title: Asia C-474/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Efeteio Athinon (Kreikka) on esittänyt 21.11.2006 — Pharmakapothiki Pharma-Group Messinias Anonimi Etaireia v. Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Biomihinaki Etaireia Farmakeftikon Proїonton

text:
               27.1.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 20/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Efeteio Athinon (Kreikka) on esittänyt 21.11.2006 — Pharmakapothiki Pharma-Group Messinias Anonimi Etaireia v. Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Biomihinaki Etaireia Farmakeftikon Proїonton
   (Asia C-474/06)
   (2007/C 20/09)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Efeteio Athinon
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Pharmakapothiki Pharma-Group Messinias Anonimi Etaireia

      Vastaaja: Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Biomihinaki Etaireia Farmakeftikon Proїonton
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Merkitseekö se, että määräävässä asemassa oleva yritys kieltäytyy toimittamasta täysimääräisesti lääkealan tukkukauppiaiden sille tekemiä tilauksia aikomuksenaan rajoittaa tukkukauppiaiden vientitoimintaa ja sen kautta sitä vahinkoa, jota rinnakkaiskaupasta sille koituu, sellaisenaan EY 82 artiklassa tarkoitettua väärinkäyttöä? Onko edellä esitettyyn kysymykseen annettavan vastauksen kannalta merkitystä sillä, että rinnakkaiskauppa on erityisen kannattavaa tukkukauppiaille sen vuoksi, että hinnat ovat Euroopan unionin jäsenvaltioissa muotoutuneet valtion asiaan puuttumisen johdosta erilaisiksi, eli sillä, että lääkemarkkinoilla eivät vallitse pelkästään vapaan kilpailun lait vaan järjestelmä, joka suurelta osin määräytyy valtion toimenpiteiden nojalla? Onko viime kädessä kansallisen tuomioistuimen velvollisuutena soveltaa yhteisön kilpailusääntöjä samalla tavalla kilpailuun perustuvilla markkinoilla ja markkinoilla, joilla valtion toimenpiteet vääristävät kilpailua?

               2)

               Jos yhteisöjen tuomioistuin katsoo, että rinnakkaiskaupan rajoittaminen edellä esitetyistä syistä ei aina merkitse väärinkäyttöä, kun rinnakkaiskauppaa rajoittaa määräävässä asemassa oleva yritys, kuinka mahdollista väärinkäyttöä arvioidaan?

         Erityisesti kysytään seuraavaa:

               2.1)

               Onko asianmukaista käyttää perusteena prosenttiosuutta, jolla tavanomainen kotimainen kulutus ylitetään, ja/tai vahinkoa, joka määräävässä asemassa olevan yrityksen koko liikevaihdolle ja kokonaisvoitolle koituu? Mikäli näin on, kuinka määritetään tämän prosenttiosuuden suuruus ja vahingon suuruus — jälkimmäinen prosenttiosuutena liikevaihdosta ja kokonaisvoitosta — siten, että sitä suuremman ylityksen tai vahingon johdosta kyseistä käyttäytymistä pidetään väärinkäyttönä?

               2.2)

               Onko intressien vertaileminen asianmukainen lähestymistapa, ja mikäli näin on, mitkä ovat ne intressit, joita on vertailtava?
               Erityisesti kysytään,

                           a)

                           onko vastauksen kannalta merkitystä sillä, että loppukuluttajalle/potilaalle koituu vain vähän taloudellista hyötyä rinnakkaiskaupasta,

                           b)

                           otetaanko, ja jos otetaan, niin missä määrin, huomioon sairasvakuutuslaitosten intressi siihen, että markkinoilla on halvempia lääkkeitä?

               2.3)

               Mitä muita perusteita ja lähestymistapoja on asianmukaista käyttää nyt käsiteltävässä asiassa?


title: Asia T-455/17: Kanne 14.7.2017 – Bateni v. neuvosto

text:
               11.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/36

         Kanne 14.7.2017 – Bateni v. neuvosto
   (Asia T-455/17)
   (2017/C 300/45)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Naser Bateni (Hampuri, Saksa) (edustajat: asianajajat M. Schlingmann ja M. Bever)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               1.

               velvoittamaan Euroopan unionin, jota neuvosto edustaa, suorittamaan kantajalle määrältään 250 000,00 euron vahingonkorvaus aineettomasta vahingosta, jonka kantaja väittää kärsineensä sen seurauksena, että hänet sisällytettiin

                           —

                           Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 1.12.2011 annetulla neuvoston päätöksellä 2011/783/YUTP (EUVL 2011, L 319, s. 71) neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP liitteessä II olevaan taulukkoon III ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 961/2010 täytäntöönpanosta 1.12.2011 annetulla neuvoston täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 1245/2011 (EUVL 2011, L 319, s. 11) asetuksen (EU) N:o 961/2010 liitteessä VIII olevaan taulukkoon III

                           —

                           Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 (EUVL 2012, L 88, s. 1) liitteessä IX olevaan taulukkoon III

                           —

                           Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 15.11.2013 annetun neuvoston päätöksen 2013/661/YUTP (EUVL 2013, L 306, s. 18) liitteessä olevaan taulukkoon III ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 15.11.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1154/2013 (EUVL 2013, L 306, s. 3) liitteessä olevaan taulukkoon III

               2.

               velvoittamaan Euroopan unionin, jota neuvosto edustaa, suorittamaan Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioita varten vahvistaman korkokannan mukaista viivästyskorkoa korotettuna kahdella prosenttiyksiköllä 24.3.2017 alkaen siihen saakka, kun edellisessä kohdassa mainittu määrä on maksettu kokonaisuudessaan

               3.

               velvoittamaan Euroopan unionin, jota neuvosto edustaa, korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan neuvosto rikkoi kantajaan kohdistuvilla rajoittavilla toimenpiteillä ilmeisellä tavalla häntä suojaavia oikeussääntöjä. Tästä syystä kantajalle aiheutui huomattava aineeton vahinko, joka on korvattava hänelle.

                           —

                           Kantaja on nostanut seuraamusluetteloihin sisällyttämistä vastaan menestyksellisesti kanteita. Unionin yleinen tuomioistuin kumosi mainitut toimenpiteet kantajan osalta 6.9.2013 asioissa T-42/12 ja T-181/12 antamallaan tuomiolla ja 16.9.2015 asiassa T-45/14 antamallaan tuomiolla, jotka ovat saaneet lainvoiman. Se totesi kyseisissä tuomioissa, ettei neuvosto ollut esittänyt perusteita, joilla kantajan sisällyttäminen seuraamusluetteloihin olisi voitu oikeuttaa, joten se oli tehnyt arviointivirheitä ja toiminut huolimattomasti.

                           —

                           Unionin yleisen tuomioistuimen oikeuskäytännön (ks. tuomio 25.11.2014, Safa Nicu Sepahan ym. v. neuvosto, T-384/11), jonka unionin tuomioistuin on sittemmin vahvistanut (ks. tuomio 30.5.2017, C-45/15), mukaan kyse on tällöin sekä toimivallan perustana kulloinkin olevan säädöksen yksityistä suojaavien aineellisten säännösten rikkomisesta että kyseessä olevan henkilön perusoikeuksien, erityisesti tehokasta oikeussuojaa koskevan oikeuden, loukkaamisesta.

                           —

                           Kyseisten toimien kumoaminen ei sellaisenaan ole riittävä hyvitys. Kantajan seuraamusluetteloihin sisällyttämisestä aiheutuvat pitkävaikutteiset yhteiskunnalliset, ammatilliset ja henkilökohtaiset seuraukset voidaan hyvittää ainoastaan vahingonkorvauksella.


title: Asia T-350/17: Kanne 1.6.2017 – Singapore Airlines ja Singapore Airlines Cargo v. komissio

text:
               24.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/68

         Kanne 1.6.2017 – Singapore Airlines ja Singapore Airlines Cargo v. komissio
   (Asia T-350/17)
   (2017/C 239/79)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Singapore Airlines Ltd (Singapore, Singapore) ja Singapore Airlines Cargo Pte Ltd (Singapore) (edustajat: solicitor J. Kallaugher, solicitor J. Poitras ja asianajaja J. Ruiz Calzado)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SEUT 101 artiklan, ETA-sopimuksen 53 artiklan ja Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisen lentoliikenteestä tehdyn sopimuksen 8 artiklan mukaisesta menettelystä (asia AT.39258 – Lentorahti) 17.3.2017 annetun komission päätöksen C(2017) 1742 final kokonaan tai osittain;

               —

               lisäksi tai vaihtoehtoisesti alentamaan olennaisesti kantajille määrättyjen sakkojen määrää;

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut; ja

               —

               antamaan muut käsiteltävänä olevan asian olosuhteissa asianmukaiseksi katsomansa määräykset.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan riidanalainen päätös pitäisi kumota, koska siinä esitettyä keskeistä toteamusta sellaisen yhtenä kokonaisuutena pidettävän ja jatketun kilpailusääntöjen rikkomisen olemassaolosta, joka koskee lentorahtipalveluja kaikilla unioniin ja unionista lennetyillä reiteillä, rasittavat vakavat oikeudelliset virheet ja tosiseikkojen arviointia koskevat virheet.
               Kantajien mukaan riidanalaisessa päätöksessä ei erityisesti osoiteta (i) maailmanlaajuisen kartellin olemassaoloa; (ii) toimivaltaa unionin ulkopuoliseen lentorahtiin liittyvää myyntiä koskevan käyttäytymisen osalta; (iii) SEUT 101 artiklan soveltamista muiden maiden hallitusten sääntelemään tai vaatimaan käyttäytymiseen; (iv) riittävää liityntää väitetyn yhtenä kokonaisuutena pidettävän ja jatketun kilpailusääntöjen rikkomisen kolmen osatekijän – eli polttoainelisien, turvallisuuslisien ja väitetyn lisien komissioiden maksamisesta kieltäytymisen – sisältävän käyttäytymisen välillä; eikä (v) riittävää liityntää lentoyhtiöiden päätoimipaikkatason yhteydenpidon ja paikallisen markkinakäyttäytymisen välillä.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan riidanalainen päätös pitäisi kumota siltä osin kuin siinä todetaan sellainen kilpailusääntöjen rikkominen, joka liittyy yhteensovittamiseen, joka koskee komissioiden maksamista huolitsijoille lisiin liittyvistä tuloista.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan riidanalainen päätös pitäisi kumota siltä osin kuin kantajia koskevan kilpailusääntöjen rikkomisen toteamiseksi tukeudutaan todisteisiin, jotka liittyvät ainoastaan WOW-lentorahtiallianssin jäsenten väliseen yhteydenpitoon.
               Kantajien mukaan riidanalaisessa päätöksessä sovelletaan väärää oikeudellista kriteeriä laajamittaista yhteistyötä tekevän lentoyhtiöallianssin arvioimiseen ja tehdään perustavanlaatuisia virheitä sen arvioinnissa, miten WOW-allianssi toimi. Kantajat väittävät lisäksi, että niiden yhteydenpito WOW-yhteistyökumppaneiden kanssa oli osa aitoa pyrkimystä menestyksekkään allianssin luomiseksi eikä se siten ollut yhtenä kokonaisuutena pidettävän ja jatketun kilpailusääntöjen rikkomisen perustana oletetusti olevan yhden yhteisen suunnitelman ilmenemismuoto.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan riidanalainen päätös pitäisi kumota, koska siinä ei osoiteta kantajien osallistumista yhtenä kokonaisuutena pidettävään jatkettuun kilpailusääntöjen rikkomiseen.

               5)

               Viides kanneperuste, jonka mukaan siinä tapauksessa, että kantajien katsottaisiin osallistuneen (vastoin neljännessä kanneperusteessa esitettyjä argumentteja) yhtenä kokonaisuutena pidettävän ja jatketun kilpailusääntöjen rikkomisen tiettyihin osiin, riidanalaisessa päätöksessä ei osoiteta, että kantajat tiesivät riidanalaisessa päätöksessä kuvatun käyttäytymisen kaikista muista osista ja eritoten selvästi lainvastaisesta ydinryhmä yhteensovittamisesta taikka että niiden olisi pitänyt tietää siitä, kuten oikeuskäytännössä edellytetään.

               6)

               Kuudes kanneperuste, jonka mukaan siinä tapauksessa, ettei riidanalaista päätöstä kumota kokonaan, kantajille määrättyjen sakkojen määrää on alennettava, koska komissio ei ole noudattanut sakkojen laskennasta annetuissa suuntaviivoissa (1) selvästi asetettuja vaatimuksia merkityksellisen liikevaihdon yksilöimiseksi ja koska määrätyt sakot eivät heijasta kantajien rajoitettua osallistumista yhtenä kokonaisuutena pidettävään ja jatkettuun kilpailusääntöjen rikkomiseen eikä sitä, että kantajien käyttäytyminen on luonteeltaan vähemmän vakavaa (kuten kolmannessa, neljännessä ja viidennessä kanneperusteessa on osoitettu).

      (1)  Suuntaviivat asetuksen n:o 1/2003 23 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennasta (EYVL 2006, C 210, s. 2).


title: Asia T-58/11 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.11.2011 — Nolin v. komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Ylennys — Ansio- ja etusijapisteiden poistaminen henkilöstösääntöjen 29 artiklaan perustuvan ylennyksen seurauksena — Oikeudellinen perusta — Säädöksen antajan tai päätöksentekijän toimivalta — Syrjimättömyysperiaate)

text:
               7.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/15

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.11.2011 — Nolin v. komissio
   (Asia T-58/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Ylennys - Ansio- ja etusijapisteiden poistaminen henkilöstösääntöjen 29 artiklaan perustuvan ylennyksen seurauksena - Oikeudellinen perusta - Säädöksen antajan tai päätöksentekijän toimivalta - Syrjimättömyysperiaate)
   2012/C 6/27
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Michel Nolin (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J. N. Louis ja É. Marchal)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan komissio (asiamies: J. Baquero Cruz, avustajanaan asianajaja D. Waelbroeck)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, jolla vaaditaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa F-82/09, Nolin vastaan komissio (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa), 1.12.2010 antaman tuomion kumoamista

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Michel Nolin vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle tässä oikeusasteessa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut.

      (1)  EUVL C 89, 19.3.2011.


title: Asia T-385/08: Kanne 15.9.2008 — Nadine Trautwein Rolf Trautwein v. SMHV (koiraa esittävä merkki)

text:
               6.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 313/36

         Kanne 15.9.2008 — Nadine Trautwein Rolf Trautwein v. SMHV (koiraa esittävä merkki)
   (Asia T-385/08)
   (2008/C 313/66)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Nadine Trautwein Rolf Trautwein GbR, Research Development (Leopoldshöhe, Saksa) (edustajat: asianajajat C. Czychowski, A. Nordemann ja A. Dustmann)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 30.6.2008 tekemä päätös asiassa R-1734/2007-1 ja tutkijan 25.9.2007 tekemä päätös on kumottava siltä osin kuin yhteisön tavaramerkkiä koskevalta hakemukselta 4829321 evätään suoja luokkaan 18 kuuluvia tavaroita ”nahkatavarat, jotka sisältyvät luokkaan 18; laukut” ja luokkaan 31 kuuluvia tavaroita ”eläinten ravintoaineet/eläinravinto ja kotieläinten juomat” varten.

               —

               Yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus 4829321 on julkaistava myös näiden tavaroiden osalta.

               —

               Vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Koiraa esittävä merkki luokkaan 18, 25 ja 31 kuuluvia tavaroita varten — hakemus N:o 4 829 321

      Tutkijan päätös: Hakemus hylätään

      Valituslautakunnan ratkaisu: Riidanalainen päätös kumotaan luokkaan 25 kuuluvien tavaroiden ”vaatteet, jalkineet ja päähineet; vyöt” osalta

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen, koska haettu tavaramerkki ei ole välittömästi kuvaileva eikä yksinomaan kuvaileva ilmaisu, ja sillä on vaadittava erottamiskyky.


title: Asia T-578/14: Kanne 1.8.2014 – VSM Geneesmiddelen v. komissio

text:
               29.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 339/26

         Kanne 1.8.2014 – VSM Geneesmiddelen v. komissio
   (Asia T-578/14)
   2014/C 339/31
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: VSM Geneesmiddelen BV (Alkmaar, Alankomaat) (edustaja: asianajaja U. Grundmann)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että komissio on lainvastaisesti jättänyt aloittamatta 1.8.2014 lähtien Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen (EFSA) suoritettavana olevan kasviperäisten aineiden terveysväitteiden arvioinnin asetuksen (EY) 1924/2006 (1) 13 artiklan 3 kohdassa säädettyä menettelyä varten

               —

               vaihtoehtoisesti kumoamaan päätöksen, jonka väitetään sisältyvän 29.6.2014 päivättyyn komission kirjeeseen ja jolla jätettiin aloittamatta EFSAn suoritettavana oleva kasviperäisten aineiden terveysväitteiden arviointi 13 artiklassa säädetyssä menettelyssä ennen 1.8.2014.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja väittää, että asetuksen (EY) 1924/2006 (jäljempänä terveysväitteistä annettu asetus) 13 artiklan 3 kohdan mukaan Euroopan komissio oli velvollinen hyväksymään 31.1.2010 mennessä luettelon elintarvikkeissa käytettyjä aineita koskevista sallituista väitteistä. Tällaisen luettelon hyväksymistä valmisteltaessa Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen (EFSA) tehtäväksi annettiin jäsenvaltioiden toimittamien väitteiden arviointi. Komissio ilmoitti kuitenkin syyskuussa 2010 lykkäävänsä ja tarkastelevansa uudelleen arviointimenettelyä kasviperäisiä aineita koskevien väitteiden osalta, jolloin EFSA lopetti tällaisten väitteiden käsittelyn. Komissio lykkäsi vain kasviperäisten aineiden arviointimenettelyä mutta ei muihin, kuten kemiallisiin aineisiin liittyvää menettelyä.
   Kantaja pyysi Euroopan komissiota 23.4.2014 päivätyllä kirjeellään määräämään EFSAn jatkamaan viipymättä elintarvikkeissa käytettyjä kasviperäisiä aineita koskevien terveysväitteiden arviointia, koska esillä oleva oikeudellinen lykkäys ja elintarvikkeissa käytettyjä kasviperäisiä aineita koskevien terveysväitteiden alan epävarmuus vaikuttavat huomattavasti sen toimintaan.
   Komissio ilmoitti kantajalle 19.6.2014 päivätyllä kirjeellään, että jäsenvaltiot ja sidosryhmät olivat ilmoittaneet sille erilaisista huolenaiheista ja ettei se aikonut tässä vaiheessa aloittaa kasviperäisiä aineita koskevien terveysväitteiden arviointia. Kantaja lähetti komissiolle 8.7.2014 päivätyn uuden kirjeen, jossa EFSAn suoritettavana olevan kasviperäisiä aineita koskevien terveysväitteiden arvioinnin aloittamisen määräajaksi asetettiin 31.7.2014. Komissio ei ole vastannut tähän kirjeeseen.
   Täten voidaan todeta, ettei Euroopan komissio ole laatinut täydellistä luetteloa elintarvikkeissa käytettyjä aineita koskevista sallituista terveysväitteistä terveysväitteistä annetun asetuksen 13 artiklan 3 kohdassa edellytetyllä tavalla. Terveysväitteistä annetun asetuksen 13 artiklassa ei ainoastaan aseteta selkeitä määräaikoja vaan siinä myös selkeästi määriteltiin menettelyt elintarvikkeissa käytettyjä aineita koskevista terveysväitteistä laadittavan luettelon hyväksymiseksi. Asetuksessa ei anneta Euroopan komissiolle lainkaan harkintavaltaa muuttaa menettelyvaiheita tai pidentää määräaikoja.
   Terveysväitteistä annetun asetuksen johdanto-osan yhdeksännen perustelukappaleen mukaan asetuksen tavoitteena on lisäksi vahvistaa ”kaikkiin – – väitteisiin sovellettavat yleiset periaatteet”. Tämä osoittaa selkeästi sen, että lainsäätäjän tarkoituksena ei ollut luoda eri arviointitasoja tietynlaisille aineille. Euroopan komission esittämiltä perusteluilta, jotka liittyvät kasviperäisiä aineita koskevien väitteiden arviointiin sovellettavaan erilliseen järjestelmään, puuttuu täten oikeudellinen perusta, ja ne ovat myös ristiriidassa asetuksen yleisten tavoitteiden kanssa.

      (1)  Elintarvikkeita koskevista ravitsemus- ja terveysväitteistä 20.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1924/2006 (EUVL L 404, s. 9).


title: Asia C-457/00: Belgian kuningaskunnan 18.12.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
10.2.2001                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 45/13
      –     Komissio arvostelee perusteettomasti Ranskan vi-                         keyhtiön Société régionale d’investissement de Wal-
            ranomaisia siitä, että nämä eivät ole ottaneet huo-                      lonien (”SRIW”) Hermann Heyelle 28.3.1997 myön-
            mioon markkinoiden mahdollisuutta ottaa vastan                           tämä laina ja 27.3.1997 myöntämä obligaatiolaina
            uusia viinimääriä, jotka on valmistettu suunnitellun                     olivat tukia, koska Vallonian hallintoalue oli antanut
            uusiin lajikkeisiin siirtymisen seurauksena.                             pääomapanoksen Verlipack Holding II:een. SRIW
                                                                                on toiminut yksityiselle sijoittajalle asetettavien edel-
                                                                                lytysten mukaisesti. Yksityisten osakkeenomistajien
(1) Komission asetus (EY) N:o 1493/2000, annettu 10 päivänä                          (Beaulieu-ryhmä ja Verlipack-ryhmän pankit) tapaan
    heinäkuuta 2000, tuonnin kiinteistä arvoista tiettyjen hedelmien                 SRIW, kuten myös Vallonian hallintoalue antaessaan
    ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi (EYVL L 170,                           pääomapanoksen, on toiminut yksityisen sijoittajan
    11.7.2000, s. 1).
                                                                                tavoin tutkiessaan asiaa ja ottaessaan huomioon
(2) Neuvoston asetus (ETY) N:o 822/87, annettu 16 päivänä maalis-
    kuuta 1987, viinikaupan yhteisestä järjestämisestä (EYVL L 84,                   Heye-ryhmän antamat tiedot, joiden perusteella Ver-
    27.3.1987, s. 1).                                                                lipack-ryhmän antamat tiedot, joiden perusteella
(3) Neuvoston asetus (EY) N:o 1493/1999, annettu 17 päivänä                          Verlipack-ryhmän tulevaisuus vaikutti vakaalta. Sillä,
    toukokuuta 1999, viinikaupan yhteisestä järjestämisestä (EYVL                    että yhtiö joutui konkurssiin 22 kuukautta julkisten
    L 179, 14.7.1999, s. 1).                                                         toimien toteuttamisen jälkeen, ei voida jälkikäteen
(4) Komission asetus (EY) N:o 1227/2000, annettu 31 päivänä                          osoittaa, etteivät SRIW ja Vallonian hallintoalue olisi
    toukokuuta 2000, viinin yhteisestä markkinajärjestelystä annetun                 maaliskuussa 1997 toimineet yksityisen sijoittajan
    neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista koskevista                   tavoin. SRIW:in lainaaman pääoman todellinen ve-
    yksityiskohtaisista säännöistä erityisesti tuotantokyvyn osalta                  lallinen on Heye-ryhmä. Sitä, kuinka Heye-ryhmä
    (EYVL L 143, 16.6.2000, s. 1).
                                                                                on käyttänyt SRIW:in sille normaaleilla markkinaeh-
                                                                                doilla antaman pääoman, ei komissio voi tutkia
                                                                                valtiontukia koskevassa menettelyssä eikä sitä var-
                                                                                sinkaan voida pitää tukena sillä perusteella, että tämä
                                                                                pääoma on alunperin peräisin julkisista varoista ja
                                                                                että Heye-ryhmä ei ole sen lopullinen saaja.
Belgian kuningaskunnan 18.12.2000 Euroopan yhteisöjen                           –    Komissio on ymmärtänyt väärin valtiontuen käsit-
              komissiota vastaan nostama kanne                                       teen, kun se on katsonut Heye-ryhmälle 27.3.1997
                                                                                myönnetyn obligaatiolainan kokonaisuudessaan
                          (Asia C-457/00)                                            olevan tukea. Luotonhoidon laiminlyömistä koskeva
                                                                                lauseke ei muodostanut niin suurta riskiä kuin
                                                                                komissio arvioi, koska kolmen yrityksen tammi-
                           (2001/C 45/25)                                            kuussa 1999 tapahtuneesta konkurssista huolimatta
                                                                                tämä lauseke ei voi estää SRIW:in lainaaman määrän
Belgian kuningaskunta on nostanut 18.12.2000 Euroopan                                takaisinmaksua SRIW:in ennen lainan laiminlyömis-
yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                              tä koskevan lausekkeen edellytysten täyttymistä vaa-
komissiota vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat ulkoasiain-,                           timan sopimuksen ennenaikaisen purkamisen perus-
ulkomaankaupan ja kehitysyhteistyöminiteriön oikeudellisen                           teella.
osaston neuvonantaja A. Snoecx, ulkoasiainministeriön jaosto-
päällikkö Kareen Rispal-Bellanger ja asianajajat J. M. De
Backer, G. Vandersanden ja L. Levi, Bryssel, prosessiosoite                     –    Komissio on 28.3.1997 myönnetyn lainan osalta
Luxemburgissa Belgian suurlähetystö, 4, rue des Girondins.                           tyytynyt soveltamaan automaattisesti viitekorkoaan
                                                                                tutkimatta käsiteltävänä olevan asian erityisolosuh-
                                                                                teita, vaikka Belgian viranomaiset sitä pyysivät. Näin
Belgian kuningaskunta vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                           ollen komissio on kieltäytynyt käyttämästä sille EY
                                                                                87 artiklassa annettua harkintavaltaa.
–     kumoaa komission 20.9.2000 tekemän päätöksen nro
      C 40/99, jonka otsikkona on ”Verlipackille myönnetyt
      valtiontuet – Belgia”,                                                    –    Tutkiessaan Verlipack Holding II:een annettua pää-
                                                                                omapanosta komissio on pitänyt oikeudellisesti täy-
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                           sin erilaisia toimia samankaltaisina, kun se on otta-
                                                                                nut huomioon kaksi SRIW:in Hermann Heyelle
                                                                                myöntämää lainaa ikään kuin ne olisivat suoraan
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                  Verlipack Holding II:lle annettuja pääomapanoksia.
–     EY 87 artiklan ja EY 295 artiklan rikkominen:
                                                                          –     Perusteluvelvollisuuden laiminlyönti.
      –     Komissio on ymmärtänyt väärin valtiontuen käsit-
            teen ja muodostanut ennakkokäsityksen käsiteltävä-
            nään olleen asian asiakysymyksestä EY 87 ja EY
            295 artiklan vastaisesti, kun se on olettanut, että
            Vallonian hallintoalueen kokonaan omistaman osa-


title: Asia F-91/07: Kanne 13.9.2007 — Torijano Montero v. neuvosto

text:
               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/72

         Kanne 13.9.2007 — Torijano Montero v. neuvosto
   (Asia F-91/07)
   (2007/C 269/132)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Javier Torijano Montero (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Rodrigues, R. Albelice ja Ch. Bernard-Glanz)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto
   Vaatimukset

               —

               Neuvoston pääsihteeristön henkilöstölle tehdyssä tiedotteessa N:o 171/06 31.10.2006 julkaistu avointa virkaa koskeva ilmoitus, joka koskee neuvoston turvallisuusyksikön ”ulkoisen turvallisuuden” yksikönpäällikön virkaa, on kumottava

               —

               Nimittävän viranomaisen 31.5.2007 tekemä se päätös on kumottava, jolla kantajan valitus hylättiin

               —

               Nimittävälle viranomaiselle on ilmoitettava riidanalaisten päätösten kumoamisen vaikutuksista ja muun muassa siitä, että avointa virkaa koskevassa ilmoituksessa edellytettyjä palkkaluokkia on harkittava uudelleen, jotta kantaja voi esittää hakemuksensa

               —

               Neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja, joka on palkkaluokan AD 6 virkamies, riitauttaa sen, että edellä mainitun avointa virkaa koskevan ilmoituksen mukaan vain virkamiehet, joiden palkkaluokka on vähintään AD 8, voivat hakea neuvoston turvallisuusyksikön ”ulkoisen turvallisuuden” yksikönpäällikön virkaa, johon otetaan palvelukseen palkkaluokan AD 11 virkamies.
   Kantaja muistuttaa ensin, että hän on vaatinut asian F-76/05 (1) yhteydessä, että hänen palkkaluokakseen vahvistetaan AD 8, ja vetoaa tämän jälkeen siihen, että luottamuksensuojan periaatetta on loukattu siltä osin kuin kyseessä olevan viran täyttämisestä seuraa, että hän menettää valituksi tulevalle hakijalle tämänhetkisen asemansa ”ulkoisen turvallisuuden/kriisinhallintaoperaatioiden suojauksen” linjan päällikkönä.
   Lisäksi kantaja väittää, että yksikön etua on loukattu siltä osin kuin avointa virkaa koskevassa ilmoituksessa edellytetty palkkaluokka ei mahdollista hänelle hakemuksen esittämistä siitä huolimatta, että hän on soveltuvin henkilö hoitamaan avointa virkaa koskevassa ilmoituksessa tarkoitettuja tehtäviä. Lisäksi hallinto ei kantajan mukaan selittänyt, miltä osin yksikön edulla voitiin perustella poikkeusta Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 31 artiklan 2 kohtaan, jossa säädetään, että virkamiehet otetaan palvelukseen palkkaluokassa AD 5–AD 8.
   Lopuksi kantaja väittää, että hallinto loukkasi yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja teki ilmeisen arviointivirheen.

      (1)  EUVL C 281, 12.11.2005, s. 23 (asia rekisteröitiin alun perin Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa numerolla T-302/05 ja se siirrettiin Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen käsiteltäväksi 15.12.2005 tehdyllä määräyksellä).


title: Asia F-110/10: Kanne 29.10.2010 — Couyoufa v. komissio

text:
               15.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/43

         Kanne 29.10.2010 — Couyoufa v. komissio
   (Asia F-110/10)
   ()
   2011/C 13/87
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Denise Couyoufa (Ateena, Kreikka) (edustaja: asianajaja S. Pappas)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vastaajan sen päätöksen kumoaminen, jolla se hylkäsi kantajan pyynnön siitä, ettei häneen sovelleta pakollista urakiertoa

      Vaatimukset

               —

               31.7.2008 tehty päätös on todettava lainvastaiseksi

               —

               26.2.2010 tehty päätös, jolla hylättiin Couyoufan pyyntö, on kumottava

               —

               päätös, jolla hylättiin kantajan edellä mainitusta päätöksestä tekemä valitus, on kumottava

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-541/12: Kanne 12.12.2012 — Wedi v. SMHV — Mehlhose Bauelemente für Dachrand + Fassade (BALCO)

text:
               16.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/21

         Kanne 12.12.2012 — Wedi v. SMHV — Mehlhose Bauelemente für Dachrand + Fassade (BALCO)
   (Asia T-541/12)
   2013/C 46/37
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Wedi GmbH (Emsdetten, Saksa) (edustaja: asianajaja O. Bischof)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Mehlhose Bauelemente für Dachrand + Fassade GmbH & Co. KG (Herford, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 25.9.2012 asiassa R 2255/2011-4 tekemän päätöksen

               —

               toissijaisesti keskeyttämään menettelyn asiassa R 2255/2011-4 kunnes kantajan 15.11.2012 tekemästä hakemuksesta vastapuolen yhteisön tavaramerkin nro 006095889 ”Balkogrün” mitättömäksi julistamiseksi (sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) asiakirjanumero 000007267 C) on päätetty lainvoimaisesti

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”BALCO” luokkaan 19 kuuluville tavaroille — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 9 023 771

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Mehlhose Bauelemente für Dachrand + Fassade GmbH & Co. KG

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkit ”Balkogrün”, ”Balkoplan” ja ”Balkotop” luokkiin 19, 21 ja 27 kuuluville tavaroille

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia C-143/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunalul Specializat Cluj (Romania) on esittänyt 20.3.2013 — Bogdan Matei ja Ioana Ofelia Matei v. SC Volksbank România SA

text:
               15.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunalul Specializat Cluj (Romania) on esittänyt 20.3.2013 — Bogdan Matei ja Ioana Ofelia Matei v. SC Volksbank România SA
   (Asia C-143/13)
   2013/C 171/29
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunalul Specializat Cluj

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Bogdan Matei ja Ioana Ofelia Matei

      Vastapuoli: SC Volksbank România SA

      Ennakkoratkaisukysymys

   Kun otetaan huomioon, että direktiivin 93/13/ETY (1) 4 artiklan 2 kohdan mukaan sopimusehtojen kohtuuttoman luonteen arviointi ei saa koskea yhtäältä sopimuksen pääkohteen määrittelyä eikä hinnan tai korvauksen asianmukaisuutta suhteessa vastineena toimitettaviin palveluihin ja tavaroihin, jos ehdot on laadittu selkeästi ja ymmärrettävästi;
   ja
   että direktiivin 2008/48/EY (2) 2 artiklan (2) kohdan a alakohdan mukaan direktiivin 2008/48/EY 3 artiklan g alakohdassa olevaa määritelmää, jonka mukaan kuluttajalle aiheutuvilla luoton kokonaiskustannuksilla tarkoitetaan kaikkia kustannuksia, jotka kuluttajan on maksettava luottosopimuksen yhteydessä, ei voida soveltaa määritettäessä sellaisen luottosopimuksen pääkohdetta, jonka vakuutena on kiinnitys kiinteään omaisuuteen,
   on kysyttävä,
   voidaanko direktiivin 93/13/ETY 4 artiklan 2 kohdassa olevia käsitteitä ”pääkohde” ja ”hinta” tulkita siten, että nämä käsitteet — sellaisen luottosopimuksen ”pääkohde” ja ”hinta”, jonka vakuutena on kiinnitys kiinteään omaisuuteen — kattavat luottolaitokselle tehtävinä vastasuorituksina myös tämän kiinnitysluottosopimuksen perusteella maksettavan todellisen vuosikoron, joka muodostuu kiinteästä tai vaihtuvasta korosta, pankin palkkioista ja muista luottosopimukseen sisältyvistä ja siinä määritellyistä kuluista?

      (1)  Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi (EYVL L 95, s. 29).

      (2)  Kulutusluottosopimuksista ja neuvoston direktiivin 87/102/ETY kumoamisesta 23.4.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EUVL L 133, s. 66).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 12 päivänä syyskuuta 2002 asiassa C-351/00 (vakuutusoikeuden esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Pirkko Niemi (Sosiaalipolitiikka – Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu – EY:n perustamissopimuksen 119 artiklan (EY:n perustamissopimuksen 117–120 artikla on korvattu EY 136–143 artiklalla) tai direktiivin 79/7/ETY sovellettavuus – Palkan käsite – Virkamiesten eläkejärjestelmä)

text:
9.11.2002              FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                C 274/13
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (kuudes jaosto)
                          (viides jaosto)
                                                                                17 päivänä syyskuuta 2002
                  12 päivänä syyskuuta 2002                           asiassa C-392/00 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakko-
                                                                      ratkaisupyyntö), Finanzamt Hannover-Nord vastaan
                                                                      Norddeutsche Gesellschaft zur Beratung und Durch-
                                                                      führung von Entsorgungsaufgaben bei Kernkraftwerken
asiassa C-351/00 (vakuutusoikeuden esittämä ennakkorat-                                                 mbH (1)
                kaisupyyntö), Pirkko Niemi (1)
                                                                      (Pääoman hankinta – Direktiivi 69/335/ETY – Pääoman
                                                                      hankintavero – Osakkaiden myöntämät korottomat lainat
(Sosiaalipolitiikka – Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohte-              – Voittojen ja tappioiden siirtämistä koskeva sopimus)
lu – EY:n perustamissopimuksen 119 artiklan (EY:n perusta-
missopimuksen         117–120        artikla     on     korvattu                                  (2002/C 274/21)
EY 136–143 artiklalla) tai direktiivin 79/7/ETY sovelletta-
     vuus – Palkan käsite – Virkamiesten eläkejärjestelmä)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                        (2002/C 274/20)                               (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                   (Oikeudenkäyntikieli: suomi)
                                                                      Asiassa C-392/00, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on saattanut
                                                                      EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-
                                                                      väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
                                                                      olevassa asiassa Finanzamt Hannover-Nord ja Norddeutsche
                                                                      Gesellschaft zur Beratung und Durchführung von Entsorgungs-
                                                                      aufgaben bei Kernkraftwerken mbH ennakkoratkaisun pää-
Asiassa C-351/00, jonka vakuutusoikeus (Suomi) on saattanut           oman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista 17 päivänä
EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-          heinäkuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY
väksi saadakseen asiassa, jonka on pannut vireille Pirkko Niemi,      (EYVL L 249, s. 25) 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan
ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen 119 artiklan               tulkinnasta, sellaisena kuin tämä direktiivi on muutettuna
(EY:n perustamissopimuksen 117–120 artikla on korvattu EY             10.6.1985 annetulla neuvoston direktiivillä 85/303/ETY
136–143 artiklalla) ja miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun      (EYVL L 156, s. 23), yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto),
periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koske-      toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja F. Macken
vissa kysymyksissä 19 päivänä joulukuuta 1978 annetun                 sekä tuomarit N. Colneric, J.-P. Puissochet, R. Schintgen
neuvoston direktiivin 79/7/ETY (EYVL 1979, L 6, s. 24)                (esittelevä tuomari) ja V. Skouris, julkisasiamies: C. Stix-Hackl,
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien         kirjaaja: johtava hallintovirkamies H. A. Rühl, on antanut
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit            17.9.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
S. von Bahr, D. A. O. Edward, M. Wathelet ja C. W. A. Timmer-
mans (esittelevä tuomari), julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja:
apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 12.9.2002 tuo-            Pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista 17 päivänä
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                               heinäkuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY 4 ar-
                                                                      tiklan 2 kohdan b alakohtaa, sellaisena kuin tämä direktiivi on
                                                                      muutettuna 10.6.1985 annetulla neuvoston direktiivillä 85/303/
                                                                      ETY, on tulkittava siten, että sen vastaisena ei ole pidettävä pääoman
Valtion eläkelain (280/1966), sellaisena kuin se on muutettuna        hankintaveron kantamista korkosäästöstä, jonka yhtiö on saanut sen
lailla 638/1994, nojalla maksetun eläkkeen kaltainen eläke kuuluu     takia, että osakkaat ovat myöntäneet sille korottoman lainan, siinä
EY:n perustamissopimuksen 119 artiklan (EY:n perustamissopimuk-       tapauksessa, että nämä osakkaat ja yhtiö olivat ennen tämän
sen 117–120 artikla on korvattu EY 136–143 artiklalla) sovelta-       lainan myöntämistä tehneet sopimuksen voittojen ja tappioiden
misalaan.                                                             siirtämisestä, jos tällä korkosäästöllä on pysyvästi lisätty yhtiön
                                                                      varoja. Kansallisen tuomioistuimen asiana on tutkia kaikkien ky-
                                                                      seessä olevan toimenpiteen ominaispiirteiden perusteella, onko korko-
                                                                      säästöllä tosiasiallisesti ollut tällainen vaikutus, ja jos on, miltä osin.
( 1) EYVL C 335, 25.11.2000.
                                                                      (1 ) EYVL C 372, 23.12.2000.


title: Asia T-67/16: Kanne 15.2.2016 – fleur ami v. EUIPO – 8 Seasons Design (valaisimet)

text:
               29.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 111/39

         Kanne 15.2.2016 – fleur ami v. EUIPO – 8 Seasons Design (valaisimet)
   (Asia T-67/16)
   (2016/C 111/48)
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: fleur ami GmbH (Willich, Saksa) (edustaja: asianajaja B. Potthoff)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (tavaramerkit ja mallit) (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: 8 Seasons Design GmbH (Eschweiler, Saksa)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen mallin haltija: Kantaja

      Riidanalainen malli: Yhteisömalli ”valaisimet” – hakemus nro 2 252 213-0002

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 1.12.2015 asiassa R 2164/2014-3 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               toissijaisesti järjestää istunnon

               —

               velvoittaa EUIPO:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 6/2002 6 artiklaa on rikottu.


title: Asia C-45/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Ítélőtábla (Unkari) on esittänyt 27.1.2014 – Rikosoikeudenkäynti István Balázsia ja Dániel Pappia vastaan

text:
               12.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Ítélőtábla (Unkari) on esittänyt 27.1.2014 – Rikosoikeudenkäynti István Balázsia ja Dániel Pappia vastaan
   (Asia C-45/14)
   2014/C 142/12
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Fővárosi Ítélőtábla

      Rikosoikeudenkäynnin asianosaiset pääasiassa

   István Balázs ja Dániel Papp

      Muu osapuoli: Fővárosi Fellebbviteli Főügyészség

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Euroopan unionin tuomioistuimelta pyydetään ennakkoratkaisua kysymykseen siitä, onko Unkarin rikosprosessilain 2 §:ssä tarkoitetun lainmukaisen syytteen säänteleminen tai sääntelemättä jättäminen

               1.

               vastoin Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa vahvistettua ”oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen”?

               2.

               vastoin Euroopan unionin perusoikeuskirjan 50 artiklassa, kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen 14 artiklan 7 kappaleessa ja ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi Roomassa 4.11.1950 tehdyn eurooppalaisen yleissopimuksen seitsemännen lisäpöytäkirjan 4 artiklan 1 kappaleessa ja tarkoitettua ”kieltoa syyttää ja rangaista oikeudenkäynnissä kahdesti samasta rikoksesta”?

               3.

               vastoin Euroopan unionin perusoikeuskirjan 54 artiklassa tarkoitettua ”oikeuksien väärinkäytön kieltoa”?


title: Asia C-408/08 P: Valitus, jonka Lancôme parfums et beauté & Cie SNC on tehnyt 22.9.2008 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-160/07, Lancôme v. SMHV, 8.7.2008 antamasta tuomiosta

text:
               10.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/9

         Valitus, jonka Lancôme parfums et beauté & Cie SNC on tehnyt 22.9.2008 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-160/07, Lancôme v. SMHV, 8.7.2008 antamasta tuomiosta
   (Asia C-408/08 P)
   (2009/C 6/16)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: Lancôme parfums et beauté & Cie SNC (edustaja: Rechtsanwalt A. von Mühlendahl)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), CMS Hasche Sigle
   Vaatimukset

               —

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 8.7.2008 asiassa T-160/07 antama tuomio on kumottava

               —

               kanne, joka on nostettu sisämarkkinoiden harmonisointiviraston mitättömyysosaston asiassa 892 21.12.2006 tekemästä päätöksestä, joka koskee yhteisön tavaramerkin nro 2965804 COLOR EDITION rekisteröintiä, on hylättävä perusteettomana kantajan asiavaltuuden puuttumisen perusteella tai toissijaisesti ehdottomien hylkäysperusteiden puuttumisen vuoksi

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointivirasto on velvoitettava korvaamaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa ja yhteisöjen tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

               —

               CMS Hasche Sigle on velvoitettu korvaamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston valituslautakunnassa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja vetoaa valituksensa tueksi kahteen valitusperusteeseen.
   Ensimmäisellä valitusperusteella, joka sisältää kaksi osaa, valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen tulkitessaan yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 55 artiklan 1 kohdan a alakohtaa.
   Kyseinen virhe perustuu siihen, että asianajotoimisto CMS Hasche Siglelle on myönnetty asianosaiskelpoisuus sisämarkkinoiden harmonisointivirastossa (tavaramerkit ja mallit) ja sitten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa. Kyseinen asianosainen ei ole nimittäin osoittanut, että sillä olisi tosiasiallinen tai potentiaalinen taloudellinen intressi asiassa, mikä voisi olla ainoa perustelu sille, että asianajotoimistolla voisi omissa nimissään olla kelpoisuus vaatia oikeudessa kosmetiikkaan liittyvän tavaramerkin rekisteröinnin kumoamista. Yhteisön oikeudessa ei tunneta sellaisia kanteita, joita voitaisiin nostaa ilman, että kanteen nostajalla ole asiassa omaa henkilökohtaista tai taloudellista intressiä (actio popularis).
   Valittajan mukaan sen hyväksyminen, että asianajaja voisi omissa nimissään esittää tavaramerkin kumoamista koskevan vaatimuksen, olisi joka tapauksessa yhteensopimatonta asianajajan — joka toimii oikeuden välittäjänä — ammatillisen profiilin kanssa.
   Toisella valitusperusteellaan valittaja riitauttaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arvion siitä, että tavaramerkkiä COLOR EDITION on pidettävä kuvailevana ja että tällä perusteella se kuuluu asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan soveltamisalaan. Tämä tulkinta on ristiriidassa yhteisöjen tuomioistuimen sellaisen oikeuskäytännön kanssa, joka koskee kuvailevan tavaramerkin käsitteen perustekijöitä. Se, että tietystä tavaramerkistä voidaan johtaa kuvatut tuotteet ja niiden ominaispiirteet, ei ole riittävä peruste. Olisi tarkistettava, ovatko valitut sanat, tarkasteltuina niin toisistaan erillään kuin yhdessäkin, tunnetut ja tavanomaiset kohdeyleisön keskuudessa.

      (1)  EYVL 1994, s. 1.


title: Asia T-316/09: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.2.2010 — Google v. SMHV (ANDROID) (Yhteisön tavaramerkki — Rekisteröinnin esteet — Niiden tavaroiden luettelon, joita varten rekisteröintiä haetaan, rajaaminen — Rekisteröintiä vastaan esitetyn väitteen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/46

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.2.2010 — Google v. SMHV (ANDROID)
   (Asia T-316/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Rekisteröinnin esteet - Niiden tavaroiden luettelon, joita varten rekisteröintiä haetaan, rajaaminen - Rekisteröintiä vastaan esitetyn väitteen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2010/C 113/74
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Google, Inc. (Mountain View, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat A. Bognár ja M. Kinkeldey)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: D. Botis)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 26.5.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 1622/2008-2), joka koskee sanamerkin ANDROID rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi koskevaa hakemusta

      Tuomiolauselma

               1)

               Lausunnon antaminen tästä kanteesta raukeaa.

               2)

               Kantaja ja vastaaja vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 244, 10.10.2009.


title: Asia T-121/04: Henri Boquienin ja 12 muun kantajan 26.3.2004 Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/48

         Henri Boquienin ja 12 muun kantajan 26.3.2004 Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-121/04)
   (2004/C 118/103)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Henri Boquien ja 12 muuta kantajaa, kotipaikka Ranska, ovat nostaneet 26.3.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustaja on asianajaja Jean-François Péricaud.
   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               velvoittaa Euroopan unionin neuvoston ja Euroopan yhteisöjen komission maksamaan yhteisvastuullisesti jokaiselle kantajalle aiheutuneesta vahingosta korvauksen korotettuna tämän kanteen nostamispäivästä alkaen lasketun laillisen koron määrällä;

               —

               velvoittaa Euroopan unionin neuvoston ja Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan yhteisvastuullisesti kantajien oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-440/03, Arizmendi ym. vastaan neuvosto ja komissio (1).

      (1)  EYVL C 59, 6.3.2004, s. 31.


title: Asian C-264/98 poistaminen rekisteristä

text:
C 173/32                 FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   16.6.2001
1.     Onko direktiivin 85/511/ETY (1) 13 artiklan mukainen                   Asian C-403/00 (1) poistaminen rekisteristä
       rokotuskielto pätemätön yhteisöjen oikeuden ja erityisesti
       suhteellisuusperiaatteen vastaisena?                                                 (2001/C 173/56)
2.     Onko tapa, jolla komissio on soveltanut mainittua 13 ar-      Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 27.3.2001
                                                                     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
       tiklaa erityisesti päätöksessä 2001/246/EY (2), jota on
                                                                     tu asia C-403/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
       muutettu päätöksellä 2001/279/EY (3), pätemätön yhtei-
       sön oikeuden vastaisena?                                      Ranskan tasavalta.
                                                                     (1) EYVL C 355, 9.12.2000.
( 1) EYVL 1985, L 315, s. 11.
(2) EYVL 2001, L 88, s. 21.
(3) EYVL 2001, L 96, s. 19.
                                                                              Asian C-264/98 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2001/C 173/57)
                                                                     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 2.4.2001
                                                                     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                     tu asia C-264/98 (Tribunal de première instance de Charleroin
           Asian C-88/00 (1) poistaminen rekisteristä                esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Tibor Balog vastaan Royal
                                                                     Charleroi Sporting Club ASBL (RCSC).
                          (2001/C 173/55)                            (1) EYVL C 278, 5.9.1998.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 9.3.2001
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-88/00 (Supremo Tribunal Administrativon esittämä
ennakkoratkaisupyyntö), Directora-Geral do Departamento                       Asian C-377/00 (1) poistaminen rekisteristä
para os Assuntos do Fundo Social Europeu (DAFSE) vastaan
MOBILCROMO-Indústria de Mobilário e Revestimentos Metá-                                  (2001/C 173/58)
licos, Lda.
                                                                     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 5.4.2001
                                                                     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
(1) EYVL C 149, 27.5.2000.                                           tu asia C-377/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                     Luxemburgin suurherttuakunta.
                                                                     (1) EYVL C 355, 9.12.2000.


title: Euroopan yhteisöjen komission 26.6.1996 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne (Asia C-222/96)

text:
N:o C 269/6             FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         14.9.96
Euroopan yhteisöjen komission 26.6.1996 Belgian kunin                        jätteistä annetun direktiivin 75/442/ETY ( ) muuttami
                gaskuntaa vastaan nostama kanne                               sesta 18 päivänä maaliskuuta 1991 annetun neuvoston
                          ( Asia C-222/96 )                                   direktiivin 91 /156/ETY ( 2 ) täytäntöönpanemiseksi tai
                                                                              koska se ei ole ilmoittanut näistä toimista, se on jättänyt
                            ( 96/C 269/ 14 )                                  noudattamatta sille tämän direktiivin mukaan kuuluvat
                                                                              velvoitteet;
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 26.6.1996
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian                    2.    velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeuden
kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on Götz zur                      käyntikulut.
Hausen, avustajanaan asianajaja J.-J . Evrard, prosessiosoite
Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön jäsen C. Gomez de
la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg .                                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                            asiassa C-205/96 ( 3 ) esitettyä ; direktiivissä asetettu määrä
                                                                        aika päättyi 1.4.1993 .
1 . toteaa , että jättäessään saattamatta vaarallisten ainei
      den luokitusta , pakkaamista ja merkintöjä koskevien              (') EYVL N:o L 194 , 25.7.1975 , s . 39
      lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentä          ( 2 ) EYVL N:o L 78 , 26.3.1991 , s . 32
      misestä annetun neuvoston direktiivin 67/548/ETY (')              (') EYVL N:o C 247, 24.8.1996 , s . 7
      muuttamisesta seitsemännen kerran 30 päivänä huhti
      kuuta    1992 annetun neuvoston direktiivin           92/32/
      ETY ( 2 ) noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja
      hallinnolliset määräykset voimaan tai jättäessään il
      moittamatta näistä toimenpiteistä Belgian kuningas
      kunta on jättänyt täyttämättä ne velvoitteet, joita sillä
      on tämän direktiivin perusteella ;                                S. A. Promotion Leopoldin 27.6.1996 Euroopan parlament
                                                                                tia vastaan nostama kanne
2 . velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu                                           ( Asia C-224/96 )
      denkäyntikulut.
                                                                                ( 96/C 269/ 16 )
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                        SA Promotion Leopold on nostanut 27.6.1996 Euroopan
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat           yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan parlament
asiassa C-205/96 ( ! ) esitettyjä ; direktiivissä säädetty määrä       tia vastaan . Kantajan edustajat ovat asianajajat Lucien
aika päättyi 31.10.1993 .                                               Simont ja Paul Alain Foriers, ja prosessiosoite Luxembur
                                                                        gissa on c/o asianajaja J. Loesch, 11 rue Goethe .
(') EYVL N:o 196 , 16.8.1967, s . 1
( 2 ) EYVL N:o L 154 , 5.6.1992 , s . 1                                 Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin
(•') EYVL N:o C 247, 24.8.1996 , s . 7
                                                                        — ottaa kanteen tutkittavaksi ja hyväksyy sen todeten
                                                                              siten , että 8.1.1992 tehdyssä osto-option sisältävässä
                                                                              pitkäaikaisvuokrasopimuksessa tarkoitettuihin raken
                                                                              nuksen D2 lopullisiin investointikustannuksiin sisälty
                                                                              vät yhden miljardin aloitusennakon kertyneet korot siitä
                                                                              osasta , joka kohdistuu tähän rakennukseen, yhteensä
Euroopan yhteisöjen komission 26.6.1996 Ranskan tasa                         23 355 000 Belgian frangia ;
                  valtaa vastaan nostama kanne
                          ( Asia C-223 /96 )                            — velvoittaa , siltä osin kuin on tarpeen, Euroopan parla
                            ( 96/C 269/ 15 )                                  mentin maksamaan näin oikaistun määrän perusteella
                                                                              laskettavat maksut sekä laillista korkoa 8 % maksujen
                                                                              erääntymispäivästä lukien;
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 26.6.1996
yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa                  — velvoittaa Euroopan parlamentin korvaamaan oikeu
vastaan . Kantajan asiamies on M. Kontou-Durande , jota                       denkäyntikulut .
avustaa asianajaja J.-J . Evrard, ja prosessiosoite Luxembur
gissa c/o Euroopan yhteisöjen komission oikeudellisen
yksikön virkamies C. Gomez de la Cruz, Centre Wagner,                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kirchberg.
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut perustuvat
                                                                        asianosaisten tekemään sopimukseen, johon sisältyy lisäksi
Komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                        välityslauseke .
1 . toteaa , että koska Ranskan tasavalta ei ole antanut
      tarpeellisia lakeja , asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä


title: Asia T-788/16: Kanne 10.11.2016 – De Geoffroy ym. v. parlamentti

text:
               16.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 14/49

         Kanne 10.11.2016 – De Geoffroy ym. v. parlamentti
   (Asia T-788/16)
   (2017/C 014/59)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Dominique De Geoffroy (Bryssel, Belgia) ja 14 muuta kantajaa (edustajat: asianajajat N. de Montigny ja J.-N. Louis)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa 21.3.2016 julkaistun parlamentin ”Guidelines”-asiakirjan (suuntaviivat), jotka koskevat lomia (Guidelines on leave)

               —

               kumoaa 13.6.2016 tehdyn päätöksen, jolla evättiin Stéphane Grosjeanin lomahakemus

               —

               kumoaa 12.4.2016 tehdyn päätöksen, jolla hyväksyttiin Françoise Joostensin lomahakemus mutta sisällytettiin haetut lomapäivät 3,5 päivän kiintiöön

               —

               kumoaa 2.6.2016 tehdyn päätöksen, jolla hylättiin Françoise Joostensin lomahakemus

               —

               joka tapauksessa velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat esittävät kanteensa tueksi kuusi kanneperustetta.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan vastaaja ei ole esittänyt lainkaan perusteluja, kun otetaan huomioon, että valituksiin, joita kantajat tekivät 21.3.2016 julkaistuista lomia koskevista parlamentin Guidelines-ohjeista (jäljempänä riidanalaiset ohjeet), ei vastattu.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu lainvastaisuuteen, johon on syyllistytty, kun parlamentti on antanut riidanalaiset suuntaviivat, koska siinä yhteydessä on rikottu henkilöstösääntöjä ja lomaoikeuksien hallinnointia koskevissa sisäisissä säännöissä tunnustettuja oikeuksia, sekä kantajien saavutettujen etujen loukkaamiseen.

                           —

                           Kaksi kantajaa, joille kolme yksittäistä kanteen kohteena olevaa päätöstä – eli 2.6.2016, 13.6.2016 ja 12.4.2016 päivätyt päätökset, joista kahdella ensimmäisellä evätään kantajien hakemat lomat ja kolmannella hyväksytään yhden kantajan lomahakemus mutta sisällytetään lomat 3,5 päivän kiintiöön – on osoitettu, katsovat näin ollen, että mainituissa päätöksissä vedotaan kaikissa samaan perusteeseen.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei parlamentin henkilöstön edustajia ole kuultu siinä yhteydessä, kun parlamentti on antanut riidanalaiset suuntaviivat, mikä merkitsee Euroopan unionin perusoikeuskirjan 27 artiklan rikkomista.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei toimielimen etuja ole verrattu oikeasuhteisesti tulkkien etuihin, suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen, oikeuden väärinkäyttöön, arviointivirheeseen, hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen ja huolenpitovelvollisuuden laiminlyöntiin, joihin vastaajana oleva toimielin on syyllistynyt antaessaan riidanalaiset suuntaviivat.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu syrjintään, johon riidanalaisten suuntaviivojen antaminen on johtanut tulkkien ja muiden virkamiesten ja toimenhaltijoiden välillä.

               6)

               Kuudes kanneperuste, joka perustuu yhdenvertaisuuden ja syrjimättömyyden periaatteiden loukkaamiseen, oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamiseen ja ennakoitavuutta koskevan periaatteen loukkaamiseen siltä osin kuin on kyse poikkeuksista ja erityistapauksista, jotka mainitaan kyseisissä suuntaviivoissa.


title: Asia C-352/10: Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 15.12.2010 (Audiencia Provincial de Oviedon (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Angel Lorenzo González Alonso v. Nationale Nederlanden Vida Cia De Seguros y Reaseguros SAE (Ennakkoratkaisupyyntö — Tutkimatta jättäminen)

text:
               19.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/4

         Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 15.12.2010 (Audiencia Provincial de Oviedon (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Angel Lorenzo González Alonso v. Nationale Nederlanden Vida Cia De Seguros y Reaseguros SAE
   (Asia C-352/10) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Tutkimatta jättäminen)
   2011/C 89/07
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Audiencia Provincial de Oviedo

      Asianosaiset

      Kantaja: Angel Lorenzo González Alonso

      Vastaaja: Nationale Nederlanden Vida Cia De Seguros y Reaseguros SAE

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Audiencia Provincial de Oviedo — Muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa neuvoteltuja sopimuksia koskevasta kuluttajansuojasta 20.12.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/577/ETY (EYVL L 372, s. 31) 3 artiklan 2 kohdan d alakohdan tulkinta — Muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehty sopimus, jossa tarjotaan henkivakuutusta vastineena kuukausittaisista vakuutusmaksuista, jotka sijoitetaan saman yrityksen tarjoamiin eri sijoitusinstrumentteihin

      Määräysosa

   Audiencia Provincial de Oviedon 22.10.2010 tekemällä välipäätöksellä esittämän ennakkoratkaisupyynnön tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

      (1)  EUVL C 288, 23.10.2010.


title: Asia C-237/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 3.6.2008 — Google France v. Viaticum ja Luteciel

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/27

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 3.6.2008 — Google France v. Viaticum ja Luteciel
   (Asia C-237/08)
   (2008/C 209/40)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Cour de cassation, Ranska (kaupallisten ja taloudellisten asioiden jaosto)
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Google France

      Vastaajat: Viaticum ja Luteciel
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY (1) 5 artiklan 1 kohdan a ja b alakohtaa tulkittava siten, että maksullisen indeksointipalvelun tarjoaja, joka luovuttaa mainostajien käyttöön hakusanoja, joissa toistetaan tai jäljitellään rekisteröityjä tavaramerkkejä, ja järjestää indeksointisopimuksen avulla näiden hakusanojen perusteella toteutettavan sellaisten sponsoroitujen linkkien luomisen ja etuoikeutetun esillepanon, jotka johtavat internetsivuille, joilla tarjotaan myytäväksi tavaroita, jotka ovat samoja tai samankaltaisia kuin rekisteröidyn tavaramerkin kattamat tavarat, käyttää näitä tavaramerkkejä tavalla, joka tavaramerkin haltijalla on oikeus kieltää?

               2)

               Jos tällainen käyttö ei ole käyttöä, joka tavaramerkin haltijalla on oikeus kieltää direktiivin ja [yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun asetuksen N:o 40/94] (2) nojalla, voidaanko katsoa, että maksullisen indeksointipalvelun tarjoaja tarjoaa tietoyhteiskunnan palvelua, jonka yhteydessä palvelun vastaanottajan toimittamia tietoja tallennetaan 8.6.2000 annetun direktiivin 2000/31 (3) 14 artiklassa tarkoitetulla tavalla, siten että palvelun tarjoajan vastuu ei voi syntyä ennen kuin tavaramerkin haltija on ilmoittanut sille, että mainostaja käyttää merkkiä lainvastaisella tavalla?

      (1)  EYVL 1989, L 40, s. 1.

      (2)  EYVL 1994, L 11, s. 1.

      (3)  Tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaupankäyntiä, sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista 8.6.2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/31/EY (”Direktiivi sähköisestä kaupankäynnistä”) (EYVL L 178, s. 1).


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 30 päivänä kesäkuuta 2004, asiassa T-186/02, BMI Bertollo Srl vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Aikaisemmat sanamerkit DIESEL — Kuviomerkin DIESELIT rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi koskeva hakemus — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               25.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/19

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   30 päivänä kesäkuuta 2004,
   asiassa T-186/02, BMI Bertollo Srl vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Aikaisemmat sanamerkit DIESEL - Kuviomerkin DIESELIT rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi koskeva hakemus - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   (2004/C 239/38)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asiassa T-186/02, BMI Bertollo Srl, kotipaikka Pianezze San Lorenzo (Italia), edustajinaan asianajajat F. Tedeschini, M. Pinnarò, P. Santer, V. Corbeddu ja M. Bertuccelli, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehenään O. Montalto), jossa SMHV:n valituslautakunnassa käydyn menettelyn vastapuolena oli Diesel SpA, kotipaikka Molvena (Italia), edustajinaan asianajajat G. Bozzola ja C. Bellomunno, ja jossa kantaja on nostanut kanteen SMHV:n kolmannen valituslautakunnan 19.3.2002 tekemästä päätöksestä (asia R 525/2001-3), joka koskee BMI Bertollo Srl:n ja Diesel SpA:n välistä väitemenettelyä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja H. Legal sekä tuomarit V. Tiili ja M. Vilaras, kirjaaja: apulaiskirjaaja B. Pastor, on 30.6.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 191, 10.8.2002.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (kolmas jaosto) 17 päivänä helmikuuta 2005, asiassa C-134/03 (Giudice di pace di Genova-Voltrin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Viacom Outdoor Srl vastaan Giotto Immobilier SARL (Palvelujen tarjoamisen vapaus — Kilpailu — Palvelut, joissa on kyse mainosten esille asettamisesta — Kansallinen lainsäädäntö, jolla otetaan käyttöön kunnallinen mainosvero — Kuntien tarjoama julkinen julistepalvelu — Kuntien toimivalta säännellä palvelujen tarjoamista, jossa on kyse mainosten esille asettamisesta — Syrjimätön sisäinen verotus)

text:
               16.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/2

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (kolmas jaosto)
   17 päivänä helmikuuta 2005,
   asiassa C-134/03 (Giudice di pace di Genova-Voltrin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Viacom Outdoor Srl vastaan Giotto Immobilier SARL (1)

   (Palvelujen tarjoamisen vapaus - Kilpailu - Palvelut, joissa on kyse mainosten esille asettamisesta - Kansallinen lainsäädäntö, jolla otetaan käyttöön kunnallinen mainosvero - Kuntien tarjoama julkinen julistepalvelu - Kuntien toimivalta säännellä palvelujen tarjoamista, jossa on kyse mainosten esille asettamisesta - Syrjimätön sisäinen verotus)
   (2005/C 93/03)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asiassa C-134/03, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Giudice di pace di Genova-Voltri (Italia) on esittänyt 10.3.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 25.3.2003, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Viacom Outdoor Srl vastaan Giotto Immobilier SARL, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Rosas (esittelevä tuomari) sekä tuomarit A. Borg Barthet, J.-P. Puissochet, J. Malenovský ja U. Lõhmus, julkisasiamies: J. Kokott, kirjaaja: johtava hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 17.2.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               EY 82, EY 86, EY 87 ja EY 88 artiklan tulkintaa koskevat ennakkoratkaisukysymykset jätetään tutkimatta.

               2)

               Decreto legislativo no 507 – Revisione ed armonizzazione dell'imposta comunale sulla pubblicità e del diritto sulle pubbliche affissioni -nimisellä asetuksella (asetus nro 507 – kunnallisen mainosveron ja julkisesta julistemainonnasta perittävän maksun muuttamisesta ja yhdenmukaistamisesta), joka on annettu 15.11.1993, käyttöön otetun kunnallisen mainosveron kaltaisen veron kantaminen ei ole ristiriidassa EY 49 artiklan kanssa.

      (1)  EUVL C 146, 21.6.2003.


title: Asia C-377/03: Euroopan yhteisöjen komission 9.9.2003 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
1.11.2003                FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                         C 264/21
Euroopan yhteisöjen komission 21.8.2003 Itävallan tasa-               Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                 valtaa vastaan nostama kanne
                                                                      1.    toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut Euroo-
                          (Asia C-362/03)                                   pan yhteisössä liikennöivien hyötyajoneuvojen teknisistä
                                                                            tienvarsitarkastuksista 6 päivänä kesäkuuta 2000 annetun
                                                                            Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/30/
                          (2003/C 264/34)                                   EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut sen
                                                                            noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnol-
                                                                            lisia määräyksiä, tai ei ole ainakaan niitä ilmoittanut
                                                                            komissiolle
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 21.8.2003 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa          2.    velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Arnaud Bordes ja Gerald                  tikulut.
Braun komission oikeudellisesta yksiköstä, prosessiosoite Lu-
xemburgissa.
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
1.    toteaa, että koska Itävallan tasavalta ei ole antanut           Täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 10.8.2002.
      munivien kanojen suojelun vähimmäisvaatimuksista
      19 päivänä heinäkuuta 1999 annetun neuvoston direktii-
      vin 1999/74/EY (1) edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallin-
                                                                      (1) EYVL 2000 L 203, s. 1.
      nollisia määräyksiä tai ilmoittanut niistä komissiolle, se
      on laiminlyönyt kyseisen direktiivin mukaiset velvoit-
      teensa, ja
2.    velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
      tikulut.
                                                                      Euroopan yhteisöjen komission 9.9.2003 Belgian kunin-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                  gaskuntaa vastaan nostama kanne
Täytäntöönpanoa varten asetettu määräaika kului umpeen                                          (Asia C-377/03)
1.1.2002.
                                                                                (2003/C 264/36)
(1) EYVL 1999, L 203, s. 53.
                                                                      Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 9.9.2003 Euroo-
                                                                      pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningas-
                                                                      kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Ch. Giolito ja
                                                                      G. Wilms, prosessiosoite Luxemburgissa.
Euroopan yhteisöjen komission 21.8.2003 Itävallan tasa-
                                                                      Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                 valtaa vastaan nostama kanne
                                                                      tuin:
                          (Asia C-363/03)                             1.    toteaa, ettei Belgian kuningaskunta ole noudattanut yhtei-
                                                                            söjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Eura-
                                                                            tom (1) soveltamisesta 22 päivänä toukokuuta 2000 anne-
                          (2003/C 264/35)                                   tun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/
                                                                            2000 (2) (EYVL L 130, s. 1) – jolla on 31.5.2000 lukien
                                                                            kumottu ja korvattu yhteisöjen omista varoista tehdyn
                                                                            päätöksen 88/376/ETY, Euratom (3) soveltamisesta
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 21.8.2003 Euroo-                   29 päivänä toukokuuta 1989 annettu neuvoston asetus
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa                (EY, Euratom) N:o 1552/89 (4), jolla on täysin sama
vastaan. Kantajan asiamiehenä oikeudellisen osaston virkamies               tarkoitus – 6, 9, 10 ja 11 artiklan mukaisia velvollisuuksi-
Dr. Wouter Wils ja prosessiosoite on Luxemburgissa.                         aan, koska se on
 ---pagebreak--- C 264/22                  FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                          1.11.2003
      –      jättänyt käsittelemättä säännöllisesti tiettyjä kuljetus-   Euroopan yhteisöjen komission 9.9.2003 Belgian kunin-
             asiakirjoja (TIR-carnet), minkä takia niihin liittyviä                      gaskuntaa vastaan nostama kanne
             omia varoja ei ole viety oikein kirjanpitoon eikä
             annettu komission käyttöön määräajassa;
                                                                                (Asia C-378/03)
      –      jättänyt ilmoittamatta komissiolle kaikki muut rii-
             dattomat tullimaksut, joita on käsitelty samalla                                      (2003/C 264/37)
             tavalla (kirjaaminen B-kirjanpitoon A-kirjanpidon
             sijasta) ja jotka koskevat sitä, ettei Belgian tulli ole
             käsitellyt TIR-carnet’ita vuodesta 1996 lähtien;
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 9.9.2003 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningas-
      –      kieltäytynyt maksamasta komissiolle kuuluviin sum-          kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Ch. Giolito ja
             miin liittyviä korkoja.                                     G. Wilms, prosessiosoite Luxemburgissa.
2.    velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu-                Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
      denkäyntikulut.                                                    tuin:
                                                                         –      toteaa, ettei Belgian kuningaskunta ole noudattanut yhtei-
                                                                                söjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Eura-
                                                                                tom (1) soveltamisesta 22 päivänä toukokuuta 2000 anne-
                                                                                tun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                             2000 (2) (EYVL L 130, s. 1) – jolla on 31.5.2000 lukien
                                                                                kumottu ja korvattu yhteisöjen omista varoista tehdyn
                                                                                päätöksen 88/376/ETY, Euratom (3) soveltamisesta
                                                                                29 päivänä toukokuuta 1989 annettu neuvoston asetus
                                                                                (EY, Euratom) N:o 1552/89 (4), jolla on täysin sama
Komissio on Belgiassa vuosina 1996 ja 1997 suoritetuissa                        tarkoitus – 6, 10 ja 11 artiklan mukaisia velvollisuuksiaan,
kahdessa perinteisiä omia varoja koskevassa tarkastuksessa                      koska se on suorittanut myöhässä omat varat, jotka on
todennut passitusmenettelyn yhteydessä poikkeavuuksia, jotka                    saatu maksuvelvollisilta erissä;
koskevat omien varojen toteamista, kirjaamista ja käyttöön
asettamista sekä yhteisön TIR-passitusjärjestelmän soveltamis-           –      velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
ta. Poikkeavuudet johtuivat siitä, että omia varoja ei ollut                    denkäyntikulut.
maksettu komissiolle tai ne oli maksettu sille liian myöhään,
koska asetuksen N:o 1150/2000 6 artiklan 3 kohdassa olevia
kirjaamista koskevia sääntöjä ei ollut noudatettu.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Komissio ei voi hyväksyä Belgian esittämiä perusteluja, jotka
koskevat havaittuja poikkeavuuksia ja kirjaamisviivästyksiä.             Komissio on Belgiassa vuonna 1996 suoritetussa perinteisiä
Viivästykset ylittävät huomattavasti asetuksen N:o 1150/2000             omia varoja koskevassa tarkastuksessa todennut, etteivät Bel-
6 artiklan 3 kohdassa säädetyt määräajat sekä A-kirjanpitoon             gian viranomaiset ole yhteisön lainsäädännössä asetetussa
että erillisen B-kirjanpitoon kirjaamisen osalta. Koska kirjaami-        määräajassa asettaneet sen käyttöön omia varoja, jotka on
nen olisi pitänyt suorittaa A-kirjanpitoon, kyseisestä viivästyk-        peritty tuontitullien erissä suoritettuina maksuina. Kyseiset
sestä on seurauksena kyseessä olevien omien varojen asettami-            tullit olisi nimittäin pitänyt siirtää B-kirjanpidosta A-kirjanpi-
nen käyttöön myöhässä ja tästä syystä on perittävä viivästys-            toon sitä mukaa kuin maksuvelvollinen suorittaa kunkin erän.
korkoa.                                                                  Tullien suorittaminen B-kirjanpidon erilliselle tilille useiden
                                                                         kuukausien aikana on aiheuttanut omien varojen käyttöön
                                                                         asettamisessa viivästyksiä, joiden takia on perittävä viivästys-
                                                                         korkoa.
(1) EYVL L 293,    12.11.1994, s. 9.
(2) EYVL L 130,    31.5.2000, s. 1.
(3) EYVL L 185,    15.7.1988, s. 24.                                     (1) EYVL L 293,   12.11.1994, s. 9.
(4) EYVL L 155,    7.6.1989, s. 1.                                       (2) EYVL L 130,   31.5.2000, s. 1.
                                                                         (3) EYVL L 185,   15.7.1988, s. 24.
                                                                         (4) EYVL L 155,   7.6.1989, s. 1.


title: Asia T-698/15 P: Valitus, jonka Juha Tapio Silvan on tehnyt 2.12.2015 virkamiestuomioistuimen asiassa F-83/14, Silvan v. komissio, 22.9.2015 antamasta tuomiosta

text:
               15.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 59/28

         Valitus, jonka Juha Tapio Silvan on tehnyt 2.12.2015 virkamiestuomioistuimen asiassa F-83/14, Silvan v. komissio, 22.9.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia T-698/15 P)
   (2016/C 059/31)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Juha Tapio Silvan (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat N. de Montigny ja J. N. Louis)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               Kumoamaan virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) 22.9.2015 antaman tuomion Tapio Silvan v. komissio (F-83/14)

               —

               ratkaisemaan asian uusien säännösten perusteella

                           —

                           ja toteamaan, että

                                       —

                                       päätös, jolla kantaja jätettiin ylentämättä, kumotaan

                                       —

                                       komissio velvoitetaan korvaamaan kummassakin oikeusasteessa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa kolmeen valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste, joka perustuu esitettyjen väitteiden ja näytön tutkittavaksi ottamiseen ja jossa on kaksi osaa:

                           —

                           ensimmäinen osa, joka perustuu menettelysääntöjen rikkomiseen ja oikeudelliseen virheeseen, jonka virkamiestuomioistuin teki jättäessään tutkimatta kanneperusteen, joka perustuu nimittävän viranomaisen tekemän ansioiden vertailun puuttumiseen

                           —

                           toinen osa, joka perustuu oikeudelliseen virheeseen, jonka virkamiestuomioistuin teki jättäessään arvioimatta valittajan esittämän näytön, jossa osoitettiin, ettei nimittävä viranomainen suorittanut ansioiden vertailua missään ylennysmenettelyn vaiheessa.

               2)

               Toinen valitusperuste, joka perustuu 45 artiklan rikkomiseen ja ansioiden vertailun puuttumiseen ja jossa on kaksi osaa:

                           —

                           ensimmäinen osa, joka perustuu yhtäältä virkamiestuomioistuimen esitetyn näytön arvioimisessa tekemään oikeudelliseen virheeseen, asianosaisten esittämän todistusaineiston vääristämiseen, tosiasiallisen tuomioistuinvalvonnan puuttumiseen ja puuttuviin perusteluihin ja toisaalta arviointivirheeseen, puuttuviin perusteluihin, tosiasiallisen tuomioistuinvalvonnan puuttumiseen ja todistusaineiston vääristämiseen

                           —

                           toinen osa, joka perustuu yhtäältä esitettyjen kanneperusteiden arvioimisessa tapahtuneeseen oikeudelliseen virheeseen siltä osin kuin virkamiestuomioistuin katsoi, ettei valittaja vedonnut komission 14.11.2011 antamien henkilöstösääntöjen 45 artiklan yleisten täytäntöönpanosäännösten K(2011) 8190 lainvastaisuuteen siltä osin kuin niissä ei säädetä minkäänlaisesta ansioiden vertailusta ylennyskomiteassa ja toisaalta arviointivirheeseen ja esitetyn todistusaineiston vääristämiseen.

               3)

               Kolmas valitusperuste, joka perustuu ansioiden arvioinnissa tapahtuneeseen arviointivirheeseen ja jossa on kaksi osaa:

                           —

                           ensimmäinen osa, joka perustuu virkamiestuomioistuimen todistustaakan arvioinnissa tekemään oikeudelliseen virheeseen

                           —

                           toinen osa, joka perustuu arviointivirheeseen ja esitetyn todistusaineiston vääristämiseen


title: Yhdistetyt asiat C-471/09 P–C-473/09 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 28.7.2011 — Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (C-471/09 P), Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (C-472/09 P), Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (C-473/09 P) v. Euroopan komissio, Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Comunidad Autónoma de la Rioja, Camara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya, Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa, Confederación Empresarial Vasca (Confebask) (Muutoksenhaku — Valtiontuki — Kumoamiskanne — Sitä valtiontukiohjelmaa koskevat komission päätökset, jonka Espanja on toteuttanut yritysten hyväksi Biskajassa, Álavassa ja Guipúzcoassa — Investointeja koskeva 45 prosentin verohyvitys — Perusteltu luottamus — Suhteellisuusperiaate — Oikeusvarmuuden ja hyvän hallinnon periaatteet — Kohtuullisen määräajan noudattaminen — Ilmoittamatta jättäminen)

text:
               8.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 298/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 28.7.2011 — Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (C-471/09 P), Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (C-472/09 P), Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (C-473/09 P) v. Euroopan komissio, Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Comunidad Autónoma de la Rioja, Camara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya, Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa, Confederación Empresarial Vasca (Confebask)
   (Yhdistetyt asiat C-471/09 P–C-473/09 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Valtiontuki - Kumoamiskanne - Sitä valtiontukiohjelmaa koskevat komission päätökset, jonka Espanja on toteuttanut yritysten hyväksi Biskajassa, Álavassa ja Guipúzcoassa - Investointeja koskeva 45 prosentin verohyvitys - Perusteltu luottamus - Suhteellisuusperiaate - Oikeusvarmuuden ja hyvän hallinnon periaatteet - Kohtuullisen määräajan noudattaminen - Ilmoittamatta jättäminen)
   2011/C 298/05
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittajat: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (C-471/09 P), Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (C-472/09 P), Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (C-473/09 P) (edustajat: abogado I. Sáenz-Cortabarría Fernández ja abogado M. Morales Isasi)

      Valittajan vastapuolet: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre ja C. Urraca Caviedes), Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco (edustajat: abogado I. Sáenz-Cortabarría Fernández ja abogado M. Morales Isasi), Comunidad Autónoma de la Rioja (edustajat: abogado J. M. Criado Gámez ja abogado E. Martínez Aguirre), Camara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya, Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa (edustajat: abogado I. Sáenz-Cortabarría Fernández ja abogado M. Morales Isasi), Confederación Empresarial Vasca (Confebask)

      Väliintulija, joka tukee valittajan vaatimuksia: Espanjan kuningaskunta (asiamies: N. Díaz Abad)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus yhdistetyissä asioissa T-227/01 — T-229/01, T-265/01, T-266/01 ja T-270/01, Diputación Foral de Álava ja Gobierno Vasco ym. vastaan komissio 9.9.2009 annetusta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu viides jaosto) tuomiosta, jolla hylättiin asioissa T-227/01 ja T-265/01 esitetty vaatimus tukiohjelmasta, jonka Espanja on toteuttanut myöntämällä Álavassa sijaitsevien yritysten tekemille investoinneille 45 prosentin verohyvityksen, 11.7.2001 tehdyn komission päätöksen 2002/820/EY (EYVL 2002, L 296, s. 1) kumoamiseksi, asioissa T-228/01 ja T-266/01 esitetty vaatimus tukiohjelmasta, jonka Espanja on toteuttanut myöntämällä Biskajassa sijaitsevien yritysten tekemille investoinneille 45 prosentin verohyvityksen, 11.7.2001 tehdyn komission päätöksen 2003/27/EY (EYVL 2003, L 17, s. 1) kumoamiseksi ja asioissa T-229/01 ja T-270/01 esitetty vaatimus valtiontukiohjelmasta, jonka Espanja on toteuttanut myöntämällä Guipúzcoassa sijaitsevien yritysten tekemille investoinneille 45 prosentin verohyvityksen, 11.7.2001 tehdyn komission päätöksen 2002/894/EY (EYVL 2002, L 314, s. 26) kumoamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Pää- ja vastavalitukset hylätään.

               2)

               Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya, Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava ja Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa vastaavat yhtä suurin osuuksin käsiteltävänä olleista valituksista aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

               3)

               Espanjan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 37, 13.2.2010.