title: Asia C-330/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 11.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2004/35/EY — Ympäristövastuu — Ympäristövahinkojen ehkäiseminen ja korjaaminen — Määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               7.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/11

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 11.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-330/08) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2004/35/EY - Ympäristövastuu - Ympäristövahinkojen ehkäiseminen ja korjaaminen - Määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2009/C 32/18)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Rozet ja U. Wölker)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues ja A. Adam)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ympäristövastuusta ympäristövahinkojen ehkäisemisen ja korjaamisen osalta 21.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/35/EY (EUVL L 143, s. 56) noudattamisen edellyttämien säännösten antamatta jättäminen
   Tuomiolauselma

               1)

               Ranskan tasavalta ei ole noudattanut ympäristövastuusta ympäristövahinkojen ehkäisemisen ja korjaamisen osalta 21.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/35/EY 19 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 272, 25.10.2008.


title: Asia T-135/01: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio  14.12.2005  — Fedon & Figli ym. v. neuvosto ja komissio (Sopimussuhteen ulkopuolinen yhteisön vastuu — Yhteisön banaanien tuontijärjestelmän yhteensoveltumattomuus Maailman kauppajärjestön (WTO) sääntöjen kanssa — Amerikan yhdysvaltain toteuttamat vastatoimet sellaisen lisätullin muodossa, joka kannetaan WTO:n luvalla yhteisöstä peräisin olevasta tuonnista — WTO:n riitojenratkaisuelimen päätös — Oikeusvaikutukset — Yhteisön vastuu, kun sen elimet eivät ole menetelleet lainvastaisesti — Syy-yhteys — Epätavallinen ja erityinen vahinko)

text:
               25.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/25

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 14.12.2005 — Fedon & Figli ym. v. neuvosto ja komissio
   (Asia T-135/01) (1)

   (Sopimussuhteen ulkopuolinen yhteisön vastuu - Yhteisön banaanien tuontijärjestelmän yhteensoveltumattomuus Maailman kauppajärjestön (WTO) sääntöjen kanssa - Amerikan yhdysvaltain toteuttamat vastatoimet sellaisen lisätullin muodossa, joka kannetaan WTO:n luvalla yhteisöstä peräisin olevasta tuonnista - WTO:n riitojenratkaisuelimen päätös - Oikeusvaikutukset - Yhteisön vastuu, kun sen elimet eivät ole menetelleet lainvastaisesti - Syy-yhteys - Epätavallinen ja erityinen vahinko)
   (2006/C 48/47)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantajat: Giorgio Fedon & Figli SpA (Vallesella di Cadore, Italia), Fedon Srl (Pieve d'Alpago, Italia) ja Fedon America, Inc. (Wilmington, Delaware, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat I. Van Bael, A. Cevese ja F. Di Gianni)

      Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: S. Marquardt ja F. Ruggeri Laderchi) ja Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: aiemmin P. Kuijper, E. Righini, V. Di Bucci ja B. Jansen, sittemmin P. Kuijper, E. Righini ja V. Di Bucci)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Sellaisen vahingon korvaamista koskeva kanne, jonka väitetään aiheutuneen lisätullista, jonka kantamiseen kantajien silmälasikoteloiden tuonnista Amerikan yhdysvallat sai Maailman kauppajärjestön (WTO) riitojenratkaisuelimeltä luvan sen jälkeen, kun yhteisössä sovelletun banaanien tuontijärjestelmän oli todettu olevan yhteensoveltumaton WTO:n perustamissopimuksen liitteenä olevien sopimusten ja asiakirjojen kanssa
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantajat velvoitetaan vastaamaan paitsi omista oikeudenkäyntikuluistaan myös neuvostolle ja komissiolle aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EYVL C 275, 29.9.2001.


title: Asia T-802/16: Kanne 8.11.2016 – Endoceutics v. EUIPO – Merck (FEMIBION)

text:
               23.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/45

         Kanne 8.11.2016 – Endoceutics v. EUIPO – Merck (FEMIBION)
   (Asia T-802/16)
   (2017/C 022/61)
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset ja muu osapuoli

      Kantaja: Endoceutics, Inc. (Quebec, Kanada) (edustaja: asianajaja M. Wahlin)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Merck KGaA (Darmstadt, Saksa)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki ”FEMIBION” – EU-tavaramerkki nro 898 924

      EUIPO:ssa käyty menettely: Menettämismenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 14.7.2016 asiassa R 1608/2015-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen osittain ja toteaa menetetyksi EU-tavaramerkin, joka on rekisteröity seuraavia tavaroita varten: farmaseuttiset valmisteet immuunijärjestelmän tukemiseen, vaihdevuosiin, kuukautisiin, raskauden hoitoon ja hallintaan, stressin ehkäisyyn, hoitoon ja hallintaan, epätasapainoisen tai puutteellisen ravinnonsaannin ehkäisyyn, hoitoon ja hallintaan

               —

               velvoittaa EU-tavaramerkin haltijan korvaamaan kantajalle muutoksenhausta ja EUIPO:ssä käydystä menettelystä aiheutuneet kulut.

      Kanneperuste

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohdan rikkominen.


title: Asia T-504/12: Kanne 19.11.2012 — Murnauer Markenvertrieb v. SMHV (NOTFALL CREME)

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/63

         Kanne 19.11.2012 — Murnauer Markenvertrieb v. SMHV (NOTFALL CREME)
   (Asia T-504/12)
   2013/C 26/124
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Murnauer Markenvertrieb GmbH (Trebur, Saksa) (edustajat: asianajajat F. Traub ja H. Daniel)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 20.9.2012 asiassa R 271/2012-4 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki, jossa on sanaosa ”NOTFALL CREME”, luokkiin 3 ja 5 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 10 107 134

      Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan ja 83 artiklan rikkominen


title: Asia C-233/13 P: Valitus, jonka selvitystilassa oleva Principessa on tehnyt 29.4.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-278/00–T-280/00, T-282/00–T-286/00 ja T-288/00–T-295/00, Albergo Quattro Fontane ym. v. komissio, 20.2.2013 antamasta määräyksestä

text:
               20.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 207/19

         Valitus, jonka selvitystilassa oleva Principessa on tehnyt 29.4.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-278/00–T-280/00, T-282/00–T-286/00 ja T-288/00–T-295/00, Albergo Quattro Fontane ym. v. komissio, 20.2.2013 antamasta määräyksestä
   (Asia C-233/13 P)
   2013/C 207/31
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: selvitystilassa oleva Principessa (edustajat: asianajajat A. Bianchini ja F. Busetto)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio ja Comitato ”Venezia vuole vivere”

      Vaatimukset

               —

               Valituksen kohteena oleva unionin yleisen tuomioistuimen määräys on kumottava

               —

               Ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyt vaatimukset on hyväksyttävä ja tämän seurauksena

                           —

                           on kumottava valittajien etuja koskevilta osin Venetsian ja Chioggian alueella toimivien yritysten hyväksi toteutetuista toimista, joista säädetään sosiaaliturvamaksujen pienentämisestä annetuissa laeissa nro 30/1997 ja nro 206/1995, 25.11.1999 tehty Euroopan komission päätös 2000/394/EY

                           —

                           toissijaisesti edellä mainittu päätös on kumottava siltä osin kuin siinä velvoitetaan perimään takaisin myönnetyt sosiaaliturvamaksujen pienentämiset kyseiseltä ajanjaksolta suoritettavine korkoineen

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut molemmissa oikeusasteissa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksen tueksi on esitetty yhdeksän valitusperustetta:

                  Ensimmäinen valitusperuste: määräys on virheellinen, koska siinä ei ole otettu huomioon, että tuensaajat eivät hyötyneet millään tavalla kyseisistä toimista, kun otetaan huomioon niiden korvausluonne.

                  Toinen valitusperuste: määräys on virheellinen, koska siinä ei ole suljettu pois tai joka tapauksessa arvioitu kyseisten toimien vaikutuksia kilpailuun tai jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

                  Kolmas valitusperuste: määräys on virheellinen, koska siinä on katsottu, että asiassa ei voitu soveltaa EY 87 artiklan 2 kohdan b alakohdassa (josta on tullut SEUT 107 artiklan 2 kohdan b alakohta) ja EY 87 artiklan 3 kohdan b alakohdassa (josta on tullut SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohta) tarkoitettuja poikkeuksia.

                  Neljäs valitusperuste: määräys on virheellinen, koska siinä on katsottu, että asiassa ei voitu soveltaa EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa (josta on tullut SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohta) tarkoitettuja poikkeuksia.

                  Viides valitusperuste: määräys on virheellinen, koska siinä on katsottu, että asiassa ei voitu soveltaa EY 87 artiklan 3 kohdan d ja e alakohdassa (josta on tullut SEUT 107 artiklan 3 kohdan d ja e alakohta) tarkoitettuja poikkeuksia.

                  Kuudes valitusperuste: määräys on virheellinen, koska siinä on katsottu, että asiassa ei voitu soveltaa EY 86 artiklan 2 kohdassa (josta on tullut SEUT 106 artiklan 2 kohta) tarkoitettuja poikkeuksia.

                  Seitsemäs valitusperuste: määräys on virheellinen, koska siinä ei ole katsottu, että kyseessä on olemassa oleva tuki, ja se on näin ollen EY 88 artiklan 3 kohdan (josta on tullut SEUT 108 artiklan 3 kohta) ja asetuksen N:o 659/1999 (1) 15 artiklan vastainen.

                  Kahdeksas valitusperuste: määräys on virheellinen, koska siinä on katsottu, että asiassa ei voitu soveltaa asetuksen N:o 659/1999 14 artiklan 1 kohtaa takaisinperimistä koskevan määräyksen osalta.

                  Yhdeksäs valitusperuste: määräys on virheellinen, koska siinä on katsottu, että asiassa ei voitu soveltaa asetuksen N:o 659/1999 14 artiklan 1 kohtaa korkojen soveltamisen osalta.

      (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999; EYVL L 83, s. 1.


title: Asia T-100/07: Kanne 4.4.2007 — UPS Europe ja UPS Deutschland v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               9.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/16

         Kanne 4.4.2007 — UPS Europe ja UPS Deutschland v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia T-100/07)
   (2007/C 129/29)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: UPS Europe (Bryssel, Belgia) ja UPS Deutschland (Neuss, Saksa) (edustajat: asianajajat T. Ottervanger ja E. Henny)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on katsottava EY 232 artiklan nojalla, että komissio on laiminlyönyt ratkaisun tekemisen, kun se ei ole antanut päätöstä kantajien 22.4.2004 komissiolle tekemästä kantelusta.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan kantajille asian käsittelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               —

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on määrättävä muista asianmukaisiksi katsomistaan toimenpiteistä.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajat ovat nostaneet kanteensa EY 232 artiklan nojalla väittäen, että komissio on laiminlyönyt tehdä lopullisen päätöksen niiden 22.4.2004 tekemästä kantelusta, jota seurasi 27.11.2006 esitetty pyyntö toimenpiteisiin ryhtymisestä, Deutsche Postin väitetyn määräävän markkina-aseman väärinkäytön osalta EY 82 artiklan nojalla.
   Kantajat väittävät, että tällaisen kantelun tekeminen koskee neuvoston asetuksen 1/2003 (1) 7 artiklan 2 kohdassa säädettyjen edellytysten nojalla niiden oikeutettua etua, ja että se, että komissio on laiminlyönyt ratkaisun tekemisen, koskee niitä suoraan ja erikseen. Erityisesti kantajat väittävät, että Deutsche Postin liiallinen hinnoittelu tuotantoketjun loppupään markkinoilla vaikutti niihin sekä kuluttajina että kilpailijoina.
   Kantajat väittävät edelleen, että kantelujen käsittelystä komissiossa EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan mukaisesti annetun komission tiedonannon (2) mukaan komission edellytetään silloin, kun sille tehdään EY 82 artiklan rikkomista koskeva kantelu, joko käynnistävän menettelyn kantelun kohteena olevaa oikeussubjektia kohtaan tai tekevän lopullisen päätöksen kantelun hylkäämisestä sen jälkeen, kun kantelijalle on varattu tilaisuus tulla kuulluksi. Kantajat kuitenkin väittävät, että vaikka ne ovat asetetussa määräajassa esittäneet huomautuksensa kantelun alustavasta hylkäämisestä, komissio ei yhteisön oikeuden vastaisesti ole tehnyt minkäänlaista lopullista päätöstä.
   Lopuksi kantajat väittävät, että, kun otetaan huomioon asian taustalla olevat tosiseikat, noin kolmen vuoden pituinen ajanjakso, jonka aikana kantajat ovat toistuvasti kehottaneet komissiota ryhtymään toimenpiteisiin, on riittävän pitkä, jotta tämä kykeni tekemään lopullisen päätöksen. Erityisesti 18 kuukauden pituinen ajanjakso, joka oli kulunut kantajien loppuhuomautusten esittämisestä, on kantajien mukaan enemmän kuin kohtuullinen, jotta komissio saattoi päättää tutkinnan kolmannen vaiheen.

      (1)  Neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003, annettu 16 päivänä joulukuuta 2002, perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta.

      (2)  EUVL C 101, s. 65-77.


title: Asia T-99/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 8.7.2008 — AC-Treuhand v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Orgaaniset peroksidit — Sakot — EY 81 artikla — Puolustautumisoikeudet — Oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin — Kilpailusääntöjen rikkojan käsite — Rikosoikeudellinen laillisuusperiaate (nullum crimen, nulla poena sine lege) — Oikeusvarmuuden periaate — Perusteltu luottamus)

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/42

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 8.7.2008 — AC-Treuhand v. komissio
   (Asia T-99/04) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Orgaaniset peroksidit - Sakot - EY 81 artikla - Puolustautumisoikeudet - Oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin - Kilpailusääntöjen rikkojan käsite - Rikosoikeudellinen laillisuusperiaate (nullum crimen, nulla poena sine lege) - Oikeusvarmuuden periaate - Perusteltu luottamus)
   (2008/C 209/72)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: AC-Treuhand AG (Zürich, Sveitsi) (edustajat: asianajajat M. Karl, C. Steinle ja J. Drolshammer)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: A. Bouquet, avustajanaan asianajaja A. Böhlke)
   Oikeudenkäynnin kohde
   [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia COMP/E 2/37.857 — Orgaaniset peroksidit) 10.12.2003 tehdyn komission päätöksen 2005/349/EY (EUVL L 110, 2005, s. 44) kumoamista koskeva vaatimus
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               AC-Treuhand AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 118, 30.4.2004.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 26 päivänä marraskuuta 2003 asiassa T-96/02, Hugh Mc Bryan vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Eläkkeet – Kansallisten eläkeoikeuksien siirto – Huomioon otettavien palvelusvuosien laskeminen – Vuositulo vertailukohteena – Selvästi täysin perusteeton kanne)

text:
C 71/28               FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                       20.3.2004
väitetty komission päätös, jossa kantajalle ilmoitettiin mainit-     1)    Kanne hylätään selvästi täysin perusteettomana.
tujen summien maksamisen lykkäämisestä, yhteisöjen ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toi-          2)    Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
mien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuomarit                taan.
P. Mengozzi ja E. Martins Ribeiro, kirjaaja: H. Jung, on
4.12.2003 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seu-
raava:
                                                                     (1) EYVL C 144, 15.6.2002.
1)    Lausunnon antaminen asiasta raukeaa.
2)    Kumpikin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
(1) EYVL C 200, 14.7.2001.
                                                                            YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                26 päivänä marraskuuta 2003
                                                                     asiassa T-96/02, Hugh Mc Bryan vastaan Euroopan yhtei-
                                                                                söjen komissio (1)
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                            (Henkilöstö – Eläkkeet – Kansallisten eläkeoikeuksien siirto
               TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                – Huomioon otettavien palvelusvuosien laskeminen – Vuosi-
                                                                       tulo vertailukohteena – Selvästi täysin perusteeton kanne)
                26 päivänä marraskuuta 2003
                                                                                (2004/C 71/53)
asiassa T-95/02, Michael Hohenbichler vastaan Euroopan
                    yhteisöjen komissio (1)                                              (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(Henkilöstö – Eläkkeet – Kansallisten eläkeoikeuksien siirto
– Huomioon otettavien palvelusvuosien laskeminen – Vuosi-            Asiassa T-96/02, Hugh Mc Bryan, Euroopan yhteisöjen komis-
  tulo vertailukohteena – Selvästi täysin perusteeton kanne)         sion virkamies, kotipaikka Bryssel (Belgia), edustajanaan asian-
                                                                     ajaja J.-N. Louis, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroo-
                                                                     pan yhteisöjen komissio (asiamiehinään J. Currall ja H. Tserepa-
                        (2004/C 71/52)                               Lacombe), jossa kantaja vaatii komission 14.5.2001 tekemän
                                                                     sellaisen päätöksen kumoamista, joka koski palvelusvuosien
                                                                     hyvityslaskelmaa kantajan ennen palvelukseen siirtymistään
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      saavuttamien kansallisten eläkeoikeuksien siirtämiseksi yhtei-
                                                                     söjen eläkejärjestelmään henkilöstösääntöjen liitteessä VIII
                                                                     olevan 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti, yhteisöjen ensimmäi-
                                                                     sen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien ko-
                                                                     koonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Azizi sekä tuomarit
Asiassa T-95/02, Michael Hohenbichler, Euroopan yhteisöjen           M. Jaeger ja F. Dehousse, kirjaaja: H. Jung, on antanut
komission virkamies, kotipaikka Bryssel (Belgia), edustajanaan       26.11.2003 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
asianajaja J.-N. Louis, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään J. Currall ja
H. Tserepa-Lacombe), jossa kantaja vaatii komission 21.5.2001        1)    Kanne hylätään selvästi täysin perusteettomana.
tekemän sellaisen päätöksen kumoamista, joka koski palvelus-
vuosien hyvityslaskelmaa kantajan ennen palvelukseen siirty-         2)    Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
mistään saavuttamien kansallisten eläkeoikeuksien siirtämisek-             taan.
si yhteisöjen eläkejärjestelmään henkilöstösääntöjen liit-
teessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti, yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toi-          (1) EYVL C 131, 1.6.2002.
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Azizi sekä
tuomarit M. Jaeger ja F. Dehousse, kirjaaja: H. Jung, on antanut
26.11.2003 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:


title: Yhdistetyt asiat C-317/04 ja C-318/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto)  30.5.2006  — Euroopan parlamentti v. Euroopan unionin neuvosto (Yksilöiden suojelu henkilötietojen käsittelyssä — Lentoliikenne — Päätös 2004/496/EY — Euroopan yhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen välinen sopimus — Yhdysvaltojen tulli- ja rajavartiolaitokselle toimitettavat lentomatkustajia koskevat matkustajarekisteritiedot — Direktiivi 95/46/EY — 25 artikla — Kolmannet valtiot — Päätös 2004/535/EY — Suojan riittävä taso)

text:
               29.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/1

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 30.5.2006 — Euroopan parlamentti v. Euroopan unionin neuvosto
   (Yhdistetyt asiat C-317/04 ja C-318/04) (1)

   (Yksilöiden suojelu henkilötietojen käsittelyssä - Lentoliikenne - Päätös 2004/496/EY - Euroopan yhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen välinen sopimus - Yhdysvaltojen tulli- ja rajavartiolaitokselle toimitettavat lentomatkustajia koskevat matkustajarekisteritiedot - Direktiivi 95/46/EY - 25 artikla - Kolmannet valtiot - Päätös 2004/535/EY - Suojan riittävä taso)
   (2006/C 178/02)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: R. Passos, N. Lorenz, H. Duintjer Tebbens ja A. Caiola)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Euroopan tietosuojavaltuutettu (asiamiehet: H. Hijmans ja V. Perez Asinari)

      Vastaaja (asiassa C-317/04): Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. C. Giorgi Fort ja M. Bishop)

      Vastaaja (asiassa C-318/04): Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. J. Kuijper, A. van Solinge, C. Docksey ja F. Benyon)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia (asiassa C-317/04): Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P.J. Kuijper, A. van Solinge ja C. Docksey) ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: M. Bethell, C. White ja T. Harris, avustajanaan barrister T. Ward)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia (asiassa C-318/04): Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: M. Bethell, C. White ja T. Harris, avustajanaan barrister T. Ward)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kumoamiskanne: lentoyhtiöiden PNR (Passenger Name Records) -tietojen käsittelemistä ja siirtämistä Yhdysvaltojen sisäisen turvallisuuden ministeriön alaiselle tulli- ja rajavalvontalaitokselle koskevan Euroopan yhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen välisen sopimuksen tekemisestä 17 päivänä toukokuuta 2004 tehdyn neuvoston päätöksen (EYVL L 183, 20.5.2004, s. 83) kumoaminen (C-317/04)
   Kumoamiskanne: Yhdysvaltojen tulli- ja rajavartiolaitokselle toimitettavien lentomatkustajia koskevaan matkustajarekisteriin sisältyvien henkilötietojen suojan riittävästä tasosta 14 päivänä toukokuuta 2004 tehdyn komission päätöksen 2004/535/EY (EUVL L 235, s. 11) kumoaminen (C-318/04)
   Tuomiolauselma

               1)

               Lentoyhtiöiden PNR-tietojen käsittelemistä ja siirtämistä Yhdysvaltojen sisäisen turvallisuuden ministeriön alaiselle tulli- ja rajavalvontalaitokselle koskevan Euroopan yhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen välisen sopimuksen tekemisestä 17 päivänä toukokuuta 2004 tehty neuvoston päätös 2004/496/EY ja Yhdysvaltojen tulli- ja rajavartiolaitokselle toimitettavien lentomatkustajia koskevaan matkustajarekisteriin sisältyvien henkilötietojen suojan riittävästä tasosta 14 päivänä toukokuuta 2004 tehty komission päätös 2004/535/EY kumotaan.

               2)

               Päätöksen 2004/535 vaikutukset pidetään voimassa 30.9.2006 saakka, mutta näitä vaikutuksia ei kuitenkaan pidetä voimassa mainitun sopimuksen voimassaolon lakkaamisajankohdan jälkeen.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut asiassa C-317/04.

               4)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut asiassa C-318/04.

               5)

               Euroopan yhteisöjen komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan asiassa C-317/04.

               6)

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta sekä Euroopan tietosuojavaltuutettu vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 228, 11.9.2004.


title: Asia T-442/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.10.2012 — Evropaïki Dynamiki v. komissio (Kumoamiskanne — Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena — Toimi, joka on osittain vahvistava ja osittain informatiivinen — Tutkimatta jättäminen — Vahingonkorvauskanne — Moitittua menettelyä ei ole yksilöity tai väitettyä vahinkoa ei ole määritelty — Tutkimatta jättäminen — Vahingonkorvauskanne — Näyttöä vahingosta ei ole — Selvästi täysin perusteeton kanne)

text:
               22.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.10.2012 — Evropaïki Dynamiki v. komissio
   (Asia T-442/11) (1)

   (Kumoamiskanne - Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena - Toimi, joka on osittain vahvistava ja osittain informatiivinen - Tutkimatta jättäminen - Vahingonkorvauskanne - Moitittua menettelyä ei ole yksilöity tai väitettyä vahinkoa ei ole määritelty - Tutkimatta jättäminen - Vahingonkorvauskanne - Näyttöä vahingosta ei ole - Selvästi täysin perusteeton kanne)
   2012/C 399/41
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat N. Korogiannakis ja M. Dermitzakis)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: S. Delaude ja D. Calciu, avustajanaan asianajaja P. Wytinck)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ensimmäiseksi vaatimus 27.5.2011 päivätyn komission kirjeen kumoamisesta, toiseksi vaatimus komission velvoittamisesta suorittamaan vahingonkorvausta ja kolmanneksi kyseisen toimielimen velvoittaminen julkaisemaan tiedote

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 290, 1.10.2011.


title: Asia C-438/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 6.10.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ruotsin kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ympäristö — Direktiivi 91/271/ETY — Yhdyskuntajätevesien käsittely — Laiminlyönti vaatia kaikissa yli 10000 asukasvastineluvun taajamien yhdyskuntajätevedenpuhdistamoissa typen tehokkaampaa käsittelyä)

text:
               21.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/4

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 6.10.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ruotsin kuningaskunta
   (Asia C-438/07) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Ympäristö - Direktiivi 91/271/ETY - Yhdyskuntajätevesien käsittely - Laiminlyönti vaatia kaikissa yli 10000 asukasvastineluvun taajamien yhdyskuntajätevedenpuhdistamoissa typen tehokkaampaa käsittelyä)
   2009/C 282/06
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: I. Koskinen, L. Parpala, M. Patakia ja S. Pardo Quintillán)

      Vastaaja: Ruotsin kuningaskunta (asiamies: A. Falk)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Suomen tasavalta (asiamiehet: J. Heliskoski ja A. Guimaraes-Purokoski)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21.5.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/271/ETY (EYVL L 135, s. 40), sellaisena kuin se on muutettuna 27.2.1998 annetulla komission direktiivillä 98/15/EY (EYVL L 67, s. 29), 5 artiklan 2 kohdan, 3 kohdan ja 5 kohdan rikkominen — Sen varmistamatta jättäminen, että taajamien, joiden asukasvastineluku on suurempi kuin 10 000, yhdyskuntajätevesien puhdistamojen kaikki päästöt, jotka johdetaan haavoittumiselle alttiille alueille tai niiden valuma-alueille, täyttävät kaikki direktiivin 91/271/ETY liitteessä 1 säädetyt olennaiset vaatimukset 31.12.1998 mennessä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Ruotsin kuningaskunta ei ole noudattanut yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21.5.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/271/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 27.2.1998 annetulla komission direktiivillä 98/15/EY, 5 artiklan 2, 3 ja 5 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole 31.12.1998 mennessä huolehtinut siitä, että sen vastineen liitteissä 2 ja 3, sellaisina kuin ne ovat muutettuina sen vastauksella, lueteltujen yli 10 000 asukasvastineluvun taajamien yhdyskuntajätevedenpuhdistamojen jätevedet, jotka johdetaan suoraan haavoittumiselle alttiille alueille tai niiden valuma-alueille, täyttävät direktiivin 91/271/ETY liitteessä I säädetyt olennaiset vaatimukset.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan yhteisöjen komissio, Ruotsin kuningaskunta ja Suomen tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 283, 24.11.2007.


title: Asia T-103/10 P(R): Valitus, jonka Euroopan parlamentti on tehnyt 5.3.2010 virkamiestuomioistuimen presidentin asiassa F-92/09, U v. parlamentti, 18.12.2009 antamasta määräyksestä

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/70

         Valitus, jonka Euroopan parlamentti on tehnyt 5.3.2010 virkamiestuomioistuimen presidentin asiassa F-92/09, U v. parlamentti, 18.12.2009 antamasta määräyksestä
   (Asia T-103/10 P(R))
   2010/C 113/103
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: S. Seyr ja K. Zejdová)

      Muu osapuoli: U

      Vaatimukset

               —

               Virkamiestuomioistuimen presidentin riidanalainen määräys on kumottava

               —

               välitoimihakemuksesta on lausuttava lopullisesti ja se on hylättävä perusteettomana

               —

               oikeudenkäyntikuluista on päätettävä myöhemmin

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Nyt esillä olevalla valituksella valittaja vaatii virkamiestuomioistuimen presidentin asiassa F-92/09 R, U v. parlamentti, 18.12.2009 antaman määräyksen kumoamista; tällä määräyksellä keskeytetään 6.7.2009 tehdyn irtisanomispäätöksen täytäntöönpano siihen asti, kunnes unionin yleinen tuomioistuin antaa asiassa lopullisen päätöksen.
   Valittaja vetoaa valituksensa tueksi kolmeen perusteeseen, jotka koskevat

               —

               perustelujen puuttumista, koska riidanalaisessa määräyksessä esitettyjen päätelmien perusteella ei useiden kohtien osalta voida havaita niitä syitä, jotka oikeuttavat välitoimista päättävän tuomarin tekemän päätöksen

               —

               Euroopan parlamentin puolustautumisoikeuksien loukkaamista, koska välitoimimääräys ylittää virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 102 artiklan 2 kohdan mukaiset arvioinnin peruspuitteet; tämän säännöksen mukaan välitoimihakemuksissa on ilmoitettava oikeudenkäynnin kohde ja seikat, joiden vuoksi asia on kiireellinen, sekä ne tosiseikat ja oikeudelliset perusteet, joiden vuoksi vaadittujen välitoimien myöntäminen on ilmeisesti perusteltua. Kun määräyksessä tarkastellaan pääasian yksityiskohtia ja kun siinä muun muassa lausutaan paranemisen kulun yksityiskohdista, siinä loukataan parlamentin puolustautumisoikeuksia riistämällä siltä mahdollisuus ottaa kantaa ja puolustautua näiltä osin

               —

               todistustaakkaa ja todistelua koskevien sääntöjen noudattamatta jättämistä, koska kiireellisyysedellytyksen osalta kaikkia niitä merkityksellisiä seikkoja, jotka voivat vaikuttaa valittajan taloudelliseen tilanteeseen, ei ole otettu huomioon, mikä merkitsee asianosaisten yhdenvertaisuutta tuomioistuimessa koskevan periaatteen sivuuttamista.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 12 päivänä marraskuuta 1998, asiassa C-102/96, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Saksan liittotasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivit 64/433/ETY, 91/497/ETY ja 89/662/ETY - Velvollisuus merkitä erityismerkinnällä ja lämpökäsitellä siitoskarjun liha)

text:
23.1.1999             FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 20/1
                                                              I
                                                       (Tiedonantoja)
                                               TUOMIOISTUIN
                                                      TUOMIOISTUIN
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                           yhteisön sisäisessä kaupassa sisämarkkinoiden toteutta-
                                                                  mista varten 11 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvos-
                       (kuudes jaosto),
                                                                  ton direktiivin 89/662/ETY (EYVL 395, 30.12.1989, s. 13)
                12 päivänä marraskuuta 1998,                      5 artiklan 1 kohdan sekä 7 ja 8 artiklan kanssa, koska se
                                                                  on katsonut, että jos professori Clausin modifioidun
asiassa C-102/96, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan            immunoentsyymikokeen perusteella lihaan todetaan
                   Saksan liittotasavalta (1)                     kerääntyneen yli 0,5 eg/g androstenonia, kastroimatto-
                                                                  mien karjujen teurasruhot on merkittävä ja lämpökäsitel-
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen Ð Direk-          tävä eläinten painosta huolimatta, sekä koska se on katso-
tiivit 64/433/ETY, 91/497/ETY ja 89/662/ETY Ð Velvol-             nut, että jos 0,5 eg/g androstenonin raja-arvo ylitetään,
lisuus merkitä erityismerkinnällä ja lämpökäsitellä siitos-       lihassa on voimakas sukupuolihaju ja se on siten ihmisra-
                         karjun liha)                             vinnoksi kelpaamatonta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes
                       (1999/C 20/01)                             jaosto), toimien kokoonpanossa: toisen jaoston puheenjoh-
                                                                  taja G. Hirsch, joka hoitaa kuudennen jaoston puheenjoh-
                                                                  tajan tehtäviä, sekä tuomarit G. F. Mancini, J. L. Murray
                                                                  (esittelevä tuomari), H. Ragnemalm ja M. Ioannou, julkis-
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                     asiamies: A. La Pergola, kirjaaja: johtava hallintovirkamies
                                                                  H. A. Rühl, on antanut 12.11.1998 tuomion, jonka tuo-
                                                                  miolauselma on seuraava:
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                  1) Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut terveysvaa-
                                                                       timuksista tuoreen lihan tuotannossa ja saattamisessa
                                                                       markkinoille 26 päivänä kesäkuuta 1964 annetun neu-
Asiassa C-102/96, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-               voston direktiivin 64/433/ETY, sellaisena kuin se on
henään Klaus-Dieter Borchardt) vastaan Saksan liittotasa-              muutettuna 29.7.1991 annetulla neuvoston direktii-
valta (asiamiehinään Ernst Röder ja Bernd Kloke), jossa                villä 91/497/ETY, 5 artiklan 1 kohdan o alakohdan ja
kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että               6 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja eläinlääkärintar-
Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut terveysvaatimuk-             kastuksista yhteisön sisäisessä kaupassa sisämarkkinoi-
sista tuoreen lihan tuotannossa ja saattamisessa markki-               den toteuttamista varten 11 päivänä joulukuuta 1989
noille 26 päivänä kesäkuuta 1964 annetun neuvoston                     annetun neuvoston direktiivin 89/662/ETY 5 artiklan
direktiivin 64/433/ETY (EYVL 121, 29.7.1964, s. 2012),                 1 kohdan sekä 7 ja 8 artiklan mukaisia velvoitteitaan,
sellaisena kuin se on muutettuna 29.7.1991 annetulla neu-              koska se on vaatinut, että jos professori Clausin modi-
voston direktiivillä 91/497/ETY (EYVL L 268, 24.9.1991,                fioidun immunoentsyymikokeen perusteella lihaan
s. 69), 5 artiklan 1 kohdan o alakohdan ja 6 artiklan                  todetaan kerääntyneen yli 0,5 eg/g androstenonia,
1 kohdan b alakohdan sekä EY:n perustamissopimuksen                    kastroimattomien karjujen teurasruhot on merkittävä
30 artiklan mukaisia velvoitteitaan, kun näitä direktiivin             ja lämpökäsiteltävä eläinten painosta huolimatta, sekä
säännöksiä luetaan yhdessä eläinlääkärintarkastuksista                 koska se on katsonut, että jos 0,5 eg/g androstenonin
 ---pagebreak--- C 20/2                 FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     23.1.1999
     raja-arvo ylitetään, lihassa on voimakas sukupuolihaju        terman-Hubeau, on antanut 17.11.1998 tuomion, jonka
     ja se on siten ihmisravinnoksi kelpaamatonta.                 tuomiolauselma on seuraava:
2) Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeu-
                                                                   1) Tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytän-
     denkäyntikulut.
                                                                        töönpanoa yksityisoikeuden alalla koskevan 27 päivänä
                                                                        syyskuuta 1968 allekirjoitetun yleissopimuksen, sellai-
(1) EYVL C 158, 1.6.1996.                                               sena kuin se on muutettuna Tanskan kuningaskunnan,
                                                                        Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin
                                                                        yhdistyneen kuningaskunnan liittymisestä kyseiseen
                                                                        yleissopimukseen 9 päivänä lokakuuta 1978 tehdyllä
                                                                        yleissopimuksella sekä Helleenien tasavallan liittymi-
                                                                        sestä kyseiseen yleissopimukseen 25 päivänä lokakuuta
                                                                        1982 tehdyllä yleissopimuksella, 5 artiklan 1 kohtaa
                                                                        on tulkittava niin, että tämän määräyksen nojalla toi-
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                        mivaltainen tuomioistuin on myös toimivaltainen mää-
                17 päivänä marraskuuta 1998,                            räämään väliaikaisista toimenpiteistä tai turvaamistoi-
                                                                        mista ilman, että viimeksi mainittu toimivalta riippuisi
asiassa C-391/95 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä                  muista edellytyksistä.
ennakkoratkaisupyyntö), Van Uden Maritime BV, joka
toimii nimellä Van Uden Africa Line vastaan Kommandit-
            gesellschaft in Firma Deco-Line ym. (1)
                                                                   2) Kun asianosaiset ovat pätevästi siirtäneet sopimuksesta
(Brysselin yleissopimus Ð Välityslauseke Ð Ennakkona
                                                                        johtuvan riidan pois kansallisten tuomioistuinten toi-
 maksettava maksu Ð Väliaikaisten toimenpiteiden käsite)
                                                                        mivaltapiiristä välimiesmenettelyyn, väliaikaisista toi-
                        (1999/C 20/02)                                  menpiteistä ja turvaamistoimista ei voida määrätä
                                                                        27.9.1968 tehdyn yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohdan
                                                                        nojalla.
                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                   3) Siltä osin kuin väliaikaisia toimenpiteitä koskevan
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                hakemuksen kohde liittyy 27.9.1968 tehdyn yleissopi-
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                  muksen aineelliseen soveltamisalaan kuuluvaan kysy-
                                                                        mykseen, yleissopimusta sovelletaan ja sen 24 artikla
                                                                        on perustana välitoimista päättävän tuomioistuimen
                                                                        toimivallalle, vaikka pääasian oikeudenkäynti olisi jo
Asiassa C-391/95, jonka Hoge Raad der Nederlanden                       saatettu taikka voitaisiin saattaa vireille ja vaikka pää-
(Alankomaat) on saattanut tuomioistuimen toimivaltaa                    asia olisi ratkaistava välimiesmenettelyssä.
sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksityisoikeuden alalla
koskevan 27 päivänä syyskuuta 1968 allekirjoitetun yleis-
sopimuksen tulkitsemisesta yhteisöjen tuomioistuimessa
3 päivänä kesäkuuta 1971 tehdyn pöytäkirjan nojalla                4) 27.9.1968 tehdyn yleissopimuksen 24 artiklaa on tul-
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä               kittava niin, että sen soveltaminen riippuu erityisesti
kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Van            siitä edellytyksestä, että tämän toimenpiteen kohteen
Uden Maritime BV, joka toimii nimellä Van Uden Africa                   ja asian ratkaisevan sopimusvaltion tuomioistuimen
Line vastaan Kommanditgesellschaft in Firma Deco-Line                   alueellisen toimivallan välillä on olemassa todellinen
ym. ennakkoratkaisun edellä mainitun 27.9.1968 tehdyn                   liityntä.
yleissopimuksen (EYVL L 299, 31.12.1972, s. 32), sellai-
sena kuin se on muutettuna Tanskan kuningaskunnan,
Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdisty-
neen kuningaskunnan liittymisestä kyseiseen yleissopimuk-          5) Sopimukseen perustuvan vastasuorituksen maksaminen
seen ja pöytäkirjaan 9 päivänä lokakuuta 1978 tehdyllä                  ennakkoon ei ole 27.9.1968 tehdyn yleissopimuksen
yleissopimuksella (EYVL L 304, 30.10.1978, s. 1 ja muu-                 24 artiklassa tarkoitettu väliaikainen toimenpide, ellei
tettu teksti s. 77) sekä Helleenien tasavallan liittymisestä            yhtäältä myönnetyn summan palauttamista vastaajalle
kyseiseen yleissopimukseen ja pöytäkirjaan 25 päivänä                   taata siinä tapauksessa, että kantaja ei voita pääasiaa,
lokakuuta 1982 tehdyllä yleissopimuksella (EYVL L 388,                  ja ellei toisaalta vaadittu toimenpide koske vain tiet-
31.12.1982, s. 1), 1 artiklan toisen kappaleen 4 kohdan,                tyjä sellaisia vastaajan varoja, jotka kuuluvat tai joiden
3 artiklan, 5 artiklan 1 kohdan ja 24 artiklan tulkinnasta,             pitäisi kuulua asian ratkaisevan tuomioistuimen alueel-
yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presi-                  liseen toimivaltaan.
dentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat
P. J. G. Kapteyn, J.-P. Puissochet, G. Hirsch ja P. Jann sekä
                                                                   (1) EYVL C 46, 17.2.1996.
tuomarit G. F. Mancini, J. C. Moitinho de Almeida, C.
Gulmann, J. L. Murray, D. A. O. Edward, H. Ragnemalm
(esittelevä tuomari), L. Sevón ja M. Wathelet, julkisasia-
mies: P. LeÂger, kirjaaja: johtava hallintovirkamies D. Lou-


title: Asia C-46/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 15.3.2012 — Euroopan komissio v. Puolan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 92/43/CEE — Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelu — Tiettyjen lajien, erityisesti saukon (Lutra lutra) riittämätön suojelu)

text:
               5.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 133/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 15.3.2012 — Euroopan komissio v. Puolan tasavalta
   (Asia C-46/11) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 92/43/CEE - Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelu - Tiettyjen lajien, erityisesti saukon (Lutra lutra) riittämätön suojelu)
   2012/C 133/14
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: S. Petrova ja K. Herrmann)

      Vastaaja: Puolan tasavalta (asiamiehet: M. Szpunar, D. Krawczyk ja B. Majczyna)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (EYVL L 206, s. 7) 16 artiklan 1 kohdan rikkominen — Tiettyjen lajien, erityisesti saukon (Lutra lutra) riittämätön suojelu

      Tuomiolauselma

               1)

               Puolan tasavalta on jättänyt noudattamatta luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun direktiivin 92/43/ETY 16 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole saattanut asianmukaisesti osaksi Puolan oikeutta niitä edellytyksiä, joiden mukaisesti tässä säännöksessä vahvistettuja poikkeuksia sovelletaan.

               2)

               Puolan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 103, 2.4.2011.


title: Asia C-495/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 21.12.2011 (Conseil d'État'n (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Centre hospitalier universitaire de Besançon v. Thomas Dutrueux ja Caisse primaire d'assurance maladie du Jura (Direktiivi 85/374/ETY — Tuotevastuu — Soveltamisala — Kansallinen järjestelmä, jossa säädetään julkisten terveydenhuoltolaitosten velvollisuudesta korvata vahingot, jotka ovat aiheutuneet potilaalle hoitojen yhteydessä käytetyn laitteen tai tuotteen viallisuudesta, myös ilman tuottamusta)

text:
               18.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 49/11

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 21.12.2011 (Conseil d'État'n (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Centre hospitalier universitaire de Besançon v. Thomas Dutrueux ja Caisse primaire d'assurance maladie du Jura
   (Asia C-495/10) (1)

   (Direktiivi 85/374/ETY - Tuotevastuu - Soveltamisala - Kansallinen järjestelmä, jossa säädetään julkisten terveydenhuoltolaitosten velvollisuudesta korvata vahingot, jotka ovat aiheutuneet potilaalle hoitojen yhteydessä käytetyn laitteen tai tuotteen viallisuudesta, myös ilman tuottamusta)
   2012/C 49/17
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d'État

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Centre hospitalier universitaire de Besançon

      Vastaajat: Thomas Dutrueux ja Caisse primaire d'assurance maladie du Jura

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tuotevastuuta koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 25.7.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/374/ETY (EYVL L 210, s. 29) 13 artiklan tulkinta — Julkisten hoitolaitosten potilasvastuu — Voidaanko sellainen kansallinen sääntely hyväksyä, jossa korvausvastuusta on säädetty siten, että vahinkoa kärsinyt voi saada silloinkin, kun kyse ei ole tuottamuksesta, korvausta viallisista tuotteista aiheutuneista vahingoista — Palvelun suorittajan vahingonkorvausvastuun rajoittaminen

      Tuomiolauselma

   Sellaisen palvelun tarjoajan korvausvastuu, joka käyttää sairaalaympäristössä annettujen hoitojen kaltaisten palvelujen tarjoamisen yhteydessä turvallisuudeltaan puutteellisia laitteita tai tuotteita, joiden valmistaja se ei ole tuotevastuuta koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 25.7.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/374/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 10.5.1999 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 1999/34/EY, 3 artiklan säännöksissä tarkoitetulla tavalla, ja joka näin aiheuttaa palvelun vastaanottajalle vahinkoa, ei kuulu kyseisen direktiivin soveltamisalaan. Direktiivi ei tällöin ole esteenä sille, että jäsenvaltio ottaa käyttöön pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen järjestelmän, jossa säädetään tällaisen palvelun tarjoajan korvausvastuusta näin aiheutuneiden vahinkojen suhteen myös ilman sen tuottamusta, kuitenkin sillä edellytyksellä, että säilytetään vahinkoa kärsineen ja/tai kyseisen palvelun tarjoajan mahdollisuus asettaa valmistaja vastuuseen kyseisen direktiivin perusteella, kun siinä säädetyt edellytykset täyttyvät.

      (1)  EUVL C 30, 29.1.2011.


title: Asia T-183/14: Kanne 20.3.2014 – Schmiedag v. komissio

text:
               12.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/53

         Kanne 20.3.2014 – Schmiedag v. komissio
   (Asia T-183/14)
   2014/C 142/67
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Schmiedag (Hagen, Saksa) (edustajat: asianajajat H. Höfler, C. Kahle ja V. Winkler)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan vastaajan asiassa, joka koskee valtiontukea SA.33995 (2013/C) – Saksa, Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tukeminen ja uusiutuvan energian käyttöä tukevan lisämaksun alentaminen paljon energiaa käyttävien yritysten osalta, tekemän päätöksen, jossa todetaan, että SEUT 108 artiklan 2 kohdan mukaisen muodollisen menettelyn aloittamisesta on ilmoitettu, ja kehotetaan huomautusten esittämiseen (EUVL 2014, C 37, s. 73)

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen:

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu olennaisten muotomääräysten rikkomiseen

                           —

                           Kantaja väittää, ettei vastaaja ole perustellut päätöstään aloittaa SEUT 108 artiklan 2 kohdan mukainen muodollinen menettely riittävästi SEUT 296 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Aloittamispäätös ei sisällä erityistä aineellista arviointia, jonka tueksi olisi esitetty tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja, kaikkien SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen soveltamisedellytysten täyttymisestä.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu perussopimusten rikkomiseen

                           —

                           Kantaja väittää, että komission aloittamispäätös on SEUT 107 artiklan 1 kohdan vastainen. Se esittää tässä yhteydessä, että unionin tuomioistuin totesi jo asiassa C-379/98, PreussenElektra, 13.3.2001 antamassaan tuomiossa (Kok., s. I-2099), ettei uusiutuvan energian ensisijaisuudesta annettu laki (jäljempänä EEG-laki) merkinnyt tukia. EEG-laki säilyi olennaisilta osin muuttumattomana. Varsinkin valtiontukia koskevan oikeudellisen arvioinnin kannalta merkitykselliset osat säilyivät muuttumattomina. Sama pätee kantajan mukaan vastaajan 22.5.2002 tekemään päätökseen (EUVL C 164, s. 5), jossa vastaaja totesi, ettei EEG-laki merkitse tukia.

                           —

                           Kantaja väittää myös, ettei EEG-lisämaksun alentaminen täytä SEUT 107 artiklan 1 kohdan soveltamisedellytyksiä valtiontukiasiassa. Kantaja toteaa tältä osin erityisesti, ettei EEG-lisämaksun alentaminen merkitse etua, jota yritys ei voisi saada normaaleissa markkinaolosuhteissa, ettei sillä anneta valikoivaa etua, ettei se ole tukea, joka on valtion myöntämä tai valtion varoista myönnetty, eikä se johda kilpailun vääristymiseen eikä jäsenvaltioiden välisen kaupankäynnin vaarantumiseen.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu yhteismarkkinoille soveltuvuuteen

                           —

                           Mikäli unionin tuomioistuin katsoo, että kyseessä on valtiontuki, tämä soveltuu kantajan näkemyksen mukaan yhteismarkkinoille SEUT 107 artiklan 3 kohdan b ja c alakohdan mukaisesti.


title: Asia T-397/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.5.2011 — Prinz von Hannover v. SMHV (Yhteisön tavaramerkki — Vaakunoita esittävää yhteisön kuviomerkkiä koskeva hakemus — Ehdottomat kieltäytymisperusteet — Valtion tunnuksen jäljittely heraldiselta kannalta katsoen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan h alakohta — Pariisin yleissopimuksen 6 b artikla)

text:
               9.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 204/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.5.2011 — Prinz von Hannover v. SMHV
   (Asia T-397/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Vaakunoita esittävää yhteisön kuviomerkkiä koskeva hakemus - Ehdottomat kieltäytymisperusteet - Valtion tunnuksen jäljittely heraldiselta kannalta katsoen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan h alakohta - Pariisin yleissopimuksen 6 b artikla)
   2011/C 204/36
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Ernst August Prinz von Hannover Herzog zu Braunschweig und Lüneburg (Hannover, Saksa) (edustajat: asianajajat R. Stötzel ja J. Hilger)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: G. Schneider)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 1361/2008-1 23.7.2009 tekemästä siitä päätöksestä nostettu kanne, joka koski Hannoverin suvun vaakunoita esittävän kuviomerkin rekisteröintihakemusta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Ernst August Prinz von Hannover Herzog zu Braunschweig und Ernst August Prinz von Hannover Herzog zu Braunschweig und Lüneburg velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 297, 5.12.2009.


title: Asia T-220/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 28.3.2007 — Espanja v. komissio (EMOTR — Tukiosasto — Yhteisörahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Tomaatit ja sitrushedelmät — Valvonta näyttein — Ylivoimainen este)

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/32

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 28.3.2007 — Espanja v. komissio
   (Asia T-220/04) (1)

   (EMOTR - Tukiosasto - Yhteisörahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Tomaatit ja sitrushedelmät - Valvonta näyttein - Ylivoimainen este)
   (2007/C 96/66)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamiehet: L. Fraguas Gadea ja F. Díez Moreno)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: aluksi M. Nolin ja S. Pardo Quintillán, sittemmin M. Nolin ja F. Jimeno Fernández)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 4.2.2004 tehdyn komission päätöksen 2004/136/EY (EUVL L 40, s. 31) osittaista kumoamista koskeva vaatimus.
   Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 4.2.2004 tehty komission päätös 2004/136/EY kumotaan sikäli kuin siinä jätetään yhteisörahoituksen ulkopuolelle 979 554,48 euron suuruinen summa, joka vastaa korjausta tukeen, joka on tarkoitettu andalusialaisille tiettyjen sitrushedelmien tuottajille, varainhoitovuosina 1998-2001.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 146, 29.5.2004 (aiemmin C-175/04).


title: Asia T-59/15: Kanne 4.2.2015 – Amitié v. EACEA

text:
               27.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/53

         Kanne 4.2.2015 – Amitié v. EACEA
   (Asia T-59/15)
   (2015/C 138/71)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Amitié Srl (Bologna, Italia) (edustaja: asianajaja D. Bogaert)

      Vastaaja: Koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanovirasto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               toteaa, että EACEA:ta vastaan nostettu kanne on otettava tutkittavaksi

               —

               toteaa, että EACEA:n lähettämä 26.11.2014 päivätty päätös ei ole oikeudellisesti perusteltu, ja näin ollen määrää EACEA:n kaikki kantajaa vastaan toteuttamat toimenpiteet välittömästi peruutettaviksi

               —

               toteaa, ettei EACEA:n kantajalle osoittamaa 12.12.2014 päivättyä veloitusilmoitusta nro 3241415195, joka on määrältään 9 41  310,38 euroa, tarvitse maksaa

               —

               velvoittaa EACEA:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii tällä kanteella, joka perustuu SEUT 256 ja 272 artiklaan, unionin yleistä tuomioistuinta toteamaan, ettei EACEA:n 26.11.2014 antama päätös, joka sisältää Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) suorittaman tarkastuksen johdosta AMITIE:ta vastaan toteutetut toimenpiteet, ole oikeudellisesti perusteltu.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäisen kanneperusteen mukaan EACEA:n kantajaa vastaan kohdistamat toimenpiteet ovat perusteettomia.

                           —

                           Toimenpiteiden soveltamisen edellytykset eivät täyty: asetuksen N:o 2988/1995 (1) säännöksiä on rikottu sekä suhteellisuusperiaatetta on loukattu.

                           —

                           Sopimusmääräyksiä on rikottu ja asetuksia N:o 966/2012 (2) ja N:o 1268/2012 (3) sovellettu virheellisesti. Mitkään toimenpiteistä, jotka sisältyvät EACEA:n 26.11.2014 päivättyyn päätökseen, jotka on toteutettu kantajaa vastaan, eivät ole oikeudellisesti perusteltuja. Toissijaisesti kaikkien kantajalle myönnettyjen määrien periminen takaisin merkitsisi oikeuden väärinkäyttöä ja perusteetonta etua EACEA:n hyväksi.

               2.

               Toisen kanneperusteen mukaan OLAFin suorittamat tarkastukset ja tekemät päätelmät ovat pätemättömiä (sopimusmääräyksiä ja sovellettavia asetuksia on rikottu).

                           —

                           OLAFin suorittamat tarkastukset eivät olleet asetuksen N:o 883/2013 (4) ja/tai asiaan sovellettavien yleisten periaatteiden mukaisia.

                           —

                           Koska EACEA:n päätös perustuu OLAFin tarkastustensa perusteella tekemiin päätelmiin, se, että OLAFin tarkastuksia ja kertomusta rasittaa lainvastaisuus, vaikuttaa EACEA:n päätökseen.

      (1)  Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18.12.1995 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95.

      (2)  Unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25.10.2012 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 966/2012.

      (3)  Unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 soveltamissäännöistä 29.10.2012 annettu komission delegoitu asetus (EU) N:o 1268/2012 soveltamissäännöistä.

      (4)  Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1073/1999 ja neuvoston asetuksen (Euratom) N:o 1074/1999 kumoamisesta 11.9.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 883/2013.


title: Asia T-413/10 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 13.4.2011 — Socitrel v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Kilpailu — Komission päätös, jolla määrätään sakko — Pankkitakaus — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Taloudellinen vahinko — Poikkeuksellisia olosuhteita ei ole — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               18.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/16

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 13.4.2011 — Socitrel v. komissio
   (Asia T-413/10 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Kilpailu - Komission päätös, jolla määrätään sakko - Pankkitakaus - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Taloudellinen vahinko - Poikkeuksellisia olosuhteita ei ole - Kiireellisyysedellytys ei täyty)
   2011/C 179/28
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Socitrel — Sociedade Industrial de Trefilaria, SA (Trofa, Portugali) (edustajat: asianajajat F. Proença de Carvalho ja T. Luísa de Faria)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre, V. Bottka ja P. Costa de Oliveira, avustajanaan asianajaja M. Marques Mendes)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Hakemus 30.6.2010 SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamista koskevasta menettelystä tehdyn komission päätöksen C(2010) 4387 lopullinen, täytäntöönpanon lykkäämisestä (asia COMP/38.344 — Jänneteräs), sekä hakemus pankkitakauksen asettamista koskevasta velvoitteesta vapauttamiseksi, ettei kyseisen päätöksen 2 artiklan nojalla määrättyä sakkoa peritä välittömästi.

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 27 päivänä lokakuuta 1998, asiassa C-4/97 (Commissione tributaria provianciale di Firenzen esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Manifattura italiana Nonwoven SpA vastaan Direzione regionale delle entrate per la Toscana (Direktiivi 69/335/ETY - Pääoman hankinnasta kannettavat verot - Yrityksen nettovarallisuudesta kannettava vero)

text:
19.12.98               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   C 397/7
     kansallisen lainsäädännön perusteella, on ristiriidassa              YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
     direktiivin 92/85/ETY kanssa.
                                                                                (kuudes jaosto),
(1) EYVL C 54, 22.2.1997.                                                            27 päivänä lokakuuta 1998,
                                                                    yhdistetyissä asioissa C-31/97 ja C-32/97 (Tribunal Supe-
                                                                    rior de Justicia de Catalunyan esittämät ennakkoratkaisu-
                                                                    pyynnöt), Fuerzas EleÂctricas de Catalunya SA (FECSA) ja
                                                                    Autopistas Concesionaria EspanÄola SA vastaan Depart-
                                                                    ment d'Economía i Finances de la Generalitat de Cata-
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                         lunya (1)
                        (kuudes jaosto),                            (Direktiivi 69/335/ETY Ð Pääoman hankinnasta kannet-
                                                                    tavat välilliset verot Ð Julkisen notaarin vahvistamasta,
                 27 päivänä lokakuuta 1998,
                                                                    joukkovelkakirjalainan takaisinmaksun osoittavasta asia-
asiassa C-4/97 (Commissione tributaria provianciale di                                kirjasta kannettava vero)
Firenzen esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Manifattura
italiana Nonwoven SpA vastaan Direzione regionale delle                                     (98/C 397/11)
                   entrate per la Toscana (1)
(Direktiivi 69/335/ETY Ð Pääoman hankinnasta kannet-
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
tavat verot Ð Yrityksen nettovarallisuudesta kannettava
                             vero)
                         (98/C 397/10)
                                                                       (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                  (Oikeudenkäyntikieli: italia)                         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan            Yhdistetyissä asioissa C-31/97 ja C-32/97, jotka Tribunal
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)              Superior de Justicia de Catalunya (Espanja) on saattanut
                                                                    EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla yhteisö-
                                                                    jen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansal-
Asiassa C-4/97, jonka Commissione tributaria provinciale            lisessa tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa Fuerzas
di Firenze (Italia) on saattanut EY:n perustamissopimuksen          EleÂctricas de Catalunya SA (FECSA) (asia C-31/97), ja
177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-           Autopistas Concesionaria EspanÄola SA (asia C-32/97) vas-
väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa               taan Departament d'Economía i Finances de la Generalitat
vireillä olevassa asiassa Manifattura italiana Nonwoven             de Catalunya, ennakkoratkaisun pääoman hankinnasta
SpA vastaan Direzione regionale delle entrate per la                kannettavista välillisistä veroista 17 päivänä heinäkuuta
Toscana ennakkoratkaisun pääoman hankinnasta kannet-                1969 annetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY (EYVL
tavista välillisistä veroista 17 päivänä heinäkuuta 1969            L 249, 3.10.1969, s. 25) 11 artiklan b alakohdan ja
annetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY (EYVL L 249,               12 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes
3.10.1969, s. 25) tulkinnasta, sellaisena kuin kyseinen             jaosto), toimien kokoonpanossa: toisen jaoston puheenjoh-
direktiivi on muutettuna 10.6.1985 annetulla neuvoston              taja G. Hirsch, joka hoitaa kuudennen jaoston puheenjoh-
direktiivillä 85/303/ETY (EYVL L 156, 15.6.1985, s. 23),            tajan tehtäviä, sekä tuomarit G. F. Mancini, H. Ragne-
yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoon-            malm (esittelevä tuomari), R. Schintgen ja K. M. Ioannou,
panossa: jaoston puheenjohtaja P. J. G. Kapteyn sekä tuo-           julkisasiamies: N. Fennelly, kirjaaja: apulaiskirjaaja H.
marit G. F. Mancini, J. L. Murray, H. Ragnemalm (esitte-            von Holstein, on antanut 27.10.1998 tuomion, jonka tuo-
levä tuomari) ja K. M. Ioannou, julkisasiamies: N. Fen-             miolauselma on seuraava:
nelly, kirjaaja: johtava hallintovirkamies H. A. Rühl, on
antanut 27.10.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on
seuraava:
                                                                    Pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista
                                                                    17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun neuvoston direktii-
Yrityksen nettovarallisuudesta kannettavan veron kaltaisen          vin 69/335/ETY 11 artiklan b alakohtaa on tulkittava
veron kantaminen pääomayhtiöiltä ei ole ristiriidassa pää-          siten, että joukkovelkakirjalainojen verottamiskieltoa
oman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista 17 päi-        sovelletaan julkisen notaarin vahvistamista, lainan takai-
vänä heinäkuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin 69/              sinmaksun osoittavista asiakirjoista kannettavaan veroon.
335/ETY kanssa, sellaisena kuin kyseinen direktiivi on              Tällaiseen veroon ei voida soveltaa mainitun direktiivin
muutettuna 10 päivänä kesäkuuta 1985 annetulla neuvos-              12 artiklan 1 kohdan d alakohdassa säädettyä poikkeusta.
ton direktiivillä 85/303/ETY.
                                                                    (1) EYVL C 94, 22.3.1997.
(1) EYVL C 94, 22.3.1997.


title: Asia C-218/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgerichts Hamburg (Saksa) on esittänyt 6.5.2010 — ADV Allround Vermittlungs AG, selvitystilassa v. Finanzamt Hamburg-Bergedorf

text:
               14.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgerichts Hamburg (Saksa) on esittänyt 6.5.2010 — ADV Allround Vermittlungs AG, selvitystilassa v. Finanzamt Hamburg-Bergedorf
   (Asia C-218/10)
   ()
   2010/C 221/25
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Hamburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: ADV Allround Vermittlungs AG, selvitystilassa

      Vastaaja: Finanzamt Hamburg-Bergedorf

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1) (jäljempänä direktiivi 77/388) 9 artiklan 2 kohdan e alakohdan kuudetta luetelmakohtaa (josta on tullut yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY, sellaisena kuin se oli voimassa 31.12.2009 saakka, (jäljempänä direktiivi 2006/112) 56 artiklan 1 kohdan f alakohta) tulkittava siten, että ”henkilöstön asettaminen käytettäväksi” käsittää myös sellaisen itsenäisen henkilöstön asettamisen käytettäväksi, joka ei ole palvelun suorittavan yrittäjän palveluksessa palkattuna työntekijänä?

               2)

               Onko direktiivin 77/388 17 artiklan 1 kohtaa, 2 kohdan a alakohtaa, 3 kohdan a alakohtaa ja 18 artiklan 1 kohdan a alakohtaa (joista on tullut direktiivin 2006/112 167 artikla, 168 artiklan a alakohta, 169 artiklan a alakohta ja 178 artiklan a alakohta) tulkittava siten, että kansallisessa prosessioikeudessa on säädettävä varotoimista, jotta saman palvelun verollisuutta ja siihen liittyvää verovelvollisuutta arvioidaan samalla tavoin palvelun suorittavan ja palvelun vastaanottavan yrittäjän kohdalla, vaikka eri veroviranomaiset ovat toimivaltaisia kummankin yrittäjän osalta?

         Vain jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:

               3)

               Onko direktiivin 77/388 17 artiklan 1 kohtaa, 2 kohdan a alakohtaa, 3 kohdan a alakohtaa ja 18 artiklan 1 kohdan a alakohtaa (joista on tullut direktiivin 2006/112 167 artikla, 168 artiklan a alakohta, 169 artiklan a alakohta ja 178 artiklan a alakohta) tulkittava siten, ettei määräaika, jonka kuluessa palvelun vastaanottaja voi vaatia vastaanotetusta palvelusta maksetun veron vähennystä, saa päättyä, ennen kuin palvelun suorittaneen yrittäjän kohdalla on tehty verollisuutta ja siihen liittyvää verovelvollisuutta koskeva lainvoimainen päätös?

      (1)  EYVL L 145, s. 1.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (neljäs jaosto), 15 päivänä tammikuuta 1998, asiassa C-403/95 P, Dieter Obst vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Palvelukseenottomenettely - Henkilöstösääntöjen 45 artikla - Perustelut - Vahingonkorvaus - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat ja joka on selvästi perusteeton)

text:
C 113/6               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      11.4.98
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS                           Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                        (neljäs jaosto),
                                                                  1) toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut
                15 päivänä tammikuuta 1998,                            perustamissopimuksen 171 artiklan mukaisia velvoit-
                                                                       teitaan, koska se ei ole toteuttanut yhteisöjen tuo-
     asiassa C-403/95 P, Dieter Obst vastaan Euroopan
                                                                       mioistuimen 7.4.1992 asiassa C-45/91 antaman tuo-
                    yhteisöjen komissio (1)
                                                                       mion täytäntöön panemiseksi tarvittavia toimenpiteitä,
(Muutoksenhaku Ð Henkilöstö Ð Palvelukseenottomenet-                   ja tarkemmin sanottuna, koska se ei ole laatinut eikä
tely Ð Henkilöstösääntöjen 45 artikla Ð Perustelut Ð                   soveltanut suunnitelmia ja ohjelmia, jotka ovat tarpeen
Vahingonkorvaus Ð Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen               Chanian alueen jätteistä ja myrkyllisistä jätteistä huo-
edellytykset selvästi puuttuvat ja joka on selvästi perustee-          lehtimiseksi, siten että ihmisen terveyttä ei vaarannet-
                              ton)                                     taisi eikä ympäristöä vahingoitettaisi, ja
                        (98/C 113/13)                             2) velvoittaa Kreikan tasavallan korvaamaan oikeuden-
                                                                       käyntikulut.
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                  Yhteisöjen tuomioistuin totesi 7.4.1992 asiassa C-45/91
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                  antamallaan tuomiolla (Kok. 1992, s. I-2525), että Krei-
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                  kan tasavalta ei ole noudattanut jätteistä 15 päivänä hei-
                                                                  näkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/
Asiassa C-403/95 P, komission virkamies Dieter Obst,              ETY (1) 4 ja 6 artiklan ja myrkyllisistä ja vaarallisistä jät-
kotipaikka Everberg (Belgia), edustajanaan asianajaja             teistä 20 päivänä maaliskuuta 1978 annetun neuvoston
Lothar Mahlberg, Bonn, prosessiosoite Luxemburgissa c/o           direktiivin 78/319/ETY (2) 5 ja 12 artiklan mukaisia vel-
Marianne Moritz, 25 a rue de Schönfels, Bridel, jossa kan-        voitteitaan.
taja on hakenut muutosta Euroopan yhteisöjen ensimmäi-
sen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa           Komissio totesi 6.8.1996 päivätyssä perustellussa lausun-
T-562/93, Obst vastaan komissio, 19.10.1995 antamaan              nossaan, että kun neljä vuotta oli kulunut tämän tuomion
tuomioon (Kok. H. 1995, s. II-737), ja vaatinut tämän             julkaisemisesta, Helleenien tasavalta ei ollut vielä toteutta-
tuomion kumoamista, vastaan Euroopan yhteisöjen komis-            nut sen täytäntöön panemiseksi tarvittavia toimenpiteitä.
sio (asiamiehenään Julian Currall, avustajanaan asianajaja        Komissio korostaa, että yhteisöjen tuomioistuimen oikeus-
Bertrand Wägenbauer), yhteisöjen tuomioistuin (neljäs             käytännön mukaan (ks. asia 169/87, komissio v. Ranska,
jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti H. Ragne-             tuomio 13.7.1988, Kok. 1988, s. 4043 ja asia 375/89,
malm, tuomarit J. L. Murray ja K. M. Ioannou (esittelevä          komissio v. Belgia, tuomio 19.2.1991, Kok. 1991, s. 384)
tuomari), julkisasiamies M. B. Elmer, kirjaaja: R. Grass,         yhteisöjen tuomioistuimen antamien tuomioiden, joissa
on antanut 15.1.1998 määräyksen, jonka määräysosa on              todetaan jäsenvaltion jättäneen noudattamatta jäsenyysvel-
seuraava:                                                         voitteitaan, täytäntöönpano on aloitettava välittömästi ja
                                                                  saatava päätökseen niin nopeasti kuin mahdollista. Näin
                                                                  ollen on kiistatonta, että Kreikan tasavalta ei ole noudatta-
1) Valitus hylätään.                                              nut perustamissopimuksen 171 artiklan mukaisia velvoit-
                                                                  teitaan. Komissio vaatii lisäksi yhteisöjen tuomioistuinta
                                                                  määräämään Kreikan tasavallalle sanktiona perustamisso-
2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-              pimuksen 171 artiklan 2 kohdan nojalla 24 600 ecun mää-
     lut.                                                         räisen uhkasakon kultakin päivältä, jona yhteisöjen tuo-
                                                                  mioistuimen tuomion täytäntöönpano on myöhässä.
(1) EYVL C 64, 2.3.1996.
                                                                  (1) EYVL L 194, 25.7.1975, s. 39.
                                                                  (2) EYVL L 84, 31.3.1978, s. 43.
Euroopan yhteisöjen komission 17.11.1997 Helleenien
              tasavaltaa vastaan nostama kanne                    Henri de Compten 7.1.1998 tekemä valitus Euroopan
                       (Asia C-387/97)                            yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                  ensimmäisen jaoston asiassa T-26/89 (125), Henri de
                        (98/C 113/14)                             Compte vastaan Euroopan parlamentti, 5.11.1997 anta-
                                                                                masta tuomiosta
                                                                                (Asia C-2/98 P)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.11.1997
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien                                    (98/C 113/15)
tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamies on oikeudellisen
osaston virkamies Maria Kontou-Durande ja prosessi-               Henri de Compte on valittanut 7.1.1998 Euroopan yhtei-
osoite Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksikön virka-          söjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
mies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.           oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston asiassa


title: Asia C-496/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 2.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landessozialgericht Rheinland-Pfalz, Mainz – Saksa) – Alphonse Eschenbrenner v. Bundesagentur für Arbeit (Ennakkoratkaisupyyntö — Työntekijöiden vapaa liikkuvuus — SEUT 45 artikla — Asetus (EU) N:o 492/2011 — 7 artikla — Yhdenvertainen kohtelu — Rajatyöntekijä, joka on tuloverovelvollinen asuinjäsenvaltiossaan — Palkkaturva, jonka työskentelyjäsenvaltio suorittaa työnantajan maksukyvyttömyystapauksessa — Palkkaturvan laskentatavat — Työskentelyjäsenvaltion tuloveron ottaminen huomioon fiktiivisesti — Palkkaturva, jonka määrä on aikaisempaa nettopalkkaa pienempi — Kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehty sopimus)

text:
               18.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 121/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 2.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landessozialgericht Rheinland-Pfalz, Mainz – Saksa) – Alphonse Eschenbrenner v. Bundesagentur für Arbeit
   (Asia C-496/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Työntekijöiden vapaa liikkuvuus - SEUT 45 artikla - Asetus (EU) N:o 492/2011 - 7 artikla - Yhdenvertainen kohtelu - Rajatyöntekijä, joka on tuloverovelvollinen asuinjäsenvaltiossaan - Palkkaturva, jonka työskentelyjäsenvaltio suorittaa työnantajan maksukyvyttömyystapauksessa - Palkkaturvan laskentatavat - Työskentelyjäsenvaltion tuloveron ottaminen huomioon fiktiivisesti - Palkkaturva, jonka määrä on aikaisempaa nettopalkkaa pienempi - Kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehty sopimus))
   (2017/C 121/05)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landessozialgericht Rheinland-Pfalz, Mainz

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Alphonse Eschenbrenner

      Vastapuoli: Bundesagentur für Arbeit

      Tuomiolauselma

   SEUT 45 artiklaa ja työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta unionin alueella 5.4.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 492/2011 7 artiklaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä sille, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisissa olosuhteissa sen palkkaturvan määrä, jonka jäsenvaltio myöntää rajatyöntekijälle, joka ei ole tuloverovelvollinen tässä valtiossa eikä velvollinen maksamaan veroa palkkaturvasta, vahvistetaan vähentämällä kyseisen palkkaturvan laskennan perustana olevasta palkasta tulovero, sellaisena kuin se kannetaan kyseisessä valtiossa, mikä johtaa siihen, ettei kyseinen rajatyöntekijä saa, toisin kuin tässä samassa valtiossa asuvat ja työskentelevät henkilöt, palkkaturvaa, jonka määrä vastaa hänen aikaisempaa nettopalkkaansa. Tältä osin on vaikutuksetonta, ettei tällainen rajatyöntekijä voi esittää työnantajalleen vaatimusta siitä osasta hänen aikaisempaa bruttomääräistä palkkaansa, jota hän ei saanut tämän vähentämisen vuoksi.

      (1)  EUVL C 429, 21.12.2015.


title: Asia C-77/15 P: Valitus, jonka unionin tuomioistuin on tehnyt 19.2.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-409/14, Marcuccio v. Euroopan unioni ja unionin tuomioistuin, 9.1.2015 antamasta tuomiosta

text:
               27.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/41

         Valitus, jonka unionin tuomioistuin on tehnyt 19.2.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-409/14, Marcuccio v. Euroopan unioni ja unionin tuomioistuin, 9.1.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-77/15 P)
   (2015/C 138/55)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan unionin tuomioistuin (asiamies: A. V. Placco)

      Muu osapuoli: Luigi Marcuccio

      Vaatimukset

               —

               Unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) 9.1.2015 antama määräys asiassa T-409/14, Marcuccio v. Euroopan unioni ja unionin tuomioistuin, on kumottava siltä osin kuin siinä hylätään unionin tuomioistuimen unionin yleiselle tuomioistuimelle unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 114 artiklan perusteella tekemässä hakemuksessa esitettyjen vaatimusten toinen, kolmas ja neljäs osa

               —

               mainitut vaatimusten osat on hyväksyttävä ja siis

                           —

                           ensisijaisesti oikeusriita on ratkaistava lopullisesti ja Marcuccion nostama vahingonkorvauskanne on jätettävä tutkimatta sen vuoksi, että se on nostettu unionin tuomioistuinta (Euroopan unionin edustajana) vastaan,

                           —

                           toissijaisesti siinä tapauksessa, että unionin tuomioistuin katsoo, ettei sillä, että kyseinen kanne on nostettu unionin tuomioistuinta eikä komissiota (Euroopan unionin edustajana) vastaan, ole vaikutusta kyseisen kanteen tutkittavaksi ottamiseen, vaan että unionin yleisen tuomioistuimen olisi pitänyt ottaessaan kantaa unionin tuomioistuimen unionin yleisessä tuomioistuimessa esittämään oikeudenkäyntimenettelyyn liittyvään seikkaan määrätä, että komissio tulee unionin tuomioistuimen sijaan vastaajaksi, asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen, jotta tämä ottaa kantaa Marcuccion vahingonkorvausvaatimukseen niiden oikeuskysymysten mukaisesti, jotka unionin tuomioistuin on ratkaissut;

               —

               Marcuccio on velvoitettava korvaamaan unionin tuomioistuimelle ensimmäisestä oikeusasteesta ja valituksen käsittelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Unionin tuomioistuin väittää ensimmäisen valitusperusteen, joka perustuu Euroopan unionin edustamista unionin lainkäyttöelimissä koskevien sääntöjen rikkomiseen, yhteydessä, että koska erityisesti unionin edustamisesta unionin lainkäyttöelimissä SEUT 268 artiklan nojalla nostettujen, unionin sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun toteamista koskevien kanteiden osalta ei ole annettu mitään nimenomaisia säännöksiä, tällaista edustamista koskeva sääntö on johdettava yleisistä periaatteista, joita sovelletaan lainkäyttötehtävän hoitamiseen, ja erityisesti hyvän oikeudenkäytön periaatteesta sekä tuomioistuimen riippumattomuutta ja puolueettomuutta koskevista periaatteista.
   Unionin tuomioistuin esittää tämän ensimmäisen valitusperusteen kahdessa osassa, joista ensimmäinen koskee hyvän oikeudenkäytön periaatteen noudattamatta jättämistä ja toinen tuomioistuimen riippumattomuutta ja puolueettomuutta koskevien periaatteiden noudattamatta jättämisestä. Unionin tuomioistuin huomauttaa ensimmäisen osan yhteydessä, että unionin yleinen tuomioistuimen päätelmä, jonka mukaan unionin tuomioistuimen on edustettava Euroopan unionia edellä mainitun vahingonkorvauskanteen yhteydessä, perustuu selvästi tuomiossa Werhahn Hansamühle ym. v. neuvosto ja komissio (63/72–69/72, EU:C:1973:121; jäljempänä tuomio Werhahn ym.) vahvistettuun oikeuskäytäntöön. Kyseisessä oikeuskäytännössä vahvistetun ratkaisun mukaan on niin, että jos yhteisöä eli nykyään unionia vaaditaan vastuuseen jonkin sen toimielimen teosta, sitä edustaa unionin tuomioistuimissa toimielin (tai toimielimet), jonka syyksi kyseinen vastuun aiheuttanut teko voidaan lukea. Unionin tuomioistuin väittää kuitenkin, ettei tällaista ratkaisua olisi pitänyt soveltaa nyt käsiteltävään asiaan, koska tulos on eri syistä todellisuudessa ristiriidassa sen hyvän oikeudenkäytön periaatteen kanssa, joka on, kuten tuomiosta Werhahn ym. nimenomaisesti seuraa, kyseisen ratkaisun olemassaolon perusta. Tuossa asiayhteydessä unionin tuomioistuin päättelee liitännäisesti myös SEUT 317 artiklan ensimmäisen kohdan ja asetuksen N:o 966/2012 (1) 53 artiklan 1 kohdan ulottuvuutta loukatun, koska unionin yleisen tuomioistuimen olisi pitänyt kyseisten määräysten ja säännösten mukaan hyväksyä periaate, jonka mukaan nyt käsiteltävässä asiassa vaaditun kaltainen korvaus kohdennetaan komissiota koskevaan unionin talousarvion jaksoon.
   Unionin tuomioistuin väittää ensimmäisen valitusperusteen toisessa osassa, että kun unionin yleinen tuomioistuin nojautui Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen 10.7.2008 antamaan tuomioon Mihalkov v. Bulgaria (asia nro 67719/01) ja katsoi, että unionin tuomioistuimen on edustettava Euroopan unionia Marcuccion vahingonkorvauskanteen yhteydessä, se jätti noudattamatta tuomioistuimien riippumattomuutta ja puolueettomuutta koskevia vaatimuksia. Kun näet yhtäältä väitetyn vastuun aiheuttava teko tapahtuu ratkaisukokoonpanon hoitaessa lainkäyttötehtäviään ja kun toisaalta ratkaisukokoonpano, jonka on ratkaistava asia, i) kuuluu samaan tuomioistuinelimeen (unionin yleinen tuomioistuin), johon kuuluu se ratkaisukokoonpano, jonka katsotaan vastaavan vastuun aiheuttavasta teosta, ja ii) muodostaa olennaisen osan saman asian vastaajaa (unionin tuomioistuin), johon kyseisen ratkaisukokoonpanon tuomarit ovat ammatillisesti sidoksissa, edellä mainitut vaatimukset asetettaisiin kyseenalaisiksi varsinkin siinä tapauksessa, että – kuten unionin yleinen tuomioistuin katsoi – nyt käsiteltävässä asiassa vaaditun kaltaisen vahingonkorvauksen on rasitettava unionin tuomioistuinta koskevaa talousarvion jaksoa.
   Unionin tuomioistuin väittää tämän jälkeen toisen valitusperusteen yhteydessä, että koska valituksenalaisessa määräyksessä ei ole osoitettu erityisesti vääräksi sitä unionin tuomioistuimen unionin yleisessä tuomioistuimessa esittämää väitettä, joka perustui eräiden unionin tuomioistuimen tuomioiden – joita ovat muun muassa tuomio Groupe Cascogne v. komissio (C-58/12 P, EU:C:2013:770), tuomio Cascogne Sack v. komissio (C-40/12 P, EU:C:2013:768) ja tuomio Kendrion v. komissio (C-50/12 P, EU:C.2013:771) – ulottuvuuteen, siinä on jätetty noudattamatta perusteluvelvollisuutta.

      (1)  Unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25.10.2012 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 966/2012 (EUVL L 298, s. 1).


title: Asia T-230/05: Golf USA Inc:n 24.6.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
               20.8.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/30

         Golf USA Inc:n 24.6.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
   (Asia T-230/05)
   (2005/C 205/54)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Golf USA Inc., kotipaikka Oklahoma City (Oklahoma, Yhdysvallat), on nostanut 24.6.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja A.H. de Bosch Kemper-de Hilster, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa SMHV:n toisen valituslautakunnan 25.4.2005 tekemän päätöksen asiassa R 823/2004-2 (GOLF-USA)

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Haettu tavaramerkki:

               Sanamerkki GOLF USA luokkiin 25 (urheilujalkineet, vapaa-ajan jalkineet, ulkoiluvaatteet ym.), 28 (urheiluvälineet mukaan lukien golfmailat) ja 35 (urheiluvälineiden kaupalliset vähittäismyyntipalvelut) kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

               Tutkijan päätös:

               Hakemuksen hylkääminen kokonaisuudessaan.

               Valituslautakunnan päätös:

               Valituksen hylkääminen.

               Kanneperusteet:

               Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen


title: Asia C-332/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto)  16.3.2006  — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 85/337/ETY sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/11/EY — Hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi — Sellaisten tekijöiden välinen vuorovaikutus, joihin voidaan vaikuttaa suoraan tai välillisesti — Velvollisuus julkaista ympäristövaikutuksia koskeva ilmoitus — Arviointi, joka koskee vain kaupunkialueiden ulkopuolella sijaitsevia hankkeita — Paternassa sijaitsevan vapaa-ajan keskuksen rakentamista koskeva hanke)

text:
               3.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 131/17

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 16.3.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-332/04) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 85/337/ETY sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/11/EY - Hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi - Sellaisten tekijöiden välinen vuorovaikutus, joihin voidaan vaikuttaa suoraan tai välillisesti - Velvollisuus julkaista ympäristövaikutuksia koskeva ilmoitus - Arviointi, joka koskee vain kaupunkialueiden ulkopuolella sijaitsevia hankkeita - Paternassa sijaitsevan vapaa-ajan keskuksen rakentamista koskeva hanke)
   (2006/C 131/29)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Valero Jordana ja F. Simonetti)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: M. Muñoz Pérez)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY (EYVL L 175, s. 40), sellaisena kuin se on muutettuna 3 päivänä maaliskuuta 1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY (EYVL L 73, s. 5), 3 artiklan, 9 artiklan 1 kohdan ja sen liitteessä II olevan 10 kohdan b kohdan puutteellinen/virheellinen täytäntöönpano — Direktiivin 97/11/EY 3 artiklassa säädetyn siirtymäkauden järjestelmän soveltamatta jättäminen — Paternassa (Valencia) sijaitsevan vapaa-ajan keskuksen rakentamista koskevan hankkeen ympäristövaikutusten arvioinnin laiminlyönti
   Tuomiolauselma

               1)

               Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 3.3.1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY, mukaisia velvoitteitaan, koska se on saattanut tämän direktiivin 3 artiklan puutteellisesti osaksi kansallista oikeusjärjestystä, koska se ei ole saattanut tämän direktiivin 9 artiklan 1 kohtaa osaksi kansallista oikeusjärjestystä, koska se ei ole noudattanut direktiivin 97/11 3 artiklassa säädettyä siirtymäjärjestelyä, koska se ei ole saattanut asianmukaisesti osaksi kansallista oikeusjärjestystä tämän direktiivin liitteessä II olevan 10 kohdan b alakohdan ja 2 artiklan 1 kohdan ja 4 artiklan 2 kohdan säännöksiä, kun niitä luetaan yhdessä, ja koska se ei ole arvioinut Paternassa sijaitsevan vapaa-ajan keskuksen ympäristövaikutuksia ja täten koska se ei ole soveltanut tämän direktiivin 2 artiklan 1 kohdan, 3 artiklan, 4 artiklan 2 kohdan, 8 ja 9 artiklan säännöksiä.

               2)

               Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 262, 23.10.2004.


title: Asia T-318/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.1.2016 – Zitro IP v. SMHV (TRIPLE BONUS) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin TRIPLE BONUS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 2 kohta)

text:
               29.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 78/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.1.2016 – Zitro IP v. SMHV (TRIPLE BONUS)
   (Asia T-318/15) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus kuviomerkin TRIPLE BONUS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 2 kohta))
   (2016/C 078/29)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Zitro IP Sàrl (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja A. Canela Giménez)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: A. Crawcour ja J. Crespo Carrillo)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 15.4.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 1648/2014-4), joka koskee hakemusta kuviomerkin TRIPLE BONUS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Zitro IP Sàrl velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 262, 10.8.2015.