20150731029616882015/C 270/342742015TC27020150817FI01FIINFO_JUDICIAL20150616272711Asia T-274/15 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 16.6.2015 – Alcogroup ja Alcodis v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Kilpailu — Kartellit ja muut yhteistoimintajärjestelyt — Bioetanolin ja etanolin markkinat — Hallinnollinen menettely — Velvollisuus alistua tutkimukseen — Kieltäytyminen tutkintatoimenpiteiden keskeyttämisestä — Välitoimihakemus — Tutkimatta jättäminen)
 ---documentbreak--- C2702015FI2710120150616FI0034271271Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 16.6.2015 – Alcogroup ja Alcodis v. komissio
   (Asia T-274/15 R)
   ”(Väliaikainen oikeussuoja — Kilpailu — Kartellit ja muut yhteistoimintajärjestelyt — Bioetanolin ja etanolin markkinat — Hallinnollinen menettely — Velvollisuus alistua tutkimukseen — Kieltäytyminen tutkintatoimenpiteiden keskeyttämisestä — Välitoimihakemus — Tutkimatta jättäminen)”2015/C 270/34Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Asianosaiset

      Kantajat: Alcogroup (Bryssel, Belgia) ja Alcodis (Bryssel) (edustajat: asianajajat P. de Bandt, J. Dewispelaere ja J. Probst)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Giolito, V. Bottka ja F. Jimeno Fernández)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Välitoimihakemus, jossa vaaditaan yhtäältä lykkäämään Alcogroupille ja kaikille sen suoraan tai välillisesti hallitsemille yrityksille, mukaan lukien Alcodis, osoitetun 12.3.2015 annetun komission päätöksen C (2015) 1769 lopullinen, joka koskee neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 20 artiklan 4 kohdan soveltamista koskevaa menettelyä (AT.40244 – AQUAVIT), täytäntöönpanoa ja Alcogroupille osoitetun 8.5.2015 annetun komission päätöksen, joka liittyy tutkimuksiin AT.A0244 – Bioetanoli – ja AT.A0054 – Öljyn ja bioetanolin markkinat, täytäntöönpanoa, ja yhtäältä velvoittamaan komission lykkäämään kaikkia tutkintatoimenpiteitä menettelyissä AT.A0054 ja AT.A0244

      Määräysosa

            1)

            Välitoimihakemus hylätään.

            2)

            Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia F-110/14: Kanne 15.10.2014 – ZZ v. komissio

text:
               26.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/46

         Kanne 15.10.2014 – ZZ v. komissio
   (Asia F-110/14)
   (2015/C 026/61)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja S. Orlandi)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Kantajan eläkeoikeuksien hyvittämistä unionin eläkejärjestelmään henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 ja 12 artiklan uusien yleisten täytäntöönpanosäännösten mukaisesti koskevan päätöksen kumoaminen.

      Vaatimukset

               —

               henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohdan yleisten täytäntöönpanosäännösten 9 artikla on todettava lainvastaiseksi ja se on näin ollen jätettävä soveltamatta

               —

               kantajan ennen palveluksessa aloittamistaan saavuttamien eläkeoikeuksien hyvittämisestä niiden Euroopan unionin toimielinten eläkejärjestelmään siirtämisen yhteydessä 24.5.2014 tehty päätös, jossa sovelletaan 3.3.2011 annettuja henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohdan yleisiä täytäntöönpanosäännöksiä, on kumottava

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-422/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (Chancery Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 27.8.2010 — Georgetown University, University of Rochester ja Loyola University of Chicago v. Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

text:
               6.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (Chancery Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 27.8.2010 — Georgetown University, University of Rochester ja Loyola University of Chicago v. Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks
   (Asia C-422/10)
   ()
   2010/C 301/17
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Georgetown University, University of Rochester ja Loyola University of Chicago

      Vastapuoli: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

      Ennakkoratkaisukysymys

               1.

               Sallitaanko lisäsuojatodistusasetuksessa ja erityisesti sen 3 artiklan b alakohdassa lisäsuojatodistuksen myöntäminen yksittäiselle vaikuttavalle aineelle tai vaikuttavien aineiden yhdistelmälle silloin, kun

                           a)

                           yksittäistä vaikuttavaa ainetta tai vaikuttavien aineiden yhdistelmää suojaa lisäsuojatodistusasetuksen 3 artiklan a alakohdassa tarkoitettu voimassa oleva peruspatentti ja

                           b)

                           lääkkeellä, joka sisältää kyseistä yksittäistä vaikuttavaa ainetta tai vaikuttavien aineiden yhdistelmää yhdistettynä yhteen tai useampaan muuhun vaikuttavaan aineeseen, on joko direktiivin 2001/83/EY (1) tai direktiivin 2001/82/EY (2) mukaisesti myönnetty voimassa oleva lupa, ja tämä lupa on ensimmäinen lupa saattaa yksittäinen vaikuttava aine tai vaikuttavien aineiden yhdistelmä markkinoille?

      (1)  Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/83/EY (EYVL L 311, s. 67).

      (2)  Eläinlääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/82/EY (EYVL L 311, s. 1).


title: Asia T-167/17 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 24.3.2017 – RV v. komissio (Välitoimet — Henkilöstö — Lomalle ja eläkkeelle siirtäminen — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               6.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/26

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 24.3.2017 – RV v. komissio
   (Asia T-167/17 R)
   ((Välitoimet - Henkilöstö - Lomalle ja eläkkeelle siirtäminen - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty))
   (2017/C 178/39)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: RV (edustajat: asianajajat J.-N. Louis ja N. de Montigny)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Berscheid ja D. Martin)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 278 ja SEUT 279 artiklaan perustuva hakemus lykätä 21.12.2016 annetun komission päätöksen, jolla kantaja siirrettiin yksikön edun vuoksi lomalle ja 1.4.2017 alkaen viran puolesta eläkkeelle, täytäntöönpanoa

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia F-42/11: Kanne 9.4.2011 — Honnefelder v. komissio

text:
               25.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 186/34

         Kanne 9.4.2011 — Honnefelder v. komissio
   (Asia F-42/11)
   2011/C 186/64
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Stephanie Honnefelder (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja C. Rode)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Komission sen päätöksen kumoaminen, jolla kantaja jätettiin merkitsemättä kilpailun EPSO/AD/26/05 varallaololuetteloon

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että

               —

               vastaajan 11.2.2011 tekemä päätös on kumottava

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut

               —

               kaiken varalta on annettava yksipuolinen tuomio


title: Asia T-193/02: Laurent Piaun 14.6.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
14.9.2002               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 219/21
Laurent Piaun 14.6.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota                   Kantaja vetoaa myös päätöksen perustelujen puuttumiseen.
                      vastaan nostama kanne                              Kantajan mukaan komissio ei ole tutkinut kantelua EY:n
                                                                         perustamissopimuksen 82 artiklan perusteella, eikä se ole
                                                                         perustellut sitä, minkä vuoksi kantelun tämä osa hylättiin.
                                                                         Kantajan mukaan FIFA:lla on määräävä asema jalkapallomark-
                          (Asia T-193/02)
                                                                         kinoilla ja se käyttää asemaansa vääriin jalkapalloilijoiden
                                                                         siirtoihin liittyvien palveluiden liitännäisillä markkinoilla.
                          (2002/C 219/51)
                                                                         Kantaja vetoaa lisäksi arviointivirheeseen siltä osin kuin hänen
                                                                         mukaansa FIFA:n säännöstö ei ole EY:n perustamissopimuksen
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       81 artiklan mukainen ja kun kyseiselle säännöstölle ei voida
                                                                         myöntää poikkeuslupaa EY:n perustamissopimuksen 81 artik-
                                                                         lan 3 kohdan perusteella.
Laurent Piau, kotipaikka Nantes (Ranska), on nostanut                    Kantaja väittää vielä, että komissio on rikkonut EY:n perusta-
14.6.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                   missopimuksen 49 artiklaa. Sen mukaan komissiolla ei ole
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                  oikeutta myöntää implisiittisesti sääntelyvaltaa, jonka nojalla
vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Marguerite Fau-               FIFA saa myöntää todistukset.
connet.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     kumoaa komission 15.4.2002 tekemän päätöksen
                                                                         MTU Friedrichshafen GmbH:n 28.6.2002 Euroopan yhtei-
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                         söjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-196/02)
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                                                         (2002/C 219/52)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Kantaja teki 23.3.1998 komissiolle kantelun, jossa se väitti,
että FIFA:n pelaajien agentteihin soveltamat säännöt olivat
yhteisön oikeuden vastaisia. Komissio merkitsi kyseisen kante-
lun rekisteriin ja suoritti asiassa laajan tutkimuksen. Koska
kantaja ei saanut enää mitään tietoja kantelunsa edistymisestä,          MTU Friedrichshafen GmbH on nostanut 28.6.2002 kanteen
hän lähetti 31.1.2001 komissiolle toimimisvaatimuksen ja                 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
nosti 31.5.2001 laiminlyöntikanteen (asia T-121/01, EYVL                 messa Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edus-
C 227, 11.8.2001, s. 30). Komissio lähetti 3.8.2001 kantajalle           tajina ovat asianajajat F. Montag ja T. Lübbig.
kirjeen, jossa tälle ilmoitettiin, ettei komissio aikonut suhtautua
kantajan kanteluun myönteisesti. Kantajan esittämien huo-
mautusten jälkeen komissio hylkäsi kantajan hakemuksen
ottaen huomioon, että seuranneen menettelyn johdosta kaik-               Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
kein rajoittavammat määräykset oli kumottu. Nyt käsiteltävänä
olevassa asiassa kantaja riitauttaa viimeksi mainitun päätöksen.
                                                                         –     kumoaa Saksan antamasta valtiontuesta SKL Motoren-
                                                                               und Systembautechnik GmbH:lle 9.4.2002 tehdyn ko-
                                                                               mission päätöksen 3 artiklan 2 kohdan, koska Saksa
                                                                               velvoitetaan siinä vaatimaan takaisin 2,71 miljoonan
Kanteensa tueksi kantaja vetoaa ensinnäkin tosiseikkoja ja                     euron (5,30 milj. Saksan markkaa) suuruinen summa
oikeudellisia seikkoja koskevaan ilmeiseen arviointivirheeseen.                MTU Motoren- und Turbinen-Union Friedrichshafen
Kantajan mukaan komission väite, jonka mukaan FIFA:n                           GmbH:lta, ja
säännöstön kaikkein tiukimmat määräykset on kumottu, on
virheellinen. Lisäksi myöskään muita säännöstöön sisältyviä
seikkoja ei ole arvioitu asianmukaisesti.                                –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-491/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Debreceni Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 31.10.2012 — Margit Szabadosné Bay Magdolna v. Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal

text:
               16.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/4

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Debreceni Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 31.10.2012 — Margit Szabadosné Bay Magdolna v. Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal
   (Asia C-491/12)
   2013/C 79/07
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Debreceni Munkaügyi Bíróság

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Margit Szabadosné Bay Magdolna

      Vastaaja: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 30 artiklaa tulkita siten, että sillä on haluttu taata mahdollisuus oikeussuojaan ainoastaan lainvastaista ja perusteetonta (unjustified) palvelussuhteen päättämistä vastaan?

               2)

               Merkitseekö tämä sitä, että työnantajalla on palvelussuhteen päättämishetkellä velvollisuus ilmoittaa työntekijälle kirjallisesti irtisanomisen perusteet, jottei palvelussuhteen päättäminen olisi perusteeton (unjustified)?

               3)

               Johtaako perusteiden ilmoittamatta jättäminen sellaisenaan toimenpiteen lainvastaisuuteen vai voiko työnantaja esittää syyt jälkeenpäin tuomioistuimessa mahdollisesti käytävässä työoikeudellisessa riita-asiassa?


title: Lausunto 2/15: Euroopan komission SEUT 218 artiklan 11 kohdan nojalla esittämä lausuntopyyntö

text:
               3.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 363/18

         Euroopan komission SEUT 218 artiklan 11 kohdan nojalla esittämä lausuntopyyntö
   (Lausunto 2/15)
   (2015/C 363/22)
   Oikeudenkäyntikieli: kaikki viralliset kielet

      Pyynnön esittäjä

   Euroopan komissio (asiamiehet: U. Wölker, B. De Meester, M. Kocjan ja R. Vidal Puig)

      Unionin tuomioistuimelle esitetyt kysymykset

   Onko unionilla tarvittava toimivalta allekirjoittaa ja tehdä vapaakauppasopimus Singaporen kanssa? Tarkemmin sanoen:

               —

               Mitkä sopimuksen määräykset kuuluvat unionin yksinomaiseen toimivaltaan?

               —

               Mitkä sopimuksen määräykset kuuluvat unionin jaettuun toimivaltaan?

               —

               Onko sopimuksessa määräyksiä, jotka kuuluvat jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan?


title: Asia T-364/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.9.2013 — Duravit ym. v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Kylpyhuonekalusteiden Belgian, Saksan, Ranskan, Italian, Alankomaiden ja Itävallan markkinat — Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkominen — Hinnankorotusten koordinointi ja arkaluonteisten kaupallisten tietojen vaihtaminen — Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen — Todistustaakka — Sakot — Yhdenvertainen kohtelu — Oikeasuhteisuus — Nulla poena sine lege)

text:
               9.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 325/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.9.2013 — Duravit ym. v. komissio
   (Asia T-364/10) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Kylpyhuonekalusteiden Belgian, Saksan, Ranskan, Italian, Alankomaiden ja Itävallan markkinat - Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkominen - Hinnankorotusten koordinointi ja arkaluonteisten kaupallisten tietojen vaihtaminen - Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen - Todistustaakka - Sakot - Yhdenvertainen kohtelu - Oikeasuhteisuus - Nulla poena sine lege)
   2013/C 325/38
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantajat: Duravit AG (Hornberg, Saksa), Duravit SA (Bischwiller, Ranska) ja Duravit BeLux SPRL/BVBA (Overijse, Belgia) (edustajat: asianajajat R. Bechtold, U. Soltész ja C. von Köckritz)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre ja A. Antoniadis, avustajanaan asianajaja P. Thyri)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Simm ja F. Florindo Gijón)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ensisijaisesti vaatimus SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia COMP/39.092 — Kylpyhuonekalusteet) 23.6.2010 annetun komission päätöksen K(2010) 4185 lopullinen kumoamiseksi osittain ja toissijaisesti vaatimus kyseisellä päätöksellä kantajille määrätyn sakon määrän alentamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia COMP/39.092 — Kylpyhuonekalusteet) 23.6.2010 annetun komission päätöksen K(2010) 4185 lopullinen 1 artiklan 1 kohdan 8 alakohta kumotaan sikäli kuin Euroopan komissio katsoi siinä, että Duravit AG, Duravit BeLux SPRL/BVBA ja Duravit SA olivat osallistunet kilpailusääntöjen rikkomiseen Italian, Itävallan ja Alankomaiden alueilla.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Duravit AG, Duravit BeLux ja Duravit SA vastaavat kolmesta neljäsosasta omia oikeudenkäyntikulujaan.

               4)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan neljäsosa Duravit AG:n, Duravit BeLuxin ja Duravit SA:n oikeudenkäyntikuluista, ja se vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               5)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 288, 23.10.2010.


title: Asia F-7/12: Kanne 16.1.2012 — ZZ v. Euroopan verkko- ja tietoturvavirasto (ENISA)

text:
               5.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 133/30

         Kanne 16.1.2012 — ZZ v. Euroopan verkko- ja tietoturvavirasto (ENISA)
   (Asia F-7/12)
   2012/C 133/59
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat L. Levi ja A. Tymen)

      Vastaaja: Euroopan verkko- ja tietoturvavirasto (ENISA)

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vuoden 2009 urakertomuksen ja virkamiesten ylentämisestä vuonna 2010 laaditun luettelon kumoaminen ja tarvittaessa kantajan 17.10.2011 tekemän valituksen kumoamisesta tehdyn päätöksen kumoaminen

      Vaatimukset

               —

               Kantajan urakehitystä koskeva vuoden 2009 kertomus on kumottava

               —

               16.11.2010 tehty päätös vuoden 2010 ylennyskierroksella ylennettyjen virkamiesten luettelosta on kumottava

               —

               tarvittaessa 17.10.2011 tehty päätös kantajan 16.6.2011 tekemän valituksen hylkäämisestä on kumottava

               —

               ENISA on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 28 päivänä kesäkuuta 2000 asiassa T-74/00 R, Artegodan GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Välitoimimenettely – Markkinoille saattamista koskevan luvan peruuttaminen "amfepramoonia" sisältäviltä ihmisille tarkoitetuilta lääkkeiltä – Direktiivi 75/319/ETY – Kiireellisyys – Intressivertailu)

text:
C 273/12                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      23.9.2000
1)    Kanne hylätään.                                                  YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                                                                                MIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
2)    Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                28 päivänä kesäkuuta 2000
(1) EYVL C 188, 3.7.1999.                                              asiassa T–191/98 R II, Cho Yang Shipping Co. Ltd vastaan
                                                                                Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                       (Kilpailu – Sakon maksaminen – Pankkitakaus – Kiireelli-
                                                                                syys – Intressiverrailu)
                                                                                (2000/C 273/20)
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                   MIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                       Asiassa T-191/98 R II, Cho Yang Shipping Co. Ltd, kotipaikka
                  6 päivänä heinäkuuta 2000                            Söul (Etelä-Korea), edustajinaan asianajajat N. Bromfield ja
                                                                       C. Thomas, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto De
                                                                       Bandt, Van Hecke, Lagae ja Loesch, 11 rue Goethe, vastaan
asiassa T-139/99, Alsace International Car Services (AICS)             Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään R. Lyal), jossa
               vastaan Euroopan parlamentti (1)                        kantaja vaatii EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan
                                                                       mukaisesta menettelystä (asia IV/35.134 – Trans-Atlantic
(Palveluja koskevat julkiset hankinnat – Autonkuljettajien             Conference -sopimus) 16 päivänä syyskuuta 1998 tehdyn
tarjoamat henkilökuljetukset – Tarjouspyyntö – Kansallisen             komission päätöksen 1999/243/EY (EYVL 1999, L 95, s. 1)
oikeuden noudattaminen – Hyvän hallinnon ja lojaalin                   täytäntöönpanon lykkäämistä siltä osin kuin kantajalle on
      yhteistyön periaatteet – Tarjouksen hylkääminen)                 päätöksen 8 artiklassa määrätty 13 750 000 euron suuruinen
                                                                       sakko, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                       presidentti on 28.6.2000 antanut määräyksen, jonka määräys-
                         (2000/C 273/19)                               osa on seuraava:
                                                                       1)    Välitoimihakemus hylätään.
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      2)    Kantajalle asetetaan 15 päivän määräaika jättää kirjaamoon
                                                                             hakemus asian luottamuksellisesta käsittelystä.
Asiassa T-139/99, Alsace International Car Services (AICS),
kotipaikka Strasbourg (Ranska), edustajinaan asianajajat               3)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
C. Imbach ja A. Dissler, Strasbourg, prosessiosoite Luxembur-
gissa asianajotoimisto P. Schiltz, 4 rue Béatrix de Bourbon,
vastaan Euroopan parlamentti, (edustajinaan P. Runge Nielsen
ja O. Caisou-Rousseau), jossa kantaja vaatii yhtäältä kumoa-
maan parlamentin päätöksen olla hyväksymättä kantajan
tarjousta, jolla se vastasi tarjouspyyntöön nro 99/S 18-
8765/FR koskien parlamentin Strasbourgin istuntokausien                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
aikaisia autonkuljettajien tarjoamia henkilökuljetuksia, ja toi-                MIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
saalta korvausta niistä vahingoista, joita se väittää itselleen
aiheutuneen tämän päätöksen johdosta, yhteisöjen ensimmäi-                               28 päivänä kesäkuuta 2000
sen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoon-
panossa: presidentti R. Garcı́a-Valdecasas sekä tuomarit               asiassa T-74/00 R, Artegodan GmbH vastaan Euroopan
P. Lindh ja J. D. Cooke, kirjaaja: hallintovirkamies G. Herzig,                               yhteisöjen komissio
on 6.7.2000 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
seuraava:
                                                                       (Välitoimimenettely – Markkinoille saattamista koskevan
                                                                       luvan peruuttaminen ”amfepramoonia” sisältäviltä ihmisille
1)    Kanne hylätään                                                   tarkoitetuilta lääkkeiltä – Direktiivi 75/319/ETY – Kiireelli-
                                                                                syys – Intressivertailu)
2)    Kantaja vastaa omista sekä parlamentin oikeudenkäyntiku-
      luista.                                                                                (2000/C 273/21)
(1) EYVL C 246, 28.8.1999.                                                                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                       Asiassa T-74/00 R, Artegodan GmbH, kotipaikka Lüchow
                                                                       (Saksa), edustajinaan asianajaja U. Doepner, Düsseldorf, pro-
 ---pagebreak--- 23.9.2000             FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 273/13
sessiosoite Luxemburgissa asianajotoimista Bonn et Schmidt,               Koninklijke Philips Electronics N.V:n 30.6.2000 Euroopan
7 Val Sainte-Croix, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio                            unionin neuvostoa vastaan nostama kanne
(asiamiehinään H. Støvlbæk ja B. Wägenbaur), jossa kantaja
vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta lykkäämään
”amfepramoonia” sisältävien ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden                                     (Asia T-177/00)
markkinoille saattamista koskevan luvan peruuttamisesta
9 päivänä maaliskuuta 2000 tehdyn komission päätöksen
(K (2999) 4539) täytäntöönpanemista, yhteisöjen ensimmäi-                                           (2000/C 273/23)
sen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on 28.6.2000
antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
1)    ”Amfepramoonia” sisältävien ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden
      markkinoille saattamista koskevan luvan peruuttamisesta
      9 päivänä maaliskuuta 2000 tehdyn komission päätöksen               Koninklijke Philips Electronics N.V. on nostanut 30.6.2000
      (K (2000) 4539) täytäntöönpanoa lykätään kantajan osalta.           Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                          messa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan
2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                         edustajat ovat Clive Stanbrook Q.C. ja Filip Ragolle, Stanbrook-
                                                                          Hooper, Bryssel.
                                                                          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                          –     julistaa mitättömäksi EY 230 ja EY 231 artiklan nojalla
                                                                                neuvoston päätöksen, jossa se hylkää komission lopullis-
                                                                                ten polkumyyntitullien käyttöönotosta tiettyjen Japanista
                                                                                peräisin olevien televisiokamerajärjestelmien osien tuon-
ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN                                        nista annetun ehdotuksen neuvoston asetukseksi
                           MÄÄRÄYS
                                                                          –     velvoittaa EY 235 artiklan ja EY 288 artiklan toisen
                 18 päivänä toukokuuta 2000                                     kohdan nojalla neuvoston korvaamaan kaikki laittomalla
                                                                                komission asetusehdotuksen hylkäävällä päätöksellään
                                                                                kantajalle aiheuttamansa vahingot tai vaihtoehtoisesti
asiassa T-75/00, Augusto Fichtner vastaan Euroopan yhtei-                       korvaamaan kantajalle neuvoston laiminlyönnistä aiheu-
                         söjen komissio                                         tuneet vahingot, jotka ovat syntyneet siitä, että neuvosto
                                                                                ei ole määrännyt riittäviä turvaamistoimia ennen
                                                                                15 kuukauden määräajan päättymistä
     (Välitoimimenettely – Kiireellisyys – Puuttuminen)
                                                                          –     velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                        (2000/C 273/22)
                   (Oikeudenkäyntikieli: italia)                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Asiassa T-75/00, Augusto Fichtner, Euroopan yhteisöjen ko-                Kanne perustuu siihen, että neuvosto ei hyväksynyt lopullisten
mission virkamies, joka toimii Centre commun de recherche’in              polkumyyntitullien käyttöönotosta tiettyjen Japanista peräisin
(yhteinen tutkimuskeskus) palveluksessa Isprassa, kotipaikka              olevien televisiokamerajärjestelmien osien tuonnista annettua
Besozzo (Italia), edustajanaan asianajaja V. Salvatore, Pavie,            komission ehdotusta neuvoston asetukseksi (KOM C(2000)
via Speroni, 14 Varèse, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio              195 lopullinen). Koska neuvosto ei saanut komission esityksel-
(asiamiehenään G. Valsesia), jossa kantaja vaatii 30.9.1999               le yksinkertaisen enemmistön tukea ja koska perusasetuksen
tehdyn, kantajan viraltapanoa koskevan komission päätöksen                6 artiklan 9 kohdan (1) mukainen 15 kuukauden määräaika on
täytäntöönpanon lykkäämistä, ensimmäisen oikeusasteen tuo-                kulunut umpeen, nämä seikat yhdessä muodostavat kantajan
mioistuimen presidentti on antanut 18.5.2000 määräyksen,                  mukaan lopullisen kielteisen päätöksen, jonka kantaja tässä
jonka määräysosa on seuraava:                                             asiassa riitauttaa.
1)    Välitoimihakemus hylätään                                           Kantajan mitätöimistä koskeva kanne jakaantuu pohjimmil-
                                                                          taan kahteen vaihtoehtoiseen osaan. Toisaalta kantaja väittää,
2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                         että 15 kuukauden ajanjakson päättyessä neuvostolla ei ollut
                                                                          enää toimivaltaa hylätä komission ehdotusta, koska se oli
                                                                          aikaisemmin jättänyt osallistumatta asian tutkintaan ja menet-
                                                                          telylliseen puoleen. Perusasetuksen nojalla neuvosto on rajoit-
                                                                          tanut toimivaltaansa siten, että se voi ainoastaan tehdä joitain


title: Asia T-270/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.11.2008 — Lego Juris v. SMHV — Mega Brands (Punainen Lego-palikka) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Punainen Lego-palikka — Ehdoton hylkäysperuste — Yksinomaan teknisen tuloksen saavuttamiseksi välttämättömästä tavaran muodosta muodostuva merkki — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohta — Kanteessa mainittava esitettävä näyttö)

text:
               10.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/22

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.11.2008 — Lego Juris v. SMHV — Mega Brands (Punainen Lego-palikka)
   (Asia T-270/06) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Punainen Lego-palikka - Ehdoton hylkäysperuste - Yksinomaan teknisen tuloksen saavuttamiseksi välttämättömästä tavaran muodosta muodostuva merkki - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohta - Kanteessa mainittava esitettävä näyttö)
   (2009/C 6/45)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Lego Juris A/S (Billund, Tanska) (edustajat: asianajajat V. von Bomhard, A. Renck ja T. Dolde)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: D. Botis)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Mega Brands, Inc. (Montreal, Kanada) (edustajat: asianajajat P. Cappuyns ja C. De Meyer)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne SMHV:n suuren valituslautakunnan 10.7.2006 tekemästä päätöksestä (asia R 856/2004 G), joka koskee Mega Brands, Inc:n ja Lego Juris A/S:n välistä mitättömyysmenettelyä.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Lego Juris A/S velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 294, 2.12.2006.


title: Asia F-59/15: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 2.3.2016 – FX v. komissio (Henkilöstö — Tilapäinen toimihenkilö — Lähtökorvaus — Henkilöstösäännöissä olevan VIII liitteen 12 artiklan 2 kohta — Virkasuhteen lopullinen päättyminen)

text:
               18.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 136/47

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 2.3.2016 – FX v. komissio
   (Asia F-59/15) (1)

   ((Henkilöstö - Tilapäinen toimihenkilö - Lähtökorvaus - Henkilöstösäännöissä olevan VIII liitteen 12 artiklan 2 kohta - Virkasuhteen lopullinen päättyminen))
   (2016/C 136/66)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: FX (edustajat: asianajajat T. Bontinck ja A. Guillerme)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Gattinara ja F. Simonetti)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota päätös olla myöntämättä lähtökorvausta, jota kantaja haki tehtävänsä päätyttyä, ja vaatimus kantajalle väitetysti aiheutuneen vahingon korvaamisesta

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               FX vastaa kahdesta kolmasosasta omia oikeudenkäyntikulujaan.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kolmasosa FX:n oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 213, 29.6.2015, s. 48.


title: Asia C-477/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 10.3.2011 (Cour de cassationin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Charles Defossez v. Christian Wiart, SOTIMON SARL:n selvitysmiehenä, Office national de l'emploi — fonds de fermeture d'entreprises ja Centre de gestion et d’études de l’Association pour la gestion du régime de garantie des créances des salariés de Lille (CGEA) (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivit 80/987/ETY ja 2002/74/EY — Työnantajan maksukyvyttömyys — Työntekijöiden suoja — Työntekijöiden maksamattomien saatavien maksaminen — Toimivaltaisen palkkaturvajärjestelmän määrittäminen — Kansallisen oikeuden nojalla edullisempi palkkaturva — Mahdollisuus vedota siihen)

text:
               7.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 139/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 10.3.2011 (Cour de cassationin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Charles Defossez v. Christian Wiart, SOTIMON SARL:n selvitysmiehenä, Office national de l'emploi — fonds de fermeture d'entreprises ja Centre de gestion et d’études de l’Association pour la gestion du régime de garantie des créances des salariés de Lille (CGEA)
   (Asia C-477/09) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivit 80/987/ETY ja 2002/74/EY - Työnantajan maksukyvyttömyys - Työntekijöiden suoja - Työntekijöiden maksamattomien saatavien maksaminen - Toimivaltaisen palkkaturvajärjestelmän määrittäminen - Kansallisen oikeuden nojalla edullisempi palkkaturva - Mahdollisuus vedota siihen)
   2011/C 139/09
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour de cassation

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Charles Defossez

      Vastapuolet: Christian Wiart, SOTIMON SARL:n selvitysmiehenä, Office national de l'emploi — fonds de fermeture d'entreprises ja Centre de gestion et d’études de l’Association pour la gestion du régime de garantie des créances des salariés de Lille (CGEA)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Cour de cassation (Ranska) — Työntekijöiden suojaa työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20.10.1980 annetun neuvoston direktiivin 80/987/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2002/74/EY (EYVL L 270, s. 10), 8 a artiklan tulkinta yhdessä saman direktiivin 9 artiklan kanssa — Työntekijöiden maksamattomien saatavien maksamiseen toimivaltaisen palkkaturvajärjestelmän määrittäminen — Sen jäsenvaltion palkkaturvajärjestelmä, jonka alueella työntekijät tavallisesti työskentelevät — Työntekijöiden mahdollisuus vaatia edullisempaa palkkaturvaa järjestelmästä, jossa heidän työnantajansa on vakuutettu ja johon tämä maksaa vakuutusmaksuja kansallisen oikeuden mukaisesti

      Tuomiolauselma

   Työntekijöiden suojaa työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20.10.1980 annetun neuvoston direktiivin 80/987/ETY, sellaisena kuin se oli ennen kuin sitä muutettiin direktiivillä 2002/74/EY, 3 artiklaa on tulkittava siten, että työntekijän, joka on tavallisesti työskennellyt muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa hänen ennen 8.10.2005 maksukyvyttömäksi todetun työnantajansa kotipaikka on, maksamattomien saatavien maksamisessa on niin, että kun tämä työnantaja ei ole sijoittautunut kyseiseen toiseen jäsenvaltioon ja täyttää velvollisuutensa osallistua kotipaikkansa jäsenvaltion palkkaturvajärjestelmän rahoitukseen, tämä järjestelmä vastaa kyseisessä artiklassa määritellyistä velvoitteista.
   Direktiivi 80/987 ei ole esteenä sille, että jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaan työntekijä voi vedota kyseisen jäsenvaltion oikeuden mukaisesti kansallisen palkkaturvajärjestelmän palkkaturvaan, joka on täydentävä tai vaihtoehtoinen suhteessa sen järjestelmän palkkaturvaan, joka on määritetty toimivaltaiseksi kyseisen direktiivin perusteella, kunhan tällainen turva parantaa työntekijän suojan tasoa.

      (1)  EUVL C 37, 13.2.2010.


title: Asia C-155/11 PPU: Unionin tuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 10.6.2011 (Rechtbank ’s-Gravenhagen (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Bibi Mohammad Imran v. Minister van Buitenlandse Zaken (Ennakkoratkaisupyyntö — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               10.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/18

         Unionin tuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 10.6.2011 (Rechtbank ’s-Gravenhagen (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Bibi Mohammad Imran v. Minister van Buitenlandse Zaken
   (Asia C-155/11 PPU) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2011/C 269/30
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank ’s-Gravenhage

      Asianosaiset

      Kantaja: Bibi Mohammad Imran

      Vastaaja: Minister van Buitenlandse Zaken

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Rechtbank’s-Gravenhage — Oikeudesta perheenyhdistämiseen 22.9.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/86/EY (EUVL L 251, s. 12) 7 artiklan 2 kohdan tulkinta — Tämän oikeuden käyttämisen edellytykset — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan asianomaisessa jäsenvaltiossa laillisesti asuvan kolmannen maan kansalaisen perheenjäsen on velvollinen suorittamaan kotouttamiskokeen päästäkseen maahan — Asianomainen perheenjäsen on kahdeksan lapsen, joista seitsemän on alaikäisiä, äiti ja kyseiset lapset asuvat laillisesti kyseisessä jäsenvaltiossa — Mahdollisuus saada jäsenvaltion kielen opetusta kolmannessa maassa, jossa perheenjäsen asuu — Lääketieteelliset tai muut syyt, jotka estävät asianomaista perheenjäsentä suorittamasta kotouttamiskoetta kohtuullisessa ajassa

      Määräysosa

   Lausunnon antaminen Rechtbank’s-Gravenhagen (Alankomaat) 31.3.2011 tekemällä päätöksellä esitetystä ennakkoratkaisupyynnöstä raukeaa.

      (1)  EUVL C 219, 23.7.2011.


title: Asia T-309/12: Kanne 6.7.2012 — Zweckverband Tierkörperbeseitigung v. komissio

text:
               8.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 273/19

         Kanne 6.7.2012 — Zweckverband Tierkörperbeseitigung v. komissio
   (Asia T-309/12)
   2012/C 273/33
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg (Rivenich, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Kerkmann)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan valtiontuesta SA.25051 (C-19/2010) (ex NN 23/2010), jonka Saksa on myöntänyt Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg -nimiselle yhdistykselle, 25.4.2012 tehdyn Euroopan komission päätöksen (K(2012) 2557 lopullinen)

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhdeksään kanneperusteeseen.

               —

               Ensimmäinen kanneperuste: SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen, koska on todettu, että kantajaa on pidettävä yrityksenä.
               Vuotuisilla maksuilla katetaan markkinoiden ulkopuolisten julkisten palvelujen suorittaminen. Tätä tehtävää suorittaessaan kantaja ei toimi SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna yrityksenä.

               —

               Toinen kanneperuste: SEUT 107 artiklan 1 kohdan ja SEUT 106 artiklan 2 kohdan rikkominen, koska on todettu, että vuotuisilla maksuilla kantajalle myönnetään taloudellinen etu ja ettei kyseessä ole yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu.

               —

               Kantaja ei saa jäsentensä maksamista vuotuisista maksuista taloudellista etua, koska viranomainen määrittelee vuotuiset maksut eikä kyseessä ole niiden toimintojen ristiinsubventointi, joita kantaja tarjoaa markkinoilla. Toissijaisesti kyseessä on yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu, minkä komissio kiistää rikkoen räikeästi sille oikeuskäytännössä tunnustettuja arviointiperusteita, mikä merkitsee arviointivirhettä. Nyt käsiteltävässä asiassa täyttyvät myös neljä Altmark-kriteeriä.

               —

               Kolmas kanneperuste: SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen, koska kilpailun vääristymistä ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan vaikuttamista koskevat tunnusmerkit on todettu virheellisesti.
               Asetuksessa (EY) N:o 1069/2009 tarkoitettuihin luokkiin 1 ja 2 kuuluvien eläimistä saatavien sivutuotteiden hävittäminen ei ole Saksassa markkinoilla avointa toimintaa, joten kantajalle myönnetyn yksinoikeuden vuoksi kilpailu ei vääristy eikä kauppaan vaikuteta.

               —

               Neljäs kanneperuste: SEUT 106 artiklan 2 kohdan rikkominen, koska kyseisen määräyksen soveltamisedellytykset on sivuutettu.
               Komissio soveltaa tutkinnassaan virheellisesti taloudellisen tehokkuuden perustetta eikä rajoitu mahdollisen ylikompensoinnin olemassaolon toteamiseen, ja se ylittää näin toimivaltansa rajat.

               —

               Viides kanneperuste: SEUT 14 artiklassa määrätyn unionin ja jäsenvaltioiden välisen toimivallanjaon noudattamatta jättäminen; samalla subsidiariteettiperiaatteen (SEUT 5 artiklan 3 kohta) loukkaaminen.
               Komissio jättää ottamatta huomioon jäsenvaltioiden harkintavallan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen määrittelyssä.

               —

               Kuudes kanneperuste: SEUT 108 artiklan 1 kohdan ja asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan b alakohdan v alakohdan ja 14 artiklan rikkominen, koska on todettu, että vuotuiset maksut ovat vuodesta 1998 lähtien uutta tukea.
               Komission toteamukset perustuvat riittämättömään tosiseikkojen arviointiin.

               —

               Seitsemäs kanneperuste: SEU 2 artiklan, perusoikeuskirjan 52 artiklan ja asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklan 1 kohdan rikkominen, koska on jätetty ottamatta huomioon luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteiden vaatimukset.
               Komissio lähtee virheellisesti siitä, ettei kantaja voi Bundesverwaltungsgerichtin 16.12.2010 (Az. 3 C 44.09) antaman tuomion vuoksi vedota luottamuksensuojaan, vaikka tuomiossa nimenomaisesti kiistetään tuen olemassa olo kantajalle suoritettujen vuotuisten maksujen vuoksi. Koska tuomio on lainvoimainen, komissio loukkaa samalla oikeusvarmuuden periaatetta,

               —

               Kahdeksas kanneperuste: Asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklan 1 kohdan rikkominen, koska jäsenvaltio velvoitetaan vaatimaan takaisin kaikki vuotuiset maksut vuodesta 1998 lähtien — Välttämättömyys- ja suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen.
               Komission Saksalle esittämä vaatimus siitä, että vuodesta 1998 lähtien myönnetyt vuotuiset maksut on kokonaisuudessaan vaadittava takaisin kantajalta, on suhteeton, sillä siinä ei oteta huomioon sitä, että kantajalle on aiheutunut kapasiteetin säilyttämisestä jäseniään varten kustannuksia, joita ei ole katettu.

               —

               Yhdeksäs kanneperuste: SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen, koska on todettu, että rasitteiden saneeraustoimenpiteisiin käytetyt vuotuiset maksut on luokiteltava valtiontueksi.
               Saneeraustoimenpiteisiin käytetyt vuotuiset maksut tasaavat rakenteellista haittaa, joka kantajalle syntyi siitä, että Rheinland-Pfalzin osavaltio jakoi laillisesti rasitetontteja, eivätkä ne siten ole tukea.


title: Asian C-230/04 poistaminen rekisteristä

text:
               22.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 19/18

         Asian C-230/04 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 19/41)

      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)

   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 29.10.2004 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-230/04, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta.

      (1)  EUVL C 201, 7.8.2004.


title: Asia F-25/07: Kanne 22.3.2007 — Thomas Bleser v. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin

text:
               26.5.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 117/36

         Kanne 22.3.2007 — Thomas Bleser v. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin
   (Asia F-25/07)
   (2007/C 117/57)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Thomas Bleser (Nittel, Saksa) (edustaja: asianajaja P. Goergen)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen tuomioistuin
   Kantajan vaatimukset

               —

               kantajan asettaminen palkkaluokkaan, joka myönnettiin hänelle 16.3.2006 tehdyllä palvelukseen ottamista koskevalla päätöksellä, on kumottava

               —

               1.5.2004 voimaan tulleiden henkilöstösääntöjen liitteen XIII 2 ja 13 artikla ja 32 artikla on kumottava

               —

               kantaja on asetettava valintamenettelyssä ilmoitettuun palkkaluokkaan tai sitä vastaavaan uusien henkilöstösääntöjen mukaiseen palkkaluokkaan (ja ennen 1.5.2004 sovellettujen säännösten mukaiselle tasolle)

               —

               kantajalle on myönnettävä vahingonkorvauksena palkkauksen erotus

               —

               kantajalle on myönnettävä korvauksena henkisestä vahingosta 10.000 euroa

               —

               Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kanne on suunnattu erityisesti Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien 1.5.2004 voimaan tulleiden henkilöstösääntöjen liitteen XIII 2 ja 13 artiklan ja 32 artiklan säännöksiä vastaan.
   Kantaja väittää, että hänen palkkaluokkansa olisi tullut määrittää — hänelle edullisempien — aikaisempien henkilöstösääntöjen mukaisesti, jotka olivat voimassa sinä ajankohtana, jolloin hän teki valintakokeen. Hän perustelee kannettaan sillä, että hänen luokittelunsa loukkaa yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja syrjintäkieltoa sekä ikään perustuvan syrjinnän kieltoa.
   Lisäksi kantaja esittää, että yhteisön oikeuden yleisiä periaatteita on loukattu, erityisesti huolipitovelvollisuutta ja oikeudenmukaisen hallinnon periaatetta, avoimuuden periaatetta, luottamuksensuojan periaatetta, oikeusvarmuuden periaatetta, vilpittömän mielen periaatetta, reformatio in peius -kieltoa (heikentämiskielto) sekä kontradiktorista periaatetta.


title: Asia C-232/16 P: Valitus, jonka Simet SpA on tehnyt 20.4.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-15/14, Simet v. komissio, 3.3.2016 antamasta tuomiosta

text:
               27.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 232/7

         Valitus, jonka Simet SpA on tehnyt 20.4.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-15/14, Simet v. komissio, 3.3.2016 antamasta tuomiosta
   (Asia C-232/16 P)
   (2016/C 232/09)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Simet SpA (edustajat: avvocato A. Clarizia, avvocato C. Varrone ja avvocato P. Clarizia)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               on kumottava (asiassa T-15/14 annettu) valituksenalainen tuomio, jolla unionin yleinen tuomioistuin on hylännyt kanteen, jossa vaadittiin hyvityksestä Simet SpA:lle julkisen liikenteen palveluista vuosina 1987–2003 (valtiontuki SA.33037 (2012/C) – Italia) 2.10.2013 annetun komission päätöksen 2014/201/EU kumoamista, ja on kumottava kyseinen päätös

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja väittää, että valituksenalaisessa tuomiossa on sovellettu virheellisesti

               —

               SEUT 107 artiklaa siltä osin kuin siinä on katsottu, että Simetille suoritetuissa hyvitysmaksuissa, jotka Italian Consiglio di Staton antamalla tuomiolla on myönnetty ja jotka kansalliset viranomaiset ovat antaneet tiedoksi, on ollut kyse valtiontuesta, kun taas kansallisen tuomioistuimen ratkaisema riita koski sen vahingon korvaamista, joka valittajalle oli aiheutunut lainvastaisuuksista, jotka olivat rasittaneet infrastruktuuri- ja liikenneministeriön toimia, jotka liittyivät alueiden välistä liikennettä koskevan julkisen palvelun harjoittamiseen ajanjaksolla 1987–2003

               —

               asetusta (ETY) N:o 1191/69, (1) koska unionin yleinen tuomioistuin on jättänyt toteamatta, ettei Italian säännöstö ollut mainitun asetuksen mukainen kahdesta syystä: 1) koska kyseisessä säännöstössä asetettiin yksityisille velvollisuus harjoittaa taloudellista toimintaansa vain julkisena palveluna, vaikka asetuksen N:o 1191/69 perusteella tällainen yritystoiminnan harjoittamistapa on kiellettyä siltä osin kuin julkinen palvelu merkitsee, että konsessionhaltijan on edelleenkin noudatettava julkisen palvelun velvoitteita; 2) koska kyseisessä säännöstössä ei säädetty hyvityksistä maksettaviksi yrityksen hoitamista palveluvelvoitteista; asetuksella (ETY) N:o 1893/91 (2) tehtyjen muutosten seurauksena Simetille ei enää voitu asettaa minkäänlaisia julkisen palvelun velvoitteita, koska kyseessä on yritys, joka harjoittaa alueiden välistä henkilöliikennettä linja-autoilla

               —

               asetusta N:o 1191/69, erityisesti siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin on virheellisesti pitänyt lainmukaisena komission päätöstä, jonka mukaan maksuissa Simetille oli kyse valtiontuesta, koska siltä osin kuin mainittu yhtiö ei ollut toteuttanut erillistä kirjanpitoa kyseisestä toiminnasta aiheutuneista kustannuksista, olemassa oli ollut liiallisen hyvityksen riski. Toisin kuin unionin yleinen tuomioistuin on todennut, asetuksen 5 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa säädettiin erilaisesta hyvitystoimenpiteen määrittämistavasta, jossa tarkasteltiin ”vaikutuksia”, joita kyseisten julkisen palvelun velvoitteiden asettamisella on voinut olla yrityksen kilpailukyvyn heikentymiseen kokonaisuudessaan

               —

               periaatteita, jotka koskevat yksityisille unionin oikeuden rikkomisesta aiheutuneen vahingon korvaamista ja joiden nojalla on niin, että jos jäsenvaltion viranomainen antaa toimivaltansa yhteydessä unionin oikeuden vastaisen hallintotoimen, sille syntyy tästä velvollisuus korvata vahinko, joka toimen lainvastaisuudesta on aiheutunut toimen adressaatille.

      (1)  Julkisten palvelujen käsitteeseen rautatie-, maantie- ja sisävesiliikenteessä olennaisesti kuuluvia velvoitteita koskevista jäsenvaltioiden toimenpiteistä 26.6.1969 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1191/69 (EUVL L 156, s. 1).

      (2)  Julkisten palvelujen käsitteeseen rautatie-, maantie- ja sisävesiliikenteessä olennaisesti kuuluvia velvoitteita koskevista jäsenvaltioiden toimenpiteistä annetun asetuksen (ETY) N:o 1191/69 muuttamisesta 20.6.1991 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1893/91 (EYVL L 169, s. 1).


title: Asia T-236/02: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio  24.11.2005  — Marcuccio v. komissio (Henkilöstö — Uudelleen sijoittaminen yksikön edun perusteella — Kumoamiskanne — Perustelut — Huolenpitovelvollisuus — Puolustautumisoikeudet — Harkintavallan väärinkäyttö — Henkilöstösääntöjen 25 ja 26 artikla — Ilmeinen arviointivirhe — Vahingonkorvauskanne)

text:
               28.1.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/11

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 24.11.2005 — Marcuccio v. komissio
   (Asia T-236/02) (1)

   (Henkilöstö - Uudelleen sijoittaminen yksikön edun perusteella - Kumoamiskanne - Perustelut - Huolenpitovelvollisuus - Puolustautumisoikeudet - Harkintavallan väärinkäyttö - Henkilöstösääntöjen 25 ja 26 artikla - Ilmeinen arviointivirhe - Vahingonkorvauskanne)
   (2006/C 22/21)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja L. Garofalo)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: E. de March ja C. Berardis-Kayser avustajanaan asianajaja A. dal Ferro)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Sen komission 18.3.2002 tehdyn komission päätöksen kumoaminen, jolla kantaja sijoitettiin kehitysyhteistyöasioista vastaavan pääosaston komission edustustosta Luandassa (Angola) saman pääosaston toimipaikkaan Brysseliin, sekä kaikkien tätä valmistelevien, siihen liittyvien tai sen johdosta annettujen toimien ja erityisesti niiden toimien kumoaminen, jotka liittyvät jonkin toisen virkamiehen palkkaamista kantajan virkaan, sekä 13.11 ja 14.11.2001 päivättyjen komission muistioiden että ulkoasioiden johtoryhmän lausunnon tai lausuntojen kumoaminen, sekä viranhoitoon Angolassa perustuvien korvausten suorittamisvaatimus ja vaatimus saada korvaus kärsitystä vahingosta.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Asianomaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käydystä välitoimimenettelystä aiheutuvat kulut mukaan lukien.

      (1)  EYVL C 233, 28.9.2002.


title: Asia C-139/07 P: Valitus, jonka Euroopan yhteisöjen komissio on tehnyt 8.3.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-237/02, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH v. Euroopan yhteisöjen komissio, 14.12.2006 antamasta tuomiosta

text:
               23.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 140/6

         Valitus, jonka Euroopan yhteisöjen komissio on tehnyt 8.3.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-237/02, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH v. Euroopan yhteisöjen komissio, 14.12.2006 antamasta tuomiosta
   (Asia C-139/07 P)
   (2007/C 140/11)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: V. Kreuschitz ja P. Aalto)

      Muut osapuolet: Technische Glaswerke Ilmenau GmbH, Schott Glas, Ruotsin kuningaskunta ja Suomen tasavalta
   Vaatimukset

               —

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-237/02, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH v. Euroopan yhteisöjen komissio, 14.12.2006 antama tuomio (1) on kumottava siltä osin kuin sillä kumotaan komission 28.5.2002 tekemä päätös, jolla evättiin oikeus tutustua asiakirjoihin, jotka liittyvät Technische Glaswerke Ilmenau GmbH:lle myönnettyjen tukien tutkintamenettelyihin

               —

               Technische Glaswerke Ilmenau GmbH on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Euroopan yhteisöjen komissio vaatii kumottavaksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-237/02, 14.12.2006 antamaa tuomiota siltä osin kuin sillä kumottiin komission 28.5.2002 tekemä päätös, jolla evättiin oikeus tutustua asiakirjoihin, jotka liittyvät Technische Glaswerke Ilmenau GmbH:lle myönnettyjen tukien tutkintamenettelyihin.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ja yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan asianosaisilla ja näin ollen myöskään tuensaajalla ei ole tukien tutkintamenettelyn osalta oikeutta tutustua asiakirjoihin. Tästä syystä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen valituksenalaisen tuomion 87–98 kohdassa, jossa todetaan, ettei asiaan liity erityisiä olosuhteita, joiden johdosta on ilmeisen selvää, että kantajan pyyntö tutustua asiakirjoihin olisi evättävä. Oikeuskäytännön perusteella on nimittäin selvää, että kyseessä olevat asiakirjat kuuluvat kokonaisuudessaan asiakirjajulkisuuteen sovellettavan poikkeuksen piiriin ja täten kutakin asiakirjaa ei ole tarpeen tutkia erikseen.
   Lisäksi tukien tutkintamenettelyt kohdistuvat tukea myöntäneeseen valtioon ja näin erityisesti silloin, kun tuensaajalla ei ollut mitään oikeutta saada valtiontukea. Niinpä arvioitaessa kysymystä oikeudesta tutustua asiakirjoihin, ratkaisevaa on valittajan mukaan se, mitä yhteisöjen tuomioistuin on todennut itse EY 226 artiklan rikkomisia koskevien menettelyjen osalta, eli että tällaisissa menettelyissä oikeutta tutustua asiakirjoihin ei ole.
   Valituksenalainen tuomio johtaa myös siihen absurdiin lopputulokseen, että yleisöllä on avoimuutta edistävien normien, kuten asetuksen N:o 1049/2001 (2) nojalla laajempi oikeus tutustua asiakirjoihin kuin tuensaajalla, jolla on kuitenkin oikeus — nimenomaisesti, koska asia koskee häntä EY 230 artiklan 4 kohdassa tarkoitetulla tavalla suoraan ja erikseen — nostaa kanne menettelyn päättävästä päätöksestä. Yhä vaikeammin on selitettävissä se seuraavaksi aiheutuva seikka, että tuensaajan hakemus, jossa viitataan sovellettavaan oikeuskäytäntöön, voidaan hylätä, kun taas tuensaajan tai ulkopuolisen kolmannen osapuolen hakemusta, joka perustuu avoimuutta koskeviin normeihin, ei voida hylätä.
   Kolmannella valitusperusteellaan komissio moittii valituksenalaista päätöstä siitä, että siinä annetaan samalle sanalle, eli asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdassa ja 6 artiklassa yksikössä olevalle sanalle ”asiakirja” eri merkitys. Vaikka 4 artiklan 2 kohdassa kyseinen sana merkitsee sitä, että kutakin asiakirjaa on arvioitava erikseen hakemuksen hylkäämiseksi, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tulkitsi 6 artiklaa siten, että pyyntö tutustua asiakirjoihin voidaan myös esittää kohdistuen asiakirjajoukkoon, joka on osoitettu hallinnolliseksi asiakirjakokonaisuudeksi.
   Neljännellä kanneperusteellaan komissio väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin rikkoi EY 255 artiklaa, koska sen päätöstä ei perusteltu normitekstien pohjalta vaan normien sanamuodosta irrallisten arviointien pohjalta.
   Lopuksi komissio väittää vielä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi virheellisesti, että molemmat Technische Glaswerke Ilmenau GmbH:ta koskeneet tutkintamenettelyt olivat jo päättyneet silloin, kun päätös asiakirjoihin tutustumisesta tehtiin, ja että näin ollen viranomaisilla ei enää ollut intressiä asiakirjojen salaamiseksi, mikä ei pidä paikkaansa osittain muun muassa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa vireillä olleiden menettelyjen johdosta. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on valittajan mukaan myös katsonut virheellisesti, että asetuksen N:o 1049/2001 johdosta valtiontukien valvontaa koskeva aikaisempi oikeuskäytäntö ja merkitykselliset menettelysäännöt tulivat merkityksettömiksi.

      (1)  EUVL C 331, s. 29.

      (2)  EYVL 2001, L 145, s. 43.


title: Asia T-202/16: Kanne 3.5.2016 – Keturi kambariai v. EUIPO – Coffee In (coffee inn)

text:
               25.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 270/46

         Kanne 3.5.2016 – Keturi kambariai v. EUIPO – Coffee In (coffee inn)
   (Asia T-202/16)
   (2016/C 270/53)
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: UAB Keturi kambariai (Vilna, Liettua) (edustaja: asianajaja R. Pumputienė)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: AS Coffee In (Tallinna, Viro)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-kuviomerkki, johon sisältyy värejä koskeva vaatimus ”musta, oranssi, valkoinen” ja sanaosa ”coffee inn” – Rekisteröintihakemus nro 11 475 233

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 3.3.2016 asiassa R 137/2015-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen ja siten hylkää väitteen ja sallii haetun tavaramerkin rekisteröinnin

               —

               velvoittaa EUIPO:n ja väliintulijan korvaamaan asian käsittelystä unionin yleisessä tuomioistuimessa ja valituslautakunnassa aiheutuneet kulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohdan rikkominen

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia T-344/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.11.2014 – Out of the blue v. SMHV – Dubois ym. (FUNNY BANDS) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin FUNNY BANDS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen kaupallinen nimi FUNNY BANDS — Aikaisempi kansallinen internetin verkkotunnus www.funny-bands.com — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta — Merkin, jonka vaikutusalue on laajempi kuin paikallinen, käyttö liike-elämässä — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohta — Väitteen hylkääminen)

text:
               12.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 7/34

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.11.2014 – Out of the blue v. SMHV – Dubois ym. (FUNNY BANDS)
   (Asia T-344/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin FUNNY BANDS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen kaupallinen nimi FUNNY BANDS - Aikaisempi kansallinen internetin verkkotunnus www.funny-bands.com - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta - Merkin, jonka vaikutusalue on laajempi kuin paikallinen, käyttö liike-elämässä - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohta - Väitteen hylkääminen))
   (2015/C 007/37)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Out of the blue KG (Lilienthal, Saksa) (edustajat: asianajajat G. Hasselblatt ja D. Kipping)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Pohlmann)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Frédéric Dubois (Lasne, Belgia) ym.

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 4.4.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 542/2012-2), joka koskee Out of the blue KG:n ja Frédéric Dubois’n ym:iden välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Out of the blue KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 260, 7.9.2013.


title: Asia C-383/99 P: Procter & Gamble Companyn tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston asiassa T-163/98, Procter & Gamble Company vastaan sisämarkkinoilla toimiva yhdenmukaistamisvirasto, (tavaramerkit ja mallit) 8.7.1999 antamasta tuomiosta

text:
C 6/12                   FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        8.1.2000
Bundesfinanzhofin 5.8.1999 tekemällään päätöksellä                     1b) Jos kysymykseen 1a vastataan kielteisesti: Onko kysymyk-
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Bertelsmann AG                       sessä 1a esitetyssä tapauksessa työehtosopimuksen samaan
                vastaan Finanzamt Wiedenbrück                               luokkaan luokittelu merkki siitä, että kyseessä on perusta-
                                                                            missopimuksen 119 artiklassa (josta on tullut 141 artikla)
                                                                            ja direktiivissä 75/117/ETY tarkoitettu sama työ tai sama
                          (Asia C-380/99)                                   tehtävä, mikä johtaa siihen, että työnantajan on näytettävä
                                                                            toteen tehtävien väliset erot?
                            (2000/C 6/22)
                                                                       1c) Voiko työnantaja vedota eri palkan perustelemiseksi seik-
Bundesfinanzhof on pyytänyt 5.8.1999 tekemällään päätök-                    koihin, joita ei ole otettu työehtosopimuksessa huomioon?
sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 8.10.1999,
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-           1d) Jos kysymykseen 1a tai 1b vastataan myöntävästi: Päteekö
sa Bertelsmann AG vastaan Finanzamt Wiedenbrück seuraa-                     tämä myös silloin, kun työehtosopimuksen mukainen
vaan kysymykseen:                                                           työntekijäryhmien luokittelu perustuu erittäin yleisiin
                                                                            tehtäväkuvauksiin?
Sisältyvätkö tavaran, joka lähetetään vastaanottajalle esinelah-
jaksi uuden asiakkaan hankkimisesta, luovutuksen veron pe-             2a) Onko perustamissopimuksen 119 artiklan (141 artiklan)
                                                                            ja direktiivin 75/117/ETY perustana ainakin siltä osin
rusteeseen jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yh-
                                                                            yhtenäinen työntekijän käsite, että työntekijän työsopi-
denmukaistamisesta 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun
kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1) 11 artiklan                  muksen mukaiset velvoitteet eivät määräydy yksinomaan
                                                                            yleisesti määritellyn standardin mukaan vaan huomioon on
A osan 1 kohdan a alakohdan mukaan lahjaesineen ostohinnan
                                                                            otettava myös työntekijän yksilölliset ja henkilökohtaiset
lisäksi lähetyskustannukset?
                                                                            kyvyt?
                                                                       2b) Onko perustamissopimuksen 119 artiklaa (141 artikla) tai
(1) EYVL 1977, L 145, s. 1.                                                 direktiivin 75/117/ETY 1 artiklaa tulkittava siten, että eri
                                                                            palkan vahvistaminen voidaan objektiivisesti perustella
                                                                            myös vasta jälkikäteen todistettavilla seikoilla, erityisesti
                                                                            tietyn työntekijän erityisen menestyksellisellä työllä?
                                                                       (1) EYVL 1975, L 45, s. 19.
Oberlandesgericht Wienin (Itävalta) 15.6.1999 te-
kemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
asiassa Susanna Brunnhofer vastaan Bank der österreichi-
             schen Postsparkasse Aktiengesellschaft
                          (Asia C-381/99)
                                                                       Procter & Gamble Companyn tekemä valitus Euroopan
                                                                       yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                            (2000/C 6/23)                              toisen jaoston asiassa T-163/98, Procter & Gamble Com-
                                                                       pany vastaan sisämarkkinoilla toimiva yhdenmukaista-
Oberlandesgericht Wien (Itävalta) on pyytänyt 15.6.1999                misvirasto, (tavaramerkit ja mallit) 8.7.1999 antamasta
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-                                           tuomiosta
mioistuimeen 8.10.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
melta ennakkoratkaisua asiassa Susanna Brunnhofer vastaan                                       (Asia C-383/99 P)
Bank der österreichischen Postsparkasse Aktiengesellschaft
seuraaviin kysymyksiin:
                                                                                (2000/C 6/24)
1a) Riittääkö sen arvioimiseksi, onko kyseessä EY:n perusta-
     missopimuksen 119 artiklassa (josta on tullut EY 141 ar-          Procter & Gamble Company on valittanut 8.10.1999 Euroo-
     tikla) tarkoitettu ”sama työ” tai onko kyseessä direktiivissä     pan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim-
     75/117/ETY (1) tarkoitettu sama tai samanarvoinen työ,            mäisen oikeusasteen toisen jaoston asiassa T-163/98, Procter
     se, että sovittaessa yksittäisen työsopimuksen yhteydessä         & Gamble Company vastaan sisämarkkinoilla toimiva yhden-
     työehtosopimuksella vahvistettua palkkaa koskevista lisistä       mukaistamisvirasto (tavaramerkit ja mallit), 8.7.1999 antamas-
     otetaan huomioon se, onko keskenään verrattavat työnte-           ta tuomiosta. Valittajan edustaja on asianajaja Thierry van
     kijät luokiteltu työehtosopimuksessa samaan työntekijä-           Innis, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimis-
     ryhmään?                                                          to Katia Manhaeve, 56-58, rue Charles Martel.
 ---pagebreak--- 8.1.2000                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 6/13
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:                          oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz,
                                                                         Centre Wagner, Kirchberg.
1. kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa
     T-163/98, Procter & Gamble Company vastaan sisämarkki-
     noilla toimiva yhdenmukaistamisvirasto (tavaramerkit ja             Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
     mallit), 8.7.1999 antaman tuomion siltä osin kuin ensim-            tuin
     mäisen oikeusasteen tuomioistuin on katsonut, että sisä-
     markkinoilla toimivan yhdenmukaistamisviraston (tavara-
     merkit ja mallit) ensimmäinen valituslautakunta ei ole              –    toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole täytäntöönpannut
     rikkonut asetuksen N:o 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan                     asianmukaisesti direktiivin 97/33/ETY (1) 5 artiklaa yh-
     c alakohtaa 31.7.1998 asiassa R 35/1998-1 tekemällä                      dessä direktiivin liitteen I kanssa eikä se ole ryhtynyt
     päätöksellään;                                                           tarvittaviin toimenpiteisiin direktiivin 97/33/ETY 5 artik-
                                                                              lan täytäntöönpanemiseksi yhdessä direktiivin liitteen I ja
2. velvoittaa sisämarkkinoilla toimivan yhdenmukaistamisvi-                   III kanssa, joten se on jättänyt noudattamatta sille direktii-
     raston (tavaramerkit ja mallit) korvaamaan oikeudenkäyn-                 vin säännösten ja EY:n perustamissopimuksen nojalla
     tikulut.                                                                 kuuluvat velvoitteensa;
                                                                         –    velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                           kulut.
Yhteisön oikeutta on rikottu, sillä ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuin on antamassaan tuomiossa antanut liian laajan
merkityksen asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
c alakohdalle: ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on ai-
noastaan todennut, että sanamerkki Baby-dry muodostuu
yksinomaan ilmaisuista, joiden avulla tuotteen käyttötarkoitus           EY:n perustamissopimuksen 249 artiklan kolmannen kohdan
voidaan kuvailla elinkeinotoiminnassa, eikä se ole tutkinut              ja 10 artiklan ensimmäisen alakohdan sekä direktiivin 23 artik-
sitä, onko tällainen sanamerkki kykenevä erottamaan kyseiset             lan mukaan Belgian oli saatettava tämän direktiivin noudatta-
tuotteet tietyn yrityksen tuotteiksi. Asetuksen 7 artiklan               misen edellyttämät säädökset voimaan 31.12.1997 mennessä.
1 kohdan c alakohdan mukaisen hylkäysperusteen oikean                    Komissio katsoo, että Belgia on jättänyt noudattamatta direktii-
tulkinnan mukaan voidaan ainoastaan sellaisen merkin rekiste-            vin 5 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on säätänyt:
röinti hylätä, joka on niin kuvaileva, että sitä ei voida käsittää
muuten kuin kyseisen tuotteen tai jonkin sen ominaisuuden
kuvauksena. Kyseessä on teleologinen tai synteettinen tulkinta,          –    yleispalveluvelvoitteina maksettavien palvelujen alan laa-
jossa olettamus kuvailevien merkkien erottamiskyvyttömyy-                     jentamisesta etuuskohtelun alaisiin palveluihin;
destä on poissuljettu, ja tällainen tulkinta on hyväksytty
tietyissä jäsenvaltioissa kuten Benelux-maissa, Ranskassa tai
                                                                         –    yleispalveluvelvoitteiden nettokustannuksiin liittyvästä
Saksassa, jossa oikeutta tavaramerkkiin ei käsitetä yksioikeu-
                                                                              käyttäjien rahoitusosuuden laskemistavasta, joka on epä-
deksi muun muassa jäsenvaltioiden tavaramerkki-
                                                                              täydellinen ja josta eivät ilmene direktiivin 5 artiklan
lainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988
                                                                              1 kohdassa määritellyt avoimuutta koskevat velvoitteet:
annetun ensimäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY (2)
                                                                              asetusta yleispalveluvelvoitteiden nettokustannusten las-
vaikutuksesta.
                                                                              kentatavasta ja käyttäjien osuuden lasketatapaa yleispalve-
                                                                              lumaksujen rahoituksesta ei edelleenkään ole annettu ja
(1) EYVL L 11, s. 1.                                                          julkaistu; joka tapauksessa siitä ei ole ilmoitettu komissiolle;
(2) EYVL L 40, s. 1.
                                                                         –    yleispalveluvelvoitteiden nettokustannusten virheellisestä
                                                                              laskentatavasta; siinä ei oteta huomioon yleispalvelun
                                                                              tarjoamiseen liittyviä ”aineettomia etuja” (ja sillä poiketaan
                                                                              näin ollen direktiivin 97/33/EY 5 artiklan 4 kohdasta) eikä
                                                                              siinä oteta huomioon direktiivin 97/33/EY liitteessä III
                                                                              esitettyjä kirjanpidollisia periaatteita: ennakoitavissa ole-
Euroopan yhteisöjen komission 8.10.1999 Belgian kunin-                        vien kustannusten ja tulojen huomioon ottaminen, niiden
               gaskuntaa vastaan nostama kanne                                välittömien ja välillisten tulojen huomioon ottaminen,
                                                                              jotka liittyvät yleispalveluina rahoitettujen palvelujen tar-
                                                                              joamiseen.
                          (Asia C-384/99)
                            (2000/C 6/25)
                                                                         (1) EYVL L 199, 26.7.1997, s. 32.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 8.10.1999 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningas-
kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön
virkamies Barry Doherty, prosessiosoite Luxemburgissa c/o


title: Asia T-411/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.4.2013 — Artisjus v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Tekijänoikeudet, jotka koskevat musiikkiteosten julkista esittämistä internetin, satelliitin ja kaapelin välityksellä — Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan — Maantieteellisten markkinoiden jakaminen — Kahdenväliset sopimukset kansallisten tekijänoikeusjärjestöjen välillä — Yhdenmukaistettu menettelytapa, joka sulkee pois mahdollisuuden myöntää lisenssejä monilla eri alueilla ja moniin eri teosvalikoimiin — Näyttö — Syyttömyysolettama)

text:
               1.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.4.2013 — Artisjus v. komissio
   (Asia T-411/08) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Tekijänoikeudet, jotka koskevat musiikkiteosten julkista esittämistä internetin, satelliitin ja kaapelin välityksellä - Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan - Maantieteellisten markkinoiden jakaminen - Kahdenväliset sopimukset kansallisten tekijänoikeusjärjestöjen välillä - Yhdenmukaistettu menettelytapa, joka sulkee pois mahdollisuuden myöntää lisenssejä monilla eri alueilla ja moniin eri teosvalikoimiin - Näyttö - Syyttömyysolettama)
   2013/C 156/48
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Artisjus Magyar Szerzői Jogvédő Iroda Egyesület (Budapest, Unkari) (edustajat: asianajajat Z. Hegymegi-Barakonyi, P. Vörös ja M. Horányi)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre ja V. Bottka)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 16.7.2008 tehtyä komission päätöstä K(2008) 3435 lopullinen (Asia COMP/C2/38.698 — CISAC) koskevasta osittaisesta kumoamisvaatimuksesta

      Tuomiolauselma

               1)

               [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 16.7.2008 tehdyn komission päätöksen K(2008) 3435 lopullinen (Asia COMP/C2/38.698 — CISAC) 3 artikla kumotaan siltä osin kuin se koskee Artisjus Magyar Szerzői Jogvédő Iroda Egyesületiä.

               2)

               Päätöksen 4 artiklan 2 ja 3 kohta kumotaan Artisjusia koskevilta osin siltä osin kuin siinä viitataan kyseisen päätöksen 3 artiklaan.

               3)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan pääasian oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Artisjus ja komissio vastaavat kumpikin omista oikeudenkäyntikuluistaan välitoimimenettelyn osalta.

      (1)  EUVL C 301, 22.11.2008.


title: Asia C-443/04: Hoge Raad der Nederlandenin 15.10.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa H. A. Solleveld vastaan Inspecteur van de Belastingsdienst — ondernemingen Amersfoort

text:
               8.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/26

         Hoge Raad der Nederlandenin 15.10.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa H. A. Solleveld vastaan Inspecteur van de Belastingsdienst — ondernemingen Amersfoort
   (Asia C-443/04)
   (2005/C 6/49)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Hoge Raad der Nederlanden on pyytänyt 15.10.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 20.10.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa H. A. Solleveld vastaan Inspecteur van de Belastingsdienst – ondernemingen Amersfoort, seuraavaan kysymykseen:
   Onko kuudennen direktiivin (1) 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan johdantolausetta ja c alakohtaa tulkittava siten, että arvonlisäverosta ovat vapautettuja sellaiset toimet, jotka koostuvat edellä 3.1.2. ja 3.1.3 kohdassa kuvatun häiriökenttädiagnostiikan puitteissa tapahtuvasta diagnoosin tekemisestä, terapiaehdotusten esittämisestä ja mahdollisesti suoritettavasta käsittelystä, myös silloin, jos tämä mainittuja toimia suorittavan henkilön toiminta ei kuulu lääketieteellisen ammatin tai avustavan hoitohenkilöstön ammatin harjoittamiseen, sellaisena kuin asianomainen jäsenvaltio on nämä ammatit määritellyt?

      (1)  EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1-40.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (neljäs jaosto) 9 päivänä huhtikuuta 2003 asiassa C-424/01 (Bundesvergabeamtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), CS Communications & Systems Austria GmbH vastaan Allgemeine Unfallversicherungsanstalt (Julkiset hankinnat – Direktiivi 89/665/ETY – Julkisia hankintoja koskeviin sopimuksiin liittyvät muutoksenhakumenettelyt – Hankintaviranomaisen päätöstä koskeva kumoamiskanne – Välitoimihakemus – Vastuussa olevan muutoksenhakuelimen velvollisuus tai mahdollisuus ottaa huomioon pääasiassa nostetun kanteen menestymisen mahdollisuudet – Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta – Kysymys, jonka vastaukseen ei liity perusteltua epäilystä)

text:
6.9.2003                FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                               C 213/3
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                     YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                (neljäs jaosto)
                      (ensimmäinen jaosto)
                                                                                9 päivänä huhtikuuta 2003
                  22 päivänä huhtikuuta 2003
                                                                       asiassa C-424/01 (Bundesvergabeamtin esittämä ennakko-
                                                                       ratkaisupyyntö), CS Communications & Systems Austria
asiassa C-149/00 P, Gregorio Valero Jordana ja Serge Vadé               GmbH vastaan Allgemeine Unfallversicherungsanstalt (1)
           vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                                                                       (Julkiset hankinnat – Direktiivi 89/665/ETY – Julkisia
                                                                       hankintoja koskeviin sopimuksiin liittyvät muutoksenhaku-
(Muutoksenhaku – Henkilöstö – Kohdetta vaille jäänyt                   menettelyt – Hankintaviranomaisen päätöstä koskeva ku-
          kanne – Lausunnon antamisen raukeaminen)                     moamiskanne – Välitoimihakemus – Vastuussa olevan muu-
                                                                       toksenhakuelimen velvollisuus tai mahdollisuus ottaa huo-
                                                                       mioon pääasiassa nostetun kanteen menestymisen mahdolli-
                                                                       suudet – Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta – Kysymys,
                         (2003/C 213/04)
                                                                               jonka vastaukseen ei liity perusteltua epäilystä)
                    (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                                               (2003/C 213/05)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                       (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-149/00 P, Gregorio Valero Jordana ja Serge Vadé,
Euroopan yhteisöjen komission virkamiehet, kotipaikka Brys-            Asiassa C-424/01, jonka Bundesvergabeamt (Itävalta) on saat-
sel (Belgia) (edustajanaan asianajaja C. Amo Quiñones), jossa          tanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
                                                                       käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
valittajat vaativat muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen                   vireillä olevassa asiassa CS Communications & Systems Austria
                                                                       GmbH ja Allgemeine Unfallversicherungsanstalt ennakkorat-
jaosto) asiassa T-111/97, Valero Jordana et Vadé vastaan
komissio, 9.2.2000 antaman tuomion (Kok. H. 2000, s. I-A-              kaisun julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koske-
15 ja II-61) kumoamista, vastapuolena: Euroopan yhteisöjen             viin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen sovel-
                                                                       tamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräys-
komissio (asiamiehinään E. Gippini Fournier ja C. Berardis-
Kayser), yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toi-            ten yhteensovittamisesta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet sekä             neuvoston direktiivin 89/665/ETY (EYVL L 395, s. 33),
                                                                       sellaisena kuin se on muutettuna julkisia palveluhankintoja
tuomarit P. Jann ja A. Rosas (esittelevä tuomari), julkisasiamies:
P. Léger, kirjaaja: R. Grass, on antanut 22.4.2003 määräyksen,         koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta
                                                                       18 päivänä kesäkuuta 1992 annetulla neuvoston direktiivillä
jonka määräysosa on seuraava:
                                                                       92/50/ETY (EYVL L 209, s. 1), 2 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen
                                                                       tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
                                                                       puheenjohtaja C. W. A. Timmermans (esittelevä tuomari) sekä
1)     Lausunnon antaminen asiasta raukeaa.                            tuomarit A. La Pergola ja S. von Bahr, julkisasiamies: S. Alber,
                                                                       kirjaaja: R. Grass, on antanut 9.4.2003 määräyksen, jonka
                                                                       määräysosa on seuraava:
2)     Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan sekä
       ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa että yhteisöjen
       tuomioistuimessa syntyneet oikeudenkäyntikulut.                 Neuvoston 21.12.1989 antaman direktiivin 89/665/ETY 2 artik-
                                                                       laa on tulkittava siten, että sen vastaista ei ole, että jäsenvaltioissa
                                                                       säädetään, että kun julkisia hankintoja koskeviin sopimuksiin liitty-
                                                                       vistä muutoksenhakumenettelyistä vastaava muutoksenhakuelin
( 1) EYVL C 163, 10.6.2000.                                            päättää välitoimihakemuksesta, sillä on velvollisuus tai mahdollisuus
                                                                       ottaa huomioon hankintaviranomaisen päätöksestä nostetun tämän
                                                                       päätöksen lainvastaisuuteen perustuvan kumoamiskanteen menesty-
                                                                       misen mahdollisuudet, sikäli kuin välitoimista päättämisessä näin
                                                                       ollen sovellettavat kansalliset säännöt eivät ole epäedullisempia kuin
 ---pagebreak--- C 213/4                  FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                        6.9.2003
ne, jotka koskevat samankaltaisia jäsenvaltion sisäiseen oikeuteen            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
perustuvia vaatimuksia, ja etteivät ne ole sellaisia, että yhteisön
oikeuteen perustuvien oikeuksien käyttäminen on käytännössä mah-
dotonta tai suhteettoman vaikeaa.
                                                                                (kuudes jaosto)
( 1) EYVL C 3, 5.1.2002.
                                                                                28 päivänä maaliskuuta 2003
                                                                       asiassa C-75/02 P: Territorio Histórico de Álava – Diputa-
                                                                       ción Foral de Álava, Territorio Histórico de Bizkaia –
                                                                       Diputación Foral de Bizkaia, Territorio Histórico de
                                                                       Gipuzkoa – Diputación Foral de Gipuzkoa y Juntas
                                                                       Generales de Gipuzkoa ja Comunidad Autónoma del País
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                               Vasco – Gobierno Vasco vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissio (1)
                            (viides jaosto)
                                                                       (Muutoksenhaku – Valtiontuet – Terästeollisuuden tuki –
                 27 päivänä maaliskuuta 2003                           Kumoamiskanne – HT 33 artikla – Alueviranomaisen nosta-
                                                                                ma kanne – Selvästi perusteeton valitus)
asiassa C-1/02 SA, Antippas vastaan Euroopan yhteisöjen
                             komissio ( 1)
                                                                                (2003/C 213/07)
(Lupahakemus turvaamistoimen kohdistamiseksi Euroopan
      yhteisöjen komission hallussa olevaan omaisuuteen)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                          (2003/C 213/06)
                                                                       (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                   tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                       Asiassa C-75/02 P, Territorio Histórico de Álava – Diputación
                                                                       Foral de Álava, Territorio Histórico de Bizkaia – Diputación
Asiassa C-1/02 SA, Antippas, Kongon oikeuden mukaan                    Foral de Bizkaia, Territorio Histórico de Gipuzkoa – Diputación
                                                                       Foral de Gipuzkoa y Juntas Generales de Gipuzkoa ja Comuni-
perustettu yhtiö, kotipaikka Kinshasa (Kongon demokraattinen
                                                                       dad Autónoma del País Vasco – Gobierno Vasco, (asianajaja
tasavalta) (asianajaja M. Spandre) vastaan Euroopan yhteisöjen
komissio (asiamiehinään M. De Pauw ja B. Martenczuk), jossa            R. Falcón y Tella), jossa valittajat vaativat muutoksenhaussaan
                                                                       yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan Euroopan yhteisöjen
hakija vaatii lupaa turvaamistoimen kohdistamiseksi Euroopan
yhteisöjen komission hallussa olevaan omaisuuteen, yhteisöjen          ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu kol-
                                                                       mas jaosto) asiassa T-77/01, Diputación Foral de Álava vastaan
tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
                                                                       komissio, 11.1.2002 antaman määräyksen (Kok. 2002, s. II-
puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuomarit C. W. A. Timmer-
mans, P. Jann, S. von Bahr (esittelevä tuomari) ja A. Rosas,           81), jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti tutki-
                                                                       matta valittajien nostaman kumoamiskanteen Espanjan yhtiö-
julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: R. Grass, on antanut
27.3.2003 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:                    verolaeista 31 päivänä lokakuuta 2000 tehdystä komission
                                                                       päätöksestä 2001/168/EHTY (EYVL 2001, L 60, s. 57),
                                                                       vastapuolena: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään:
1)     Hakemus hylätään.                                               G. Rozet ja J. L. Buendía Sierra), yhteisöjen tuomioistuin
                                                                       (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohta-
                                                                       ja J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari) sekä tuomarit C. Gul-
2)     Antippas velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.           mann, F. Macken, N. Colneric ja J. N. Cunha Rodrigues,
                                                                       julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: R. Grass, on antanut
                                                                       28.3.2003 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
( 1) EYVL C 247, 12.10.2002.
                                                                       1)    Valitus hylätään.