201806290251986362018/C 249/102432018CJC24920180716FI01FIINFO_JUDICIAL201804037821Asia C-243/18 P: Valitus, jonka Eurooppalainen yhteisyritys ITERiä ja fuusioenergian kehittämistä varten on tehnyt 3.4.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-561/16, Galocha v. Eurooppalainen yhteisyritys Fusion for Energy, 25.1.2018 antamasta tuomiosta
 ---documentbreak--- C2492018FI710120180403FI00107182Valitus, jonka Eurooppalainen yhteisyritys ITERiä ja fuusioenergian kehittämistä varten on tehnyt 3.4.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-561/16, Galocha v. Eurooppalainen yhteisyritys Fusion for Energy, 25.1.2018 antamasta tuomiosta
   (Asia C-243/18 P)2018/C 249/10Oikeudenkäyntikieli: espanja
      Asianosaiset

      Valittaja: Eurooppalainen yhteisyritys ITERiä ja fuusioenergian kehittämistä varten (asiamiehet: G. Poszler ja R. Hanak)

      Muu osapuoli: Yosu Galocha

      Vaatimukset

            —

            unionin yleisen tuomioistuimen 25.1.2018 asiassa T-561/16 antama tuomio, jolla kumotaan valintamenettelyn F4E/CA/ST/FGIV/2015/001 päätteeksi laaditut varallaololuettelot ja Fusion for Energyn päätökset ottaa palvelukseen valintamenettelyn läpäisseitä hakijoita, on kumottava

            —

            ensimmäisessä oikeusasteessa kantajana oleva asianosainen on velvoitettava vastaamaan ensimmäisessä oikeusasteessa käydystä menettelystä aiheutuneista ja tästä valituksesta aiheutuvista oikeudenkäyntikuluista, siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin antaa kumoamistuomion.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Suhteellisuusperiaatteen laiminlyönti ja sen seurauksena kohtuuttoman haitan aiheuttaminen kolmansille osapuolille, joiden kannalta edullinen päätös on todettu lainvastaiseksi.


201806290511986642018/C 249/442282018TC24920180716FI01FIINFO_JUDICIAL20180517353511Asia T-228/18 R: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.5.2018 – Transtec v. komissio (Välitoimet — Julkiset hankinnat — Puitesopimus palvelujen tarjoamisesta unionin ulkoista apua saaville kolmansille maille — Välitoimihakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)
 ---documentbreak--- C2492018FI3510120180517FI0044351351Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.5.2018 – Transtec v. komissio
   (Asia T-228/18 R)
   ”(Välitoimet — Julkiset hankinnat — Puitesopimus palvelujen tarjoamisesta unionin ulkoista apua saaville kolmansille maille — Välitoimihakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)”2018/C 249/44Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Asianosaiset

      Kantaja: Transtec (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat L. Levi ja N. Flandin)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Aresu ja J. Estrada de Solà)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 278 ja 279 artiklaan perustuva hakemus, jossa toisaalta pyydetään lykkäämään komission 26.3.2018 tekemän sellaisen päätöksen täytäntöönpanoa, jolla se hylkäsi kantajan tarjouksen ja valitsi ”vuoden 2018 ulkoisen avun toteuttamista varten tehdyn puitesopimuksen (FWC SIEA 2018) 2017/S 128-260026”, jonka viitenumero on EuropeAid/138778/DH/SER/Multi, hankinnan osan nro 3 sopimuspuoleksi kymmenen tarjoajaa, ja jossa toisaalta vaaditaan määräämään, että komission on väliaikaisesti sisällytettävä kantaja valittujen tarjoajien joukkoon.

      Määräysosa

            1)

            Välitoimihakemus hylätään.

            2)

            Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


201806290611986322018/C 249/363022017TC24920180716FI01FIINFO_JUDICIAL20180529293021Asia T-302/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.5.2018 – Sata v. EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (6000) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-sanamerkki 6000 — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta) — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) — Yhdenvertainen kohtelu — Hyvän hallinnon periaate — Perusteluvelvollisuus)
 ---documentbreak--- C2492018FI2910120180529FI0036291302Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.5.2018 – Sata v. EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (6000)
   (Asia T-302/17) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-sanamerkki 6000 — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta) — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) — Yhdenvertainen kohtelu — Hyvän hallinnon periaate — Perusteluvelvollisuus)”2018/C 249/36Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Asianosaiset

      Kantaja: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Saksa) (edustaja: asianajaja M.-C. Simon)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamies: D. Hanf)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, Kiina) (edustajat: asianajajat S. Fröhlich ja M. Hartmann)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 8.3.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 656/2016-4), joka koskee osapuolten Zhejiang Rongpeng Air Tools ja Sata välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Sata GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 231, 17.7.2017.


201806290071986412018/C 249/112452018CJC24920180716FI01FIINFO_JUDICIAL201804098811Asia C-245/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale ordinario di Udine (Italia) on esittänyt 9.4.2018 – Fallimento Tecnoservice Int. Srl v. Poste Italiane SpA
 ---documentbreak--- C2492018FI810120180409FI00118181Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale ordinario di Udine (Italia) on esittänyt 9.4.2018 – Fallimento Tecnoservice Int. Srl v. Poste Italiane SpA
   (Asia C-245/18)2018/C 249/11Oikeudenkäyntikieli: italia
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale ordinario di Udine

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Fallimento Tecnoservice Int. Srl

      Vastaaja: Poste Italiane SpA

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko direktiivin 2007/64/EY, (
         1
      ) sellaisena kuin se oli voimassa 3.8.2015, 74 ja 75 artiklaa tulkittava maksupalveluntarjoajan velvoitteiden ja vastuun rajojen osalta, sellaisina kuin ne on saatettu osaksi Italian lainsäädäntöä asetuksen nro [11/2010] 24 ja 25 §:llä, siten, että niitä sovelletaan ainoastaan tällaisen palvelutoimeksiannon antajan maksupalveluntarjoajaan, vai siten, että niitä sovelletaan myös maksunsaajan maksupalveluntarjoajaan?
   (
         1
      )	Maksupalveluista sisämarkkinoilla, direktiivien 97/7/EY, 2002/65/EY, 2005/60/EY ja 2006/48/EY muuttamisesta ja direktiivin 97/5/EY kumoamisesta 13.11.2007 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/64/EY (EUVL 2007, L 319, s. 1).


201806290751986712018/C 249/462842018TC24920180716FI01FIINFO_JUDICIAL20180503363721Asia T-284/18: Kanne 3.5.2018 – Arbuzov v. neuvosto
 ---documentbreak--- C2492018FI3610120180503FI0046361372Kanne 3.5.2018 – Arbuzov v. neuvosto
   (Asia T-284/18)2018/C 249/46Oikeudenkäyntikieli: tšekki
      Asianosaiset

      Kantaja: Sergej Arbuzov (Kiova, Ukraina) (edustaja: asianajaja M. Mleziva)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            kumoamaan Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2014/119/YUTP muuttamisesta 5.3.2018 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2018/333 Sergej Arbuzovia koskevilta osin

            —

            toteamaan, että Euroopan unionin neuvoston on vastattava omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvattava Sergej Arbuzoville aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen.

            1)

            Ensimmäinen kanneperuste perustuu hyvää hallintoa koskevan oikeuden loukkaamiseen.
            Kantaja väittää kanteensa tueksi muun muassa, että Euroopan unionin neuvosto ei toiminut huolellisesti antaessaan 5.3.2018 päätöksen (YUTP) 2018/333, koska se ei ennen riidanalaisen päätöksen antamista tarkastellut kantajan argumentteja ja näyttöä, jonka hän oli esittänyt näkemyksensä tueksi, ja se nojautui kyseisessä päätöksessä ensisijaisesti Ukrainan yleisen syyttäjän viraston laatimaan lyhyeen yhteenvetoon eikä pyytänyt mitään lisätietoja tutkimusten kulusta Ukrainassa.

            2)

            Toinen kanneperuste perustuu kantajan omaisuudensuojan loukkaamiseen.
            Kantaja väittää tässä yhteydessä, että hänen osaltaan toteutetut rajoitetut toimenpiteet ovat suhteettomia, koska niillä ylitetään se, mikä on tarpeen, ja ne merkitsevät niiden kansainvälisen oikeuden mukaisten takeiden loukkaamista, jotka koskevat kantajan omaisuudensuojaa.


201806290131986472018/C 249/122532018CJC24920180716FI01FIINFO_JUDICIAL201804128922Asia C-253/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 12.4.2018 – Stadt Euskirchen v. Rhenus Veniro GmbH & Co. KG
 ---documentbreak--- C2492018FI820120180412FI00128292Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 12.4.2018 – Stadt Euskirchen v. Rhenus Veniro GmbH & Co. KG
   (Asia C-253/18)2018/C 249/12Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Stadt Euskirchen

      Vastaaja: Rhenus Veniro GmbH & Co. KG

      Muu osapuoli: SVE Stadtverkehr Euskirchen GmbH, RVK Regionalverkehr Köln GmbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Suljetaanko asetuksen (EY) N:o 1370/2007 (
         1
      ) 5 artiklan 2 kohdan toisen virkkeen e alakohdassa, jonka mukaan sisäinen liikenteenharjoittaja on velvollinen hoitamaan itse suurimman osan julkisista henkilöliikennepalveluista, pois se, että sisäinen liikenteenharjoittaja antaa tämän suurimman osan näistä palveluista sellaisen yhtiön hoidettaviksi, jonka yhtiöosuuksista se omistaa 2,5 prosenttia ja jonka muut yhtiöosuudet ovat välillisesti tai suoraan muiden toimivaltaisten viranomaisten omistuksessa?
   (
         1
      )	Rautateiden ja maanteiden julkisista henkilöliikennepalveluista sekä neuvoston asetusten (ETY) N:o 1191/69 ja (ETY) N:o 1107/70 kumoamisesta 23.10.2007 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1370/2007 (EUVL 2007,. L 315, s. 1).


201806290641986392018/C 249/472852018TC24920180716FI01FIINFO_JUDICIAL20180504373821Asia T-285/18: Kanne 4.5.2018 – Pšonka v. neuvosto
 ---documentbreak--- C2492018FI3710120180504FI0047371382Kanne 4.5.2018 – Pšonka v. neuvosto
   (Asia T-285/18)2018/C 249/47Oikeudenkäyntikieli: tšekki
      Asianosaiset

      Kantaja: Viktor Pavlovič Pšonka (Kiova, Ukraina) (edustaja: asianajaja M. Mleziva)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            kumoamaan Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2014/119/YUTP muuttamisesta 5.3.2018 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2018/333 ja 5.3.2018 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen siltä osin kuin kyseinen päätös ja kyseinen asetus koskevat kantajaa

            —

            toteamaan, että Euroopan unionin neuvoston on vastattava omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvattava kantajalle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kolmeen kanneperusteeseen.

            1)

            Ensimmäinen kanneperuste perustuu hyvää hallintoa koskevan oikeuden loukkaamiseen.
            Kantaja väittää kanteensa tueksi muun muassa, että Euroopan unionin neuvosto ei toiminut huolellisesti antaessaan 5.3.2018 päätöksen (YUTP) 2018/333, koska se ei ennen riidanalaisen päätöksen antamista tarkastellut kantajan argumentteja ja näyttöä, jonka hän oli esittänyt näkemyksensä tueksi, ja se nojautui kyseisessä päätöksessä ensisijaisesti Ukrainan yleisen syyttäjän viraston laatimaan lyhyeen yhteenvetoon eikä pyytänyt mitään lisätietoja tutkimusten kulusta Ukrainassa.

            2)

            Toinen kanneperuste perustuu kantajan omaisuudensuojan loukkaamiseen.
            Kantaja väittää tässä yhteydessä, että hänen osaltaan toteutetut rajoitetut toimenpiteet ovat suhteettomia, koska niillä ylitetään se, mikä on tarpeen, ja ne merkitsevät niiden kansainvälisen oikeuden mukaisten takeiden loukkaamista, jotka koskevat kantajan omaisuudensuojaa.

            3)

            Kolmas kanneperuste perustuu kantajan perusoikeuksien, sellaisina kuin ne on vahvistettu ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyssä yleissopimuksessa, loukkaamiseen.
            Kantaja väittää tässä yhteydessä, että rajoittavia toimenpiteitä toteutettaessa on loukattu hänen oikeuksiaan oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin ja syyttömyysolettamaan sekä hänen oikeuttaan yksityisomaisuuden suojaan.


201806290051986602018/C 249/213112018CJC24920180716FI01FIINFO_JUDICIAL20180509151731Asia C-311/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court (Irlanti) on esittänyt 9.5.2018 – Data Protection Commissioner v. Facebook Ireland Limited ja Maximillian Schrems
 ---documentbreak--- C2492018FI1510120180509FI0021151173Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court (Irlanti) on esittänyt 9.5.2018 – Data Protection Commissioner v. Facebook Ireland Limited ja Maximillian Schrems
   (Asia C-311/18)2018/C 249/21Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Data Protection Commissioner

      Vastaaja: Facebook Ireland Limited ja Maximillian Schrems

      Ennakkoratkaisukysymykset

            1)

            Olosuhteissa, joissa yksityinen yritys siirtää henkilötietoja Euroopan unionin (EU) jäsenvaltiosta yksityiselle yritykselle kolmanteen maahan kaupallisessa tarkoituksessa päätöksen 2010/87/EU (
                  1
               ) nojalla, sellaisena kuin se on muutettuna komission päätöksellä 2016/2297 (
                  2
               ) (jäljempänä mallisopimuslausekkeita koskeva päätös), ja näitä tietoja voivat edelleen käsitellä kolmannessa maassa sen viranomaiset kansallista turvallisuutta varten mutta myös lainvalvontaa ja kolmannen maan ulkosuhteiden hoitamista varten, sovelletaanko unionin oikeutta (mukaan lukien Euroopan unionin peruskirja (jäljempänä perusoikeuskirja)) tietojensiirtoon huolimatta SEU 4 artiklan 2 kohdan kansallista turvallisuutta koskevista määräyksistä ja direktiivin 95/46/EY (
                  3
               ) (jäljempänä direktiivi) 3 artiklan 2 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan yleistä turvallisuutta, puolustusta ja valtion turvallisuutta koskevista säännöksistä?

            2)

                        (1)

                        Määritettäessä, onko kyseessä henkilön oikeuksien loukkaus, kun tietoja siirretään mallisopimuslausekkeita koskevan päätöksen nojalla unionista kolmanteen maahan, jossa niitä voidaan edelleen käsitellä kansallista turvallisuutta varten, onko vertailuperusteena direktiivin mukaisesti

                                 (a)

                                 perusoikeuskirja, SEU, SEUT, direktiivi, Euroopan ihmisoikeussopimus (tai jokin muu unionin oikeussääntö) vai

                                 (b)

                                 yhden tai useamman jäsenvaltion lainsäädäntö?

                        (2)

                        Jos vertailuperuste on (b), onko kansalliseen turvallisuuteen liittyvät käytännöt yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa myös sisällytettävä vertailuperusteeseen?

            3)

            Arvioitaessa, takaako kolmas maa sinne lähetetyille henkilötiedoille unionin lainsäädännössä edellytetyn suojan tason direktiivin 26 artiklan mukaisesti, onko suojan tasoa kolmannessa maassa arvioitava käyttäen perusteena

                     (a)

                     kolmannessa maassa sovellettavia sääntöjä, jotka seuraavat sen omasta lainsäädännöstä tai kansainvälisistä sitoumuksista, ja näiden sääntöjen noudattamisen varmistamiseksi laadittua käytäntöä, mukaan lukien ammatilliset säännöt ja turvatoimenpiteet, joita noudatetaan kolmannessa maassa
                     vai

                     (b)

                     edellä a kohdassa mainittuja sääntöjä yhdessä sellaisten hallinnollisten käytäntöjen, sääntelykäytäntöjen ja valvontakäytäntöjen, toimintaperiaatteisiin liittyvien suojakeinojen, menettelyiden, protokollien, seurantajärjestelmien ja tuomioistuimen ulkopuolisten oikeussuojakeinojen kanssa, jotka kolmannessa maassa ovat käytössä?

            4)

            Kun otetaan huomioon High Courtin Yhdysvaltojen lainsäädännöstä tekemät tosiseikkoja koskevat toteamukset (High Courtin tuomio 3.10.2017, 152–263 kohta; http://www.courts.ie/Judgments.nsf/768d83be24938e1180256ef30048ca51/8131a5dde8baf9ff802581b70035c4ff?OpenDocument), loukkaako henkilötietojen siirto unionista Yhdysvaltoihin mallisopimuslausekkeita koskevan päätöksen nojalla perusoikeuskirjan 7 ja/tai 8 artiklassa tarkoitettuja yksilöiden oikeuksia?

            5)

            Kun otetaan huomioon High Courtin Yhdysvalojen lainsäädännöstä tekemät tosiseikkoja koskevat toteamukset siirrettäessä henkilötietoja unionista Yhdysvaltoihin mallisopimuslausekkeita koskevan päätöksen nojalla,

                     (a)

                     kunnioittaako Yhdysvaltojen tarjoama suojan taso yksilölle perusoikeuskirjan 47 artiklassa taatun oikeussuojakeinoa koskevan oikeuden keskeistä sisältöä siinä tapauksessa, että yksilön tietosuojaoikeuksia loukataan?
                     Jos edellä (a) kohtaan vastataan myöntävästi,

                     (b)

                     ovatko rajoitukset, joita Yhdysvaltain lainsäädännössä asetetaan yksilön oikeussuojakeinoa koskevalle oikeudelle Yhdysvaltain kansallisen turvallisuuden yhteydessä suhteellisuusperiaatteen mukaisia perusoikeuskirjan 52 artiklassa tarkoitetulla tavalla ja sellaisia, että ne eivät mene yli sen, mikä on tarpeen demokraattisessa yhteiskunnassa kansallisen turvallisuuden perusteella?

            6)

                        (1)

                        Minkä tasoista suojaa edellytetään annettavan henkilötiedoille, jotka on siirretty kolmanteen maahan mallisopimuslausekkeiden mukaisesti, jotka on annettu 26 artiklan 4 kohdan nojalla annetun komission päätöksen mukaisesti, direktiivin säännösten valossa ja erityisesti 25 ja 26 artiklan valossa, kun ne luetaan perusoikeuskirjan valossa?

                        (2)

                        Mitä seikkoja on otettava huomioon arvioitaessa, täyttääkö mallisopimuslausekkeita koskevan päätöksen nojalla kolmanteen maahan siirretyille tiedoille annettu suojan taso direktiivissä ja perusoikeuskirjassa asetetut vaatimukset?

            7)

            Onko se, että mallisopimuslausekkeita sovelletaan tietojen viejän ja tietojen tuojan välillä ja ne eivät sido kansallisia viranomaisia kolmannessa maassa, joka voi pyytää tietojen tuojaa asettamaan turvallisuuspalvelujensa saataville edelleen käsittelyä varten mallisopimuslausekkeita koskevan päätöksen lausekkeiden mukaisesti siirretyt henkilötiedot, esteenä sille, että lausekkeet voisivat tarjota direktiivin 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut riittävät takeet?

            8)

            Jos kolmannen maan tietojen tuojaan sovelletaan tarkkailulainsäädäntöä, joka tietosuojaviranomaisen näkökulmasta on ristiriidassa mallisopimuslausekkeita koskevan päätöksen liitteessä olevien lausekkeiden ja direktiivin 25 ja 26 artiklan ja/tai perusoikeuskirjan kanssa, onko tietosuojaviranomaisen käytettävä direktiivin 28 artiklan 3 kohdan mukaisia lainvalvontavaltuuksiaan keskeyttääkseen tietojensiirrot, vai onko näiden valtuuksien käyttö rajattu vain poikkeuksellisiin tapauksiin direktiivin johdanto-osan 11 perustelukappaleen valossa, vai voiko tietosuojaviranomainen käyttää harkintavaltaansa ja olla keskeyttämättä tietojensiirtoa?

            9)

                        (1)

                        Onko päätös (EU) 2016/1250 (
                              4
                           ) (Privacy Shield -päätös) direktiivin 25 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu yleisesti sovellettava toteamus, joka sitoo jäsenvaltioiden tietosuojaviranomaisia ja tuomioistuimia ja jonka mukaan Yhdysvallat varmistaa direktiivin 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun riittävän suojan tason kansallisessa lainsäädännössään tai kansainvälisissä sitoumuksissaan?

                        (2)

                        Jos näin ei ole, mitä merkitystä Privacy Shield -päätöksellä on arvioitaessa niiden takeiden riittävyyttä, jotka mallisopimuslauseketta koskevan päätöksen mukaisesti annetaan Yhdysvaltoihin siirretyille tiedoille?

            10)

            Kun otetaan huomioon High Courtin tekemät toteamukset Yhdysvaltain lainsäädännöstä, varmistaako Privacy Shield -päätöksen liitteeseen III kuuluvaan liitteeseen A sisältyvä Privacy Shields -oikeusasiamiesjärjestelmä, kun sitä tarkastellaan yhdessä Yhdysvaltain olemassa olevan järjestelmän kanssa, että Yhdysvallat tarjoaa rekisteröidyille, joiden henkilötietoja on siirretty Yhdysvaltoihin mallisopimuslauseketta koskevan päätöksen perusteella, oikeussuojakeinon, joka on yhteensopiva perusoikeuskirjan 47 artiklan kanssa?

            11)

            Loukataanko mallisopimuspäätöksellä perusoikeuskirjan 7, 8 ja/tai 47 artiklaa?

      (
         1
      )	Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY mukaisista mallisopimuslausekkeista henkilötietojen siirtoa varten kolmansiin maihin sijoittautuneille henkilötietojen käsittelijöille 5.2.2010 annettu komission päätös (EUVL 2010, L 39, s. 5).
   (
         2
      )	Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY mukaisista, henkilötietojen siirtoa kolmansiin maihin ja tällaisten tietojen siirtoa kyseisiin maihin sijoittautuneille henkilötietojen käsittelijöille koskevista mallisopimuslausekkeista annettujen päätösten 2001/497/EY ja 2010/87/EU muuttamisesta 16.12.2016 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2016/2297 (EUVL 2016, L 344, s. 100).
   (
         3
      )	Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24.10.1995 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/46/EY (EYVL 1995, L 281, s. 31).
   (
         4
      )	Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY nojalla EU:n ja Yhdysvaltojen välisen Privacy Shield -järjestelyn tarjoaman tietosuojan tason riittävyydestä 12.7.2016 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2016/1250 (EUVL 2016, L 207, s. 1).


201806290601986312018/C 249/482892018TC24920180716FI01FIINFO_JUDICIAL20180504383921Asia T-289/18: Kanne 4.5.2018 – Pšonka v. neuvosto
 ---documentbreak--- C2492018FI3810120180504FI0048381392Kanne 4.5.2018 – Pšonka v. neuvosto
   (Asia T-289/18)2018/C 249/48Oikeudenkäyntikieli: tšekki
      Asianosaiset

      Kantaja: Artem Viktorovič Pšonka (Kramatorsk, Ukraina) (edustaja: asianajaja M. Mleziva)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            kumoamaan Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2014/119/YUTP muuttamisesta 5.3.2018 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2018/333 ja 5.3.2018 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen siltä osin kuin kyseinen päätös ja kyseinen asetus koskevat kantajaa

            —

            toteamaan, että Euroopan unionin neuvoston on vastattava omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvattava kantajalle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kolmeen kanneperusteeseen.

            1)

            Ensimmäinen kanneperuste perustuu hyvää hallintoa koskevan oikeuden loukkaamiseen.
            Kantaja väittää kanteensa tueksi muun muassa, että Euroopan unionin neuvosto ei toiminut huolellisesti antaessaan 5.3.2018 päätöksen (YUTP) 2018/333, koska se ei ennen riidanalaisen päätöksen antamista tarkastellut kantajan argumentteja ja näyttöä, jonka hän oli esittänyt näkemyksensä tueksi, ja se nojautui kyseisessä päätöksessä ensisijaisesti Ukrainan yleisen syyttäjän viraston laatimaan lyhyeen yhteenvetoon eikä pyytänyt mitään lisätietoja tutkimusten kulusta Ukrainassa.

            2)

            Toinen kanneperuste perustuu kantajan omaisuudensuojan loukkaamiseen.
            Kantaja väittää tässä yhteydessä, että hänen osaltaan toteutetut rajoitetut toimenpiteet ovat suhteettomia, koska niillä ylitetään se, mikä on tarpeen, ja ne merkitsevät niiden kansainvälisen oikeuden mukaisten takeiden loukkaamista, jotka koskevat kantajan omaisuudensuojaa.

            3)

            Kolmas kanneperuste perustuu kantajan perusoikeuksien, sellaisina kuin ne on vahvistettu ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyssä yleissopimuksessa, loukkaamiseen.
            Kantaja väittää tässä yhteydessä, että rajoittavia toimenpiteitä toteutettaessa on loukattu hänen oikeuksiaan oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin ja syyttömyysolettamaan sekä hänen oikeuttaan yksityisomaisuuden suojaan.


201807060281993572018/C 259/152512017CJC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180531111222Asia C-251/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 31.5.2018 – Euroopan komissio v. Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhdyskuntajätevesien keräily ja käsittely — Direktiivi 91/271/ETY — 3, 4 ja 10 artikla — Unionin tuomioistuimen tuomio, jossa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen todetaan — Täytäntöönpanon laiminlyönti — SEUT 260 artiklan 2 kohta — Rahamääräiset seuraamukset — Uhkasakko ja kiinteämääräinen hyvitys)
 ---documentbreak--- C2592018FI1120120180531FI0015112122Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 31.5.2018 – Euroopan komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-251/17) (
         1
      )
   ”(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhdyskuntajätevesien keräily ja käsittely — Direktiivi 91/271/ETY — 3, 4 ja 10 artikla — Unionin tuomioistuimen tuomio, jossa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen todetaan — Täytäntöönpanon laiminlyönti — SEUT 260 artiklan 2 kohta — Rahamääräiset seuraamukset — Uhkasakko ja kiinteämääräinen hyvitys)”2018/C 259/15Oikeudenkäyntikieli: italia
      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Manhaeve ja L. Cimaglia)

      Vastaaja: Italian tasavalta (asiamies: G. Palmieri, avustajinaan avvocato dello Stato M. Russo avvocato dello Stato F. De Luca)

      Tuomiolauselma

            1)

            Italian tasavalta ei ole noudattanut SEUT 260 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut kaikkia 19.7.2012 annetun tuomion komissio v. Italia (C-565/10, ei julkaistu, EU:C:2012:476), täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä.

            2)

            Siltä varalta, että 1 kohdassa todettu jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen jatkuu vielä tämän tuomion julistamispäivänä, Italian tasavalta velvoitetaan maksamaan Euroopan komissiolle 30112500 euron suuruinen uhkasakko kultakin puolivuotiskaudelta, jonka 19.7.2012 annetun tuomion komissio v. Italia (C-565/10, ei julkaistu, EU:C:2012:476) noudattamisen edellyttämien toimenpiteiden täytäntöönpano viivästyy, nyt annettavan tuomion julistamispäivästä siihen asti, kunnes 19.7.2012 annettu tuomio komissio v. Italia (C-565/10, ei julkaistu, EU:C:2012:476) on pantu kaikilta osin täytäntöön, ja sen tosiasiallinen määrä on laskettava kunkin kuuden kuukauden ajanjakson päättyessä siten, että tällaisia ajanjaksoja koskevasta kokonaismäärästä vähennetään prosenttiosuus, joka vastaa niiden taajamien, joissa yhdyskuntajätevesien keräys- ja käsittelyjärjestelmät on saatettu 19.7.2012 annetun tuomion komissio v. Italia (C-565/10, ei julkaistu, EU:C:2012:476) mukaisiksi kyseisen ajanjakson päättymiseen mennessä, asukasvastinelukujen määrän suhdetta niiden taajamien, joissa tällaisia järjestelmiä ei ole tämän tuomion julistamispäivänä, asukasvastinelukujen määrään.

            3)

            Italian tasavalta velvoitetaan maksamaan Euroopan komissiolle kiinteämääräisenä hyvityksenä 25 miljoonaa euroa.

            4)

            Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 221, 10.7.2017.


201807060201993652018/C 259/292712018CJC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180419202121Asia C-271/18 P: Valitus, jonka Slovakian tasavalta on tehnyt 19.4.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-216/15, Dôvera zdravotná poisťovňa v. komissio, 5.2.2018 antamasta tuomiosta
 ---documentbreak--- C2592018FI2010120180419FI0029201212Valitus, jonka Slovakian tasavalta on tehnyt 19.4.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-216/15, Dôvera zdravotná poisťovňa v. komissio, 5.2.2018 antamasta tuomiosta
   (Asia C-271/18 P)2018/C 259/29Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Valittaja: Slovakian tasavalta (asiamies: B. Ricziová)

      Muut osapuolet: Dôvera zdravotná poisťovňa, a.s., Union zdravotná poisťovňa, a.s., Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

            —

            kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-216/15, Dôvera zdravotná poisťovňa a.s. v. Euroopan komissio, 5.2.2018 antaman tuomion, jolla unionin yleinen tuomioistuin hyväksyi Dôvera zdravotná poisťovňa a s:n kanteen

            —

            hylkää Dôvera zdravotná poisťovňa a s:n kanteen perusteettomana

            —

            velvoittaa Dôvera zdravotná poisťovňa a.s:n ja Union zdravotná poisťovňa a.s:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Sen varalta, että unionin tuomioistuin katsoisi, ettei sillä ole käytettävissään riittäviä tietoja asian ratkaisemiseksi lopullisesti, Slovakian tasavalta vaatii toissijaisesti, että unionin tuomioistuin

            —

            kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 5.2.2018 asiassa T-216/15, Dôvera zdravotná poisťovňa a.s. v. Euroopan komissio, antaman tuomion, jolla unionin yleinen tuomioistuin hyväksyi Dôvera zdravotná poisťovňa a s:n kanteen

            —

            palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen

            —

            määrää, että oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Slovakian tasavalta vetoaa valituksensa tueksi neljään valitusperusteeseen unionin yleisen tuomioistuimen valituksenalaisen tuomion kumoamiseksi.

            1.

            Ensimmäisessä valitusperusteessa Slovakian tasavalta katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin on valituksenalaisessa tuomiossa ylittänyt toimivaltansa Euroopan komission päätöksiin valtiontukia koskevissa asioissa kohdistuvassa tuomioistuinvalvonnassa. Asiaa koskeva unionin tuomioistuimen vakiintunut oikeuskäytäntö on selvä, ja Slovakian tasavallan mukaan sitä ei ole noudatettu nyt käsiteltävässä asiassa. Slovakian tasavalta katsoo, että valituksenalaisessa tuomiossa unionin yleinen tuomioistuin ei ole kunnioittanut Euroopan komission laajaa harkintavaltaa monitahoisten taloudellisten seikkojen arvioinnissa eikä osoittanut Euroopan komission tehneen ilmeistä arviointivirhettä, vaan se on pelkästään korvannut Euroopan komission tekemän arvioinnin omalla täsmälleen päinvastaisella arvioinnillaan ja siten ylittänyt valvontavaltansa.

            2.

            Toisessa valitusperusteessa Slovakian tasavalta katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin on valituksenalaisessa tuomiossa ottanut sille esitetyn selvitysaineiston huomioon kahdessa suhteessa vääristyneellä tavalla, koska se on tehnyt tosiseikoista jo perusteiltaan virheellisiä arviointeja, joiden virheellisyys selvästi ilmenee oikeudenkäyntiaineistoon sisältyvistä asiakirjoista. Arvostelun kohteena oleva selvitysaineiston ottaminen huomioon vääristyneellä tavalla liittyy sekä etua että kilpailua koskeviin seikkoihin Slovakian pakollisessa sairausvakuutusjärjestelmässä.

            3.

            Kolmannessa valitusperusteessa Slovakian tasavalta katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen Slovakian pakollisen sairausvakuutusjärjestelmän luokittelussa ja siten rikkonut SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja loukannut oikeusvarmuuden periaatetta. Valituksenalainen tuomio on ristiriidassa sosiaaliturvajärjestelmiä koskevan unionin tuomioistuimen aikaisemman oikeuskäytännön kanssa. Unionin yleinen tuomioistuin (i) on ratkaissut asian päinvastaisella tavalla kuin unionin tuomioistuimen samanlaisissa asioissa aikaisemmin noudattamassa oikeuskäytännössä, (ii) on ratkaissut asian samalla tavalla kuin unionin tuomioistuimen aikaisemmassa oikeuskäytännössä on ratkaistu toisenlaisia tilanteita koskeneita asioita, (iii) ei ole noudattanut unionin tuomioistuimen aikaisemmassa oikeuskäytännössä noudatettua periaatteellista lähestymistapaa, jonka mukaan tietyn sosiaaliturvajärjestelmän luokittelu perustuu sen hallitseviin ominaisuuksiin.

            4.

            Lopuksi Slovakian tasavalta katsoo neljännessä valitusperusteessa, että valituksenalaisen tuomion perusteluissa on useita puutteellisuuksia, jotka antavat aiheen valituksenalaisen tuomion kumoamiseen unionin tuomioistuimessa. Erityisesti (i) unionin yleinen tuomioistuin on jättänyt kokonaan selittämättä tiettyjä arviointejaan ja lähestymistapojaan (jotka lisäksi ovat merkitykseltään ensiarvoisia), (ii) valituksenalaisen tuomion perustelut ovat monissa suhteissa epäjohdonmukaiset ja unionin yleisen tuomioistuimen toteamuksissa on keskinäisiä ristiriitoja, (iii) eikä unionin yleinen tuomioistuin ottanut valituksenalaisessa tuomiossa huomioon komission ja Slovakian tasavallan esittämiä asian kannalta merkityksellisiä perusteluja. Unionin yleinen tuomioistuin on siten laiminlyönyt Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 36 artiklan, luettuna yhdessä sen 53 artiklan ensimmäisen kohdan kanssa, mukaisen perusteluvelvollisuuden.


201807060601994532018/C 259/573042018TC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180508424321Asia T-304/18: Kanne 8.5.2018 – MLPS v. komissio
 ---documentbreak--- C2592018FI4210120180508FI0057421432Kanne 8.5.2018 – MLPS v. komissio
   (Asia T-304/18)2018/C 259/57Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Asianosaiset

      Kantaja: Mouvement pour la liberté de la protection sociale (MLPS) (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja M. Gibaud)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            toteamaan Euroopan komission laiminlyönnin, koska se on lainvastaisesti jättänyt käsittelemättä Mouvement pour la liberté de la protection socialen (MLPS) 21.12.2017 tekemän kantelun

            —

            kumoamaan 7.3.2018 tehdyn Euroopan komission päätöksen, jolla kieltäydytään jatkamasta Mouvement pour la liberté de la protection socialen (MLPS) 21.12.2017 tekemän kantelun käsittelyä

            —

            lausumaan oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat vetoavat kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen.

            1)

            Ensimmäinen kanneperuste perustuu riidanalaisessa päätöksessä tehtyyn virheelliseen arviointiin, jonka mukaan Ranskan sosiaaliturvajärjestelmät voidaan luokitella ”lailliseksi sosiaaliturvajärjestelmäksi”, vaikka ne eivät kantajan mukaan ole koko väestölle tarkoitettuja järjestelmiä, ei edes koko aktiiviväestölle, vaan järjestelmiä, joissa ryhmitellään työntekijät heidän ammatillisen asemansa mukaisesti ja joihin siis pitäisi soveltaa direktiivejä 92/49/ETY ja 92/96/ETY.

            2)

            Toinen kanneperuste perustuu oikeudellisen yhdenmukaisuuden periaatteen loukkaamiseen siltä osin kuin Ranska on täysin Slovakiaan rinnastettavissa tilanteessa, jonka osalta unionin yleinen tuomioistuin on katsonut, että ”pakollinen sairasvakuutustoiminta Slovakiassa on luonteeltaan taloudellista, kun otetaan huomioon sairasvakuutusyhtiöiden voittoa tavoitteleva päämäärä ja intensiivisen kilpailun olemassaolo palvelujen laadun ja tarjoamisen suhteen” (tuomio 5.2.1018, Dôvera zdravotná poist’ovňa v. komissio, T-216/15, ei julkaistu, EU:T:2018:64, 68 kohta). Kantajan mukaan Ranskan tilannetta ei siten voida arvioida toisin.


201807060561993542018/C 259/438822016TC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180607313222Asia T-882/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.6.2018 – Sipral World v. EUIPO – La Dolfina (DOLFINA) (EU-tavaramerkki — Menettämismenettely — EU-sanamerkki DOLFINA — Tavaramerkin tosiasiallisen käytön puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 58 artiklan 1 kohdan a alakohta) Perusteluvelvollisuus — Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla (josta on tullut asetuksen 2017/1001 94 artikla))
 ---documentbreak--- C2592018FI3120120180607FI0043312322Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.6.2018 – Sipral World v. EUIPO – La Dolfina (DOLFINA)
   (Asia T-882/16) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Menettämismenettely — EU-sanamerkki DOLFINA — Tavaramerkin tosiasiallisen käytön puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 58 artiklan 1 kohdan a alakohta) Perusteluvelvollisuus — Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla (josta on tullut asetuksen 2017/1001 94 artikla))”2018/C 259/43Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Sipral World, SL (Barcelona, Espanja) (edustajat: asianajajat R. Almaraz Palmero ja A. Ruo)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: J. Ivanauskas ja D. Walicka)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: La Dolfina, SA (Buenos Aires, Argentiina) (edustaja asianajaja J. Carbonell Callicó)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 22.9.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 1897/2015-2), joka koskee osapuolten La Dolfina ja Sipral World välistä menettämismenettelyä

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Sipral World, SL velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 46, 13.2.2017.


201807060611993552018/C 259/583082018TC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180517434421Asia T-308/18: Kanne 17.5.2018 – Hamas v. neuvosto
 ---documentbreak--- C2592018FI4310120180517FI0058431442Kanne 17.5.2018 – Hamas v. neuvosto
   (Asia T-308/18)2018/C 259/58Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Asianosaiset

      Kantaja: Hamas (Doha, Qatar) (edustaja: asianajaja L. Glock)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            kumoamaan niitä henkilöitä, ryhmiä ja yhteisöjä, joihin sovelletaan erityistoimenpiteiden toteuttamisesta terrorismin torjumiseksi hyväksytyn yhteisen kannan 2001/931/YUTP 2, 3 ja 4 artiklaa, koskevan luettelon ajan tasalle saattamisesta sekä päätöksen (YUTP) 2017/1426 kumoamisesta 21.3.2018 annetun neuvoston päätöksen YUTP 2018/475 (EUVL 2018, L 79, s. 26) ja

            —

            tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta sekä täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/1420 kumoamisesta 21.3.2018 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (YUTP) 2018/468 (EUVL 2018, L 79, s. 7)
            siltä osin kuin kyseiset toimet koskevat Hamasia, mukaan lukien Hamas-Izz al-Din al-Qassem

            —

            velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi seitsemään kanneperusteeseen.

            1)

            Ensimmäinen kanneperuste perustuu yhteisen kannan 2001/931 1 artiklan 4 kohdan rikkomiseen.

            2)

            Toinen kanneperuste perustuu niiden tekojen, joista kantajaa moititaan, todenperäisyyttä koskeviin neuvoston arviointivirheisiin.

            3)

            Kolmas kanneperuste perustuu Hamasin organisaation terroristista luonnetta koskevaan neuvoston arviointivirheeseen.

            4)

            Neljäs kanneperuste perustuu asioihin puuttumattomuuden periaatteen loukkaamiseen.

            5)

            Viides kanneperuste perustuu siihen, ettei tilanteen muuttumista ajan kulumisen vuoksi otettu riittävästi huomioon.

            6)

            Kuudes kanneperuste perustuu perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin.

            7)

            Seitsemäs kanneperuste perustuu puolustautumisoikeuden ja tehokasta oikeussuojaa koskevan oikeuden loukkaamiseen.


201807060231994512018/C 259/163062017CJC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180531121321Asia C-306/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 31.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tatabányai Törvényszék – Unkari) – Éva Nothartová v. Sámson József Boldizsár (Ennakkoratkaisupyyntö — Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Asetus (EU) N:o 1215/2012 — Tuomioistuimen toimivalta — Erityinen toimivalta — 8 artiklan 3 alakohta — Vastakanne, joka perustuu tai ei perustu samaan sopimukseen tai seikkaan kuin pääkanne)
 ---documentbreak--- C2592018FI1210120180531FI0016121132Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 31.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tatabányai Törvényszék – Unkari) – Éva Nothartová v. Sámson József Boldizsár
   (Asia C-306/17) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Asetus (EU) N:o 1215/2012 — Tuomioistuimen toimivalta — Erityinen toimivalta — 8 artiklan 3 alakohta — Vastakanne, joka perustuu tai ei perustu samaan sopimukseen tai seikkaan kuin pääkanne)”2018/C 259/16Oikeudenkäyntikieli: unkari
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tatabányai Törvényszék

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Éva Nothartová

      Vastaaja: Sámson József Boldizsár

      Tuomiolauselma

   Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 12.12.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1215/2012 8 artiklan 3 alakohtaa on tulkittava siten, että sitä sovelletaan, vaikkakaan ei yksinomaisena sääntönä, tilanteessa, jossa tuomioistuin, jolla on toimivalta käsitellä väite kantajan persoonallisuusoikeuksien loukkaamisesta valokuvilla ja videotallenteilla, jotka on otettu hänen tietämättään, saa käsiteltäväkseen vastakanteen, jolla vastaaja vaatii sopimukseen perustumattoman vastuun perusteella kantajalta vahingonkorvausta muun muassa siitä, että tämä on rajoittanut vastaajan henkistä työtä, josta pääkanteessa oli kyse, silloin kun vastakanteen tutkiminen edellyttää, että tuomioistuin arvioi niiden tekojen lainmukaisuuden, joihin kantaja on perustanut omat vaatimuksensa.
   (
         1
      )	EUVL C 269, 14.8.2017.


201807060701993902018/C 259/44722017TC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180607323211Asia T-72/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.6.2018 – Schmid v. EUIPO – Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (Steirisches Kürbiskernöl) (EU-tavaramerkki — Menettämismenettely — Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Kuviomerkki Steirisches Kürbiskernöl — Suojattu maantieteellinen merkintä — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 15 artikla, 51 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 55 artiklan 1 kohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 18 artikla, 58 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 62 artiklan 1 kohta) — Tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Käyttö tavaramerkkinä)
 ---documentbreak--- C2592018FI3210120180607FI0044321321Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.6.2018 – Schmid v. EUIPO – Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (Steirisches Kürbiskernöl)
   (Asia T-72/17) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Menettämismenettely — Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Kuviomerkki Steirisches Kürbiskernöl — Suojattu maantieteellinen merkintä — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 15 artikla, 51 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 55 artiklan 1 kohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 18 artikla, 58 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 62 artiklan 1 kohta) — Tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Käyttö tavaramerkkinä)”2018/C 259/44Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Asianosaiset

      Kantaja: Gabriele Schmid (Halbenrain, Itävalta) (edustaja: asianajaja B. Kuchar)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: D. Hanf)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (Graz, Itävalta) (edustajat: asianajajat I. Hödl ja S. Schoeller)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 7.12.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 1768/2015-4), joka koskee osapuolten Gabriele Schmid ja Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark välistä menettämismenettelyä.

      Tuomiolauselma

            1)

            Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) neljännen valituslautakunnan 7.12.2016 tekemä päätös (asia R 1768/2015-4) kumotaan.

            2)

            Kanne hylätään muilta osin.

            3)

            EUIPO vastaa omista kuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Gabriele Schmidille aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

            4)

            Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (
         1
      )	EUVL C 104, 3.4.2017.


201807060661994302018/C 259/593102018TC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180515444521Asia T-310/18: Kanne15.5.2018 – EPSU ja Willem Goudriaan v. komissio
 ---documentbreak--- C2592018FI4410120180515FI0059441452Kanne15.5.2018 – EPSU ja Willem Goudriaan v. komissio
   (Asia T-310/18)2018/C 259/59Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantajat: European Federation of Public Service Unions (EPSU) (Bryssel, Belgia) ja Jan Willem Goudriaan (Bryssel) (edustajat: R. Arthur, solicitor, ja R. Palmer, barrister)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            kumoamaan vastaajan 5.3.2018 tekemän päätöksen olla ehdottamatta neuvostolle, että keskushallinnon virkamiesten ja toimihenkilöiden tiedottamista ja kuulemista koskevista oikeuksista 21.12.2015 tehty EU:n työmarkkinaosapuolten sopimus, joka perustuu SEUT 155 artiklan 1 kohtaan, pannaan täytäntöön neuvoston päätöksellä hyväksytyllä direktiivillä SEUT 155 artiklan 2 kohdan nojalla

            —

            velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat vetoavat kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen.

            1)

            Ensimmäisen kanneperusteen mukaan riidanalainen päätös on toimi, joka annettiin SEUT 155 artiklan 2 kohtaa rikkomalla. Komissiolla ei ollut toimivaltaa kieltäytyä ehdottamasta neuvostolle sopimuksen täytäntöön panoa neuvoston päätöksellä, koska sopimuksen osapuolten edustavuutta tai sopimuksen laillisuutta ei ollut riitautettu.

                     —

                     Kantajat väittävät, että komission päätöksellä olla ehdottamatta neuvostolle sopimuksen täytäntöön panoa neuvoston päätöksellä rikotaan SEUT 155 artiklan 2 kohtaa, ja ettei päätöksessä noudateta SEUT 152 artiklassa tarkoitettua vaatimusta työmarkkinaosapuolten itsenäisyyden kunnioittamisesta.

                     —

                     Kantajat väittävät myös, että komissiolla oli velvollisuus tehdä ehdotus neuvostolle, ellei se esittänyt riittäviä perusteluja sille, etteivät sopimuksen osapuolina olevat työmarkkinaosapuolet olleet riittävän edustavia, tai sille, ettei sopimus ollut lainmukainen.

                     —

                     Kantajat väittävät lisäksi, että komissio arvioi sopimuksen tarkoituksenmukaisuutta, mikä ei kuulu sen toimivaltaan.

            2)

            Toinen kanneperuste, jonka mukaan riidanalaisen päätöksen perustelut ovat selvästi virheellisiä ja perusteettomia.

                     —

                     Kantajat väittävät, ettei komission riidanalaisessa päätöksessä esittämillä perusteilla voida perustella kieltäytymistä tekemästä neuvostolle ehdotusta sopimuksen hyväksymisestä.

                     —

                     Kantajat väittävät myös, että ainoat syyt, jotka olisivat voineet olla peruste kieltäytymiselle, olisivat olleet työmarkkinaosapuolten edustavuuden perusteltu riitauttaminen tai neuvoston päätöksen, jolla sopimus pannaan täytäntöön direktiivinä, lainmukaisuuden riitauttaminen.

                     —

                     Lisäksi kantajat väittävät, että komissio oli joka tapauksessa jättänyt vaikutusten arvioinnin suorittamatta, eikä siis voinut perustella suhteellisuus- tai toissijaisuusperiaatteen nojalla minkäänlaista ratkaisua kieltäytyä ehdottamasta sopimuksen täytäntöönpanoa neuvoston päätöksellä hyväksytyllä direktiivillä, vaikka kieltäytyminen olisi ollutkin lähtökohtaisesti mahdollista.


201807060731993322018/C 259/451362017TC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180612333311Asia T-136/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.6.2018 – XX v. EUIPO – Mignini & Petrini (cotecnica MAXIMA) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin cotecnica MAXIMA rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen kuviomerkki MAXIM Alimento Superpremium — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
 ---documentbreak--- C2592018FI3310120180612FI0045331331Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.6.2018 – XX v. EUIPO – Mignini & Petrini (cotecnica MAXIMA)
   (Asia T-136/17) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin cotecnica MAXIMA rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen kuviomerkki MAXIM Alimento Superpremium — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))”2018/C 259/45Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Cotécnica, SCCL (Bellpuig, Espanja) (edustajat: aluksi asianajajat J. C. Erdozain López, J. Galán López ja J.-B. Devaureix, sitten asianajajat J. C. Erdozain López, J. Galán López ja L. Montoya Terán)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: S. Palmero Cabezas)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Mignini & Petrini SpA (Petrignano di Assisi, Italia) (edustajat: asianajajat F. Celluprica, F. Fischetti ja F. De Bono)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 17.11.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 853/2016-2), joka koskee osapuolten Mignini & Petrini ja Cotécnica välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Cotécnica, SCCL vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ja Mignini & Petrini SpA:n oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 129, 24.4.2017.


201807060241993512018/C 259/302732018CJC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180420222211Asia C-273/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Augstākā tiesa (Latvia) on esittänyt 20.4.2018 – SIA ”Kuršu zeme” v. Valsts ieņēmumu dienests
 ---documentbreak--- C2592018FI2210120180420FI0030221221Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Augstākā tiesa (Latvia) on esittänyt 20.4.2018 – SIA ”Kuršu zeme” v. Valsts ieņēmumu dienests
   (Asia C-273/18)2018/C 259/30Oikeudenkäyntikieli: latvia
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Augstākā tiesa

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: SIA ”Kuršu zeme”

      Vastapuoli: Valsts ieņēmumu dienests

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko direktiivin 2006/112/EY (
         1
      ) 168 artiklan a alakohtaa tulkittava siten, että se on esteenä kiellolle vähentää ostoihin sisältyvä arvonlisävero, kun kyseinen kielto perustuu yksinomaan siihen, että verovelvollinen on tietoisesti osallistunut simuloitujen liiketoimien järjestelyyn, mutta tiedossa ei ole, millä tavoin konkreettisten liiketoimien seurauksena valtion varoihin kohdistuu vahinkoa, arvonlisäveron maksamatta jättämisellä vai kyseisen veron palauttamista koskevalla perusteettomalla vaatimuksella, verrattuna tilanteeseen, jossa nämä liiketoimet olisi käsitetty niiden todellisten olosuhteiden mukaisesti?
   (
         1
      )	Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL 2006, L 347, s. 1).


201807060291994022018/C 259/173352017CJC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180531131311Asia C-335/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 31.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Varhoven kasatsionen sad – Bulgaria) – Neli Valcheva v. Georgios Babanarakis (Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Asetus (EY) N:o 2201/2003 — Soveltamisala — Tapaamisoikeuden käsite — 1 artiklan 2 kohdan a alakohta ja 2 artiklan 7 ja 10 alakohta — Isovanhempien tapaamisoikeus)
 ---documentbreak--- C2592018FI1310120180531FI0017131131Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 31.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Varhoven kasatsionen sad – Bulgaria) – Neli Valcheva v. Georgios Babanarakis
   (Asia C-335/17) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Asetus (EY) N:o 2201/2003 — Soveltamisala — Tapaamisoikeuden käsite — 1 artiklan 2 kohdan a alakohta ja 2 artiklan 7 ja 10 alakohta — Isovanhempien tapaamisoikeus)”2018/C 259/17Oikeudenkäyntikieli: bulgaria
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Varhoven kasatsionen sad

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Neli Valcheva

      Vastapuoli: Georgios Babanarakis

      Tuomiolauselma

   Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/2003 1 artiklan 2 kohdan a alakohdassa ja 2 artiklan 7 ja 10 alakohdassa tarkoitettua tapaamisoikeuden käsitettä on tulkittava siten, että se sisältää isovanhempien tapaamisoikeuden lapsenlapsiinsa nähden.
   (
         1
      )	EUVL C 269, 14.8.2017.


201807060681994312018/C 259/603202018TC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180522454621Asia T-320/18: Kanne 22.5.2018 – WD v. EFSA
 ---documentbreak--- C2592018FI4510120180522FI0060451462Kanne 22.5.2018 – WD v. EFSA
   (Asia T-320/18)2018/C 259/60Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Asianosaiset

      Kantaja: WD (edustajat: asianajajat L. Levi ja A. Blot)

      Vastaaja: Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen (EFSA)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            toteamaan, että kanne on otettava tutkittavaksi ja että se on perusteltu

      ja tämän seurauksena

            —

            kumoamaan EFSA:n pääjohtajan 14.7.2017 työsopimusten tekemiseen valtuutetun viranomaisen ominaisuudessa tekemän päätöksen, josta ilmenee, että kantaja ei kuulu vuoden 2017 uudelleenluokittelukierroksen yhteydessä ylennettyihin toimihenkilöihin

            —

            kumoamaan työsopimusten tekemiseen valtuutetun viranomaisen 9.2.2018 tekemän päätöksen, jolla hylättiin kantajan 10.10.2017 mainitusta 14.7.2017 tehdystä päätöksestä tekemä valitus

            —

            kumoamaan EFSA:n pääjohtajan 9.8.2017 työsopimusten tekemiseen valtuutetun viranomaisen ominaisuudessa tekemän päätöksen (joka on annettu tiedoksi 10.8.2017), joka koskee kantajan työsopimuksen jatkamatta jättämistä

            —

            kumoamaan työsopimusten tekemiseen valtuutetun viranomaisen 12.3.2018 tekemän päätöksen, jolla hylättiin kantajan 10.11.2017 mainitusta 9.8.2017 tehdystä päätöksestä tekemä valitus

            —

            velvoittamaan korvaamaan vahinko korkoineen

            —

            velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi seitsemään kanneperusteeseen työsopimuksensa jatkamatta jättämistä koskevan päätöksen osalta.

            1)

            Ensimmäinen kanneperuste perustuu EFSA:n 8.12.2012 tekemän”Employment contract management” -päätöksen rikkomiseen.

            2)

            Toinen kanneperuste perustuu perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin.

            3)

            Kolmas kanneperuste perustuu puolustautumisoikeuksien ja erityisesti oikeuden tulla kuulluksi loukkaamiseen.

            4)

            Neljäs kanneperuste perustuu huolenpitovelvollisuuden laiminlyöntiin ja EFSA:n hyväksymän, ”Contract of Employment renewal processia” koskevien ”Work instructions” -ohjeiden rikkomiseen.

            5)

            Viides kanneperuste perustuu ilmeisiin arviointivirheisiin ja harkintavallan väärinkäyttöön.

            6)

            Kuudes kanneperuste perustuu luottamuksensuojaperiaatteen loukkaamiseen.

            7)

            Seitsemäs kanneperuste perustuu ”Work instructions” -ohjeiden rikkomiseen ja huolenpitovelvollisuuden laiminlyöntiin.

      Kantaja vetoaa ylentämättä jättämistä koskevan päätöksen osalta yhteen ainoaan kanneperusteeseen, joka perustuu 22.4.2008 tehdyn ”Career of temporary staff and assignment to a post carrying a higher grade than that at which they were engaged” -päätöksen rikkomiseen, ilmeiseen arviointivirheeseen ja syrjintäkiellon periaatteen loukkaamiseen.


201807060191993642018/C 259/183902017CJC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180530131422Asia C-390/17 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 30.5.2018 – Valittajina Irit Azoulay ym. ja muuna osapuolena Euroopan parlamentti (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Palkkaus — Perhelisät — Koulutuslisä — Koulutuksesta aiheutuvien kulujen korvaamatta jättäminen — Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 3 artiklan 1 kohta)
 ---documentbreak--- C2592018FI1320120180530FI0018132142Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 30.5.2018 – Valittajina Irit Azoulay ym. ja muuna osapuolena Euroopan parlamentti
   (Asia C-390/17 P) (
         1
      )
   ”(Muutoksenhaku — Henkilöstö — Palkkaus — Perhelisät — Koulutuslisä — Koulutuksesta aiheutuvien kulujen korvaamatta jättäminen — Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 3 artiklan 1 kohta)”2018/C 259/18Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Asianosaiset

      Valittajat: Irit Azoulay, Andrew Boreham, Mirja Bouchard ja Darren Neville

      Muu osapuoli: Euroopan parlamentti (asiamiehet: L. Deneys ja E. Taneva)

      Tuomiolauselma

            1)

            Valitus hylätään.

            2)

            Irit Azoulay, Andrew Boreham, Mirja Bouchard ja Darren Neville velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 412, 4.12.2017.


201807060311994062018/C 259/312772018CJC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180424222322Asia C-277/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Administrativo de Círculo de Lisboa (Portugali) on esittänyt 24.4.2018 – Henkel Ibérica Portugal, Unipessoal Lda v. Comissão de Segurança de Serviços e Bens de Consumo
 ---documentbreak--- C2592018FI2220120180424FI0031222232Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Administrativo de Círculo de Lisboa (Portugali) on esittänyt 24.4.2018 – Henkel Ibérica Portugal, Unipessoal Lda v. Comissão de Segurança de Serviços e Bens de Consumo
   (Asia C-277/18)2018/C 259/31Oikeudenkäyntikieli: portugali
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Administrativo de Círculo de Lisboa

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Henkel Ibérica Portugal, Unipessoal Lda

      Vastaaja: Comissão de Segurança de Serviços e Bens de Consumo

      Ennakkoratkaisukysymykset

            1)

            Onko yhteisön oikeuden ja erityisesti yleisestä tuoteturvallisuudesta 3.12.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/95/EY, (
                  1
               ) perustamissopimuksen 28 ja 30 artiklan – kuten niihin viitataan kyseisessä direktiivissä – ja 25.6.1987 annetun neuvoston direktiivin 87/357/ETY (
                  2
               ) mukainen sellainen kansallinen järjestelmä, josta Portugalissa säädetään 17.3.2005 annetulla asetuksella (Decreto-Lei) nro 69/2005 ja 10.5.1990 annetulla asetuksella (Decreto-Lei) nro 150/90 ja jossa kielletään paitsi sellaisten tuotteiden markkinoille saattaminen, jotka voivat vaarantaa kuluttajien terveyden ja turvallisuuden, koska ne voidaan sekoittaa elintarvikkeisiin, myös sellaisten tuotteiden markkinoille saattaminen, jotka – koska ne voidaan ulkonäkönsä vuoksi sekoittaa muihin tuotteisiin ja erityisesti leluihin – voivat normaalin ja kohtuudella ennakoitavissa olevan käytön yhteydessä vaarantaa kuluttajien ja erityisesti lasten terveyden ja turvallisuuden?

            2)

            Ovatko perustamissopimuksen 34 ja 36 artikla esteenä sellaisen kansallisen oikeuden säännöksen soveltamiselle, jolla kielletään maan alueella paitsi sellaisten tuotteiden markkinoille saattaminen, jotka voidaan sekoittaa elintarvikkeisiin, kyseisen direktiivin 1 ja 2 artiklan mukaisesti, myös sellaisten muiden tuotteiden markkinoille saattaminen, joiden ulkonäkö voi aiheuttaa sen, että kuluttajat käyttävät niitä eri tavalla kuin mihin ne on suunniteltu, vaikka ne eivät ole vaarallisten valmisteiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 31.5.1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/45/EY (
                  3
               ) 2 artiklassa tarkoitettuja vaarallisia valmisteita?

      (
         1
      )	EUVL 2002, L 11, s. 4.
   (
         2
      )	Sellaisia tuotteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä, jotka näyttäessään muulta kuin ovat vaarantavat kuluttajien terveyttä tai turvallisuutta 25.6.1987 annettu neuvoston direktiivi 87/357/ETY (EYVL 1987, L 192, s. 49)
   (
         3
      )	Vaarallisten valmisteiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 31.5.1999 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 1999/45/EY (EYVL 1999, L 200, s. 1).


201807060321993932018/C 259/195192017CJC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180530141411Yhdistetyt asiat C-519/17 P ja C-522/17 P – 525/17 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 30.5.2018 –L'Oréal v. Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Guinot SAS (Muutoksenhaku — EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemukset sanamerkkien MASTER PRECISE, MASTER SMOKY, MASTER SHAPE, MASTER DUO ja MASTER DRAMA rekisteröimiseksi EU-tavaramerkeiksi — Aiempi kansallinen kuviomerkki MASTERS COLORS PARIS — Rekisteröintihakemusten hylkääminen — Riittämättömät perustelut — Peruste, jonka tuomioistuin tutkii viran puolesta)
 ---documentbreak--- C2592018FI1410120180530FI0019141141Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 30.5.2018 –L'Oréal v. Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Guinot SAS
   (Yhdistetyt asiat C-519/17 P ja C-522/17 P – 525/17 P) (
         1
      )
   ”(Muutoksenhaku — EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemukset sanamerkkien MASTER PRECISE, MASTER SMOKY, MASTER SHAPE, MASTER DUO ja MASTER DRAMA rekisteröimiseksi EU-tavaramerkeiksi — Aiempi kansallinen kuviomerkki MASTERS COLORS PARIS — Rekisteröintihakemusten hylkääminen — Riittämättömät perustelut — Peruste, jonka tuomioistuin tutkii viran puolesta)”2018/C 259/19Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Asianosaiset

      Valittaja: L'Oréal (edustajat: T. de Haan, avocat ja P. Péters, advocaat)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: D. Botis ja D. Hanf) ja Guinot (edustaja: A. Sion, avocate)

      Tuomiolauselma

            1)

            Unionin yleisen tuomioistuimen 26.6.2017 antamat määräykset L’Oréal v. EUIPO – Guinot (MASTER PRECISE) (T-181/16, ei julkaistu, EU:T:2017:447), L’Oréal v. EUIPO – Guinot (MASTER SMOKY) (T-179/16, ei julkaistu, EU:T:2017:445), L’Oréal v. EUIPO – Guinot (MASTER SHAPE) (T-180/16, ei julkaistu, EU:T:2017:451), L’Oréal v. EUIPO – Guinot (MASTER DUO) (T-182/16, ei julkaistu, EU:T:2017:448) ja L’Oréal v. EUIPO – Guinot (MASTER DRAMA) (T-183/16, ei julkaistu, EU:T:2017:449) kumotaan.

            2)

            Asiat T-181/16, T-179/16, T-180/16, T-182/16 ja T-183/16 palautetaan unionin yleiseen tuomioistuimeen.

            3)

            Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (
         1
      )	EUVL C 424, 11.12.2017.


201807060301994032018/C 259/322782018CJC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180424232311Asia C-278/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supremo Tribunal Administrativo (Portugali) on esittänyt 24.4.2018 – Manuel Jorge Sequeira Mesquita v. Fazenda Pública
 ---documentbreak--- C2592018FI2310120180424FI0032231231Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supremo Tribunal Administrativo (Portugali) on esittänyt 24.4.2018 – Manuel Jorge Sequeira Mesquita v. Fazenda Pública
   (Asia C-278/18)2018/C 259/32Oikeudenkäyntikieli: portugali
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supremo Tribunal Administrativo

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Manuel Jorge Sequeira Mesquita

      Vastapuoli: Fazenda Pública

      Ennakkoratkaisukysymys

   Voidaanko 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (
         1
      ) 135 artiklan 1 kohdan 1 alakohdan säännöstä, siltä osin kuin se koskee kiinteän omaisuuden vuokrausta, tulkita siten, että tällainen vapautus käsittää sopimuksen, jossa luovutetaan viiniviljelmistä muodostuvan maatalousmaan maataloustoiminta yhtiölle, jonka toimialana on maataloustoiminta, kun sopimus on tehty yhdeksi vuodeksi, se on automaattisesti uusittavissa yhtä pitkäksi ajaksi ja siihen liittyvä vuokra on maksettava kunkin vuoden päätteeksi?
   (
         1
      )	Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL 2006, L 347, s. 1).


201807060161994372018/C 259/02852016CJC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL201805302211Yhdistetyt asiat C-85/16 P ja C-86/16 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 30.5.2018 – Valittajana Kenzo Tsujimoto sekä muina osapuolina Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Kenzo (Muutoksenhaku — EU-tavaramerkki — Sanamerkin KENZO ESTATE rekisteröintihakemukset — Aikaisempi EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki KENZO — Asetus (EY) N:o 207/2009 — 8 artiklan 5 kohta — Rekisteröinnin suhteellinen hylkäysperuste — Maine — Perusteltu syy)
 ---documentbreak--- C2592018FI210120180530FI00022121Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 30.5.2018 – Valittajana Kenzo Tsujimoto sekä muina osapuolina Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Kenzo
   (Yhdistetyt asiat C-85/16 P ja C-86/16 P) (
         1
      )
   ”(Muutoksenhaku — EU-tavaramerkki — Sanamerkin KENZO ESTATE rekisteröintihakemukset — Aikaisempi EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki KENZO — Asetus (EY) N:o 207/2009 — 8 artiklan 5 kohta — Rekisteröinnin suhteellinen hylkäysperuste — Maine — Perusteltu syy)”2018/C 259/02Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Valittaja: Kenzo Tsujimoto (edustajat: A. Wenninger-Lenz, M. Ring ja W. von der Osten-Sacken, Rechtsanwälte)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: A. Folliard-Monguiral) ja Kenzo (edustajat P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi ja N. Parrotta, avvocati)

      Tuomiolauselma

            1)

            Valitukset hylätään.

            2)

            Kenzo Tsujimoto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 335, 12.9.2016.


201807060551993972018/C 259/613242018TC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180528464611Asia T-324/18: Kanne 28.5.2018 – VLTO v. EUIPO – Bottega (Kullatun pullon muoto)
 ---documentbreak--- C2592018FI4610120180528FI0061461461Kanne 28.5.2018 – VLTO v. EUIPO – Bottega (Kullatun pullon muoto)
   (Asia T-324/18)2018/C 259/61Oikeudenkäyntikieli: italia
      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Vinicola Tombacco (VI.TO.) Srl (Trebaseleghe, Italia) (edustaja: asianajaja L. Giove)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Sandro Bottega (Colle Umberto, Italia)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: Kolmiulotteinen EU-tavaramerkki (kullatun pullon muoto) – EU-tavaramerkki nro 11 531 381

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 14.3.2018 asiassa R 1036/2017-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

            —

            kumoaa riidanalaisen päätöksen

            —

            velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

            —

            Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa olevan hylkäysperusteen virheellinen arviointi

            —

            Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan i, ii ja iii alakohdassa olevan hylkäysperusteen virheellinen arviointi


201807060401993692018/C 259/205372017CJC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180531151511Asia C-537/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 31.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Berlin – Saksa) – Claudia Wegener v. Royal Air Maroc SA (Ennakkoratkaisupyyntö — Lentoliikenne — Asetus (EY) N:o 261/2004 — 3 artiklan 1 kohta — Soveltamisala — Suoraan toisiinsa liittyvien lentojen käsite — Jäsenvaltion alueella sijaitsevalta lentoasemalta lähtevä lento, joka sisältää liittymälennon kolmannen valtion alueella sijaitsevalla lentoasemalla ja jonka lopullisena määräpaikkana on kyseisen kolmannen valtion toinen lentoasema)
 ---documentbreak--- C2592018FI1510120180531FI0020151151Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 31.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Berlin – Saksa) – Claudia Wegener v. Royal Air Maroc SA
   (Asia C-537/17) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Lentoliikenne — Asetus (EY) N:o 261/2004 — 3 artiklan 1 kohta — Soveltamisala — Suoraan toisiinsa liittyvien lentojen käsite — Jäsenvaltion alueella sijaitsevalta lentoasemalta lähtevä lento, joka sisältää liittymälennon kolmannen valtion alueella sijaitsevalla lentoasemalla ja jonka lopullisena määräpaikkana on kyseisen kolmannen valtion toinen lentoasema)”2018/C 259/20Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Berlin

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Claudia Wegener

      Vastaaja: Royal Air Maroc SA

      Tuomiolauselma

   Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 3 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että kyseistä asetusta sovelletaan matkustajan kuljetukseen, joka tapahtuu yhden ainoan varauksen perusteella ja johon sisältyy – matkustajan jäsenvaltion alueella sijaitsevalta lentoasemalta tapahtuvan lähdön ja tämän kolmannen valtion alueella sijaitsevalle lentoasemalle tapahtuvan saapumisen välillä – suunniteltu välilasku unionin ulkopuolella lentokoneen vaihtoineen.
   (
         1
      )	EUVL C 424, 11.12.2017.


title: Asia C-279/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Social n° 33 de Barcelona (Espanja) on esittänyt 24.4.2018 – Magdalena Molina Rodríguez v. Servicio Público de Empleo Estatal (SEPE)

text:
201807060421993872018/C 259/332792018CJC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180424232422Asia C-279/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona (Espanja) on esittänyt 24.4.2018 – Magdalena Molina Rodríguez v. Servicio Público de Empleo Estatal (SEPE)
 ---documentbreak--- C2592018FI2320120180424FI0033232242Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona (Espanja) on esittänyt 24.4.2018 – Magdalena Molina Rodríguez v. Servicio Público de Empleo Estatal (SEPE)
   (Asia C-279/18)2018/C 259/33Oikeudenkäyntikieli: espanja
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Magdalena Molina Rodríguez

      Vastaaja: Servicio Público de Empleo Estatal (SEPE)

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä annetun direktiivin 79/7 (
         1
      ) 4 artiklan 1 kohdassa säädettyä sukupuoleen perustuvan välillisen syrjinnän kieltoa tulkittava siten, että se on esteenä yleisen sosiaaliturvalain (Ley General de la Seguridad Social) 215 §:n 1 momentin 3 kohdan (hyväksytty kuninkaan asetuksella (Real Decreto Legislativo) 1/94) kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jossa, sellaisena kuin se on muutettuna 15.3.2013 annetulla kuninkaan asetuksella (Real Decreto Ley), asetetaan yli 55-vuotiaiden työntekijöiden työttömyysavustuksen piiriin pääsemiselle uusi vaatimus – se, etteivät perheen yhteiset tulot ylitä tiettyä enimmäismäärää –, kun tämä aiheuttaa kyseisen avustuksen piiriin pääsemiselle rajoituksen, joka on naispuolisten mahdollisten avustuksensaajien ryhmässä merkittävästi suurempi (kuin miespuolisten), kuten toimitetuista tilastotiedoista ilmenee?
   (
         1
      )	EYVL 1979, L 6, s. 24.


201807060371993592018/C 259/21502018CJC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180129151622Asia C-50/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesverwaltungsgericht Steiermark (Itävalta) on esittänyt 29.1.2018 – Mijo Mestrovic
 ---documentbreak--- C2592018FI1520120180129FI0021152162Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesverwaltungsgericht Steiermark (Itävalta) on esittänyt 29.1.2018 – Mijo Mestrovic
   (Asia C-50/18)2018/C 259/21Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landesverwaltungsgericht Steiermark

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Mijo Mestrovic

      Vastapuolena oleva viranomainen: Bezirkshauptmannschaft Murtal

      Muu osapuoli: Finanzpolizei

      Ennakkoratkaisukysymykset

            1)

            Onko SEUT 56 artiklaa, palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon 16.12.1996 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 96/71/EY (
                  1
               ) ja direktiivin 96/71/EY täytäntöönpanosta 15.5.2014 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2014/67/EU (
                  2
               ) tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle säännökselle, jossa säädetään rajat ylittävään työvoiman käyttöön liittyvien muodollisten velvoitteiden, kuten palkkalaskelmien saatavilla pitämisen, rikkomisesta hyvin suuret sakot, erityisesti suuret vähimmäisrangaistukset, jotka määrätään kumulatiivisesti kutakin kyseessä olevaa työntekijää kohden?

            2)

            Mikäli jo ensimmäiseen kysymykseen ei vastata myöntävästi:
            Onko SEUT 56 artiklaa, palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon 16.12.1996 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 96/71/EY ja direktiivin 96/71/EY täytäntöönpanosta 15.5.2014 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2014/67/EU tulkittava siten, että ne ovat esteenä kumulatiivisten sakkojen määräämiselle ilman absoluuttisia ylärajoja rajat ylittävään työvoiman käyttöön liittyvien muodollisten velvoitteiden rikkomisen yhteydessä?

      (
         1
      )	EYVL 1997, L 18, s. 1.
   (
         2
      )	EUVL 2014, L 159, s. 11.


201807060481994122018/C 259/461652017TC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180614333422Asia T-165/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.6.2018 – Emcur v. EUIPO – Emcure Pharmaceuticals (EMCURE) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus EU-sanamerkin EMCURE rekisteröimiseksi — Aikaisemmat EU-sanamerkki ja kansallinen sanamerkki EMCUR — Suhteellinen hylkäysperuste — Tavaroiden tai palvelujen samankaltaisuus — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
 ---documentbreak--- C2592018FI3320120180614FI0046332342Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.6.2018 – Emcur v. EUIPO – Emcure Pharmaceuticals (EMCURE)
   (Asia T-165/17) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus EU-sanamerkin EMCURE rekisteröimiseksi — Aikaisemmat EU-sanamerkki ja kansallinen sanamerkki EMCUR — Suhteellinen hylkäysperuste — Tavaroiden tai palvelujen samankaltaisuus — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))”2018/C 259/46Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Emcur Gesundheitsmittel aus Bad Ems GmbH (Bad Ems, Saksa) (edustaja: K. Bröcker, asianajaja)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: M. Rajh)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Emcure Pharmaceuticals Ltd (Bhosari, Intia)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 13.12.2016 antamasta päätöksestä (asia R 790/2016-2), joka koskee väitemenettelyä Emcur Gesundheitsmittel aus Bad Emsin ja Emcure Pharmaceuticalsin välillä

      Tuomiolauselma

            1)

            Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) toisen valituslautakunnan 13.12.2016 antama päätös (asia R 790/2016-2) kumotaan siltä osin kuin se koskee tavaroiden ja palvelujen kansainvälistä luokitusta tavaramerkkien rekisteröimistä varten koskevaan 15.6.1957 tehtyyn Nizzan sopimukseen, sellaisena kuin se on tarkistettuna ja muutettuna, pohjautuvan luokituksen luokkiin 42 ja 44 kuuluvia palveluja.

            2)

            Kanne hylätään muilta osin.

            3)

            EUIPO ja Emcur Gesundheitsmittel aus Bad Ems GmbH vastaavat kukin omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (
         1
      )	EUVL C 129, 24.4.2017.


201807060101994362018/C 259/342812018CJC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180424242521Asia T-281/18 P: Valitus, jonka Repower AG on tehnyt 24.4.2018 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-727/16, Repower v. EUIPO, 21.2.2018 antamasta tuomiosta
 ---documentbreak--- C2592018FI2410120180424FI0034241252Valitus, jonka Repower AG on tehnyt 24.4.2018 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-727/16, Repower v. EUIPO, 21.2.2018 antamasta tuomiosta
   (Asia T-281/18 P)2018/C 259/34Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Asianosaiset

      Valittaja: Repower AG (edustajat: asianajajat R. Kunz-Hallstein, H. P. Kunz-Hallstein ja, V. Kling)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto ja repowermap.org

      Vaatimukset

            —

            Unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-727/16 21.2.2018 antaman tuomion tuomiolauselman 1 kohta on kumottava kanteen hylkäämisen osalta

            —

            EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 3.8.2016 tekemä päätös (asia R 2311/2014-5 (REV)) päätös on kumottava

            —

            EUIPO on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

            1.

            EUIPO:lla ei saanut korvata kumoamista koskevia perusteluita unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyn oikeudenkäynnin yhteydessä. EUIPO on muuttanut oikeusriidan kohdetta ja jättänyt noudattamatta kuulemiseksi tulemista koskevaa oikeutta ja sen harkintavallan käyttöä koskevaa velvollisuutta.

            2.

            Yleistä oikeusperiaatetta, jonka nojalla lainvastainen hallintotoimi saadaan peruuttaa, ei voida soveltaa tässä tapauksessa. Kyseessä olevassa lainsäädännössä ei ole oikeusaukkoa. Asetuksen N:o 207/2009 80 ja 83 artiklan säännökset ovat lex specialis -lainsäädäntöä.

            3.

            Asetuksen N:o 207/2009 83 artiklan nojalla kantajalla ei ole osoittamis- ja todistustaakkaa sen osalta, että jäsenvaltioissa ei ole lainvastaisten hallintotoimien peruuttamista koskevaa periaatetta.

            4.

            Vaikka oletettaisiinkin, että sellaista yleistä periaatetta sovellettaisiin tavaramerkkioikeudessa, edellytykset täydelliselle peruuttamiselle eivät olleet täyttyneet perustellun luottamuksen suojan takia.

            5.

            Valituslautakunnan päätöksessä on vakava perusteluita koskeva puute.


201807060671993982018/C 259/472942017TC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180614343411Asia T-294/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.6.2018 – Lion’s Head Global Partners v. EUIPO Lion Capital (Lion’s Head) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Sanamerkki Lion’s Head — Aikaisempi EU-sanamerkki LION CAPITAL — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
 ---documentbreak--- C2592018FI3410120180614FI0047341341Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.6.2018 – Lion’s Head Global Partners v. EUIPO Lion Capital (Lion’s Head)
   (Asia T-294/17) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Sanamerkki Lion’s Head — Aikaisempi EU-sanamerkki LION CAPITAL — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))”2018/C 259/47Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Lion’s Head Global Partners LLP (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: R. Nöske, asianajaja)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Lion Capital LLP (Lontoo) (edustajat: solicitor D. Rose ja solicitor J. Warner)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 28.2.2017 antamasta päätöksestä (asia R 1478/2016-4), joka koskee Lion Capitalin ja Lion’s Head Global Partnersin välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Lion’s Head Global Partners LLP velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 231, 17.7.2017.


201807060061994352018/C 259/352832018CJC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180425252511Asia C-283/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Almería (Espanja) on esittänyt 25.4.2018 – Liliana Beatriz Moya Privitello y Sergio Daniel Martín Durán v. Cajas Rurales Unidas, Sociedad Cooperativa de Crédito
 ---documentbreak--- C2592018FI2510120180425FI0035251251Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Almería (Espanja) on esittänyt 25.4.2018 – Liliana Beatriz Moya Privitello y Sergio Daniel Martín Durán v. Cajas Rurales Unidas, Sociedad Cooperativa de Crédito
   (Asia C-283/18)2018/C 259/35Oikeudenkäyntikieli: espanja
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Audiencia Provincial de Almería

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Liliana Beatriz Moya Privitello y Sergio Daniel Martín Durán

      Vastapuoli: Cajas Rurales Unidas, Sociedad Cooperativa de Crédito

      Ennakkoratkaisukysymykset

            1)

            Onko se, että pitkäaikaisessa vaihtuvakorkoisessa kiinnelainasopimuksessa käytetään viiteindeksinä yhtä markkinoilla olevista ja Espanjan pankin virallisesti julkaisemista indekseistä, esteenä tämän viiteindeksin arvioimiselle avoimuusvaatimusten noudattamisen kannalta myös silloin, kun on käytetty erityislainsäädännössä nimenomaisesti sallittuja indeksejä, jos kyseisessä lainsäädännössä annetaan sopimuspuolille mahdollisuus valita sovellettava indeksi ja jos pankki on käyttänyt yhtä näistä indekseistä tiedottamatta asiakkaalle, että markkinoilla on myös muita, kuluttajalle edullisempia indeksejä?

            2)

            Siltä osin kuin kyseisessä lainsäädännössä annetaan mahdollisuus valita sovellettava viiteindeksi siinä säädettyjen indeksien joukosta, onko pääasiassa sovellettavan kaltaista kansallista lainsäädäntöä (muun muassa ja lähinnä kiinnelainojen rahoitusehtojen avoimuudesta 5.5.1994 annettu ministeriön asetus [Orden de 5 de mayo 1994 sobre transparencia de las condiciones financieras de los préstamos hipotecarios], pankkipalvelujen avoimuudesta ja asiakassuojasta 28.10.2011 annettu valtiovarainministeriön asetus [Orden de EHA/2899/2011, de 28 de octubre, de transparencia y protección del cliente de servicios bancarios] ja pankkipalvelujen avoimuudesta ja vastuullisesta luotonannosta luottolaitoksille ja maksupalvelujen tarjoajille 27.6.2012 annettu Espanjan pankin ohje 5/2012 [Circular 5/2012, de 27 de junio, del Banco de España, a entidades de crédito y proveedores de servicios de pago, sobre transparencia de los servicios boticarios y responsabilidad en la concesión de préstamos], joka annettiin luottolaitosten luokittelusta, valvonnasta ja vakavaraisuudesta 26.6.2014 annetun lain 10/2014 [Ley 10/2014, de 26 de junio, de ordenación, supervisión y solvencia de entidades de crédito] ja sitä edeltäneen, luottolaitosten valvonnasta 29.7.1988 annetun lain 26/88 [Ley 26/1988, de 29 de julio, sobre Disciplina e Intervención de las Entidades de Crédito] 14 §:n täytäntöön panemiseksi) pidettävä direktiivin 93/13/ETY (
                  1
               ) 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuina pakottavina lakeina tai asetuksina silloin, kun kyse on pitkäaikaisten vaihtuvakorkoisten kiinnelainasopimusten tekemisestä?

      (
         1
      )	Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL 1993, L 95, s. 29).


201807060641994552018/C 259/483692017TC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180607353511Asia T-369/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.6.2018 – Winkler v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Kansallisten eläkeoikeuksien siirtäminen — Päätös, jossa vahvistetaan palvelusvuosien määrä — Kohtuullinen aika — Oikeus tulla kuulluksi — Oikeusvarmuus — Yhdenvertainen kohtelu — Luottamuksensuoja — Vastuu — Aineellinen vahinko)
 ---documentbreak--- C2592018FI3510120180607FI0048351351Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.6.2018 – Winkler v. komissio
   (Asia T-369/17) (
         1
      )
   ”(Henkilöstö — Virkamiehet — Kansallisten eläkeoikeuksien siirtäminen — Päätös, jossa vahvistetaan palvelusvuosien määrä — Kohtuullinen aika — Oikeus tulla kuulluksi — Oikeusvarmuus — Yhdenvertainen kohtelu — Luottamuksensuoja — Vastuu — Aineellinen vahinko)”2018/C 259/48Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Asianosaiset

      Kantaja: Bernd Winkler (Grange, Irlanti) (edustaja: asianajaja A. Kässens)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: T. Bohr ja L. Radu Bouyon)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 270 artiklaan perustuva vaatimus yhtäältä kumota komission henkilökohtaisten etuuksien hallinto- ja maksutoimiston (PMO) 26.9.2016 antama päätös, jossa vahvistetaan Euroopan unionin toimielinten eläkejärjestelmässä huomioon otettavien palvelusvuosien lukumäärä kantajan ennen unionin palvelukseen tuloa saavuttamien eläkeoikeuksien siirtoa unionin järjestelmään koskevan pyynnön jälkeen, ja toisaalta vaatimus sen vahingon korvaamiseksi, joka kantajalle on väitetysti aiheutunut niiden lainvastaisuuksien seurauksena, joihin kantaja katsoo komission syyllistyneen eläkeoikeuksiensa siirtoa koskevan hakemuksen käsittelyssä

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (
         1
      )	EUVL C 249, 31.7.2017.


201807060711993912018/C 259/623312018TC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180531464722Asia T-331/18: Kanne 31.5.2018 – Szécsi ja Somossy v. komissio
 ---documentbreak--- C2592018FI4620120180531FI0062462472Kanne 31.5.2018 – Szécsi ja Somossy v. komissio
   (Asia T-331/18)2018/C 259/62Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Asianosaiset

      Kantajat: István Szécsi (Szeged, Unkari) ja Nóra Somossy (Szeged) (edustaja: asianajaja D. Lazar)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            velvoittamaan vastaajan maksamaan heille 38330542,83 forinttia vahingonkorvausta

            —

            velvoittamaan vastaajan maksamaan heille päävaatimuksen osalta 11,95 prosentin suuruista vuosittaista korkoa 20.4.2016 alkaen ja

            —

            velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat vetoavat kanteensa tueksi seuraavaan kanneperusteeseen.
   Kantajat väittävät, että komissio on laiminlyönyt tuottamuksellisesti SEU 17 artiklaan perustuvan valvontavelvollisuutensa, koska se ei ole toteuttanut mitään asianmukaisia toimenpiteitä huolehtiakseen siitä, että Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2005/29/EY (
         1
      ) sovelletaan ja siitä, että unkarilaiset tuomioistuimet soveltavat merkityksellisiä unkarilaisia täytäntöönpanosäännöksiä.
   (
         1
      )	Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/29/EY (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) (EUVL 2005, L 149, s. 22).


201808030492050212018/C 294/143642017CJC29420180820FI01FIINFO_JUDICIAL20180627111111Asia C-364/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 27.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Administrativen sad – Varna – Bulgaria) – Varna Holideis EOOD v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (Ennakkoratkaisupyyntö — Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä — Direktiivi 2006/112/EY — Kiinteän omaisuuden luovutus ennen Bulgarian tasavallan liittymistä Euroopan unioniin — Myyntisopimuksen mitättömyyden toteaminen liittymisen jälkeen — Velvollisuus oikaista alun perin tehty vähennys — Tulkinta — Unionin tuomioistuimen toimivalta)
 ---documentbreak--- C2942018FI1110120180627FI0014111111Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 27.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Administrativen sad – Varna – Bulgaria) – Varna Holideis EOOD v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
   (Asia C-364/17) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä — Direktiivi 2006/112/EY — Kiinteän omaisuuden luovutus ennen Bulgarian tasavallan liittymistä Euroopan unioniin — Myyntisopimuksen mitättömyyden toteaminen liittymisen jälkeen — Velvollisuus oikaista alun perin tehty vähennys — Tulkinta — Unionin tuomioistuimen toimivalta)”2018/C 294/14Oikeudenkäyntikieli: bulgaria
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen sad – Varna

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Varna Holideis EOOD

      Vastaaja: Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Tuomiolauselma

   Euroopan unionin tuomioistuin ei ole toimivaltainen vastaamaan Administrativen sad – Varnan (Varnan hallintotuomioistuin, Bulgaria) esittämiin kysymyksiin.
   (
         1
      )	EUVL C 269, 14.8.2017.


201808030292049802018/C 294/154592017CJC29420180820FI01FIINFO_JUDICIAL20180627111222Yhdistetyt asiat C-459/17 ja C-460/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 27.6.2018 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Conseil d’État – Ranska) – SGI (C-459/17) ja Valériane SNC (C-460/17) v. Ministre de l’Action et des Comptes publics (Ennakkoratkaisupyyntö — Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä — Ostoihin sisältyvän arvonlisäveron vähennysoikeus — Vähennysoikeuden aineelliset edellytykset — Tavaroiden tosiasiallinen luovutus)
 ---documentbreak--- C2942018FI1120120180627FI0015112122Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 27.6.2018 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Conseil d’État – Ranska) – SGI (C-459/17) ja Valériane SNC (C-460/17) v. Ministre de l’Action et des Comptes publics
   (Yhdistetyt asiat C-459/17 ja C-460/17) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä — Ostoihin sisältyvän arvonlisäveron vähennysoikeus — Vähennysoikeuden aineelliset edellytykset — Tavaroiden tosiasiallinen luovutus)”2018/C 294/15Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d’État

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: SGI (C-459/17) ja Valériane SNC (C-460/17)

      Vastapuoli: Ministre de l’Action et des Comptes publics

      Tuomiolauselma

   Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 16.12.1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/680/ETY, 17 artiklaa on tulkittava siten, että laskuun merkityn arvonlisäveron vähennysoikeuden epäämiseksi laskun saajana olevalta verovelvolliselta riittää, että hallinto osoittaa, että tätä laskua vastaavia liiketoimia ei ole tosiasiallisesti suoritettu.
   (
         1
      )	EUVL C 347, 16.10.2017.


201808030322050142018/C 294/165122017CJC29420180820FI01FIINFO_JUDICIAL20180628121321Asia C-512/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 28.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Rejonowy Poznań – Stare Miasto w Poznaniu – Puola) – Asia, jonka on pannut vireille HR (Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa — Asetus (EY) N:o 2201/2003 — 8 artiklan 1 kohta — Lapsen asuinpaikka — Sylilapsi — Tämän asuinpaikan osoittamista varten ratkaisevat seikat)
 ---documentbreak--- C2942018FI1210120180628FI0016121132Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 28.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Rejonowy Poznań – Stare Miasto w Poznaniu – Puola) – Asia, jonka on pannut vireille HR
   (Asia C-512/17) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa — Asetus (EY) N:o 2201/2003 — 8 artiklan 1 kohta — Lapsen asuinpaikka — Sylilapsi — Tämän asuinpaikan osoittamista varten ratkaisevat seikat)”2018/C 294/16Oikeudenkäyntikieli: puola
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Sąd Rejonowy Poznań – Stare Miasto w Poznaniu

      Pääasian asianosaiset

   HR

      Muut osapuolet: KO ja Prokuratura Rejonowa Poznań Stare Miasto w Poznaniu

      Tuomiolauselma

   Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/2003 8 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että tämän asetuksen mukainen lapsen asuinpaikka on paikka, jossa hänellä tosiasiallisesti on elinpiirinsä keskus. Kansallisen tuomioistuimen asiana on määritellä yhtäpitävien seikkojen kokonaisuuden perusteella, missä tämä keskus sijaitsi vanhempainvastuuta lapseen nähden koskevan hakemuksen esittämisen ajankohtana. Tältä osin pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa asiassa, kun otetaan huomioon kyseisen tuomioistuimen vahvistamat tosiseikat, ratkaisevia seikkoja ovat yhdessä seuraavat seikat:

            —

            se, että lapsi on yleensä asunut syntymästään vanhempien eroon asti heidän kanssaan tietyllä paikkakunnalla

            —

            se, että vanhempi, joka on parisuhteen päättymisen jälkeen toiminut lapsen huoltajana käytännössä, oleskelee edelleen normaalisti lapsen kanssa tällä paikkakunnalla ja työskentelee siellä vakituisessa työsuhteessa, ja

            —

            se, että lapsi on mainitulla paikkakunnalla säännöllisesti yhteydessä toiseen vanhempaansa, joka asuu edelleen tällä samalla paikkakunnalla.

      Seuraavat seikat eivät sitä vastoin ole pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa asiassa ratkaisevia:

            —

            lapsen huoltajana käytännössä toimivan vanhemman aikaisemmat oleskelut lapsen kanssa sen jäsenvaltion alueella, josta hän on lähtöisin, tämän vanhemman lomien tai juhlapyhien yhteydessä

            —

            se, mistä tämä vanhempi on maantieteellisesti lähtöisin, siihen perustuva lapsen kulttuurinen side tähän jäsenvaltioon ja hänen suhteensa mainitussa jäsenvaltiossa asuvaan perheeseen ja

            —

            mainitun vanhemman mahdollinen aikomus asettua lapsen kanssa tulevaisuudessa tähän samaan jäsenvaltioon.

      (
         1
      )	EUVL C 412, 4.12.2017.