title: Asia C-168/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.10.2006 (Audiencia Provincial de Madridin (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Elisa María Mostaza Claro v. Centro Móvil Milenium SL (Direktiivi 93/13/ETY — Kuluttajasopimusten kohtuuttomat sopimusehdot — Sopimusehdon kohtuuttomuuteen ei ole vedottu välimiesmenettelyssä — Mahdollisuus vedota tähän väitteeseen välitystuomioon kohdistuvan muutoksenhaun yhteydessä)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/9

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.10.2006 (Audiencia Provincial de Madridin (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Elisa María Mostaza Claro v. Centro Móvil Milenium SL
   (Asia C-168/05) (1)

   (Direktiivi 93/13/ETY - Kuluttajasopimusten kohtuuttomat sopimusehdot - Sopimusehdon kohtuuttomuuteen ei ole vedottu välimiesmenettelyssä - Mahdollisuus vedota tähän väitteeseen välitystuomioon kohdistuvan muutoksenhaun yhteydessä)
   (2006/C 326/19)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Audiencia Provincial de Madrid
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Elisa María Mostaza Claro

      Vastaaja: Centro Móvil Milenium SL
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Audiencia Provincial de Madrid — Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5 päivänä huhtikuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (EYVL L 95, s. 29) 6 artiklan 1 kohdan, 7 artiklan 1 kohdan sekä liitteessä olevan 1 kohdan q alakohdan tulkinta — Asianmukaiset ja tehokkaat keinot kohtuuttomien lausekkeiden käyttämisen lopettamiseksi — Sellaisen välityssopimuksen mitättömyys, johon kuluttaja ei ole vedonnut välimiesmenettelyssä
   Tuomiolauselma
   Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5 päivänä huhtikuuta 1993 annettua neuvoston direktiiviä 93/13/ETY on tulkittava siten, että kansallinen tuomioistuin, jonka ratkaistavaksi on saatettu välitystuomion kumoamista koskeva kanne, voi todeta välityssopimuksen mitättömyyden ja kumota välitystuomion, kun se katsoo, että kyseisessä välityssopimuksessa on kohtuuton sopimusehto, silloinkin kun kuluttaja ei ole vedonnut tähän seikkaan välimiesmenettelyssä, vaan vasta kumoamiskanteessa.

      (1)  EUVL C 155, 25.6.2005.


title: Asia T-566/15: Kanne 28.9.2015 – Excalibur City v. SMHV – Ferrero (MERLIN'S KINDERWELT)

text:
               30.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 398/67

         Kanne 28.9.2015 – Excalibur City v. SMHV – Ferrero (MERLIN'S KINDERWELT)
   (Asia T-566/15)
   (2015/C 398/81)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Excalibur City s.r.o. (Znojmo, Tšekki) (edustaja: asianajaja E. Engin-Deniz)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Ferrero SpA (Alba, Italia)

      Menettely SMHV:ssa

      Tavaramerkin hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Sanaosan MERLIN'S KINDERWELT sisältävä yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki – Rekisteröintihakemus nro 1 1 2 02  066

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 16.7.2015 asiassa R 1617/2014-1tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               muuttaa riidanalaista päätöstä siten, että vastapuolen väite hylätään

                  tarvittaessa

               —

               kumoaa sekä riidanalaisen päätöksen että väiteosaston 26.5.2014 tekemän päätöksen N:o B 002152844

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohtaa on rikottu.


title: Asia T-121/08: Kanne 10.3.2008 — PC-Ware Information Technologies v. komissio

text:
               9.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 116/27

         Kanne 10.3.2008 — PC-Ware Information Technologies v. komissio
   (Asia T-121/08)
   (2008/C 116/49)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: PC-Ware Information Technologies BV (Amsterdam, Alankomaat) (edustaja: advocaat L. Devillé)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Kantajan vaatimukset

               —

               kumoamiskanne otetaan tutkittavaksi,

               —

               kumotaan Euroopan komission pääosaston tekemä päätös hylätä kantajan avoimessa tarjouskilpailussa DIGIT/R2/PO/2007/022-LAR 2007 tekemä tarjous, mistä kantajalle oli ilmoitettu 11.1.2008 päivätyllä kirjeellä, ja tehdä sopimus valitun tarjoajan kanssa,

               —

               todetaan, että komission lainvastainen menettely on virhe, joka saa aikaan komission vastuun,

               —

               toissijaisesti, jos hankinta on jo toteutettu silloin, kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin antaa ratkaisun tai päätöstä ei voida enää kumota, komissio velvoitetaan maksamaan vahingonkorvauksena 654 962,38 euroa korvauksena kantajalle menettelyn osalta aiheutuneesta vahingosta,

               —

               komissio velvoitetaan korvaamaan tähän kanteeseen liittyvät oikeudenkäynti- ja muut kulut siinäkin tapauksessa, että kanne hylätään.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja on ottanut osaa avoimeen tarjousmenettelyyn DIGIT/R2/PO/2007/022 — Microsoftin tuotteiden suurasiakasjälleenmyyjät (LAR 2007) (EYVL 2007 S 183-223062), jonka osalta oli tarkoitus tehdä puitesopimus yhdestä ostokanavasta, joka kattaa Microsoftin ohjelmistotuotteiden ja lisenssien hankinnan. Kantaja riitauttaa komission päätöksen tehdä tätä koskeva sopimus toisen yrityksen kanssa.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi ensinnäkin, että päätöksen perustelut ovat riittämättömät. Kantaja viittaa siihen, että se oli ilmoittanut tarjousta tehdessään nimenomaisesti antavansa suurimman mahdollisen alennuksen kaupan alalla noudatettavista menettelytavoista sekä kuluttajille annettavista tiedoista ja kuluttajansuojasta 14.7.1991 annetun Belgian lain 40 §:n, jossa kielletään tappiolla tapahtuva myynti, nojalla. Komissio on laiminlyönyt päätöksen riittävän perustelemisen siltä osin kuin se liittyy tämän kiellon soveltamiseen ja yhdenvertaisen periaatteen huomioonottamiseen sen osalta.
   Toiseksi kantaja katsoo, että voittaneen tarjouksen osalta rikotaan kaupan alalla noudatettavista menettelytavoista sekä kuluttajille annettavista tiedoista ja kuluttajansuojasta 14.7.1991 annetun Belgian lain 40 §:ää. Kantajan mukaan komission olisi pitänyt hylätä voittanut tarjous direktiivin 2004/18/EY (1) 55 artiklan, asetuksen N:o 2342/2002 (2) 139 artiklan 1 kohdan ja 146 artiklan 4 kohdan sekä hyvän hallinnon periaatteen nojalla.

      (1)  Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/18/EY (EYVL L 134, s. 114).

      (2)  Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä 23.12.2002 annettu komission asetus (EY, Euratom) N:o 2342/2002 (EYVL L 357, s. 1).


title: Asia C-389/99: Lapin lääninoikeuden 5.10.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö Sulo Rundgrenin vireille panemassa asiassa

text:
C 6/14                  FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            8.1.2000
Lapin lääninoikeuden 5.10.1999 tekemällään päätöksellä                4. Mikä vaikutus on sosiaaliturva-asetuksen (ETY)
esittämä ennakkoratkaisupyyntö Sulo Rundgrenin vireille                    N:o 1408/71 28 a artiklan ja 33 artiklan 2 kohdan
                        panemassa asiassa                                  tulkinnassa sillä seikalla, että Suomi ja Ruotsi ovat yhdessä
                                                                           muiden pohjoismaiden kanssa sopineet sanotun asetuksen
                                                                           36 artiklan 3 kohdan ja pohjoismaisen sosiaaliturvasopi-
                         (Asia C-389/99)                                   muksen (SopS 106/93) 23 artiklan mukaisesti, että ne
                                                                           luopuvat muun ohella kaikesta hoitoetuuksista aiheutuvien
                           (2000/C 6/26)                                   kustannusten korvaamisesta?
Lapin lääninoikeus on pyytänyt 5.10.1999 tekemällään                  5. Jos edellisessä kohdassa mainitun asetuksen 28 a artiklaa
päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-                ja 33 artiklan 2 kohtaa sovelletaan niin, että Rundgrenilta
tuimen kirjaamoon 11.10.1999, Euroopan yhteisöjen tuo-                     voidaan Suomessa periä kansaneläke- ja sairausvakuutus-
mioistuimelta Sulo Rundgrenin vireille panemassa asiassa                   maksua, niin voiko Rundgren kuitenkin asetuksen 17 a ar-
ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:                                   tiklan mukaisesti takautuvasti pyytää tulla suljetuksi asuin-
                                                                           valtionsa Suomen lainsäädännön piiristä, vai onko pyyntö
1. Tulevatko Euroopan talousyhteisön perustamissopimus,                    pitänyt tehdä ennen Suomen lainsäädännön mukaisten
    sosiaaliturva-asetus (ETY) N:o 1408/71 (1) tai työntekijöi-            maksuvelvoitteiden määräämistä? Mitä merkitystä jälkim-
    den vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella annettu                  mäisessä tapauksessa on sillä seikalla, ettei Rundgren
    asetus (ETY) N:o 1612/68 (2) sovellettaviksi nyt puheena               mahdollisesti ole ollut tietoinen asetuksen 17 a artiklan
    olevassa asiassa, vaikka Rundgren on muuttanut Ruotsista               suomasta mahdollisuudesta?
    Suomeen jo 29.9.1989, eli ennen kuin Euroopan talous-
    alueesta tehty sopimus (ETA-sopimus) tuli Suomen osalta
    voimaan?                                                          6. Onko yhteisön perustamissopimuksen 39 EY artiklaa
                                                                           (aiempi 48 artikla) ja erityisesti työntekijöiden vapaasta
2. Mikäli vastaus kohdassa 1 mainittuun kysymykseen on                     liikkuvuudesta yhteisön alueella 15.10.1968 annettua neu-
    myöntävä, niin onko sosiaaliturva-asetuksen (ETY)                      voston asetusta (ETY) N:o 1612/68 tulkittava siten, että
    N:o 1408/71 28 a artiklassa olevaa ilmausta ”eikä oikeutta             Suomi ei ole oikeutettu nyt kysymyksessä olevassa tapauk-
    eläkkeeseen ole” tulkittava niin, että sen tunnusmerkistö              sessa perimään Rundgrenilta oman kansallisen lainsää-
    täyttyy jo silloin, kun                                                däntönsä mukaista kansaneläkevakuutusmaksua ja sairaus-
                                                                           vakuutusmaksua?
    a) Rundgrenilla ei ole oikeutta kansaneläkkeeseen, tai
    b) kun Rundgrenilla ei ole oikeutta ansiotyöhön perustu-          7. Onko sosiaaliturva-asetuksen (ETY) N:o 1408/71 3 artiklaa
        vaan eläkkeeseen vai                                               tai yhteisön perustamissopimuksen 12 EY artiklaa (aiempi
                                                                           6 artikla) tulkittava niin, että Rundgren on nyt kysymyk-
                                                                           sessä olevassa tapauksessa joutunut kielletyn syrjinnän
    c) täyttyykö tunnusmerkistö vasta silloin, kun sekä a) että            kohteeksi?
        b) kohdat ovat Rundgrenin osalta yhtäaikaa voimassa?
    Onko edellä mainitun ilmauksen tulkinnassa lisäksi                8. Voiko Rundgren suoraan vedota yhteisön perustamissopi-
    lähdettävä siitä, että oikeudella eläkkeeseen tarkoitetaan             mukseen tai muuhun yhteisön oikeuteen sen vuoksi,
    tässä tapauksessa Rundgrenin periaatteellista oikeutta eläk-           että hän on mahdollisesti joutunut maksamaan samalla
    keeseen Suomessa, jolloin ei otettaisi huomioon hänen                  perusteella veronluontoisia maksuja sekä Suomeen että
    tosiasiallisia olosuhteitaan, kuten hänen Ruotsista saa-               Ruotsiin johtuen Suomen ja Ruotsin omaksumista erilaisis-
    miensa eläke- ja elinkorkotulojen vaikutusta eläkkeen                  ta toteuttamistavoista sosiaaliturvajärjestelmän rahoituk-
    saamiseen Suomessa, vai tarkoitetaanko eläkeoikeudella                 sessa?
    konkreettisia olosuhteita, jolloin Rundgrenin Ruotsista
    saamien tulojen vaikutus eläkkeen saamiseen Suomessa
    otettaisiin ilmauksen tulkinnassa huomioon?
                                                                      (1) annettu 14 päivänä kesäkuuta 1971, sosiaaliturvajärjestelmien
3. Kuuluvatko sosiaaliturva-asetuksen (ETY) N:o 1408/71                   soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työnteki-
    33 artiklan 2 kohdan tarkoittamien maksujen ja vastaavien             jöihin ja heidän perheenjäseniinsä (EYVL, Erityispainos 1994,
    suoritusten soveltamisalaan sosiaaliturvan saamiseksi sai-            05/Nide 01, s. 57).
    rauden ja äitiyden varalta perittävien maksujen (Suomessa         (2) annettu 15 päivänä lokakuuta 1968, työntekijöiden vapaasta
    sairausvakuutusmaksu) lisäksi myös vanhuuden, työttö-                 liikkuvuudesta yhteisön alueella (EYVL, Erityispainos 1994,
    myyden ja työkyvyttömyyden varalta perittävät maksut                  05/Nide 01, s. 33.
    (Suomessa kansaneläkevakuutusmaksu)? Jos vastaus mai-
    nittuun kysymykseen on kieltävä, niin onko viimeksi
    mainitut maksut mahdollisesti jätettävä perimättä asetuk-
    sen jonkin muun artiklan nojalla, kun otetaan erityisesti
    huomioon asetuksen 4 artiklan 1 kohdan b, c ja g kohdista
    ilmi käyvä asetuksen soveltamisala?


title: Asia F-60/12: Kanne 8.6.2012 — ZZ v. komissio

text:
               11.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/34

         Kanne 8.6.2012 — ZZ v. komissio
   (Asia F-60/12)
   2012/C 243/59
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja E. Guerrieri Piaceri)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen päätöksen kumoaminen, jossa kantajalle jätettiin myöntämättä kuusi ylennyspistettä vuoden 2011 ylennyskierroksella, arviointikertomuksen tarkistaminen ja pisteiden, jotka ovat tarpeen palkkaluokkaan AST 2 ylentämiseksi, myöntäminen

      Vaatimukset

               —

               Kantajasta ajanjaksolle 1.1.2010–31.12.2010 laadittu arviointikertomus ja päätös, jossa kantajalle myönnettiin kaksi ylennyspistettä samalta ajanjaksolta, on kumottava

               —

               kyseisen kumoamisen seurauksena vastaaja on velvoitettava tutkimaan uudelleen kantajasta laadittu arviointikertomus ja myöntämään kantajalle pisteet, jotka ovat tarpeen, jotta hänet voidaan ylentää palkkaluokkaan AST 2 taannehtivasti 1.1.2011 lukien

               —

               vastaaja on velvoitettava maksamaan kohtuullisena pidetty 20 000 euroa (mukaan luettuina oikeudenkäyntikulut).


title: Asia C-193/03: Sozialgericht Stuttgartin 19.3.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Robert Bosch GmbH vastaan Bundesrepublik Deutschland, asiamiehenään Bundesversicherungsamt

text:
23.8.2003                FI                               Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 200/7
1)    Maataloustuotteiden vientitukien järjestelmän soveltamista            dosta aiheutuneiden kulujen korvaamisen yhteydessä asetuksen
      koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 27 päivänä       (ETY) N:o 574/72 (1) 34 artiklan vastainen.
      marraskuuta 1987 annetussa komission asetuksessa (ETY)
      N:o 3665/87, sellaisena kuin kyseinen asetus on muutettuna
      26.7.1994 annetulla komission asetuksella N:o 1829/94, ei             (1) EYVL L 74, 27.3.1972, s. 1.
      vahvisteta minkäänlaista rajoitusta sen lisäajan pituudelle, joka
      voidaan myöntää viejälle kyseisen asetuksen 47 artiklan
      4 kohdan nojalla. Kansallisten viranomaisten on vahvistettava
      tämän lisäajan pituus kunkin tapauksen erityisolosuhteista riip-
      puen ottamalla huomioon muun muassa viejän toiminnan
      nopeus, viejän kohtaamien objektiivisesti arvioitavien vaikeuksien
      luonne sekä aikamäärä, joka on kohtuullisesti tarpeen näiden
      vaikeuksien voittamiseksi.
                                                                            Irlannin 13.5.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
                                                                                nostama kanne
2)    Viejä ei voi kansallisessa tuomioistuimessa suoraan vedota
      oikeuteen saada tietyn pituinen lisäaika. Sillä on kuitenkin                                      (Asia C-199/03)
      oltava mahdollisuus hakea tuomioistuimessa muutosta päätök-
      seen, jonka toimivaltaiset kansalliset viranomaiset ovat tehneet
      asetuksen N:o 3665/87 47 artiklan 4 kohdan nojalla, sel-                                          (2003/C 200/13)
      laisena kuin kyseinen asetus on muutettuna asetuksella
      N:o 1829/94. Kunkin jäsenvaltion oikeusjärjestyksessä on
      määritettävä tämän tuomioistuimessa tapahtuvan muutoksen-
                                                                            Irlanti on nostanut 13.5.2003 Euroopan yhteisöjen tuomiois-
      haun edellytykset ja menettelytavat tehokkuus- ja vastaavuusperi-
                                                                            tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
      aatteita noudattaen, sellaisina kuin kyseiset periaatteet on määr-
                                                                            Kantajan asiamiehenä on D. J. O'Hagan, jota avustavat
      itelty yhteisön oikeudessa.
                                                                            P. Gallagher, SC, ja barrister P. McGarry, prosessiosoite Luxem-
                                                                            burgissa.
(1) EYVL C 44, 16.2.2002.
                                                                            Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                            1.    ottaa kanteen tutkittavaksi;
                                                                            2.    kumoaa joko kokonaan tai osittain tai yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen määrittämien ajanjaksojen tai määrien
                                                                                osalta komission päätöksen C(2003)99, jolla vähennetään
                                                                                tukea, jota Euroopan sosiaalirahastosta myönnetään seur-
                                                                                aavien komission päätösten nojalla: 29.11.1994 tehty
                                                                                päätös C(94)3226 (henkilöstöresurssien kehittämistä
Sozialgericht Stuttgartin 19.3.2003 tekemällään päätöksellä                       koskeva toimintaohjelma) hankkeen 940002IRI yhtey-
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Robert Bosch                               dessä, 29.7.1994 tehty päätös C(94)1972 (matkailua
GmbH vastaan Bundesrepublik Deutschland, asiamiehe-                               koskeva toimintaohjelma) hankkeen 940001IRI yhteydessä
                   nään Bundesversicherungsamt                                    ja 15.11.1994 tehty päätös C(94)2613 (teollista kehitystä
                                                                                koskeva toimintaohjelma) hankkeen 940004IRI yhtey-
                                                                                dessä; päätösten, joilla hyväksyttiin tavoitteen 1 mukaiset
                                                                                toimintaohjelmat Irlannissa;
                            (Asia C-193/03)
                                                                            3.    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                            (2003/C 200/12)
                                                                            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Sozialgericht Stuttgart on pyytänyt 19.3.2003 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
9.5.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkorat-                  1.    Kantaja väittää, että riidanalaisesta päätöksestä käy selvästi
kaisua asiassa Robert Bosch GmbH vastaan Bundesrepublik                           ilmi, että komissio ilmiselvästi jätti ottamatta asianmukai-
Deutschland, jota edustaa Bundesversicherungsamt, seuraaviin                      sesti huomioon Irlannin esittämän näytön, jossa osoitettiin
kysymyksiin:                                                                      yksiselitteisesti, että ESR-tukeen oikeutetuille hankkeille ei
                                                                                tosiasiassa ollut myönnetty liikaa rahoitusta. Komissio
                                                                                luonnehti virheellisesti Irlannin esittämää näyttöä siitä,
                                                                                ettei tällaista rahoitusta ollut myönnetty liikaa, ja katsoi
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta pyydetään ennakkorat-                        virheellisesti Irlannin esittämän näytön vaikuttavan
kaisua siitä, onko SGBV:n 13 §:n 3 momentin kaltainen                             jotenkin rahoitustaulukoihin, ja siksi se ei ottanut näyttöä
kertasuoritusta koskeva säännös tai samankaltainen pieniä                         asianmukaisesti huomioon ja teki tietyistä seikoista
summia koskeva säännös ulkomailla tapahtuneesta lääkärinhoi-                      virheellisiä päätelmiä.


title: Asia C-72/10: Corte Suprema di Cassazionen (Italia) 9.2.2010 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö — rikosoikeudenkäynti Marcello Costaa vastaan

text:
               17.4.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 100/27

         Corte Suprema di Cassazionen (Italia) 9.2.2010 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö — rikosoikeudenkäynti Marcello Costaa vastaan
   (Asia C-72/10)
   2010/C 100/41
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte Suprema di Cassazione

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   Marcello Costa

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Unionin tuomioistuinta pyydetään lausumaan siitä, millä tavoin EY 43 ja EY 49 artiklaa on tulkittava sijoittautumisvapauteen ja palvelujen tarjoamisen vapauteen nähden urheilutapahtumiin liittyvää vedonlyöntiä koskevissa kysymyksissä sen selvittämiseksi, sallitaanko näissä perustamissopimuksen määräyksissä sellainen kansallinen sääntely, jolla perustetaan valtion monopoli ja toimilupa- ja lupajärjestelmä, jossa toimilupien määrä on kiinteä ja jossa a) vallitsee yleinen suuntaus suojata aikaisemmin sellaisessa menettelyssä myönnettyjen lupien haltijoita, jossa osa toimijoista oli lainvastaisesti suljettu menettelyn ulkopuolelle, b) on säännöksiä, joilla tosiasiallisesti taataan sellaisten kaupallisten asemien säilyttäminen, jotka on saatu sellaisen menettelyn perusteella, jossa osa toiminnan harjoittajista oli lainvastaisesti suljettu menettelyn ulkopuolelle (kuten uusiin luvanhaltijoihin kohdistuva kielto sijoittaa toimipisteitään tiettyä etäisyyttä lähemmäksi jo olemassa olevia toimipisteitä), c) on määritetty tilanteet, joissa toimilupa peruutetaan ja joissa määrältään erittäin suuret vakuudet menetetään valtiolle, kuten tilanteessa, jossa toimiluvan haltija harjoittaa suoraan tai välillisesti sellaista rajatylittävää pelitoimintaa, joka on rinnastettavissa toimiluvan nojalla harjoitettavaan toimintaan.


title: Asia C-116/99: Euroopan yhteisöjen komission 8.4.1999 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 188/10                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              3.7.1999
Ruotsin kuningaskunnan 8.4.1999 Euroopan unionin neu-                    tehtävä saalismääriä vahvistettaessa, on jo tehty, kun Ruotsin
                 vostoa vastaan nostama kanne                            osuus yhteisön kalastusmahdollisuuksista on vahvistettu liitty-
                                                                         misasiakirjassa.
                          (Asia C-115/99)
                                                                         (1) Tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien osalta vuodeksi 1999
                                                                             vahvistettavista suurimmista sallituista saaliista ja niiden pyyntiä
                          (1999/C 188/22)                                    koskevista tietyistä edellytyksistä 18 päivänä joulukuuta 1998
                                                                             annettu neuvoston asetus, EYVL 1999, L 13, s. 1.
                                                                         (2) EYVL L 1, 1.1.1995, s. 1.
Ruotsin kuningaskunta on nostanut 8.4.1999 yhteisöjen tuo-
mioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan.
Kantajan asiamiehenä on rättschef Lotty Nordling, ja prosessio-
soite Luxemburgissa on Ruotsin suurlähetystö, 2 rue de Heine,
1720 Luxemburg.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 8.4.1999 Italian tasavaltaa
                                                                                vastaan nostama kanne
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                                (Asia C-116/99)
1. kumoaa EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan nojalla
     vuoden 1999 TAC – asetuksen (EY) N:o 48/99 (1) niiltä
     osin kuin asetuksessa jaetaan turskakiintiö alueen IIIbcd                                     (1999/C 188/23)
     osalta ja koljakiintiö alueen IIa ja Pohjanmeren osalta;
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on 8.4.1999 nostanut kanteen
                                                                         Italian tasavaltaa vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
2. velvoittaa neuvoston korvaamaan Ruotsin oikeudenkäynti-               messa. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen osaston virka-
     kulut.                                                              mies Paolo Stancanelli ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o
                                                                         Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, rue Alcide de
                                                                         Gasperi.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio vaatti, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                         tuin
Asiakirjassa Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin          1. toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut EY:n
kuningaskunnan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mu-                     perustamissopimuksen ja jäsenvaltioiden hissejä koskevan
kautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, olevan 121 ar-                  lainsäädännön lähentämisestä 29 päivänä kesäkuuta 1995
tiklan 1 kohdan rikkominen, sellaisena kuin asiakirja on                      annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
neuvoston asetuksella N:o 95/1/EY, Euratom, EHTY (2) muutet-                  95/16/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole anta-
tuna:                                                                         nut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudatta-
                                                                              misen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia
                                                                              määräyksiä, ja
Vuonna 1999 saadaan pyytää 77 434 tonnin turskasaalis
yhteisön kalavesillä alueella IIIbcd. Liittymisasiakirjan 121 ar-        2. velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
tiklan 1 kohdassa määrättyjen ehtojen mukaisesti Ruotsin                      kulut.
osuus tästä saalismäärästä olisi 26 382 tonnia. Tältä osin
on otettu huomioon se, että Ruotsin kiintiöstä on siirretty
500 tonnia Puolalle ja 79 tonnia Latvialle, ja se, että Ruotsin
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
vuoden 199 kiintiöstä siirrettäisiin 1 763 tonnia muille jäsen-
valtioille sen mukaisesti, mitä ETA – sopimuksen allekirjoitta-
misen yhteydessä sovittiin. Sen sijaan Ruotsin saalismääräksi            EY:n perustamissopimuksen 189 artiklassa, jonka mukaan
on säädetty asetuksessa N:o 48/99 ainoastaan 25 870 tonnia,              direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden jokaista
joka on 512 tonnia vähemmän kuin se määrä, joka sille                    jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu, asetetaan jäsenvaltioille
kuuluisi liittymisasiakirjan perusteella.                                velvollisuus noudattaa direktiivien täytäntöönpanolle asetettua
                                                                         määräaikaa. Tämä määräaika on päättynyt 1.1.1997, mutta
                                                                         Italian tasavalta ei ole toteuttanut komission vaatimuksissa
Koljan osalta Ruotsin kiintiö on 290 tonnia, joka on 68                  mainitun direktiivin täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpi-
tonnia vähemmän kuin se määrä, joka Ruotsille kuuluisi                   teitä.
liittymisasiakirjan perusteella. Koska ne osuudet, joita Ruotsille
on annettava yhteisön kalastusmahdollisuuksista, on täsmen-
netty liittymisasiakirjassa, vahvistaessaan Ruotsin saalismääriä         (1) EYVL L 213, 7.9.1995, s. 1.
neuvostolla ei ole oikeutta tehdä perusasetuksen nojalla harkin-
nanvaraista päätöstä tästä eikä ottaa huomioon niin sanottuja
Haagin preferenssejä. Se eri intressien punninta, joka on


title: Asia C-399/06 P: Valitus, jonka Faraj Hassan on tehnyt 25.9.2006 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-49/04, Faraj Hassan v. Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio, 12.7.2006 antamasta tuomiosta

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/30

         Valitus, jonka Faraj Hassan on tehnyt 25.9.2006 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-49/04, Faraj Hassan v. Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio, 12.7.2006 antamasta tuomiosta
   (Asia C-399/06 P)
   (2006/C 294/54)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittaja: Faraj Hassan (edustajat: barrister E.Grieves ja solicitor H. Miller)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto, Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset:
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion

               2)

               kumoaa 27.5.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 881/2002 (1), sellaisena kuin se on muutettuna 20.11.2003 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2049/2003 (2), ja/tai 20.11.2003 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2049/2003 kokonaisuudessaan ja/tai valittajaa koskevan kiellon osalta

               3)

               vaihtoehtoisesti toteaa, ettei edellä mainittuja asetuksia sovelleta sikäli kuin ne koskevat valittajaa

               4)

               määrää muista tarpeellisiksi katsomistaan toimenpiteistä

               5)

               velvoittaa neuvoston korvaamaan valittajalle tässä menettelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

               6)

               velvoittaa neuvoston maksamaan vahingonkorvausta.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja väittää, että neuvoston ja komission on kunnioitettava Euroopan ihmisoikeussopimuksen (jäljempänä ihmisoikeussopimus) suojaamia oikeuksia, eivätkä ne voi jättää noudattamatta kyseistä velvoitetta, jollei ”vähintään samantasoista suojaa” myönnetä kyseisen noudattamatta jättämisen seurauksena.
   Valittaja väittää edelleen, että Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston (jäljempänä turvallisuusneuvosto) tarjoama suoja ei vastaa ihmisoikeussopimuksen tarjoamaa suojaa.
   Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se

               i)

               ei arvioinut suoraan sitä, tarjosiko turvallisuusneuvosto samantasoisen suojan kuin ihmisoikeussopimus, erityisesti ihmisoikeussopimuksen 6, 8 ja 13 artiklan ja kyseisen sopimuksen ensimmäisen pöytäkirjan 1 artiklan osalta

               ii)

               tutki turvallisuusneuvoston toiminnan välillisesti ius cogensia koskevan periaatteen nojalla, eikä tukeutumalla ja viittaamalla ihmisoikeussopimuksen 6, 8 ja 13 artiklassa ja kyseisen sopimuksen ensimmäisen pöytäkirjan 1 artiklassa tarjottuun suojaan.

         Valittaja väittää edelleen, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki virheen, kun se katsoi, että omaisuuden käyttöä koskeva rajoitus ei ollut omaisuudensuojan sisällön kannalta asianmukainen.

      (1)  Tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä, sekä Afganistaniin suuntautuvan tiettyjen tavaroiden ja palvelujen viennin kieltämisestä, Afganistanin Talebania koskevien lentokiellon ja varojen sekä muiden taloudellisten resurssien jäädyttämisen laajentamisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 467/2001 kumoamisesta 27.5.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 881/2002 (EYVL L139, s. 9).

      (2)  Tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 467/2001 kumoamisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 881/2002 muuttamisesta 25. kerran 20.11.2003 annettu komission asetus (EY) N:o 2049/2003 (EUVL L 303, s. 20).


title: Asia T-161/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.3.2014 – High Tech v. SMHV – Vitra Collections (tuolin muoto)

text:
               26.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 159/37

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.3.2014 – High Tech v. SMHV – Vitra Collections (tuolin muoto)
   (Asia T-161/11) (1)

   2014/C 159/50
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 139, 7.5.2011.


title: Asia C-125/15 P: Valitus, jonka Euroopan unionin tuomioistuin on tehnyt 11.3.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-577/14, Gascogne Sack Deutschland ja Gascogne v. Euroopan unioni, 2.2.2015 antamasta määräyksestä

text:
               11.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/15

         Valitus, jonka Euroopan unionin tuomioistuin on tehnyt 11.3.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-577/14, Gascogne Sack Deutschland ja Gascogne v. Euroopan unioni, 2.2.2015 antamasta määräyksestä
   (Asia C-125/15 P)
   (2015/C 155/17)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan unionin tuomioistuin (asiamiehet: A. V. Placco ja E. Beysen)

      Muut osapuolet: Gascogne Sack Deutschland GmbH ja Gascogne

      Vaatimukset

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-577/14, Gascogne Sack Deutschland ja Gascogne v. Euroopan unioni, 2.2.2015 antama määräys on kumottava siltä osin kuin siinä hylättiin toinen, kolmas ja neljäs kohta Euroopan unionin tuomioistuimen unionin yleiselle tuomioistuimelle sen työjärjestyksen 114 artiklan nojalla esittämään hakemukseen sisältyneistä vaatimuksista

               —

               edellä mainitut vaatimukset on hyväksyttävä, eli

                           —

                           ensisijaisesti asia on ratkaistava lopullisesti jättämällä Gascogne Sack Deutschland GmbH:n ja Groupe Gascogne S.A:n vahingonkorvauskanne tutkimatta sen vuoksi, että kannetta on ajettu Euroopan unionin tuomioistuinta vastaan (unionin edustajana)

                           —

                           toissijaisesti, mikäli unionin tuomioistuin katsoisi, ettei se seikka, että mainittua kannetta on ajettu Euroopan unionin tuomioistuinta eikä komissiota vastaan (unionin edustajana), ratkaise kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä vaan unionin yleisen tuomioistuimen olisi Euroopan unionin tuomioistuimen siellä esittämän oikeudenkäyntiväitteen johdosta pitänyt määrätä asianosaisseuraannosta, jossa komissio tulee vastaajaksi Euroopan unionin tuomioistuimen tilalle, asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen Gascogne Sack GmbH:n ja Groupe Gascogne S.A:n vahingonkorvauskanteen ratkaisemiseksi unionin tuomioistuimen ratkaisemien oikeusseikkojen mukaisesti

               —

               Gascogne Sack Deutschland GmbH ja Groupe Gascogne S.A. on velvoitettava korvaamaan Euroopan unionin tuomioistuimen oikeudenkäyntikulut ensimmäisessä oikeusasteessa ja muutoksenhakumenettelyssä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vetoaa valituksensa tueksi kahteen perusteeseen, joista ensimmäinen koskee unionin edustamista sen tuomioistuimissa koskevien sääntöjen noudattamatta jättämistä ja toinen unionin yleiselle tuomioistuimelle kuuluvan perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiä.
   Ensimmäisen valitusperusteen, joka koskee unionin edustamista sen tuomioistuimissa koskevien sääntöjen noudattamatta jättämistä, yhteydessä Euroopan unionin tuomioistuin huomauttaa, että koska ei ole olemassa nimenomaisia sääntöjä unionin edustamisesta sen tuomioistuimissa käsiteltäessä SEUT 268 artiklan perusteella nostettuja kanteita, tätä edustamista koskevat säännöt on johdettava tuomiovallan käyttämiseen sovellettavista yleisistä periaatteista ja tarkemmin sanottuna hyvän oikeudenkäytön sekä tuomioistuimen riippumattomuuden ja puolueettomuuden periaatteista.
   Toisen valitusperusteensa yhteydessä valittaja katsoo, että valituksenalaisessa määräyksessä on laiminlyöty perusteluvelvollisuus, koska siinä ei ole erikseen vastattu unionin yleisessä tuomioistuimessa esitettyihin perusteluihin, jotka kohdistuivat asiassa C-40/12 P, Gascogne Sack v. komissio (1), ja asiassa C-58/12 P, Groupe Gascogne v. komissio (2), annettujen tuomioiden ulottuvuuteen.

      (1)  EU:C:2013:768

      (2)  EU:C:2013:770


title: Asia T-141/07: Kanne 4.5.2007 — General Technic-Otis v. komissio

text:
               23.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 140/39

         Kanne 4.5.2007 — General Technic-Otis v. komissio
   (Asia T-141/07)
   (2007/C 140/65)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: General Technic-Otis Sàrl (Howald, Luxemburgin suurherttuakunta) (edustaja: asianajaja M. Nosbusch)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamista koskevasta menettelystä asiassa COMP/E-1/38.823 — Elevators and Escalators 21.2.2007 tehty komission päätös on kumottava EY 230 artiklan nojalla siltä osin kuin se koskee GTO:ta.

               —

               Toissijaisesti kantajalle mainitulla päätöksellä määrätty sakko on EY 229 artiklan nojalla poistettava tai sitä on alennettava.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Nyt käsiteltävänä olevalla kanteella kantaja vaatii EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamista koskevasta menettelystä (asia COMP/E-1/38.823 — PO/Elevators and Escalators) 21.2.2007 tehdyn komission päätöksen K(2007) 512 lopullinen, joka liittyy sellaiseen kartelliin mekaanisten hissien ja liukuportaiden asennus- ja huoltomarkkinoilla Belgiassa, Saksassa, Luxemburgissa ja Alankomaissa, johon on liittynyt tarjouskilpailujen manipulointia, markkinoiden jakamista, hintojen vahvistamista, hankkeiden sekä laitteiden myynti-, asennus-, huolto- ja modernisointisopimusten kohdentamista sekä tietojenvaihtoa, osittaista kumoamista kantajaa koskevilta osin. Toissijaisesti kantaja vaatii riidanalaisella päätöksellä sille määrätyn sakon poistamista tai sen alentamista.
   Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi seitsemään perusteeseen.
   Ensimmäisessä kanneperusteessaan kantaja tuo esiin, että komissio on tehnyt oikeudellisia ja tosiseikkoja koskevia virheitä, kun se on soveltanut sakkojen laskemista koskevia sääntöjä, siltä osin kuin se on katsonut, että sen tuomitsemissa käytännöissä oli kyse ”erittäin vakavasta” kilpailusääntöjen rikkomisesta. Kantaja väittää, että sakon perusmäärää on näin ollen alennettava, kun otetaan huomioon merkityksellisten markkinoiden suppea maantieteellinen ulottuvuus sekä komission tuomitsemien käytäntöjen rajallinen vaikutus merkityksellisiin markkinoihin.
   Toisessa kanneperusteessaan kantaja väittää, että komissio on tehnyt oikeudellisia ja tosiseikkoja koskevia virheitä, koska se ei ole ottanut huomioon kantajan tosiasiallista taloudellista kykyä vahingon aiheuttamiseen. Se väittää myös, että komission olisi tullut sakkojen määrästä päättäessään ottaa huomioon kantajan asema pienenä tai keskisuurena yrityksenä, jolla oli itsenäinen hallinto ja joka oli näin ollen kykenemätön aiheuttamaan merkittävää vahinkoa markkinoilla.
   Kolmannessa kanneperusteessaan kantaja tuo esiin, että komissio on tehnyt oikeudellisia ja tosiseikkoja koskevia virheitä, koska se ei ole rajannut sakon määrää kymmeneen prosenttiin kantajan liikevaihdosta ja koska sillä ei ollut perusteita ottaa huomioon emoyhtiöiden liikevaihtoa kantajalle määrättävän sakon enimmäismäärän laskemisessa.
   Neljäs kanneperuste perustuu siihen, että komissio on loukannut yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, koska se ei ole soveltanut vastuuperiaatteita johdonmukaisesti kaikkiin kyseessä olevan kartellin jäseniin. Kantaja väittää, että komissio on lukenut riidanalaiset käytännöt sen emoyhtiöiden syyksi, mutta että se ei ole tehnyt näin erään toisen sellaisen yhtiön osalta, jonka myös on katsottu samassa päätöksessä osallistuneen kartelliin, vaikka mainittu yhtiö oli kantajan tilanteeseen verrattavassa tilanteessa emoyhtiöiden käyttämän määräysvallan osalta.
   Viidennessä kanneperusteessaan kantaja tuo esiin, että komissio on tehnyt tosiseikkoja koskevan virheen, koska se ei ole myöntänyt kantajalle yhteistyötiedonannon (1) nojalla 50 prosentin alennusta sakon määrästä. Kantaja väittää, että se teki tiivistä, jatkuvaa ja erityisen laajaa yhteistyötä komission yksiköiden kanssa ja että tämä yhteistyö on peruste yhteistyötiedonannossa tarkoitetulle sakon alentamiselle enimmäismäärällä eli 50 prosentilla.
   Kuudes kanneperuste, johon kantaja vetoaa, perustuu luottamuksensuojan periaatteeseen siltä osin kuin komissio ei ole myöntänyt kantajalle kymmenen prosentin lisäalennusta sakosta sillä perusteella, että kantaja ei ole kiistänyt tosiseikkoja. Kantaja väittää, että väitetiedoksianto sekä komission päätöskäytäntö ovat synnyttäneet sille perustellun odotuksen saada mainitulla perusteella kymmenen prosentin alennus sakkoihin eikä ainoastaan yhden prosentin alennus, joka riidanalaisessa päätöksessä on myönnetty.
   Seitsemäs kanneperuste perustuu rangaistusten oikeasuhteisuuden periaatteen rikkomiseen sillä perusteella, että kantajalle määrätty sakko ei ole perusteltu kyseessä olevaan kilpailusääntöjen rikkomiseen nähden eikä varsinkaan, kun otetaan huomioon sen väitetysti rajallinen vaikutus markkinoihin ja se, että toteuttajana on ollut pieni yhtiö.

      (1)  Komission tiedonanto sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa, EYVL 2002, C 45, s. 3.


title: Asia C-262/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 19.12.2013 (Conseil d’État’n (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Association Vent De Colère! Fédération nationale ym. v. Ministre de l’écologie, du développement durable, des transports et du logement ja Ministre de l’Économie, des Finances et de l’Industrie (Ennakkoratkaisupyyntö — Valtiontuki — Käsite ”valtion toimenpide tai valtion varoilla toteutettu toimenpide” — Tuulisähkö — Velvollisuus ostaa sähköä markkinahintaa korkeampaan hintaan — Täysimääräinen korvaus — Sähkön loppukäyttäjiltä perittävät maksut)

text:
               22.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 52/11

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 19.12.2013 (Conseil d’État’n (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Association Vent De Colère! Fédération nationale ym. v. Ministre de l’écologie, du développement durable, des transports et du logement ja Ministre de l’Économie, des Finances et de l’Industrie
   (Asia C-262/12) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Valtiontuki - Käsite ”valtion toimenpide tai valtion varoilla toteutettu toimenpide” - Tuulisähkö - Velvollisuus ostaa sähköä markkinahintaa korkeampaan hintaan - Täysimääräinen korvaus - Sähkön loppukäyttäjiltä perittävät maksut)
   2014/C 52/17
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d’État

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Association Vent De Colère ! Fédération nationale, Alain Bruguier, Jean-Pierre Le Gorgeu, Marie-Christine Piot, Eric Errec, Didier Wirth, Daniel Steinbach, Sabine Servan-Schreiber, Philippe Rusch, Pierre Recher, Jean-Louis Moret ja Didier Jocteur Monrozier

      Vastaajat: Ministre de l’écologie, du développement durable, des transports et du logement ja Ministre de l’Économie, des Finances et de l’Industrie

      Muu osapuoli: Syndicat des énergies renouvelables

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Conseil d’État (Ranska) — EY 87 artiklan, josta on tullut SEUT 107 artikla, tulkinta — Valtion toimenpiteen tai valtion varoilla toteutetun toimenpiteen käsite — Velvollisuus ostaa tuulisähköä markkinahintaa korkeampaan hintaan — Lisäkustannusten korvaaminen täysimääräisesti — Kyseisen korvauksen rahoitustavan muuttaminen — Sähkön loppukäyttäjiltä perittävät maksut

      Tuomiolauselma

   SEUT 107 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että julkisen sähköpalvelun nykyaikaistamisesta ja kehittämisestä 10.2.2000 annettuun lakiin nro 2000-108, sellaisena kuin se on muutettuna energia-alaa koskevalla 7.12.2006 annetulla lailla nro 2006-1537, perustuvan kaltaista järjestelyä, jonka nojalla yrityksille siitä, että niillä on velvollisuus ostaa tuulisähköä markkinahintaa korkeampaan hintaan, aiheutuneet lisäkustannukset korvataan täysimääräisesti ja jonka rahoituksesta vastaavat kaikki valtion alueella olevat sähkön loppukäyttäjät, on pidettävä valtion varoilla toteutettuna toimenpiteenä.

      (1)  EUVL C 243, 11.8.2012.


title: Asia T-13/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.6.2013 — MasterCard International v. SMHV — Nehra (surfpin)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/83

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.6.2013 — MasterCard International v. SMHV — Nehra (surfpin)
   (Asia T-13/13) (1)

   2013/C 225/191
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 86, 23.3.2013.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 12 päivänä joulukuuta 1996, asiassa T-88/92, Groupement d'achat Édouard Leclerc vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valikoiva jakelujärjestelmä - Ylellisyyskosmetiikka)

text:
N:o C 40/ 18         FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          8.2.97
Amsterdam , kirjallisessa käsittelyssä asianajaja Yves van          ja Gilbert Parleani, Pariisi , prosessiosoite Luxemburgissa
Gerven, Bryssel, ja suullisessa käsittelyssä asianajajat Bernt      asianajotoimisto Philippe Hoss, 15 Cöte d'Eich, vastaan
Hugenholtz, Amsterdam, sekä Frederic Louis ja Peter Wy             Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehinä aluksi Bernd
tinck, Bryssel , prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi          Langeheine ja myöhemmin Berend Jan Drijber ja Herve
misto Marc Loesch, 8 rue Goethe, vastaan Euroopan yh               Lehman ), väliintulijana vastaajan puolella Parfums Given
teisöjen komissio ( asiamies : Berend Jan Drijber ),                chy SA, kotipaikka Levallois-Perret ( Ranska ), edustaja
väliintulijoina vastaajan puolella Parfums Givenchy SA,             naan asianajaja Francois Bizet, Pariisi, prosessiosoite Lu
kotipaikka Levallois-Perret ( Ranska ), edustajinaan asiana        xemburgissa asianajotoimisto Aloyse May, 31 Grand-rue,
jajat Frangois Bizet, Pariisi, ja Aloyse May, Luxemburg,            Federation des industries de la parfumerie, kotipaikka Pa
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Aloyse                riisi , edustajanaan asianajaja Robert Collin, Pariisi , proses
May, 31 Grand'rue, Comite de liaison des syndicats euro            siosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Ernest Arendt,
péens de l'industrie de la parfumerie et des cosmetiques,           8—10 Mathias Hardt, Comite de liaison des syndicats eu
kotipaikka Bryssel, edustajinaan solicitor Stephen Kon ja           ropéens de l'industrie de la parfumerie et des cosmetiques,
asianajaja Francis Herbert, Bryssel , prosessiosoite Luxem         kotipaikka Bryssel, edustajinaan solicitor Stephen Kon ja
burgissa asianajotoimisto Wylander et Err, 60 avenue Gas           asianajaja Melanie Thill-Tayara, Pariisi , prosessiosoite Lu
ton Diderich, ja Federation europeenne des parfumeurs               xemburgissa asianajotoimisto Winandy et Err, 60 avenue
detaillants, kotipaikka Pariisi , edustajanaan asianajaja           Gaston Diderich, ja Federation europeenne des parfumeurs
Rolland Verniau, Lyon, prosessiosoite Luxemburgissa asia           detaillants, kotipaikka Pariisi , edustajinaan asianajaja Rol
najotoimisto Nico Schaeffer, 12 avenue de la Porte-Neuve,           land Verniau , Lyon, prosessiosoite, Luxemburgissa asian
jossa kantaja vaatii ETY:n perustamissopimuksen 85 arti            ajotoimisto Nico Schaeffer, 12 avenue de la Porte Neuve,
klan soveltamisesta 24 päivänä heinäkuuta 1992 tehdyn               jossa kantaja vaatii ETY:n perustamissopimuksen 85 artik
komission päätöksen 92/428/ETY ( IV/33 . 542 — Parfums              lan soveltamisesta 24 päivänä heinäkuuta 1992 tehdyn ko
Givenchyn valikoiva jakelujärjestelmä ( EYVL N:o L 236,             mission päätöksen 92/428/ETY ( IV/33 . 542 — Parfums Gi
19.8.1992, s . 11 ) kumoamista, ensimmäisen oikeusasteen            venchyn valikoiva jakelujärjestelmä ) ( EYVL N:o L 236 ,
tuomioistuin ( laajennettu toinen jaosto ) toimien kokoon          19.8.1992, s . 11 ) kumoamista , Euroopan yhteisöjen en
panossa : jaoston puheenjohtaja H. Kirschner sekä tuoma            simmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( laajennettu toinen
rit B. Vesterdorf, C. W. Bellamy, A. Kalogeropoulos ja A.           jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja H.
Potocki, kirjaaja : hallintovirkamies J. Palacio Gonzalez,          Kirschner sekä tuomarit B. Vesterdorf, C. W. Bellamy, A.
on antanut 12.12.1996 tuomion , jonka tuomiolauselma                Kalogeropoulos ja A. Potocki, kirjaaja : hallintovirkamies
on seuraava :                                                       J. Palacio Gonzalez, on antanut 12.12.1996 tuomion, jon
                                                                    ka tuomiolauselma on seuraava :
1 ) Kannetta ei oteta tutkittavaksi.
2 ) Kantaja velvoitetaan korvaamaan komission ja väliin            1 ) ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamises
     tulijana olevan Parfums Givenchy SA:n oikeudenkäyn                  ta 24 päivänä heinäkuuta 1992 tehty komission päätös
     tikulut sekä vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluis                 92/428/ETY (IV/33 . 542 — Parfums Givenchyn vali
     taan .                                                               koiva jakelujärjestelmä) kumotaan siltä osin kuin siinä
                                                                          on katsottu, että perustamissopimuksen 85 artiklan 1
4 ) Muut väliintulijat, Comité de liaison des syndicats eu               kohtaa ei sovelleta sellaiseen sopimusmääräykseen,
     ropéens de l'industrie de la parfumerie et des cosméti              joka antaa Givenchylle mahdollisuuden asettaa tietyt
     ques ja Fédération européenne des parfumeurs détail                 sen jakeluverkostoon pyrkivät jälleenmyyjät huonom
                                                                          paan asemaan pelkästään näiden kemikaliotoiminnan
     lants, vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                          vähäisyyden vuoksi.
o EYVL N:o C 331 , 16.12.1992 .
                                                                    2 ) Kanne hylätään muilta osin.
                                                                    3 ) Kantaja velvoitetaan korvaamaan komission ja väliin
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                  tulijana toimivan Parfums Givenchy SA:n oikeuden
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                                   käyntikulut sekä vastaamaan omista kuluistaan.
                  12 päivänä joulukuuta 1996,
   asiassa T-88/92, Groupement d'achat Edouard Leclerc
            vastaan Euroopan yhteisöjen komissio H                  4 ) Muut väliintulijat, eli Fédération des industries de la
                                                                          parfumerie, Comité de liaison des syndicats européens
    (Valikoiva jakelujärjestelmä — Ylellisyyskosmetiikka)                 de l'industrie de la parfumerie et des cosmétiques ja
                          ( 97/C 40/45 )                                  Fédération européenne des parfumeurs détaillaints,
                                                                          vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                    (M EYVL N:o C 307, 25.11.1992 .
Asiassa T-88/92, Groupement d'achat Edouard Leclerc,
kotipaikka Pariisi, edustajanaan asianajajat Mario Amadio


title: Asia C-607/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 7.3.2013 (High Court of Justicen (Chancery Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) ITV Broadcasting Limited ym. v. TVCatchup Limited (Direktiivi 2001/29/EY — 3 artiklan 1 kohta — Tilanne, jossa kolmas välittää internetissä kaupallisen televisiolähetystoiminnan harjoittajien lähetyksiä — ”Live streaming” (suoratoisto) — Yleisölle välittäminen)

text:
               27.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 123/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 7.3.2013 (High Court of Justicen (Chancery Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) ITV Broadcasting Limited ym. v. TVCatchup Limited
   (Asia C-607/11) (1)

   (Direktiivi 2001/29/EY - 3 artiklan 1 kohta - Tilanne, jossa kolmas välittää internetissä kaupallisen televisiolähetystoiminnan harjoittajien lähetyksiä - ”Live streaming” (suoratoisto) - Yleisölle välittäminen)
   2013/C 123/08
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: ITV Broadcasting Limited, ITV 2 Ltd, ITV Digital Channels Ltd, Channel 4 Television Corporation, 4 Ventures Ltd, Channel 5 Broadcasting Ltd ja ITV Studios Ltd

      Vastaaja: TVCatchup Limited

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — High Court of Justice (Chancery Division) — Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY (EYVL L 167, s. 10) 3 artiklan 1 kohdan tulkinta — ”Yleisölle välittämisen” käsite — Oikeudenhaltijat sallivat teostensa sisällyttämisen vapaasti vastaanotettavissa olevaan maanpäälliseen televisiolähetykseen joko jäsenvaltion koko alueella tai tietyllä maantieteellisellä alueella jäsenvaltion sisällä — Kolmannen, joka on lähetystoimintaa harjoittava yhteisö, sellaisille yksittäisille tilaajille tarjoama jatkuva välityspalvelu, jotka ovat maksaneet televisiolupamaksun ja jotka voivat täten vastaanottaa lähetykset suoratoistona internetissä

      Tuomiolauselma

               1)

               Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua yleisölle välittämisen käsitettä on tulkittava siten, että se kattaa maanpäälliseen televisiolähetykseen sisältyvien teosten edelleen lähettämisen

                           —

                           jonka muu yhteisö kuin alkuperäinen lähetystoiminnan harjoittaja suorittaa

                           —

                           kyseisen yhteisön tilaajien, jotka voivat vastaanottaa edelleenlähetyksen muodostamalla yhteyden tämän palvelimeen, käyttöön asetetun internetissä tapahtuvan suoratoiston välityksellä

                           —

                           vaikka tilaajat ovat kyseisen maanpäällisen televisiolähetyksen peittoalueella ja voivat vastaanottaa sen laillisesti televisiovastaanottimeen.

               2)

               Ensimmäiseen kysymykseen annettavaan vastaukseen ei vaikuta se, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen edelleen lähettäminen rahoitetaan mainonnalla ja sillä näin ollen tavoitellaan voittoa.

               3)

               Ensimmäiseen kysymykseen annettavaan vastaukseen ei vaikuta se, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisesta edelleen lähettämisestä vastaa yhteisö, joka kilpailee suoraan alkuperäisen lähetystoiminnan harjoittajan kanssa.

      (1)  EUVL C 65, 3.3.2012.


title: Asia T-221/00: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 14.10.2008 — Casinò municipale di Venezia v. komissio

text:
               20.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 327/41

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 14.10.2008 — Casinò municipale di Venezia v. komissio
   (Asia T-221/00) (1)

   (2008/C 327/72)

      Oikeudenkäyntikieli: italia

   Laajennetun kuudennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EYVL C 316, 4.11.2000.


title: Asia C-623/15 P: Valitus, jonka Toshiba Corp. on tehnyt 20.11.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-104/13, Toshiba v. komissio, 9.9.2015 antamasta tuomiosta

text:
               25.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 27/26

         Valitus, jonka Toshiba Corp. on tehnyt 20.11.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-104/13, Toshiba v. komissio, 9.9.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-623/15 P)
   (2016/C 027/30)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Toshiba Corp. (edustajat: solicitor J. F. MacLennan, Rechtsanwalt A. Schulz, avocat J. Jourdan ja solicitor A. Kadri)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen antaman tuomion asiassa T-104/13 siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin hyväksyi Euroopan komission toteamuksen, jonka mukaan Toshiba on yhteisvastuullisesti vastuussa MTPD:n käyttäytymisestä

               —

               kumoaa Euroopan komission päätöksen asiassa COMP/39.437 – Televisioiden ja tietokoneiden näytöissä käytettävät kuvaputket siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin totesi, että Toshiba oli rikkonut SEUT 101 artiklaa ja että Toshiba oli yhteisvastuullisesti vastuussa MTPD:n käyttäytymisestä

               —

               velvoittaa Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa yhteen ainoaan valitusperusteeseen:
   Unionin yleinen tuomioistuin sovelsi virheellisesti yrityksen käsitettä luokittelemalla tietyt seikat virheellisesti sellaisiksi, että ne osoittavat Toshiban olleen asemassa, jossa se saattoi käyttää – tai tosiasiallisesti käytti – ratkaisevaa vaikutusvaltaa MTPD:hen, ja toteamalla, että nämä seikat yhdessä olivat riittäviä tukemaan toteamusta, jonka mukaan Toshiba todella käytti tällaista vaikutusvaltaa MTPD:hen.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 9 päivänä marraskuuta 1995, asiassa C-91/94 (Tribunal de grande instance de Paris'n esittämä ennakkoratkaisupyyntö), rikosoikeudenkäynti Thierry Tranchantia ja vahingonkorvausperusteisesti Téléphone Store Sàrlia vastaan (Komission direktiivi 88/301/ETY - Teknisten eritelmien noudattamista valvovien yksiköiden riippumattomuus - Testauslaboratorio)

text:
20.1.96              [JÏ                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       N:o C 16/3
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                    tuksen (ETY) N:o 3886/92 39 tai 55 artiklasta johdu,
                        ( kolmas jaosto ),                                eikä myöskään yhdestäkään yhteisön oikeuden yleisestä
                                                                          periaatteesta johdu, että jäsenvaltioilla olisi velvollisuus
                9 päivänä marraskuuta 1995 ,                              ottaa käyttöön kärsittyjen tappioiden korvausjärjes
asiassa C-38/94 ( High Court of Justice, Queen's Bench                    telmä maatalousmaan omistajien eduksi sellaisen järjes
Division, Divisional Courtin esittämä ennakkoratkaisu                    telmän käyttöönoton vuoksi, jossa palkkio-oikeudet on
pyyntö ), The Queen vastaan Minister of Agriculture,                      yhdistetty lampaan- ja vuohenlihan sekä naudanlihan
Fisheries and Food ex parte: Country Landowners Asso                     tuottajiin, eikä tällaista velvollisuutta ole edes silloin,
                              ciation ^)                                  kun tuottajat, jotka eivät ole käyttämiensä maa-alojen
(Lampaan- ja vuohenliha-alan sekä naudanliha-alan yhtei                  omistajia, siirtävät palkkio-oikeuden.
set markkinajärjestelyt — Siirrettävien palkkio-oikeuksien
myöntäminen tuottajille — Maanomistajille suoritettavat
                            korvaukset)                            2 ) Edellä mainitun asetuksen (ETY) N:o 3567/92 13 ja
                                                                          15 artiklan sekä edellä mainitun asetuksen (ETY)
                           ( 961C 16/05 )
                                                                          N:o 3886/92 39 ja 55 artiklan tutkinnassa ei ole
                                                                          ilmennyt seikkoja, joilla olisi vaikutusta näiden sään
               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                            nösten pätevyyteen.
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan              ( 1 ) EYVL N:o C 76 , 12.3.1994
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoel
                               massa)
Asiassa C-38/94, jonka High Court of Justice, Queen's
Bench Division , Divisional Court on saattanut ETY:n
perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti yhteisöjen
tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansalli
sessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa The Queen
vastaan Minister of Agriculture, Fisheries and Food, ex
parte : Country Landowners Association, ennakkoratkaisun                   YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
lampaan- ja vuohenliha-alan yhteisestä markkinajärjeste                              9 päivänä marraskuuta 1995 ,
lystä annetussa neuvoston asetuksessa ( ETY ) N:o 3013/89          asiassa C-91 /94 ( Tribunal de grande instance de Paris'n
säädettyjen tilakohtaisten enimmäismäärien, kansallisten           esittämä ennakkoratkaisupyyntö ), ' rikosoikeudenkäynti
varantojen ja oikeuksien siirron soveltamista koskevista           Thierry Tranchantia ja vahingonkorvausperusteisesti
yksityiskohtaisista säännöistä 10 päivänä joulukuuta 1992                          Téléphone Store Sàrlia vastaan(')
annetun komission asetuksen ( ETY ) N:o 3567/92 ( EYVL
                                                                   (Komission direktiivi 88/301/ETY — Teknisten eritelmien
N:o L 362 , s . 41 ) 13 ja 15 artiklan sekä naudanliha-alan
yhteisestä markkinajärjestelystä annetussa neuvoston ase          noudattamista valvovien yksiköiden riippumattomuus —
                                                                                Testauslaboratorio)
tuksessa ( ETY ) N:o 805/68 säädettyjen palkkiojärjestel
mien soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä                                    ( 96/C 16/06 )
ja asetusten ( ETY ) N:o 1244/82 ja ( ETY ) N:o 741 /89
kumoamisesta 23 päivänä joulukuuta 1992 annetun komis
sion asetuksen ( ETY ) N:o 3886/92 ( EYVL N:o L 391 , s . 20 )                        (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
39 ja 55 artiklan tulkinnasta ja pätevyydestä, yhteisöjen
tuomioistuin ( kolmas jaosto ), toimien kokoonpanossa : J. C.
Moitinho de Almeida ( esittelevä tuomari ), joka hoitaa            (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
jaoston puheenjohtajan tehtäviä , tuomarit C. Gulmann ja                yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
H. Ragnemalm, julkisasiamies : G. Cosmas, kirjaaja : hallin
tovirkamies L. Hewlett, on 9.11.1995 antanut tuomion,
jonka tuomiolauselma on seuraava :
                                                                   Asiassa C-91 /94, jonka Tribunal de grande instance de Paris
                                                                   on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan
1 ) Lampaan- ja vuohenliha-alan yhteisestä markkinajär            mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saa
     jestelystä annetussa neuvoston asetuksessa (ETY)              dakseen ensin mainitussa tuomioistuimessa vireillä olevassa
     N:o 3013/89 säädettyjen tilakohtaisten enimmäismää           rikosasiassa, jossa vastaajina ovat Thierry Tranchant ja
     rien, kansallisten varantojen ja oikeuksien siirron sovel    vahingonkorvausperusteisesti Téléphone Store Sàrl , ennak
     tamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 10          koratkaisun kilpailusta telepäätelaitemarkkinoilla 16 päi
     päivänä joulukuuta 1 992 annetun komission asetuksen          vänä toukokuuta 1988 annetun komission direktiivin 88/
     (ETY) N:o 3567/92 13 tai 15 artiklasta ei johdu, eikä         3 0 l/ETY ( EYVL N:o L 131 , s . 73 ) tulkinnasta, yhteisöjen
     naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä anne        tuomioistuin, toimien kokoonpanossa : presidentti G. C.
     tussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 805/68 säädet          Rodriguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat D. A. O.
     tyjen palkkiojärjestelmien soveltamista koskevista yksi      Edward, J. -P. Puissochet ja G. Hirsch ( esittelevä tuomari ),
     tyiskohtaisista säännöistä ja asetusten (ETY) N:o             tuomarit F. A. Schockweiler, J. C. Moitinho de Almeida ,
      1244/82 ja (ETY) N:o 714/89 kumoamisesta 23                  P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann, J. L. Murray, P. Jann ja H.
     päivänä joulukuuta 1992 annetun komission ase                Ragnemalm, julkisasiamies : G. Tesauro, kirjaaja : johtava
 ---pagebreak--- N:o C 16/4               FI                     Euroopan yhteisojen virallinen lehti                                    20.1.96
hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on antanut                   Tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta
9.11.1995 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :               20 päivänä joulukuuta 1985 annetun neuvoston asetuksen
                                                                    (ETY) N:o 3820/85 12 artiklassa ei sallita kuljettajan
                                                                    poikkeavan asetuksen 6, 7 ja 8 säännöksistä syistä, jotka
Kilpailusta telepäätelaitemarkkinoilla 16 päivänä touko            tunnettiin ennen matkan alkua .
kuuta 1988 annetun komission direktiivin 88/301 /ETY
6 artiklaa on tulkittava siten, että kansallinen lainsäädäntö
on ristiriidassa tämän artiklan kanssa, jos tässä lainsäädän       0 ) EYVL N:o C 288 , 15.10.1994
nössä kielletään rangaistuksen uhalla taloudellisia toimi
joita valmistamasta, tuomasta, pitämästä hallussa myyntiä
varten, myymästä, jakelemasta tai mainostamasta telepääte
laitteita, jos he eivät voi esittää tyyppihyväksyntää tai muuta
vastaavaa asiakirjaa sen osoittamiseksi, että nämä laitteet
täyttävät tietyt välttämättömät, erityisesti käyttäjien turval
lisuutta ja verkkojen moitteetonta toimintaa koskevat
edellytykset, jos ei ole varmistettu, että ne testauslaborato
riot, joiden tehtävänä on tyyppihyväksyntämenettelyyn
liittyvien laitteiden yhdenmukaisuuden tekninen valvonta,                 YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
ovat riippumattomia telealalla tavaroita tai palveluja tar                                (toinen jaosto ),
joavista toimijoista.
                                                                                16 påivåna marraskuuta 1995 ,
                                                                    asiassa C-152/94 ( Rechtbank van eerste aanleg te Gentin
( 1 ) EYVL N:o C 132 , 14.5.1994                                    esittämä ennakkoratkaisupyyntö ), rikosasia Geert van
                                                                                Buynderiä vastaan (')
                                                                    (Sijoittautumisvapaus — Eläinlääkärit — Jäsenvaltiota
                                                                               yksinomaan sisäisesti koskeva tilanne)
                                                                                ( 96/C 16/08 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                      ( ensimmäinen jaosto ),
                  9 pâivànà marraskuuta 1995 ,                      (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                       yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
asiassa C-235/94 ( Crown Courtin, Bolton, esittämä ennak
koratkaisupyyntö ), rikosoikeudenkäynti Alan Geoffrey
                          Birdiä vastaan ^)
                                                                    Asiassa C-152/94, jonka Rechtbank van eerste aanleg te
 (Tieliikenteen sosiaalilainsäädäntö — Turvallisuussyistä           Gent on saattanut EY :n perustamissopimuksen 1 77 artiklan
                        tehdyt poikkeukset)                         mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saa
                             96/C 16/07                             dakseen ensin mainitussa tuomioistuimessa vireillä olevassa
                                                                    rikosasiassa Geert van Buynderiä vastaan ennakkoratkai
                                                                    sun ETY:n perustamissopimuksen 52 artiklan tulkinnasta ,
                 (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                    yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto ), toimien kokoonpa
                                                                    nossa : jaoston puheenjohtaja G. Hirsch sekä tuomarit G. F.
                                                                    Mancini ja F. A. Schockweiler ( esittelevä tuomari ), julkis
 (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan              asiamies : M. B. Elmer, kirjaaja : apulaiskirjaaja H. von
     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)             Holstein, on antanut 16.11.1995 tuomion , jonka tuomio
                                                                    lauselma on seuraava :
Asiassa C-235/94, jonka Crown Court ( Bolton, Yhdistynyt
 kuningaskunta ) on saattanut EY:n perustamissopimuksen             Perustamissopimuksen 52 artiklaa ei sovelleta jäsenvaltiota
 177 artiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsitel         yksinomaan sisäisesti koskevaan tilanteeseen kuten siihen,
 täväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa            että jäsenvaltion kansalainen toimii kyseisen jäsenvaltion
 vireillä olevassa rikosasiassa , jossa vastaajana on Alan          alueella itsenäisenä ammatinharjoittajana eikä voi tätä
 Geoffrey Bird, ennakkoratkaisun tieliikenteen sosiaalilain        varten vedota toisessa jäsenvaltiossa aiemmin saamaansa
 säädännön yhdenmukaistamisesta 20 päivänä joulukuuta               koulutukseen .
 1985 annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 3820/85
 ( EYVL N:o L 370, s. 1 ) 12 artiklan tulkinnasta , yhteisöjen
 tuomioistuin ( ensimmäinen jaosto ), toimien kokoonpa             0 ) EYVL N:o C 202 , 23.7.1994
 nossa : jaoston puheenjohtaja D. A. O. Edward, tuomarit P.
Jann ( esittelevä tuomari ) ja L. Sevon, julkisasiamies : P.
 Léger, kirjaaja : hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut
 9.11.1995 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 29 päivänä tammikuuta 1998, asiassa T-113/96, Edouard Dubois et Fils vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Euroopan yhtenäisasiakirja - Tulliasioitsija)

text:
28.3.98                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 94/21
nue Marie-TheÂreÁse, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio           lez, on 29.1.1998 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma
(asiamiehinä aluksi Gianluigi Valsesia ja Ana Maria Alves           on seuraava:
Vieira, sittemmin Valsesia ja Florence Duvieusart-Clotu-
che), jossa kantaja vaatii ensinnäkin, että ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuin kumoaa Euroopan yhteisöjen                1) Kanne hylätään.
komission ulkopuolisten toimintojen yksikköön kuuluvan
komitean (ComiteÂ de Direction du Service exteÂrieur) teke-
                                                                    2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-
män ºpäätöksenº, joka sisältyi 30.4.1996 päivättyyn kir-
                                                                         lut.
jeeseen, ja toiseksi, että ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuin kumoaa 31.5.1996 tehdyn komission päätöksen,
joka koski kantajan siirtämistä Euroopan yhteisöjen viral-          (1) EYVL C 318, 26.10.1996.
listen julkaisujen toimistoon. Euroopan yhteisöjen ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja V. Tiili sekä tuo-
marit C. P. BrieÈt ja A. Potocki, kirjaaja: johtava hallinto-
virkamies B. Pastor, on antanut 22.1.1998 tuomion, jonka
tuomiolauselma on seuraava:
                                                                         YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
1) Kanne hylätään.                                                                   6 päivänä helmikuuta 1998,
                                                                    asiassa T-124/96, Interporc Im- und Export GmbH
2) Kukin asianosainen velvoitetaan vastaamaan omista                          vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
     kuluistaan.
                                                                    (Yleisön oikeudesta saada tietoja komission asiakirjoista
                                                                    tehty komission päätös 94/90/EHTY, EY, Euratom Ð
(1) EYVL C 233, 10.8.1996.                                          Päätös, jolla evätään tiedonsaanti asiakirjoista Ð Julkisen
                                                                        edun turvaaminen (asian käsittely tuomioistuimessa))
                                                                                (98/C 94/55)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                               Asiassa T-124/96, Interporc Im- und Export GmbH, koti-
                 29 päivänä tammikuuta 1998,                        paikka Hampuri (Saksa), edustajanaan asianajaja Georg
                                                                    M. Berrisch, Hampuri, prosessiosoite Luxemburgissa
asiassa T-113/96, Edouard Dubois et Fils vastaan Euroo-             asianajotoimisto Guy Harles, 8Ð10 rue Mathias Hardt,
 pan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio (1)           vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään
     (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu Ð Euroopan                 Ulrich Wölker), jossa kantaja vaatii, että yhteisöjen ensim-
               yhtenäisasiakirja Ð Tulliasioitsija)                 mäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa komission
                                                                    29.5.1996 tekemän päätöksen, jolla komissio vahvisti kiel-
                          (98/C 94/54)                              täytyvänsä antamasta kantajalle tietoa eräistä asiakirjoista,
                                                                    yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajen-
                                                                    nettu kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                    puheenjohtaja B. Vesterdorf sekä tuomarit C. P. BrieÈt, P.
                                                                    Lindh, A. Potocki ja J. D. Cooke, kirjaaja: hallintovirka-
Asiassa T-113/96, Edouard Dubois et Fils, kotipaikka                mies A. Mair, on 6.2.1998 antanut tuomion, jonka tuo-
Roubaix (Ranska), edustajinaan asianajajat Pierre Ricard            miolauselma on seuraava:
ja Alain Crosson du Cormier, Pariisi, prosessiosoite
Luxemburgissa c/o asianajotoimisto Marc Feiler, 67 rue
                                                                    1) Kumotaan komission 29.5.1996 tekemä päätös, jolla
Ermesinde, vastaan Euroopan unionin neuvosto (asiamie-
                                                                         se on kieltäytynyt antamasta kantajalle tietoa eräistä
hinään Guus Houttuin ja Maria Cristina Giorgi) ja Euroo-
                                                                         komission hallussa olevista asiakirjoista.
pan yhteisöjen komissio (asiamiehinään Hendrik van Lier
ja Fernando Castillo de la Torre), jossa kantaja EY:n
perustamissopimuksen 178 ja 215 artiklan perusteella nos-           2) Kanne jätetään tutkimatta siltä osin kuin siinä vaadi-
tamassaan vahingonkorvauskanteessa vaatii, että yhteisö                  taan määräysten antamista komissiolle.
velvoitetaan korvaamaan vahinko, jonka kantaja väittää
itselleen aiheutuneen siitä, että sisämarkkinat toteutettiin
Euroopan yhtenäisasiakirjan mukaisesti 1.1.1993 lähtien             3) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-
ja siitä, ettei tuohon asti Ranskan alueella tulliasioitsijana           lut.
toiminut kantaja tästä syystä enää voinut harjoittaa toi-
mintaansa, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-            (1) EYVL C 318, 26.10.1996.
tuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
puheenjohtaja R. García-Valdecasas sekä tuomarit J. Azizi
ja M. Jaeger, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio Gonza-


title: Asia C-498/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Social Único de Algeciras (Espanja) on esittänyt 7.12.2006 — Maira María Robledillo Núñez v. Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

text:
               10.3.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 56/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Social Único de Algeciras (Espanja) on esittänyt 7.12.2006 — Maira María Robledillo Núñez v. Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)
   (Asia C-498/06)
   (2007/C 56/23)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Juzgado de lo Social Único de Algeciras
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Maira María Robledillo Núñez

      Vastaaja: Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Onko katsottava, että yleisen yhdenvertaisuusperiaatteen ja syrjintäkiellon periaatteen kannalta tarkastellen se erilainen kohtelu, joka perustuu Estatuto de los Trabajadoresin 33 §:n 2 momenttiin (sellaisena kuin se on tällä hetkellä voimassa ja oli voimassa välittömästi tätä ennen 14.6.2006 asti), ei ole objektiivisesti perusteltua ja että näin ollen on syytä katsoa, että muussa kuin tuomioistuimessa suoritetussa sovittelussa työntekijälle myönnetty irtisanomiskorvaus kuuluu työntekijöiden suojaa työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 80/987/ETY (1) (sellaisena kuin se on muutettuna 23.9.2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/74/EY (2)) soveltamisalaan, koska tämän lain 33 §:n 1 momentissa sallitaan tällaisen sovittelumenettelyn johtavan palkkaturvaviranomaisen maksuvastuuseen odotusajan (salario de tramitación) palkkasaatavista, jotka myös perustuvat kyseiseen irtisanomiseen?

      (1)  EYVL L 283, s. 23; EE 05/02, s. 219.

      (2)  EYVL L 270, s. 10.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys, (neljäs jaosto) 26 päivänä huhtikuuta 2005, asiassa C-149/04 (Corte suprema di cassazionen esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Ugo Fava vastaan Comune di Carrara (Maksu, joka kannetaan tietyn kunnan alueella louhitun marmorin kuljettamisesta kunnan alueen ulkopuolelle — Työjärjestyksen 92 artiklan 1 kohta ja 104 artiklan 3 kohta — Osittainen tutkimatta jättäminen — Samanlainen kysymys kuin johon yhteisöjen tuomioistuin on jo antanut ratkaisun)

text:
               23.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 182/20

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   (neljäs jaosto)
   26 päivänä huhtikuuta 2005,
   asiassa C-149/04 (Corte suprema di cassazionen esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Ugo Fava vastaan Comune di Carrara (1)

   (Maksu, joka kannetaan tietyn kunnan alueella louhitun marmorin kuljettamisesta kunnan alueen ulkopuolelle - Työjärjestyksen 92 artiklan 1 kohta ja 104 artiklan 3 kohta - Osittainen tutkimatta jättäminen - Samanlainen kysymys kuin johon yhteisöjen tuomioistuin on jo antanut ratkaisun)
   (2005/C 182/37)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asiassa C-149/04, jonka kohteena on Corte suprema di cassazionen (Italia) 27.10.2003 tekemällään päätöksellä EY 234 artiklan nojalla esittämä ennakkoratkaisupyyntö, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen 23.3.2004, Ugo Fava (IMEG Srl:n konkurssipesänhoitaja) vastaan Comune di Carrara, yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts (esittelevä tuomari) sekä tuomarit N. Colneric ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: M. Poiares Maduro, kirjaaja: R. Grass, on 26.4.2005 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Ennakkoratkaisupyyntö jätetään tutkimatta siltä osin kuin se koskee EY 81, EY 85 ja EY 86 artiklan tulkintaa.

               2)

               Tavaran painoon suhteutettu maksu, joka kannetaan yksinomaan jäsenvaltion yhden kunnan alueella ja joka koskee tiettyä tavaraluokkaa sen perusteella, että se kuljetetaan kunnan alueen ulkopuolelle, on EY 23 artiklassa tarkoitettu vientitullia vaikutukseltaan vastaava maksu huolimatta siitä, että maksu koskee myös tavaroita, joiden lopullinen määränpää on kyseessä olevan jäsenvaltion sisällä.

               3)

               EY 23 artiklaan ei voida vedota sellaisten vaatimusten tueksi, joiden tarkoituksena on saada takaisin ennen 16.7.1992 marmorimaksuina kannetut määrät, lukuun ottamatta sellaisia vaatimuksia, jotka on ennen tätä päivää esitetty tuomioistuimessa taikka joista on tehty vastaavanlainen valitus.

      (1)  EUVL C 106, 30.4.2004.


title: Asia F-29/09: Kanne 30.3.2009 — Lebedef ja Jones v. komissio

text:
               6.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/21

         Kanne 30.3.2009 — Lebedef ja Jones v. komissio
   (Asia F-29/09)
   2009/C 129/36
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Luxemburg) ja Trevor Jones (Ernzen, Luxemburg) (edustaja: asianajaja F. Frabetti)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vaatimus kumota päätös, jolla on kieltäydytty nostamasta Luxemburgissa maksettavien palkkojen ostovoimaa samalle tasolle Brysselissä maksettavien palkkojen ostovoiman kanssa, ja toissijaisesti vaatimus kantajien palkkalaskelmien mitätöimisestä 15.6.2008 lähtien.

      Vaatimukset

               —

               Implisiittinen päätös, jolla on kieltäydytty nostamasta Luxemburgissa maksettavien palkkojen ostovoimaa samalle tasolle Brysselissä maksettavien palkkojen ostovoiman kanssa, on kumottava

               —

               toissijaisesti kantajien palkkalaskelmat on mitätöitävä 15.6.2008 lähtien

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Yhdistetyt asiat C-509/09 ja C-161/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 25.10.2011 (Bundesgerichtshofin (Saksa) ja Tribunal de grande instance de Paris’n (Ranska) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — eDate Advertising GmbH v. X sekä Olivier Martinez ja Robert Martinez v. MGN Limited (Asetus (EY) N:o 44/2001 — Tuomioistuimen toimivalta ja tuomioiden täytäntöönpano siviili- ja kauppaoikeuden alalla — Toimivalta sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausta koskevassa asiassa — Direktiivi 2000/31/EY — Tietojen julkaiseminen internetsivuilla — Henkilöllisten oikeushyvien loukkaaminen — Paikkakunta, missä vahinko sattui tai saattaa sattua — Tietoyhteiskunnan palveluihin sovellettava lainsäädäntö)

text:
               17.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 370/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 25.10.2011 (Bundesgerichtshofin (Saksa) ja Tribunal de grande instance de Paris’n (Ranska) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — eDate Advertising GmbH v. X sekä Olivier Martinez ja Robert Martinez v. MGN Limited
   (Yhdistetyt asiat C-509/09 ja C-161/10) (1)

   (Asetus (EY) N:o 44/2001 - Tuomioistuimen toimivalta ja tuomioiden täytäntöönpano siviili- ja kauppaoikeuden alalla - Toimivalta sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausta koskevassa asiassa - Direktiivi 2000/31/EY - Tietojen julkaiseminen internetsivuilla - Henkilöllisten oikeushyvien loukkaaminen - Paikkakunta, missä vahinko sattui tai saattaa sattua - Tietoyhteiskunnan palveluihin sovellettava lainsäädäntö)
   2011/C 370/13
   Oikeudenkäyntikielet: saksa ja ranska

      Ennakkoratkaisuja pyytäneet tuomioistuimet

   Bundesgerichtshof ja Tribunal de grande instance de Paris

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: eDate Advertising GmbH sekä Olivier Martinez ja Robert Martinez

      Vastaajat: X ja MGN Limited

      Oikeudenkäynnin kohde

   (C-509/09)
   Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesgerichtshof — Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (EYVL L 12, s. 1) 5 artiklan 3 kohdan sekä tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaupankäyntiä, sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista 8.6.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/31/EY (EYVL L 178, s. 1) 3 artiklan 1 ja 2 kohdan tulkinta — Tuomioistuimen toimivallan määrittäminen ja sen määrittäminen, minkä maan lakia on sovellettava kanteeseen, jossa on kyse siitä, että internetsivuilla julkaistut tiedot ovat saattaneet merkitä henkilöllisten oikeushyvien loukkaamista — Perusteet ”sen paikkakunnan, missä vahinko sattui tai saattaa sattua” määrittämiseksi
   (C-161/10)
   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal de grande instance de Paris — Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (EYVL 2001 L 12, s. 1) 2 artiklan ja 5 artiklan 3 kohdan tulkinta — Tuomioistuin, jolla on toimivalta ratkaista asia, jossa laittamalla tietoja ja valokuvia internetsivustolle, jonka levitys tapahtuu muussa kuin oikeuden loukkaamiseen vedonneen henkilön kotipaikan jäsenvaltiossa sijaitsevalta palvelimelta, on loukattu yksityiselämän suojaa ja oikeutta valokuvaan — Vahinkotapahtuman paikan määrittäminen — Onko riidanalaisen internetsivuston käyttömäärällä siitä jäsenvaltiosta käsin, jossa oikeudenloukkaukseen vetoavalla on kotipaikka, tämän henkilön kansalaisuudella tai mahdollisesti kielellä, jolla riidanalaiset tiedot on saatettu levitykseen, merkitystä vahinkotapahtuman paikan määrityksen kannalta?

      Tuomiolauselma

               1)

               Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 5 artiklan 3 alakohtaa on tulkittava siten, että silloin, kun henkilöllisiä oikeushyviä väitetään loukatun internetsivulla julkaistuilla tiedoilla, henkilö, joka katsoo oikeuksiaan loukatun, voi nostaa vahinkoa kokonaisuudessaan koskevan korvauskanteen joko sen jäsenvaltion tuomioistuimissa, minne tietojen levittäjä on sijoittautunut, tai sen jäsenvaltion tuomioistuimissa, missä hänen intressiensä keskus sijaitsee. Asianomainen henkilö voi vahinkoa kokonaisuudessaan koskevan kanteen sijasta myös nostaa kanteen jokaisen sellaisen jäsenvaltion tuomioistuimissa, jonka alueella internetissä julkaistuihin tietoihin voidaan tai on voitu tutustua. Kyseisillä tuomioistuimilla on toimivalta ratkaista vain asiaa käsittelevän tuomioistuimen jäsenvaltion alueella aiheutettua vahinkoa koskevat asiat.

               2)

               Tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaupankäyntiä, sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista 8.6.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/31/EY (Direktiivi sähköisestä kaupankäynnistä) 3 artiklaa on tulkittava siten, ettei siinä edellytetä sen saattamista kansallisen oikeusjärjestyksen osaksi erityisenä lainvalintasääntönä. Yhteensovitetulla alalla jäsenvaltioiden on kuitenkin varmistettava, että jollei direktiivin 3 artiklan 4 kohdan mukaisin edellytyksin sallituista poikkeuksista muuta johdu, sähköisen kaupankäynnin palvelun tarjoajaan ei sovelleta tiukempia vaatimuksia kuin palvelun tarjoajan sijoittautumisjäsenvaltiossa voimassa olevan aineellisen oikeuden mukaiset vaatimukset.

      (1)  EUVL C 134, 22.5.2010

      EUVL L 148, 5.6.2010.