title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS, 28 päivänä tammikuuta 1998, asiassa T-172/97, Camar Srl vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Banaanit - Hakemus ylimääräisten tuontitodistusten myöntämiseksi - Laiminlyöntikanne - Vahingonkorvauskanne - Lausunnon antaminen asiassa raukeaa - Asian poistaminen rekisteristä)

text:
C 137/14             FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    2.5.98
1) Kanne hylätään.                                                    YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
                                                                              TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS,
                                                                                13 päivänä helmikuuta 1998,
2) Osapuolet vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                 asiassa T-195/96, Spyridoula Alexopoulou vastaan Euroo-
                                                                                pan yhteisöjen komissio (1)
( ) EYVL C 233, 10.8.1996.
 1
                                                                 (Henkilöstö Ð Henkilöstösääntöjen 31 artiklan 2 kohta
                                                                 Ð Vaatimukset, jotka on selvästi jätettävä tutkimatta tai
                                                                               joilla ei ole oikeudellista perustaa)
                                                                                (98/C 137/30)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                 Asiassa T-195/96, Spyridoula Alexopoulou, Euroopan
               19 päivänä maaliskuuta 1998,                      yhteisöjen komission virkamies, kotipaikka Bryssel, edus-
asiassa T-83/96, Gerard van der Wal vastaan Euroopan             tajanaan asianajaja Constantin Nikis, Bryssel, prosessi-
                   yhteisöjen komissio (1)                       osoite Luxemburgissa asianajotoimisto Louis Schiltz, 2 rue
                                                                 du Fort Rheinsheim, vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
(Tiedonsaanti Ð Komission päätös 94/90/EHTY, EY,                 sio (asiamiehinään Gianluigi Valsesia ja Julian Currall),
Euratom Ð Kieltäytyminen asiakirjan luovuttamisesta Ð            jossa kantaja vaatii, yhtäältä 8 päivänä tammikuuta 1996
Julkisen edun turvaamiseen liittyvän poikkeuksen sovelta-        tehdyn komission päätöksen, jolla on luokiteltu kantaja
misala Ð Asian käsittely tuomioistuimessa Ð Euroopan             palkkaluokkaan A 7, tasolle 5, ja kieltäydytty implisiitti-
             ihmisoikeussopimuksen 6 artikla)                    sesti luokittelemasta häntä palkkaluokkaan A 6, sekä tästä
                                                                 päätöksestä tehdyn valituksen hylkäämisestä 28 päivänä
                       (98/C 137/29)
                                                                 elokuuta 1996 tehdyn päätöksen kumoamista ja toisaalta
                                                                 kantajalle aiheutuneen aineellisen vahingon korvaamista,
               (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                   yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensim-
                                                                 mäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti A.
                                                                 Saggio sekä tuomarit B. Vesterdorf ja J. Pirrung, kirjaaja:
Asiassa T-83/96, Gerard van der Wal, kotipaikka Kraai-           H. Jung, on antanut 13.2.1998 määräyksen, jonka mää-
nem (Belgia), edustajinaan aluksi asianajaja Caroline P.         räysosa on seuraava:
Bleeker, Haag, ja asianajaja Laura Y. J. M. Parret, Bryssel,
ja sittemmin asianajaja Laura Y. J. M. Parret, prosessi-         1) Kanne hylätään.
osoite Luxemburgissa asianajotoimisto Aloyse May, 31
Grand-Rue, jota tukee Alankomaiden kuningaskunta (asia-          2) Asianosaiset velvoitetaan vastaamaan omista oikeu-
miehinään Marc Fiestra ja Johannes S. van den Ooster-                 denkäyntikuluistaan.
kamp), vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
nään Wouter Wils ja Ulrich Wölker), jossa kantaja vaatii
                                                                 (1) EYVL C 54, 22.2.1997.
29.3.1996 tehdyn komission päätöksen kumoamista, jolla
komissio kieltäytyi luovuttamasta kantajalle kirjeitä, joita
pääosasto IV oli lähettänyt kansallisille tuomioistuimille
komission ja kansallisten tuomioistuinten välisestä yhteis-
työstä perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklaa sovellet-
taessa annetun komission ilmoituksen mukaisesti, ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien             YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts sekä                         TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS,
tuomarit P. Lindh ja J. D. Cooke, kirjaaja: H. Jung, on                          28 päivänä tammikuuta 1998,
antanut 19.3.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on
                                                                 asiassa T-172/97, Camar Srl vastaan Euroopan yhteisöjen
seuraava:
                                                                                komissio (1)
                                                                 (Maatalous Ð Yhteinen markkinajärjestely Ð Banaanit Ð
1) Kanne hylätään.                                               Hakemus ylimääräisten tuontitodistusten myöntämiseksi
                                                                 Ð Laiminlyöntikanne Ð Vahingonkorvauskanne Ð
                                                                 Lausunnon antaminen asiassa raukeaa Ð Asian poistami-
2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan vastaajan oikeuden-                                    nen rekisteristä)
     käyntikulut.
                                                                                (98/C 137/31)
3) Alankomaiden kuningaskunta vastaa omista oikeuden-                              (Oikeudenkäyntikieli: italia)
     käyntikuluistaan.
                                                                 Asiassa T-172/97, Camar Srl, kotipaikka Firenze (Italia),
(1) EYVL C 233, 10.8.1996.                                       edustajanaan asianajaja Wilma Viscardini DonaÁ, avustaji-
                                                                 naan asianajajat Mariano Paolin ja Simonetta DonaÁ,
                                                                 Padova, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
                                                                 Ernest Arendt, 8Ð10 rue Mathias Hardt, vastaan Euroo-
 ---pagebreak--- 2.5.98                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  C 137/15
pan yhteisöjen komissio (asiamiehinään Hubertus van                1) Kanne jätetään tutkimatta.
Vliet, Paolo Ziotti ja Alberto Dal Ferro), jossa kantaja
vaatii yhtäältä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-           2) Kukin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntiku-
tuin toteaa komission laiminlyöneen velvollisuutensa, kun               luistaan.
se ei ole ratkaissut kantajan hakemusta, jossa vaaditaan,
että kolmansien maiden banaaneja tai muita kuin perintei-
                                                                   (1) EYVL C 331, 1.11.1997.
siä AKT-banaaneja varten myönnettävät tuontiluvat vuo-
delle 1997 ja tätä seuraaville vuosille lasketaan normaalien
viitemäärien saavuttamiseen asti kantajan vuosina 1988,
1989 ja 1990 myymien määrien perusteella ja toisaalta,
että komissio velvoitetaan korvaamaan tästä laiminlyön-
nistä aiheutunut vahinko, ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston               YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
puheenjohtaja P. Lindh sekä tuomarit K. Lenaerts ja J. D.               TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN M¾¾R¾YS,
Cooke, kirjaaja: H. Jung, on antanut 28.1.1998 määräyk-                             10 päivänä joulukuuta 1997,
sen, jonka määräysosa on seuraava:
                                                                   asiassa T-260/97 R, Camar Srl vastaan Euroopan yhteisö-
1) Lausunnon antaminen raukeaa laiminlyöntikanteen                           jen komissio ja Euroopan unionin neuvosto
     osalta.                                                       (Yhteinen markkinajärjestely Ð Banaanit Ð Välitoimiha-
                                                                      kemus Ð Tuontilupien myöntämistä koskeva hakemus)
2) Asia T-172/97 poistetaan ensimmäisen oikeusasteen
     tuomioistuimen rekisteristä.                                                           (98/C 137/33)
3) Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluis-                              (Oikeudenkäyntikieli: italia)
     taan, mukaan luettuina välitoimihakemuksesta aiheu-
     tuneet kulut.                                                 Asiassa T-260/97 R, Camar Srl, kotipaikka Firenze (Italia),
                                                                   edustajanaan asianajaja Wilma Viscardini DonaÁ, avustaji-
4) Välitoimimenettelyn väliintulija vastaa omista oikeu-           naan Mariano Paolin ja Simonetta DonaÁ, Padova,
     denkäyntikuluistaan.                                          prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Ernest
                                                                   Arendt, 8Ð10 rue Mathias Hardt, vastaan Euroopan
(1) EYVL C 271, 6.9.1997.                                          yhteisöjen komissio (asiamiehinään Hubertus van Vliet ja
                                                                   Alberto Dal Ferro), ja Euroopan unionin neuvosto (asia-
                                                                   miehinään Jan-Peter Hix ja Antonio Tanca), joita tukee
                                                                   Ranskan tasavalta (asiamiehenään FreÂdeÂric Pascal), jossa
                                                                   kantaja vaatii EY:n perustamissopimuksen 185 ja
                                                                   186 artiklan perusteella ensimmäisen oikeusasteen tuo-
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                           mioistuimen presidenttiä a) lykkäämään 17.7.1997 tehdyn
             TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS,
                                                                   sen komission päätöksen täytäntöönpanoa, jolla komissio
               13 päivänä maaliskuuta 1998,                        hylkäsi Camarin hakemuksen, jossa tämä oli vaatinut
asiassa   T-247/97, Maria Lonuzzo-Murgante           vastaan       komissiota toteuttamaan banaanialan yhteisestä markkina-
                   Euroopan parlamentti (1)                        järjestelystä 13 päivänä helmikuuta 1993 annetun neuvos-
                                                                   ton asetuksen (ETY) N:o 404/93 (EYVL L 47, 25.2.1993,
(Henkilöstö Ð Vaatimus lapsen rinnastamiseksi kantajan             s. 1) 30 artiklassa tarkoitettuja erityistoimenpiteitä, ja
huollettavana olevaksi lapseksi Ð Kanteen nostamisen               lisäksi b) määräämään, että komission on laskettava
määräaika Ð Neuvoston asetus (ETY, Euratom)                        Camarille vuodeksi 1998 myönnettävät B-luokan luvat
           N:o 1182/71 Ð Tutkimatta jättäminen)                    kolmivuotiskauden 1988Ð1990 aikana kypsyneelle
                        (98/C 137/32)                              sadolle myönnetyn viitemäärän perusteella tai, toissijai-
                                                                   sesti, että sen on laskettava nämä luvat kolmivuotiskauden
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      1989Ð1991 aikana kypsyneelle sadolle myönnetyn viite-
                                                                   määrän nojalla tai käyttäen perusteena niitä tarkistuksia,
Asiassa T-247/97, Maria Lonuzzo-Murgante, Euroopan                 joita Euroopan parlamentti on ehdottanut tehtäviksi tar-
parlamentin virkamies, kotipaikka Luxemburg, edustaji-             kistuksessa 8, joka koski komission 8.3.1996 tekemää
naan Jean-NoeÈl Louis, Thierry Demaseure ja Ariane Tor-            ehdotusta asetuksen (ETY) N:o 404/93 muuttamisesta, tai,
nel, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa fiduciaire              edelleen toissijaisesti, määrää komission myöntämään
Myson SARL, 30 rue de Cessange, vastaan Euroopan par-              Camarille rahoitustuen, joka vastaa määrältään edellä esi-
lamentti (asiamiehinään Manfred Peter ja Yannis Pantalis),         tettyjen perusteiden mukaisesti laskettua, B-luokan luvan
jossa kantaja vaatii, että 6.2.1997 tehty parlamentin pää-         markkina-arvoa, Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
tös, jolla kantajan vaatimus tyttärensä rinnastamisesta            asteen tuomioistuimen presidentti on antanut 10.12.1997
huollettavana olevaksi lapseksi hylättiin, kumotaan ja että        määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
kantajan tästä päätöksestä tekemän valituksen implisiitti-
nen hylkääminen 6.9.1997 kumotaan tarvittavilta osin,
                                                                   1) Välitoimihakemus hylätään.
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P.
Lindh sekä tuomarit K. Lenaerts ja J. D. Cooke, kirjaaja:          2) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
H. Jung, on 13.3.1998 antanut määräyksen, jonka mää-
räysosa on seuraava:


title: Banatrading GmbH:n 4.1.1999 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne (Asia T-3/99)

text:
13.3.1999               FI                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 71/35
    myydä Saksassa Costa Ricasta ja Kolumbiasta tuotuja           kolmansille maille ei ole avattu suosituimmuuslausekkeen
    kolmansien maiden banaaneja,                                  noudattamiseksi 236 000 tonnin suuruista tullittomien
                                                                  banaanien kiintiötä. Neuvosto esti asetuksen (ETY)
                                                                  N:o 404/93 18 artiklan 2 kohdan rangaistustullimenette-
2. velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajalle 1.12.1996           lyllä kantajaa käyttämästä asetuksen (ETY) N:o 1442/93
    alkaen siitä aiheutuneen vahingon, että se maksoi             18 artiklan mukaista tuontimahdollisuutta. Neuvosto kan-
    Costa Ricasta ja Kolumbiasta tuoduista ja Saksassa            taa yksin vastuun normatiivisesta lainvastaisuudesta siitä
    myydyistä banaaneista tuontitullia,                           huolimatta, että tämä säännös on annettu komission ehdo-
                                                                  tuksesta. Komissio oli soveltamista koskevia sääntöjä anta-
                                                                  vana lainsäätäjänä sidottu neuvoston toimiin. Tästä syystä
3. velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle 21.1.1996            ainoastaan neuvosto on vahingonkorvausvastuussa.
    alkaen siitä aiheutuneista vahingoista prosessikorkona
    (Prozeûzinsen) 324 294 DEM:aa,
                                                                  (1) Banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä 13 helmikuuta
                                                                      1993 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 404/93 (EYVL L 47,
4. velvoittaa maksamaan kantajan vaatimalle vahingon-                 25.2.1993, s. 1).
                                                                  (2) Banaanien tuontia yhteisöön koskevan järjestelmän sovelta-
    korvausmäärälle 4 % korkoa asian vireille tulosta alka-
                                                                      mista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 10 päivänä
    en,                                                               kesäkuuta 1993 annettu komission asetus (ETY) N:o 1442/93
                                                                      (EYVL L 142, 12.6.1993, s. 6).
                                                                  (3) Yhdistetyt asiat C-364/95 ja C-365/95, T. Port GmbH & Co.
5. velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.               vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas, yhteisöjen tuomioistui-
                                                                      men tuomio 10.3.1998, Kok. 1998, s. I-1023.
Toissijaisesti:
5. velvoittaa vastaajan korvaamaan edellä mainitut
    vahingot, jotka ovat aiheutuneet kantajalle 8.9.1997
    alkaen.                                                       Banatrading GmbH:n 4.1.1999 Euroopan unionin neuvos-
                                                                                toa vastaan nostama kanne
Tai vielä toissijaisesti:                                                                    (Asia T-3/99)
                                                                                (1999/C 71/66)
6. velvoittaa vastaajan korvaamaan edellä mainitut
    vahingot, jotka ovat aiheutuneet kantajalle 25.9.1997                            (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
    alkaen.
                                                                  Banatrading BmbH, Hampuri, on nostanut 4.1.1999
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut               Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                  tuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan.
                                                                  Kantajan edustajana on asianajaja Dr. Gert Meier, Jak-
Kanteensa perusteluksi kantaja esittää, että sille on aiheu-
                                                                  ordenstrasse 10, Köln.
tunut siksi vahinkoa, että sen on täytynyt ostaa asetuksen
(ETY) N:o 404/93 (1) 18 artiklan 2 kohdan rangaistustul-
lin, kyseisen asetuksen 18 artiklassa ja sitä seuraavissa         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
artikloissa ja asetuksen (EY) N:o 1442/93 (2) 2 artiklassa        tuin
ja sitä seuraavissa artikloissa säädetyn kiintiöjärjestelmän
johdosta tuontitodistuksia voidakseen tuoda Costa Ricasta
ja Kolumbiasta banaaneja yhteisöön. Kantajalla olisi kui-         1. velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajalle 21.1.1996
tenkin ollut, kuten WTO:n Standing Appelate Body on                    alkaen siitä aiheutuneen vahingon, että sen on täytynyt
25.9.1997 todennut, oikeus tuoda vuosittain enintään                   ostaa tai hyväksikäyttötilanteessa hankkia A-, B- ja
236 000 tonnia banaaneja tullitta yhteisöön.                           C-luokkiin kuuluvilta toimijoilta banaanien tuontioike-
                                                                       uksia voidakseen myydä Saksassa Ecuadorista tuotuja
                                                                       kolmansien maiden banaaneja,
Costa Rican ja Kolumbian valtiot olivat GATTin sopimus-
puolia jo ennen banaanien markkinajärjestelyn voimaantu-
loa. Siten ennen ETY:n perustamissopimuksen voimaantu-            2. velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajalle 21.1.1996
loa tehdyn GATT -sopimuksen I artiklan 1 kohta ja                      alkaen siitä aiheutuneen vahingon, että se on maksa-
XIII artikla estävät ETY:n perustamissopimuksen                        nut Ecuadorista tuoduista ja Saksassa myydyistä
234 artiklan 1 kohdan perusteella yhteisöjen tuomioistui-              banaaneista tuontitullia,
men oikeuskäytännön (3) mukaisesti asetuksen (ETY)
N:o 404/93 soveltamisen.
                                                                  3. velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajalle 21.1.1996
                                                                       alkaen siitä aiheutuneena vahingon, että kantaja ei
GATT-sopimuksen I artiklan 1 kohdan ja XIII artiklan                   ollut sijoittanut liikepankkinsa korolliselle määräai-
määräyksiä on rikottu vahingonkorvausvastuun aikaansaa-                kaistilille rahamääriä, jotka sen täytyi maksaa vastaa-
valla tavalla siten, että GATT-sopimuksen jäseninä oleville            jan lainvastaisen toiminnan takia,
 ---pagebreak--- C 71/36                 FI                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    13.3.1999
4. velvoittaa maksamaan kantajan vaatimalle vahingon-             2. velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajalle vahingon
    korvausmäärälle 4 % korkoa asian vireille tulosta alka-            luontaispalautuksena (Naturalrestitution) siten, että se
    en,                                                                myöntää tuontitodistuksia,
5. velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                  3. velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Toissijaisesti:
                                                                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
5. velvoittaa vastaajan korvaaman edellä mainitut vahin-
    got, jotka ovat aiheutuneet kantajalle 8.9.1997 alkaen.
                                                                  Kantajan mukaan vastaaja on jo useita kertoja avannut ns.
                                                                  ºhirmumyrskyasetuksillaº banaanien lisätuontikiintiöitä
Tai vielä toissijaisesti:                                         hirmumyrskyjen aiheuttamien rajuilmavahinkojen jälkeen.
6. velvoittaa vastaajan korvaamaan edellä mainitut
    vahingot, jotka ovat aiheutuneet kantajalle 25.9.1997         Kantaja, joka on REWE-kaupparyhmään kuuluva perintei-
    alkaen.                                                       nen banaanien maahantuoja ja asetuksessa (ETY)
                                                                  N:o 404/93 tarkoitettu A-luokkaan kuuluva toimija, on
                                                                  vaatinut useita kertoja toimivaltaisia saksalaisia viran-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut               omaisia myöntämään sille todistuksia tällaisesta kiintiöstä
                                                                  (yhteensä 9 000 tonnia, joista 6 000 tonnia vuosien 1995
                                                                  ja 1996 kiintiöistä). Hakemukset ovat jääneet tuloksetto-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat          miksi. Se on valittanut kielteisistä päätöksistä Saksan oike-
samat kuin asiassa T-2/99.                                        ussuojajärjestelmässä säädetyillä tavoilla. Sen valitukset on
                                                                  kuitenkin joko hylätty tai ne on peruutettu, koska Saksan
                                                                  hallintoprosessioikeuden mukaan muiden oikeudensuoja-
                                                                  keinojen (vahingonkorvausvastuu julkisyhteisön vastuun
                                                                  perusteella) käyttäminen ei ole mahdollista. Kantaja voi
                                                                  pikemminkin vaatia vahinkojen korvaamista Euroopan
                                                                  yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa.
O.G.T. Fruchthandelsgesellschaft mbH:n 4.1.1999 Euroo-
     pan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                           (Asia T-4/99)                          WTO:n asiantuntijapaneeli totesi riidanratkaisumenette-
                          (1999/C 71/67)                          lyssä 29.4.1997 antamassaan päätöksessä, että ºhirmu-
                                                                  myrskyasetuksetº, joissa myönnetään todistuksia pelkäs-
                                                                  tään yhteisön ja AKT-valtioiden tuottajille ja tuottajajär-
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                     jestöille tai toimijoille, ovat muun muassa Gatt- ja
                                                                  Gats-sopimusten määräysten vastaisia. Gatt-sopimuksen
                                                                  määräyksillä on kuitenkin 1.1.1995 lähtien etusija johde-
O.T.G. Fruchthandelsgesellschaft mbH, Köln, on nostanut           tun yhteisön oikeuden säännöksiin nähden ja vuosia 1995
4.1.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen             ja 1996 koskevien ºhirmumyrskyasetustenº 1 artiklan
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota           2 kohta ja 2 artikla ovat näin ollen pätemättömiä.
vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Dr. Gert Meier,
Jakordenstrasse 10, Köln.
                                                                  Gatt-sopimuksen vastaisia yhteisön säännöksiä antavat
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-           yhteisön elimet ovat vahingonkorvausvelvollisia, jos aiheu-
tuin                                                              tuneen vahingon korvaamista koskevat edellytykset täytty-
                                                                  vät.
1. velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajalle 1.1.1995
    alkaen siitä aiheutuneen vahingon, että sille ei ole
                                                                  Kantajan mukaan luontaispalautus, joka toteutetaan tuon-
    myönnetty ollenkaan hirmumyrskytuontitodistuksia
                                                                  tioikeuksien myöntämisellä tulevaisuuden osalta, on konk-
    (banaanien tuontitodistuksia hirmumyrskyjen jälkei-
                                                                  reettisesti mahdollista varsinkin, kun myöntämättä jäänei-
    sestä erikoiskiintiöstä, josta vastaaja on säätänyt
                                                                  den hirmumyrskytuontitodistusten arvoa on vaikea määrit-
    vahinkojen korvaamiseksi 7.3.1995 annetussa asetuk-
                                                                  tää. Kantajan saamatta jäänyttä voittoa koskevat
    sessa (EY) N:o 510/95, EYVL L 51, 8.3.1995, s. 8,
                                                                  vaatimukset hoidetaan myös siten pois päiväjärjestyksestä.
    25.5.1995 annetussa asetuksessa (EY) N:o 1163/95,
    6.10.1995 annetussa asetuksessa (EY) N:o 2358/95,
    21.1.1996 annetussa asetuksessa (EY) N:o 127/96 ja
    3.5.1996 annetussa asetuksessa (EY) N:o 822/96),


title: Asia T-180/13: Kanne 21.3.2013 — Pesquerias Riveirenses ym. v. neuvosto

text:
               25.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 147/29

         Kanne 21.3.2013 — Pesquerias Riveirenses ym. v. neuvosto
   (Asia T-180/13)
   2013/C 147/52
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Pesquerias Riveirenses, SL (Ribeira, Espanja); Pesquerias Campo de Marte, SL (Ribeira); Pesquera Anpajo, SL (Ribeira); Arrastreros del Barbanza, SA (Ribeira); Martínez Pardavilla e Hijos, SL (Ribeira); Lijo Pesca, SL (Ribeira); Frigoríficos Hermanos Vidal, SA (Ribeira); Pesquera Boteira, SL (Ribeira); Francisco Mariño Mos y Otros, CB (Ribeira); Juan Antonio Pérez Vidal y Hermano, CB (Ribeira); Marina Nalda, SL (Ribeira); Portillo y Otros, SL (Ribeira); Vidiña Pesca, SL (Ribeira); Pesca Hermo, SL (Ribeira); Pescados Oubiña Perez, SL (Ribeira); Manuel Pena Graña (Ribeira); Campo Eder, SL (Ribeira); Pesquera Laga, SL (Ribeira); Pesquera Jalisco, SL (Ribeira); Pesquera Jopitos, SL (Ribeira); ja Pesca Julimas, SL (Ribeira) (edustaja: asianajaja J. Tojeiro Sierto)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan 21.1.2013 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 40/2013 siltä osin kuin siinä tarkastellaan yhdessä koillis-Atlantin mustakitaturskakannan pohjoisia ja eteläisiä osatekijöitä mustakitaturskaa koskevan TAC:n (total allowable catch, suurimmat sallitut saaliit) käyttöönottamiseksi liitteissä IA ja IB (sivut 84 ja 103; EU L 23, 25.1.2013, s. 54/153)

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 39 artiklan rikkomiseen

                           —

                           Kantajat väittävät tältä osin, että SEUT 39 artiklassa mainitaan yhtenä yhteisen maatalous- ja kalastuspolitiikan tavoitteena varojen järkiperäinen hallinnoiminen ja että riidanalaisella asetuksella rikotaan kyseistä määräystä, koska se, että siinä ei eroteta toisistaan Pohjois-Atlantin mustakitaturskakannan pohjoista ja eteläistä osatekijää, ei vastaa sitä, mitä varojen järkiperäisellä hallinnoimisella on ymmärrettävä. Kantajat eivät kiellä sitä, että pohjoisen osatekijän tilanne edellyttää kalastuksenhoidolta rajoittavia toimenpiteitä, mutta tämä ei kuitenkaan ole tilanne eteläisen osatekijän osalta, jonka lajeja ei kalasteta liikaa. Tällaisella menettelyllä loukataan lisäksi syrjintäkiellon periaatetta, joka edellyttää unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan sitä, että toisiinsa rinnastettavia tilanteita ei kohdella eri tavalla ja että erilaisia tilanteita ei kohdella samalla tavalla, ellei tällaista kohtelua voida objektiivisesti perustella.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu asetuksen (EY) N:o 2371/2001 2 artiklan 1 kohdan sekä New Yorkin vuoden 1995 sopimuksen 6 artiklan rikkomiseen

                           —

                           Kantajat väittävät tältä osin, että elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 2 artiklan 1 kohdassa mainitaan ennalta varautumisen periaate pariaatteena, jonka olisi oltava perustana kalavarojen säilyttämistä ja kestävää hyödyntämistä koskevien toimenpiteiden toteuttamiselle, ja että sama periaate sääntelee ”hajallaan olevien kalakantojen ja laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa koskevien 10 päivänä joulukuuta 1982 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen määräysten täytäntöönpanosta tehdyn sopimuksen” (New York, 1995, EYVL L 189, 3.7.1998, s. 14-41), johon Euroopan unioni ja sen silloiset jäsenvaltiot liittyivät 19.12.2003 ja joka tuli voimaan 18.1.2004, 6 artiklaa. Kantajat katsovat, että se, miten mustakitaturskakantaa hallinnoidaan Koillis-Atlantilla riidanalaisella asetuksella — siltä osin kuin siinä ei eroteta toisistaan kannan pohjoista ja eteläistä osatekijää — edellyttää saaliiden vähentämistä eteläisellä osatekijällä niin voimakkaasti ja syrjivällä tavalla, että se johtaa ”vaaraan”, joka olisi edellyttänyt ennalta varautumisen periaatteen soveltamista.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen

                           —

                           Kantajat ovat tässä yhteydessä sitä mieltä, että se, miten EU on hallinnoinut mustakitaturskakanta Pohjois-Atlantilla vuoden 2013 osalta (riidanalainen neuvoston asetus) — siltä osin kuin se ei ole tehnyt eroa pohjoisen ja eteläisen osatekijän välillä — johtaa eteläisen osatekijän osalta traumaattisiin toimenpiteisiin (TAC:n vähentäminen), joilla ylitetään se, mikä on tarpeen pyrityn tavoitteen (mustakitaturskakannan elvyttäminen Koillis-Atlantilla) saavuttamiseksi, ja sillä loukataan näin ollen suhteellisuusperiaatetta.


title: Asia C-91/02: Verwaltungsgerichtshofin 28.2.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hannl + Hofstetter Internationale Spedition GmbH vastaan Finanzlandesdirektion für Wien, Niederösterreich und Burgenland (Wienin alueen II valitusjaosto)

text:
15.6.2002             FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 144/15
Verwaltungsgerichtshofin 28.2.2002 tekemällään päätök-                1.    Onko jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähen-
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hannl +                        tämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensim-
Hofstetter Internationale Spedition GmbH vastaan Fi-                        mäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY (1) 6 artiklan
nanzlandesdirektion für Wien, Niederösterreich und Bur-                     1 kohdan b alakohta sovellettavissa myös silloin, kun
           genland (Wienin alueen II valitusjaosto)                         kolmas käyttää siinä lueteltuja tietoja tavaramerkkinä?
                         (Asia C-91/02)                               2.    Jos vastaus tähän kysymykseen on myöntävä, onko
                                                                            tällaisten tietojen käyttäminen tavaramerkkinä sellainen
                                                                            seikka, joka on otettava huomioon tavaramerkkidirektii-
                       (2002/C 144/24)                                      vin 6 artiklan 1 kohdan viimeisessä lauseessa edellytetyssä
                                                                            punninnassa osana hyvän liiketavan noudattamista kos-
                                                                            kevaa edellytystä?
Verwaltungsgerichtshof on pyytänyt 28.2.2002 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen              (1) EYVL L 40, 11.2.1989, s. 1.
15.3.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
ratkaisua asiassa Hannl + Hofstetter Internationale Spedition
GmbH vastaan Finanzlandesdirektion für Wien, Niederöster-
reich und Burgenland (Wienin alueen II valitusjaosto) seuraa-
vaan kysymykseen:
Onko Itävallan tullioikeuden täytäntöönpanolain 108 §:n
1 momentin mukaan maksettavaksi tuleva tullinkorotus yhtei-
sön tullioikeussäännösten vastainen sellaisissa tapauksissa,          Verwaltungsgericht Stuttgartin 5.3.2002 tekemällään pää-
joissa tullivelka syntyy tullikoodeksin 202–205 artiklan tai          töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ingeborg
210 artiklan tai 211 artiklan mukaisesti tai joissa tulli kanne-           Beuttenmüller vastaan Land Baden-Württemberg
taan tullikoodeksin 220 artiklan perusteella jälkikäteen, silloin
kun tullinkorotuksen määrä vastaa sen viivästyskoron määrää,
joka olisi ollut maksettava tullivelan syntymisen ja tileihin                                   (Asia C-102/02)
kirjaamisen väliseltä ajalta, tai silloin kun tullikoodeksin
220 artiklan mukaisessa jälkikantotapauksessa sen määrä
vastaa sen viivästyskoron määrää, joka olisi ollut maksettava                                  (2002/C 144/26)
alkuperäisen tileihin kirjatun tullivelan maksettavaksi tulemi-
sen ja jälkikäteen kannettavan tullivelan tileihin kirjaamisen
väliseltä ajalta?
                                                                      Verwaltungsgericht Stuttgart on pyytänyt 5.3.2002 tekemäl-
                                                                      lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                      20.3.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
                                                                      ratkaisua asiassa Ingeborg Beuttenmüller vastaan Land Baden-
                                                                      Württemberg seuraaviin kysymyksiin:
                                                                      1.    Onko vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeam-
                                                                            masta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tun-
Bundesgerichtshofin 7.2.2002 tekemällään päätöksellä                        nustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä 21 päivänä
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Gerolsteiner                         joulukuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 89/48/
         Brunnen GmbH & Co. vastaan Putsch GmbH                             ETY (1) 3 artikla (josta on tullut 4 artikla) suoraan
                                                                            sovellettavissa siten, että yhteisön jäsenvaltion kansalai-
                                                                            nen voi vedota suoraan direktiivin säännöksiin tilanteessa,
                        (Asia C-100/02)                                     jossa niitä ei ole saatettu direktiivissä edellytetyllä tavalla
                                                                            osaksi kansallista oikeusjärjestystä?
                       (2002/C 144/25)
                                                                      2.    Onko direktiiviä 89/48/ETY täydentävästä ammatillisen
                                                                            koulutuksen tunnustamista koskevasta toisesta yleisestä
                                                                            järjestelmästä 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neu-
                                                                            voston direktiivin 92/51/ETY (2) 3 artikla (josta on tullut
Bundesgerichtshof on pyytänyt 7.2.2002 tekemällään päätök-                  4 artikla) suoraan sovellettavissa siten, että yhteisön
sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 18.3.2002,               jäsenvaltion kansalainen voi kaikkien kansallisten direktii-
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-                vin vastaisten säännösten sijaan vedota suoraan kyseiseen
sa Gerolsteiner Brunnen GmbH & Co. vastaan Putsch GmbH                      artiklaan tilanteessa, jossa direktiivin säännösten täytän-
seuraaviin kysymyksiin:                                                     töönpanotoimenpiteitä ei ole toteutettu määräajassa?


title: Asia C-300/02: Helleenien tasavallan 26.8.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 247/8                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        12.10.2002
2.    velvoittaa Alankomaiden hallituksen korvaamaan oikeu-            Helleenien tasavallan 26.8.2002 Euroopan yhteisöjen ko-
      denkäyntikulut.                                                                   missiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-300/02)
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
                                                                                (2002/C 247/13)
(Yhtiöiden osakkaiden ja hallituksen jäsenten yhteisön kansa-
laisuutta koskevat edellytykset sellaisina kuin niistä on säädetty     Helleenien tasavalta on nostanut 26.8.2002 Euroopan yhteisö-
Wetboek van Koophandelin 311 §:n 3 momentissa)                         jen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                       vastaan. Kantajan asiameihinä ovat Ioannis Chalkias ja Geor-
                                                                       gios Kanellopoulos.
EY 48 artiklan sanamuodosta seuraa, että yhtiön sidos yhtei-
söön ei perustu sellaisten henkilöiden kansalaisuuteen, jotka
omistavat siinä osakkuuksia tai jotka johtavat sitä, vaan
                                                                       Kantaja vaatii, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuin
seuraaviin seikkoihin:
                                                                       –      kumoaa Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston
1.    yhtiö on perustettu jonkin jäsenvaltion lainsäädännön                   (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiet-
      mukaisesti, ja                                                          tyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuo-
                                                                              lelle 26 päivänä kesäkuuta 2002 tehdyn komission
2.    sen sääntömääräinen kotipaikka, keskushallinto tai pää-                 päätöksen (tiedoksiannettu numerolla K(2002) 2281) (1)
                                                                              siltä osin kuin se koskee Helleenien tasavallan etujen
      toimipaikka on yhteisön alueella.
                                                                              vastaisesti peltokasvien osalta tehtyjä oikaisuja;
(Yhteisön) kansalaisuutta koskeva vaatimus ei ole asianmukai-          –      ottaa tämän kanteen tutkittavaksi ja kumoaa riidanalaisen
nen keino, jonka avulla jäsenvaltio voisi YK:n merioikeussopi-                komission päätöksen niiden erityisten kohtien osalta,
muksen 91 artiklassa tarkoitetulla tavalla valvoa lippunsa alla               jotka koskevat Helleenien tasavallan etujen vastaisesti
purjehtivia aluksia. Komissio ei näe, mitä etua jäsenvaltion                  tehtyjä oikaisuja, tai toissijaisesti muuttaa kyseistä päätös-
alusrekisteristä vastaavalle viranomaiselle voisi olla siitä, että            tä näiltä osin.
merenkulkuyhtiön tosiasiallisilla johtajilla olisi Kreikan, Suo-
men tai Ranskan kansalaisuus, eikä Japanin tai Amerikan
kansalaisuutta. On myös riidanalaista, onko se, että osakkailla
on yhteisön kansalaisuus, välttämätön edellytys lippuvaltion
harjoittamalle tehokkaalle valvonnalle.
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                       –      Säännösten virheellinen tulkinta
(Varustamon päivittäisestä hallinnosta vastaavien henkilöiden
ja johtajien yhteisön kansalaisuutta koskevat edellytykset sellai-     –      Asetuksen (ETY) N:o 729/70 5 artiklan 2 kohdan virheel-
sina kuin niistä on säädetty Wetboek van Koophandelin                         linen tulkinta ja soveltaminen
311 §:n 1 momentin c alakohdassa ja Burgerlijk Wetboekin
8:169 §:ssä)
                                                                       –      Tosiseikkojen virheellinen arviointi
Komissio viittaa ensimmäisen kanneperusteen yhteydessä esit-           –      Perustelujen puutteellisuus
tämäänsä. Se ei ole voinut löytää mitään perustelua sille,
että yhtiö voi rekisteröidä aluksen Alankomaissa, mikäli sen
                                                                       –      Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen.
päivittäisestä hallinnosta vastaa yhteisön kansalainen, tämän
asuinpaikasta riippumatta, kun taas rekisteröiminen on kiellet-
tyä, mikäli päivittäisestä johdosta vastaa kolmannen maan
kansalainen, joka asuu Alankomaissa.                                   (1 ) EYVL L 170, 29.6.2002, s. 77.


title: Roberto Monacon 13.6.1996 Euroopan parlamenttia vastaan nostama kanne (Asia T-92/96)

text:
10.8.96              1 FI |                     Euroopan yhteisojen virallinen lehti                                 N:o C 233 /21
muun vastaavan tapahtuman johdosta muistio kilpailun                ti ammattikokemuksensa turvin . Kantaja katsoo, että nämä
valintalautakunnalle .                                              erityisvaatimukset oikeuttavat soveltamaan henkilös
                                                                    tösääntöjen 31 artiklan 2 kohtaa ja nimittämään kantajan
Kantaja väittää , että koska hallinto ei ole todennut hänen         siten palkkaluokkaan C 4 .
jättäneen palauttamatta kilpailun kolmannen kirjallisen
kokeen vastauslomaketta , on oletettava , että lomake on            Kantaja toteaa toisaalta , että yhdenvertaisen kohtelun ja
palautettu . Kantaja katsoo, että vastakkaisen näytön puut         syrjintäkiellon periaatteen samoin kuin luottamuksensuo
tuessa vastaaja ei voi hylätä hänen osallistumistaan kirjal        jan periaatteen vastaista on, että soveltaessaan kilpailuilmo
listen kokeiden toiseen vaiheeseen sillä perusteella , ettei hän    ituksen työsuhteen ehtoja koskevaa IV kohtaa nimittävä
olisi osallistunut kirjallisten kokeiden ensimmäisen vaiheen        viranomainen on käyttänyt erilaisia arviointiperusteita
kaikkiin kokeisiin .                                                arvioidessaan kilpailussa menestyneistä hakijoista tehtyyn
                                                                    luetteloon otettujen kahden ensimmäisen hakijan ja kanta
Kantaja vaatii näillä perusteilla todettavaksi , että riidan       jan ammattikokemusta ; nämä kaksi muuta hakijaa on
alaisella päätöksellä loukataan huolenpitovelvollisuutta ja         palkattu palkkaluokkaan C 4 .
puolustuksen oikeuksia ja että päätöstä rasittaa tapahtunut
ilmeinen arviointivirhe .                                           Kantaja korostaa lopuksi, että riidanalaista päätöstä ei ole
                                                                    perusteltu asianmukaisesti tai se on ainakin puutteellisesti
                                                                    perusteltu , siltä osin kuin vastaaja ei ole ilmoittanut
                                                                    nimittävän viranomaisen käyttämiä arviointiperusteita,
                                                                    jotta voitaisiin arvioida , olisiko kantajan pätevyys oikeut
                                                                    tanut nimittämään hänet hänen virkauraansa ylempään
Roberto Monacon 13.6.1996 Euroopan parlamenttia                     palkkaluokkaan .
                    vastaan nostama kanne
                          Asia T-92/96 )
                          ( 96/C 233/36 )
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                    Catherine Preslen 14.6.1996 Euroopan ammatillisen kou
                                                                        lutuksen kehittämiskeskusta vastaan nostama kanne
Roberto Monaco, Capellen ( Luxemburg ), on nostanut                                          ( Asia T-93/96 )
13.6.1996 kanteen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimessa Euroopan parlamenttia                                            ( 96/C 233 /37 )
vastaan . Kantajan edustajina ovat asianajajat Jean-Noël
Louis, Thierry Demaseure ja Ariane Tornel , Bryssel , ja                              (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson SARL, 1
rue Glesener .
                                                                    Catherine Presle, Berliini , on nostanut 14.6.1996 Euroopan
                                                                    yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio               kanteen Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämis
istuin
                                                                    keskusta ( Centre européen pour le développement de la
                                                                    formation professionnelle, jäljempänä ' Cedefop') vastaan .
— kumoaa parlamentin 22.8.1995 tekemän päätöksen ,                  Kantajan edustaja on asianajaja Frank Montag, asianajotoi
     jossa kantaja nimitetään palkkaluokkaan C 5 , ja               misto Deringer Tessin Herrmann & Sedemund, 13 Place des
                                                                    Barricades, Bryssel .
— velvoittaa vastaajan korvaaman oikeudenkäyntikulut .
                                                                    Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 istuin
Kantaja toteaa , että hän on tullut Euroopan parlamentin            — kumoaa Cedefopin              johtajan 22.5.1996    tekemän
palvelukseen vuonna 1980 , jolloin hän oli palkkaluokkan                  päätöksen,
D 3 virkamies ja hänet on myöhemmin ylennetty palkka
luokkaan D 2 ( vuonna 1982 ) ja sen jälkeen palkkaluokkaan
                                                                    — velvoittaa Cedefopin korvaamaan oikeudenkäyntiku
D 1 ( vuonna 1991 ). Kantaja osallistui avoimeen kilpailuun               lut .
 EP/ l 15/C, joka järjestettiin toimistoapulaisten varallaololu
 ettelon laatimiseksi ( palkkaluokat C 4 ja C 5 ) ja hänet
 kirjattiin kilpailussa menestyneistä hakijoista tehdyn luette      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
 lon kolmanneksi . Kantaja nimitettiin 22.8.1 995 tehdyllä
 päätöksellä palkkaluokkaan C 5 toimistoapulaisen virkaan .          Kantaja on Cedefopin virkamies, ja tämän toimielimen
 Kantaja riitauttaa tämän päätöksen , koska hän katsoo, että         toimipaikka siirrettiin 1.9.1995 Berliinistä Tessalonikiin .
 hänet olisi pitänyt nimittää palkkaluokkaan C 4 .                   Niiden toimenpiteiden nojalla, joiden avulla toimipaikan
                                                                     siirrossa voitiin ottaa sosiaalisia tekijöitä huomioon, sellai
 Kantaja tuo esille ensinnäkin, että sen yksikön erityistarpei      sille virkamiehille, jotka eivät voineet siirtyä Cedefopin
 den vuoksi , johon hänet oli nimitetty, palvelukseen oli            mukana Tessalonikiin henkilökohtaisista syistä, tarjottiin
 otettava sellainen hakija, joka pystyi toimimaan välittömäs        mahdollisuutta määräaikaiseen siirtoon . Myös kantaja


title: Asia C-12/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale di Genova (Italia) on esittänyt 7.1.2016 – Ignazio Messina & C. SpA v. Autorità portuale di Genova

text:
               29.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 111/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale di Genova (Italia) on esittänyt 7.1.2016 – Ignazio Messina & C. SpA v. Autorità portuale di Genova
   (Asia C-12/16)
   (2016/C 111/12)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Commissione tributaria provinciale di Genova

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Ignazio Messina & C. SpA

      Vastaaja: Autorità portuale di Genova

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetus (ETY) N:o 4055/86, (1) sellaisena kuin unionin tuomioistuin on sitä tulkinnut, esteenä sellaisen asetuksen nro 107/2009 kaltaisen kansallisen säädöksen soveltamiselle, jossa edellytetään erisuuruisen maksun suorittamista sen mukaan, onko aluksen lähtösatama tai määränpää Euroopan unionin ulkopuolella sijaitseva satama vai Italian alueella sijaitseva satama?

               2)

               Onko asetus (ETY) N:o 4055/86, sellaisena kuin unionin tuomioistuin on sitä tulkinnut, esteenä sellaisen asetuksen nro 107/2009 kaltaisen kansallisen säädöksen soveltamiselle, jossa edellytetään erisuuruisen maksun suorittamista sen mukaan, onko aluksen lähtösatama tai määränpää Euroopan unionin ulkopuolella sijaitseva satama vai unionin alueella sijaitseva satama, mikäli eroa perustellaan julkisen viranomaistoiminnan harjoittamisella ja/tai tehtävillä ja/tai toimilla, joita ei nimenomaisesti kateta mainitulla maksulla?

               3)

               Onko asetus (ETY) nro 4055/86, sellaisena kuin unionin tuomioistuin on sitä tulkinnut, esteenä sellaisen asetuksen nro 107/2009 kaltaisen kansallisen säädöksen soveltamiselle, jossa edellytetään erisuuruisen maksun suorittamista sen mukaan, onko aluksen lähtösatama tai määränpää Euroopan unionin ulkopuolella sijaitseva satama vai unionin alueella sijaitseva satama, mikäli eroa perustellaan julkisen viranomaistoiminnan harjoittamisella, kun toimintaa harjoittavat muut elimet kuin se, jolle maksu suoritetaan?

               4)

               Onko asetus (ETY) N:o 4055/86, sellaisena kuin unionin tuomioistuin on sitä tulkinnut, esteenä sellaisen asetuksen nro 107/2009 kaltaisen kansallisen säädöksen soveltamiselle, jossa edellytetään erisuuruisen maksun suorittamista sen mukaan, onko aluksen lähtösatama tai määränpää Euroopan unionin ulkopuolella sijaitseva satama vai unionin alueella sijaitseva satama, mikäli eroa perustellaan julkisen viranomaistoiminnan harjoittamisella määrittelemättä kuitenkaan yksittäisiä katettavia kuluja, jolloin ei ole mahdollista todeta etukäteen tai jälkikäteen, minkä palvelujen kulut on tosiasiassa katettu [ja] millä ehdoin ja missä määrin mainittu maksu on tosiasiassa kattanut mainitut palvelut?

      (1)  Palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta jäsenvaltioiden väliseen meriliikenteeseen sekä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden väliseen meriliikenteeseen 22.12.1986 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 4055/86 (EYVL L 378, s. 1).


title: Asia C-295/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka de Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 16.6.2014 – DOW Benelux ym. v. Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu

text:
               8.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 303/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka de Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 16.6.2014 – DOW Benelux ym. v. Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu
   (Asia C-295/14)
   2014/C 303/28
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Raad van State

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: DOW Benelux BV, Esso Nederland BV ja ExxonMobil Chemical Holland BV, Kuwait Petroleum Europoort BV, Rütgers Resins BV ja Koppers Netherlands BV, Yara Sluiskil BV, BP Raffinaderij Rotterdam BV, Zeeland Refinery NV, ESD-SIC BV, DSM Delft Permit BV, SABIC Innovative Plastics BV, Shell Nederland Raffinaderij BV ja Shell Nederland Chemie BV, Akzo Nobel Chemicals BV ja Akzo Nobel Industrial Chemicals BV, Emerald Kalama Chemical BV, Nedmag Industries Mining & Manufacturing Holding BV, Rosier Nederland BV, Nederlandse Aardolie Maatschappij BV, Tata Steel IJmuiden BV, Chemelot Site Permit BV, Eska Graphic Board BV, Koch HC Partnership BV

      Vastapuoli: Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 263 artiklan neljättä kohtaa tulkittava siten, että niiden laitosten toiminnanharjoittajat, joihin sovellettiin vuodesta 2013 lähtien kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (EUVL 200, L 275) päästökauppasäännöksiä, lukuun ottamatta kyseisen direktiivin 10 a artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja laitosten toiminnanharjoittajia sekä uusia osallistujia, olisivat epäilemättä voineet vaatia unionin yleiseltä tuomioistuimelta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 11 artiklan 3 kohdan mukaisista kansallisista täytäntöönpanotoimenpiteistä päästöoikeuksien jakamiseksi maksutta siirtymäaikana 5.9.2013 annetun komission päätöksen (2013/448/EU, EUVL 2013 L 240) kumoamista, siltä osin kuin siinä määritetään yhtenäinen monialainen korjauskerroin?

               2)

               Onko päätös 2013/448/EU, siltä osin kuin siinä määritetään yhtenäinen monialainen korjauskerroin, pätemätön, koska päätöstä ei tehty direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 1 kohdan mukaista valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen?

               3)

               Onko päästöoikeuksien yhdenmukaistettua maksutta tapahtuvaa jakoa koskevien unionin laajuisten siirtymäsäännösten vahvistamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan mukaisesti 27.4.2011 annetun komission päätöksen 2011/278/EU (EUVL 2011, L 130) 15 artikla direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 5 kohdan vastainen, koska ensin mainittu artikla estää sen, että yhtenäistä monialaista korjauskerrointa määritettäessä otetaan huomioon sähköntuottajien päästöt? Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, mitä seurauksia kyseisestä ristiriidasta on päätökselle 2013/448/EU?

               4)

               Onko päätös 2013/448/EU, siltä osin kuin siinä määritetään yhtenäinen monialainen korjauskerroin, pätemätön, koska päätös perustuu osittain tietoihin, jotka on toimitettu direktiivin 2003/87/EY 9 a artiklan 2 kohdan täytäntöönpanemiseksi ilman että kyseisessä kohdassa tarkoitettuja 14 artiklan 1 kohdan nojalla hyväksyttyjä säännöksiä oli vahvistettu?

               5)

               Onko päätös 2013/448/EU, siltä osin kuin siinä määritetään yhtenäinen monialainen korjauskerroin, erityisesti Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 296 artiklan tai Euroopan unionin perusoikeuskirjan (1) 41 artiklan vastainen, koska korjauskertoimen laskennan kannalta ratkaisevat päästömäärät ja päästöoikeudet ilmoitetaan päätöksessä vain osittain?

               6)

               Onko päätös 2013/448/EU, siltä osin kuin siinä määritetään yhtenäinen monialainen korjauskerroin, erityisesti Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 296 artiklan tai Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan vastainen, koska kyseinen korjauskerroin määritetään sellaisten tietojen pohjalta, joihin päästökauppaan osallistuvien laitosten toiminnanharjoittajat eivät ole voineet tutustua?

      (1)  EUVL 2000, C 364, s. 1.


title: Asia T-72/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.12.2014 – Pilkington Group ym. v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Autolasialan Euroopan markkinat — Päätös, jossa todetaan EY 81 artiklan rikkominen — Markkinoiden jakoa ja kaupallisesti arkaluonteisten tietojen vaihtoa koskevat sopimukset — Sakot — Puolustautumisoikeudet — Sakkojen laskennasta annettujen vuoden 2006 suuntaviivojen taannehtiva soveltaminen — Myynnin arvo — Passiivisuus tai seurailijan asema — Sakon estävä vaikutus — Aiemmin määrättyjen sakkojen huomioon ottaminen — Sakon enimmäismäärä — Sakon enimmäismäärän laskennassa käytettävä vaihtokurssi)

text:
               16.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 56/12

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.12.2014 – Pilkington Group ym. v. komissio
   (Asia T-72/09) (1)

   ((Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Autolasialan Euroopan markkinat - Päätös, jossa todetaan EY 81 artiklan rikkominen - Markkinoiden jakoa ja kaupallisesti arkaluonteisten tietojen vaihtoa koskevat sopimukset - Sakot - Puolustautumisoikeudet - Sakkojen laskennasta annettujen vuoden 2006 suuntaviivojen taannehtiva soveltaminen - Myynnin arvo - Passiivisuus tai seurailijan asema - Sakon estävä vaikutus - Aiemmin määrättyjen sakkojen huomioon ottaminen - Sakon enimmäismäärä - Sakon enimmäismäärän laskennassa käytettävä vaihtokurssi))
   (2015/C 056/16)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Pilkington Group Ltd (St Helens, Yhdistynyt kuningaskunta), Pilkington Automotive Ltd (Lathom, Yhdistynyt kuningaskunta), Pilkington Automotive Deutschland GmbH (Witten, Saksa), Pilkington Holding GmbH (Gelsenkirchen, Saksa) ja Pilkington Italia SpA (San Salvo, Italia) (edustajat: solicitor J. Scott, solicitor S. Wisking, ja solicitor K. Fountoukakos-Kyriakakos, J. Turner, QC, barrister A. Bates sekä asianajajat C. Puech Baron ja D. Katrana)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi F. Castillo de la Torre, A. Biolan ja M. Kellerbauer, sitten A. Biolan, M. Kellerbauer ja N. von Lingen ja lopuksi A. Biolan, M. Kellerbauer ja F. Ronkes Agerbeek)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/39.125 – autolasi) 12.11.2008 tehdyn komission päätöksen K(2008) 6815, sellaisena kuin se on muutettuna 11.2.2009 tehdyllä komission päätöksellä K(2009) 863 lopullinen ja 28.2.2013 tehdyllä komission päätöksellä C(2013) 1119 final, kumoamiseksi kantajia koskevilta osin sekä toissijaisesti tämän päätöksen 2 artiklan, jossa kantajille määrätään sakko, kumoamista tai ainakin tämän sakon määrän alentamista koskeva vaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Pilkington Group Ltd, Pilkington Automotive Ltd, Pilkington Automotive Deutschland GmbH, Pilkington Holding GmbH ja Pilkington Italia SpA vastaavat 90 prosentista omia oikeudenkäyntikulujaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan kaikki Euroopan komissiolle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut ja Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan 10 prosenttia kantajien oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 102, 1.5.2009.


title: Asia T-162/02: Naipes Heraclio Fournier S.A.:n 17.5.2002 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (jäljempänä OHMI) vastaan nostama kanne

text:
27.7.2002               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 180/31
Naipes Heraclio Fournier S.A.:n 17.5.2002 sisämarkkinoi-                 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
den harmonisointivirastoa (jäljempänä OHMI) vastaan
                          nostama kanne                                  –     kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavara-
                                                                               merkit ja mallit) kolmannen valituslautakunnan 4.3.2002
                         (Asia T-162/02)                                       tekemän päätöksen valitusasiassa R 782/2000-3, joka
                                                                               koskee yhteisön tavaramerkin rekisteröintiin 49106
                                                                               CAPOL perustuvaa väitettä yhteisön tavaramerkkiä kos-
                         (2002/C 180/53)                                       kevaa hakemusta 000195370 ”ARCOL” vastaan
                    (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                       –     velvoittaa vastaajana olevan viraston korvaamaan oikeu-
                                                                               denkäyntikulut.
Naipes Heraclio Fournier S.A., Alava (Espanja) on nostanut
17.5.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivi-
rastoa vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Enrique
Armijo Chavarri.                                                         Yhteisön     tavaramerkin       Atlantic Richfield Company (siir-
                                                                         hakija:                         tynyt Bayer Aktiengesellschaftille)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               Yhteisön tavaramerkki,          Luokkiin 1, 17 ja 20 (mm. kemial-
                                                                         jota hakemus koskee:            liset aineet elintarvikkeiden säi-
–     kumoaa OHMIn toisen valituslautakunnan 28.2.2002                                                   löntään) kuuluvia tavaroita varten
      tekemän päätöksen                                                                                rekisteröity sanamerkki ”ARCOL”;
                                                                                hakemusnumero 195370
–     velvoittaa OHMIn korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Sen tavaramerkki- tai           Kantaja
                                                                         merkkioikeuden haltija,
                                                                         johon väitemenettelyssä
Kanneperusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         on vedottu:
Menettämishakemuksen            Kuvamerkki, jossa on ”pataku-            Tavaramerkki- tai merk-         Luokkaan 1 (mm. kemialliset ai-
kohteena oleva yhteisön         ningas” – rekisteröity numerolle         kioikeus, johon väiteme-        neet elintarvikkeiden säilöntään)
tavaramerkki:                   0000099019, luokan 16 tuotteita          nettelyssä on vedottu:          kuuluvia tavaroita varten rekiste-
                                varten (korttipelit)                                                     röity yhteisön tavaramerkki
                                                                                ”CAPOL”;         rekisteröintinumero
                                                                                49106
(Ks. tiedonanto asiassa T-160/02, Heraclio Fournier v. OHMI)
                                                                         Väiteosaston ratkaisu:          Väite on hylätty
                                                                         Valituslautakunnan rat-         Kantajan valitus on hylätty
                                                                         kaisu:
                                                                         Kanneperusteet:                 –      haltijan vaihtumista yhteisön
Kaul GmbH:n 24.5.2002 nostama kanne sisämarkkinoiden                                                            tavaramerkkiä koskevassa
  harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan                                                        hakemuksessa ei ole saatettu
                                                                                kantajan tietoon
                         (Asia T-164/02)
                                                                                –      uusien tosiseikkojen esittä-
                                                                                minen vielä valitusmenette-
                         (2002/C 180/54)                                                                        lyn aikana on asetuksen
                                                                                N:o 40/94 (1)mukaan mah-
(Oikeudenkäyntikieli määrätään ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                                               dollista
tuimen työjärjestyksen 131 artiklan 2 kohdan mukaisesti – Kieli,
                                                                                –      asetuksen N:o 40/94 8 artik-
               jolla kannekirjelmä on laadittu: saksa)
                                                                                lan 1 kohdan b alakohdassa
                                                                                tarkoitetun sekaannusvaaran
                                                                                virheellinen arviointi.
Kaul GmbH, kotipaikka Elmshorn (Saksa), on nostanut
24.5.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                         (1) Neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 yhteisön tavaramerkistä
tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivi-
                                                                             20.12.1993 (EYVL L 11, s. 1).
rastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustajat ovat
asianajajat G. Würtenberger ja R. Kunze. Muuna asianosaisena
valituslautakunnassa on ollut Bayer Aktiengesellschaft.


title: Asia F-44/14: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 18.5.2015 – Pohjanmäki v. neuvosto (Henkilöstö — Virkamiehet — Ylennys — Ansioiden vertailu — Nimittävän viranomaisen ja neuvoa-antavan ylennyskomitean tehtävät — Arviointikertomusten puuttuminen — Neuvoa-antavan ylennyskomitean jäsenet eivät ole tutkineet arviointikertomuksia — Neuvoa-antavan ylennyskomitean esittelijän ja entisen arvioijan tehtävien yhteensopivuus — Ilmeinen arviointivirhe — Palkkaluokassa saavutettu virkaikä — Hoidettujen vastuullisten tehtävien taso — Huolenpitovelvollisuus)

text:
               29.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 213/44

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 18.5.2015 – Pohjanmäki v. neuvosto
   (Asia F-44/14) (1)

   ((Henkilöstö - Virkamiehet - Ylennys - Ansioiden vertailu - Nimittävän viranomaisen ja neuvoa-antavan ylennyskomitean tehtävät - Arviointikertomusten puuttuminen - Neuvoa-antavan ylennyskomitean jäsenet eivät ole tutkineet arviointikertomuksia - Neuvoa-antavan ylennyskomitean esittelijän ja entisen arvioijan tehtävien yhteensopivuus - Ilmeinen arviointivirhe - Palkkaluokassa saavutettu virkaikä - Hoidettujen vastuullisten tehtävien taso - Huolenpitovelvollisuus))
   (2015/C 213/71)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Jaana Pohjanmäki (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja M. Velardo)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bauer, E. Rebasti ja M. Veiga)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä vaatimus sen neuvoston päätöksen kumoamisesta, jolla päätettiin olla ylentämättä kantajaa palkkaluokkaan AD13, ja toisaalta vahingonkorvauksen myöntäminen väitetystä henkisestä kärsimyksestä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Jaana Pohjanmäki vastaa puolesta omia oikeudenkäyntikulujaan.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan puolet Pohjanmäen oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 212, 7.7.2014, s. 46.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 24 päivänä kesäkuuta 2004, asiassa T-190/02, Anita Jannice Österholm vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö — Vuosilomasta vähennetty poissaolo — Määräaika — Oikeussuojan tarpeen puuttuminen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               11.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/38

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   24 päivänä kesäkuuta 2004,
   asiassa T-190/02, Anita Jannice Österholm vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Henkilöstö - Vuosilomasta vähennetty poissaolo - Määräaika - Oikeussuojan tarpeen puuttuminen - Tutkimatta jättäminen)
   (2004/C 228/84)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa T-190/02, Anita Jannice Österholm, kotipaikka Tukholma (Ruotsi), edustajanaan asianajaja J. R. Iturriagagoitia Bassas, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään J. Currall ja V. Joris, avustajanaan A. Dal Ferro, prosessiosoite Luxemburgissa), jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan komission päätöksen, jolla kantajan poissaolo 8.—31.7.2000 vähennettiin hänen vuosilomastaan, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Azizi sekä tuomarit M. Jaeger ja F. Dehousse, kirjaaja: hallintovirkamies I. Natsinas, on 24.6.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1.

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2.

               Kukin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EYVL C 202, 24.8.2002.


title: Asian C-155/00 poistaminen rekisteristä

text:
21.4.2001             FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 118/27
          Asian C-56/00 (1) poistaminen rekisteristä                        Asian C-270/00 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2001/C 118/64)                                                    (2001/C 118/67)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 27.10.2000          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 9.11.2000
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-56/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian      tu asia C-270/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
tasavalta.                                                         Itävallan tasavalta.
(1) EYVL C 211, 22.7.2000.                                         (1) EYVL C 247, 26.8.2000.
         Asian C-155/00 (1) poistaminen rekisteristä                        Asian C-484/99 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2001/C 118/65)                                                    (2001/C 118/68)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 27.10.2000          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 10.11.2000
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-155/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian     tu asia C-484/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
tasavalta.                                                         Helleenien tasavalta.
(1) EYVL C 176, 24.6.2000.
                                                                   (1) EYVL C 47, 19.2.2000.
         Asian C-186/00 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                           Asian C-320/96 P (1) poistaminen rekisteristä
                       (2001/C 118/66)
                                                                                (2001/C 118/69)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 9.11.2000
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 14.11.2000
tu asia C-186/00 (Court of Appealin (England & Wales) (Civil       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
Division) esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Boston Scientific       tu asia C-320/96 P, Union européenne de radio-télévision
Ltd ym. vastaan Cordis Corporation ja Coris (UK) Ltd.              (UER) vastaan Métropole télévision SA ym.
(1) EYVL C 233, 12.8.2000.                                         (1) EYVL C 354, 23.11.1996.


title: Asia T-388/02: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 10.12.2008 — Kronoply ja Kronotex v. komissio (Valtiontuet — Komission päätös olla vastustamatta — Kumoamiskanne — Kanteen nostamisen määräaika — Tiivistelmänomaisen tiedonannon julkaiseminen — Toimella ei ole oleellista vaikutusta kantajan kilpailuasemaan — Tutkimatta jättäminen — Se, jota asia koskee — Tutkittavaksi ottaminen — Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamatta jättäminen — Toimenpiteen arviointiin ei liity huomattavia vaikeuksia)

text:
               7.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/24

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 10.12.2008 — Kronoply ja Kronotex v. komissio
   (Asia T-388/02) (1)

   (Valtiontuet - Komission päätös olla vastustamatta - Kumoamiskanne - Kanteen nostamisen määräaika - Tiivistelmänomaisen tiedonannon julkaiseminen - Toimella ei ole oleellista vaikutusta kantajan kilpailuasemaan - Tutkimatta jättäminen - Se, jota asia koskee - Tutkittavaksi ottaminen - Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamatta jättäminen - Toimenpiteen arviointiin ei liity huomattavia vaikeuksia)
   (2009/C 32/44)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantajat: Kronoply GmbH & Co. KG (Heiligengrabe, Saksa) ja Kronotex GmbH & Co. KG (Heiligengrabe) (edustajat: aluksi asianajaja R. Nierer, sittemmin R. Nierer ja asianajaja L. Gordalla)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: aluksi V. Kreuschitz ja M. Niejahr, sittemmin V. Kreuschitz)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Zellstoff Stendal GmbH (Arneburg, Saksa) (edustajat: aluksi asianajajat T. Müller-Ibold ja K. U. Karl, sittemmin T. Müller-Ibold); Saksan liittotasavalta (asiamiehet: W. D. Plessing ja M. Lumma) ja Land Sachsen-Anhalt (Saksa) (edustajat: asianajajat C. von Donat ja G. Quardt)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Vaatimus Saksan viranomaisten Zellstoff Stendalille sellutehtaan rakentamista varten antamaa tukea koskevan 19.6.2002 tehdyn komission päätöksen kumoamiseksi siltä osin kuin komissio ei vastusta tukea
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kronoply GmbH & Co. KG ja Kronotex GmbH & Co. KG vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja heidät velvoitetaan korvaamaan komission sekä Zellstoff Stendal GmbH:n ja Land Sachsen-Anhaltin oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Saksan liittotasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 44, 22.2.2003.


title: Asia C-317/14: Kanne 2.7.2014 – Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta

text:
               8.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 303/28

         Kanne 2.7.2014 – Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-317/14)
   2014/C 303/36
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Energren ja D. Martin)

      Vastaaja: Belgian kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               Belgian kuningaskunnan on todettava jättäneen noudattamatta SEUT 45 artiklan ja työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta unionin alueella 5.4.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 492/2011 (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se on edellyttänyt ranskan- tai saksankielisten alueiden paikallisviranomaisten virkoihin hakevilta henkilöiltä, joiden tutkintotodistuksista ei ilmene, että he ovat suorittaneet opintonsa kyseisellä kielellä, että he läpäisevät SELOR:in järjestämän kokeen ja saavat mainitun elimen myöntämän todistuksen, joka on ainoa keino, jolla näihin virkoihin vaadittava kielitaito voidaan osoittaa

               —

               Belgian kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Edellytys siitä, että henkilöt, joiden tutkintotodistuksista ei ilmene, että he ovat suorittaneet opintonsa ranskan- tai saksankielellä, voivat osoittaa ainoastaan yhdellä tavalla täyttävänsä Belgian lainsäädännössä vaaditun kielitaitoa koskevan edellytyksen, joka on ennakkoedellytys ranskan- tai saksankielisten alueiden paikallisviranomaisten virkojen hakemiseksi, on SEUT 45 artiklassa ja asetuksessa (EU) N:o 492/2011 kiellettyä syrjintää.

      (1)  EUVL L 141, s. 1.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 17 päivänä toukokuuta 1995, asiassa T-241/94, Friedrich Nagel vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstöasia - Vuosiloma - Matkakulut - Matkatavaroiden ylipainosta aiheutuvat kulut)

text:
8.7.95               no                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 174/7
                                           ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                             SARL, 1 , rue Glesener, vastaan Euroopan yhteisöjen komis
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                               sio ( asiamies : Gianluigi Valsesia ), jossa vaaditaan toisaalta
                 30 päivänä toukokuuta 1995 ,                        julistamaan mitättömäksi komission 17 päivänä elokuuta
                                                                     1993 tekemä päätös olla korvaamatta kotipaikan ja asema
asiassa T-556/93 , Monique Saby vastaan Euroopan yhtei              paikan välillä tehdyn matkan aikana kantajan aviopuoli
                       söjen komissio (')                            solle lentomatkatavaran ylipainosta aiheutuneita kuluja ja
 (Henkilöstöasia — työtapaturma ja ammattitauti — Tapa              toisaalta velvoittamaan komissio korvaamaan mainitut
turma-asian uudelleen käsittely ja sairaskulujen täydellinen         kulut, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                          korvaaminen)                               ( neljäs jaosto ), toimien kokoonpanossa puheenjohtaja M.
                          ( 95/C 174/ 11                             K. Lenaerts , tuomarit R. Schintgen ja R. García-Valdecasas ,
                                                                     kirjaaja : B. Pastor, on antanut 1 7 päivänä toukokuuta 1 995
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       tuomion , jonka tuomiolauselma on seuraava :
Asiassa T-556/93 , Monique Saby, Euroopan yhteisöjen
komission entinen virkamies, edustajinaan asianajajat
Merete Turlin ja Aloyse May, Luxemburg, prosessiosoite               1 ) Komission 17 päivänä elokuuta 1993 tekemä päätös
asianajotoimistossaan , 31 , Grand-rue, vastaan yhteisöjen                julistetaan mitättömäksi.
komissio ( asiamiehinä : Ana Maria Alves Vieira ja Alberto
Dal Ferro ), jossa vaaditaan ensisijaisesti julistamaan mität
                                                                     2 ) Komissio velvoitetaan suorittamaan kantajalle 22 800
tömäksi komission 3 päivänä elokuuta 1993 tekemä päätös,
                                                                          BEF ja sille 8 prosenttia korkoa vuodessa 17.8.1993
jolla hylättiin kantajan 3 päivänä toukokuuta 1993 esittämä               lukien edellä mainitun summan varsinaiseen maksamis
vaatimus siitä , että hänen tapaturma-asiansa käsiteltäisiin              päivään saakka.
uudelleen ja että hänelle korvattaisiin täydellisesti hänen
paranemiselleen ja kuntoutumiselleen tarpeellisista hoi
doista aiheutuneet sairas- ja terveydenhoitokulut Euroopan           3 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan kaikki oikeuden
yhteisöjen virkamiesten henkilöstösäännön 73 artiklan                     käyntikulut.
mukaisesti , korotettuina 8,5 prosentin viivästyskoroilla
1.7.1991 lukien ; ja toissijaisesti asettamaan uusi lääketie
teellinen toimikunta , jonka tehtävänä on antaa lausunto             (') EYVL N:o C 218 , 6.8.1994
asianomaisten hoitojen ja tapaturman välisestä kausaali
suhteesta , joka oikeuttaa siihen liittyvien sairas- ja tervey
denhoitokulujen täydelliseen korvaamiseen, sekä että kan
tajalle maksettaisiin henkilöstösäännön 73 artiklassa
määrätty korvaus, Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeu
sasteen tuomioistuin ( ensimmäinen jaosto ), toimien koko
onpanossa jaoston puheenjohtaja J. L. Cruz Vilaça ja
tuomarit A. Kalogeropoulos ja V. Tiili ; kirjaaja : J. Palacio            YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
Gonzalez, on antanut 30.5.1995 tuomion , jonka tuomio                   TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS,
lauselma on seuraava :
                                                                                17 päivänä toukokuuta 1995 ,
1 ) Kanne hylätään.
                                                                     asiassa T-102/95 R, Jean-Pierre Aubineau vastaan Eu
2 ) Osapuolet vastaavat          omista    oikeudenkäyntikulu                          roopan yhteisöjen komissio
     istaan .
                                                                                ( 95 /C 174/ 13 )
(!) HY VL N:o C 334 , 9.12.1993
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli : ranska)
    YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                              Asiassa T-102/95 R, Euroopan yhteisöjen komission väliai
                 17 päivänä toukokuuta 1995 ,                       kainen työntekijä Jean-Pierre Aubineau ( kotipaikka Bryssel ,
asiassa T-241 /94 , Friedrich Nagel vastaan Euroopan yhtei         edustajinaan asianajajat Georges Vandersanden ja Laure
                       söjen komissio (')                           Levi , Bryssel ) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asia
                                                                    miehinään Joseph Griesmar ja Denis Waelbroeck ), jossa
(Henkilöstöasia — Vuosiloma — Matkakulut — Matkata                 kantaja vaatii , että Ispran yhteisen tutkimuskeskuksen
             varoiden ylipainosta aiheutuvat kulut)                 pääjohtajan 27.2.1995 päivättyyn ilmoitukseen sisältyvän
                         ( 95 /C 174/ 12 )                          sellaisen päätöksen täytäntöönpanoa lykätään, joka koski
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      kantajan siirtämistä viran puolesta Ispraan ISEI:n ( Institut
                                                                    d'Ingénierie des Systèmes et de l'Informatique ) pääjohtajan
Asiassa T-241 /94 , Friedrich Nagel , Euroopan yhteisöjen           neuvonantajaksi, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui
komission virkamies , edustajanaan asianajaja Nicolas               men presidentti on antanut 17.5.199 5 määräyksen, jonka
Lhoëst, Bryssel , prosessiosoite Luxemburgissa Myson                määräysosa on seuraava :


title: Asia T-72/00: Steffen Skovmandin 28.3.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
13.5.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 135/31
–    velvoittaa Euroopan yhteisön korvaamaan oikeudenkäynti-             Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
     kulut;
                                                                         –    ensisijaisesti kumoaa ohjauskomitean päätöksen, sellaisena
–    päättää kaikista muista kohtuullisuusvaatimuksen edellyt-                kuin se sisältyy I. Boagin 28.1.2000 päivättyyn muistioon,
     tämistä toimista.                                                        jolla kantaja on siirretty Brysseliin alkuperäiseen pääosas-
                                                                              toonsa,
                                                                         –    toissijaisesti määrää kantajalle maksettavaksi vahingonkor-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                           vausta henkisestä kärsimyksestä ja arvioi väliaikaisesti, ex
                                                                              aequo et bono, korvauksen määräksi 1 euroa,
Esillä olevan asian kantajat toimivat akkutuotannon sekä                 –    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
sähköakkutuotannon alalla ja vievät akkuja Yhdysvaltoihin.
Ne vaativat korvausta vahingosta, jonka ne ovat kärsineet
Yhdysvaltojen vahvistamista kauppaa rajoittavista toimista,              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
joiden kohteeksi ala on joutunut. OMC:n muutoksenhakuelin
totesi 9.9.1997, että eräät yhteisöjen banaanintuontijärjes-
telmässä sovellettavat toimenpiteet ovat vuoden 1994 GATT                Kantaja, joka on toimessa komission edustustossa Romaniassa,
– sopimuksen ja GATS -sopimuksen vastaisia ja esitti yhteisöl-           riitauttaa päätöksen, jolla hänet siirretään takaisin Brysselin
le, että sen olisi saatettava kyseiset toimenpiteet näiden sopi-         toimipaikkaan vuoden 2000 tehtäväkierron yhteydessä. Kanta-
musten mukaisiksi. Tämän päätöksen antamisen jälkeen                     ja väittää, että kyseistä päätöstä rasittavat useat lainvastaisuu-
3.3.1999 alkaen Yhdysvallat on soveltanut akkujen tuontiin               det, koska:
tullia, joka on lähes 100 % niiden arvosta.
                                                                         –    päätöstä ei ole perusteltu,
Vaatimustensa tueksi kantajat esittävät seuraavaa:                       –    päätöstä tehtäessä on rikottu tehtäväkiertoa koskeviin
                                                                              päätöksiin sovellettavaa menettelyä ja
–    Kyseinen toimenpide johtuu välittömästi OMC:n sään-
     töjenvastaiseksi toteaman sääntelyjärjestelmän ylläpitä-            –    päätöstä tehtäessä ei ole noudatettu kantajan tiedonsaanti-
     misestä.                                                                 oikeutta ja oikeutta tulla etukäteen kuulluksi.
–    Asiassa on kyse yksityisiä suojaavien yleisten oikeusperiaat-
     teiden loukkaamisesta, kuten pacta sund servanda -periaat-
     teen, luottamuksensuojan periaatteen ja oikeusvarmuuden
     periaatteen, sekä omistusoikeuden ja elinkeinovapauden ja
     hyvän hallintotavan periaatteen loukkaamisesta.
                                                                         Augusto Fichtnerin 31.3.2000 Euroopan yhteisöjen ko-
                                                                                missiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-75/00)
                                                                                (2000/C 135/55)
Steffen Skovmandin 28.3.2000 Euroopan yhteisöjen ko-                                          (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                missiota vastaan nostama kanne
                                                                         Augusto Fichtner on nostanut 31.3.2000 Euroopan yhteisöjen
                            (Asia T-72/00)                               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on
                                                                         asianajaja Vincenzo Salvatore, Pavia.
                          (2000/C 135/54)
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                        –    toteaa, että riidanalainen päätös on lainvastainen, koska
                                                                              sitä ei ole perusteltu tosiseikkojen eikä oikeudellisten
                                                                              seikkojen osalta, ja kumoaa päätöksen;
Steffen Skovmand, kotipaikka Bukarest, on nostanut
28.3.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                   –    velvoittaa komission suorittamaan 50 000 euron suurui-
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                       sen korvauksen kantajalle aiheutuneesta aineellisesta ja
vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Georges Vandersan-                   aineettomasta vahingosta, tai muun tuomioistuimen asian-
den, Bryssel.                                                                 mukaiseksi arvioiman summan;


title: Asia C-42/09: Kanne 30.1.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta

text:
               21.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/28

         Kanne 30.1.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-42/09)
   (2009/C 69/52)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: L. Lozano Palacios ja E. Vesco)

      Vastaaja: Italian tasavalta
   Vaatimukset

               —

               Yhteisöjen tuomioistuimen on todettava, ettei Italian tasavalta ole noudattanut jäsenvaltioiden myöntämien merenkulkijoiden pätevyyskirjojen keskinäisestä tunnustamisesta ja direktiivin 2001/25/EY muuttamisesta 7.9.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/45/EY (1) 5 artiklan mukaisia velvollisuuksiaan, koska se ei ole antanut sen noudattamisen edellytyksenä olevia lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ei ainakaan ole ilmoittanut komissiolle tällaisista toimenpiteistä

               —

               Italian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika direktiivin 2005/45/EY täytäntöönpanolle päättyi 20.10.2007.

      (1)  EUVL L 255, s. 160.


title: Asia F-130/11: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.12.2013 — Verile ja Gjergji v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Eläkkeet — Kansallisessa eläkejärjestelmässä kertyneiden eläkeoikeuksien siirto — Unionin eläkejärjestelmän maksuosuuden mukauttamisesta annettu asetus — Vakuutusmatemaattisten arvojen mukauttaminen — Tarve antaa yleiset täytäntöönpanosäännöt — Uusien yleisten täytäntöönpanosääntöjen ajallinen soveltaminen — Kertyneiden eläkevuosien hyvittämistä koskevan ehdotuksen peruuttaminen — Laillisuus — Edellytykset)

text:
               1.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 31/19

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.12.2013 — Verile ja Gjergji v. komissio
   (Asia F-130/11) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Eläkkeet - Kansallisessa eläkejärjestelmässä kertyneiden eläkeoikeuksien siirto - Unionin eläkejärjestelmän maksuosuuden mukauttamisesta annettu asetus - Vakuutusmatemaattisten arvojen mukauttaminen - Tarve antaa yleiset täytäntöönpanosäännöt - Uusien yleisten täytäntöönpanosääntöjen ajallinen soveltaminen - Kertyneiden eläkevuosien hyvittämistä koskevan ehdotuksen peruuttaminen - Laillisuus - Edellytykset)
   2014/C 31/32
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Marco Verile (Cadrezzate, Italia) ja Anduela Gjergji (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal ja S. Orlandi)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: D. Martin ja J. Baquero Cruz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota PMO:n (palkkatoimisto) uusien laskelmien mukaisiin ehdotuksiin perustuvat päätökset ennen komission palvelukseen tuloa kertyneiden eläkeoikeuksien siirtämisestä

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan komission 20.5.2011 Marco Verilelle ja 19.5.2011 Anduela Gjergjille osoittamat päätökset kumotaan.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Verilen ja Gjergjin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 65, 3.3.2012, s. 22.


title: Asia T-114/07: Kanne 13.4.2007 — Last Minute Network v. SMHV — Last Minute Tour (LAST MINUTE TOUR)

text:
               9.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/22

         Kanne 13.4.2007 — Last Minute Network v. SMHV — Last Minute Tour (LAST MINUTE TOUR)
   (Asia T-114/07)
   (2007/C 129/39)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Last Minute Network Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: solicitor P. Brownlow)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Last Minute Tour SpA (Milano, Italia)
   Vaatimukset

               —

               Vastaajan, sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 8.2.2007 tekemä päätös on kumottava kokonaisuudessaan;

               —

               yhteisön tavaramerkki nro 1 552 231 on julistettava mitättömäksi luokkien 39 ja 42 osalta;

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on haettu: Kuviomerkki ”LAST MINUTE TOUR ”luokkiin 16, 39 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten — yhteisön tavaramerkki nro 1 552 231.

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Last Minute Tour SpA

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan hakemuksen tekijä: Kantaja.

      Mitättömäksi julistamista koskevan hakemuksen tekijän tavaramerkkioikeus: Kansallinen rekisteröimätön tavaramerkki LASTMINUTE.COM luokkiin 39 ja 42 kuuluvia palveluita varten.

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Yhteisön tavaramerkin julistaminen mitättömäksi luokkiin 39 ja 42 kuuluvia palveluita varten ja mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen hylkääminen luokkaan 16 kuuluvien tavaroiden osalta.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Mitättömyysosaston päätöksen kumoaminen ja mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 4 kohdan rikkominen, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, että kantajan rekisteröimätön tavaramerkki ei antanut hänelle oikeutta kieltää Yhdistyneessä kuningaskunnassa haettua tavaramerkkiä ja koska valituslautakunta sovelsi väärin sekaannusvaaran arviointia.