9.                                          Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                         tuin
                                                                         1. toteaa, että Belgian tasavalta ei ole noudattanut direktiivin
                                                                              90/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä
                                                                              96/19/EY (1), 4 a artiklan 4 kohdan ja Euroopan yhteisön
                                                                              perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei
Euroopan yhteisöjen komission 7.9.1999 Ranskan tasaval-                       ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttä-
                    taa vastaan nostama kanne                                 miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, ja
                          (Asia C-331/99)
                                                                         2. velvoittaa Belgian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                              kulut.
                          (1999/C 314/09)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 7.9.1999 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön virka-
mies Hans Stovlbaek ja oikeudellisessa yksikössä toimiva                 EY 249 artiklassa (entinen EY:n perustamissopimuksen 189
kansallinen virkamies Olivier Couvert-Castéra, prosessiosoite            artikla), jonka mukaan direktiivi velvoittaa jokaista jäsenvaltio-
Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,               ta saavutettavaan tulokseen nähden, jäsenvaltiot velvoitetaan
Kirchberg.                                                               noudattamaan direktiiveissä asetettuja täytäntöönpanon
                                                                         määräaikoja. Tämä määräaika päättyi 11.1.1997 ilman, että
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-           Belgian kuningaskunta oli pannut täytäntöön komission vaati-
tuin                                                                     muksissa mainitun direktiivin noudattamisen edellyttämiä
                                                                         säännöksiä.
— toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut direktiivin
     76/768/ETY (1) 6 artiklan 3 kohdan mukaisia velvoittei-
     taan, koska se on pitänyt voimassa 28.4.1977 annetun                (1) EYVL L 74, 22.3.1996, s. 13.
     asetuksen nro 77-469 1 §:n f momentin,
— velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
     kulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Direktiivin 76/768/ETY 6 artiklan 1 kohdassa esitetty luettelo
on tyhjentävä. Siten direktiivin vastaista on, että kansallisessa        Euroopan yhteisöjen komission 10.9.1999 Belgian kunin-
lainsäädännössä vaaditaan esittämään pakkauksessa mainittu-                             gaskuntaa vastaan nostama kanne
jen aineiden laatua ja määrää koskevat tiedot mainonnassa tai
direktiivin soveltamisalaan kuuluvien kosmeettisten tuotteiden                                     (Asia C-338/99)
luokittelussa.
                                                                                (1999/C 314/11)
(1) Kosmeettisia valmisteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön
    lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1976 annettu neuvoston
    direktiivi 76/768/ETY (EYVL L 262, 27.9.1976, s. 169), sellaisena    Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.9.1999 Euroo-
    kuin se on muutettuna 21.12.1988 annetulla neuvoston direktii-       pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningas-
    villä 88/667/ETY (EYVL L 382, 31.12.1988, s. 46) 6 artiklan
    osalta.
                                                                         kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellinen neu-
                                                                         vonantaja Lena Ström ja oikeudellisen yksikön virkamies
                                                                         Olivier Couvert-Castéra, ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o
                                                                         Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
 ---pagebreak--- C 314/6                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   30.10.1999
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                      Asian C-259/98 (1) poistaminen rekisteristä
1. toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut                                         (1999/C 314/13)
     vaarallisten jätteiden polttamisesta 16 päivänä joulukuuta
     1994 annetun direktiivin 94/67/EY (1) mukaisia velvoittei-          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 29.6.1999
     taan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudatta-        antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
     misen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia              tu asia C-259/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
     määräyksiä tai ainakin koska se ei ole ilmoittanut näistä           Saksan liittotasavalta.
     toimenpiteistä komissiolle,
2. velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeuden-                (1) EYVL C 278, 5.9.1998.
     käyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
EY 249 artiklan (aiempi EY:n perustamissopimuksen 189
artikla) mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen                    Asian C-64/99 (1) poistaminen rekisteristä
nähden jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu, ja merkitsee sitä,
että jäsenvaltioilla on velvollisuus noudattaaa direktiivissä sen                                (1999/C 314/14)
täytäntöönpanolle säädettyä määräaikaa. Tämä määräaika on
päättynyt 31.12.1996 ilman, että Belgian kuningaskunta on                Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 1.7.1999
antanut komission kanteessa mainitun direktiivin noudattami-             antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
sen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.         tu asia C-64/99 (High Court of Justice (England & Wales),
                                                                         Queen’s Bench Divisionin (Commercial Court) esittämä ennak-
(1) EYVL L 365, 31.12.1994, s. 34.                                       koratkaisupyyntö), Pace Airline Services Ltd vastaan Aerotrans
                                                                         Luftfahrtagentur GmbH.
                                                                         (1) EYVL C 121, 1.5.1999.
         Asian C-182/96 (1) poistaminen rekisteristä
                          (1999/C 314/12)
                                                                                Asian C-406/95 (1) poistaminen rekisteristä
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 22.6.1999
                                                                                (1999/C 314/15)
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-182/96, Saksan liittotasavalta vastaan Euroopan
yhteisöjen komissio.                                                     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kuudennen jaoston pu-
                                                                         heenjohtajan 8.7.1999 antamalla määräyksellä tuomioistui-
                                                                         men rekisteristä on poistettu asia C-406/95, Italian tasavalta
(1) EYVL C 210, 20.7.1996.                                               vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
                                                                         (1) EYVL C 46, 17.2.1996.


title: Ranskan tasavallan 7.11.1995 Euroopan parlamenttia vastaan nostama kanne (Asia C-345/95)

text:
30.12.95                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      N:o C 351 /7
kuin siinä kielletään 1.6.1995 lähtien osittain halogenoitu               — jotka , koska ne rasittavat ainoastaan alusta ( joka on
jen kloorifluorihiilivetyjen käyttö palontorjunta-aineina ?                     lastauksen ja purkamisen kohde ), eivät kohdistu
                                                                                siihen toimijaan , jolle kuuluu tarvittavien teknisten
(') EYVL N:o L 333 , 22.12.1994 , s . 1                                         toimien toteuttaminen ( tässä asiassa SpA Porto
                                                                                Petroli di Genova ja tuotteiden lastaajat ja vastaan
                                                                                ottajat ), eli se toimija , joka vastaa saastumisen
                                                                                ehkäisystä aiheutuvista kuluista , ei ole sama kuin
                                                                                mahdollisen saastumisen aiheuttava toimija ;
Tribunale di Genova — Sesta Sezione Civilen 12.10.1995
                                                                           — jotka aiheutuvat alukselle tarpeettomista palveluis
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                          ta , koska sen lastina olevan tavaran laadun vuoksi
vireillä olevassa asiassa Diego Calì & Figli Sri vastaan Servizi                palvelu on tarpeeton ja/tai sillä on omat lastattavaa
                Ecologici Porto di Genova SpA                                   tai purettavaa tuotetta varten olevat saastumisen
                          ( Asia C-343/95 )                                     ehkäisyyn tarvittavat järjestelyt ja välineet;
                            ( 95 /C 351 / 10 )
                                                                           — jotka tarkoittavat sitä , että aluksen on vastattava
Tribunale di Genova — Sesta Sezione Civile on pyytänyt 12                       kuljettajan ja satamahallinnosta vastaavan yhtiön
päivänä lokakuuta 1995 tekemällään päätöksellä , joka on                        välisessä rantautumissopimuksessa määrättyjen
saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 30                                maksujen lisäksi rahaluontoisesta suorituksesta ja
päivänä lokakuuta 1995 , Euroopan yhteisöjen tuomioistui                       tähän liittyvistä kuluista , joilla ei ole mitään toimin
melta vireillä olevassa asiassa Diego Calì & Figli Sri vastaan                  nallista yhteyttä sopimuksen kohteen kanssa .
Servizi Ecologici Porto di Genova SpA ennakkoratkaisua
seuraaviin kysymyksiin :                                              C ) Jos katsotaan , että yhdessä tai useammassa edellä A ja
                                                                           B kohdassa kuvatuista tapauksista on kyse perustamis
A ) Onko sellaisessa tapauksessa kyseessä ' määräävä asema                 sopimuksen 86 artiklassa tarkoitetusta , yrityksen
     yhteismarkkinoilla tai niiden merkittävällä osalla ',                 määräävän aseman väärinkäytöstä , onko se omiaan
     jossa kansallisen satamaviranomaisen perustaman osa                  vaikuttamaan unionin jäsenvaltioiden väliseen kaup
     keyhtiön tehtävänä on huolehtia ja se huolehtii tosiasi              paan ?
     allisesti tältä viranomaiselta saamansa hallinnollisen
     toimeksiannon perusteella öljytuotteiden lastaukseen ja
     purkamiseen erikoistuneen sataman toimintayksikössä
     olevan saastumista ehkäisevän valvontayksikön yksin
     omaisesta hallinnoinnista ja jossa osakeyhtiö perii
     tämän yksikön palveluiden käyttäjiltä eli aluksilta ,
     jotka rantautuvat tarkoituksena tehdä edellä mainittuja          Ranskan tasavallan 7.11.1995 Euroopan parlamenttia
     toimenpiteitä , näihin palveluihin liittyvän maksun ,                                  vastaan nostama kanne
     jonka satamaviranomainen on määrännyt aluksen
                                                                                ( Asia C 345 /95 )
     koon ja puretun tai lastatun tavaramäärän perus
     teella ?                                                                                ( 95 /C 351 / 1 1 )
B ) Ottaen huomioon A kohdassa selostetun tilanteen ja jos            Ranskan tasavalta on nostanut 7.1 1.1995 Euroopan yhtei
     katsotaan , että kyseessä on määräävä asema yhteis              söjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan parlamenttia
     markkinoilla tai niiden merkittävällä osalla , ovatko            vastaan . Kantajan asiamiehet ovat Marc Perrin de Bricham
     kyseessä perustamissopimuksen 86 artiklassa tarkoi              baut ja Denys Wibaux , prosessiosoite Luxemburgissa Rans
     tettu määräävän aseman väärinkäyttö ja erityisesti               kan suurlähetystö, boulevard du Prince Henri 9 .
     tämän artiklan a , c , ja d alakohdassa tarkoitetut
     järjestelyt, kun tämä toiminta on annettu yrityksen
     tehtäväksi yksinomaisella toimeksiannolla ja tämä yri           Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin
     tys perii ( vaikka tämä perustuu toimeksiannon anta
     neen elimen päätökseen ) maksuja ,                               — kumoaa Euroopan parlamentin 20.9.1995 tekemän
                                                                          päätöksen vuoden 1996 työskentelyaikataulun vahvis
     — jotka ovat pakollisia ja siitä riippumattomia ,                    tamisesta ;
          tehdäänkö valvonta - ja/tai muita toimenpiteita
          tosiasiallisesti, ja kun maksuja peritään                   — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
          sopimuksessa määrätyn mukaisesti pelkästään sillä               lut .
          perusteella , että alus on rantautunut öljysataman
          laituriin ja että tässä paikassa lastataan tai puretaan
          öljy-, kemian ja petrokemian tuotteita ;                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
     — joiden suuruus lasketaan ainoastaan alusten koon ja            — Jäsenvaltioiden hallitusten edustajien toimielinten ja
          kuljetettujen määrien perusteella , ja tehtyjä toimen          tiettyjen Euroopan yhteisöjen laitosten ja yksiköiden
          piteitä koskevat maksut lasketaan niiden keston                 kotipaikkojen vahvistamisesta Edinburghissa 12 päi
          perusteella mutta ei niiden luonteen, laadun tai                vänä joulukuuta 1992 tekemän päätöksen (') rikkomi
          tuotteen saastuttavuuden perusteella ;                          nen : tämä päätös on osa alkuperäistä oikeutta , joka
 ---pagebreak--- N:o C 351 / 8         FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        30.12.95
    velvoittaa sekä jäsenvaltioita että perustamissopimuk           2 . Mikäli kysymykseen 1 vastataan myönteisesti :
    sella luotuja toimielimiä . Päätös on perustamissopimus
    ten soveltamista koskeva oikeussääntö, jonka noudatta               a ) Millaista majoitusaikaa voidaan tavallisesti pitää
    misen yhteisöjen tuomioistuin varmistaa . Päättäessään                    lyhyenä ? Onko katsottava , että kysymyksessä ei ole
    pitää yksitoista täysistuntojaksoa Strasbourgissa ja                      " hotellialalla harjoitettava majoitustoiminta ", kun
    päättäessään samanaikaisesti vahvistaa Brysselissä                        yrittäjä pitää tiloja valmiina käytettäväksi pitkäai
    pidettävien lisäistuntojen määrän kahdeksaksi parla                      kaiseen majoitukseen , mikä käy ilmi pitkäaikaisen
    mentti ei ole noudattanut Edinburghissa tehdyn päätök                    ( yli kuusi kuukautta ) vuokrassopimuksen teke
    sen sanamuotoa , jossa se tiukasti velvoitetaan pitämään                  misestä ?
    kaksitoista täysistuntoa Strasbourgissa, toimielimen
    kotipaikassa . Riitautetussa päätöksessä ei myöskään
                                                                         b ) Onko 1 3 artiklan B kohdan b kohdan 1 alakohdassa
    noudateta Edinburghissa tehdyn päätöksen sisäistä tasa
    painoa ja riitautetulla päätöksellä tehdään tyhjäksi                      tarkoitettu verovapautus ajan perusteella mahdolli
    kyseinen päätös .                                                         nen, jos käy ilmi , että tilat on vuokrattu kokonai
                                                                              suudessaan joko lyhyeksi tai pitkäksi ajaksi ?
— Toimivallan puuttuminen : Käyttäessään toiminval
    taansa sisäisen toimintansa järjestämiseen Euroopan              3 . Mikäli kysymykseen 1 vastataan kielteisesti :
    parlamentin on kunnioitettava jäsenvaltioiden toimival
    taa vahvistaa toimielinten kotipaikat. Jos Euroopan                  Mitkä ovat ne ajan ja tilojen luonteen sekä käsitteelliset
    parlamentin sallitaan pitää lisätäysistuntoja Brysselissä ,          kriteerit, joiden perusteella määritellään, kuuluuko
    vaikka se ei ole pitänyt kahtatoista kuukausittaista                 toiminta " hotellialalla tai vastaavalla alalla harjoitetta
    istuntoaan Strasbourgissa , merkitsisi tämä toimielimen              van majoitustoiminnan " käsitteen piiriin, ja mitkä
    kotipaikkaa koskevan tosiasian kyseenalaistamista .                  näistä kriteereistä ovat sellaisia , että niiden on ehdotto
                                                                         masti täytyttävä ?
— Olennaisten muotomääräysten rikkominen : Euroopan
    parlamentin puhemies ei voi hyväksyä muutosta , joka
    on vastoin Edinburghissa tehtyä päätöstä .                       (') KYVL N:o L 145 , s 1 , korjaus : EYVL N:o I, 149 , s . 2
    ( Toissijaisesti :) Riitautettu päätös olisi pitänyt perus
    tella , vaikka perustamissopimuksissa ei olekaan nimen
    omaisia määräyksiä tältä osin .
(') EYVL . N:o C 341 , 23.12.1992 , s . 1
                                                                     Supremo Tribunal Administrativon (2a Secção — Conten
                                                                     cioso Tributário ) 11.10.1995 tekemällään päätöksellä esit
                                                                     tämä ennakkoratkaisupyyntö vireillä olevassa asiassa
                                                                     Fazenda Publica vastaan UCAL — União das Cooperativas
                                                                                Abastecedoras de Leite de Lisboa, UCRL
                                                                                ( Asia C-347/95 )
Finanzgericht Munchenin 20.9.1995 tekemällään päätök                                           ( 95/C 351 / 13
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Elisabeth
              Blasi vastaan Finanzamt Munchen I
                                                                     Supremo Tribunal Administrativo (2a Secção — Conten
                         ( Asia C-346/95                             cioso Tributário ) on pyytänyt 11 päivänä lokakuuta 1995
                           ( 95/C 351 / 12 )                         tekemällään päätöksellä , joka on saapunut yhteisöjen
                                                                     tuomioistuimen kirjaamoon 13 päivänä marraskuuta 1995 ,
                                                                     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta vireillä olevassa asi
Finanzgericht Munchen , 3 . jaosto, on pyytänyt 20 päivänä           assa Fazenda Publica vastaan UCAL — União das Coope
syyskuuta 1995 tekemällään päätöksellä , joka on saapunut            rativas Abastecedoras de Leite de Lisboa , UCRL, ennakko
yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 9 päivänä marras               ratkaisua seuraviin kysymyksiin :
kuuta 1995 , Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennak
koratkaisua asiassa Elisabeth Blasi vastaan Finanzamt
Munchen I seuraavissa kysymyksissä :                                 1 ) Ovatko mainitut " maksut ", joilla on edellä mainittuja
                                                                          veron (') kaltaisia ominaisuuksia , ristiriidassa EY:n
                                                                          perustamissopimuksen 95 artiklan kanssa ?
1 . Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yh
     denmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjes
     telmä : yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä             2 . Voidaanko näitä maksuja pitää perustamissopimuksen
     toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direk                   9 ja 12 artiklassa kiellettyinä tuontitullia vaikutuksel
     tiivin 77/388/ETY (') 13 artiklan B kohdan b kohdan                  taan vastaavina toimenpiteinä ?
     1 alakohtaa tulkittava siten , että " hotellialalla tai
     vastaavalla alalla harjoitettava majoitustoiminta "
     rajoittuu ainoastaan vieraiden lyhytaikaiseen majoituk         3 ) Onko näitä maksuja pidettävä kuudennen direktiivin ( 2 )
     seen ?                                                               33 artiklassa tarkoitettuna liikevaihtoverona , jollei


title: Asia T-313/15: Kanne 12.6.2015 – Italian tasavalta v. komissio

text:
               10.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/35

         Kanne 12.6.2015 – Italian tasavalta v. komissio
   (Asia T-313/15)
   (2015/C 262/47)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamiehet): avvocato dello Stato P. Gentili ja G. Palmieri)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaati, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa kilpailuilmoituksen EPSO/AD/301/15 – hallintovirkamiehet (AD 5)

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-17/15, Italian tasavalta v. komissio (EUVL, 9.3.2015, s. 27).


title: Asia C-295/03 P: Società Alessandrinin ym. 2.7.2003 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston yhdistetyissä asioissa T-93/00 ja T-46/01, Società Alessandrini Srl ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 10.4.2003 antamasta tuomiosta

text:
6.9.2003                 FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                        C 213/19
Euroopan yhteisöjen komission 7.7.2003 Irlantia vastaan                 Komissio vaatii EY 228 artiklan 2 kohdan mukaisesti, että
                            nostama kanne                               yhteisöjen tuomioistuin velvoittaa Irlannin maksamaan uhka-
                                                                        sakkona 21 600 euroa päivässä kultakin päivältä, jonka viiväs-
                                                                        tys noudattaa asiassa C-392/96 annettua tuomiota kestää, nyt
                           (Asia C-294/03)                              käsiteltävän olevan asian tuomion tiedoksiantamisesta lähtien.
                           (2003/C 213/32)
                                                                        (1 ) EYVL L 175, s. 40.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 7.7.2003 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.
Kantajan asiamiehet ovat Xawier Lewis ja Florence Simonetti,
prosessiosoite Luxemburgissa.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                            Società Alessandrinin ym. 2.7.2003 tekemä valitus Euroo-
                                                                        pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                        men viidennen jaoston yhdistetyissä asioissa T-93/00 ja
1)     toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut tiettyjen julkisten ja   T-46/01, Società Alessandrini Srl ym. vastaan Euroopan
       yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista              yhteisöjen komissio, 10.4.2003 antamasta tuomiosta
       27 päivänä kesäkuuta 1985 annetun neuvoston direktii-
       vin 85/337/ETY (1) 4 artiklan 2 kohdan mukaisia velvoit-
       teitaan turpeenottohankkeiden osalta, koska se ei ole
                                                                                (Asia C-295/03 P)
       antanut tämän säännöksen noudattamisen edellyttämiä
       lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, tai ainakaan
       se ei ole ilmoittanut niistä komissiolle, joten se ei ole
       toteuttanut kaikkia aiheellisia toiminpiteitä noudattaak-                                   (2003/C 213/33)
       seen yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-392/96, komis-
       sio vastaan Irlanti, antamaa tuomiota ja että se on
       jättänyt osittain noudattamatta EY 228 artiklan mukaisia
       velvoitteitaan
                                                                        Società Alessandrini ym. ovat valittaneet 2.7.2003 Euroopan
                                                                        yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
2)     määrää Irlannin suorittamaan Euroopan yhteisöjen ko-
                                                                        oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston yhdistetyissä
       missiolle ”EY:n omat varat” -nimiselle tilille uhkasakkona
                                                                        asioissa T-93/00 ja T-46/01, Società Alessandrini ym. vastaan
       21 600 euroa päivässä kultakin päivältä, jonka viivästys
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio, 10.4.2003 antamasta tuomios-
       toteuttaa asiassa C-392/96 annetun tuomion noudattami-
                                                                        ta. Valittajien edustajina ovat Wilma Viscardini ja Gabriele
       seksi tarvittavat toimenpiteet kestää, nyt käsiteltävän
                                                                        Donà.
       olevan asian tuomion tiedoksiantamisesta lukien siihen
       saakka, kunnes asiassa C-392/96 annettua tuomiota
       noudatetaan
                                                                        Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin
3)     velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                        1.     kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yh-
                                                                               distetyissä asioissa T-93/00 ja T-46/01 10.4.2003 anta-
                                                                               man tuomion vahingonkorvausvaatimusta koskevilta
                                                                               osiltaan
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                        2.     velvoittaa komission korvaamaan kantajille vahingot,
                                                                               jotka niille aiheutuivat tuontitodistusten myöntämättä
Kanteen kohteena on Irlannin laiminlyönti noudattaa asiassa                    jättämisestä kolmansista maista peräisin oleville banaa-
C-392/96 21.9.1999 annettua tuomiota siltä osin kuin Irlanti                   neille, sellaisina kuin nämä vahingot on esitetty tosiseik-
ei ole tuomion jälkeen ryhtynyt riittäviin toimenpiteisiin                     koja koskevan esityksen 114-A kohdassa, yhteensä
varmistaakseen sen, että Irlannin lainsäädäntö on yhdenmukai-                  370 983 900 Italian liiralla (191 597,20 eurolla) valuut-
nen tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövai-                takurssien muuttumisesta aiheutuvilla muutoksilla ja ko-
kutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annetun                        roilla lisättynä
neuvoston direktiivin 85/337/ETY kanssa kyseisen direktiivin
II liitteen 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen turpeenotto-
hankkeiden osalta. Vaikka Irlanti on ryhtynyt joihinkin toimen-         3.     velvoittaa komission korvaamaan sekä ensimmäisen oi-
piteisiin tuomion noudattamiseksi, ne ovat jääneet teoriassa                   keusasteen tuomioistuimessa aiheutuneet että yhteisöjen
riittämättömiksi, eikä niitä ole sovellettu käytännössä.                       tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.
 ---pagebreak--- C 213/20                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                            6.9.2003
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat M. van Beek ja
                                                                      G. Valero Jordana, prosessiosoite Luxemburgissa.
Kantajien mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on
virheellisesti katsonut, että kantajat olivat väittäneet vahin-
konsa aiheutuneen siitä, etteivät he olleet onnistuneet tuomaan       Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
AKP-banaaneja. Todellisuudessa kantajat väittivät, etteivät he
olleet vuosina 1999 ja 2000 saaneet tuontitodistuksia kolman-         1.     toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut
sista maista peräisin oleville banaaneille, vaikka heillä oli ollut          luonnonvaraisten eläinten pitämisestä eläintarhassa
yksinomaan kolmansista maista peräisin olevien banaanien                     29 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston direk-
tuontiin perustuvan viitemääränsä nojalla oikeus siihen. Kanta-              tiivin 1999/22/EY ( 1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei
jat väittävät, ettei ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ole               ole antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä
ottanut huomioon niitä perusteluja, jotka kantajat esittivät                 lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, tai joka
vahingonkorvausvaateensa tueksi.                                             tapauksessa koska se ei ole ilmoittanut niistä komissiolle
                                                                      2.     velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
                                                                             denkäyntikulut.
Conseil d’Etatin (Belgique) 27.6.2003 tekemällään päätök-
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa SA GlaxoS-               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                  mithKline vastaan Etat belge
                          (Asia C-296/03)                             Määräaika, joka oli säädetty direktiivin saattamiselle osaksi
                                                                      kansallista oikeusjärjestystä, päättyi 9.4.2002.
                          (2003/C 213/34)
                                                                      (1 ) EYVL L 94, 9.4.1999, s. 24.
Conseil d’Etat Belgique), on pyytänyt 27.6.2003 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
8.7.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkorat-
kaisua asiassa SA GlaxoSmithKline vastaan Etat belge, seuraa-
vaan kysymykseen:
Onko ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden hintojen sääntelytoi-
menpiteiden avoimuudesta ja niiden soveltamisesta kansalli-
                                                                      Euroopan yhteisöjen komission 14.7.2003 Italian tasaval-
sissa sairausvakuutusjärjestelmissä 21 päivänä joulukuuta
                                                                                taa vastaan nostama kanne
1988 annetun direktiivin 89/105/ETY 6 artiklan 1 kohdan
ensimmäisessä alakohdassa mainittua 90 päivän määräaikaa,
jota voidaan pidentää edelleen 90 päivällä, pidettävä pakottava-                                 (Asia C-302/03)
na määräaikana, jonka päättyminen estää päätöksen tekemisen
siinäkin tapauksessa, että ensimmäinen, määräajassa tehty
päätös on kumottu? ( 1)                                                                          (2003/C 213/36)
( 1) Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 9 s. 45.
                                                                      Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 14.7.2003 Euroo-
                                                                      pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa
                                                                      vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Michel Van Beek ja Roberto
                                                                      Amorosi.
Euroopan yhteisöjen komission 10.7.2003 Espanjan ku-
            ningaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                      Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                          (Asia C-298/03)
                                                                      –      toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut luonnonva-
                          (2003/C 213/35)                                    raisten eläinten pitämisestä eläintarhassa 29 päivänä
                                                                             maaliskuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/
                                                                             22/EY (1) 9 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei
                                                                             ole antanut tämän direktiivin noudattamiseksi tarvittavia
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.7.2003 Euroo-                    lakeja, asetuksia eikä hallinnollisia määräyksiä tai ei ole
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningas-                   ainakaan niistä ilmoittanut komissiolle


title: Asia C-285/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 6.12.2012 (Administrativen sad — Varnan (Bulgaria) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Bonik EOOD v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (Arvonlisävero — Direktiivi 2006/112/EY — Vähennysoikeus — Epääminen)

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 6.12.2012 (Administrativen sad — Varnan (Bulgaria) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Bonik EOOD v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
   (Asia C-285/11) (1)

   (Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - Vähennysoikeus - Epääminen)
   2013/C 26/17
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen sad — Varna

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Bonik EOOD

      Vastaaja: Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Administrativen sad — Varna — Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1) 14, 62, 63, 167, 168 artiklan ja 178 artiklan a ja b kohdan tulkinta — Jäsenvaltioiden määräämät arvonlisäveron vähennysoikeutta koskevat muodollisuudet — Toimenpiteet tiettyjen veropetosten ja veronkierron muotojen estämiseksi — Yhteisön sisäisiin luovutuksiin perustuvan arvonlisäverovähennysoikeuden epääminen verovelvolliselta luovutuksensaajalta sillä perusteella, että todisteet tosiasiallisesta luovutuksesta edeltävien luovuttajien välillä puuttuvat, huolimatta siitä, että on todisteita tosiasiallisesta luovutuksesta luovuttajalta verovelvolliselle

      Tuomiolauselma

   Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 2, 9, 14, 62, 63, 167, 168 ja 178 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että verovelvolliselta evätään pääasian kaltaisissa olosuhteissa oikeus vähentää tavaran luovutukseen liittyvä arvonlisävero sillä perusteella, ettei kyseistä luovutusta katsota sitä edeltävissä ja sitä myöhemmissä vaihdannan vaiheissa ilmenneiden petosten tai sääntöjenvastaisuuksien vuoksi tosiasiallisesti toteutetun, esittämättä objektiivisiin seikkoihin perustuvaa näyttöä siitä, että verovelvollinen tiesi tai sen olisi pitänyt tietää, että liiketoimi, johon on vedottu vähennysoikeuden perusteena, oli osa luovutusketjun aikaisemmassa tai myöhemmässä vaiheessa tehtyä arvonlisäveropetosta, minkä arvioiminen kuuluu ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle.

      (1)  EUVL C 238, 13.8.2011.


title: Asia C-88/12: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 14.9.2012 (Rechtbank Roermondin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rikosoikeudenkäynti Jibril Jaoota vastaan

text:
               8.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 379/20

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 14.9.2012 (Rechtbank Roermondin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rikosoikeudenkäynti Jibril Jaoota vastaan
   (Asia C-88/12) (1)

   2012/C 379/34
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 126, 28.4.2012.


title: Finanzgericht Kölnin 30.6.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Compagnie de Saint-Gobain, Saksan sivuliike, vastaan Finanzamt Aachen-Innenstadt (Asia C-307/97)

text:
18.10.97               LH                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 318/ 11
High Court of Irelandin 29.5.1997 tekemällään päätök                     2 . Onko voimassa olevan yhteisön oikeuden, erityisesti
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Connemara                         EY:n perustamissopimuksen yhdessä luettujen 52 ja
        Machine Turf Company vastaan Coillte Teoranta                          58 artiklan mukaista, että yhtiön, jonka kotipaikka on
                          (Asia C-306/97 )
                                                                               toisessa jäsenvaltiossa, Saksassa sijaitseva sivuliike ei
                                                                               voi samoin edellytyksin kuin yhtiöt, joiden kotipaikka
                            ( 97/C 318/19 )                                    on Saksassa, laskea hyväkseen kolmannessa valtiossa
                                                                               siellä sijaitsevan tytäryhtiön Saksassa sijaitsevien sivu
                                                                               liikkeiden maksamia veroja ?
High Court of Ireland on pyytänyt 29.5.1997 tekemällään,
yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 2.9.1997 saapu                      3 . Onko voimassa olevan yhteisön oikeuden, erityisesti
neella päätöksellä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta                        EY:n perustamissopimuksen yhdessä luettujen 52 ja
ennakkoratkaisua         asiassa    Connemara        Machine    Turf           58 artiklan mukaista, että yhtiön, jonka kotipaikka on
Company vastaan Coillte Teoranta seuraaviin kysymyk                           toisessa jäsenvaltiossa, Saksassa sijaitsevalle sivuliik
siin :                                                                         keelle ei myönnetä Schachtelprivilegiä varallisuusveron
                                                                               osalta samoin edellytyksin kuin yhtiöille, joiden koti
                                                                               paikka on Saksassa ?
1 . Onko        vastaaja    neuvoston       direktiivin  77/62/ETY
       1 artiklan b kohdassa tarkoitettu " hankintaviranomai
      nen "? (M
2 ) Onko vastaaja           neuvoston       direktiivin 93/36/ETY         Pretura circondariale di Barin 19.8.1997 tekemällään pää
       1 artiklan b kohdassa tarkoitettu " hankintaviranomai
                                                                          töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Giuseppe
      nen "? (2 )                                                                         Manfredi vastaan Regione Puglia
                                                                                (Asia C-308/97)
(') Julkisia tavaranhankintoja koskevien sopimuksentekomenette
     lyjen yhteensovittamisesta 21 päivänä joulukuuta 1976 annettu                                    97/C 318/21 )
     neuvoston direktiivi 77/62/ETY ( EYVL L 13 , 15.1.1977, s . 1 ).
(2 ) Julkisia tavaranhankintoja koskevien sopimuksentekomenette
     lyjen yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annettu         Pretura circondariale di Bari on pyytänyt 19.8.1997 teke
     neuvoston direktiivi 93/36/ETY ( EYVL L 199 , 9.8.1993 , s . 1 ).    mällään, yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 3.9.1997
                                                                          saapuneella päätöksellään Euroopan yhteisöjen tuomiois
                                                                          tuimelta ennakkoratkaisua asiassa Giuseppe Manfredi vas
                                                                          taan Regione Puglia kysymykseen, joka koskee sitä, voi
                                                                          daanko viinialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun
                                                                          asetuksen ( ETY) N:o 822/87 H 6 artiklan 1 kohdassa sää
                                                                          dettyä kieltoa istuttaa uusia viiniviljelmiä soveltaa myös
Finanzgericht Kölnin 30.6.1997 tekemällään päätöksellä                    viiniviljelmiin, jotka tuottavat syötäväksi tarkoitettuja vii
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Compagnie de                       nirypäleitä :
Saint-Gobain,        Saksan      sivuliike,    vastaan   Finanzamt
                         Aachen-Innenstadt                                Sovelletaanko viinikaupan yleisestä järjestämisestä annetun
                          (Asia C-307/97)                                 neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 822/87 6 artiklan 1 koh
                                                                          dassa säädettyä uusia viiniviljelmiä koskevaa kieltoa myös
                           ( 97/C 318/20 )                                viiniviljelmiin, jotka tuottavat syötäväksi tarkoitettuja vii
                                                                          nirypäleitä ?
Finanzgericht Köln on pyytänyt 30.6.1997 tekemällään,                     (') EYVL L 84, 27.3.1987, s . 1 .
yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 2.9.1997 saapu
neella päätöksellään Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
ennakkoratkaisua asiassa Compagnie de Saint-Gobain,
Saksan sivuliike, vastaan Finanzamt Aachen-Innenstadt
seuraaviin kysymyksiin.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 4.9.1997 tekemä valitus
                                                                         Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
1 . Onko voimassa olevan yhteisön oikeuden, erityisesti                   tuimen laajennetun toisen jaoston asiassa T-227/95 , Assi-
      EY:n perustamissopimuksen yhdessä luettujen 52 ja                  Domän Kraft Products AB ym. vastaan Euroopan yhteisö
      58 artiklan mukaista, että sellaisen yhtiön, jonka koti                    jen komissio, 10.7.1997 antamasta tuomiosta
      paikka on toisessa jäsenvaltiossa, Saksassa sijaitsevalle
      sivuliikkeelle ei myönnetä samoin edellytyksin sellaista                                   ( Asia C-310/97 P)
      emoyhtiön ja tytäryhtiön välillä jaettuja osinkoja kos                                       ( 97/C 318/22 )
      kevaa verohelpotusta ( Schachtelprivileg), joka myönne
      tään kolmannen valtion kanssa tehdyn kaksinkertaista
      verotusta koskevan sopimuksen nojalla yhtiöille, joi              Euroopan yhteisöjen komissio on 4.9.1997 valittanut
      den kotipaikka on Saksassa ?                                        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen


title: Asia C-185/10: Kanne 13.4.2010 — Euroopan komissio v. Puolan tasavalta

text:
               31.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/11

         Kanne 13.4.2010 — Euroopan komissio v. Puolan tasavalta
   (Asia C-185/10)
   ()
   2010/C 209/16
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Simerdova ja K. Herrmann)

      Vastaaja: Puolan tasavalta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Puolan tasavalta ei ole noudattanut ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY (1) 6 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on säätänyt ja pitänyt voimassa 6.9.2001 annetun lääkelain (ustawa Prawo farmaceutyczne) 4 §:n, sellaisena kuin se on muutettuna 30.3.2007 annetulla lailla (Dz. U. nro 75, järjestysnumero 492), siltä osin kuin tässä pykälässä sallitaan, että ulkomailta maahantuotuja lääkkeitä, joiden vaikuttavat aineet, annostus ja muoto ovat samat kuin lääkkeillä, joille on myönnetty Puolassa markkinoille saattamista koskeva lupa, voidaan saattaa Puolan tasavallassa markkinoille ilman siellä myönnettyä lupaa, kun ensiksi mainittujen lääkkeiden hinta on jäljempänä mainittujen lääkkeiden hintaan verrattuna kilpailukykyinen.

               —

               Puolan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Se, että Puolan tasavalta on säätänyt lääkelain (ustawa Prawo farmaceutyczne) 4 §:n 1 momentin ja 3 a momentin ja soveltaa niitä, mahdollistaa sen, että Puolassa voidaan saattaa markkinoille sellaisia lääkkeitä, joille toimivaltainen kansallinen viranomainen ei ole myöntänyt markkinoille saattamista koskevaa lupaa kyseisessä valtiossa, mikä on ristiriidassa direktiivin 2001/83 6 artiklan 1 kohdan kanssa.
   Puolalainen säännös ei kuulu direktiivin 2001/83 5 artiklan 1 kohdan ja 126 a artiklan, joissa säädetään poikkeuksesta direktiivin 6 artiklan 1 kohdassa asetettuun yleiseen velvollisuuteen siitä, että lääkkeillä on oltava kansallinen lupa, soveltamisalaan.
   Ensinnäkin lääkelain (ustawa Prawo farmaceutyczne) 4 §:n 3 a momentti, jonka mukaan ulkomaisten lääkkeiden maahantuonnin sallimisen edellytyksenä on niiden hintojen kilpailukykyisyys verrattuna jo markkinoille hyväksyttyjen lääkkeiden hintoihin, perustuu ainoastaan taloudelliseen arviointiperusteeseen. Tällainen arviointiperuste ei kuitenkaan voi oikeuttaa direktiivin 2001/83 6 artiklan 1 kohdasta poikkeamista. Lisäksi puolalainen säännös koskee lääkkeitä, joiden vaikuttavat aineet, annostus ja muoto ovat samat kuin lääkkeillä, jotka on jo hyväksytty markkinoille, joten ei ole mahdollista katsoa, että niitä ei ole saatavilla markkinoilla, joka on tilanne, johon direktiivin 5 artiklan 1 kohdan mukaisen kohdennetun maahantuonnin tarpeellisuus voisi perustua.

      (1)  EYVL L 311, s. 67.


title: Asia C-498/14 PPU: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 9.1.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour d'appel de Bruxelles – Belgia) – (Henkilötietojen ja/tai tietosuojan suojaamisen puitteissa poistettu tai korvattu tieto.) v. (Henkilötietojen ja/tai tietosuojan suojaamisen puitteissa poistettu tai korvattu tieto.) (Ennakkoratkaisupyyntö – Kiireellinen ennakkoratkaisumenettely – Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa – Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa – Lapsikaappaus – Asetus (EY) N:o 2201/2003 – 11 artiklan 7 ja 8 kohta)

text:
                  2.3.2015

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  C 73/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 9.1.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour d'appel de Bruxelles – Belgia) – RG (*1) v. SF (*1)

         (Asia C-498/14 PPU) (1)

         (Ennakkoratkaisupyyntö - Kiireellinen ennakkoratkaisumenettely - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa - Lapsikaappaus - Asetus (EY) N:o 2201/2003 - 11 artiklan 7 ja 8 kohta)
         (2015/C 073/11)
         Oikeudenkäyntikieli: ranska

            Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

         Cour d'appel de Bruxelles

            Pääasian asianosaiset

            Valittaja: RG (*1)

            Vastapuoli: SF (*1)

            Tuomiolauselma

         Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/2003 11 artiklan 7 ja 8 kohtaa on tulkittava siten, etteivät ne lähtökohtaisesti ole esteenä sille, että jäsenvaltio antaa erityistuomioistuimelle toimivallan käsitellä lapsen palauttamista tai huoltajuutta koskevat kysymykset mainituissa säännöksissä säädetyn menettelyn yhteydessä silloinkin, kun pääasia, joka koskee vanhempainvastuuta lapsesta, on jo toisaalta saatettu jonkin muun tuomioistuimen käsiteltäväksi.

            (*1)  Henkilötietojen ja/tai tietosuojan suojaamisen puitteissa poistettu tai korvattu tieto.

            (1)  EUVL C 16, 19.1.2015.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (neljäs jaosto) 11 päivänä toukokuuta 2000 asiassa C-428/98 P, Deutsche Post AG vastaan International Express Carriers Conference (IECC), Euroopan yhteisöjen komissio, La Poste, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ja The Post Office (Muutoksenhaku – Kilpailu – Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö – Postipalvelut – Edelleenpostitus)

text:
12.8.2000                FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 233/11
1.    Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaista-           osoite Luxemburgissa asianajotoimisto Loesch & Wolter, 11
      misesta 11 päivänä huhtikuuta 1967 annetun ensimmäisen                rue Goethe, jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroopan
      neuvoston direktiivin 67/227/ETY 2 artiklaa ja jäsenvaltioiden        yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajen-
      liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen          nettu kolmas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-133/95 ja
      arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste            T-204/95, IECC vastaan komissio, 16.9.1998 antaman tuo-
      – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston              mion (Kok. 1998, s. II-3645) kumoamista, muina osapuolina:
      direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 2, 3 ja 5 kohtaa on                International Express Carriers Conference (IECC), kotipaikka
      tulkittava siten, että tietyn tuotantopanoshankintaa koskevan         Geneve (Sveitsi), edustajinaan asianajaja E. Morgan de Rivery,
      liiketoimen ja yhden tai useamman vähennykseen oikeuttavan            Pariisi, ja asianajajat J. Derenne ja M. Cunningham, Bryssel,
      liiketoimen välillä on periaatteessa oltava suora ja välitön          prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto A. Schmitt, 7
      yhteys, jotta verovelvollisella olisi oikeus vähentää hankinnan       Val Sainte-Croix, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
      yhteydessä maksettu arvonlisävero ja jotta olisi mahdollista          henään K. Wiedner, avustajanaan N. Forwood), La Poste,
      määrittää vähennysoikeuden laajuus.                                   edustajanaan asianajaja H. Lehman, Pariisi, prosessiosoite Lu-
                                                                            xemburgissa asianajotoimisto A. May, 398 route d’Esch, Ison-
2.    Kansallisen tuomioistuimen asiana on soveltaa suoran ja               Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ja The
      välittömän yhteyden arviointiperustetta kunkin käsiteltävänään        Post Office, yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien
      olevan asian tosiseikkoihin. Verovelvollinen, joka tekee sekä         kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja D. A. O. Edward sekä
      vähennykseen oikeuttavia että vähennykseen oikeuttamattomia           tuomarit P. J. G. Kapteyn (esittelevä tuomari) ja A. La Pergola,
      liiketoimia, saa kuitenkin vähentää hankkimistaan tavaroista          julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on
      tai palveluista maksamansa arvonlisäveron, jos tavaroilla tai         antanut 11.5.2000 määräyksen, jonka määräysosa on seu-
      palveluilla on suora ja välitön yhteys vähennykseen oikeuttaviin      raava:
      liiketoimiin ilman, että on tarpeen tehdä eroa sen mukaan,
      onko kyse kuudennen direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 2,             1)    Valitus hylätään.
      3 vai 5 kohdasta. Tällainen verovelvollinen ei saa kuitenkaan
      vähentää hankituista palveluista maksamaansa arvonlisäveroa
      kokonaisuudessaan, jos palveluja ei ole käytetty vähennykseen         2)    Deutsche Post AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-
      oikeuttavaan liiketoimeen vaan sellaisen toiminnan yhteydessä,              lut.
      joka on ainoastaan seurausta tästä liiketoimesta, jollei verovel-
      vollinen objektiivisin perustein osoita, että näiden palvelujen       3)    International Express Carriers Conference ja La Poste vastaavat
      hankkimiseen liittyvät kulut muodostavat osan myyntiliiketo-                omista oikeudenkäyntikuluistaan.
      imen kustannuksista.
(1) EYVL C 166, 30.5.1998.                                                  (1) EYVL C 48, 20.2.1999.
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                            (neljäs jaosto)                                 Euroopan yhteisöjen komission 14.4.2000 tekemä valitus
                                                                            Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio-
                   11 päivänä toukokuuta 2000                               istuimen kolmannen jaoston 10.2.2000 antamasta tuo-
                                                                            miosta yhdistetyissä asioissa T-32/98 ja T-41/98, Euroopan
asiassa C-428/98 P, Deutsche Post AG vastaan Internatio-                    yhteisöjen komissio vastaan Alankomaiden Antillien hal-
nal Express Carriers Conference (IECC), Euroopan yhtei-                     litus, väliintulijana kantajan puolella Espanjan kunin-
söjen komissio, La Poste, Ison-Britannian ja Pohjois-                                                    gaskunta
 Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ja The Post Office (1)
                                                                                (Asia C-142/00 P)
(Muutoksenhaku – Kilpailu – Määräävän markkina-aseman
        väärinkäyttö – Postipalvelut – Edelleenpostitus)
                                                                                (2000/C 233/22)
                           (2000/C 233/21)
                                                                            Euroopan yhteisöjen komissio on valittanut 14.4.2000 Euroo-
                     (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                        pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                            kolmannen jaoston 10.2.2000 antamasta tuomiosta yhdiste-
                                                                            tyissä asioissa T-32/98 ja T-41/98, Euroopan yhteisöjen komis-
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan              sio vastaan Antillien hallitus, väliintulijana kantajan puolella
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                 Espanjan kuningaskunta. Valittajan asiamies on komission
                                                                            oikeudellinen neuvonantaja Th. van Rijn, prosessiosoite Lu-
Asiassa C-428/98 P, Deutsche Post AG, kotipaikka Bonn                       xemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies C. Gómez de
(Saksa), edustajanaan asianajaja D. Schroeder, Köln, prosessi-              la Cruz.


title: Asia C-370/04: Euroopan yhteisöjen komission 26.8.2004 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               23.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/22

         Euroopan yhteisöjen komission 26.8.2004 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-370/04)
   (2004/C 262/38)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 26.8.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat komission oikeudellisen yksikön virkamiehet Gerald Braun ja Wouter Wils, ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen ja Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta 19 päivänä maaliskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/16/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,

               2.

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
   Direktiivin 2001/16/EY täytäntöönpanemiseksi säädetty määräaika päättyi 20.4.2003.

      (1)  EYVL L 110, s. 1.


title: Asia C-263/09 P: Valitus, jonka Edwin Co. Ltd on tehnyt 14.7.2009 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) 14.5.2009 antamasta tuomiosta asiassa T-165/06, Elio Fiorucci v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

text:
               12.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 220/25

         Valitus, jonka Edwin Co. Ltd on tehnyt 14.7.2009 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) 14.5.2009 antamasta tuomiosta asiassa T-165/06, Elio Fiorucci v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   (Asia C-263/09 P)
   2009/C 220/51
   oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Edwin Co. Ltd (edustajat: asianajajat D. Rigatti, M. Bertani, S. Verea, K.P. Muraro ja M. Balestriero)

      Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Elio Fiorucci

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               kumoaa valituksen kohteena olevan tuomion

               —

               velvoittaa Fioruccin korvaamaan oikeudenkäyntikulut molemmissa oikeusasteissa tai, mikäli valitus hylätään, määrää, että oikeudenkäyntikulut jaetaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Valituksen kohteena olevassa tuomiossa on valittajan mukaan ennen kaikkea rikottu tai sovellettu virheellisesti yhteisön tavaramerkkiasetuksen (1) 52 artiklan 2 kohdan a alakohtaa. Suhteellisesta hylkäysperusteesta, joka tämän säännöksen perusteella johtaa tavaramerkin rekisteröinnin mitättömyyteen, kun rekisteröintiä haetaan toisen henkilön kuin tavaramerkin hakijan nimellä, seuraa, että sen, joka hakee mitättömäksi julistamista on oltava kansallisen oikeusjärjestyksen mukaan tämän nimen yksinomaisen käyttöoikeuden haltija. Teollisoikeuksia koskevan Italian lain (Codice della Proprietà industriale italiano) 8 §:n 3 momentin, johon muu osapuoli on vedonnut, mukaan Fiorucci ei kuitenkaan ole tällaisen oikeuden haltija. Teollisoikeuksia koskevan Italian lain 8 §:n 3 momentissa hänelle luodaan pikemminkin ainoastaan tavaramerkin ”Elio Fiorucci” rekisteröintiä koskeva odotusoikeus, joka ei kuitenkaan voisi koskaan täyttyä, koska tällä tavalla rekisteröitävä tavaramerkki olisi ristiriidassa Edwinin sanamerkin ”Fiorucci” kanssa. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin julisti tästä syystä tavaramerkin ”Elio Fiorucci” mitättömäksi hylkäysperusteella, jota ei ole olemassa ja joka ei koskaan voikaan olla olemassa. Tämä merkitsee yhteisön tavaramerkkiasetuksen 52 artiklan 2 kohdan a alakohdan rikkomista tai virheellistä soveltamista; kyseistä asetusta voidaan oikein tulkittaessa soveltaa vain, kun mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä on jo nimeään koskevan tavaramerkin yksinomaisen käyttöoikeuden haltija (tai hänellä on vähintäänkin mahdollisuus saavuttaa tällainen asema).

               2.

               Valituksen kohteena olevassa tuomiossa on myös rikottu tai sovellettu väärin teollisoikeuksia koskevan Italian lain 8 §:n 3 momenttia. Toisin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on katsonut, tätä säännöstä sovelletaan itse asiassa ainoastaan sellaisiin henkilöiden nimiin, joista on tullut yleisesti tunnettuja kaupallisen toiminnan ulkopuolella: sen vuoksi sitä ei voida soveltaa nimeen ”Elio Fiorucci”, joka on asiassa esitettyjen kiistattomien tosiseikkojen valossa tullut alun perin tunnetuksi kaupallisen toiminnan piirissä.
               Tällaista teollisoikeuksia koskevan Italian lain 8 §:n 3 momentin tulkintaa tukee ennen kaikkea kyseisen säännöksen sanamuoto, jossa nimenomaisesti todetaan, että sen tarkoituksena on rajoittaa säännöksessä tarkoitettu henkilönimien suoja nimiin, jotka ovat tulleet yleisesti tunnetuiksi ”taiteen, kirjallisuuden, tieteen, politiikan tai urheilun alalla”. Tätä päätelmää vahvistaa edelleen Italian tavaramerkkilainsäädännön systemaattinen analyysi, josta käy ilmi, että kaupallista tunnettuutta suojataan teollisoikeuksia koskevan Italian lain 12 §:n 1 momentin b ja f alamomenteissa, kun taas saman lain 8 §:n 3 momentti koskee ainoastaan kaupallisen toiminnan ulkopuolella syntynyttä tunnettuisuutta. Ei ole myöskään mahdollista soveltaa samaan merkkiin samanaikaisesti molempia näistä säännöksistä, koska se johtaisi kahteen yksinomaiseen tavaramerkkioikeuteen, jotka ovat keskenään ristiriidassa. Elio Fiorucci on näin ollen rekisteröimällä oman sukunimensä tavaramerkiksi (joka on sittemmin luovutettu Edwinille) luopunut käyttämästä nimensä tunnettuutta kaupallisia tarkoituksia varten. Täten Elio Fiorucci ei voi vedota teollisoikeuksia koskevan Italian lain 8 §:n 3 momenttiin Edwinin tavaramerkin ”Elio Fiorucci” julistamiseksi mitättömäksi.
               Toisaalta sellainen teollisoikeuksia koskevan Italian lain 8 §:n 3 momentin tulkinta, jota Edwin on vaatinut ja josta seuraa, ettei mainittu säännös sovellu käsiteltävänä olevaan tapaukseen, on johdonmukainen kyseisen säännöksen tarkoituksen kanssa, kun säännöksen tarkoituksena on estää vapaamatkustajamaista hyväksikäyttöä siten, että joku rekisteröi merkin, joka on tullut tunnetuksi toisen henkilön ansiosta. Edwinin syyksi ei voida lukea vapaamatkustajamaista käyttäytymistä, koska hankkimalla ”Fiorucci”-tavaramerkit huomattavaan hintaan Edwin maksoi kalliin hinnan oikeudesta nauttia tunnetun milanolaisen muotisuunnittelijan nimeen liittyvästä maineesta.
               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen perustelu, jonka mukaan teollisoikeuksia koskevan Italian lain 8 §:n 3 momentissa säädetty suoja on laajempi ja riippumaton kaupallisella toiminnan piirissä hankittuja erottavia tunnuksia varten säädetystä suojasta, ei ole vakuuttava. Johtavan italialaisen oikeuskirjallisuuden mukaan tunnusten, jotka eivät ole kaupallisesti tunnettuja, odotusoikeus ei ole teollisoikeuksia koskevan Italian lain 8 §:n 3 momentin nojalla absoluuttinen. Ennen kaikkea tämä oikeus ei ole kuitenkaan laajempi kuin teollisoikeuksia koskevan Italian lain 12 §:n 1 momentin b ja f alamomentissa säädetty sellaisten tunnusten vastaava oikeus, jotka ovat kaupallisesti tunnettuja. Se, että näiden säännösten soveltamisalat ovat päällekkäisiä, vahvistaa edelleen, ettei niitä voida soveltaa samanaikaisesti.
               Toisin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on katsonut ylimalkaisessa päätelmässään, teollisoikeuksia koskevan Italian lain 8 §:n 3 momenttia (aiemmin 21 §:n 3 momentin m alamomentti) koskevan italialaisen oikeuskirjallisuuden huolellinen ja yksityiskohtainen analyysi osoittaa, että vallitseva näkemys on, että kyseinen säännös soveltuu ainoastaan tunnuksiin, jotka ovat tulleet tunnetuiksi kaupallisen toiminnan ulkopuolella. Tämän seikan vahvistavat myös ne muutamat tuomiot, jotka italialaiset tuomioistuimet ovat tähän mennessä antaneet teollisoikeuksia koskevan Italian lain 8 §:n 3 momentin tulkinnasta.
               Myöskään se ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen perustelu ei ole vakuuttava, jonka mukaan Elio Fiorucci tultuaan tunnetuksi kaupallisen toiminnan ulkopuolella (erityisesti taiteen, kulttuurin, ekologian ja lastensuojelun alalla) voisi kuitenkin joka tapauksessa vedota teollisoikeuksia koskevan Italian lain 8 §:n 3 momentin mukaiseen suojaan. Johtavan italialaisen oikeuskirjallisuuden mukaan kun muiden jo rekisteröimä ja tunnetuksi tullut nimi tulee yleisesti tunnetuksi kaupallisen toiminnan ulkopuolella, sen haltija (tässä tapauksessa Elio Fiorucci) ei voi vedota teollisoikeuksia koskevan Italian lain 8 §:n 3 momenttiin, koska etusija on tällöin aiemmin rekisteröidyn tunnetun tavaramerkin (tässä tapauksessa tunnuksen ”Fiorucci”) haltijan (tässä tapauksessa Edwinin) suojaamisessa.

               3.

               Valituksen kohteena oleva tuomio on lisäksi lainvastainen perustelujen puuttumisen vuoksi, koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on jättänyt tutkimatta ne perusteet ja todisteet, joiden perusteella Edwin on väittänyt, että se oli saanut Elio Fioruccilta suostumuksen tämän nimen rekisteröimiseen tavaramerkkinä. Toissijaisesti Edwin vaatii, että mikäli yhteisöjen tuomioistuin katsoo, etteivät se ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ole toimivaltaisia tutkimaan näitä väitteitä, yhteisöjen tuomioistuimen täytyy siirtää asia käsiteltäväksi (minkä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti tekemättä) sisämarkkinoiden harmonisointiviraston valituslautakuntaan (tai muuhun osastoon) sen mukaan kuin yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 63 artiklan 6 kohdassa ja asetuksen (EY) N:o 216/96 (2) 1 artiklan 4 kohdassa säädetään.

               4.

               Valituksen kohteena oleva tuomio on lisäksi lainvastainen yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 63 artiklan rikkomisen tai virheellisen soveltamisen sekä oikeuksien epäämisen vuoksi, koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on virheellisesti kieltäytynyt tutkimasta Edwinin väitettä, jonka mukaan se on ostanut Fiorucci SpA -yhtiöltä nimeä ”Elio Fiorucci” koskevan tavaramerkin (tai joka tapauksessa muun oikeuden tähän nimeen liittyvän yleisen tunnettuuden hyödyntämiseksi). Toissijaisesti Edwin vaatii, että mikäli yhteisöjen tuomioistuin katsoo, etteivät se ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ole toimivaltaisia tutkimaan tätä väitettä, yhteisöjen tuomioistuimen täytyy siirtää asia käsiteltäväksi (minkä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti tekemättä) sisämarkkinoiden harmonisointiviraston valituslautakuntaan (tai muuhun osastoon) sen mukaan kuin yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 63 artiklan 6 kohdassa ja asetuksen (EY) N:o 216/96 1 artiklan 4 kohdassa säädetään.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).

      (2)  Sisämarkkinoilla toimivan yhdenmukaistamisviraston (tavaramerkit ja mallit) valituslautakuntien menettelysäännöistä 5.2.1996 annettu komission asetus (EY) N:o 216/96 (EYVL L 28, s. 11).


title: Asia C-155/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Kammarrätten i Stockholm – Migrationsöverdomstolen (Ruotsi) on esittänyt 1.4.2015 – George Karim v. Migrationsverket

text:
               15.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 198/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Kammarrätten i Stockholm – Migrationsöverdomstolen (Ruotsi) on esittänyt 1.4.2015 – George Karim v. Migrationsverket
   (Asia C-155/15)
   (2015/C 198/31)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Kammarrätten i Stockholm – Migrationsöverdomstolen

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: George Karim

      Vastapuoli: Migrationsverket

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Merkitsevätkö asetuksen N:o 604/2013 (1) tehokkaita oikeussuojakeinoja koskevat uudet säännökset (johdanto-osan 19 perustelukappale ja 27 artiklan 1 ja 5 kohta), että turvapaikanhakijalla on oltava mahdollisuus asettaa kyseenalaisiksi myös asetuksen III luvussa tarkoitetut perusteet hänen siirtämisekseen toiseen jäsenvaltioon, joka on suostunut vastaanottoon? Vai onko niin, että tehokas oikeussuojakeino voidaan rajoittaa koskemaan oikeutta sen tutkimiseen, onko sen jäsenvaltion, johon hakija siirretään, turvapaikkamenettelyssä ja vastaanotto-olosuhteissa systeemisiä puutteita (vastaavasti kuin unionin tuomioistuin on todennut tuomiossa C-394/12)?

               2)

               Siinä tapauksessa, että tuomioistuin katsoo, että asetuksen III luvussa tarkoitetut perusteet on voitava asettaa kyseenalaisiksi, myös seuraavaan kysymykseen pyydetään vastausta. Merkitseekö asetuksen N:o 604/2013 19 artiklan 2 kohta, että asetusta ei ole sovellettava, jos turvapaikanhakija näyttää, että hän on ollut jäsenvaltioiden alueen ulkopuolella vähintään kolme kuukautta?

      (1)  Kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 604/2013 (EUVL L 180, s. 31).


title: Asia C-182/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 18.7.2007 (Cour administrativen (Luxemburg) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Luxemburgin valtio v. Hans Ulrich Lakebrink ja Katrin Peters-Lakebrink (EY 39 artikla — Ulkomailla asuvien tuloverotus — Verokannan laskeminen — Toisen jäsenvaltion alueella sijaitseva kiinteä omaisuus — Negatiiviset vuokratulot, joita ei oteta huomioon)

text:
               8.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/7

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 18.7.2007 (Cour administrativen (Luxemburg) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Luxemburgin valtio v. Hans Ulrich Lakebrink ja Katrin Peters-Lakebrink
   (Asia C-182/06) (1)

   (EY 39 artikla - Ulkomailla asuvien tuloverotus - Verokannan laskeminen - Toisen jäsenvaltion alueella sijaitseva kiinteä omaisuus - Negatiiviset vuokratulot, joita ei oteta huomioon)
   (2007/C 211/12)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Cour administrative
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Luxemburgin valtio

      Vastaajat: Hans Ulrich Lakebrink ja Katrin Peters-Lakebrink
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Cour administrative (Luxemburg) — Perustamissopimuksen 39 artiklan tulkinta — Kansallinen tuloverojärjestelmä, jota sovelletaan ulkomailla asuviin yhteisön kansalaisiin — Kieltäytyminen ottaa huomioon verokannan määrittämisessä negatiivisia vuokratuloja, jotka liittyvät toisessa jäsenvaltiossa sijaitseviin kiinteistöihin
   Tuomiolauselma
   EY 39 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan yhteisön kansalainen, joka asuu muualla kuin siinä jäsenvaltiossa, josta hän saa tuloa, joka muodostaa pääosan hänen verotettavista tuloistaan, ei voi vaatia, että mainittuihin tuloihin sovellettavan verokannan määrittämisessä otetaan huomioon negatiiviset vuokratulot, jotka liittyvät toisessa jäsenvaltiossa sijaitseviin kiinteistöihin, joita hän ei itse käytä asumistarkoitukseen, vaikka ensimmäisessä valtiossa asuva henkilö voi vaatia, että mainitut negatiiviset vuokratulot otetaan huomioon.

      (1)  EUVL C 143, 17.6.2006.


title: Asia C-643/13 P: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 17.7.2014 – Valittajina Melkveebedrijf Overenk BV ym. ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Asetus (EY) N:o 1468/2006 — Maito- ja maitotuotealan maksu — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               15.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/30

         Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 17.7.2014 – Valittajina Melkveebedrijf Overenk BV ym. ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-643/13 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Asetus (EY) N:o 1468/2006 - Maito- ja maitotuotealan maksu - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen))
   2014/C 315/48
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Melkveebedrijf Overenk BV, Maatschap Veehouderij Kwakernaak, Mulders Agro vof, Melkveebedrijf Engelen vof, Melkveebedrijf De Peel ja Mathijs H. H. M. Moonen (edustajat: advocaat P. E. Mazel ja advocaat A van Beelen)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: H. Kranenborg ja Z. Malůšková)

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Melkveebedrijf Overenk BV, Maatschap Veehouderij Kwakernaak, Mulders Agro vof, Melkveebedrijf Engelen vof, Melkveebedrijf De Peel ja Mathijs Moonen velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 52, 22.2.2014.


title: Asia T-168/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.9.2014 – Georgias ym. v. neuvosto ja komissio (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin Zimbabwen tilanteen johdosta kohdistetut rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Syy-yhteys — Oikeussäännön, jolla myönnetään yksityisille oikeuksia, riittävän ilmeinen rikkominen — Ilmeinen arviointivirhe — Perusteluvelvollisuus)

text:
               3.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 388/10

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.9.2014 – Georgias ym. v. neuvosto ja komissio
   (Asia T-168/12) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin Zimbabwen tilanteen johdosta kohdistetut rajoittavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Syy-yhteys - Oikeussäännön, jolla myönnetään yksityisille oikeuksia, riittävän ilmeinen rikkominen - Ilmeinen arviointivirhe - Perusteluvelvollisuus))
   2014/C 388/10
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Aguy Clement Georgias (Harare, Zimbabwe), Trinity Engineering (Private) Ltd (Harare) ja Georgiadis Trucking (Private) Ltd (Harare) (edustajat: aluksi solicitor M. Robson, solicitor E. Goulder ja H. Mercer, QC, sitten M. Robson, H. Mercer ja barrister I. Quirk)

      Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: B. Driessen ja G. Étienne) ja Euroopan komissio (asiamiehet: M. Konstantinidis ja S. Bartelt)

      Oikeudenkäynnin kohde

   kantajille tietyistä Zimbabwea koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 314/2004 muuttamisesta 16.4.2007 annetun komission asetuksen (EY) N:o 412/2007 (EUVL L 101, s. 6) johdosta aiheutuneiden vahinkojen korvaaminen

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Aguy Clement Georgias, Trinity Engineering (Private) Ltd ja Georgiadis Trucking (Private) Ltd vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston ja Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 165, 9.6.2012.


title: Asia T-328/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.2.2016 – Jannatian v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden leviäminen — Varojen jäädyttäminen — Maahanpääsyä koskevat rajoitukset — Kumoamiskanne — Lausunnon antamisen raukeaminen — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Oikeussäännön, jolla annetaan yksityisille oikeuksia, riittävän ilmeinen rikkominen — Aineeton vahinko)

text:
               29.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 111/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.2.2016 – Jannatian v. neuvosto
   (Asia T-328/14) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden leviäminen - Varojen jäädyttäminen - Maahanpääsyä koskevat rajoitukset - Kumoamiskanne - Lausunnon antamisen raukeaminen - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Oikeussäännön, jolla annetaan yksityisille oikeuksia, riittävän ilmeinen rikkominen - Aineeton vahinko))
   (2016/C 111/25)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Mahmoud Jannatian (Teheran, Iran) (edustajat: asianajajat I. Smith Monnerville ja S. Monnerville)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: F. Naert ja M. Bishop)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä kumoamiskanne Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annetusta neuvoston päätöksestä 2010/413/YUTP (EUVL L 195, s. 39), päätöksen 2010/413 muuttamisesta 25.10.2010 annetusta neuvoston päätöksestä 2010/644/YUTP (EUVL L 281, s. 81), Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EY) N:o 423/2007 kumoamisesta 25.10.2010 annetusta neuvoston asetuksesta (EU) N:o 961/2010 (EUVL L 281, s. 1), Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annetusta neuvoston asetuksesta (EU) N:o 267/2012 (EUVL L 88, s. 1) sekä asetuksen N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 23.4.2012 annetusta neuvoston täytäntöönpanoasetuksesta (EU) N:o 350/2012 (EUVL L 110, s. 17), 2.8.2012 annetusta neuvoston täytäntöönpanoasetuksesta (EU) N:o 709/2012 (EUVL L 208, s. 2), 15.10.2012 annetusta neuvoston täytäntöönpanoasetuksesta (EU) N:o 945/2012 (EUVL L 282, s. 16), 21.12.2012 annetusta neuvoston täytäntöönpanoasetuksesta (EU) N:o 1264/2012 (EUVL L 356, s. 55), 6.6.2013 annetusta neuvoston täytäntöönpanoasetuksesta (EU) N:o 522/2013 (EUVL L 156, s. 3), 26.11.2013 annetusta neuvoston täytäntöönpanoasetuksesta (EU) N:o 1203/2013 (EUVL L 316, s. 1) ja 16.4.2014 annetusta neuvoston täytäntöönpanoasetuksesta (EU) N:o 397/2014 (EUVL L 119, s. 1), siltä osin kuin kyseiset toimet koskevat kantajaa, sekä toisaalta vaatimus aiheutuneeksi väitetyn vahingon korvaamisesta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa siltä osin kuin siinä on vaadittu Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP, päätöksen 2010/413 muuttamisesta 25.10.2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/644/YUTP, Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EY) N:o 423/2007 kumoamisesta 25.10.2010 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 961/2010, Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 sekä asetuksen N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 23.4.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 350/2012, 2.8.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 709/2012, 15.10.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 945/2012, 21.12.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1264/2012, 6.6.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 522/2013, 26.11.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1203/2013 ja 16.4.2014 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 397/2014 kumoamista.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Mahmoud Jannatian ja Euroopan unionin neuvosto vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 212, 7.7.2014.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (neljäs jaosto) 25 päivänä helmikuuta 2003 asiassa C-445/01 (Tribunale di Biella esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Roberto Simoncello Piero Boerio vastaan Direzione Provinciale del Lavoro (Sĳoittautumisvapaus – Työntekĳöiden vapaa liikkuvuus – Julkinen yritys – Velvollisuus tehdä työhönottoa koskeva ilmoitus – Tutkimatta jättäminen)

text:
C 101/12                  FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                         26.4.2003
5)     Jäteöljyhuollosta 16 päivänä kesäkuuta 1975 annetun neuvos-         Tribunale di Biellan 18.10.2001 tekemällä päätöksellä esittämä
       ton direktiivin 75/439/ETY sellaisena, kuin se on muutettuna        ennakkoratkaisupyyntö on jätettävä tutkimatta.
       22 päivänä joulukuuta 1986 annetulla neuvoston direktiivillä
       87/101/ETY, 8 artiklan 2 kohdan b alakohta huomioon
       ottaen polttoaineena käytettäväksi tarkoitetun jäteöljyn, jonka     (1 ) EYVL C 84, 6.4.2002.
       PCB-pitoisuus on yli 50 ppm, siirto on asetuksen N:o 259/93
       26 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettu laiton siirto,
       josta toimivaltaisen viranomaisen on esitettävä vastalauseensa,
       jonka on perustuttava yksinomaan tästä laittomuudesta johtu-
       vaan perusteeseen eikä siinä pidä viitata johonkin kyseisen
       asetuksen yksittäisistä säännöksistä, joissa määritellään ne
       vastalauseet, joita jäsenvaltiot voivat esittää jätteiden siirtoja          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
       kohtaan.
                                                                                (neljäs jaosto)
( 1) EYVL C 335, 25.11.2000.
                                                                                5 päivänä joulukuuta 2002
                                                                           asiassa C-461/01 P, Polyxeni Tessa ja Andreas Tessas
                                                                                vastaan Euroopan unionin neuvosto ( 1)
                                                                           (Muutoksenhaku – Valtiontuet – EY:n perustamissopimuk-
                                                                           sen 93 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan (josta on
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                  tullut EY 88 artiklan 2 kohdan kolmas alakohta) nojalla
                                                                           tehty päätös – Kumoamisvaatimus – Valitus, jonka tutkitta-
                                                                           vaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja
                             (neljäs jaosto)                                              osittain ovat selvästi perusteettomia)
                    25 päivänä helmikuuta 2003                                                       (2003/C 101/21)
asiassa C-445/01 (Tribunale di Biella esittämä ennakkorat-                                      (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
kaisupyyntö), Roberto Simoncello Piero Boerio vastaan
               Direzione Provinciale del Lavoro (1)                        (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Sijoittautumisvapaus – Työntekijöiden vapaa liikkuvuus –
Julkinen yritys – Velvollisuus tehdä työhönottoa koskeva
                 ilmoitus – Tutkimatta jättäminen)                         Asiassa C-461/01 P, Polyxeni Tessa ja Andreas Tessas, koti-
                                                                           paikka Larissa, (Kreikka), (edustajanaan asianajaja A. Tessas),
                                                                           jossa valittajat vaativat muutoksenhaussaan Euroopan yhteisö-
                           (2003/C 101/20)                                 jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu
                                                                           neljäs jaosto) asiassa T-270/99, Tessa ja Tessas vastaan neuvos-
                       (Oikeudenkäyntikieli: italia)                       to, 11.9.2001 antaman määräyksen (Kok. 2001, s. II-2401)
                                                                           kumoamista ja jossa on vastapuolina: Euroopan unionin
                                                                           neuvosto (asiamiehinään J. Carbery ja D. Zahariou) ja Hellee-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen           nien tasavalta (asiamiehinään I. Chalkias ja P. Mylonopoulos),
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                     yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpa-
                                                                           nossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans (esittelevä
                                                                           tuomari) sekä tuomarit D. A. O. Edward ja S. von Bahr,
                                                                           julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: R. Grass, on antanut
Asiassa C-445/01, jonka Tribunale di Biella (Italia) on saattanut          5.12.2002 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-
väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä             1)     Valitus hylätään.
olevassa asiassa Roberto Simoncello Piero Boerio ja Direzione
Provinciale del Lavoro ennakkoratkaisun EY:n perustamissopi-               2)     Tessa ja Tessas vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja
muksen 48 ja 52 artiklan (joista on muutettuina tullut EY 39                      heidät velvoitetaan korvaamaan neuvoston oikeudenkäyntiku-
ja EY 43 artikla) sekä 90 artiklan (josta on tullut EY 86 artikla)                lut. Helleenien tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
tulkinnasta yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien                      taan.
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans
(esittelevä tuomari) sekä tuomarit A. La Pergola ja S. von Bahr,
julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass,                (1 ) EYVL C 17, 19.1.2002.
on antanut 25.2.2003 määräyksen, jonka määräysosa on
seuraava:


title: Asia T-708/15: Kanne 3.12.2015 – Cham ja Bena Properties v. neuvosto

text:
               15.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 59/31

         Kanne 3.12.2015 – Cham ja Bena Properties v. neuvosto
   (Asia T-708/15)
   (2016/C 059/34)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Cham Holding Co. SA (Damaskos, Syyria) ja Bena Properties Co. SA (Damaskos) (edustaja: asianajaja E. Ruchat)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               tutkimaan kantajien kanteen ja toteamaan sen olevan perusteltu

               —

               näin ollen velvoittamaan Euroopan unionin korvaamaan kaiken kantajille aiheutuneen vahingon, jonka määrän unionin yleinen tuomioistuin vahvistaa kohtuuden mukaan

               —

               määräämään asiantuntijan nimeämisestä kantajille aiheutuneen vahingon laajuuden toteamiseksi

               —

               velvoittamaan Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kolmeen pääasialliseen ja yhteen toissijaiseen kanneperusteeseen, jotka koskevat sitä vahinkoa, joka niille on aiheutunut ja josta vastuu kuuluu Euroopan unionin neuvostolle.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu neuvoston toteuttamien toimenpiteiden lainvastaisuuteen siltä osin kuin tämä on laiminlyönyt varovaisuus- ja huolellisuusvelvoitteensa sisällyttämättä kantajat päätöksiinsä epämääräisten ja epätarkkojen syiden perusteella huolimatta oikeuskäytännöstä, jossa se velvoitetaan perustelemaan täsmällisesti päätöksensä, ja siltä osin kuin se on jättänyt ottamatta huomioon velvollisuutensa suorittaa ennakkokuuleminen kantajien pysyttämisestä seuraamusluettelossa. Kantajiin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet ovat luonteeltaan perusteettomia ja suhteettomia ja niillä loukataan näiden oikeutta hyvään maineeseen sekä näiden omaisuudensuojaa.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen aineettomaan vahinkoon, joka kantajille on aiheutunut, koska niiden merkitseminen seuraamusluetteloon oli loukannut niiden mainetta.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu kantajille niiden merkitsemisestä rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevien henkilöiden ja yhteisöjen luetteloon aiheutuneeseen aineelliseen vahinkoon, koska tämän vuoksi ne olivat menettäneet lukuisia sopimuksia ja tulonlähteitä.

               4)

               Toissijaisesti esitetty neljäs kanneperuste, joka perustuu Euroopan unionin virheeseen perustumattomaan vastuuseen kantajille sen johdosta aiheutuneista vahingoista, että ne oli merkitty Syyriaan kohdistettavia toimenpiteitä koskevien henkilöiden ja yhteisöjen luetteloon.


title: Asia T-201/15: Kanne 22.4.2015 – Unicorn v. SMHV – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN)

text:
               15.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 198/44

         Kanne 22.4.2015 – Unicorn v. SMHV – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN)
   (Asia T-201/15)
   (2015/C 198/61)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Unicorn a.s. (Praha, Tšekin tasavalta) (edustaja: asianajaja L. Lorenc)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Mercilink Equipment Leasing Ltd (Limassol, Kypros)

      Menettely SMHV:ssa

      Hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki UNICORN – Yhteisön tavaramerkki nro 5 992 805

      SMHV:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n viidennen valituslautakunnan 16.2.2015 asiassa R 1699/2014-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               SMHV ei ottanut asianmukaisesti huomioon kantajan esittämiä todisteita

               —

               SMHV ei ottanut huomioon tšekinkielisiä todisteita

               —

               SMHV arvioi virheellisesti aikaisempien tavaramerkkien hyvää mainetta.