title: Asia T-269/13 P: Valitus, jonka Markus Brune on tehnyt 19.5.2013 virkamiestuomioistuimen asiassa F-94/11, Brune v. komissio, 21.3.2013 antamasta tuomiosta

text:
               20.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 207/45

         Valitus, jonka Markus Brune on tehnyt 19.5.2013 virkamiestuomioistuimen asiassa F-94/11, Brune v. komissio, 21.3.2013 antamasta tuomiosta
   (Asia T-269/13 P)
   2013/C 207/76
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Markus Brune (Bryssel, Belgia) (edustaja: Rechtsanwalt H. Mannes)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta ensimmäisessä oikeusasteessa esitettyjen vaatimusten perusteella

               —

               kumoamaan virkamiestuomioistuimen asiassa F-94/11 21.3.2013 antaman tuomion
               toissijaisesti palauttamaan asian virkamiestuomioistuimen ratkaistavaksi

               —

               velvoittamaan vastapuolen korvaamaan valituksesta ja ensimmäisessä oikeusasteessa käydystä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa etenkin seuraaviin seikkoihin:

               1)

               Oikeudellisen arvioinnin puutteellisuus tutkittaessa velvoitetta järjestää uusi koe

                           —

                           Valituksenalaisessa tuomiossa ei oteta huomioon sitä, että uuden suullisen kokeen järjestäminen virkamiestuomioistuimen asiassa F-5/08, Brune vastaan komissio, 29.9.2010 antaman tuomion (jäljempänä asiassa Brune annettu tuomio) täytäntöön panemiseksi on yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja arviointien objektiivisuutta koskevan periaatteen sekä SEUT 266 artiklan vastaista.

                           —

                           Tuomion perusteluihin sisältyy virheellisiä oikeudellisia seikkoja koskevia arvioita ja virheellinen ja osittain ristiriitainen tosiseikkoja koskeva arvio etenkin SEUT 266 artiklassa asetettujen edellytysten, syrjintäkiellon periaatteen ja yhtenäisiä arviointiperusteita koskevan vaatimuksen kannalta.

               2)

               Se, että vaihtoehtoisia ratkaisumahdollisuuksia ei ole virheellisesti otettu huomioon

                           —

                           Valituksenalaisessa tuomiossa torjutaan oikeudellisesti virheellisin perusteluin vaihtoehtoiset ratkaisumahdollisuudet, jotka voivat vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan tässä tapauksessa tulla kyseeseen, asiassa Brune annetun tuomion täytäntöön panemiseksi.

                           —

                           Vaihtoehtoisten ratkaisumahdollisuuksien tutkimisen osalta tuomio perustuu etenkin yhdenvertaisen kohtelun periaatteen, arviointien objektiivisuutta koskevan periaatteen, henkilöstösääntöjen 27 artiklan ja kilpailuilmoituksen virheelliseen tulkintaan.

               3)

               Toissijaisesti: menettelyvirheen virheellinen arviointi uutta koetta valmisteltaessa

                           —

                           Niihin tuomion perusteluihin, jotka koskevat kutsumista määräajassa, asianmukaisia tietoja valintalautakunnan kokoonpanosta ja tietoja sovellettavasta laista, sisältyy merkittäviä virheitä, jotka liittyvät tosiseikkojen ja vastapuolen järjestelyvelvollisuuksien arviointiin.

                           —

                           Tuomiossa laiminlyödään sen arvioiminen, onko valittajaa kohdeltu eri tavalla siihen nähden, että toiselle hakijalle on annettu lisätietoja samanaikaisessa menettelyssä.

                           —

                           Valintalautakunnan puolueellisuutta koskevan väitteen osalta tuomiossa tutkitaan ainoastaan sitä, että valittajan syrjinnästä ei ole näyttöä pääasiassa, eikä siinä käsitellä huolta puolueellisuudesta uuden kokeen yhteydessä.

               4)

               Se, että valittajan kolmas, neljäs ja viides kanneperuste on jätetty virheellisesti tutkimatta

                           —

                           Tuomiossa ei oteta huomioon mahdollisuutta esittää yleisiä toteamuksia, jotka eivät ole luonteeltaan EU:n toimielimiä koskevia konkreettisia velvoitteita.

                           —

                           Tuomiossa tulkitaan aiheutuneen vahingon korvaamista koskevaa vaatimusta siten, että vahingonkorvausta ei ole vaadittu, vaikka se, että vahingonkorvausta on vaadittu, on nimenomaisesti tehty selväksi suullisessa käsittelyssä.

                           —

                           Tuomiossa ei oteta huomioon SEUT 266 artiklassa asetettua velvoitetta, jonka mukaan aiheutunut vahinko on korvattava viran puolesta, kun sen korvaamista ei ole nimenomaisesti vaadittu.

               5)

               Oikeudenkäyntikulujen korvaamista koskeva syrjivä ratkaisu

         Valituksenalaisessa tuomiossa syrjitään valittajaa asiassa F-42/11, Honnefelder vastaan komissio, käytyyn menettelyyn nähden, sillä työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua harkinnan kannalta merkityksellistä seikkaa ei tarkastella myös valittajan hyväksi.


title: Asia T-713/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.3.2016 – Pharm-a-care Laboratories v. SMHV – Pharmavite (VITAMELTS) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               17.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 175/16

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.3.2016 – Pharm-a-care Laboratories v. SMHV – Pharmavite (VITAMELTS)
   (Asia T-713/15) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2016/C 175/18)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Pharm-a-care Laboratories Pty. Ltd (Sydney, Australia) (edustaja: asianajaja I. A. De Freitas)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: E. Zaera Cuadrado)

      Muu osapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Pharmavite LLC (Mission Hills, Kalifornia, Yhdysvallat)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 10.9.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2649/2014-1), joka koskee Pharmavite LLC:n ja Pharm-a-care Laboratories Pty. Ltd:n välistä mitättömyysmenettelyä.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Pharm-a-care Laboratories Pty. Ltd vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 38, 1.2.2016.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (suuri jaosto) 10 päivänä toukokuuta 2005, asiassa C-400/99: Italian tasavalta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kumoamiskanne — Valtiontuet — Meriliikenteen harjoittajaa koskevat toimenpiteet — Julkisia palveluja koskevat sopimukset — Tuen, voimassa olevan tuen tai uuden tuen puuttuminen — EY 88 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn aloittaminen — Keskeyttämisvelvollisuus)

text:
               9.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/1

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (suuri jaosto)
   10 päivänä toukokuuta 2005,
   asiassa C-400/99: Italian tasavalta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Kumoamiskanne - Valtiontuet - Meriliikenteen harjoittajaa koskevat toimenpiteet - Julkisia palveluja koskevat sopimukset - Tuen, voimassa olevan tuen tai uuden tuen puuttuminen - EY 88 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn aloittaminen - Keskeyttämisvelvollisuus)
   (2005/C 171/01)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asiassa C-400/99, jossa on kyse EY 230 artiklaan perustuvasta kumoamiskanteesta, joka on nostettu 18.10.1999, Italian tasavalta (asiamiehinään U. Leanza ja I. M. Braguglia, avustajinaan P. G. Ferri ja M. Fiorilli) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään E. De Persio, D. Triantafyllou ja V. Di Bucci), yhteisöjen tuomioistuin (suuri jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti V. Skouris jaostojen puheenjohtajat P. Jann, C. W. A. Timmermans ja A. Rosas sekä tuomarit J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari), R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: R. Grass, on antanut 10.5.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1

               Italian viranomaisille kirjeellä SG (99) D/6463 6.8.1999 tiedoksi annettu komission päätös EY 88 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn aloittamisesta valtiontukiasiassa C 64/99 (ex NN 68/99), kumotaan siltä osin kuin siinä määrätään Gruppo Tirrenia di Navigazionen alusten polttoaineen ja voiteluöljyn hankintaan sovellettavan verotusjärjestelmän keskeyttämisestä siihen asti, kunnes Italian viranomaisille ilmoitetaan kyseistä yritystä koskevan menettelyn lopettamisesta (21.6.2001 tehty komission päätös C(2001) 1684 tai 16.3.2004 tehty komission päätös C(2004) 470 lopullinen).

               2

               Kanne hylätään muilta osin.

               3

               Kukin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EYVL C 20, 22.1.2000.


title: Asia T-384/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 14.11.2008 — Abruzzo v. komissio

text:
               10.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/43

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 14.11.2008 — Abruzzo v. komissio
   (Asia T-384/05) (1)

   (2009/C 6/84)

      Oikeudenkäyntikieli: italia

   Seitsemännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 330, 24.12.2005.


title: Asia C-286/11 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 22.1.2013 — Valittajana Euroopan komissio ja muuna osapuolena Tomkins plc (Muutoksenhaku — Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Kuparisten putken liittimien ja kupariseoksesta valmistettujen putken liittimien Euroopan-markkinat — Emoyhtiön vastuu, joka perustuu yksinomaan sen tytäryhtiön kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevään toimintaan — Ne ultra petita -periaate — Tytäryhtiötä koskevan kumoamistuomion vaikutus emoyhtiön oikeusasemaan)

text:
               9.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 71/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 22.1.2013 — Valittajana Euroopan komissio ja muuna osapuolena Tomkins plc
   (Asia C-286/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Kuparisten putken liittimien ja kupariseoksesta valmistettujen putken liittimien Euroopan-markkinat - Emoyhtiön vastuu, joka perustuu yksinomaan sen tytäryhtiön kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevään toimintaan - Ne ultra petita -periaate - Tytäryhtiötä koskevan kumoamistuomion vaikutus emoyhtiön oikeusasemaan)
   2013/C 71/06
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre, V. Bottka ja R. Sauer)

      Muu osapuoli: Tomkins plc (edustajat: barrister K. Bacon ja solicitor S. Jordan)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-382/06, Tomkins vastaan komissio, 24.3.2011 antamasta tuomiosta, jolla kumottiin osittain Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 20.9.2006 tehty komission päätös 2007/691/EY (asia COMP/F/38.121 — Putken liittimet) (tiedoksiannettu numerolla K(2006) 4180) (EUVL L 283, s. 63), joka koski kartellia, joka liittyi hintojen vahvistamiseen, hintojen alennuksista ja hyvityksistä sopimiseen, hinnankorotusten soveltamismekanismien käyttöön ottamiseen, asiakkaiden jakamiseen ja kaupallisten tietojen vaihtamiseen kuparisten putken liittimien ja muun muassa kupariseoksesta valmistettujen putken liittimien Euroopan-markkinoilla, ja alennettiin Tomkins plc:lle määrätyn sakon määrää

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 238, 13.8.2011.


title: Asia C-520/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 18.7.2013 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Päätös 2009/726/EY — Ei ole pantu täytäntöön — Maidon ja maitotuotteiden tuonti — Alkuperä — Tilat, joilla on spongiformisen enkefalopatian vaara — Kansalliset kieltotoimenpiteet)

text:
               7.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 18.7.2013 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-520/11) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Päätös 2009/726/EY - Ei ole pantu täytäntöön - Maidon ja maitotuotteiden tuonti - Alkuperä - Tilat, joilla on spongiformisen enkefalopatian vaara - Kansalliset kieltotoimenpiteet)
   2013/C 260/14
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Jimeno Fernández ja D. Bianchi)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues ja S. Menez sekä C. Candat ja R. Loosli-Surrans)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — SEU 4 artiklan 3 kohdan ja SEUT 288 artiklan rikkominen — Ranskan toteuttamista väliaikaisista suojatoimenpiteistä, jotka koskevat sellaiselta tilalta, jolla on varmistunut klassinen scrapie-tapaus, peräisin olevien maidon ja maitotuotteiden tuontia Ranskan alueelle 24.9.2009 tehtyä komission päätöstä 2009/726/EY (EUVL L 258, s. 27) ei ole pantu täytäntöön

      Tuomiolauselma

               1)

               Ranskan tasavalta ei ole noudattanut SEU 4 artiklan 3 kohtaan eikä SEUT 288 artiklaan perustuvia velvoitteitaan, koska se ei ole pannut täytäntöön Ranskan toteuttamista väliaikaisista suojatoimenpiteistä, jotka koskevat sellaiselta tilalta, jolla on varmistunut klassinen scrapie-tapaus, peräisin olevien maidon ja maitotuotteiden tuontia Ranskan alueelle 24.9.2009 tehtyä komission päätöstä 2009/726/EY.

               2)

               Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 362, 10.12.2011.


title: Asian C-430/02 poistaminen rekisteristä

text:
               17.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/35

         Asian C-430/02 poistaminen rekisteristä (1)

   (2004/C 94/94)
   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 23.12.2003 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-430/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta.

      (1)  EYVL C 19, 25.1.2003.


title: Asia T-438/14: Kanne 13.6.2014 – Silec Cable ja General Cable v. komissio

text:
               25.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/44

         Kanne 13.6.2014 – Silec Cable ja General Cable v. komissio
   (Asia T-438/14)
   2014/C 282/58
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Silec Cable (Montereau Fault Yonne, Ranska) ja General Cable Corp. (Wilmington, Yhdysvallat) (edustaja: barrister I. Sinan)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamista koskevasta menettelystä (asia COMP/AT.39610 – Voimavirtakaapelit) 2.4.2014 annetun komission päätöksen C(2014) 2139 lopullinen 1 artiklan Silec Cablea ja General Cablea koskevilta osin

               —

               toissijaisesti muuttamaan päätöksen 2 artiklaa ja vähentämään Silec Cablelle ja General Cablelle määrätyn sakon määrää kanteessa esitettyjen argumenttien perusteella

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen eikä ole täyttänyt neuvoston asetuksen N:o 1/2003 2 artiklan mukaista todistustaakkaa.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen ja loukannut todistustaakkaa koskevaa periaatetta ja syyttömyysolettamaa toteamalla, että Silec Cablella oli positiivinen velvollisuus tehdä julkisesti ero itsensä ja väitetyn kartellin välillä.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen ja loukannut yhdenvertaisen kohtelun periaatetta katsoessaan, että Silec Cable osallistui väitettyyn kartelliin suoraan 30.11.2005 alkaen.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen ja loukannut yhdenvertaisen kohtelun periaatetta kohtelemalla Silec Cablea eri tavalla ja epäjohdonmukaisesti verrattuna siihen, miten se on kohdellut päätöksen muita adressaatteja.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on ainakin tehnyt ilmeisen arviointivirheen ja loukannut yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta, koska se ei ole pitänyt Silec Cablea vähäpätöisenä toimijana.


title: Asia T-643/13: Kanne 3.12.2013 — Rogesa v. komissio

text:
               15.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/39

         Kanne 3.12.2013 — Rogesa v. komissio
   (Asia T-643/13)
   2014/C 45/69
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH (Dillingen, Saksa) (edustajat: asianajajat S. Altenschmidt ja P. Schütter)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 25.9.2013 tehdyn komission päätöksen (asiakirja GestDem nro 2013/1504)

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja esittää seuraavaa:

               1)

               Oikeus tutustua riidanalaisiin asiakirjoihin ja asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (1) 4 artiklassa tarkoitettujen epäämisperusteiden puuttuminen

                           —

                           Kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä rikotaan asetuksen N:o 1367/2006 (2) 3 artiklan ensimmäistä virkettä yhdessä asetuksen N:o 1049/2001 2 artiklan 1 kohdan kanssa, koska kantajalla on oikeus saada tutustua pyytämiinsä asiakirjoihin ja koska tutustumisesta kieltäytymiselle ei ole olemassa epäämisperusteita.

                           —

                           Kantaja väittää, että vaadittuihin asiakirjoihin ei sisälly asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettuja arkaluonteisia liiketietoja ja että joka tapauksessa on olemassa ylivoimainen yleinen etu asiakirjojen tietojen ilmaisemiselle.

                           —

                           Kantaja väittää lisäksi, ettei asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua kieltäytymisperustetta myöskään voida soveltaa, koska päätöksentekomenettely, johon komissio vetoaa, oli riidanalaisen päätöksen tekemisen ajankohtana päättynyt. Komission vastaava päätös (2013/448/EU) oli annettu jo 5.9.2013.

                           —

                           Kantaja väittää vielä, että komission olisi joka tapauksessa pitänyt antaa osittainen tutustumisoikeus tarvittaessa tunnistamistiedot poistamalla. Komission päätöksellä rikotaan siten myös asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 6 kohtaa sekä loukataan SEU 5 artiklan 4 kohdan mukaista suhteellisuusperiaatetta.

               2)

               Menettelyvirheet

                           —

                           Kantaja vetoaa asetuksen N:o 1049/2001 8 artiklan rikkomiseen, koska komissio ei noudattanut kyseisessä säännöksessä asetettuja määräaikoja.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).

      (2)  Tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta yhteisön toimielimiin ja elimiin 6.9.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1367/2006 (EUVL L 264, s. 13).


               19.2.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/19

         Asian C-146/03 P poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 45/37)

      (Oikeudenkäyntikieli: englanti)

   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 17.11.2004 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-146/03 P, Philip Morris International Inc. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.

      (1)  EUVL C 146, 21.6.2003.


title: Asia C-192/03 P: Alcon Inc:n, aiemmin Alcon Universal Ltd, 12.5.2003 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston asiassa T-237/01, Alcon Inc., aiemmin Alcon Universal Ltd, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) 5.3.2003 antamasta tuomiosta

text:
5.7.2003                  FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                            C 158/13
2.      Jos vastaus kysymykseen 1 on myöntävä, toimiiko työn-             oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston asiassa T-237/01,
        antaja direktiivin 76/207/ETY vastaisesti vähentäessään           Alcon Inc., aiemmin Alcon Universal Ltd, vastaan sisämarkki-
        työntekijän koko oikeudesta saada ammatillisen järjestel-         noiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)
        män mukaista sairausajan palkkaa poissaolojakson, joka            5.3.2003 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajina ovat
        johtuu raskauden aikana ilmenevän raskauteen liittyvän            solicitor S. Clark ja C. Morcom, QC, prosessiosoite Luxembur-
        sairauden aiheuttamasta työkyvyttömyydestä?                       gissa.
3.      Jos vastaus kysymykseen 1 on myöntävä, edellytetäänkö
        direktiivissä 76/207/ETY, että työnantaja toteuttaa erityis-      Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
        järjestelyjä kattaakseen raskauden aikana ilmenevän ras-
        kauteen liittyvän sairauden aiheuttamasta työkyvyttö-             –      kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
        myydestä johtuvan poissaolon töistä?                                     5.3.2003 antaman tuomion sekä mitättömyysosaston
                                                                                15.12.1999 ja ensimmäisen valituslautakunnan
4.      Kuuluuko sairausajan palkkaa koskeva järjestelmä, joka                   13.7.2001 tekemät valituksenalaiset päätökset;
        koskee työntekijää, jolla on raskauteen liittyvä sairaus, ja
        työntekijää, jolla on muu sairaus, EY 141 artiklan ja             –      määrää valittajan oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta.
        direktiivin 75/117/ETY ( 2) soveltamisalaan?
5.      Jos vastaus kysymykseen 4 on myöntävä, toimiiko työn-
        antaja EY 141 artiklan ja direktiivin 75/117/ETY vastai-          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
        sesti alentaessaan naisen palkkaa tämän oltua poissa
        töistä määrätyn ajan, kun poissaolo johtuu raskauden              Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
        aikana ilmenevän raskauteen liittyvän sairauden aiheutta-
                                                                          men 5.3.2003 antama tuomio oli useilta kohdiltaan oikeudelli-
        masta työkyvyttömyydestä tilanteessa, jossa saman ajan-           sesti virheellinen. Valittaja väittää erityisesti, että ensimmäisen
        jakson ajan sairauden vuoksi poissa töistä olevan naisen,         oikeusasteen tuomioistuin
        joka ei ole raskaana, tai miehen palkkaa alennettaisiin
        samalla tavoin?
                                                                          (i)    ei ottanut asianmukaisesti tai ei ollenkaan huomioon
                                                                                yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 7 artiklan
                                                                                1 kohdan d alakohdassa säädettyjä erityisedellytyksiä,
( 1) Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamis-
     esta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja                joiden mukaan sellaisia merkkejä ei rekisteröidä, jotka
     uralla etenemiseen sekä työoloissa 9 päivänä helmikuuta 1976                ovat tulleet tavallisiksi yleisessä kielenkäytössä tai hyvän
     annettu neuvoston direktiivi 76/207/ETY (EYVL L 39, 14.2.1976,              kauppatavan mukaan;
     s. 40–42).
( 2) Miesten ja naisten samapalkkaisuuden periaatteen soveltamista        (ii)   katsoi virheellisesti, että kyseessä olevan tavaramerkin
     koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 10 päi-
                                                                                esiintyminen hakemistoissa ja muissa lähteissä täytti
     vänä helmikuuta 1975 annettu neuvoston direktiivi 75/117/ETY
     (EYVL L 45, 19.2.1975, s. 19–20).
                                                                                sellaisenaan tavaramerkkiasetuksen 7 artiklan 1 kohdan
                                                                                d alakohdassa säädetyt edellytykset;
                                                                          (iii) otti virheellisesti huomioon aineiston, jota ei ollut julkais-
                                                                                tu tai jota ei ollut osoitettu julkaistun Euroopan unionissa
                                                                                ennen 1.4.1996, ja jätti siten käsittelemättä tavaramerk-
                                                                                kiasetuksen 7 artiklan 1 kohdan d alakohdassa ja 50 artik-
                                                                                lan 1 kohdan b alakohdassa säädettyjen edellytysten
                                                                                välistä eroa, koska ainoastaan ensin mainitun säännöksen
Alcon Inc:n, aiemmin Alcon Universal Ltd, 12.5.2003                              mukaisia edellytyksiä voitiin käyttää mitättömyysvaati-
tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-                           muksen esittämisen perustana;
asteen tuomioistuimen toisen jaoston asiassa T-237/01 (1),
Alcon Inc., aiemmin Alcon Universal Ltd, vastaan sisä-                    (iv) ei ottanut huomioon näyttöä siitä, että Alcon oli konk-
markkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mal-                          reettisesti valvonut tavaramerkkiä BSS hyvin pitkän ajan;
            lit) (SMHV) 5.3.2003 antamasta tuomiosta
                                                                          (v)    valittaja väittää vaihtoehtoisesti, että ensimmäisen oikeus-
                          (Asia C-192/03 P)                                      asteen tuomioistuin hylkäsi virheellisesti Alconin esittä-
                                                                                mät perustelut siitä, että merkki BSS oli tosiasiassa tullut
                                                                                erottamiskykyiseksi käytön seurauksena ja että se siten
                           (2003/C 158/22)                                       täytti tavaramerkkiasetuksen 51 artiklan 2 kohdassa
                                                                                säädetyt edellytykset.
                                                                          (1 ) EYVL C 369, 22.12.2001, s. 13.
Alcon Inc., aiemmin Alcon Universal Ltd, kotipaikka
Hünenbergissä (Sveitsi), on valittanut 12.5.2003 Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen


title: Asia C-411/16 P: Valitus, jonka Holistic Innovation Institute on tehnyt 22.7.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-468/14, Holistic Innovation Institute v. komissio, 12.5.2016 antamasta tuomiosta

text:
               3.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 364/10

      Valitus, jonka Holistic Innovation Institute on tehnyt 22.7.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-468/14, Holistic Innovation Institute v. komissio, 12.5.2016 antamasta tuomiosta
      (Asia C-411/16 P)
      (2016/C 364/05)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Asianosaiset

         Valittaja: Holistic Innovation Institute (edustaja: J. J. Marín López, abogado)

         Muu osapuoli: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

                  —

                  kumoaa yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) 12.5.2016 asiassa T-468/14, Holistic Innovation Institute, SLU vastaan komissio antaman tuomion siltä osin kuin siinä todetaan, että kumoamiskanne, joka on nostettu 13.3.2014 annetusta komission päätöksestä ARES (2014) 710158, jolla evättiin kantajan osallistuminen eDIGIREGION-hankkeeseen, on nostettu myöhässä yleisessä tuomioistuimessa

                  —

                  määrää asian palautettavaksi yleiseen tuomioistuimeen, jotta tämä ratkaisee aineellisesti kanteen, jonka Holistic Innovation Institute, SLU on nostanut 13.3.2014 annetusta komission päätöksestä ARES (2014) 710158, jolla evättiin kantajan osallistuminen eDIGIREGION-hankkeeseen

                  —

                  kumoaa yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) 12.5.2016 asiassa T-468/14, Holistic Innovation Institute, SLU vastaan komissio antaman tuomion siltä osin kuin siinä hylätään korvausvaatimus, ja toteaa, että komission on suoritettava kantajalle korvauksia kanteessa esitetyn mukaisesti, tai, siinä tapauksessa, että unionin tuomioistuin hyväksyisi kaksi aiemmin mainittua vaatimusta, palauttaa asian yleiseen tuomioistuimeen, jotta tämä lausuu uudelleen kantajan korvausvaatimuksesta.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

                  1.

                  Oikeudellinen virhe siltä osin kuin valituksenalaisessa tuomiossa ei todeta, että riidanalaisen päätöksen kumoamista koskevan kanteen alkuperäiskappale, jonka yleisen tuomioistuimen kirjaamo vastaanotti 6.6.2014 (valituksenalaisen tuomion 29 kohta), lähetettiin 2.6.2016 kantajan sääntömääräisestä kotipaikasta Pozuelo de Alarcónista (Madrid) vastaanottotodistuksella varustetulla kirjatulla kirjeellä.

                  2.

                  Oikeudellinen virhe siltä osin kuin valituksenalaisen tuomion perustelut ovat puutteelliset, koska siinä todetaan yhtäältä, ettei kanteen alkuperäiskappale sisältänyt kantajan asianajajan omakätistä allekirjoitusta vaan sen jäljennöksen (30 kohta), ja toisaalta siinä ei tunnusteta minkäänlaista oikeudellista arvoa asianajajan digitaalisen varmenteen avulla allekirjoittamalle kanteen alkuperäiskappaleelle (35 kohta).

                  3.

                  Oikeudellinen virhe siltä osin kuin valituksenalaisessa tuomiossa todetaan, että kantajan kumoamiskanne on nostettu lakisääteisen määräajan jälkeen (29, 34 ja 35 kohta), mikä rikkoo tehokasta oikeussuojaa koskevaa oikeutta, joka on vahvistettu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan 1 kohdassa, Roomassa 4.11.1950 allekirjoitetun ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn eurooppalaisen yleissopimuksen 6 artiklan 1 kohdassa ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen mainitun 6 artiklan 1 kohdan osalta luomassa oikeuskäytännössä.

                  4.

                  Valituksenalaista tuomiota rasittaa oikeudellinen virhe siltä osin kuin siinä hylätään kantajan esittämä korvausvaatimus tuomion 55, 59, 63 ja 64 kohdassa (taloudellisen vahingon osalta) ja 77 ja 84 kohdassa (aineettoman vahingon osalta).


title: Asia C-160/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 1.4.2011 — Bawaria Motors Spółka z o.o. ja Minister Finansów

text:
               9.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 204/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 1.4.2011 — Bawaria Motors Spółka z o.o. ja Minister Finansów
   (Asia C-160/11)
   2011/C 204/25
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Bawaria Motors Spółka z o.o. ja : Minister Finansów

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 26.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 313 artiklan 1 kohtaa ja 314 artiklaa, luettuina yhdessä 136 ja 315 artiklan kanssa, tulkittava siten, että niiden mukaan voittomarginaalin verottamista koskevaa erityisjärjestelmää voidaan soveltaa verovelvollisiin jälleenmyyjiin käytettyjen tavaroiden luovutusten osalta myös silloin, jos he myyvät edelleen ostamiaan henkilöautoja ja muita moottoriajoneuvoja, joihin sovellettiin liikevaihtoverolain säännösten täytäntöönpanosta 28.11.2008 annetun valtiovarainministeriön asetuksen (Dz. U. nro 212, 1336 kohta, sellaisena kuin se on muutettuna) 13 §:n 1 momentin 5 kohdan Puolan kansallisten säännösten mukaan verovapautusta verovelvollisen suorittamien henkilöautojen ja muiden moottoriajoneuvojen luovutusten osalta, joiden hankinnan yhteydessä annetaan oikeus vain ostoihin sisältyvän veron osittaiseen vähennykseen 11.3.2004 annetun liikevaihtoverolain (Dz. U. nro 54, 535 kohta, sellaisena kuin se on muutettuna) 86 §:n 3 momentin nojalla, siltä osin kuin nämä henkilöautot ja moottoriajoneuvot ovat olleet liikevaihtoverolain 43 §:n 2 momentissa ja direktiivin 2006/112 311 artiklan 1 kohdan 1 alakohdassa tarkoitettuja käytettyjä tavaroita?

      (1)  EUVL L 347, s. 1.


title: Asian T-103/04 poistaminen rekisteristä

text:
               5.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 57/41

         Asian T-103/04 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 57/70)

      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)

   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston puheenjohtajan 23.11.2004 antamalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia T-103/04, Peter Ritzmann vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.

      (1)  EUVL C 106, 30.4.2004.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 22 päivänä lokakuuta 1998, asiassa C-301/95, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Saksan liittotasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivin 85/337/ETY virheellinen täytäntöönpano)

text:
19.12.98               FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 397/1
                                                               I
                                                         (Tiedonantoja)
                                                TUOMIOISTUIN
                                                        TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                  arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annetun neu-
                        (kuudes jaosto),                                voston direktiivin 85/337/ETY 2 artiklan 1 kohdan,
                                                                        4 artiklan 2 kohdan eikä 12 artiklan 1 ja 2 kohdan
                 22 päivänä lokakuuta 1998,                             mukaisia velvoitteitaan, koska
asiassa C-301/95, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                   Saksan liittotasavalta (1)
                                                                        Ð se ei ole säädetyssä määräajassa toteuttanut direk-
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen Ð Direk-                    tiivin noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä,
     tiivin 85/337/ETY virheellinen täytäntöönpano) (1)
                         (98/C 397/01)
                                                                        Ð se ei ole toimittanut komissiolle kaikkia direktiivin
                                                                            noudattamiseksi antamiaan säännöksiä,
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                Ð se ei ole säätänyt direktiivin mukaista ympäristö-
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                      vaikutusten arviointia pakolliseksi kaikille sellai-
                                                                            sille hankkeille, joiden osalta direktiivissä edellyte-
                                                                            tään kyseistä arviointia ja joiden lupamenettely on
Asiassa C-301/95, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-                    aloitettu 3.7.1998 jälkeen, ja
henään Götz zur Hausen) vastaan Saksan liittotasavalta
(asiamiehenään Ernst Röder, avustajanaan Dieter Sneller),
jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan,               Ð se on ennalta poistanut kokonaisten direktiivin
että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut EY:n perusta-                liitteessä II lueteltujen hankkeiden luokituksen
missopimuksen 5 ja 189 artiklan eikä tiettyjen julkisten ja                 osalta hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi-
yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista                    velvoitteen.
27 päivänä kesäkuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin
85/337/ETY (EYVL L 175, 5.7.1985, s. 40) eikä erityisesti
tämän direktiivin 2 ja 3 artiklan, 5 artiklan 2 kohdan,
6 artiklan 2 kohdan, 8 ja 9 artiklan sekä 12 artiklan 1 ja         2) Muilta osin kanne hylätään.
2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, yhteisöjen tuomioistuin
(kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-
johtaja P. J. G. Kapteyn sekä tuomarit G. F. Mancini, J. L.        3) Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeu-
Murray, H. Ragnemalm ja K. M. Ioannou (esittelevä tuo-                  denkäyntikulut.
mari), julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: johtava hallinto-
virkamies H. A. Rühl, on antanut 22.10.1998 tuomion,
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                  (1) EYVL C 299, 11.11.1995.
1) Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut tiettyjen jul-
     kisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten


title: Asia T-22/12: Kanne 16.1.2012 — Formanu v. SMHV (Qualität hat Zukunft)

text:
               17.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/22

         Kanne 16.1.2012 — Formanu v. SMHV (Qualität hat Zukunft)
   (Asia T-22/12)
   2012/C 80/37
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Formanu AG (Neustadt a.d. Waldnaab, Saksa) (edustaja: asianajaja T. Raible)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 27.10.2011 asiassa R 1518/2011-1 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan SMHV:n korvaamaan valitusmenettelyn ja tämän menettelyn oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”Qualität hat Zukunft” luokkiin 9, 16 ja 40 kuuluville tavaroille ja palveluille.

      Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska kyseinen yhteisön tavaramerkki on erottamiskykyinen.


title: Asia C-258/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 3.6.2010 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ladbrokes Betting & Gaming Ltd ja Ladbrokes International Ltd. v. Stichting de Nationale Sporttotalisator (EY 49 artikla — Rajoitukset palvelujen tarjoamisen vapauteen — Rahapelit — Rahapelitoiminnan harjoittaminen internetissä — Säännöstö, jossa lupa varataan yhdelle toimijalle — Kieltäytyminen toiminnan harjoittamista koskevan luvan myöntämisestä toimijalle, jolla on lupa muissa jäsenvaltioissa — Perustelut — Oikeasuhteisuus — Kansallisen säännöstön kunkin konkreettisen soveltamistoimenpiteen valvonta)

text:
               31.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 3.6.2010 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ladbrokes Betting & Gaming Ltd ja Ladbrokes International Ltd. v. Stichting de Nationale Sporttotalisator
   (Asia C-258/08) (1)

   (EY 49 artikla - Rajoitukset palvelujen tarjoamisen vapauteen - Rahapelit - Rahapelitoiminnan harjoittaminen internetissä - Säännöstö, jossa lupa varataan yhdelle toimijalle - Kieltäytyminen toiminnan harjoittamista koskevan luvan myöntämisestä toimijalle, jolla on lupa muissa jäsenvaltioissa - Perustelut - Oikeasuhteisuus - Kansallisen säännöstön kunkin konkreettisen soveltamistoimenpiteen valvonta)
   2010/C 209/06
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Ladbrokes Betting & Gaming Ltd ja Ladbrokes International Ltd.

      Vastaaja: Stichting de Nationale Sporttotalisator

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — EY 49 artiklan tulkinta — Kansallinen säännöstö, jossa kielletään rahapelien järjestäminen ja vedonlyöntien kerääminen ilman lupaa ja jossa varataan mahdollinen lupa yhdelle ainoalla toimijalle sosiaalisen hyvinvoinnin ja kansanterveyden suojelemiseksi — Luvan epääminen (Internetissä toimivalta) toimijalta, jolla jo on lupa muissa jäsenvaltioissa, mukaan lukien jäsenvaltiossa, jossa sen kotipaikka on — Yleistä etua koskevat pakottavat syyt

      Tuomiolauselma

               1)

               Pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen kansallisen säännöstön, jolla pyritään hillitsemään rahapeliriippuvuutta sekä ehkäisemään vilpillisiä menettelyjä ja jolla todella edistetään näiden tavoitteiden saavuttamista, voidaan katsoa rajoittavan vedonlyöntitoimintaa johdonmukaisella ja järjestelmällisellä tavalla, vaikka yksinoikeudella myönnetyn luvan haltijalla tai haltijoilla on oikeus tehdä tarjonnastaan markkinoilla houkutteleva ottamalla käyttöön uusia rahapelejä ja turvautumalla mainontaan. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on selvitettävä, voiko laiton pelitoiminta olla sellainen ongelma asianomaisessa jäsenvaltiossa, jonka sallitun ja säännellyn toiminnan laajentaminen voisi poistaa, ja varmistettava, että tämä laajentaminen ei ole sen suuruista, että se voi olla ristiriidassa kyseisen riippuvuuden hillitsemistä koskevan tavoitteen kanssa.

               2)

               EY 49 artiklan mukaisen jäsenvaltion rahapelialan säännöstön soveltamiseksi kansallisen tuomioistuimen velvollisuutena ei ole selvittää kussakin yksittäistapauksessa, onko täytäntöönpanotoimi, jolla pyritään varmistamaan tämän säännöstön noudattaminen, omiaan takaamaan säännöstöllä olevan tavoitteen toteutumisen ja onko se suhteellisuusperiaatteen mukainen sikäli kuin tämä toimi on välttämätön tekijä kyseisen säännöstön tehokkaan vaikutuksen varmistamiseksi eikä se sisällä lisärajoituksia samaan säännöstöön perustuviin rajoituksiin nähden. Se, toteutettiinko täytäntöönpanotoimi viranomaisten puututtua asiaan varmistaakseen kansallisen säännöstön noudattamisen vai yksityisen pyynnöstä siviilioikeudenkäynnissä tällä yksityisellä tämän säännöstön perusteella olevien oikeuksien suojaamiseksi, on merkityksetöntä sen oikeusriidan ratkaisemisen kannalta, joka on saatettu ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen käsiteltäväksi.

               3)

               EY 49 artiklaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion säännöstölle, jonka mukaan rahapelien järjestämiseen ja rahapelitoiminnan edistämiseen sovelletaan yhden toimijan yksinoikeusjärjestelmää ja jossa kielletään kaikkia muita toimijoita toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneet toimijat mukaan lukien tarjoamasta internetissä ensimmäisen jäsenvaltion alueella kyseiseen järjestelmän soveltamisalaan kuuluvia palveluja.

      (1)  EUVL C 223, 30.8.2008.


title: Asia C-460/08: Kanne 21.10.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               20.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 327/19

         Kanne 21.10.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-460/08)
   (2008/C 327/32)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Rozet ja D. Triantafullou)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut EY 39 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt lainsäädännössään Kreikan kansalaisuutta koskevan vaatimuksen edellytyksenä pääsylle kaikkien Kreikan lipun alla purjehtivien laivojen kapteenin ja upseerin (yliperämiehen) tehtävään, ja

               —

               Helleenien tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Ei ole olemassa EY 39 artiklan 4 kohdan mukaisia perusteita, koska kapteenien ja yliperämiesten tehtävissä ei tosiasiassa yleensä käytetä julkista valtaa.


title: Asia T-243/07: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.3.2012 — Puola v. komissio (Maatalous — Yhteinen markkinajärjestely — Uusien jäsenvaltioiden liittymisen vuoksi toteutettavat toimenpiteet — Vuoden 2003 liittymisasiakirja — Muiden maataloustuotteiden kuin sokerin ylijäämävarastojen määrittäminen ja niiden poistamisesta aiheutuvat taloudelliset seuraukset — Primaarioikeuden määräyksellä tavoiteltu päämäärä — Päätös 2007/361/EY)

text:
               12.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/11

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.3.2012 — Puola v. komissio
   (Asia T-243/07) (1)

   (Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Uusien jäsenvaltioiden liittymisen vuoksi toteutettavat toimenpiteet - Vuoden 2003 liittymisasiakirja - Muiden maataloustuotteiden kuin sokerin ylijäämävarastojen määrittäminen ja niiden poistamisesta aiheutuvat taloudelliset seuraukset - Primaarioikeuden määräyksellä tavoiteltu päämäärä - Päätös 2007/361/EY)
   2012/C 138/17
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Puolan tasavalta (asiamiehet: aluksi E. Ośniecka-Tamecka, sitten T. Nowakowski, sitten M. Dowgielewicz, ja lopuksi M. Szpunar, B. Majczyna sekä D. Krawczyk)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: H. Tserepa-Lacombe ja A. Szmytkowska)

      Väliintulijat, jotka tukevat kantajan vaatimuksia: Liettuan tasavalta (asiamiehet: D. Kriaučiūnas ja R. Krasuckaitė) ja Slovakian tasavalta (asiamiehet: aluksi J. Čorba, sitten B. Ricziová ja M. Kianička)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Muiden maataloustuotteiden kuin sokerin ylijäämävarastojen määrittämisestä ja niiden poistamisesta aiheutuvista taloudellisista seurauksista Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian liittymisen vuoksi 4.5.2007 tehdyn komission päätöksen 2007/361/EY (EUVL L 138, s. 14) kumoaminen sikäli kuin se koskee Puolan tasavaltaa.

      Tuomiolauselma

               1)

               Muiden maataloustuotteiden kuin sokerin ylijäämävarastojen määrittämisestä ja niiden poistamisesta aiheutuvista taloudellisista seurauksista Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian liittymisen vuoksi 4.5.2007 tehty komission päätös 2007/361/EY kumotaan siltä osin kuin se koskee Puolan tasavaltaa.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Puolan tasavallan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Slovakian tasavalta ja Liettuan tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 211, 8.9.2007.


title: Asia T-153/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.11.2014 – Cantina Broglie 1 v. SMHV – Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (ZENATO RIPASSA) (Yhteisön tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus sanamerkin ZENATO RIPASSA rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi – Aikaisempi kansallinen sanamerkki RIPASSO – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaara – Asetuksen (EY) N:o Article 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               19.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/28

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.11.2014 – Cantina Broglie 1 v. SMHV – Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (ZENATO RIPASSA)
      (Asia T-153/11) (1)

      (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin ZENATO RIPASSA rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki RIPASSO - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o Article 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
      (2015/C 016/45)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Asianosaiset

         Kantaja: Cantina Broglie 1 Srl (Peschiera del Garda, Italia) (edustaja: asianajaja A. Rizzoli)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: P. Bullock)

         Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (Verona, Italia)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 16.12.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 183/2010-2), joka koskee Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Veronan ja Zenato Azienda Vitivinicola Srl:n välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Cantina Broglie 1 Srl velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 139, 7.5.2011.


title: Asia T-228/15: Kanne 8.5.2015 – Grupo de originacion y analisis v. SMHV – Bankinter (BK PARTNERS)

text:
               29.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 213/39

         Kanne 8.5.2015 – Grupo de originacion y analisis v. SMHV – Bankinter (BK PARTNERS)
   (Asia T-228/15)
   (2015/C 213/64)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Grupo de originacion y analisis, SL (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajajat A. Bugueño Minguela ja H. Pequerul Palenciano)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Bankinter, SA (Madrid, Espanja)

      Menettely SMHV:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”BK PARTNERS” – Rekisteröintihakemus nro 10 550 051

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 5.3.2015 asiassa R 1329/2014-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n ja valituslautakunnan muun osapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-243/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 8.11.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovakia) – Lesoochranárske zoskupenie VLK v. Obvodný úrad Trenčín (Ennakkoratkaisupyyntö — Ympäristö — Direktiivi 92/43/ETY — Luontotyyppien suojelu — 6 artiklan 3 kohta — Århusin yleissopimus — Yleisön osallistumisoikeus päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeus ympäristöasioissa — 6 ja 9 artikla — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 47 artikla — Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan — Aitaushanke — Strážovské vrchyn suojelualue — Hallinnollinen lupamenettely — Ympäristönsuojelujärjestö — Vaatimus saada asianosaisasema menettelyssä — Hylkääminen — Muutoksenhaku tuomioistuimessa)

text:
               9.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/16

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 8.11.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovakia) – Lesoochranárske zoskupenie VLK v. Obvodný úrad Trenčín
   (Asia C-243/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Ympäristö - Direktiivi 92/43/ETY - Luontotyyppien suojelu - 6 artiklan 3 kohta - Århusin yleissopimus - Yleisön osallistumisoikeus päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeus ympäristöasioissa - 6 ja 9 artikla - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 47 artikla - Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan - Aitaushanke - Strážovské vrchyn suojelualue - Hallinnollinen lupamenettely - Ympäristönsuojelujärjestö - Vaatimus saada asianosaisasema menettelyssä - Hylkääminen - Muutoksenhaku tuomioistuimessa))
   (2017/C 006/20)
   Oikeudenkäyntikieli: slovakki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Lesoochranárske zoskupenie VLK

      Vastaaja: Obvodný úrad Trenčín

      Muu osapuoli: Biely potok a.s.

      Tuomiolauselma

   Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaa, luettuna yhdessä tiedon saantia, yleisön osallistumisoikeutta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskevan yleissopimuksen, joka allekirjoitettiin Århusissa 25.6.1998 ja hyväksyttiin Euroopan yhteisön puolesta 17.2.2005 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2005/370/EY, 9 artiklan 2 ja 4 kappaleen kanssa, jossa vahvistetaan mainitun yleissopimuksen 2 artiklan 5 kappaleessa asetetut edellytykset täyttävän ympäristönsuojelujärjestön oikeus unionin oikeuteen, tässä tapauksessa luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 20.11.2006 annetulla neuvoston direktiivillä 2006/105/EY, 6 artiklan 3 kohtaan, luettuna yhdessä mainitun yleissopimuksen 6 artiklan 1 kappaleen b kohdan kanssa, perustuviin oikeuksiin kohdistuvaan tehokkaaseen oikeussuojaan, johon kuuluu laaja oikeus saada asiansa käsitellyksi tuomioistuimessa, on tulkittava siten, että se on pääasian kaltaisessa tilanteessa esteenä sellaiselle kansallisten prosessioikeudellisten säännösten tulkinnalle, jonka mukaan päätöksestä, jolla tällaiselta järjestöltä evätään asianosaisen asema hallinnollisessa menettelyssä, joka koskee luvan myöntämistä direktiivin 92/43, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2006/105, nojalla suojellulla alueella toteutettavalle hankkeelle, tehtyä valitusta ei tarvitse välttämättä tutkia kyseisen menettelyn ollessa vireillä vaan se voidaan lopullisesti päättää ennen kuin asianosaisasemaa koskeva lopullinen tuomioistuinratkaisu on annettu ja valitus hylätään automaattisesti heti, kun hankkeelle myönnetään lupa, jolloin kyseinen järjestö joutuu nostamaan kanteen saadakseen kyseisen aseman ja saattaakseen tuomioistuimen tutkittavaksi sen, ovatko toimivaltaiset kansalliset viranomaiset noudattaneet mainitun direktiivin 6 artiklan 3 kohdan mukaisia velvollisuuksiaan.

      (1)  EUVL C 279, 24.8.2015.


title: Asia T-733/14: Kanne 18.10.2014 – European Dynamics Luxembourg ja Evropaïki Dynamiki v. parlamentti

text:
               19.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/42

      Kanne 18.10.2014 – European Dynamics Luxembourg ja Evropaïki Dynamiki v. parlamentti
      (Asia T-733/14)
      (2015/C 016/66)
      Oikeudenkäyntikieli: kreikka

         Asianosaiset

         Kantajat: European Dynamics Luxembourg (Luxemburg, Luxemburg) ja Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat E. Veletsanou ja M. Sfyri)

         Vastaaja: Euroopan parlamentti

         Vaatimukset

      Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan parlamentin 18.9.2014 tekemän riidanalaisen päätöksen nro D(2014)38802, jolla parlamentti hylkäsi kantajien tarjouksen erästä 3 avoimessa hankintamenettelyssä nro 2014/S 066-111912, jonka nimitys on ”PE/ITEC-ITS14 – External provision of IT services”, ja

                  —

                  velvoittamaan Euroopan parlamentin korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantajat vetoavat seuraavaan:
      Kantajien mukaan riidanalainen päätös on kumottava SEUT 263 artiklan mukaisesti, koska parlamentti ei ole täyttänyt perusteluvelvollisuuttaan, sillä se antoi puutteelliset perustelut sen kantajien teknisen tarjouksen osalta, jolla ne osallistuivat riidanalaiseen tarjouskilpailuun.
      Kantajat väittävät, että niiden pisteiden perustelut, jotka annettiin niiden ja muiden tarjoajien teknisille tarjouksille tiettyjen alaperusteiden osalta riidanalaisen tarjouskilpailun erässä 3, eivät antaneet niille mahdollisuutta ymmärtää syitä niiden tarjouksen saamille pisteille eikä muiden tarjoajien tarjousten omaispiirteitä tai niihin liittyviä etuja. Kantajat väittävät, että jos niillä olisi tiedossaan riittävät perustelut niiden teknisen tarjouksen pisteytykselle, ne voisivat puolustautua paremmin.
      Kantajat väittävät myös, että parlamentti rikkoi sopimusasiakirjoja (tarjouseritelmä ja täydentävät ohjeet), jotka se oli itse laatinut ja jotka sitoivat sitä, tarjoajien teknisten tarjousten arviointimenetelmän osalta. Parlamentti rikkoi täten myös varainhoitoasetusta ja sen soveltamissääntöjä, joiden mukaan hankintaviranomaisen on järjestettävä tarjouskilpailumenettely sopimusasiakirjojen mukaisesti ja noudattaen unionin oikeuden yleisiä periaatteita.


title: Asia T-441/08: Kanne 26.9.2008 — ICO Services Ltd v. parlamentti ja neuvosto

text:
               10.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/33

         Kanne 26.9.2008 — ICO Services Ltd v. parlamentti ja neuvosto
   (Asia T-441/08)
   (2009/C 6/68)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: ICO Services Limited (Slough, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: solicitor S. Tupper)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto
   Vaatimukset

               —

               Satelliittivälitteisiä matkaviestintäpalveluja tarjoavien järjestelmien valitsemisesta ja valtuuttamisesta 30.6.2008 tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 626/2008/EY on kumottava EY 230 ja EY 231 artiklan nojalla.

               —

               Vastaajat on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut sekä muihin yhteisöjen tuomioistuimen tarpeellisina pitämiin toimenpiteisiin.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii EY 230 artiklaan perustuvalla kanteellaan satelliittivälitteisiä matkaviestintäpalveluja tarjoavien järjestelmien valitsemisesta ja valtuuttamisesta 30.6.2008 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 626/2008/EY (1) kumoamista.
   Kantaja väittää, että riidanalaisessa päätöksessä ei oteta huomioon eikä arvioida satelliittivälitteisiä matkaviestintäpalveluja tarjoavien järjestelmien olemassa olevia 2 Ghz:n taajuuksia koskevia oikeuksia, jotka perustuvat Kansainvälisen televiestintäliiton (ITU) tai Euroopan posti- ja telehallintojen konferenssin (CEPT) järjestelmiin. Lisäksi kantaja esittää, että riidanalaisella päätöksellä evätään siltä sen kansainvälisen oikeuden perusteella hankkimat oikeudet, joiden perusteella kantajan on mahdollista tarjota satelliittivälitteisiä matkaviestintäpalveluja maailmanlaajuisesti ilman, että tähän puututaan ilman laillista oikeutta. Itse asiassa kantaja väittää, että se on ainoa operaattori, jolla on järjestelmä, ”ICO-P”, jolla tarjotaan satelliittivälitteisiä matkaviestintäpalveluja 2 Ghz:n kaistalla. Kantajan mukaan riidanalaisella päätöksellä pyritään jakamaan taajuuksia 2 Ghz:n kaistalla tunnustamatta asianmukaisesti ICO-P:n oikeuksia ja siten asetetaan yhteisön jäsenvaltiot asemaan, jossa ne rikkovat sopimusvelvoitteitaan ITU:n merkityksellisten sääntöjen osalta.
   Lisäksi kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä jätetään huomioimatta kantajan oikeuksien olemassaolo ja otetaan käyttöön järjestelmä, jolla loukataan kantajan oikeuksia käyttää 2 Ghz:n taajuuksia. Lisäksi väitetään, että päätöksellä vaarannetaan kantajan tähän mennessä tekemät huomattavat investoinnit ja pakotetaan kantaja osallistumaan Euroopan unionin tarjousmenettelyihin ja samalla puututaan sen jokapäiväiseen liiketoimintaan.
   Kantaja väittää edelleen, että tekemällä riidanalaisen päätöksen vastaaja on menetellyt suhteettomalla ja syrjivällä tavalla, joka on kantajan perustellun luottamuksen vastainen. Kantaja väittää, että kantajan oikeuksien ja perustellun luottamuksen vastaisesti riidanalainen päätös perustuu olettamaan, että kaikki 2 Ghz:n taajuudet ovat jaettavissa, koska siinä säädetään satelliittivälitteisiä matkaviestintäpalveluja tarjoavien järjestelmien operaattorien valinnasta ja valtuuttamisesta käyttämään kaikkia 2 Ghz:n taajuuksia.
   Lisäksi väitetään, että riidanalaisella päätöksellä loukataan kantajan oikeutta nauttia rauhassa eduista, jotka ICO-P -järjestelmälle on myönnetty sen johdosta, että kirjaaminen ITU:n kansainväliseen taajuusrekisteriin on tunnustettu, ja muista samankaltaisista oikeuksista, Euroopan ihmisoikeussopimuksen ensimmäisen lisäpöytäkirjan 1 artiklan ja kansainvälisen oikeuden vastaisesti.

      (1)  EUVL 2008, L 172, s. 15.


title: Asia T-87/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.11.2008 — Scil proteins v. SMHV — Indena (affilene) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin affilene rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön sanamerkki AFFILIN — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Tavaroiden samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               10.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/26

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.11.2008 — Scil proteins v. SMHV — Indena (affilene)
   (Asia T-87/07) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin affilene rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön sanamerkki AFFILIN - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Tavaroiden samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   (2009/C 6/52)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Scil proteins GmbH (Halle, Saksa) (edustajat: asianajajat V. Dalichau ja I.-M. Helbig)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: D. Botis)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Indena SpA (Milano, Italia)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, joka on nostettu SMHV:n toisen valituslautakunnan 23.1.2007 tekemästä päätöksestä (asia R 10/2006-2), joka koskee väitemenettelyä Scil proteins GmbH:n ja Indena SpA:n välillä.
   Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 23.1.2007 tekemä päätös (asia R 10/2006-2) kumotaan siltä osin kuin siinä hylätään väite seuraavien tavaroiden osalta: ”lääkekasviuutteet kosmeettiseen teollisuuskäyttöön ja elintarviketeollisuuden käyttöön, muihin kuin diagnostisiin tarkoituksiin”.

               2)

               SHMV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 117, 26.5.2007.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 25 päivänä kesäkuuta 1998, yhdistetyissä asioissa T-371/94 ja T-394/94, British Airways plc ym. ja British Midland Airways Ltd vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valtiontuki - Lentoliikenne - Taloudellisissa vaikeuksissa oleva lentoyhtiö - Osakepääoman korotuksen hyväksyminen)

text:
C 258/30              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     15.8.98
    ansiotuloja lukuun ottamatta viimeksi mainitun avio-          Tribunal administratif de Chalons en Champagnen (ensim-
    puolison tulot lasketaan yhteen enemmän ansaitsevan           mäinen jaosto) 23.6.1998 tekemällään päätöksellä esit-
    puolison tulojen kanssa ja toisen aviopuolison tulojen        tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hugo Fernando
    ollessa alle 30 prosenttia puolisoiden yhteenlasketuista        Hocsman vastaan Ministre de l'emploi et de la solidariteÂ
    ansiotuloista tämän tuloiksi katsotaan sellainen osa                                (Asia C-238/98)
    toisen aviopuolison ansiotuloista, jonka johdosta, kun
                                                                                (98/C 258/50)
    se lisätään hänen omiin ansiotuloihinsa, hänellä on 30
    prosenttia noista yhteenlasketuista tuloista mutta kui-
    tenkin enintään 270 000 frangia (indeksiin sidottu            Tribunal administratif de Chalons en Champagne (ensim-
    raja), mistä saattaa verotuksen progressiivisuudesta          mäinen jaosto) on pyytänyt 23.6.1998 tekemällään pää-
    johtuen olla seurauksena aviopuolisoiden veron piene-         töksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-
    neminen?                                                      tuimen kirjaamoon 7.7.1998, Euroopan yhteisöjen tuo-
                                                                  mioistuimelta asiassa Hugo Fernando Hocsman vastaan
                                                                  Ministre de l'emploi et de la solidariteÂ ennakkoratkaisua
Ð siinä kielletään jäsenvaltioita edellisessä kohdassa            seuraavaan kysymykseen:
    kuvatun erillisverotuksen avulla epäämästä erityistä
    aviopuolisovähennystä yhteisöjen virkamiehen avio-            Tribunal administratif de Chalons en Champagne (ensim-
    puolisolta muutoin kuin sellaisten puolisoiden osalta,        mäinen jaosto) pyytää yhteisöjen tuomioistuinta ratkaise-
    jotka ilmoittavat saaneensa alle 270 000 frangin              maan, merkitseekö jonkin jäsenvaltion tunnustama tutkin-
    (indeksiin sidottu raja) suuruiset kansainvälisen sopi-       non vastaavuus sitä, että toisen jäsenvaltion on Rooman
    muksen nojalla verovapaat ja muista tuloista kannetta-        sopimuksen 52 artiklan perusteella tutkittava, ovatko ne
    van veron suuruuteen vaikuttamattomat ansiotulot,             kokemus ja pätevyys, jotka tällä vastaavana pidetyllä tut-
    kun tällä ei ole tarpeeksi veronalaisia tuloja, jotta eri-    kintotodistuksella osoitetaan, kansallisten tutkintotodistus-
    tyisestä aviopuolisovähennyksestä saatava veroetu kor-        ten ja todistusten saamisen edellyttämää kokemusta ja
    vautuisi täysin puolisoiden yhteenlaskettujen tulojen         pätevyyttä vastaavia tilanteessa, jossa henkilöllä, jonka
    perusteella määrättävän progressiivisen veron kautta?         tutkinnon vastaavuus on myönnetty, on jossakin jäsenval-
                                                                  tiossa hankittua erikoistumiskoulutusta osoittava tutkinto-
                                                                  todistus, joka kuuluu tutkintotodistusten vastavuoroista
                                                                  tunnustamista koskevan direktiivin soveltamisalaan.
                                       ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                          Konstantinos Adamantopoulos, Ateena, prosessiosoite
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                              Luxemburgissa asianajotoimisto ArseÁne Kronshagen, 12
                 25 päivänä kesäkuuta 1998,                       boulevard de la Foire, joita tukevat asiassa T-371/94 Ruot-
                                                                  sin kuningaskunta (asiamiehenään Staffan Sandström),
yhdistetyissä asioissa T-371/94 ja T-394/94, British Air-         Norjan kuningaskunta (asiamiehenään Margit Tveiten),
ways plc ym. ja British Midland Airways Ltd vastaan               Maersk Air I/S, kotipaikka Dragùr (Tanska) ja Maersk Air
              Euroopan yhteisöjen komissio (1)                    Ltd, kotipaikka Birmingham (Yhdistynyt kuningaskunta),
(Valtiontuki Ð Lentoliikenne Ð Taloudellisissa vaikeuk-           edustajinaan solicitor Roderic O'Sullivan ja solicitor Philip
sissa oleva lentoyhtiö Ð Osakepääoman korotuksen                  Wareham, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
                       hyväksyminen)                              Arendt et Medernach, 8Ð10 rue Mathias Hardt, ja
                                                                  molemmissa asioissa Tanskan kuningaskunta (asiamiehe-
                        (98/C 258/51)                             nään Peter Biering) ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin
                                                                  yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehinään John E. Collins
               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                    ja Richard Plender), vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                  (asiamiehinään Nicholas Khan, Ben Smulders ja Ami
Yhdistetyissä asioissa T-371/94 ja T-394/94, British Air-         Barav), jota tukevat Ranskan tasavalta (asiamiehinään
ways plc, kotipaikka Hounslow (Yhdistynyt kuningas-               Marc Perrin de Brichambaut, Edwige Belliard, Catherine
kunta), Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-              de Salins ja Jean-Marc Belorgey) ja Compagnie nationale
Sweden, kotipaikka Tukholma, Koninklijke Luchtvaart               Air France, kotipaikka Pariisi, edustajanaan asianajaja
Maatschappij NV, kotipaikka Amstelveen (Alankomaat),              Olivier d'Ormesson, Pariisi, prosessiosoite Luxemburgissa
Air UK Ltd, kotipaikka Stansted (Yhdistynyt kuningas-             asianajotoimisto Jacques Loesch, 11, rue Goethe, joissa
kunta), Euralair International, kotipaikka Bonneuil               kantajat vaativat Air Francen ilmoitetun osakepääoman
(Ranska), TAT European Airlines, kotipaikka Tours                 korotuksen osalta 27 päivänä heinäkuuta 1994 tehdyn
(Ranska), edustajanaan solicitor Romano Subiotto, pro-            komission päätöksen 94/653/EY (EYVL L 254, 30.9.1994,
sessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Elvinger, Hoss         s. 73) kumoamista, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
ja Prussen, 15 Côte d'Eich, ja British Midland Airways            tuomioistuin (laajennettu toinen jaosto), toimien kokoon-
Ltd, kotipaikka Castle Donington (Yhdistynyt kuningas-            panossa: jaoston puheenjohtaja C. W. Bellamy sekä tuo-
kunta), edustajinaan solicitor Kevin F. Bodley ja asianajaja      marit K. Lenaerts, C. P. BrieÈt, A. Kalogeropoulos ja
 ---pagebreak--- 15.8.98               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  C 258/31
A. Potocki, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio GonzaÂlez,      västä heinäkuuta 1994 alkaen 19 päivänä joulukuuta
on 25.6.1998 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on              1994 annetussa neuvoston asetuksessa (EY, Euratom,
seuraava:                                                          EHTY) N:o 3161/94 (EYVL L 335, 23.12.1994, s. 1) Ita-
                                                                   lialle vahvistettua, 94,2 suuruista korjauskerrointa, ja toi-
1) Asiat T-371/94 ja T-394/94 yhdistetään tuomiota var-            saalta, että vastaaja velvoitetaan suorittamaan kantajille
     ten.                                                          maksamatta jääneet summat 8 prosentin viivästyskorolla
                                                                   korotettuna, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
2) Air Francen ilmoitetun osakepääoman korotuksen                  mioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
     osalta 27 päivänä heinäkuuta 1997 tehty komission             puheenjohtaja A. Kalogeropoulos sekä tuomarit C. W. Bel-
     päätös 94/653/EY kumotaan.                                    lamy ja J. Pirrung, kirjaaja: H. Jung, on antanut 7.7.1998
                                                                   tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
3) Komissio korvaa oikeudenkäyntikulut, väliintulijoina
     olleiden Maersk Air I/S:n ja Maerks Air Ltd:n oikeu-          1) Kanteet hylätään.
     denkäyntikulut mukaan lukien.
                                                                   2) Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluis-
4) Compagnie nationale Air France, Ranskan tasavalta,                   taan.
     Tanskan kuningaskunta, Ison-Britannian ja Pohjois-
     Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, Ruotsin kuningas-          (1) EYVL C 64, 2.3.1996.
     kunta ja Norjan kuningaskunta vastaavat omista
     oikeudenkäyntikuluistaan.
(1) EYVL C 386, 31.12.1994 ja EYVL C 392, 31.12.1994.
                                                                        YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS,
                                                                                10 päivänä kesäkuuta 1998,
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                           asiassa T-116/95, Cementir Ð Cementerie del Tirreno
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                       SpA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                 7 päivänä heinäkuuta 1998,                        (Tutkimatta jättäminen Ð Vahvistava päätös Ð Vireillä-
                                                                                olovaikutus)
yhdistetyissä asioissa T-238/95, T-239/95, T-240/95,
T-241/95 ja T-242/95, Francesco Mongelli ym. vastaan                                       (98/C 258/53)
               Euroopan yhteisöjen komissio (1)
(Henkilöstö Ð Eläkkeet Ð Korjauskertoimet Ð Määrittä-                               (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                   minen Ð Vaihtokurssi)
                                                                   Asiassa T-116/95, Cementir Ð Cementerie del Tirreno
                        (98/C 258/52)
                                                                   SpA, kotipaikka Rooma, edustajinaan asianajajat Gian
                                                                   Michele Roberti ja Antonio Tizzano, Napoli, prosessi-
                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)                     osoite Luxemburgissa asianajotoimisto Alain Lorang, 51
                                                                   rue Albert 1er, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
Yhdistetyissä asioissa T-238/95, T-239/95, T-240/95,               (asiamiehenään Giuliano Marenco), jossa kantaja vaatii
T-241/95 ja T-242/95, Francesco Mongelli, Euroopan                 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta ku-
yhteisöjen komission entinen virkamies, kotipaikka Cecina          moamaan komission 2.3.1995 tekemän päätöksen, jolla
(Italia), Enrico Palermo, Euroopan yhteisöjen komission            hylättiin kantajan vaatimus sille EY:n perustamissopimuk-
entinen virkamies, kotipaikka Rooma, Alberto Castagnoli,           sen 85 artiklan mukaisessa menettelyssä 30 päivänä mar-
Euroopan yhteisöjen komission entinen virkamies, koti-             raskuuta 1994 tehdyllä komission päätöksellä 94/815/EY
paikka Segrate (Italia), Eduardo Capuano, Euroopan                 (asia IV/33.126 ja 33.322 Ð sementti; EYVL L 343,
yhteisöjen komission entinen virkamies, kotipaikka                 30.12.1994, s. 1) määrätyn sakon alentamiseksi, yhtei-
Rooma, Vittorio Sadini, Euroopan yhteisöjen komission              söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu
entinen virkamies, kotipaikka Segrate (Italia) ja Lando            neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-
Tinelli, Euroopan yhteisöjen komission entinen virkamies,          johtaja P. Lindh sekä tuomarit R. García-Valdecasas,
kotipaikka Rooma, edustajanaan asianajaja Giuseppe                 K. Lenaerts, J. Azizi ja M. Jaeger, kirjaaja: H. Jung, on
Marchesini, Corte suprema di cassazione, prosessiosoite            10.6.1998 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seu-
Luxemburgissa asianajotoimisto Ernest Arendt, 8Ð10 rue             raava:
Mathias Hardt, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
(asiamiehenään Gianluigi Valsesia), jota tukee Euroopan
                                                                   1) Kanne jätetään tutkimatta.
unionin neuvosto (asiamiehinään Diego Canga Fano,
Marco-Umberto Moricca ja Paolo Martino Cossu), joissa
kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-         2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-
tuin yhtäältä kumoaa kantajien eläkelaskelmat tammi-                    lut.
kuusta 1995 lähtien, siltä osin kuin niissä sovelletaan
Euroopan yhteisöjen virkamiesten ja muun henkilöstön               (1) EYVL C 208, 12.8.1995.
palkkojen ja eläkkeiden sekä näihin palkkoihin ja eläkkei-
siin liittyvien korjauskertoimien mukauttamisesta 1 päi-


title: Asia F-33/13: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 20.3.2014 – Marcuccio v. komissio (Henkilöstö — Työjärjestyksen 34 artiklan 1 ja 6 kohta — Kanne, joka on toimitettu telekopiolaitteella kanteen nostamisen määräajassa — Asianajajan käsin merkitsemä allekirjoitus, joka on erilainen kuin postitse toimitetussa kannekirjelmän alkuperäiskappaleessa oleva allekirjoitus — Myöhässä nostettu kanne — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               24.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 421/55

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 20.3.2014 – Marcuccio v. komissio
   (Asia F-33/13)
   ((Henkilöstö - Työjärjestyksen 34 artiklan 1 ja 6 kohta - Kanne, joka on toimitettu telekopiolaitteella kanteen nostamisen määräajassa - Asianajajan käsin merkitsemä allekirjoitus, joka on erilainen kuin postitse toimitetussa kannekirjelmän alkuperäiskappaleessa oleva allekirjoitus - Myöhässä nostettu kanne - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen))
   2014/C 421/78
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustajat: asianajajat G. Cipressa ja L. Mansullo)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota päätös, jolla hylättiin kantajan vaatimus saada rahallinen korvaus vuosilomapäivistä, joita hän ei käyttänyt ollessaan sairauslomalla 4.10.2002 ja 31.5.2005 välisen ajan.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Luigi Marcuccio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.


title: Asia C-600/10: Kanne 16.12.2010 — Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta

text:
               12.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/11

         Kanne 16.12.2010 — Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-600/10)
   2011/C 80/21
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: R. Lyal ja W. Mölls)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut SEUT 63 artiklan ja ETY 40 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa oikeussäännöt, joiden mukaan rajoitetusti verovelvollisille eläkerahastoille maksettavia osinkoja ja tällaisille eläkerahastoille ja rajoitetusti verovelvollisille eläkekassoille maksettavia korkoja kohdellaan verotuksessa epäedullisemmin kuin sellaisia osinkoja ja korkoja, jotka maksetaan yleisesti verovelvollisille eläkekassoille ja eläkerahastoille

               —

               velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tämä kanne koskee Saksassa voimassa olevaa säännöstä, jonka mukaan rajoitetusti verovelvollisille (ts. ulkomaisille) eläkerahastoille maksettavia osinkoja ja tällaisille eläkerahastoille ja rajoitetusti verovelvollisille eläkekassoille maksettavia korkoja kohdellaan verotuksessa epäedullisemmin kuin sellaisia osinkoja ja korkoja, jotka maksetaan yleisesti verovelvollisille (ts. kotimaisille) eläkekassoille ja eläkerahastoille.
   Ulkomaisia eläkerahastoja ja eläkekassoja kohdellaan vastaavia kotimaisia laitoksia epäedullisemmin seuraavan kolmen syyn johdosta:

               Eläkekassoille maksettavien korkojen verotuksessa ei pidätetä pääomatuloveroa ja yhteisöveroa, kun koronsaajana on verovelvollisuudesta vapautettu kotimainen eläkekassa. Näin ollen kyseisiä tuloja ei veroteta lainkaan. Ulkomaisia eläkekassoja ei kuitenkaan ole vastaavalla tavalla vapautettu pääomatuloverosta, eli tämä vero peritään niiltä joka tapauksessa, ja se on suuruudeltaan 25 prosenttia bruttomäärästä lisättynä solidaarisuuslisällä.

               Eläkerahastoille maksettavien osinkojen verotuksessa kotimaiset eläkerahastot voivat sallia, että pääomatulovero asetetaan veronvahvistusmenettelyyn. Tästä seuraisi ensinnäkin se, että verosta voitaisiin vähentää elinkeinomenot ja verottaa siten vain nettotulot. Toiseksi tämä johtaisi siihen, että pääomatulovero laskettaisiin yleiseen verovelkaan, jolloin sovellettavaksi tulee 15 prosentin yleinen yhteisöveroprosentti. Ulkomaiset eläkerahastot eivät kuitenkaan hyödy ainoastakaan edellä mainitusta huojennuksesta: riidanalaisessa säännöksessä elinkeinomenojen vähentäminen suljetaan kokonaan pois niiden osalta ja myös sellaisten rahastojen osalta, jotka ovat välittömässä yhteydessä kotimassa saatuihin tuloihin.

               Lopuksi eläkerahastoille maksettavien korkojen verotuksesta on todettava, että tilanne vastaa oikeudellisesti arvioituna sellaista tilannetta, joka syntyy, kun eläkerahastoille maksetaan osinkoja: samoin kuin osinkojen kohdalla, ulkomaisia eläkerahastoja kohdellaan sekä elinkeinomenojen vähentämisen että sovellettavan verokannan suhteen epäedullisemmin.

               Komission näkemyksen mukaan tämä ulkomaisten eläkekassojen ja eläkerahastojen epäedullisempi kohtelu on ristiriidassa pääomien vapaan liikkuvuuden kanssa. Tehty erottelu ei ole yhdessäkään tapauksessa objektiivisesti perusteltu.

               SEUT 63 artiklassa kielletään kaikki toimenpiteet, joilla valtioiden rajat ylittäviä pääomanliikkeitä kohdellaan epäedullisemmin kuin valtion sisällä tapahtuvia pääoman siirtoja. Näin ollen SEUT 65 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ei voida ymmärtää siten, että verosäännökset, joissa verovelvolliset erotellaan asuinpaikan tai pääomien sijoituspaikan perusteella, olisivat ilman muuta perustamissopimuksen mukaisia. Kyseistä määräystä nimittäin rajoitetaan jo SEUT 65 artiklan 3 kohdassa, jonka mukaan 63 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut kansalliset toimenpiteet eivät saa olla keino mielivaltaiseen syrjintään taikka 63 artiklassa tarkoitetun pääomien ja maksujen vapaan liikkuvuuden peiteltyä rajoittamista. Tällaiset erottelut ovat yhdenmukaisia unionin oikeuden kanssa vain silloin, kun niitä sovelletaan tapauksiin, jotka eivät ole objektiivisesti verrattavissa toisiinsa, tai silloin, kun ne ovat perusteltuja yleistä etua koskevista pakottavista syistä. Tällainen erottelu voi olla perusteltua vain, jos säännöksellä ei ylitetä sitä, mikä on välttämätöntä tavoitteen saavuttamiseksi.

               Elinkeinomenojen vähentämisen osalta komissio katsoo, että jäsenvaltioiden on otettava huomioon perustamissopimukseen perustuvat syrjintäkiellot myös lähdeverotuksen yhteydessä. Tässä yhteydessä lähdevaltio ei voi vedota toisessa jäsenvaltiossa voimassa oleviin yksipuolisiin säännöksiin perusteena omien velvollisuuksiensa laiminlyömiselle. Saksa ei ole väittänyt, että toisten jäsenvaltioiden kanssa olisi sovittu, että nämä suorittaisivat elinkeinomenojen vähentämisen Saksan puolesta. Vaikka tällainen sopimus olisikin tehty, tavoitetta ei silti useinkaan saavutettaisi, esimerkiksi jos kyseessä olevat tulot ovat toisessa valtiossa verovapaita tai jos verovelvollisella ei ole lainkaan verotettavia tuloja. Lisäksi käytettäessä hyvitysmenetelmää, elinkeinomenojen vähentäminen asuinvaltiossa ei voi korvata elinkeinomenojen vähentämistä lähdevaltiossa. Tämä johtuu siitä, että tässä molemmat valtiot verottavat lähtökohtaisesti samaa tuloa. Tällöin sellainen verotus, jossa koskee bruttotulojen sijaan nettotuloja, taataan vain siinä tapauksessa, että molemmat valtiot soveltavat omia elinkeinomenojen vähentämistä koskevia säännöksiään. Vähentäminen lähdevaltiossa ei siten johda kaksinkertaiseen vähentämiseen, vaan sen avulla varmistetaan yhdenvertainen kohtelu puhtaasti kotimaisten tilanteiden kanssa.


title: Asia T-193/11: Kanne 31.3.2011 — Ahoua-N’Guetta ym. v. neuvosto

text:
               21.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 152/31

         Kanne 31.3.2011 — Ahoua-N’Guetta ym. v. neuvosto
   (Asia T-193/11)
   2011/C 152/55
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Timothée Ahoua-N’Guetta (Abidjan, Norsunluurannikko), Jacques André Monoko Daligou (Abidjan), Bruno Walé Ekpo (Abidjan), Félix Tano Kouakou (Abidjan), Hortense Sess (Abidjan) ja Joséphine Suzanne Ebah (Abidjan) (edustaja: asianajaja J.-C. Tchikaya)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Norsunluurannikkoon kohdistuvien rajoittavien toimenpiteiden jatkamisesta annetun neuvoston päätöksen 2010/656/YUTP muuttamisesta 14.1.2011 tehdyn neuvoston päätöksen 2011/18/YUTP ja tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvien rajoittavien erityistoimenpiteiden toteuttamisesta Norsunluurannikon tilanteen vuoksi annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 560/2005 muuttamisesta 14.1.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 25/2011 siltä osin kuin ne koskevat kantajia

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajien esittämät oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat olennaisin osin samanlaiset tai samankaltaiset kuin asiassa T-118/11, Attey vastaan neuvosto, esitetyt.


title: Asia C-26/15 P: Valitus, jonka Espanjan kuningaskunta on tehnyt 22.1.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-481/11, Espanja v. komissio, 13.11.2014 antamasta tuomiosta

text:
               16.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/13

         Valitus, jonka Espanjan kuningaskunta on tehnyt 22.1.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-481/11, Espanja v. komissio, 13.11.2014 antamasta tuomiosta
   (Asia C-26/15 P)
   (2015/C 089/14)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: A. Rubio González)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Valitus on hyväksyttävä ja unionin yleisen tuomioistuimen 13.11.2014 asiassa T-481/11, Espanja vastaan komissio, antama tuomio on kumottava

               —

               neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä hedelmä- ja vihannesalan sekä hedelmä- ja vihannesjalostealan osalta 7.6.2011 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 (1) liitteessä I olevan 2 osan VI osan D kohdan viides luetelmakohta on kumottava

               —

               menettelyn muu osapuoli on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Perusteluvelvollisuuden laajuutta koskevat oikeudelliset virheet. Unionin yleisen tuomioistuimen perustelut eivät ole riittävän selviä ja yksiselitteisiä sillä tavoin kuin asetuksen perustelujen on oltava, jotta ne täyttävät SEUT 296 artiklan vaatimukset. Unionin yleinen tuomioistuin nimittäin täyttää riitautetun asetuksen perusteluissa olevia aukkoja ja korvaa riitautetun oikeustoimen perustelut omilla perusteillaan.

      Yhdenvertaisen kohtelun periaatetta koskevat oikeudelliset virheet. Unionin yleisen tuomioistuimen toteamukset tästä kysymyksestä eivät perustu asianmukaisiin vertailuperusteisiin. Unionin yleinen tuomioistuin perustaa väitteensä väitetysti notoriseen seikkaan, jolta puuttuu tosiasiallinen ja tieteellinen perusta, nimittäin eroon paksukuoristen ja ohutkuoristen hedelmien välillä ja sitrushedelmien kuulumiseen ensimmäiseen luokkaan.

      Suhteellisuusperiaatteen tuomioistuinvalvontaa koskevat oikeudelliset virheet. Unionin yleisen tuomioistuimen on valvottava toimielimen säätämän tavarakaupan rajoitusta komission laajan harkintavallan valossa. Unionin yleinen tuomioistuin ei kuitenkaan harjoittanut tuomioistuinvalvontaansa asiassa Tetra Laval (2) annetun oikeuskäytännön mukaisesti. Yhtäältä se ei tarkastanut asianmukaisesti annetun päätöksen perusteena olevien seikkojen merkitystä ja sopivuutta rajoituksen oikeuttaviin perusteisiin nähden. Toisaalta se ei tarkastanut asianmukaisesti näistä tiedoista johdettuja päätelmiä, joten rajoitus ylittää sen, mikä on tarpeellista tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi.

      (1)  EUVL L 157, s. 1.

      (2)  Tuomio 15.2.2005, komissio v. Tetra Laval (C-12/03 P, EU:C:2005:87), 39 kohta.


title: Asia T-417/03: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 14.1.2008 — Fédération Internationale des Maisons de l'Europe v. komissio

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/63

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 14.1.2008 — Fédération Internationale des Maisons de l'Europe v. komissio
   (Asia T-417/03) (1)

   (2008/C 64/102)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Seitsemännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EYVL C 59, 6.3.2004.


title: Asia T-666/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.11.2013 — Budziewska v. SMHV — Puma (loikkaava kissaeläin) (Yhteisömalli — Mitättömyysmenettely — Rekisteröity yhteisömalli, joka esittää loikkaavaa kissaeläintä — Aikaisemmat yhteisömallit — Mitättömyysperuste — Yksilöllisen luonteen puuttuminen — Asiantunteva käyttäjä — Mallin luoneen vapaus — Erilaisen yleisvaikutelman puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 6/2002 6 artikla ja 25 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               21.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 377/13

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.11.2013 — Budziewska v. SMHV — Puma (loikkaava kissaeläin)
   (Asia T-666/11) (1)

   (Yhteisömalli - Mitättömyysmenettely - Rekisteröity yhteisömalli, joka esittää loikkaavaa kissaeläintä - Aikaisemmat yhteisömallit - Mitättömyysperuste - Yksilöllisen luonteen puuttuminen - Asiantunteva käyttäjä - Mallin luoneen vapaus - Erilaisen yleisvaikutelman puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 6/2002 6 artikla ja 25 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2013/C 377/29
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Danuta Budziewska (Łódź, Puola) (edustaja: asianajaja J. Masłowski)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: D. Walicka)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Puma SE (Herzogenaurach, Saksa) (edustaja: asianajaja P. González-Bueno Catalán de Ocón)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n kolmannen valituslautakunnan 23.9.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 1137/2010-3), joka koskee Puma AG Rudolf Dassler Sportin ja Danuta Budziewskan välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Danuta Budziewska velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 109, 14.4.2012.


title: Asia C-406/04: Tribunal du travail de Bruxelles'n (17. jaosto) 8.9.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Gérald de Cuyper vastaan Office national de l'emploi

text:
               20.11.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 284/11

         Tribunal du travail de Bruxelles'n (17. jaosto) 8.9.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Gérald de Cuyper vastaan Office national de l'emploi
   (Asia C-406/04)
   (2004/C 284/21)
   Tribunal du travail de Bruxelles (17. jaosto) on esittänyt 8.9.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen 23.9.2004, yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisupyynnön asiassa Gérald de Cuyper vastaan Office national de l'emploi.
   Tribunal du travail de Bruxelles (17. jaosto) pyytää Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
   Rajoitetaanko työttömyysturvasta 25.11.1991 annetun kuninkaan asetuksen 66 §:ssä säädetyllä edellytyksellä, jonka mukaan työttömyyskorvauksen saamiseksi yli 50-vuotiaan työttömän, joka on kyseisen kuninkaan asetuksen 89 §:n perusteella saanut vapautuksen ilmoitusvelvollisuudesta ja sen seurauksena vapautuksen velvollisuudesta olla työmarkkinoiden käytettävissä, on tosiasiallisesti asuttava Belgiassa, Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 17 ja 18 artiklassa vahvistettua Euroopan unionin kansalaisten oikeutta liikkua vapaasti ja oleskella jäsenvaltioiden alueella?
   Onko tämä velvollisuus asua työttömyyskorvauksen myöntämiseen toimivaltaisen valtion alueella, joka perustellaan kansallisessa lainsäädännössä sen valvonnan vaatimuksella, joka koskee työttömille maksettavia korvauksia koskevien ja lainsäädännössä asetettujen edellytysten noudattamista, suhteellisuusperiaatteen vaatimuksen, jota tähän yleisen edun mukaiseen tavoitteeseen pyrittäessä on noudatettava, mukainen sikäli kuin se rajoittaa Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 17 ja 18 artiklassa vahvistettua Euroopan unionin kansalaisten oikeutta liikkua vapaasti ja oleskella jäsenvaltioiden alueella?
   Syrjitäänkö tällä asuinpaikkaa koskevalla vaatimuksella sillä olevan estävän vaikutuksen vuoksi unionin kansalaisia, jotka ovat työttömyyskorvauksen myöntämiseen toimivaltaisen jäsenvaltion kansalaisia, kun tämän vaatimuksen mukaan kyseinen oikeus myönnetään niille, jotka eivät käytä perustamissopimuksen 17 ja 18 artiklassa vahvistettua oikeutta liikkua vapaasti ja oleskella jäsenvaltioiden alueella, ja se evätään niiltä, jotka pyrkivät käyttämään tätä oikeutta?


title: Asia T-85/14: Kanne 7.2.2014 – Infocit v. SMHV – DIN (DINKOOL)

text:
               5.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 135/48

         Kanne 7.2.2014 – Infocit v. SMHV – DIN (DINKOOL)
   (Asia T-85/14)
   2014/C 135/62
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Infocit – Prestação de Serviços, Comércio e Indústria, Lda (Luanda, Angola) (edustaja: asianajaja A. Oliveira)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: DIN – Deutsches Institut für Normung eV (Berliini, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) toisen valituslautakunnan 12.11.2013 asiassa R 1106/2012-2 tekemän päätöksen.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”DINKOOL” luokkiin 7, 9 ja 11 kuuluvia tavaroita varten – yhteisön tavaramerkkihakemus nro 9 768 061

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansainväliseksi tavaramerkiksi nro 229 048 rekisteröity, sanaosan ”DIN” sisältävä kuviomerkki luokkiin 1–34 kuuluvia tavaroita varten sekä aikaisempi Saksassa rekisteröimätön sanamerkki ”DIN”

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hylättiin kokonaisuudessaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hyväksyttiin, riidanalainen päätös kumottiin ja riidanalainen yhteisön tavaramerkkihakemus hylättiin kokonaisuudessaan

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan, 4 kohdan ja 5 kohdan rikkominen