title: Euroopan yhteisöjen komission 11.1.1996 Espanjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne (Asia C-5/96)

text:
16.3.96             FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        N:o C 77/7
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                     1 . toteaa , että Espanjan kuningaskunta on jättänyt täyttä
Direktiivin 79/409/ETY 4 artiklan 1 kohdan mukaan                          mättä sille Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 5
erityissuojelualueiden osoittaminen on erityistoimi, jolla                ja 189 artiklan mukaan kuuluvat velvollisuudet, koska
jäsenvaltioiden on varmistettava ( pyrittävä varmistamaan )               se ei ole säädetyssä määräajassa antanut ja voimaansaat
liitteessä I mainittujen lintulajien eloonjääminen ja lisään             tanut eikä toissijaisesti säädetyssä määräajassa antanut
tyminen . Jos jäsenvaltiossa jotkin näistä lintukannoista                 tiedoksi 4 päivänä joulukuuta 1990 annetun neuvoston
pienenevät, tästä voidaan perustellusti päätellä , että tämä               direktiivin 90/658/ETY ( l ) ja erityisesti sen 8 artiklan
jäsenvaltio ei ole täyttänyt velvollisuuttaan saada aikaan                noudattamiseksi tarpeellisia lakeja , asetuksia tai hallin
tuloksia . Alankomaissa on todistetusti yhdeksän liitteessä I             nollisia määräyksiä sekä 5 päivänä huhtikuuta 1993
mainittujen lintulajien kannoista pienentynyt yli 50 prosen              annetun neuvoston direktiivin 93/16/ETY ( 2 ) — ja
tilla .                                                                   erityisesti sen 3 artiklan ja 9 artiklan 3 ja 4 kohdan
                                                                           ( jotka vastaavat direktiivin 75/362/ETY ( 3 ) vastaavia
                                                                          3 artiklaa ja 9 a artiklan 1 ja 2 kohtaa , joita on muutettu
Direktiivin 4 artiklan 1 kohdan viimeisen alakohdan
                                                                          direktiivin 90/658/ETY 1 artiklalla ) noudattamiseksi
mukaan jäsenvaltioiden on osoitettava erityissuojelualu                  tarpeellisia lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyk
eiksi lukumäärältään ja kooltaan sopivimmat alueet. Yhte                 siä ;
näistä erityissuojelualueiden kokonaisuutta ajatellen komis
sio on teettänyt tieteellisen tutkimuksen Pariisin Musee            2 . velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
national d'histoire naturelle-nimisen museon : Séretariat de              lut .
la Flore et de la Faunella , joka on laatinut luettelon
elinympäristöistä, jotka ornitologisten kriteerien mukaan           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
pitäisi osoittaa erityissuojelualueiksi; " International Con       EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen koh
seil of Bird Preservation " on vahvistanut tämän luettelon
                                                                    dan ja 5 artiklan ensimmäisen kohdan velvoittavan luonteen
vuosina 1989 ja 1994 (" Inventory of Important Bird Areas           perusteella jäsenvaltioilla on velvollisuus toteuttaa tarpeel
in the European Community " — IBA89 ja IBA94 ). Luette             liset toimenpiteet niille osoitettujen direktiivien noudatta
lon oikeudellisesta merkityksestä komissio katsoo, että             miseksi ennen tätä varten asetetun määräajan päättymistä .
4 artiklan 1 kohdan päämäärä saavutettaisiin parhaiten, jos         Mainittu määräaika päättyi 1.7.1991 , eikä Espanja ollut
jäsenvaltiot tosiasiassa osoittaisivat kaikki tässä luettelossa     tällöin toteuttanut vaadittavia säännöksiä .
mainitut alueet erityissuojelualueiksi . Koska jäsenvaltiolla
on kuitenkin tietty harkintavalta tässä asiassa , komissio ei       (') EYVL N:o L 353 , 17.12.1990 , s . 73
voi oikeudellisin keinoin pakottaa jäsenvaltioita tähän             ( 2 ) EYVL N:o L 165 , 7.7.1993 , s . 1
parhaaseen tulokseen . Sitä vastoin kyseessä on erityisaluei       (■') EYVL N:o L 167, 30.6.1975 , s . 1
den osoittamisvelvollisuuden loukkaaminen, jos jäsenvaltio
ilmeisesti väheksyy IBA89:ssä ja IBA94:ssä määriteltyjen
alueiden lukumäärää ja kokoa . Tästä on kyse , jos jäsenval
tio osoittaa erityissuojelualueiksi sekä määrältään että            Bundesverwaltungsgerichtin             31.8.1995       tekemällään
pinta-alaltaan vähemmän kuin puolet IBA89:ssä ja                    päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö hallintoriita
IBA94:ssä määritellyistä alueista . Lisäksi erityissuojelualu      asiassa Badische Erfrischungs-Getränke GmbH & Co. KG
eiden on oltava riittävän monipuolisia ja lajeille ominaisia,                     vastaan Baden-Württembergin osavaltio
jotta turvataan kaikkien liitteessä I mainittujen lintulajien
suojelu . Alankomaiden osoittamat erityissuojelualueet eivät                                   (Asia C-17/96 )
täytä määrältään ja kooltaan näitä vaatimuksia .                                                ( 96/C 77/ 14 )
                                                                    Bundesverwaltungsgerichtin 3 . osasto on pyytänyt
                                                                    31.8.1995 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
                                                                    Euroopan           yhteisöjen    tuomioistuimen         kirjaamoon
                                                                     19.1.1996, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ennakko
                                                                    ratkaisua hallintoriita-asiassa Badische Erfrischungs-
                                                                    Getränke GmbH & Co . KG vastaan Baden-Württembergin
                                                                    osavaltio seuraaviin kysymyksiin:
Euroopan yhteisöjen komission 11.1.1996 Espanjan kunin              1 ) Onko 15.7.1980 annetun neuvoston direktiivin 80/
              gaskuntaa vastaan nostama kanne                              777/ETY (') 1 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä
                         ( Asia C-5 /96 )                                  liitteen I määritelmiä koskevan I jakson kanssa, tulkit
                                                                           tava siten, että vesi — liitteen I määritelmiä koskevan I
                           ( 96/C 77/ 13 )                                 jakson 2 kohdan toisen alakohdan mukaisia " aiemmin
                                                                           tunnustettuja vesiä " lukuun ottamatta — voidaan
                                                                           tunnustaa luontaiseksi kivennäisvedeksi ainoastaan sil
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 11.1.1996                          loin, kun sillä on terveydelle suotuisia ominaisuuksia ;
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan                      onko myöntävässä tapauksessa nämä ominaisuudet
kuningaskuntaa vastaan . Kantajan asiamiehet ovat sen                      voitava näyttää toteen ?
oikeudellisen yksikön virkamiehet B. J. Drijber ja J. R. Vidal
Puig ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o saman yksikön              2 ) Onko sallittua, että nämä mahdollisesti edellytettävät
virkamies C. Gomez de la Cruz .                                            terveydelle suotuisat ominaisuudet johtuvat liitteessä I


title: Asia C-77/03: Euroopan yhteisöjen komission 20.2.2003 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 101/22                  FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                        26.4.2003
K ys y mys 1                                                            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Onko se, että tuote hyväksytään lyhennetyssä hakemusmenet-              EY 249 artiklassa määrätään, että direktiivi velvoittaa saavutet-
telyssä, sopusoinnussa ensimmäisen lääkedirektiivin (direktiivi         tavaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota. Tästä seuraa
65/65/ETY (1), sellaisena kuin se on myöhemmin muutettuna)              implisiittisesti, että jäsenvaltioiden velvollisuutena on noudat-
4 artiklan kolmannen kohdan 8 alakohdan a alakohdan                     taa direktiivissä säädettyä määräaikaa. Tämä määräaika päättyi
iii alakohdan kanssa, jos tuotteen vaikuttavan aineen eräs              17.7.2001, eikä Irlanti ole antanut komission vaatimuksissa
suolamuoto on muutettu toiseksi kuin viitetuotteessa käytetty           mainitun direktiivin noudattamisen edellyttämiä säännöksiä.
suolamuoto?
                                                                        (1 ) EYVL L 201, 17.7.1998, s. 88.
K ys y mys 2
Voidaanko lyhennettyä hakemusmenettelyä käyttää, jos hakija
omasta aloitteestaan tai kansallisen terveysviranomaisen keho-
tuksesta esittää tiettyjen farmakologisten, toksikologisten tai
kliinisten tutkimusten muodossa olevaa lisädokumentaatiota              Euroopan yhteisöjen komission 20.2.2003 Saksan liittota-
osoittaakseen, että tuote on ”olennaisilta osiltaan samanlainen”                        savaltaa vastaan nostama kanne
kuin viitetuote?
                                                                                (Asia C-77/03)
( 1) Lääkevalmisteita koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten
     määräysten lähentämisestä 26 päivänä tammikuuta 1965 annettu
     neuvoston direktiivi 65/65/ETY (EYVL B 22, 9.2.1965, s. 369).                                (2003/C 101/37)
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 20.2.2003 Euroo-
                                                                        pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasaval-
                                                                        taa vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission oikeudellisen
                                                                        yksikön virkamies Claudia Schmidt. Prosessiosoite Luxembur-
Euroopan yhteisöjen komission 19.2.2003 Irlantia vastaan                gissa on c/o komission oikeudellisen yksikön virkamies Carlos
                            nostama kanne                               Gómez de la Cruz, Centre Wagner C 254, Luxemburg-
                                                                        Kirchberg.
                             (Asia C-75/03)
                                                                        Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                           (2003/C 101/36)
                                                                        1.     toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut
                                                                               mallien oikeudellisesta suojasta 13 päivänä lokakuuta
                                                                               1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direk-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.2.2003 Euroo-
                                                                               tiivin 98/71/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.
                                                                               antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä
Kantajan asiamiehenä on Nicola Yerrell, prosessiosoite Luxem-
                                                                               lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, tai joka
burgissa.
                                                                               tapauksessa koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpi-
                                                                               teistä komissiolle
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                        2.     velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeuden-
1)     toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut EY:n perustamissopi-            käyntikulut.
       muksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
       työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liik-
       keen taikka liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä
       koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
       annetun direktiivin 77/187/ETY muuttamisesta 29 päi-
       vänä kesäkuuta 1998 annetun neuvoston direktiivin 98/
       50/EY ( 1) noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja       Direktiivin täytäntöönpanolle varattu määräaika päättyi
       hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ole varmistanut,       28.10.2001.
       että työnantajien ja työntekijöiden edustajat tekevät sopi-
       muksia vaadittujen määräysten soveltamisesta ja/tai koska
       se ei ole ilmoittanut niistä komissiolle, ja                     (1 ) EYVL L 289, 28.10.1998, s. 28.
2)     velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-358/14: Kanne 22.7.2014 – Puolan tasavalta v. Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto

text:
               15.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/42

         Kanne 22.7.2014 – Puolan tasavalta v. Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-358/14)
   2014/C 315/69
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Puolan tasavalta (asiamies: B. Majczyna)

      Vastaajat: Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               Unionin tuomioistuimen on kumottava tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä sekä direktiivin 2001/37/EY kumoamisesta 3.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/40/EU (1) 2 artiklan 25 kohta, 6 artiklan 2 kohdan b alakohta, 7 artiklan 1-5 kohta, 7 kohdan ensimmäinen virke ja 12–14 kohta sekä 13 artiklan 1 kohdan c alakohta.

               —

               Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteessaan Puolan tasavalta väittää, että riidanalaiset säännökset koskevat monitahoista ja uutta sääntelyä, josta säädetään ensimmäisen kerran direktiivissä 2014/40/EU ja jonka tavoitteena on sellaisten tupakkatuotteiden, joilla on tunnusomainen maku, markkinoille saattamista koskevasta kiellosta ja kyseiseen kieltoon liittyvistä toimista säätämällä saada mainitunlaiset tuotteet, muun muassa mentolisavukkeet, kokonaan pois sisämarkkinoilta. Kun otetaan huomioon mentolisavukkeiden osuus Euroopan unionin tupakkatuotteiden markkinoilla, mainitulla kiellolla on vakavimmat vaikutukset mentolisavukkeiden tuotantoon.
   Puolan tasavalta vetoaa riidanalaisten säännösten osalta seuraaviin perusteisiin.

               Ensinnäkin SEUT 114 artiklaa on Puolan tasavallan mukaan rikottu. Mentolisavukkeiden markkinoille saattamista koskevasta kiellosta on säädetty, vaikkei kansallisten säännösten välillä ole mitään sellaisia eroja, jotka voisivat rajoittaa tavaroiden liikkuvuutta. Kyseinen kielto ei johda sisämarkkinoiden toiminnan parantumiseen, vaan päinvastoin siitä aiheutuu esteitä, joita ennen direktiivin antamista ei ollut.

               Toinen kanneperuste liittyy suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen. Mentolisavukkeiden markkinoille saattamista koskeva kielto ei vastaa niitä tavoitteita, joihin direktiivillä pyritään. Sen lisäksi kielto ei ole sen vaatimuksen mukainen, jonka mukaan toimenpiteiden, joihin ryhdytään, on oltava omiaan tavoitellun päämäärän saavuttamiseen. Mainitun kiellon käyttöönoton kustannukset ylittävät merkittävästi siitä saatavat edut.

               Kolmas kanneperuste liittyy toissijaisuusperiaatteen loukkaamiseen. Mentolisavukkeiden markkinoille saattamista koskeva kielto loukkaa toissijaisuusperiaatetta, koska kysymys mentolisavukkeiden käytöstä sekä suhteessa sen kansanterveydelliseen vaikutukseen että suhteessa niiden myynnin kiellosta aiheutuviin yhteiskunnallisiin ja talouteen liittyviin kustannuksiin on luonteeltaan paikallinen ja rajoittuu koskemaan suppeaa osaa jäsenvaltioista. Siksi mainittu kysymys pitäisi ratkaista paikallisella tasolla ja vain niiden jäsenvaltioiden olisi ratkaistava se, joissa kyseisten tuotteiden kulutus ja tuotanto on suurta.

      (1)  EUVL L 127, s. 1.


title: Asia C-517/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Collège d’autorisation et de contrôle du Conseil supérieur de l’audiovisuel (Belgia) on esittänyt 11.12.2009 — RTL Belgium SA (aiemmin TVI SA)

text:
               27.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Collège d’autorisation et de contrôle du Conseil supérieur de l’audiovisuel (Belgia) on esittänyt 11.12.2009 — RTL Belgium SA (aiemmin TVI SA)
   (Asia C-517/09)
   2010/C 51/30
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Collège d’autorisation et de contrôle du Conseil supérieur de l’audiovisuel

      Asia: Kantelu RTL Belgium SA:sta (aiemmin TVI SA)

      Ennakkoratkaisukysymys

   ”Voidaanko audiovisuaalisten mediapalvelujen tarjoamista koskevien jäsenvaltioiden tiettyjen lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 3.10.1989 annetun direktiivin (1) (audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin) 1 artiklan c alakohdan käsitettä ”tosiasiallinen määräysvalta, joka kohdistuu sekä ohjelmien valintaan että niiden organisointiin”, tulkita siten, että sen perusteella voidaan katsoa, että yhteen jäsenvaltioon sijoittautuneella yrityksellä, joka on saanut kyseisen jäsenvaltion hallitukselta luvan tarjota tiettyä audiovisuaalista mediapalvelua, on todellakin tällainen määräysvalta silloin, kun se delegoi toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelle kolmannelle yritykselle kaikkien kyseessä olevaan palveluun kuuluvien ohjelmien toteutuksen ja tuotannon, ohjelmistoa koskevan ulkoisen viestinnän sekä rahoitukselliset, oikeudelliset ja henkilöstöä koskevat palvelut, infrastruktuurin hoidon ja muut henkilöstöön liittyvät palvelut, jotka on mahdollista vielä delegoida edelleen, ja maksaa vastineeksi korvauksen, jonka tarkkaa suuruutta ei ole määritetty ja joka vastaa kyseessä olevan palvelun jakelun koko mainosliikevaihtoa, ja kun vaikuttaa siltä, että ohjelmiston kokoamisesta ja mahdollisista ohjelmistomuutoksista sekä ajankohtaisiin tapahtumiin liittyvistä äkillisistä ohjelmistoaikataulun muutoksista päätetään ja ne toteutetaan kyseessä olevan kolmannen yrityksen toimipaikassa?”

      (1)  Audiovisuaalisten mediapalvelujen tarjoamista koskevien jäsenvaltioiden tiettyjen lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 3.10.1989 annettu neuvoston direktiivi 89/552/ETY (audiovisuaalisia mediapalveluja koskeva direktiivi) (EYVL L 298, s. 23).


title: Asia T-487/13: Kanne 6.9.2013 — Navarra de Servicios y Tecnologías v. komissio

text:
               26.10.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 313/34

         Kanne 6.9.2013 — Navarra de Servicios y Tecnologías v. komissio
   (Asia T-487/13)
   2013/C 313/64
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Navarra de Servicios y Tecnologías (Pamplona, Espanja) (edustaja: abogado A. Andérez González)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin, kuin se koskee kantajaa, ja velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkomiseen.
               Kantaja vetoaa siihen, että

                           —

                           kyse ei ole valtiontuesta, koska valtion varoja ei ole käytetty, toimenpiteellä ei ole suosittu elinkeinotoiminnan harjoittajia, sillä ei ole vääristetty kilpailua eikä vaikutettu jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 107 artiklan 2 kohdan ja jäsenvaltioiden julkisen palvelun yleisradiotoiminnasta tehdyn pöytäkirjan, joka on 2.10.1997 tehdyn Amsterdamin sopimuksen liitteenä, rikkomiseen
               Kantaja vetoaa siihen,

                           —

                           millä tavoin yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin tähtäävät palvelut on lailla järjestetty, siihen, että jäsenvaltioille on jätetty laaja valta harkintansa mukaan järjestää ja rahoittaa nämä palvelut.

                           —

                           ettei sille ole syntynyt suotuisampaa kilpailuasemaa.

                           —

                           ja että asiassa Altmark annetussa tuomiossa vahvistetut periaatteet on otettava huomioon. Julkisesta palveluvelvoitteesta on oltava selvä määritelmä ja nimenomaiset säännökset, ja sen taloudellinen paino, joka ei saa ylittää julkisen palveluvelvoitteen suorittamisesta aiheutuvia kuluja, on määriteltävä yksityiskohtaisesti ja objektiivisesti.

               3)

               Kolmas kanneperuste perustuu SEUT 103 artiklan 3 kohdan c alakohdan rikkomiseen. Kantaja väittää, että asiassa on kyse yleisen edun mukaisesta tavoitteesta, jonka saavuttamiseen kyseenalaistettu toimenpide on katsottava asianmukaiseksi ja oikeasuhteiseksi toimenpiteeksi, joka ei aiheuta tarpeettomia vääristymiä markkinoilla

               4)

               Neljäs kanneperuste perustuu harkintavallan väärinkäyttöön, johon on syyllistytty riidanalaisen päätöksen kohteen ja sillä tavoitellun lopullisen päämäärän arvioinnissa. Päätöksen teoreettinen päämäärä ja se, mihin sen soveltaminen johtaa, ovat vastoin yleistä etua ja suosivat tietyn tai tiettyjen toimijoiden kaupallisia ja taloudellisia intressejä.


title: Asia C-130/08: Kanne 31.3.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               24.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 128/25

         Kanne 31.3.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-130/08)
   (2008/C 128/46)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: M. Kontou-Durande)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut asetuksen N:o 343/2003 3 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut niitä lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä, joilla taataan kaikissa tapauksissa kolmannen maan kansalaisen, joka asetuksen 343/2003 16 artiklan 1 kohdan d alakohdan nojalla kuljetetaan takaisin Kreikkaan, jotta tämä ottaisi hänet takaisin tutkiakseen hänen hakemuksensa, turvapaikkahakemusten aineellinen tutkiminen.

               —

               Helleenien tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               YK:n pakolaisvaltuutettu kiinnitti komission huomion siihen, onko Kreikan lainsäädäntö, joka koskee pakolaisaseman myöntämistä ulkomaalaiselle koskevaa menettelyä, sopusoinnussa asetuksen 343/2003 kanssa tapauksessa, joissa ulkomaalainen on mielivaltaisesti lähtenyt maasta ja hänen osaltaan on tehty päätös turvapaikkahakemuksen tutkimismenettelyn keskeyttämisestä.

               2.

               Ongelma johtuu 6.4.1999 annetun presidentin asetuksen 61/99 (FEK A'63) 2 §:n 8 momentista, joka koskee turvapaikkahakemuksen tutkimismenettelyn keskeyttämistä. Tässä säännöksessä rinnastetaan se, että turvanpaikanhakija poistetaan ilman ennakkoilmoitusta ja mielivaltaisesti maasta, hakemuksen peruuttamiseen, ja säännöksen mukaan hakemuksen tutkimismenettely keskeytetään yleisestä järjestyksestä vastaavan ministeriön pääsihteerin päätöksellä, joka annetaan tiedoksi asianomaiselle tavalla, jolla tiedoksianto suoritetaan henkilölle, jonka asuinpaikka ei ole tiedossa. Tämä päätös voidaan kumota vain siinä tapauksessa, että hakija ilmestyy toimivaltaisten viranomaisten luo viimeistään kolmen kuukauden kuluessa sen päätöksen tiedoksiantamisesta, jolla hakijan hakemuksen tutkimismenettely keskeytettiin, ja että hän esittää todisteita, joista ilmenee, että hänen poissaolonsa johtui ylivoimaisesta esteestä.

               3.

               Turvapaikanhakijan siirtyminen ilman ennakkoilmoitusta siitä jäsenvaltiosta, jossa hän on jättänyt turvapaikkahakemuksen, johonkin toiseen jäsenvaltioon on yksi niistä tyypillisistä tapauksista, joita asetuksella 343/2003 erityisesti pyritään säätelemään siten, että varmistetaan se, että jäsenvaltio, jonka asetuksen 16 artiklan 1 kohdan nojalla katsotaan olevan vastuussa hakemuksen tutkimisesta, tutkii aineellisesti hakemuksen.

               4.

               Presidentin asetuksen 2 §:n 8 momentissa asetetuista edellytyksistä yhdessä seuraa, että käytännössä on mahdotonta riitauttaa tuomioistuimessa tutkimismenettelyn keskeyttämispäätöstä ja tosiasiallisesti päästä turvapaikka-aseman määrittelymenettelyyn.

               5.

               Helleenien tasavalta on myöntänyt, että Kreikan lainsäädäntö voi aiheuttaa ongelman suhteessa asetukseen 343/2003, ja se on valmis ryhtymään tämän vuoksi toimenpiteisiin. Niinpä se ehdottaa ongelman ratkaisemista sillä, että annetaan presidentin asetus, jolla pannaan kansallisessa oikeusjärjestyksessä täytäntöön neuvoston direktiivi 2005/85/EY, ja että se täsmentää, että riidanalaisia säännöksiä ei sovelleta tapauksissa, joihin sovelletaan asetusta 343/2003.

               6.

               Samanaikaisesti Helleenien tasavalta on vakuuttanut, että se tutkii aineellisesti kaikki sellaisten henkilöiden turvapaikkahakemukset, jotka on siirretty toiseen maahaan, jotta hakemukset tutkitaan siellä uudelleen asetuksen 343/2003 nojalla, ja että se peruuttaa mahdollisesti jo tehdyt tutkimismenettelyn keskeyttämispäätökset.

               7.

               Komissio on ottanut huomioon Helleenien tasavallan nämä vakuuttelut. Komissio kuitenkin katsoo, että nämä vakuuttelut eivät riitä varmistamaan tarvittavaa oikeusvarmuutta siltä osin kuin kyse on asetuksen säännösten asianmukaisesta soveltamisesta kaikissa turvapaikkahakemustapauksissa ja että ne eivät erityisesti riitä varmistamaan kaikkien turvapaikkahakemusten aineellista tutkimista siten, että varmistettaisiin tosiasiallinen ja tehokas pääsy turvapaikka-aseman määrittelymenettelyyn.

               8.

               Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut asetuksen 343/2003 3 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut toimenpiteitä, jotka ovat tarpeen sen varmistamiseksi, että kolmansien maiden kansalaisen, jonka osalta on tehty tutkimismenettelyn keskeyttämispäätös mielivaltaisen maasta poistamisen vuoksi ja joka on otettu takaisin, turvapaikkahakemus tutkitaan aineellisesti asetuksen 343/2003 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti.


title: Asia C-377/02: Raad van Staten, IX jaosto, 18.10.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa NV Leon Van Parys vastaan Belgisch Intervententie- en Restitutiebureau (BIRB)

text:
11.1.2003               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 7/9
Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:                    käyttöoikeuden perustaminen) kohteena, kumotaan pelkästään
                                                                       sillä perusteella, että sellaisen lainmuutoksen nojalla, joka ei
                                                                       ollut vielä voimassa silloin kun kyseinen toimi toteutettiin,
2.     Onko sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön         toimen katsotaan taannehtivasti olevan verosta vapautettu,
       alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän       jolloin vähennysoikeutta ei ole?
       perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun
       neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 ( 1) sellaisena
       kuin se on muutettuna ja ajantasaistettuna 2.12.1996
       annetulla neuvoston asetuksella N:o 118/97 (2) 45 artik-
       lan 1 kohtaa tulkittava siten, että sen kanssa ristiriidassa
       on kansallinen säännös, jonka mukaan oikeus varhennet-
       tuun vanhuuseläkkeeseen työttömyyden vuoksi edellyttää
       muun muassa, että työntekijä on tiettynä ajanjaksona
                                                                       Raad van Staten, IX jaosto, 18.10.2002 tekemällään pää-
       ennen tarkasteluajankohtaa saanut työttömyytensä joh-
                                                                       töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa NV Leon
       dosta kyseisen jäsenvaltion työttömyysvakuutusjärjestel-
                                                                       Van Parys vastaan Belgisch Intervententie- en Restitutie-
       mästä rahallista etuutta?
                                                                                bureau (BIRB)
( 1) EYVL 1971, L 149, s. 2.
                                                                                (Asia C-377/02)
( 2) EYVL 1997, L 28, s. 1.
                                                                                (2003/C 7/16)
                                                                       Raad van Staten, IX jaosto, on pyytänyt 18.10.2002 tekemäl-
                                                                       lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                       21.10.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
                                                                       ratkaisua asiassa NV Leon Van Parys vastaan Belgisch Interven-
                                                                       tentie- en Restitutiebureau (BIRB) seuraaviin kysymyksiin:
Hoge Raad der Nederlandenin 18.10.2002 tekemällään
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Stich-              1.    Rikotaanko GATT 1994:n I artiklaa, XIII artiklan 1 kappa-
ting ”Goed Wonen” -niminen säätiö vastaan Staatssecreta-                     letta ja XIII artiklan 2 kappaleen d kohtaa seuraavilla
                         ris van Financiën                                   asetuksilla, niitä erikseen tai yhdessä tarkasteltaessa: ba-
                                                                             naanialan yhteisestä markkinajärjestelystä 13 päivänä
                                                                             helmikuuta 1993 annettu Euroopan yhteisöjen neuvos-
                          (Asia C-376/02)                                    ton asetus (ETY) N:o 404/93 (1), sellaisena kuin se on
                                                                             muutettuna 20.7.1998 annetulla neuvoston asetuksella
                                                                             N:o 1637/98 (2), neuvoston asetuksen (ETY) N:o 404/
                            (2003/C 7/15)                                    93 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä
                                                                             banaanien tuontia yhteisöön koskevan järjestelmän osalta
                                                                             28 päivänä lokakuuta 1998 annettu komission asetus
                                                                             (EY) N:o 2362/98 (3), banaanien tuontitodistusten anta-
                                                                             misesta tariffikiintiöiden mukaisesti perinteisten AKT-
                                                                             banaanien osalta vuoden 1999 ensimmäiseksi vuosinel-
Hoge Raad der Nederlanden on pyytänyt 18.10.2002 tekemäl-
                                                                             jännekseksi sekä uusien hakemusten jättämisestä 23 päi-
lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                             vänä joulukuuta 1998 annettu komission asetus (EY)
21.10.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
                                                                             N:o 2806/98 (4), banaanien tuontitodistusten antamisesta
ratkaisua asiassa Stichting ”Goed Wonen” -niminen säätiö                     tariffikiintiöiden mukaisten banaanien ja AKT-banaanien
vastaan Staatssecretaris van Financiën seuraavaan kysymyk-
                                                                             osalta vuoden 1999 ensimmäiseksi vuosineljännekseksi
seen:
                                                                             (toinen jakso) 15 päivänä tammikuuta 1999 annettu
                                                                             komission asetus (EY) N:o 102/99 ( 5) ja banaanien tuonti-
                                                                             todistusten antamisesta tariffikiintiöiden mukaisesti sekä
Onko edellä 6.3.4 kohdassa selostetuissa olosuhteissa kuuden-                perinteisille AKT-banaaneille vuoden 1999 toiseksi vuosi-
nen direktiivin 17 ja 20 artiklan tai luottamuksensuojaa                     neljännekseksi, ja uusien hakemusten jättämisestä 19 päi-
ja oikeusvarmuutta koskevien yhteisön oikeusperiaatteiden                    vänä maaliskuuta 1999 annettu asetus (EY) N:o 608/
vastaista – tapauksessa, jossa ei ole kyse petoksesta tai väärin-            99 ( 6), siltä osin kuin näissä asetuksissa
käytöksestä eikä suunnitellun käyttötarkoituksen muuttami-
sesta yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Schloßstraße antaman                 –     otetaan käyttöön 857 700 kilogramman kokonais-
tuomion 50 ja 51 kohdassa tarkoitetulla tavalla – että sellaista                   kiintiö niiden 12 valtion banaaneille, jotka on mai-
arvonlisäveroa koskeva oikaisu, jota verovelvollinen ei ole                        nittu asetuksen N:o 1637/98 liitteessä (perinteiset
vähentänyt ja jonka hän on suorittanut luovuttaessaan (kiinte-                     AKT-banaanit), ja lisäksi siltä osin kuin tämä kiintiö
ää) omaisuutta, joka oli alunperin tarkoitettu vuokrattavaksi                      ei ole sellaisen jaon mukainen, joka olisi tarpeen
(arvonlisäverosta vapautettu toimi), mutta joka on tämän                           vapaata kauppaa tavoiteltaessa, koska kiintiön pe-
jälkeen ollut arvonlisäverollisen toimen (esillä olevassa asiassa                  rustana, siltä osin kuin siitä säädetään asetuksella
 ---pagebreak--- C 7/10                     FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        11.1.2003
             N:o 1637/98 perustetussa järjestelmässä, banaanien           Hoge Raad der Nederlandenin 18.10.2002 tekemällään
             tuontijärjestelmässä käytetään ainoastaan tariffikiin-       päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Wa-
             tiötä                                                        terschap Zeeuws Vlaanderen vastaan Staatssecretaris van
                                                                                Financiën
       –     otetaan käyttöön tariffikiintiö 2 535 000 tonnin
             kokonaismäärälle kolmansien maiden ja muiden
             kuin perinteisten AKT-banaanien osalta ja jaetaan                                       (Asia C-378/02)
             sitten tämä tariffikiintiö suhteellisina osuuksina sel-
             laisen kauden perusteella, joka ei ole edustava, koska
             vuosina 1994–1996 banaanien tuonnille oli jo
             asetettu rajoituksia?
                                                                                (2003/C 7/17)
2.     Ovatko edellä 1 kohdassa mainitut asetukset ristiriidassa
       Euroopan talousyhteisön sekä Cartagenan sopimuksen ja
       sen jäsenvaltioiden välisen sopimuksen 4 artiklan kanssa,
       koska Euroopan yhteisö on tässä määräyksessä sitoutunut
       noudattamaan GATT:in määräyksiä kauppasuhteissaan
       Ecuadoriin ja antamaan tälle valtiolle suosituimmuuskoh-
       telun?
                                                                          Hoge Raad der Nederlanden on pyytänyt 18.10.2002 tekemäl-
                                                                          lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                          21.10.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
3.     Ovatko edellä 1 kohdassa mainitut asetukset ristiriidassa          ratkaisua asiassa Waterschap Zeeuws Vlaanderen vastaan
       kansainvälisen oikeuden ja kansainvälisen tapaoikeuden             Staatssecretaris van Financiën seuraaviin kysymyksiin:
       luottamuksensuojan ja vilpittömän mielen periaatteiden
       kanssa, koska komissio ei noudata velvoitteita, joihin
       yhteisö on GATT 1994:n perusteella sitoutunut, sillä se
       on syyllistynyt oikeudellisen menettelyn väärinkäyttöön,           1.     Onko julkisoikeudellisella yhteisöllä, joka on hankkinut
       se ei ole mukautunut kansainvälisen riitojenratkaisume-                   investointitavaran, jonka se luovuttaa vastiketta vastaan
       nettelyn tulokseen eikä se ole antanut säännöksiä siitä,                  kolmannelle, ja kun kyseisen yhteisön on katsottava
       että banaanien tuontitodistukset annettaisiin todellisille                olevan tämän luovutuksen osalta verovelvollinen, kuu-
       maahantuojille, kuten se oli asetusta N:o 1637/98 annet-                  dennen direktiivin (1) 20 artiklan (erityisesti sen 2 ja
       taessa luvannut?                                                          3 kohdan) nojalla oikeus tavaraa hankittaessa maksa-
                                                                                maansa liikevaihtoveroa koskevaan oikaisuun siltä osin
                                                                                kuin se on käyttänyt kyseistä tavaraa kuudennen direktii-
4.     Onko komissio ylittänyt neuvoston asetuksella N:o 404/                    vin 4 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun viranomaisen
       93, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella                          ominaisuudessa toteuttamiensa toimien yhteydessä?
       N:o 1637/98, sille annetun toimivallan, kun se on
       säätänyt banaanien tuonnille tariffikiintiön ottamatta
       huomioon velvoitteita, joihin yhteisö on GATT 1994:n ja
       GATS:in perusteella sitoutunut tai joiden mahdollisesti            2.     Onko julkisoikeudellisella yhteisöllä kuudennen direktii-
       on katsottava sisältyvän positiivisina oikeussääntöinä                    vin nojalla oikeus jättää sellainen investointitavara koko-
       yhteisön oikeuteen sen ilmoituksen perusteella, että ba-                  naan yrityksensä omaisuuden ulkopuolelle, jota se käyttää
       naanien tuontia yhteisöön koskeva järjestelmä mukaute-                    sekä verovelvollisen että viranomaisen ominaisuudessa,
       taan voimassa oleviin WTO-sopimuksiin?                                    siten kuin yhteisöjen tuomioistuin on katsonut verovel-
                                                                                vollisten luonnollisen henkilöiden osalta?
( 1) EYVL 1993,    L 47, s. 1–11.
( 2) EYVL 1998,    L 210, s. 28–31.                                       (1 ) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistami-
( 3) EYVL 1998,    L 293, s. 32–45.                                            sesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen mää-
( 4) EYVL 1998,    L 349, s. 32–33.                                            räytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annettu kuudes
( 5) EYVL 1999,    L 11, s. 16.                                                neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1).
( 6) EYVL 1999,    L 75, s. 18–19.


title: Asia T-442/16: Kanne 4.8.2016 – Šroubárna Ždánice v. neuvosto

text:
               24.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 392/42

         Kanne 4.8.2016 – Šroubárna Ždánice v. neuvosto
   (Asia T-442/16)
   (2016/C 392/55)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Asianosaiset

      Kantaja: Šroubárna Ždánice a.s. (Kyjov, Tšekki) (edustaja: asianajaja M. Osladil)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että Euroopan unioni on velvollinen maksamaan kantajalle vahingonkorvauksena 75 502 534 Tšekin korunaa (CZK)

               —

               velvoittamaan Euroopan unionin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen ainoaan kanneperusteeseen, jossa väitetään, että kaikki edellytykset täyttyvät Euroopan unionin sopimussuhteen ulkopuolisen vahingonkorvausvastuun vahvistamiselle SEUT 268 artiklan mukaisesti, luettuna yhdessä SEUT 340 artiklan toisen kohdan kanssa:

               —

               ottaessaan käyttöön Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuonnista kannettavan polkumyyntitullin, joka myöhemmin laajennettiin koskemaan myös tuontia Malesiasta, Euroopan unioni on rikkonut WTO:n jäsenyydestä ja erityisesti polkumyynnin vastaisesta sopimuksesta johtuvia velvoitteitaan

               —

               polkumyynnin vastaisen sopimuksen rikkominen on merkinnyt SEUT 216 artiklan 2 kohdan rikkomista

               —

               Euroopan unionin lainvastaisesta menettelystä on aiheutunut kantajalle 75 502 534 CZK:n vahinko

               —

               vahingon määrän ja Euroopan unionin lainvastaisen menettelyn välillä on ollut syy-yhteys.


title: Yhdistetyt asiat C-217/13 ja C-218/13: Unionin tuomioistuimen (kolmas jaosto) tuomio 19.6.2014 (Bundespatentgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Oberbank AG (C-217/13), Banco Santander SA (C-218/13), Santander Consumer Bank AG (C-218/13) v. Deutscher Sparkassen- und Giroverband eV (Ennakkoratkaisupyyntö — Tavaramerkit — Direktiivi 2008/95/EY — 3 artiklan 1 ja 3 kohta — Tavaramerkki, joka koostuu punaisesta väristä ilman ääriviivoja ja joka on rekisteröity pankkipalveluja varten — Mitättömyyshakemus — Käytön perusteella syntynyt erottamiskyky — Näyttö — Mielipidetutkimus — Hetki, jolloin tavaramerkin käyttöön perustuvan erottamiskyvyn on pitänyt syntyä — Todistustaakka)

text:
               25.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/12

         Unionin tuomioistuimen (kolmas jaosto) tuomio 19.6.2014 (Bundespatentgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Oberbank AG (C-217/13), Banco Santander SA (C-218/13), Santander Consumer Bank AG (C-218/13) v. Deutscher Sparkassen- und Giroverband eV
   (Yhdistetyt asiat C-217/13 ja C-218/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Tavaramerkit - Direktiivi 2008/95/EY - 3 artiklan 1 ja 3 kohta - Tavaramerkki, joka koostuu punaisesta väristä ilman ääriviivoja ja joka on rekisteröity pankkipalveluja varten - Mitättömyyshakemus - Käytön perusteella syntynyt erottamiskyky - Näyttö - Mielipidetutkimus - Hetki, jolloin tavaramerkin käyttöön perustuvan erottamiskyvyn on pitänyt syntyä - Todistustaakka))
   2014/C 282/17
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundespatentgericht

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Oberbank AG (C-217/13), Banco Santander SA (C-218/13) ja Santander Consumer Bank AG (C-218/13)

      Vastaaja: Deutscher Sparkassen- und Giroverband eV

      Tuomiolauselma

               1)

               Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 22.10.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/95/EY 3 artiklan 1 ja 3 kohtaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansallisen lainsäädännön tulkinnalle, jonka mukaan menettelyissä, joissa tulee esiin kysymys ääriviivattoman värimerkin käytön perusteella syntyneestä erottamiskyvystä, on joka tapauksessa välttämätöntä, että mielipidetutkimuksessa selvinneen tämän tavaramerkin tunnistamisasteen on oltava vähintään 70 prosenttia.

               2)

               Kun jäsenvaltio ei ole käyttänyt direktiivin 2008/95 3 artiklan 3 kohdan toisessa virkkeessä säädettyä mahdollisuutta, tämän direktiivin 3 artiklan 3 kohdan ensimmäistä virkettä on tulkittava siten, että tavaramerkkiä, jolta puuttuu ominaispiirteisiin perustuva erottamiskyky, koskevassa mitättömyysmenettelyssä on tämän tavaramerkin käytön perusteella syntyneen erottamiskyvyn arvioimiseksi tutkittava, onko tällainen erottamiskyky syntynyt ennen tavaramerkin rekisteröintihakemuksen tekopäivää. Tältä osin on merkityksetöntä, että kyseisen tavaramerkin haltija väittää tavaramerkin erottamiskyvyn syntyneen käytön perusteella joka tapauksessa rekisteröintihakemuksen tekemisen jälkeen mutta ennen rekisteröintiä.

               3)

               Kun jäsenvaltio ei ole käyttänyt direktiivin 2008/95 3 artiklan 3 kohdan toisessa virkkeessä säädettyä mahdollisuutta, mainitun direktiivin 3 artiklan 3 kohdan ensimmäistä virkettä on tulkittava siten, ettei se ole esteenä mitättömyysmenettelyssä riitautetun tavaramerkin mitättömäksi julistamiselle, kun tavaramerkiltä puuttuu sen ominaispiirteisiin perustuva erottamiskyky ja kun sen haltija ei onnistu osoittamaan, että tavaramerkin erottamiskyky on syntynyt käytön perusteella ennen rekisteröintihakemuksen tekopäivää.

      (1)  EUVL C 189, 29.6.2013.


title: Asia C-189/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden on esittänyt 8.5.2008 — Zuid-Chemie BV v. Philippo's Mineralenfabriek NV/SA, sittemmin PMF Productions

text:
               19.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden on esittänyt 8.5.2008 — Zuid-Chemie BV v. Philippo's Mineralenfabriek NV/SA, sittemmin PMF Productions
   (Asia C-189/08)
   (2008/C 183/25)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Hoge Raad der Nederlanden
   Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Zuid-Chemie BV

      Vastapuoli: Philippo's Mineralenfabriek NV/SA
   Ennakkoratkaisukysymykset

               a.

               Kumpaa vahinkoa on pidettävä Zuid-Chemien vaatimuksensa perusteena pitämän lainvastaisen toiminnan kaltaisen toiminnan yhteydessä alkuperäisenä vahinkona, joka on syntynyt kyseisen toiminnan seurauksena: vahinkoa, joka syntyy kelvottoman tuotteen luovuttamisesta, vai vahinkoa, joka syntyy, kun kyseistä tuotetta käytetään normaalisti siihen tarkoitukseen, johon se on tarkoitettu?

               b.

               Jos jälkimmäinen tulkinta on oikea, voiko tämän vahingon tapahtumapaikkaa pitää EEX-asetuksen (1) 5 artiklan johdantolauseessa ja 3 kohdassa tarkoitettuna ’paikkakuntana, missä vahinko sattui’, ainoastaan siinä tapauksessa, että vahinko muodostuu henkilöille tai esineille aiheutetusta fyysisestä vahingosta, vai onko tämä mahdollista myös siinä tapauksessa, että kärsitty vahinko on (toistaiseksi) yksinomaan varallisuusvahinko?

      (1)  Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001 (EYVL 2001, L 12, s. 1).


title: Asia T-315/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.7.2014 – Kompas MTS v. parlamentti ym. (Vahingonkorvauskanne — Vahinko, joka on väitetysti aiheutunut sen seurauksena, että tupakkatuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskeva direktiivi on saatettu osaksi Itävallan oikeusjärjestystä — Tupakkatuotteiden merkinnät — Tupakkatuotteiden tuontia rajoittavat toimenpiteet — Selvästi täysin perusteeton kanne)

text:
               15.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/60

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.7.2014 – Kompas MTS v. parlamentti ym.
   (Asia T-315/13) (1)

   ((Vahingonkorvauskanne - Vahinko, joka on väitetysti aiheutunut sen seurauksena, että tupakkatuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskeva direktiivi on saatettu osaksi Itävallan oikeusjärjestystä - Tupakkatuotteiden merkinnät - Tupakkatuotteiden tuontia rajoittavat toimenpiteet - Selvästi täysin perusteeton kanne))
   2014/C 315/101
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Kompas mejni turistični servis d.d. (Kompas MTS d.d.) (Ljubljana, Slovenia) (edustaja: asianajaja J. Tischler)

      Vastaajat: Euroopan parlamentti (asiamiehet: L. Visaggio ja P. Schonard), Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Simm ja J. Herrmann) ja Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi C. Cattabriga ja F. Schatz, sitten C. Cattabriga ja S. Grünheid)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 268 artiklaan ja SEUT 340 artiklan toiseen kohtaan perustuva vahingonkorvauskanne, jolla pyritään saamaan korvausta vahingosta, joka kantajalle on väitetysti aiheutunut sen seurauksena, että tupakkatuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 5.6.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/37/EY (EYVL L 194, s. 26) antamisen seurauksena on pantu täytäntöön määrällisiä rajoituksia, joka koskevat tupakkatuotteiden tuontia Itävallan alueelle

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kompas mejni turistični servis d.d. (Kompas MTS d.d.) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan parlamentin, Euroopan unionin neuvoston ja Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 233, 10.8.2013.


title: Asia C-86/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Arbeitsgericht Siegburg (Saksa) on esittänyt 12.2.2010 — Hüseyin Balaban v. Zelter GmbH

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/24

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Arbeitsgericht Siegburg (Saksa) on esittänyt 12.2.2010 — Hüseyin Balaban v. Zelter GmbH
   (Asia C-86/10)
   2010/C 113/38
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Arbeitsgericht Siegburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Hüseyin Balaban

      Vastaaja: Zelter GmbH

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY (1) 6 artiklaa tulkittava niin, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa sallitaan liiketaloudellisista syistä irtisanottavia työntekijöitä valittaessa ikäryhmien muodostaminen sen varmistamiseksi, että tasapainoinen ikärakenne säilytetään ja että valinta keskenään verrattavissa olevien työntekijöiden välillä tapahtuu siten, että kustakin ikäryhmästä valittavien työntekijöiden osuus kaikista toisiinsa verrattavissa olevista irtisanottavista työntekijöistä vastaa kuhunkin ikäryhmään kuuluvien työntekijöiden osuutta yrityksen kaikista toisiinsa verrattavissa olevista työntekijöistä?

      (1)  Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annettu neuvoston direktiivi 2000/78/EY (EYVL L 303, s. 16).


title: Asia C-386/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 25.2.2010 (Finanzgericht Hamburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Firma Brita GmbH v. Hauptzollamt Hamburg-Hafen (EY-Israel-assosiaatiosopimus — Alueellinen soveltamisala — EY-PLO-assosiaatiosopimus — Israelista peräisin oleville tavaroille myönnetyn etuuskohtelun epääminen Länsirannalta peräisin olevilta tavaroilta — Epäilys tavaroiden alkuperästä — Valtuutettu viejä — Tuojavaltion tulliviranomaisen suorittama kauppalaskuilmoituksia koskeva jälkitarkastus — Valtiosopimusoikeutta koskeva Wienin yleissopimus — Sopimusten suhteellisen vaikutuksen periaate)

text:
               17.4.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 100/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 25.2.2010 (Finanzgericht Hamburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Firma Brita GmbH v. Hauptzollamt Hamburg-Hafen
   (Asia C-386/08) (1)

   (EY-Israel-assosiaatiosopimus - Alueellinen soveltamisala - EY-PLO-assosiaatiosopimus - Israelista peräisin oleville tavaroille myönnetyn etuuskohtelun epääminen Länsirannalta peräisin olevilta tavaroilta - Epäilys tavaroiden alkuperästä - Valtuutettu viejä - Tuojavaltion tulliviranomaisen suorittama kauppalaskuilmoituksia koskeva jälkitarkastus - Valtiosopimusoikeutta koskeva Wienin yleissopimus - Sopimusten suhteellisen vaikutuksen periaate)
   2010/C 100/06
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Hamburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Firma Brita GmbH

      Vastaaja: Hauptzollamt Hamburg-Hafen

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Finanzgericht Hamburg — Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Israelin valtion välisestä assosioinnista 20.11.1995 Brysselissä allekirjoitetun Euro–Välimeri-sopimuksen, (EYVL L 147, s. 3) ja etenkin kyseisen sopimuksen pöytäkirjassa N:o 4 olevien 32 ja 33 artiklan, sekä Euroopan yhteisön sekä Länsirannan ja Gazan alueen palestiinalaishallinnon puolesta toimivan Palestiinan vapautusjärjestön (PLO) välisen Brysselissä 24.2.1997 allekirjoitetun kauppaa ja yhteistyötä koskevan väliaikaisen Euro–Välimeri-assosiaatiosopimuksen (EYVL L 187, s. 3), tulkinta — Kieltäytyminen Israelista peräisin oleville tavaroille myönnetyn tullietuuskohtelun soveltamisesta Länsirannalla sijaitsevilta Israelin miehittämiltä siirtokunta-alueilta peräisin oleviin tavaroihin — Tuojavaltion viranomaisten oikeus tarkastaa jälkeenpäin alkuperätodistukset, mikäli kyseessä olevien tavaroiden alkuperästä ei ole muuta epäilystä kuin epäilys, joka seuraa Euroopan yhteisöjen ja Israelin välisen assosiaatiosopimuksen osapuolten välillä vallitsevasta, Israelin valtion alueen käsitettä koskevasta tulkintaerimielisyydestä, ja mikäli ei ole pantu ensin toimeen kyseisen sopimuksen pöytäkirjassa N:o 4 olevassa 33 artiklassa tarkoitettua riitojenratkaisumenettelyä kyseisen käsitteen tulkitsemiseksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Tuontijäsenvaltion tulliviranomainen voi evätä Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Israelin valtion välisestä assosioinnista 20.11.1995 Brysselissä allekirjoitetun Euro–Välimeri-sopimuksen mukaisen etuuskohtelun, mikäli kyseessä olevat tavarat ovat peräisin Länsirannalta. Lisäksi tuontijäsenvaltion tulliviranomaisella ei ole valinnanvapautta toimivaltaperustan osalta niin, että se voisi jättää ratkaisematta sen, kumpaa huomioon otettavista sopimuksista, eli Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Israelin valtion välisestä assosioinnista tehtyä Euro–Välimeri-sopimusta vai Euroopan yhteisön sekä Länsirannan ja Gazan alueen palestiinalaishallinnon puolesta toimivan Palestiinan vapautusjärjestön (PLO) välistä 24.2.1997 Brysselissä allekirjoitettua kauppaa ja yhteistyötä koskevaa väliaikaista Euro–Välimeri-assosiaatiosopimusta tulee soveltaa nyt esillä olevassa tapauksessa, ja sen, täytyykö alkuperäselvityksen olla Israelin viranomaisten vai Palestiinan viranomaisten antama.

               2)

               Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Israelin valtion välisestä assosioinnista tehdyn Euro–Välimeri-sopimuksen pöytäkirjassa N:o 4 olevan 32 artiklan mukaisessa menettelyssä tuojavaltion tulliviranomainen ei ole sidottu esitettyyn alkuperäselvitykseen ja viejävaltion tulliviranomaisen antamaan vastaukseen, mikäli tässä vastauksessa ei esitetä tämän pöytäkirjan 32 artiklan 6 kohdassa tarkoitettuja riittäviä tietoja tavaroiden tosiasiallisen alkuperän määrittämiseksi. Tuojavaltion tulliviranomainen ei myöskään ole velvollinen antamaan EY–Israel-assosiaatiosopimuksen alueellisen soveltamisalan tulkintaa koskevaa riitaisuutta kyseisen pöytäkirjan 39 artiklassa perustetun tulliyhteistyökomitean käsiteltäväksi.

      (1)  EUVL C 285, 8.11.2008.


title: Asia C-303/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de première instance de Liège (Belgia) on esittänyt 21.6.2012 — Guido Imfeld ja Nathalie Garcet v. Belgian valtio

text:
               22.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de première instance de Liège (Belgia) on esittänyt 21.6.2012 — Guido Imfeld ja Nathalie Garcet v. Belgian valtio
   (Asia C-303/12)
   2012/C 287/33
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal de première instance de Liège

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Guido Imfeld ja Nathalie Garcet

      Vastaaja: Belgian valtio

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 39 artikla esteenä sille, että Belgian verojärjestelmästä ja sen CIR 92:n 155 §:stä ja CIR 92:n 134 §:n 1 momentin toisesta kohdasta, soveltaen tai soveltamatta 12.3.2008 annettua soveltamisohjetta, jonka numero on Ci.RH.331/575.420, seuraa, että ensimmäisen kantajan Saksasta saamat ansiotulot, jotka ovat Saksan ja Belgian välisen kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdyn sopimuksen 17 artiklan mukaan vapautettuja, otetaan huomioon Belgian veron laskennassa ja käytetään veron määräytymisperusteena CIR 92:ssä säädettyjen veroetujen myöntämisessä ja että niistä aiheutuvat edut, kuten kantajan perhetilanteesta johtuva verosta vapautettu määrä, on pienempi tai se myönnetään pienempänä kuin jos molemmilla kantajilla olisi Belgiasta saatuja tuloja ja jos toisen kantajan eikä ensimmäisen kantajan tulot olisivat olleet suuremmat, kun Saksassa ensimmäistä kantajaa verotetaan erikseen hänen ansiotuloistaan eikä hän saa kaikkia hänen henkilökohtaiseen tilanteeseensa ja perhetilanteeseensa liittyviä veroetuja, jotka Saksan veroviranomaiset ottavat huomioon vain osittain?


title: Asia C-118/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission (Itävalta) on esittänyt 1.4.2009 — Mag. lic. Robert Koller v. Rechtsanwaltsprüfungskommission beim Oberlandesgericht Graz

text:
               20.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/28

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission (Itävalta) on esittänyt 1.4.2009 — Mag. lic. Robert Koller v. Rechtsanwaltsprüfungskommission beim Oberlandesgericht Graz
   (Asia C-118/09)
   2009/C 141/48
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Mag. lic. Robert Koller

      Vastapuoli: Rechtsanwaltsprüfungskommission beim Oberlandesgericht Graz

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiiviä 89/48/ETY (1) sovellettava Itävallan kansalaista koskevassa tapauksessa, jos tämä henkilö

                           a)

                           on suorittanut Itävallassa hyväksytysti oikeustieteellisen loppututkinnon (Diplomstudium der Rechtswissenschaften) ja hänelle on todistuksen antamista perustutkinnosta koskevalla päätöksellä (Sponsionsbescheid) myönnetty yliopistollinen oppiarvo ”Magister der Rechtswissenschaften”,

                           b)

                           hänelle on sen jälkeen Espanjan kuningaskunnan opetus- ja tiedeministeriön antamalla tunnustamisasiakirjalla myönnetty oikeus käyttää — itävaltalaiseen oppiarvoon rinnastettavaa — espanjalaista oppiarvoa ”Licenciado en Derecho” hänen suoritettuaan espanjalaisessa yliopistossa täydentävät kokeet, joiden edellyttämät opinnot olivat kuitenkin kestäneet vähemmän kuin kolme vuotta, ja

                           c)

                           hän on Madridin asianajajayhteisölle ilmoittautumalla saanut oikeuden käyttää ammattinimikettä ”abogado” ja sen jälkeen tosiasiallisesti harjoittanut Espanjassa asianajajan ammattia, tarkemmin sanoen kolme viikkoa ennen hakemuksen tekemistä ja enintään viiden kuukauden ajan ennen asian ratkaisemista ensimmäisessä viranomaisasteessa?

               2)

               Jos kysymykseen 1 vastataan myöntävästi:
               Onko yhteensopivaa direktiivin 89/48/ETY kanssa, että EuRAG:n [liittovaltion laki eurooppalaisten asianajajien palvelujen tarjoamisen vapaudesta ja sijoittautumisesta Itävaltaan] 24 §:ää tulkitaan siten, että oikeustieteellisen loppututkinnon suorittaminen Itävallassa ja sen lisäksi espanjalaisessa yliopistossa kolmea vuotta lyhyemmässä ajassa suoritettujen lisäopintojen perusteella saatu oikeus käyttää espanjalaista oppiarvoa ”Licenciado en Derecho” eivät täytä kelpoisuuskokeeseen pääsyn edellytyksiä Itävallassa EuRAG:n 24 §:n 1 momentin mukaisesti ilman selvityksen esittämistä kansallisen oikeuden (RAO:n [asianajajien ammattisäännöt] 2 §:n 2 momentti) mukaisesti vaadittavasta käytännön kokemuksesta, jos hakija on ilman vastaavanlaista vaatimusta käytännön kokemuksesta saanut Espanjassa oikeuden ammattinimikkeen ”abogado” käyttöön ja on siellä harjoittanut ammattiaan kolme viikkoa ennen hakemuksen tekemistä ja enintään viiden kuukauden ajan ennen asian ratkaisemista ensimmäisessä viranomaisasteessa?

      (1)  EYVL L 19, s. 16.


title: Asia T-202/05: Caroline Agoun 18.5.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               6.8.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 193/33

         Caroline Agoun 18.5.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-202/05)
   (2005/C 193/56)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Caroline Agou, kotipaikka Abidjan (Norsunluurannikko), on nostanut 18.5.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Marc-Albert Lucas.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa 6.4.2004 annetun kilpailuilmoituksen KOM/PB/04 ja sähköiseen rekisteröitymiseen liittyvät ohjeet, joihin siinä viitataan, tai ainakin kilpailuilmoituksen IX kohdan 1 alakohdan

               —

               toteaa, että este hänen hakemukselleen, joka seurasi siitä, että hänellä ei ollut 12.5.2004 pääsyä sähköiseen rekisteröitymislomakkeeseen kilpailuilmoituksessa määrätyn menettelyn mukaisesti, oli lainvastainen

               —

               kumoaa Task Force Concours Interne'n päätöksen, joka annettiin hänelle tiedoksi 12.5.2004 sähköisellä viestillä ja jolla hylättiin hakemus, jonka hän oli toisella tavalla toimittanut samana päivänä

               —

               kumoaa kilpailumenettelyssä tehdyt myöhemmät toimet ja muun muassa

                           —

                           nimittävän viranomaisen vahvistaman ja valintalautakunnalle hakemusasiakirjojen kanssa toimitetun luettelon henkilöstösääntöjen 28 artiklan a, b, ja c kohdassa säädetyt edellytykset täyttävistä hakijoista

                           —

                           valintalautakunnan laatiman luettelon hakijoista, jotka täyttävät kilpailuilmoituksessa vahvistetut edellytykset

                           —

                           valintalautakunnan työnsä päätteeksi laatiman soveltuvien hakijoiden luettelon

                           —

                           nimittävän viranomaisen nimittämispäätökset, jotka se on tehnyt tai tekee tämän perusteella

               —

               kumoaa, mikäli se on tarpeen, henkilöstö- ja hallintoasioiden pääjohtajan 3.2.2005 tekemän päätöksen, jolla hylättiin hänen tätä edeltäneistä riidanalaisista toimista 12.8.2004 tekemänsä valitus

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajan, joka on komission paikallinen toimihenkilö, ei ollut mahdollista rekisteröityä kilpailuilmoituksen mukaisesti sähköisesti ura-alueelta C ura-alueelle B siirtymistä koskevaan sisäiseen kilpailuun KOM/PB/04, koska komissio oli ottanut käyttöön sähköisessä rekisteröitymisjärjestelmässä järjestelmäkokoonpanon, joka esti paikallisten toimihenkilöiden hakemusten jättämisen.
   Kantaja väittää, että kilpailuilmoituksen III kohdan 1 alakohta, jonka mukaan virkamiesten ja väliaikaisten toimihenkilöiden — mutta ei siis paikallisten toimihenkilöiden — hakemukset voidaan ottaa huomioon, on henkilöstösääntöjen 4 ja 27 artiklan sekä 29 artiklan 1 kohdan b alakohdan sekä yhdenvertaisen kohtelun vastainen. Este hänen sähköiselle rekisteröitymiselleen on näin ollen lainvastainen. Kantaja väittää tältä osin, että paikalliset toimihenkilöt, jotka työskentelevät toimielimessä julkisoikeudellisen palvelussuhteen perusteella, ovat osa sisäistä tai henkilöstösäännön mukaista henkilökuntaa, ja heillä on lähtökohtaisesti oikeus osallistua sisäisiin kilpailuihin, että heille annetaan vastaavia tehtäviä kuin virkamiehille ja väliaikaisille toimihenkilöille ja ettei heidän sulkemisensa sisäisten kilpailujen ulkopuolelle näin ollen ole avoinna oleviin työpaikkoihin liittyvien vaatimusten nojalla perusteltua eikä työnantajan edun mukaista.
   Kantaja väittää myös, että kilpailuilmoituksen IX kohta sekä hakijoille tarkoitettujen ohjeiden 2 kohta ovat ristiriidassa henkilöstösääntöjen liitteessä III olevan 2, 4 ja 5 artiklan kanssa siltä osin kuin niissä määrätään pakollisesta sähköisestä rekisteröitymismenettelystä, jolla häntä estetään jättämästä hakemuksensa.


title: National Association of Licensed Opencast Operatorsin (NALOO) 8.6.1998 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-89/98)

text:
C 234/36               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         25.7.98
Lopuksi kantaja katsoo, että neuvosto on rikkonut Euroo-           Esillä olevan kumoamiskanteen kohteena on riidanalaisen
pan yhteisön perustamissopimuksen 190 artiklaa, koska se           asetuksen 1 artikla siltä osin kuin sillä otettiin käyttöön
ei ole perustellut asianmukaisesti sitä, miksi polkumyynti-        lopullinen polkumyyntitulli kantajien valmistamien ja
tulli on otettu käyttöön kyseisessä muodossa, eväten siten         yhteisöön viemien kyseisten tuotteiden tuonnissa.
kantajan perusoikeuden oikeudenmukaiseen oikeuden-
käyntiin.                                                          Kantajien mukaan asiassa rikottiin neuvoston asetuksen
                                                                   (EY) N:o 384/96 (2)
(1) Neuvoston asetus (EY) N:o 449/98 (EYVL L 58, 27.2.1998,
    s. 15).
(2) EYVL L 56, 6.6.1996, s. 1.                                     Ð 2 artiklan 8 ja 9 kohtaa, koska vientihintana pidettiin
                                                                        Tata Internationalin eri asiakkailtaan yhteisössä peri-
                                                                        mää hintaa,
                                                                   Ð 2 artiklan 10 kohtaa, koska vientihinnasta vähennet-
                                                                        tiin arvioitu palkkio 2 artiklan 10 kohdan i alakohdan
Kundan Industries Limitedin ja Tata International Limite-               mukaisena oikaisuna,
din 7.6.1998 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nos-
                           tama kanne
                                                                   Ð 18 artiklan 3 kohtaa, koska oikeaan ratkaisuun ei
                         (Asia T-88/98)                                 voitu päästä sen vuoksi, että koko ajan luotettiin vää-
                          (98/C 234/68)                                 riksi tiedettyihin tietoihin, ja lisäksi
                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                    Ð 20 artiklan 4 kohtaa, koska olennaisista tosiseikoista
                                                                        ja tehdyistä arvioista ei annettu riittävästi tietoja.
Kundan Industries Limited ja Tata International Limited
ovat nostaneet 7.6.1998 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen            (1) Neuvoston asetus (EY) N:o 393/98, EYVL 1998, L 50,
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin                 20.2.1998, s. 1.
neuvostoa vastaan. Kantajien edustajina ovat asianajajat           (2) EYVL 1996, L 56, 6.6.1996, s. 1.
Jean-FrancËois Bellis ja Philippe De Baere, prosessiosoite
Luxemburgissa asianajotoimisto Loesch & Wolter, 11, rue
Goethe.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuin
                                                                   National Association of Licensed Opencast Operatorsin
                                                                   (NALOO) 8.6.1998 Euroopan yhteisöjen komissiota vas-
Ð kumoaa mm. Intiasta peräisin olevien ruostumatto-                                      taan nostama kanne
     masta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden ja niiden
     osien tuontiin sovellettavan lopullisen polkumyyntitul-                                 (Asia T-89/98)
     lin käyttöönotosta 16 päivänä helmikuuta 1998 anne-                                     (98/C 234/69)
     tun neuvoston asetuksen (EY) N:o 393/98 1 artiklan
     siltä osin kuin sillä otetaan käyttöön lopullinen polku-
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
     myyntitulli kantajien ruostumattomasta teräksestä val-
     mistamien ja viemien kiinnikkeiden ja niiden osien
     osalta;                                                       National Association of Licensed Opencast Operators
                                                                   (NALOO), edustajinaan Mark Cran, QC, ja Mark Hos-
Ð velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut              kins, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Victor
     tässä oikeusasteessa.                                         Gillen, 13. rue Aldringen, on 8.6.1998 nostanut yhteisöjen
                                                                   ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
Kantajat ovat Intian oikeuden mukaan perustettuja osake-           Kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta:
yhtiöitä. Kundan valmistaa ruostumattomasta teräksestä
kiinnikkeitä ja myy niitä Tata Internationalille, joka vienti-     Ð julistamaan mitättömäksi komission 27.4.1998 teke-
kauppaa harjoittavana yhtiönä vie niitä itsenäisille maa-               män päätöksen olla ryhtymättä NALOO:n 15.6.1994
hantuojille yhteisön alueella.                                          tekemän valituksen suhteen toimiin siltä osin kun se
                                                                        koskee CEGB:tä vastaan tehtyjä valituksia;
Riidanalaisen asetuksen (1) 1 artiklan 2 kohdalla otettiin
käyttöön lopullinen polkumyyntitulli Kiinan kansantasa-
vallasta, Intiasta, Korean tasavallasta, Malesiasta, Taiwa-        Ð julistamaan mitättömäksi komission 27.4.1998 teke-
nista ja Thaimaasta peräisin olevien ruostumattomasta                   män päätöksen olla ryhtymättä NALOO:n 15.6.1994
teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden ja niiden osien                 esittämän valituksen suhteen toimiin siltä osin kun se
tuonnissa. ºKundan Industries Ltd./Tata Export Ltd.,                    koskee British Coalia vastaan tehtyjä valituksia;
Mumbaiº -nimisen yrityksen viemien kyseisten tuotteiden
tuonnissa otettiin käyttöön 47,4 prosentin suuruinen               Ð velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäynti-
lopullinen tulli.                                                       kulut.
 ---pagebreak--- 25.7.98                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 234/37
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                  b) velvoittaa komission maksamaan seuraavat summat,
                                                                          jotka muodostuvat (i) komission kantajille maksetta-
                                                                          vista sakoista sekä (ii) noille summille lasketuista
Kantaja on yksityisten kaivosyritysten yhdistys. Kantaja
                                                                          koroista, joiden suuruus vastaa Banque Nationale de
vaatii EHTY:n perustamissopimuksen 33 artiklan nojalla
                                                                          Belgique'n virallista diskonttokorkoa lisättynä 1 pro-
nostamassaan kanteessa, että 27.4.1998 tehty komission
                                                                          sentilla tai ERYR:n korkoa lisättynä 1,5 prosentilla ja
päätös olla ryhtymättä toimiin kantajan sille tekemän vali-
                                                                          jotka on laskettu ruotsalaisille yhtiöille määrättyjen
tuksen johdosta julistetaan mitättömäksi siltä osin kun se
                                                                          sakkojen maksupäivän ja 31.3.1993 väliseltä ajalta
koskee Central Electricity Generating Boardia (CEGB) ja
                                                                          korvauksena komission lainvastaisesta kieltäytymisestä
British Coalia vastaan tehtyjä valituksia. 15.6.1994 päi-
                                                                          täyttää ns. selluloosatuomiosta johtuvat velvoitteensa:
vätty valitus koski British Coalin veloittamia kohtuuttomia
lupamaksuja sekä CEGB:n harjoittamaa syrjivää hinnoitte-
                                                                          Ð AssiDomän Kraft Products AB:lle: (i) 130 000 ecua
lua toimiluvan alaisella sektorilla hiilen hinnan suhteen.
                                                                               sekä (ii) 4 573 470,13 Belgian frangia (BEF) tai
                                                                               107 867,02 ecua
Kantaja katsoo, että EHTY:n perustamissopimuksen
63 artiklan 1 kohdassa, luettuna yhdessä EHTY:n 4 artik-                  Ð AB Iggesunds Brukille: (i) 30 000 ecua sekä (ii)
lan b kohdan kanssa, komissio velvoitetaan ottamaan kan-                       1 019 686,33 BEF tai 24 117,25 ecua
taa aikaisempiin rikkomisiin. EHTY:n perustamissopimuk-
sen 66 artiklan 7 kohdassa, luettuna yhdessä EHTY:n                       Ð Korsnäs AB:lle: (i) 30 000 ecua              sekä  (ii)
perustamissopimuksen 4 artiklan d kohdan kanssa, komis-                        1 055 459,43 BEF tai 24 893,32 ecua
sio velvoitetaan samaten ottamaan kantaa aikaisempien
rikkomisien osalta. Kohtuuttomien lupamaksujen veloitta-                  Ð MoDo Paper AB:lle: (i) 30 000 ecua sekä (ii)
minen British Coalin ja toimiluvan saaneiden toimijoiden                       1 055 459,43 BEF tai 24 893,32 ecua
välisten lupasopimusten nojalla kuuluu EHTY:n perusta-
missopimuksen 65 artiklan soveltamisalaan.                                Ð Södra Cell AB:lle: (i) 80 000 ecua sekä (ii)
                                                                               2 814 464,79 BEF tai 66 380,18 ecua
Lisäksi komissio on laiminlyönyt velvollisuutensa tutkia
valitus, näyttö ja aikaisemmat kannanottonsa huolellisesti                Ð Stora Kopparbergs Bergslags AB:lle: (i) 190 000
ja se on rikkonut EHTY:n perustamissopimuksen 63 artik-                        ecua sekä (ii) 6 684 318,72 BEF tai 157 652,15
lan 1 kohtaa, 66 artiklan 7 kohtaa ja 65 artiklaa.                             ecua
                                                                          Ð Svenska Cellulosa AB (SCA):lle: (i) 130 000 ecua
Komissio ei ollut oikeutettu antamaan päätöstä sillä perus-
                                                                               sekä (ii) 4 573 470,13 BEF tai 107 867,02 ecua,
teella, että kantaja ei ollut esittänyt riittävää näyttöä. Kan-
taja oli päinvastoin ilmoittanut valmiudestaan esittää lisää
näyttöä komission niin vaatiessa.                                    c) korvaukseksi menetyksistä, jotka aiheutuivat komis-
                                                                          sion anteeksiantamattomasta viivyttelystä täyttää
                                                                          31.3.1993 mennessä ns. selluloosatuomiosta johtuvat
                                                                          velvoitteensa, velvoittaa komission maksamaan kanta-
                                                                          jille 1.6.1993 ja yhteisöjen tuomioistuimen tässä asias-
                                                                          sa antaman tuomion väliseltä ajalta (i) hyvityskorkoa
                                                                          yhteisöjen tuomioistuimen oikeaksi ja sopivaksi kor-
AssiDomän Kraft Products AB:n ja kuuden muun ruotsa-                      vaukseksi menetyksestä katsoman määrän tai (ii) 8 pro-
laisen selluloosaa tuottavan yhtiön 5.6.1998 Euroopan                     sentin suuruista viivästyskorkoa edellä b-kohdassa
        yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                       mainituille summille,
                        (Asia T-90/98)
                         (98/C 234/70)                               d) velvoittaa komission maksamaan yhteisöjen tuomiois-
                                                                          tuimen tässä asiassa antaman tuomion ja maksun suo-
                                                                          rittamisen väliseltä ajalta kantajille 8 prosentin suu-
               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                            ruista korkoa yhteisöjen tuomioistuimen määräämille,
                                                                          edellä olevissa kohdissa b ja c tarkoitetuille korvauk-
AssiDomän Kraft Products AB ja kuusi muuta ruotsalaista                   sille,
selluloosaa tuottavaa yhtiötä ovat nostaneet 5.6.1998
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-               e) velvoittaa komission korvaamaan kantajien oikeuden-
tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.                  käyntikulut.
Kantajien edustajana on John Pheasant, prosessiosoite
Luxemburgissa asianajotoimisto Loesch & Wolter, 11 rue
Goethe.                                                              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                     Vuonna 1985 lukuisat selluloosan tuotantoa harjoittavat
Kantajat vaativat, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
                                                                     yritykset (mukaan lukien kantajat) olivat komission pää-
teen tuomioistuin
                                                                     töksen kohteena, jossa niiden todettiin rikkoneen EY:n
                                                                     perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan säännöksiä
a) kumoaa komission 26.3.1998 päivätyn                   kirjeen     (selluloosapäätös (1)). Päätöksen kohteena olleet yritykset
     SG(98)D/2434 sisältämän päätöksen,                              maksoivat määrätyt sakot.


title: Asia C-262/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Rüsselsheim (Saksa) on esittänyt 14.5.2013 — Ekkehard Aleweld v. Condor Flugdienst GmbH

text:
               27.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 215/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Rüsselsheim (Saksa) on esittänyt 14.5.2013 — Ekkehard Aleweld v. Condor Flugdienst GmbH
   (Asia C-262/13)
   2013/C 215/09
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Ekkehard Aleweld

      Vastaaja: Condor Flugdienst GmbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetuksen (1) 7 artiklan nojalla maksettaviin korvauksiin oikeus myös siinä tapauksessa, että varatun lennon lähtö on viivästynyt yli kolme tuntia ja matkustajan varaus on siirretty toisen lentoyhtiön lennolle siten, että myöhästyminen määräpaikkaan saavuttaessa on huomattavasti pienempi kuin alkuperäisellä lennolla mutta sekä alkuperäinen lento että korvaava lento saapuvat alkuperäiseen määräpaikkaan runsaasti yli kolme tuntia myöhässä?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: onko tässä yhteydessä ratkaisevaa, onko asetuksen 6 artiklan 1 kohdan [c alakohdan] iii alakohdassa saman asetuksen 8 artiklan 1 kohdan soveltamisen edellytykseksi säädetty viiden tunnin aika kulunut vai ei?

               3)

               Onko sillä merkitystä, onko matkustaja tehnyt varauksen siirron itse vai vastaajan avustuksella?

      (1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL L 46, s. 1).


title: Asia T-228/10: Kanne 21.5.2010 — Telefónica v. komissio

text:
               17.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/28

         Kanne 21.5.2010 — Telefónica v. komissio
   (Asia T-228/10)
   2010/C 195/44
   Oikeudenkäyntikieli: esapnaja

      Asianosaiset

      Kantaja: Telefónica SA (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat J. Ruiz Calzado, M. Núñez Müller ja J. Domínguez Pérez)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Riidanalaisen päätöksen 1 artiklan 1 kohta on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Päätös, josta nyt esillä oleva kanne on nostettu, on sama kuin josta on kyse asiassa T-219/10, Autogrill España v. komissio, asiassa T-221/10, Iberdrola v. komissio, asiassa T-225/10, Banco Bilbao Vizcaya v. komissio ja asiassa T-227/10, Banco Santander v. komissio.
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin näissä asioissa esitetyt.


title: Asia C-168/13 PPU: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 30.5.2013 (Conseil Constitutionnelin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Jeremy F v. Premier ministre (Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa — Puitepäätös 2002/584/YOS — 27 artiklan 4 kohta ja 28 artiklan 3 kohdan c alakohta — Eurooppalainen pidätysmääräys ja jäsenvaltioiden väliset luovuttamismenettelyt — Erityissääntö — Pyyntö luovuttamisen perusteena olleen eurooppalaisen pidätysmääräyksen laajentamisesta tai pyyntö edelleen luovuttamisesta toiseen jäsenvaltioon — Täytäntöönpanojäsenvaltion oikeusviranomaisen päätös, jolla suostumus annetaan — Muutoksenhaku, jolla on lykkäävä vaikutus — Hyväksyttävyys)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/38

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 30.5.2013 (Conseil Constitutionnelin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Jeremy F v. Premier ministre
   (Asia C-168/13 PPU) (1)

   (Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa - Puitepäätös 2002/584/YOS - 27 artiklan 4 kohta ja 28 artiklan 3 kohdan c alakohta - Eurooppalainen pidätysmääräys ja jäsenvaltioiden väliset luovuttamismenettelyt - Erityissääntö - Pyyntö luovuttamisen perusteena olleen eurooppalaisen pidätysmääräyksen laajentamisesta tai pyyntö edelleen luovuttamisesta toiseen jäsenvaltioon - Täytäntöönpanojäsenvaltion oikeusviranomaisen päätös, jolla suostumus annetaan - Muutoksenhaku, jolla on lykkäävä vaikutus - Hyväksyttävyys)
   2013/C 225/65
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil Constitutionnel

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Jeremy F

      Vastaaja: Premier ministre

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Conseil Constitutionnel — Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 tehdyn puitepäätöksen 2002/584/YOS (EUVL L 190, s. 1) 27 ja 28 artiklan tulkinta — Eurooppalaisen pidätysmääräyksen vaikutusten laajentaminen — Tilanne, jossa valtiossa, jota pyydetään luovuttamaan henkilö, on vireillä muutoksenhaku (valitus) täytäntöönpanosta vastaavan oikeusviranomaisen, tässä tapauksessa valitustuomioistuimen tutkintajaoston päätöksestä — 30 päivän määräaika

      Tuomiolauselma

   Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2002/584/YOS, sellaisena kuin se on muutettuna 26.2.2009 tehdyllä neuvoston puitepäätöksellä 2009/299/YOS, 27 artiklan 4 kohtaa ja 28 artiklan 3 kohdan c alakohtaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä sille, että jäsenvaltiot säätävät muutoksenhausta, jolla lykätään oikeusviranomaisen sellaisen päätöksen täytäntöönpanoa, jolla kyseinen viranomainen päättää 30 päivän kuluessa asiaa koskevan pyynnön vastaanottamisesta suostumuksestaan joko henkilön syytteeseenpanoon, tuomitsemiseen tai säilöön ottamiseen vapaudenmenetyksen käsittävän rangaistuksen tai turvaamistoimenpiteen täytäntöön panemiseksi ennen kyseisen henkilön eurooppalaisen pidätysmääräyksen nojalla luovuttamista tehdystä, muusta kuin hänen luovuttamisensa perusteena olleesta rikoksesta tai henkilön luovuttamiseen muuhun jäsenvaltioon kuin täytäntöönpanojäsenvaltioon ennen kyseistä luovuttamista tehtyyn rikokseen perustuvan eurooppalaisen pidätysmääräyksen nojalla, edellyttäen, että lopullinen päätös tehdään puitepäätöksen 17 artiklassa tarkoitetuissa määräajoissa.

      (1)  EUVL C 156, 1.6.2013.


title: Asia C-439/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van Beroep te Brussel (Belgia) on esittänyt 6.10.2008 — VZW Vlaamse federatie van verenigingen van Brood- en Bankerbakkers, IJsbereiders en Chocoladebewerkers VEBIC , muut osapuolet: Raad voor de Mededinging ja Minister van Economie

text:
               6.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 313/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van Beroep te Brussel (Belgia) on esittänyt 6.10.2008 — VZW Vlaamse federatie van verenigingen van Brood- en Bankerbakkers, IJsbereiders en Chocoladebewerkers ”VEBIC”, muut osapuolet: Raad voor de Mededinging ja Minister van Economie
   (Asia C-439/08)
   (2008/C 313/28)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Hof van Beroep te Brussel
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: VZW Vlaamse federatie van verenigingen van Brood- en Bankerbakkers, IJsbereiders en Chocoladebewerkers ”VEBIC”

      Muut osapuolet: Raad voor de Mededinging ja Minister van Economie
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko (perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettua neuvoston asetusta (EY) 1/2003 (1) ja erityisesti sen 2 artiklaa, 15 artiklan 3 kohtaa ja 35 artiklan 1 kohtaa) tulkittava siten, että kansalliset kilpailuviranomaiset saavat suoraan näiden säännösten nojalla mahdollisuuden esittää kirjallisia huomautuksia kanneperusteista, joita on esitetty niiden päätöstä koskevassa muutoksenhakumenettelyssä, ja vedota itse perusteisiin oikeudellisesti ja tosiasiallisesti, minkä seurauksena jäsenvaltio ei voi poistaa tällaista mahdollisuutta?

               2)

               Onko edellä mainittuja säännöksiä tulkittava siten, että kilpailusääntöjen soveltamiseksi tehokkaasti pyrittäessä yleisen edun suojaamiseen julkisilla täytäntöönpanoviranomaisilla, jotka on nimetty kilpailuviranomaisiksi, ei ole ainoastaan mahdollisuus vaan myös velvollisuus osallistua niiden tekemiä päätöksiä koskevaan muutoksenhakumenettelyyn ilmaisemalla oikeudellisesti ja tosiasiallisesti kantansa esitetyistä kanneperusteista?

               3)

               Jos ensimmäiseen ja toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko edellä mainittuja säännöksiä tulkittava siten, että jos ei ole olemassa kansallisia säännöksiä, jotka koskevat kilpailuviranomaisen osallistumista muutoksenhakuelimessä tapahtuvaan käsittelyyn, ja jos on nimetty useita viranomaisia, osallistuuko viranomainen, jolla on toimivalta tehdä asetuksen 5 artiklassa lueteltuja päätöksiä, päätöstään koskevaan muutoksenhakumenettelyyn?

               4)

               Onko edellä esitettyihin kysymyksiin vastattava toisin, jos kilpailuviranomainen toimii kansallisen lainsäädännön mukaan tuomioistuimena ja/tai jos lopullinen päätös on tehty tutkimusten jälkeen, joita on johtanut kyseiseen tuomioistuimeen kuuluva elin, jonka tehtävänä on laatia väitteitä ja päätösluonnos?

      (1)  EYVL L 1, s. 1.


title: Asia F-52/08: Kanne 4.6.2008 — Plasa v. komissio

text:
               19.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/35

         Kanne 4.6.2008 — Plasa v. komissio
   (Asia F-52/08)
   (2008/C 183/69)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Wolfgang Plasa (Alger, Algeria) (edustaja: asianajaja G. Vandersanden)

      Vastaaja: komissio
   Oikeusriidan kohde ja kuvaus
   Komission 8.5.2008 tekemän sen päätöksen kumoaminen, jolla kantaja on siirretty Brysselin toimipisteeseen 1.8.2008 lukien ja tällä päätöksellä aiheutetun aineellisen vahingon sekä henkisen kärsimyksen korvaaminen.
   Vaatimukset

               —

               Komission 8.5.2008 tekemä päätös, jolla kantaja on siirretty Brysselin toimipisteeseen 1.8.2008 lukien, on kumottava

               —

               Tällä päätöksellä aiheutettu aineellinen vahinko ja henkinen kärsimys on korvattava; ensin mainitun vahingon määräksi arvioidaan 150 000 euroa ja toiseksi mainitun määräksi yhden vuoden palkkaa vastaava määrä, eli 150 000 euroa; nämä arviot ovat väliaikaisia ja täydennettävissä

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Pretura Circondariale di Roman (Sezione distaccata di Tivoli) 19.2.1997 ja 5.2.1997 tekemillään päätöksillä esittämät ennakkoratkaisupyynnöt 1) Italia Testaa ja 2) Mario Modestia vastaan vireillä olevissa rikosasioissa (Yhdistetyt asiat C-128/97 ja C-137/97)

text:
14.6.97                  | FI 1                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 181 /3
Pretura Circondariale di Roman ( Sezione distaccata di                  tä vaikutuksia, jotka aiheutuvat pääoman hankinnasta
Tivoli) 19.2.1997 ja 5.2.1997 tekemillään päätöksillä                   kannettavan veron veroperusteen korottamisesta yli yhteen
esittämät ennakkoratkaisupyynnöt 1 ) Italia Testaa ja                   prosenttiin pääoman määrästä ?"
   2 ) Mario Modestia vastaan vireillä olevissa rikosasioissa
              ( Yhdistetyt asiat C-128/97 ja C-137/97)                  O EYVL N:o L 249 , 3.10.1969 , s . 25 .
                               ( 97/C 181 /04 )
Pretura Circondariale di Roma ( Sezione distaccata di Tivo
li ) on pyytänyt 19.2.1997 ja 5.2.1997 tekemillään päätök
sillä , jotka ovat saapuneet yhteisöjen tuomioistuimen kir             Tribunale di Genovan ( Sesta sezione civile) 21.3.1997 te
jaamoon 28.3.1997 ja 14.4.1997, Euroopan yhteisöjen                     kemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
tuomioistuimelta 1 ) Italia Testaa ( asia C-128/97) ja 2 ) Ma          kyseisessä tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa
rio Modestia ( asia C-l 37/97) vastaan vireillä olevissa ri                    Vincenzo Farina vastaan Credito Italiano SpA
kosasioissa ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin :                                           ( Asia C-138/97 )
                                                                                97/C 181 /06 )
1 ) Voidaanko kansallisessa lainsäädännössä, jossa anne
       taan SIAE:lle (') yksinoikeus tekijänoikeuksien hallin
       noimiseen, estää tai rajoittaa sellaisten äänitteiden            Tribunale di Genova ( Sesta sezione civile ) on pyytänyt
       tuontia tai vientiä, jotka on saatettu laillisesti markki       21.3.1997 tekemällään päätöksellä , joka on saapunut Eu
       noille toisessa valtiossa ?                                      roopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 14.4.1997,
                                                                        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta kyseisessä kansalli
                                                                        sessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Vincenzo
2 ) Voiko SIAE vaatia yhteismarkkinoilla, joille on omi
       naista tavaroiden vapaa liikkuvuus ja palvelujen vapaa           Farina vastaan Credito Italiano SpA, kotipaikka Genova ,
       tarjonta, korvausten maksamista tekijöiden nimissä               ennakkoratkaisua seuraaviin ennakkoratkaisukysymyksiin:
       aina ja kaikissa tapauksissa vedoten tähän oikeuteen
       liittyvään rikosoikeudelliseen suojaan esittäessään vaa          1 ) Ovatko ABI:n ( Associazione Bancaria Italiana, Italian
       timuksiaan ?                                                          pankkiyhdistys ) jäsenilleen antamat yhtenäiset pankki
                                                                             säännöt ( norme bancarie uniforme ), jotka liittyvät
 (') Italian taiteilijoiden ja kustantajien yhtiö .                          käyttötilin luottomahdollisuuden järjestämistä koske
                                                                             viin sopimuksiin ja joita ABI:hin kuuluvat pankit nou
                                                                             dattavat ja soveltavat yhdenmukaisesti ja sitovasti, yh
                                                                             teensopivia perustamissopimuksen 85 artiklan kanssa
                                                                             siltä osin kuin niissä asetetaan luottojärjestelyn edelly
                                                                             tykseksi sellaisen koron asettaminen, jota ei ole aikai
                                                                             semmin määritetty tai jota ei voida määrittää asiakas
 Commissione           Tributaria       Provinciale di   Livornon
                                                                             kohtaisesi, silloin kun nämä saattavat vaikuttaa jäsen
20.3.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat                       valtioiden väliseen kauppaan ja aiheuttavat tai
 kaisupyyntö tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä                   saattavat aiheuttaa kilpailun estymisen, rajoittumisen
 olevassa asiassa, joissa asianosaisina ovat C. A. R. ( Centro               tai vääristymisen yhteismarkkinoilla ?
 Acciai Rivestiti Sri ), kotipaikka Piombino, Italia, ja Dire
 zione Regionale delle Entrate per la Toscana ( Sezione di
                                   Livorno )                             2 ) Jos edellä 1 kohdassa mainittujen sääntöjen todetaan
                                                                             olevan ristiriidassa perustamissopimuksen kanssa, mitä
                             ( Asia C-133/97 )
                                                                             vaikutuksia tällä saattaa olla käyttötilin luottojärjeste
                                 97/C 181 /05 )                              lyä koskeviin sopimusehtoihin, joista ABI:hin kuuluvat
                                                                             pankit ovat sopineet " samansuuntaisesti " yksittäisten
                                                                             asiakkaiden kanssa, kun perustamissopimuksen
 Commissione Tributaria Provinciale di Livorno on pyytä                     86 artiklan tarkoituksen valossa voidaan katsoa, että
 nyt 20.3.1997 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut                     ABI:hin liittyneillä pankeilla on yhdessä määräävä
 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen 3.4.1997, Euroopan                      markkina-asema kansallisilla luottomarkkinoilla, jol
 yhteisöjen tuomioistuimelta tässä kansallisessa tuomiois                   loin sen, että nämä soveltavat nyt tarkasteltavina ole
 tuimessa vireillä olevassa asiassa, joissa asianosaisina ovat               via sääntöjä ( jotka koskevat velkojan korkojen asetta
 C. A. R. ( Centro Acciai Rivestiti Sri ), kotipaikka Piombi                mista ) asianmukaisesti, voidaan katsoa johtavan vää
 no, Italia, ja Direzione Regionale delle Entrate per la To                 rinkäytöksiin ?
 scana ( Sezione di Livorno ) ennakkoratkaisua seuraavaan
 kysymykseen :
                                                                         3 ) Ovatko ABI:n jäsenilleen antamat luottojärjestelyä
                                                                             koskevaan kaikenkattavaan vakuuteen liittyvät yhte
  " Kielletäänkö 17.7.1969 annetussa direktiivissä 69/335/                   näiset pankkisäännöt sen vuoksi, että ABI:hin kuuluvat
 ETY ('), sellaisena kuin se on muutettuna, soveltamasta                     pankit soveltavat niitä yhdenmukaisesti ja sitovasti ,
 pääomaa hankittaessa sellaista pääomanhankintaveroa,                        yhteensopivia perustamissopimuksen 85 artiklan kans
 joka ylittää yhden prosentin pääoman määrästä, ja myö                       sa tämän ennakkoratkaisupyynnön perusteluissa tar
 hemminkään perimästä sellaisia pääomanhankintaveroja,                        kasteltujen yksittäisten lausekkeiden osalta, silloin kun
 joiden taloudelliset vaikutukset käytännössä vastaavat nii                  nämä saattavat vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen