title: Asia C-159/06: Kanne  23.3.2006  — Euroopan yhteisöjen komissio v. Suomen tasavalta

text:
               3.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 131/33

         Kanne 23.3.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Suomen tasavalta
   (Asia C-159/06)
   (2006/C 131/62)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: U. Wölker, F. Simonetti ja K. Nyberg)

      Vastaaja: Suomen tasavalta
   Vaatimukset

               —

               Yhteisöjen tuomioistuimen on todettava, että Suomen tasavalta ei ole Ahvenanmaan maakunnan osalta noudattanut tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/42/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

               —

               Suomen tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanoa varten asetettu määräaika päättyi 21.7.2004.

      (1)  EYVL L 197, s. 30


title: Asia T-161/04: Gregorio Valero Jordanan 26.4.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               26.6.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 168/12

         Gregorio Valero Jordanan 26.4.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-161/04)
   (2004/C 168/24)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Gregorio Valero Jordana, kotipaikka Bryssel, on nostanut 26.4.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Massimo Merola.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               Kumoaa 10.2.2004 tehdyn päätöksen, jolla Euroopan komissio eväsi kantajalta oikeuden saada tutustua avoimen kilpailun A7/A6 KOM/A/637 varallaololuetteloon ja 5.10.1995 alkaen tehtyihin, palkkaluokkaan A6 nimitettyjen virkamiesten nimittämistä koskeviin yksittäispäätöksiin

               —

               Velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
   Tämän asian kantaja riitauttaa vastaajan tekemän päätöksen, jolla kantajalta evättiin mahdollisuus tutustua avoimen kilpailun A7/A6 KOM/A/637 varallaololuetteloon ja 5.10.1995 alkaen tehtyihin, palkkaluokkaan A6 nimitettyjen virkamiesten nimittämistä koskeviin yksittäispäätöksiin.
   Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi ensimmäiseksi siihen, että Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (1) 4 artiklan 1 kohdan b kohdassa säädettyyn poikkeukseen on viitattu virheellisellä tavalla. Tässä poikkeuksessa viitataan yksityiselämän ja yksilön koskemattomuuden suojaan, erityisesti yhteisön lainsäädännön mukaiseen henkilötietojen suojaan. Tältä osin kantaja toteaa, että pyydettyjen asiakirjojen luovuttamista ei voida pitää vahingollisena niissä mainittujen henkilöiden yksityiselämälle, ja että julkisen elimen palveluksessa toimivan virkamiehen ominaisuus ei kuulu yksityiselämän piiriin.
   Toisaalta ja sillä perusteella, että yhteisöjen virkamiesten nimittämistä koskevat yksittäispäätökset ovat julkisia, on katsottava, että yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (2) 5 artiklan b kohtaa on myös rikottu.
   Kantaja vetoaa myös siihen, että perusteluvelvollisuutta on laiminlyöty ja että hyvän hallinnon periaatetta on loukattu.

      (1)  EYVL L 145, 31.5.2001, s. 43.

      (2)  EYVL L 8, 12.1.2001, s. 1.


title: Euroopan yhteisöjen komission 18.2.1998 Silena SpA:ta vastaan nostama kanne (Asia C-39/98)

text:
C 137/6                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     2.5.98
Hoge Raad der Nederlandenin 11.2.1998 tekemällään                  Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
Staatssecretaris van FinancieÈn vastaan B. G. M. Verkooyen
                                                                   Ð velvoittaa Silena SpA:n maksamaan pääomaa 15 000
                        (Asia C-35/98)                                 ecua ja korkoa 4,17 ecua päivässä ajalta 10.5.1995Ð
                                                                       31.12.1996, eli korkoa yhteensä 2 481,15 ecua, ja kor-
                         (98/C 137/11)                                 koa 2,8 ecua päivässä 1.1.1997 lähtien pääoman mak-
                                                                       supäivään saakka;
Hoge Raad der Nederlanden on 11.2.1998 tekemällään                 Ð velvoittaa Silena SpA:n korvaamaan oikeudenkäynti-
päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuo-                 kulut
mioistuimen kirjaamoon 13.2.1998, pyytänyt Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua vireillä ole-
vassa asiassa Staatssecretaris van FinancieÈn vastaan              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
B. G. M. Verkooyen seuraaviin kysymyksiin:
                                                                   Välityslausekkeen nojalla nostetussa kanteessa vaaditaan
                                                                   vastaajaa maksamaan edellä mainittu rahamäärä, koska se
1. Onko neuvoston direktiivin 88/361/ETY (1) 1 artiklan            on luovuttanut oikeutensa markkinoida sopimuksessa nro
     1 kohtaa ja direktiivin liitteessä I olevaa I kohdan          10433-94-09-Ticrispi tarkoitettua teknistä ºpakettiaº.
     2 alakohtaa tulkittava siten, että direktiivin 6 artiklan     Komissio päätti purkaa kyseisen sopimuksen, koska vas-
     1 kohta huomioon ottaen sellainen jäsenvaltion tulove-        taaja laiminlöi sopimusvelvoitteita. Sopimuksen purkami-
     rolainsäädännöstä johtuva rajoitus on kielletty               sen vaikutuksia säännellään Italian lainsäädännössä.
     1.7.1990 lukien, jonka mukaan osingoista ei tiettyyn
     määrään asti kanneta osakkeenomistajilta tuloveroa,
     mutta jonka mukaan vapautus rajoitetaan jäsenval-
     tiossa toimivien yhtiöiden osakkeille maksettaviin osin-
     koihin?
                                                                   Euroopan yhteisöjen komission 18.2.1998 TVR-Tecnolo-
                                                                          gie Vetroresina SpA:ta vastaan nostama kanne
2. Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kieltävä,
     onko EY:n perustamissopimuksen 6 ja/tai 52 artiklaa                                  (Asia C-40/98)
     tulkittava siten, että ensimmäisessä kysymyksessä tar-                                (98/C 137/13)
     koitetun kaltainen rajoitus on niiden kanssa ristirii-
     dassa?
                                                                   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 18.2.1998
                                                                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen TVR-Tec-
3. Onko edellisiin kysymyksiin annettavien vastausten              nologie Vetroresina SpA:ta, kotipaikka Rooma, vastaan.
     kannalta merkitystä sillä, esittääkö tällaisen verova-        Kantajan asiamiehenä on oikeudellinen neuvonantaja
     paussäännöksen soveltamista koskevan vaatimuksen              Eugenio de March, jota avustaa asianajaja Alberto Dal
     tavanomainen osakkeenomistaja vai (tytäryhtiön)               Ferro, Vicenza, ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos
     työntekijä, joka hallitsee osakkeita henkilöstörahaston       Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
     (werknemersspaarplan) perusteella?
                                                                   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
( ) EYVL L 178, 8.7.1988, s. 5.
 1
                                                                   Ð velvoittaa vastaajan palauttamaan 211 307 ecun suu-
                                                                       ruisen summan 69,47 ecun suuruisine päivittäisine kor-
                                                                       koineen 21.12.1991 alkaen siihen asti kunnes maksu
                                                                       on suoritettu;
                                                                   Ð velvoittaa vastaajan maksamaan 20 000 ecua vahin-
Euroopan yhteisöjen komission 18.2.1998 Silena SpA:ta                  gonkorvauksena;
                    vastaan nostama kanne
                        (Asia C-39/98)                             Ð velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                         (98/C 137/12)
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 18.2.1998                 Kanne, joka on nostettu välityslausekkeen perusteella, kos-
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Silena                kee komission ja TVR-Tecnologie Vetroresina SpA:n väli-
SpA:ta vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellinen            sen sopimuksen (sopimus nro 3440/1/0/187/91/6-BCR-
neuvonantaja Eugenio de March, avustajanaan asianajaja             1(30) perusteella etukäteen maksettujen rahasummien
Alberto Dal Ferro, Vicenza, ja prosessiosoite Luxembur-            palautusta. Sopimus koski komponenttirakenteista valmis-
gissa on c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez          tettujen tuotteiden mittausjärjestelmien tutkimussuunnitel-
de la Cruz, Centre Wagner, Luxembourg.                             maa. Komissio on päättänyt purkaa Italian oikeuden


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 29 päivänä huhtikuuta 2004 asiassa T-308/02, SGL Carbon AG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kartelli tai muu yhteisjärjestely — Sakko — Maksuhelpotuksia koskevan pyynnön hylkääminen — Kumoamiskanne — Tutkimatta jättäminen)

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/41

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS

   29 päivänä huhtikuuta 2004
   asiassa T-308/02, SGL Carbon AG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Kartelli tai muu yhteisjärjestely - Sakko - Maksuhelpotuksia koskevan pyynnön hylkääminen - Kumoamiskanne - Tutkimatta jättäminen)
   (2004/C 118/89)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa T-308/02, SGL Carbon AG, kotipaikka Wiesbaden (Saksa), edustajanaan asianajaja M. Klusmann, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään G. Wilms ja W. Mölls), jossa kantaja vaatii 24.7.2002 tehdyn komission päätöksen kumoamista siltä osin kuin siinä on hylätty kantajan pyyntö maksuhelpotuksen saamiseksi sakosta, joka oli määrätty kantajalle EY 81 artiklan mukaisessa menettelyssä (COMP/E-1/36.490 – Grafiittielektrodit), ja siltä osin kuin siinä on määrätty viivästyskorko, jonka suuruus ylittää 6,04 %, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Pirrung sekä tuomarit A. W. H. Meij ja J. Forwood, kirjaaja: H. Jung, on antanut 29.4.2004 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä komission oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 31, 8.2.2003.


title: Asia T-275/16: Kanne 27.5.2016 – Mubarak ym. v. neuvosto

text:
               25.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 270/57

         Kanne 27.5.2016 – Mubarak ym. v. neuvosto
   (Asia T-275/16)
   (2016/C 270/64)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Gamal Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Kairo, Egypti), Alaa Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Kairo), Heidy Mahmoud Magdy Hussein Rasekh (Kairo), Khadiga Mahmoud El Gammal (Kairo) (edustajat: B. Kennelly ja J. Pobjoy, barristers ja G. Martin ja M. Rushton, solicitors)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Egyptin tilanteen johdosta määrättävistä tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/172/YUTP muuttamisesta 18.3.2016 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2016/411 (EUVL 2016, L 74, s. 40) siltä osin, kuin se koskee kantajia

               —

               toteamaan, että Egyptin tilanteen johdosta määrättävistä tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 21.3.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/172/YUTP (EUVL 2011, L 76, s. 63) 1 artiklan 1 kohtaa ja Egyptin tilanteen johdosta määrättävistä tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 21.3.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 270/2011(EUVL 2011, L 76, s. 4) 2 artiklan 1 kohtaa ei voida soveltaa kantajia koskevilta osin, ja tämän seurauksena kumoamaan päätöksen (YUTP) 2016/411 siltä osin, kuin se koskee kantajia

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäisen kanneperusteen mukaan neuvosto ei yksilöinyt asianmukaista oikeudellista perustaa päätöksen 2011/172/YUTP (jäljempänä päätös)1 artiklan 1 kohdalle ja asetuksen (EU) N:o 270/2011 (jäljempänä asetus) 2 artiklan 1 kohdalle. Asiassa ei ole esitetty mitään näyttöä siitä, että neuvosto olisi tutkinut mitenkään päätöksen 1 artiklan 1 kohdan oikeudellista perustaa antaessaan päätöksen (YUTP) 2016/411 (jäljempänä riidanalainen päätös), vaikka päätöksen 5 artiklassa nimenomaisesti säädetään tällaisesta velvoitteesta. Se seikka, että 1 artiklan 1 kohdalla on saattanut olla pätevä oikeudellinen perusta, kun se annettiin 21.3.2011, ei merkitse, että säädöksellä on oikeudellinen perusta edelleen vuonna 2016 tai sen jälkeen.

               2)

               Toisen kanneperusteen mukaan asiassa on loukattu oikeuksia, joita kantajilla on SEU 6 artiklan nojalla, kun sitä luetaan yhdessä SEU 2 ja SEU 3 artiklan sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 ja 48 artiklan kanssa, koska neuvosto oletti, että oikeudenkäyntimenettely Egyptissä on perustavanlaatuisten ihmisoikeuksien mukaista.

               3)

               Kolmannen kanneperusteen mukaan neuvosto teki ilmeisen arviointivirheen katsoessaan, että edellytys kantajien kirjaamiseksi päätöksen 1 artiklan 1 kohtaan ja asetuksen 2 artiklan 1 kohtaan täyttyi.

               4)

               Neljännen kanneperusteen mukaan neuvosto ei esittänyt riittäviä perusteluja kantajien kirjaamiseksi uudelleen.

               5)

               Viidennen kanneperusteen mukaan neuvosto on loukannut kantajien puolustautumisoikeuksia ja oikeuttaa hyvään hallintoon ja tehokkaaseen tuomioistuimen tarjoamaan oikeussuojaan. Ne väittävät erityisesti, että neuvosto ei tutkinut huolellisesti ja puolueettomasti, olivatko uudelleen kirjaamisen tueksi esitetyt väitetyt perusteet paikkansapitäviä niiden lausumien valossa, joita kantajat esittivät ennen uudelleen kirjaamista.

               6)

               Kuudennen kanneperusteen mukaan neuvosto on loukannut oikeudettomasti ja suhteettomasti kantajien perusoikeuksia, mukaan luettuna heidän omaisuudensuojaa ja mainetta. Riidanalaisen päätöksen vaikutus kantajiin on laaja-alainen sekä heidän omaisuutensa että maailmanlaajuisen maineen kannalta. Neuvosto ei ole osoittanut, että kantajien varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttäminen liittyy mihinkään lailliseen tarkoitukseen tai on oikeutettu tällaisella tai että se on oikeasuhteinen tähän päämäärään nähden.


title: Asia T-477/07: Kanne 17.12.2007 — Cofra v. komissio

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/43

         Kanne 17.12.2007 — Cofra v. komissio
   (Asia T-477/07)
   (2008/C 64/69)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Cofra srl (Barletta, Italia) (edustaja: asianajaja A. Calabrese)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               komission 17.10.2007 tekemä päätös SG/E/MIB/mbp D(2007) 8992 on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-417/07, Lodato Gennaro & Co., esitetyt.


title: Asia C-551/03 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto)  6.4.2006  — General Motors BV (aiemmin General Motors Nederland BV ja Opel Nederland BV) v. Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku — Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt — EY 81 artikla — Asetus (ETY) N:o 123/85 ja asetus (EY) N:o 1475/95 — Opel-merkkisten autojen jälleenmyynti — Markkinoiden eristäminen — Viennin rajoitukset — Rajoittava bonusjärjestelmä — Sakko — Sakkojen laskemista koskevat suuntaviivat)

text:
               17.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 6.4.2006 — General Motors BV (aiemmin General Motors Nederland BV ja Opel Nederland BV) v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-551/03 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - EY 81 artikla - Asetus (ETY) N:o 123/85 ja asetus (EY) N:o 1475/95 - Opel-merkkisten autojen jälleenmyynti - Markkinoiden eristäminen - Viennin rajoitukset - Rajoittava bonusjärjestelmä - Sakko - Sakkojen laskemista koskevat suuntaviivat)
   (2006/C 143/10)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittaja: General Motors BV (aiemmin General Motors Nederland BV ja Opel Nederland BV)

      Vastapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: W. Mölls ja A. Whelan, avustajanaan J. Flynn, QC)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-368/00, General Motors Nederland BV ja Opel Nederland BV v. komissio, 21.10.2003 antamasta tuomiosta — EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisesta menettelystä 20.9.2000 tehdyn komission päätöksen K(2000) 2707 (COMP/36.653 — Opel) osittainen kumoaminen ja valittajalle määrätyn sakon alentaminen
   Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               General Motors BV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 71, 20.3.2004.


title: Asia C-234/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto)  16.3.2006  (Landesgericht Innsbruckin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rosmarie Kapferer v. Schlank & Schick GmbH (Tuomioistuimen toimivalta yksityisoikeuden alalla — Asetus (EY) N:o 44/2001 — 15 artiklan tulkinta — Toimivalta kuluttajansuojaa koskevissa riita-asioissa — Voittolupaus — Harhaanjohtava mainonta — Toimivaltaa koskeva tuomioistuimen päätös — Lainvoima — Uudelleen tutkittavaksi ottaminen muutoksenhakuinstanssissa — Oikeusvarmuus — Yhteisön oikeuden ensisijaisuus — EY 10 artikla)

text:
               3.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 131/14

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 16.3.2006 (Landesgericht Innsbruckin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rosmarie Kapferer v. Schlank & Schick GmbH
   (Asia C-234/04) (1)

   (Tuomioistuimen toimivalta yksityisoikeuden alalla - Asetus (EY) N:o 44/2001 - 15 artiklan tulkinta - Toimivalta kuluttajansuojaa koskevissa riita-asioissa - Voittolupaus - Harhaanjohtava mainonta - Toimivaltaa koskeva tuomioistuimen päätös - Lainvoima - Uudelleen tutkittavaksi ottaminen muutoksenhakuinstanssissa - Oikeusvarmuus - Yhteisön oikeuden ensisijaisuus - EY 10 artikla)
   (2006/C 131/25)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Landesgericht Innsbruck
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Rosmarie Kapferer

      Vastaaja: Schlank & Schick GmbH
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Landesgericht Innsbruck — EY 10 artiklan tulkinta — Muutoksenhakutuomioistuimen velvollisuus tutkia uudelleen alioikeuden lopullinen päätös toimivallasta, kun yhteisön oikeutta on rikottu — Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22 päivänä joulukuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (EYVL L 12, s. 1) 15 artiklan 1 kohdan c alakohdan tulkinta — Kuluttajansuojaa koskeva kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään oikeudesta palkintoon, jonka harhaanjohtavan mainonnan vastaanottaja väittää voittaneensa
   Tuomiolauselma
   EY 10 artiklaan perustuva yhteistyön periaate ei edellytä, että kansallisen tuomioistuimen olisi jätettävä soveltamatta kansallisia menettelysääntöjä, jotta se voisi tutkia lainvoimaisen tuomioistuimen ratkaisun uudelleen ja kumota sen, jos ilmenee, että se on yhteisön oikeuden vastainen.

      (1)  EUVL C 251, 9.10.2004.


               9.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 132/13

         Míla ehf:n 13 päivänä helmikuuta 2013 EFTAn valvontaviranomaista vastaan nostama kanne
   (Asia E-1/13)
   2013/C 132/08
   Míla ehf., asiamiehinään asianajaja Espen I. Bakken ja asianajaja Thomas Nordby asianajotoimistosta Arntzen de Besche Advokatfirma AS, Bygdøy allé 2, 0204 Oslo, Norja, on nostanut 13 päivänä helmikuuta 2013 EFTAn tuomioistuimessa kanteen EFTAn valvontaviranomaista vastaan.
   Kantaja pyytää EFTAn tuomioistuinta

               1.

               kumoamaan EFTAn valvontaviranomaisen päätöksen N:o 410/12/KOL 1 artiklan,

               2.

               velvoittamaan viranomaisen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

               —

               Kantaja vaatii, että EFTAn tuomioistuin kumoaa EFTAn valvontaviranomaisen 21 päivänä marraskuuta 2012 antaman päätöksen N:o 410/12/KOL, jossa päätetään lopettaa asian käsittely aloittamatta muodollista tutkintamenettelyä siitä, oliko aiemmin NATOn lukuun operoitujen valokuitujen tuettu vuokraaminen Vodafonelle valtiontukea.

               —

               Riidanalainen päätös tehtiin seurauksena Míla ehf:n valituksesta, joka koski oletettua sääntöjenvastaista valtiontukea, jota Islannin ulkoasiainministeriö oli myöntänyt tukemalla aiemmin NATOn lukuun operoitujen kahden valokuidun vuokraamista. EFTAn valvontaviranomainen katsoi päätöksessään, että Islannin ulkoasiainministeriön puolustusviraston ja Og fjarskiptin (josta käytetään myös nimitystä ”Vodafone”) 1 päivänä helmikuuta 2010 tekemä vuokrasopimus valokuidun käyttämisestä ei ollut ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, ja lopetti asian käsittelyn ilman lisätutkimuksia.

               —

               Kantaja väittää muun muassa, että

                           —

                           riidanalainen päätös perustuu tosiseikkojen virheelliseen arviointiin ja asiaa koskevan oikeuskäytännön virheelliseen soveltamiseen,

                           —

                           EFTAn valvontaviranomainen jätti aloittamatta muodollisen tutkintamenettelyn myönnetystä tuesta, sekä

                           —

                           EFTAn valvontaviranomainen ei ole esittänyt riittäviä perusteluja päätelmilleen.


title: Asia C-35/04: Euroopan yhteisöjen komission 30 päivänä tammikuuta 2004 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne

text:
20.3.2004                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                               C 71/15
Euroopan yhteisöjen komission 30 päivänä tammikuuta                    Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
2004 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama
                                kanne
                                                                       –      kumoaa tiettyjä yhteisön kalastusalueita ja kalavaroja
                            (Asia C-35/04)                                    koskevan pyyntiponnistuksen hallinnoinnista, asetuksen
                                                                              (ETY) N:o 2847/93 muuttamisesta sekä asetusten (EY)
                                                                              N:o 685/95 ja (EY) N:o 2027/95 kumoamisesta 4 päivänä
                           (2004/C 71/24)                                     marraskuuta 2003 annetun neuvoston asetuksen (EY)
                                                                              N:o 1954/2003 (1) 3, 4 ja 6 artiklan ja
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 30 päivänä tammi-             –      velvoittaa vastaajana olevan toimielimen korvaamaan
kuuta 2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen                       oikeudenkäyntikulut.
Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamies on
K. Banks ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuin
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–     toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudat-
      tanut tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirtei-
      den yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22 päi-
      vänä toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja             Syrjintäkiellon periaatteen loukkaaminen
      neuvoston direktiivin 2001/29/EY (1) 13 artiklan mukai-
      sia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktii-
      vin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallin-      –      riidanalaisen asetuksen 3, 4 ja 6 artiklassa vahvistetun
      nollisia määräyksiä tai koska joka tapauksessa se ei ole                sellaisen viiteajanjakson käyttäminen, jossa viitataan vuo-
      ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle;                          siin 1998–2002, merkitsee Espanjan laivaston kansalli-
                                                                              suuteen perustuvaa syrjintää varsinkin, koska kyseisinä
–     velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan                     vuosina Espanjan laivaston pääsy rajoittui ICESin vyöhyk-
      oikeudenkäyntikulut.                                                    keille V b, VI, VII ja VIII a, b, d ja e Espanjan kuningaskun-
                                                                              nan ja Portugalin tasavallan liittymisestä Euroopan yhtei-
                                                                              söihin tehdyn sopimuksen mukaisesti
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                       –      asetuksen 6 artiklassa mainitun herkän alueen perustami-
Määräaika, jonka kuluessa jäsenvaltioiden on tullut saattaa                   nen syrjii myös Espanjan laivastoa, kun otetaan huo-
direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet voimaan,                  mioon, että uusi herkkä alue on osittain sama kuin niin
on päättynyt 22.12.2002.                                                      kutsuttu ”Irish box”, jolla Espanjan laivastoa koskivat
                                                                              rajoitukset Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasa-
                                                                              vallan liittymissopimuksen mukaisesti.
(1) EYVL L 167, 22.6.2001, s. 10.
                                                                       Harkintavallan väärinkäyttö: 6 artiklassa vahvistetun herkän
                                                                       alueen suojelu olisi pitänyt toteuttaa kalavarojen säilyttämises-
                                                                       tä nuorten meren eliöiden suojelemiseksi toteutettavien teknis-
                                                                       ten toimenpiteiden avulla annetussa asetuksessa (EY) N:o 850/
                                                                       1998, jossa vahvistetaan tiettyjä vuodenaikoja, tiettyjä alueita
Espanjan kuningaskunnan 2.2.2004 Euroopan unionin
                                                                       tai tiettyjen valikoivampien pyyntivälineiden käyttöä koskevia
              neuvostoa vastaan nostama kanne
                                                                       toimenpiteitä näiden nuorten eliöiden eloonjäämisen takaami-
                                                                       seksi, säädettyjä menettelyjä soveltamalla. Sen sijaan riidanalai-
                            (Asia C-36/04)                             sessa asetuksessa pyritään jatkamaan Espanjan laivaston syrji-
                                                                       mistä Irlannin lähivesillä kummeliturskan suojeluun vetoam-
                           (2004/C 71/25)                              alla.
Espanjan kuningaskunta on nostanut 2.2.2004 (faksi                     (1) EUVL L 289, 7.11.2003, s. 1.
29.1.2004) Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen
Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan asiamiehenä
on valtionasiamies Nuria Díaz Abad, prosessiosoite Luxembur-
gissa.


title: Asia C-518/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 15.4.2010 (Tribunal de grande instance de Parisin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Fundación Gala-Salvador Dalí ja Visual Entidad de Gestión de Artistas Plásticos v. Société Auteurs dans les arts graphiques et plastiques, Juan-Leonardo Bonet Domenech, Eulalia-María Bas Dalí, María del Carmen Domenech Biosca, Antonio Domenech Biosca, Ana-María Busquets Bonet ja Mónica Busquets Bonet (Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen — Immateriaalioikeus — Tekijänoikeus ja lähioikeudet — Alkuperäisen taideteoksen tekijän oikeus jälleenmyyntikorvaukseen — Direktiivi 2001/84/EY — Teoksen tekijän kuoleman jälkeen jälleenmyyntikorvaukseen oikeutetut — Oikeudenomistajien käsite — Kansallinen lainsäädäntö, jossa myönnetään oikeus jälleenmyyntikorvaukseen kuolinvuotta seuraaviksi 70 vuodeksi tekijän lakimääräisille perillisille mutta ei testamentinsaajille eikä oikeudensaajille — Yhteensoveltuvuus direktiivin 2001/84 kanssa)

text:
               5.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 148/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 15.4.2010 (Tribunal de grande instance de Parisin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Fundación Gala-Salvador Dalí ja Visual Entidad de Gestión de Artistas Plásticos v. Société Auteurs dans les arts graphiques et plastiques, Juan-Leonardo Bonet Domenech, Eulalia-María Bas Dalí, María del Carmen Domenech Biosca, Antonio Domenech Biosca, Ana-María Busquets Bonet ja Mónica Busquets Bonet
   (Asia C-518/08) (1)

   (Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Immateriaalioikeus - Tekijänoikeus ja lähioikeudet - Alkuperäisen taideteoksen tekijän oikeus jälleenmyyntikorvaukseen - Direktiivi 2001/84/EY - Teoksen tekijän kuoleman jälkeen jälleenmyyntikorvaukseen oikeutetut - Oikeudenomistajien käsite - Kansallinen lainsäädäntö, jossa myönnetään oikeus jälleenmyyntikorvaukseen kuolinvuotta seuraaviksi 70 vuodeksi tekijän lakimääräisille perillisille mutta ei testamentinsaajille eikä oikeudensaajille - Yhteensoveltuvuus direktiivin 2001/84 kanssa)
   2010/C 148/10
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal de grande instance de Paris

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Fundación Gala-Salvador Dalí ja Visual Entidad de Gestión de Artistas Plásticos

      Vastaajat: Société Auteurs dans les arts graphiques et plastiques, Juan-Leonardo Bonet Domenech, Eulalia-María Bas Dalí, María del Carmen Domenech Biosca, Antonio Domenech Biosca, Ana-María Busquets Bonet ja Mónica Busquets Bonet

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal de grande instance de Paris — Alkuperäisen taideteoksen tekijän oikeudesta jälleenmyyntikorvaukseen 27.9.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/84/EY (EYVL L 272, s. 32) 6 artiklan ja 8 artiklan 2 ja 3 kohdan tulkinta — Teoksen tekijän kuoleman jälkeen jälleenmyyntikorvaukseen oikeutetut — Sellaisen kansallisen lainsäädännön yhteensoveltuvuus direktiivin 2001/84/EY kanssa, jossa myönnetään oikeus jälleenmyyntikorvaukseen 70 vuodeksi tekijän lakimääräisille perillisille mutta ei testamentinsaajille eikä oikeudensaajille

      Tuomiolauselma

   Alkuperäisen taideteoksen tekijän oikeudesta jälleenmyyntikorvaukseen 27.9.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/84/EY 6 artiklan 1 kohtaa on tulkittava niin, että se ei ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jonka mukaan oikeus jälleenmyyntikorvaukseen on ainoastaan taiteilijan lakimääräisillä perillisillä mutta ei testamentinsaajilla. Näin ollen soveltaessaan kansallista säännöstä, jolla on pantu täytäntöön kyseisen direktiivin 6 artiklan 1 kohta, ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen on otettava asianmukaisesti huomioon kaikki merkitykselliset säännökset, joiden avulla voidaan ratkaista lainvalinta tapauksessa, joka koskee jälleenmyyntikorvausoikeuden siirtymistä kuoleman jälkeen.

      (1)  EUVL C 32, 7.2.2009.


title: Asia T-454/17: Kanne 14.7.2017 – ”Pro NGO!” v. komissio

text:
               2.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 330/11

         Kanne 14.7.2017 – ”Pro NGO!” v. komissio
   (Asia T-454/17)
   (2017/C 330/13)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja:”Pro NGO!” (Non-Governmental-Organisations/Nicht-Regierungs-Organisationen) e.V. (Köln, Saksa) (edustaja: asianajaja M. Scheid)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan komission 16.5.2017 antaman päätöksen ARES (2017) 2484833

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan asian ratkaisuun vaikuttava tosiseikasto on otettu huomioon puutteellisesti.

                           —

                           Kantaja väittää, ettei vastaaja ole ottanut huomioon sitä, että ulkopuolinen talouden tarkastaja Ernst & Young on jälkikäteen oikaissut alkuperäistä toteamustaan, eikä sitä, että hankekoordinaattori on ilmoittanut esittäneensä asiakirjat itse.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan tosiseikasto on arvioitu muihin kertomuksiin nähden ristiriitaisella tavalla.

                           —

                           Kantaja väittää, että vastaaja on arvioinut kantajan sopimuksen mukaista toimintaa tavalla, joka on ristiriidassa Final Audit Reportiin ja OLAF Reportiin sisältyvien toteamusten kanssa.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan oikeutta tulla kuulluksi on loukattu.

                           —

                           Kantajalle on vasta useita vuosia menettelyn aloittamisen jälkeen annettu tilaisuus tutustua asian kannalta ratkaiseviin asiakirjoihin, joiden sisällöstä osa on tällöin peitetty.

                           —

                           Kantajalla ei myöskään ole minkäänlaista oikeudellista velvollisuutta tarjouspyyntömenettelyjen toteuttamiseen tai tarjouspyyntömenettelyjä koskevien sääntöjen konkreettiseen huomioon ottamiseen hankkeessa.

                           —

                           Kantaja ei myöskään ole vastuussa Euroopan unionin hankekumppaneiden toimista.


               20.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 81/10

         Hæstiréttur Íslandsin 8. lokakuuta 2013 esittämä pyyntö saada EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antava lausunto asiassa Íslandsbanki hf. v. Gunnar V. Engilbertsson
   (Asia E-22/13)
   2014/C 81/09
   Hæstiréttur Íslands (Islannin korkein oikeus) on esittänyt EFTAn tuomioistuimelle 8. lokakuuta 2013 päivätyllä kirjeellä pyynnön neuvoa-antavan lausunnon saamiseksi asiassa Íslandsbanki hf. v Gunnar V. Engilbertsson. Pyyntö saapui tuomioistuimen kirjaamoon 9. lokakuuta 2013 ja koskee seuraavia kysymyksiä:

               1)

               Onko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5 päivänä huhtikuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY säännösten mukaista, jos ETA-sopimuksen sopimuspuolena oleva valtio sallii kuluttajien ja kiinteistöjen ostamisen rahoittamiseksi tarkoitettujen lainojen antajien välisten lainasopimusten sisältävän sopimusehtoja, joissa todetaan, että lainalyhennykset sidotaan ennalta määrättyyn indeksiin?

               2)

               Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on, että kiinteistöjen ostamisen rahoittamiseen tarkoitettujen lainojen takaisinmaksamisen sitominen indeksiin on direktiivin 93/13/ETY mukaista, toinen kysymys on: rajoittaako direktiivi kyseisen ETA-valtion harkintavaltaa määritellä lainsäädännön tai hallinnollisten säännösten kautta tekijät, jotka aiheuttavat muutoksia ennalta määrättyyn indeksiin, sekä tavat, joilla näitä muutoksia mitataan?

               3)

               Jos vastaus toiseen kysymykseen on, että direktiivi 93/13/ETY ei rajoita kyseisen jäsenvaltion toisessa kysymyksessä tarkoitettua harkintavaltaa, kolmas kysymys on: pidetäänkö sopimusehtoa erikseen neuvoteltuna direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, kun a) velkakirjassa, jonka kuluttaja allekirjoittaa lainan ottaessaan, mainitaan, että hänen velvoitteensa on sidottu indeksiin ja hinnanmuutoksien laskemiseksi käytettävä perusindeksi on määritelty velkakirjassa, b) velkakirjaan liittyy maksuaikataulu, jossa näkyvät arvioidut ja eritellyt maksut, jotka pitää suorittaa lainan eräpäivinä, ja aikataulussa todetaan, että nämä arviot voivat muuttua velkakirjan indeksiehdon mukaisesti ja c) sekä kuluttaja että lainanantaja allekirjoittavat maksuaikataulun samalla kun kuluttaja allekirjoittaa velkakirjan?

               4)

               Katsotaanko kiinteistöostojen rahoittamista varten tarkoitettujen lainasopimusten hinnanmuutosten laskemismenetelmän olevan esitetty kuluttajalle yksityiskohtaisesti direktiivin 93/13/ETY liitteessä olevan 2 kohdan d alakohdassa tarkoitetulla tavalla, kun olosuhteet ovat kolmannessa kysymyksessä kuvatun kaltaiset?

               5)

               Onko ETA-sopimuksen sopimuspuolilla direktiivin 93/13/ETY 6 artiklan 1 kohtaa täytäntöönpannessaan mahdollisuus joko määrätä kansallisessa lainsäädännössä, että direktiivin 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut kohtuuttomat sopimusehdot voidaan todeta kuluttajaa sitomattomiksi, tai määrätä kansallisessa lainsäädännössä, että mainitut ehdot ovat aina kuluttajaa sitomattomia?


title: Asia C-6/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State van België (Belgia) on esittänyt 12.1.2015 – TNS Dimarso NV v. Vlaams Gewest

text:
               13.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State van België (Belgia) on esittänyt 12.1.2015 – TNS Dimarso NV v. Vlaams Gewest
   (Asia C-6/15)
   (2015/C 118/20)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Raad van State van België

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: TNS Dimarso NV

      Vastaaja: Vlaams Gewest

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY (1) 53 artiklan 2 kohtaa, tarkasteltuna erikseen ja tarkasteltuna yhdessä julkisia hankintoja koskevien unionin oikeuden mukaisten yhdenvertaisen kohtelun ja avoimuuden periaatteiden ulottuvuuden kanssa, tulkittava siten, että jos hankintasopimus annetaan tarjoajalle, joka on tehnyt hankintaviranomaisen kannalta kokonaistaloudellisesti edullisimman tarjouksen, hankintaviranomaisen on aina määritettävä arviointimetodiikka tai painotussäännöt niiden ennakoitavuudesta, tavanomaisuudesta tai ulottuvuudesta riippumatta etukäteen ja sisällytettävä ne hankintailmoitukseen tai tarjouspyyntöasiakirjaan,

               2)

               tai jos tällaista yleistä velvollisuutta ei ole, siten, että on seikkoja, kuten kyseisten painotussääntöjen ulottuvuus, ennakoimattomuus tai epätavanomaisuus, joiden osalta tämä velvollisuus kuitenkin on olemassa?

      (1)  EUVL L 134, s. 114.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (suuri jaosto)  22 päivänä marraskuuta 2005 , asiassa C-384/02 (Københavns Byretin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): rikosasia, jossa vastaajina ovat Knud Grøngaard ja Allan Bang (Direktiivi 89/592/ETY — Sisäpiirikauppa — Sisäpiiritiedon ilmaiseminen sivullisille — Kielto)

text:
               11.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 36/1

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (suuri jaosto)
   22 päivänä marraskuuta 2005,
   asiassa C-384/02 (Københavns Byretin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): rikosasia, jossa vastaajina ovat Knud Grøngaard ja Allan Bang (1)

   (Direktiivi 89/592/ETY - Sisäpiirikauppa - Sisäpiiritiedon ilmaiseminen sivullisille - Kielto)
   (2006/C 36/01)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska
   Asiassa C-384/02, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Københavns Byret (Tanska) on esittänyt 14.8.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 25.10.2002, saadakseen ennakkoratkaisun rikosasiassa, jossa vastaajina ovat Knud Grøngaard ja Allan Bang, yhteisöjen tuomioistuin (suuri jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti V. Skouris, jaostojen puheenjohtajat P. Jann, C. W. A. Timmermans ja A. Rosas sekä tuomarit J. P. Puissochet, R. Schintgen, S. von Bahr (esittelevä tuomari), J. N. Cunha Rodrigues ja R. Silva de Lapuerta, julkisasiamies: M. Poiares Maduro, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 22.11.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Sisäpiirikauppoja koskevien säännösten ja määräysten yhteensovittamisesta 13 päivänä marraskuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/592/ETY 3 artiklan a alakohdan vastaista on se, että henkilö luovuttaa sisäpiiritietoa, kun kyseinen henkilö on saanut sisäpiiritiedon siinä ominaisuudessa, että hän on työntekijöiden valitsema yhtiön hallituksen jäsen tai konserniyhteistyötoimikunnan jäsen, ja kun tällainen sisäpiiritieto ilmaistaan sen ammattijärjestön puheenjohtajalle, johon nämä työntekijät kuuluvat ja joka on valinnut kyseisen henkilön yhteistyötoimikunnan jäseneksi, paitsi jos

                           —

                           sisäpiiritiedon ilmaisemisen ja kyseisen henkilön työn, ammatin tai tehtävien suorittamisen välillä on läheinen yhteys, ja

                           —

                           tämä sisäpiiritiedon ilmaiseminen on mainitun työn, ammatin tai tehtävien suorittamisen kannalta ehdottoman tarpeellista.

                     Kansallisen tuomioistuimen on tarkastelussaan otettava huomioon sovellettavien kansallisten säännösten valossa erityisesti

                           —

                           se seikka, että mainittua poikkeusta kiellosta ilmaista sisäpiiritietoa on tulkittava suppeasti

                           —

                           se seikka, että jokaisella uudella sisäpiiritiedon ilmaisemisella voidaan lisätä vaaraa tämän tiedon käyttämisestä tarkoituksessa, joka on ristiriidassa direktiivin 89/592 kanssa, ja

                           —

                           se, miten arkaluonteista sisäpiiritieto on.

               2)

               Direktiivin 89/592 3 artiklan a alakohdan vastaista on se, että ammattijärjestön puheenjohtaja ilmaisee sisäpiiritietoa kolmannessa ja neljännessä kysymyksessä tarkoitetun kaltaisille työtovereille, lukuun ottamatta ensimmäiseen ja toiseen kysymykseen annetussa vastauksessa mainittuja tilanteita.
               Kansallisen tuomioistuimen on tarkastelussaan otettava huomioon sovellettavien kansallisten säännösten valossa erityisesti arviointiperusteet, jotka mainitaan myös kyseisessä vastauksessa.

      (1)  EYVL C 7, 11.1.2003.


title: Asia T-203/01: Manufacture française des pneumatiques Michelinin 4.9.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
24.11.2001              FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 331/21
ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN                                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                   PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
                   10 päivänä syyskuuta 2001
                                                                        Riidanalaisen päätöksen mukaan kantaja, ranskalainen renkai-
asiassa T-180/01 R, Euroagri Srl vastaan Euroopan yhtei-
                                                                        denvalmistaja, soveltaa jälleenmyyjiinsä sellaisia yleisiä hinta-
                          söjen komissio
                                                                        ehtoja ja muita kauppatapoja, joihin on sovellettu EY 82 ar-
                                                                        tiklaa.
         (Välitoimimenettely – Tutkittavaksi ottaminen)
                         (2001/C 331/35)
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)                      Komission mukaan alennusjärjestelmät, paljousalennukset mu-
                                                                        kaan lukien, ovat lainvastaisia. Kantaja väittää, että riidanalai-
                                                                        nen päätös on 82 artiklan vastainen. Komissio on väärässä
                                                                        väittäessään, että määräävässä markkina-asemassa oleva yritys
Asiassa T-180/01 R, Euroagri Srl, kotipaikka Monte Vidon                ei voi käyttää kyseistä alennusjärjestelmää; paljousalennusjär-
Combatte (Italia), edustajanaan asianajaja W. Massucci, vastaan         jestelmällä ei ole käytännössä ollut lainkaan uskollistavaa
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään L. Visaggio),               vaikutusta, joka merkitsisi väärinkäyttöä, vaikka komissio näin
jossa kantaja vaatii 3.12.1992 hankkeeseen nro 92 IT 06 069             väittääkin. Järjestelmällä ei ole myöskään eristävää vaikutusta,
liittyen tehdyllä komission päätöksellä K(92)3124 Euroagri              eikä se ole kohtuuton.
-nimiselle yhtiölle myönnetyn tuen lakkauttamisesta 6.6.2001
tehdyn komission päätöksen K(2001)1274 täytäntöönpanon
lykkäämistä, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presi-
dentti on 10.9.2001 antanut määräyksen, jonka määräysosa
on seuraava:                                                            Riidanalaisessa päätöksessä komissio väittää, että kantaja on
                                                                        suorittanut palkkioita, palvelupalkkio mukaan lukien, jotka
1)     Välitoimihakemus hylätään.                                       ovat komission mukaan kohtuuttomia. Kantajan mukaan
                                                                        arviointi siitä, onko ehto kohtuuton vai ei, on tehtävä objektii-
2)     OIkeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                      visin perustein, eikä voi perustua pelkkään komission subjektii-
                                                                        viseen arvioon; komissio ei ole osoittanut, että palkkiota
                                                                        koskevat yksityiskohtaiset säännöt ovat olleet kohtuuttomia.
                                                                        Kantaja kiistää myös kyseisen palkkion väitetyn uskollistavan
                                                                        ominaisuuden. Sitä, että yritys hankkii jälleenmyyjänsä kautta
                                                                        tietoja markkinoilla vallitsevasta tilanteesta, ei voida pitää
                                                                        määräävän markkina-aseman väärinkäyttönä, vaan se kuuluu
Manufacture française des pneumatiques Michelinin                       normaaliin kilpailuun.
4.9.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nosta-
                             ma kanne
                         (Asia T-203/01)
                                                                        Komission mukaan muun muassa ne ehdot, joita kaupallisen
                                                                        yhteistyösopimuksen nojalla sovelletaan Club des Amis Miche-
                         (2001/C 331/36)                                linin (Michelinin ystävät -kerho) jäsenjälleenmyyjiin, ovat
                                                                        määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä. Kantaja korostaa,
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       että kerhon tarkoituksena on parantaa jälleenmyyjien erikois-
                                                                        tuntemusta ja että sopimus ei sisällä mitään yksinoikeuksiin
                                                                        liittyvää. Kantaja kiistää, että jäsenjälleenmyyjillä olisi komis-
                                                                        sion väittämällä tavalla velvollisuus siihen, että tietyn prosent-
Manufacture française des pneumatiques Michelin, kotipaikka
                                                                        tiosuuden niiden liikevaihdosta olisi tultava Michelin -tuottei-
Clermont-Ferrand (Ranska), on nostanut 4.9.2001 Euroopan
                                                                        den myynnistä ja väittää, että komissio on rikkonut asian
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
                                                                        selvittämistä koskevia sääntöjä. Siltä osin kuin on kyse kerhon
teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-
                                                                        jäsenten muista velvollisuuksista, kantaja väittää, että komis-
jat ovat asianajajat Jean-François Bellis, Markus Wellinger,
                                                                        sion moitteet perustuvat sen kantajaa koskevaan johdonmukai-
Denis Waelbroeck ja Mats Johnsson.
                                                                        sesti epäsuotuisaan lähtökohtaolettamaan, tosiseikkojen oma-
                                                                        kohtaiseen ja virheelliseen tulkintaan sekä epätietoisuuteen
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin              taloudellisista tosiasioista.
–      kumoaa EY 82 artiklan soveltamisesta asiassa COM/
       E-2/36.041 – PO – Michelin 20 päivänä kesäkuuta 2001
       tehdyn komission päätöksen ja
                                                                        Lisäksi kantaja tuo esiin, että komissio ei ole konkreettisesti
–      velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.             analysoinut sovellettujen käytäntöjen vaikutuksia.
 ---pagebreak--- C 331/22                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          24.11.2001
Kantaja riitauttaa useilta kohdin komission määrittelyn sakko-           Kantaja katsoi, että jos tutkinta rajoitetaan koskemaan vain
jen suuruudesta, mukaan lukien sakkojen perusmäärän laske-               kyseistä ajanjaksoa, suuri määrä muuta BAI:n nauttimaa
miseksi vahvistettu alkamispäivä, rikkomisen keston laskutapa,           valtiontukea jäisi huomioimatta, ja teki helmikuussa 2001
sakkojen perusmäärän nostaminen raskauttavien asianhaaro-                virallisen kantelun.
jen vuoksi sekä sakkojen perusmäärän alennusprosentti lieven-
tävien asianhaarojen vuoksi mukaan lukien. Kantaja tuo esiin
muun muassa, että riidanalaisella päätöksellä rikotaan ihmisoi-          Kantaja nosti joulukuussa 2000 EY 232 artiklan nojalla
keuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopi-              kanteen komissiota vastaan, koska tämä ei ollut tehnyt ratkai-
muksen 7 artiklaa.                                                       sua kaikkien kanteessa esitettyjen seikkojen osalta. Tämä kanne
                                                                         on parhaillaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                         käsiteltävänä (2).
                                                                         Nyt käsiteltävänä olevassa kanteessa kantaja vaatii ensimmäi-
                                                                         sen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan komission pää-
                                                                         töksen siltä osin kuin siinä hyväksytään BAI:lle myönnetty
P&O Ferries (Portsmouth) Limitedin 7.9.2001 Euroopan                     tuki. Kantaja väittää, että asetuksessa 659/1999 (3) säädettyä
       yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                       vanhentumisaikaa ei voida soveltaa käsiteltävänä olevassa
                                                                         asiassa, ja että komission on tutkittava kanteessa mainitut
                          (Asia T-206/01)                                ennen vuotta 1989 myönnetyt valtiontuet. Kantaja toteaa, että
                                                                         komissio on väärässä väittäessään, että kolme laivanvarustaja-
                                                                         yhtiötä (SPC) ja BAI muodostavat yhden taloudellisen yhteen-
                          (2001/C 331/37)
                                                                         liittymän ja että BAI:n ja SPC:n välisiin maksusuorituksiin
                                                                         laivan vuokraamisesta rahtaukseen ei sovelleta säännöksia
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                       valtiontuista.
                                                                         Lisäksi kantaja väittää, että komission tekemät johtopäätökset
P&O Ferries (Portsmouth) Limited on nostanut 7.9.2001                    markkinataloussijoittajaa koskevasta arviointiperusteesta ovat
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                virheellisiä, ja että riidanalaisessa päätöksessä olisi pitänyt
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-             huomioida tietyt takaukset sekä julkisen sektorin myöntämät
jan edustajat ovat Julian Ellison ja Mark Clough, QC, ja                 käteistakuut ja lainat.
prosessiosoite Brysselissä (Belgia) on asianajotoimisto Ashurst
Morris Crisp.
                                                                         Rakennemuutostukien osalta kantaja ei hyväksy komission
                                                                         toteamuksia siitä, että SPC:n ja BAI:n muodostama taloudelli-
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               nen yhteenliittymä on tuottanut ja tulee tuottamaan tyydyttä-
                                                                         vää voittoa ja että BAI maksaa SPC:lle markkinahinnan laivan
–     kumoaa EY 230 artiklan (aiemmin 173 artikla) nojalla               vuokraamisesta rahtaukseen. Kantaja vetoaa siihen, että kysei-
      Ranskan Bretagne Angleterre Irlande Companylle myön-               set toteamukset perustuvat täysin harkitsemattomiin oletta-
      tämästä valtiontuesta 8 päivänä toukokuuta 2001 tehdyn             muksiin alusten jäännösarvosta. Kantaja ei myöskään hyväksy
      komission päätöksen C (2001) 1442 (1 artiklan 2 ja                 komission relevanteista markkinoista tekemiä johtopäätöksiä,
      3 kohtaa lukuunottamatta) siltä osin kuin päätöksessä              sen tekemää toteamusta siitä, että BAI:n vetäytyminen markki-
      hyväksytään BAIlle myönnetty tuki ja                               noilta jättäisi kantajan monopoliasemaan relevanteilla markki-
                                                                         noilla eikä sen tekemää arviota rakennemuutostukipaketin
–     velvoittaa komission korvaamaan kantajan oikeuden-                 vaikutuksista.
      käyntikulut.
                                                                         Lopuksi kantaja väittää, että komissio on rikkonut useita
                                                                         valtiontuista annettujen sääntöjen mukaisia menettelyllisiä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      vaatimuksia, erityisesti vaatimusta ilmoittaa asianosaisille tut-
                                                                         kinnan alaisista asioista.
Kantaja on lauttalikenteen harjoittaja, joka tarjoaa turisti- ja
rahtilauttapalveluja eräillä reiteillä Ranskan ja Yhdistyneen
kuningaskunnan välillä Englannin kanaalin länsiosassa. Sen
tärkein kilpailija on ranskalainen lauttaliikenteen harjoittaja
Bretagne-Angleterre-Irlande S.A., Brittany Ferries (BAI).                (1) Menettely nro C 31/98.
                                                                         (2) Asia T-49/01 (EYVL 2001 C 161, s. 19).
                                                                         (3) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamis-
Kantaja ilmaisi komissiolle epävirallisesti huolensa BAI:n naut-              ta koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuu-
                                                                              ta 1999 annettu neuvoston asetus nro 659/1999 (EYVL L 83,
timasta valtiontuesta toukokuussa 1998, pian sen jälkeen kun
                                                                              s. 1).
komissio oli aloittanut virallisen menettelyn (1). Myöhemmin
kantajalle ilmeni, että komissio aikoi keskittyä ainoastaan
BAI:lle ajanjaksolla 1995-1998 myönnettyyn valtiontukeen.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 15 päivänä lokakuuta 1998, asiassa T-2/95, Industrie des poudres sphériques vastaan Euroopan unionin neuvosto (Polkumyynti - Asetus (ETY) N:o 2423/88 - Kalsium-metalli - Polkumyyntitutkimuksen aloittaminen uudelleen - Puolustautumisoikeudet - Samankaltainen tuote - Vahinko - Yhteisön etu - Perustelut - Harkintavallan väärinkäyttö - Polkumyyntiasetusta ei voida soveltaa maahantuojaan)

text:
21.11.98               FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   C 358/13
                                       ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                          3) Chambre syndicale de l'eÂlectromeÂtallurgie et de l'eÂlec-
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                   trochimie ja komissio vastaavat omista oikeudenkäyn-
                                                                       tikuluistaan.
                 15 päivänä lokakuuta 1998,
asiassa T-2/95, Industrie des poudres spheÂriques vastaan
                                                                  (1) EYVL C 54, 4.3.1995.
                Euroopan unionin neuvosto (1)
(Polkumyynti Ð Asetus (ETY) N:o 2423/88 Ð Kalsium-
metalli Ð Polkumyyntitutkimuksen aloittaminen uudelleen
Ð Puolustautumisoikeudet Ð Samankaltainen tuote Ð
Vahinko Ð Yhteisön etu Ð Perustelut Ð Harkintavallan
väärinkäyttö Ð Polkumyyntiasetusta ei voida soveltaa
                        maahantuojaan)
                                                                       YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
                         (98/C 358/26)                                           TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                30 päivänä syyskuuta 1998,
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     asiassa T-154/96, Christiane Chvatal ym. vastaan Euroo-
                                                                                pan yhteisöjen tuomioistuin (1)
                                                                  (Henkilöstö Ð Virkasuhteen päättäminen uusien jäsen-
Asiassa T-2/95, Industrie des poudres spheÂriques, koti-          valtioiden liittymisen vuoksi Ð Virkamiehelle vastainen
paikka Annemasse (Ranska), edustajanaan asianajaja                päätös Ð Lainvastaisuusväite Ð Asetuksen (EY, Euratom,
Chantal MomeÁge, Pariisi, prosessiosoite Luxemburgissa            EHTY) N:o 2688/95 lainmukaisuus Ð Yhdenvertainen
asianajotoimisto Alex Schmitt, 7, val Sainte-Croix, vastaan       kohtelu Ð Olennaisten menettelymääräysten rikkominen
Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään aluksi Ramón             Ð Toimielinten ja henkilöstösääntökomitean kuuleminen
Torrent ja Jorge Monteiro, tämän jälkeen Torrent ja Yves                                     etukäteen)
Cretien ja tämän jälkeen Torrent, Antonio Tanca ja Philip
Bentley), jota tukevat Euroopan yhteisöjen komissio (asia-                                 (98/C 358/27)
miehinään Nicholas Khan ja Xavier Lewis), PeÂchiney eÂlec-
tromeÂtallurgie, kotipaikka Courbevoie (Ranska) ja
Chambre syndicale de l'eÂlectromeÂtallurgie et de l'eÂlectro-
chimie, kotipaikka Pariisi, edustajinaan aluksi asianajajat                        (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Jacques-Philippe Gunther ja Hubert de Broca, Pariisi, ja
tämän jälkeen yksinomaan Gunther, prosessiosoite Luxem-
burgissa asianajotoimisto Loesch & Wolter, 11 rue
                                                                  Asiassa T-154/96, Christiane Chvatal ym., Euroopan yhtei-
Goethe, jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                  söjen tuomioistuimen virkamiehet, edustajinaan asianajajat
mioistuinta kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin käyt-
                                                                  Jean-NoeÈl Louis, Tierry Demaseure ja aluksi Ariane Tor-
töön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta ja Venäjältä
                                                                  nel, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire
peräisin olevan kalsium-metallin tuonnissa 19 päivänä
                                                                  Myson SARL, 30 rue de Cessange, vastaan Euroopan
lokakuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY)
                                                                  yhteisöjen tuomioistuin (asiamiehenä Timothy Millet), jota
N:o 2557/94 (EYVL L 270, 21.10.1994, s. 27) ja toissijai-
                                                                  tukevat Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinä Diego
sesti toteamaan, että kyseinen asetus ei sovellu kantajaan,
                                                                  Canga Fano ja TheÂreÁse Blanchet) ja Alankomaiden kunin-
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu viides
                                                                  gaskunta (asiamiehinä Marc Fierstra ja Johannes Steven
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J.
                                                                  van den Oosterkamp), jossa kantajat vaativat ensimmäisen
Azizi sekä tuomarit B. Vesterdorf, R. García-Valdecasas,
                                                                  oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan 22.7.1996 tehdyt
R. M. Moura Ramos ja M. Jaeger, kirjaajat: johtava hal-
                                                                  yhteisöjen tuomioistuimen päätökset, joilla hylättiin
lintovirkamies B. Pastor ja hallintovirkamies A. Mair, on
                                                                  kyseisten henkilöiden vaatimus lisätä nimensä niiden hen-
antanut 15.10.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on
                                                                  kilöiden luetteloon, jotka ovat ilmaisseet kiinnostuksensa
seuraava:
                                                                  saada päätös virkasuhteensa lopullisesta päättymisestä Itä-
                                                                  vallan, Suomen ja Ruotsin liittymisen yhteydessä, ja totea-
                                                                  maan Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisen vuoksi
1) Kanne hylätään.                                                toteutettavista Euroopan yhteisöjen virkamiesten virkasuh-
                                                                  teiden lopullista päättymistä koskevista erityisistä toimen-
                                                                  piteistä 17 päivänä marraskuuta 1995 annettu neuvoston
                                                                  asetus (EY, Euratom, EHTY) N:o 2688/95 (EYVL L 280,
2) Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja              23.11.1995, s. 1) lainvastaiseksi, koska sitä sovelletaan
    velvoitetaan korvaamaan neuvoston oikeudenkäynti-             vain Euroopan parlamentissa työskenteleviin virkamiehiin,
    kulut, mukaan lukien välitoimimenettelystä aiheutu-           Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
    neet oikeudenkäyntikulut, sekä väliintulija PeÂchiney         tuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
    eÂlectromeÂtallurgien oikeudenkäyntikulut.                    puheenjohtaja J. Azizi sekä tuomarit R. García-Valdecasas


title: Asia T-110/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.6.2012 — Insula v. komissio (Välityslauseke — Tutkimus- ja kehityshankkeiden rahoitussopimus — El Hierro -sopimus — Tositteiden puuttuminen ja ilmoitettujen menojen sopimuslausekkeiden vastaisuus — Ennakkona maksettujen määrien palauttaminen — Komission vastakanne)

text:
               21.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.6.2012 — Insula v. komissio
   (Asia T-110/10) (1)

   (Välityslauseke - Tutkimus- ja kehityshankkeiden rahoitussopimus - El Hierro -sopimus - Tositteiden puuttuminen ja ilmoitettujen menojen sopimuslausekkeiden vastaisuus - Ennakkona maksettujen määrien palauttaminen - Komission vastakanne)
   2012/C 217/37
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Conseil scientifique international pour le développement des îles (Insula) (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat J.-D. Simonet ja P. Marsal)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi A.-M. Rouchaud-Joët ja F. Mirza, sitten A.-M. Rouchaud-Joët ja D. Calciu, avustajinaan asianajajat L. Defalque ja S. Woog)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 272 artiklan nojalla esitetty vaatimus siitä, että komission vaatimus 84 120 euron määrän palauttamisesta todetaan perusteettomaksi ja että komissio velvoitetaan antamaan 84 120 euron määräinen hyvityslasku

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Conseil scientifique international pour le développement des îles (Insula) velvoitetaan maksamaan komissiolle 84 120 euron pääoma lisättynä 2,5 prosentin vuotuisella viivästyskorolla, jota maksetaan 26.1.2010 alkaen siihen saakka, kunnes pääoma on maksettu kokonaan.

               3)

               Komission vastakanne hylätään muilta osin.

               4)

               Insula vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 134, 22.5.2010.


title: Asia C-353/11: Kanne 5.7.2011 — Euroopan komissio v. Tšekin tasavalta

text:
               27.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/26

         Kanne 5.7.2011 — Euroopan komissio v. Tšekin tasavalta
   (Asia C-353/11)
   2011/C 252/49
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Manhaeve ja M. Thomannóva-Körnerová)

      Vastaaja: Tšekin tasavalta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Tšekin tasavalta ei ole noudattanut Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY muuttamisesta akroleiinin lisäämiseksi tehoaineena liitteeseen I 8.2.2010 annetun komission direktiivin 2010/5/EU (1) 2 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä tai ei ole ainakaan ilmoittanut niitä komissiolle

               —

               Tšekin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Määräaika kyseisen direktiivin saattamiselle osaksi kansallista oikeutta päättyi 31.8.2010.

      (1)  EUVL, L 36, s. 24.


title: Asia C-191/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Lecce — Sezione distaccata di Gallipoli on esittänyt  4.4.2006  — Rikosoikeudenkäynnissä, jossa vastaajina ovat Aniello Gallo ja Gianluca Damonte

text:
               15.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Lecce — Sezione distaccata di Gallipoli on esittänyt 4.4.2006 — Rikosoikeudenkäynnissä, jossa vastaajina ovat Aniello Gallo ja Gianluca Damonte
   (Asia C-191/06)
   (2006/C 165/24)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunale di Lecce — Sezione distaccata di Gallipoli
   Pääasian asianosaiset
   Aniello Gallo e Gianluca Damonte
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Yhteisöjen tuomioistuinta pyydetään arvioimaan, onko lain 401/89 4 §:n 4a momenttiin sisältyvä säännös ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen 43 ja 49 artiklassa ilmaistujen, sijoittautumisvapautta ja rajatylittävien palvelujen tarjoamisen vapautta koskevien periaatteiden kanssa, jolloin tällä olisi vaikutuksia sisäiseen oikeusjärjestykseen, myös kun otetaan huomioon yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön (erityisesti asiassa Gambelli) ja Suprema Corte di Cassazionen (Sezioni Unite) asiassa nro 23271/04 antaman ratkaisun välinen ristiriita; erityisesti pyydetään selvittämään syytekirjelmässä Aniello Galloa ja Luigi Damontea vastaan vedotun rikoslainsäädännön sovellettavuutta Italiassa.


title: Asia T-61/05: Cornelius Rozemeijerin ynnä muiden 10.2.2005 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
               30.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/30

         Cornelius Rozemeijerin ynnä muiden 10.2.2005 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne
   (Asia T-61/05)
   (2005/C 106/64)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Cornelius Rozemeijer, kotipaikka Alkmaar (Alankomaat), Gaston Vaesken, kotipaikka Saint-Mandrier (Ranska), ja Pierrette Vaesken, kotipaikka Sanary/Mer (Ranska), ovat nostaneet 10.2.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajien edustajina ovat asianajajat Georges Vandersanden, Laure Levi ja Aurore Finchelstein.
   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               1)

               kumoaa kantajia koskevat toukokuussa 2004 päivätyt eläkelaskelmat sillä vaikutuksella, että sovelletaan korjauskerrointa, joka on kantajien asuinvaltioiden pääkaupunkeja koskevan korjauskertoimen suuruinen, tai ainakin sovelletaan sellaista korjauskerrointa, joka asianmukaisella tavalla huomioi erot elinkustannuksissa niillä alueilla, joilla kantajien kulujen oletetaan syntyvän, ja

               2)

               velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin ne, joihin vedotaan asiassa T–35/05, Elisabeth Agne-Dapper ynnä muut vastaan komissio.


title: Asia T-286/10: Kanne 30.6.2010 — Fondation de l’Institut de Recherche Idiap v. komissio

text:
               14.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/57

         Kanne 30.6.2010 — Fondation de l’Institut de Recherche Idiap v. komissio
   (Asia T-286/10)
   ()
   2010/C 221/91
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Fondation de l’Institut de Recherche Idiap (edustaja: asianajaja G. Chapus-Rapin)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Ensimmäiseksi tälle kanteelle on myönnettävä lykkäävä vaikutus

               —

               ensisijaisesti

                           —

                           kanne on otettava tutkittavaksi ja

                           —

                           se on hyväksyttävä

               —

               näin ollen

                           —

                           Euroopan komission 11.5.2010 tekemä päätös on kumottava

                           —

                           on todettava, että IDIAPin tutkijoihin, jotka työskentelevät AMIDA, BACS ja DIRAC -ohjelmissa toistaiseksi voimassa olevan sopimuksen perusteella, liittyviin kustannuksiin voidaan myöntää Euroopan unionin ulkoista rahoitusta

                           —

                           on todettava, ettei IDIAPin tarvitse maksaa takaisin 98 042,45 euroa DIRACin osalta eikä 251 505,76 euroa AMIDAn osalta

                           —

                           Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut, ja

                           —

                           Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan IDIAPin asianajokulut.

               —

               toissijaisesti

                           —

                           kanne on otettava tutkittavaksi ja

                           —

                           se on hyväksyttävä.

               —

               näin ollen

                           —

                           Euroopan komission 11.5.2010 tekemä päätös on kumottava

                           —

                           Euroopan komissio on velvoitettava tarkastamaan IDIAPin toiminta uudelleen ja jonkin toisen elimen kuin Treurevan on toteutettava tarkastus

                           —

                           Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut, ja

                           —

                           Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan IDIAPin asianajokulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii esillä olevalla välityslausekkeeseen perustuvalla kanteella unionin yleistä tuomioistuinta toteamaan lähinnä, että tutkijoista, joilla on toistaiseksi voimassa oleva työsopimus sellaisiin AMIDA, BACS ja DIRAC -sopimuksiin liittyen, jotka liittyvät tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja esittelyn erityisohjelmiin ”Eurooppalaisen tutkimusalueen integrointi ja lujittaminen” (2002–2006) sekä ”Tietoyhteiskunnan teknologia” (2000–2006), aiheutuneet kustannukset ovat avustuskelpoisia kustannuksia.
   Kanteensa tueksi kantaja väittää, että

               —

               Euroopan komission AMIDA, BACS ja DIRAC -sopimuksia koskeva tulkinta, jonka mukaan tutkijoiden toistaiseksi voimassa olevista työsopimuksista aiheutuvat kustannukset ovat tavanomaisia hallintokustannuksia, jotka eivät ole avustuskelpoisia, eivätkä projekteihin liittyviä lisäkustannuksia, on mielivaltainen tai ainakin puutteellisesti perusteltu, koska

                           —

                           AMIDA, BACS ja DIRAC -sopimusten perustana olevassa mallisopimuksessa ei suljeta toistaiseksi voimassa olevia työsopimuksia avustuskelpoisten kustannusten ulkopuolelle

                           —

                           tutkijoiden työsopimusten ja AMIDA, BACS ja DIRAC -projektien välinen yhteys on nimenomaisesti mainittu työsopimuksissa

                           —

                           tutkijoiden työsopimukset on tehty vain projekteja varten, eikä kantajalla ole omia varoja tutkijoille maksamiseksi projektien ulkopuolella

                           —

                           paras keino tutkijoiden työsuhteen päättämiseksi projektin päättyessä on toistaiseksi voimassa oleva työsopimus, joka voidaan Sveitsin (johon kantaja on sijoittautunut) lainsäädännön nojalla päättää milloin tahansa ilman perusteita lyhyellä irtisanomisajalla.

               —

               komission tulkinta on vastoin vilpittömän mielen sekä luottamuksensuojan periaatteita, koska tätä tulkintaa on vähitellen muutettu, ja

               —

               toissijaisesti tarkastusmenettelyä, josta riidanalaisessa päätöksessä on kyse, rasittaa korjaamiskelvottomat virheet, joiden johdosta päätös on kumottava.


               12.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/1

         2011/C 46/01
   Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallisessa lehdessä

         EUVL C 38, 5.2.2011

      Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 30, 29.1.2011

      EUVL C 13, 15.1.2011

      EUVL C 346, 18.12.2010

      EUVL C 328, 4.12.2010

      EUVL C 317, 20.11.2010

      EUVL C 301, 6.11.2010

   Nämä tekstit ovat saatavilla:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Asia C-124/10 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 8.3.2010 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-156/04, Électricité de France (EDF) v. komissio, 15.12.2009 antamasta tuomiosta

text:
               19.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/16

      Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 8.3.2010 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-156/04, Électricité de France (EDF) v. komissio, 15.12.2009 antamasta tuomiosta
      (Asia C-124/10 P)
      (2010/C 161/23)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Gippini Fournier, B. Stromsky ja D. Grespan)

         Muut osapuolet: Électricité de France (EDF), Ranskan tasavalta, Iberdrola SA

         Vaatimukset

                  —

                  Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-156/04, EDF v. komissio, 15.12.2009 antama tuomio, joka on annettu tiedoksi komissiolle 16.12.2009, on kumottava sikäli kuin siinä

                              —

                              kumottiin EDF:n sekä sähkö- ja kaasuteollisuusalan hyväksi toteutetuista tukitoimenpiteistä (C 68/2002, N 504/2003 ja C 25/2003) 16.12.2003 tehdyn komission päätöksen (K 2003/4637) 3 ja 4 artikla

                              —

                              velvoitettiin komissio vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä korvaamaan Électricité de France (EDF):n oikeudenkäyntikulut.

                  —

                  asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen tutkittavaksi uudelleen

                  —

                  oikeudenkäyntikuluista on määrättävä myöhemmin.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Euroopan komissio vetoaa valituksensa tueksi kahteen valitusperusteeseen.
      Ensimmäisessä valitusperusteessaan se väittää, että unionin yleinen tuomioistuin otti asian taustalla olevat tosiseikat huomioon vääristyneellä tavalla. Toisin kuin valituksenalaisessa tuomiossa todetaan, Ranskan tasavalta ei ole muuntanut verovelkaa pääomaksi, vaan pelkästään myönsi EDF:lle tuen yhteisöveron vapautuksen muodossa. Kumotussa päätöksessä itse pääoman sijoittamista EDF:hen ei pidetty valtiontukena; komissio katsoi ainoastaan tämän verotukseen kohdistuvan vaikutuksen olevan valtiontukea.
      Toisessa valitusperusteessaan, joka käsittää neljä osaa, kantaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se piti Ranskan hallituksen toimia markkinataloudessa toimivan asiantuntevan yksityisen sijoittajan käyttäytymisenä.
      Ensinnäkin kantaja riitauttaa unionin yleisen tuomioistuimen arvioinnin, jonka mukaan osakkeenomistajana toimivan valtion ja julkista valtaa käyttävän valtion erottaminen toisistaan riippuisi pääasiassa valtion tavoittelemasta päämäärästä — käsiteltävänä olevassa asiassa pääoman sijoittamisesta EDF:hen — eikä objektiivisista ja tarkistettavissa olevista seikoista. Yhtäältä kantaja väittää, että yhteisöjen tuomioistuin on useaan otteeseen todennut, että EY 87 artiklan 1 kohdassa erottelua ei tehdä valtion toimenpiteiden syiden ja tavoitteiden perusteella. Toisaalta arviointiperuste, joka perustuu valtion tarkoitukseen, on komission mukaan erityisen soveltumaton valtiontuen olemassaolon arviointiin, koska tällainen arviointiperuste on jo luonteeltaan subjektiivinen ja tulkinnanvarainen.
      Toiseksi komissio arvostelee unionin yleistä tuomioistuinta siitä, että se ei perustanut analyysiään vertailevaan tutkimukseen, joka koskisi yhtäältä asiantuntevan yksityisen sijoittajan, jolla ei ole etuoikeuksia, käyttäytymistä vastaavissa olosuhteissa ja toisaalta Ranskan valtion, joka voi käyttää julkista valtaa, käyttäytymistä käsiteltävänä olevassa asiassa.
      Kolmanneksi kantaja väittää, että valituksenalaisessa tuomiossa loukattiin julkisten yritysten ja yksityisten yritysten yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, jolloin valtion verokohtelu oli edullisempi myös yhtiöissä, joissa valtio ei ole ainoa osakkeenomistaja.
      Viimeiseksi komissio väittää, että unionin yleinen tuomioistuin rikkoi todistustaakan jakamista koskevia sääntöjä markkinataloudessa toimivan asiantuntevan yksityisen sijoittajan kriteerin sovellettavuuden osalta sekä otti huomioon kumotun päätöksen tekemisen jälkeen tapahtuneita seikkoja.


title: Asia F-89/14: Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 21.10.2015 – Arsène v. komissio (Henkilöstö — Palkkaus — Ulkomaankorvaus — Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetty edellytys — Kymmenen vuoden viitejakso — Alkamisajankohta — Kansainvälisen järjestön palveluksessa suoritettujen työskentelyjaksojen huomioon ottamatta jättäminen — Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan säännösten analoginen soveltaminen — Tavanomainen asuinpaikka asemamaan ulkopuolella ennen tehtävien hoitamista kansainvälisessä järjestössä — Työjärjestyksen 81 artikla — Selvästi perusteeton kanne)

text:
               30.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 398/78

         Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 21.10.2015 – Arsène v. komissio
   (Asia F-89/14) (1)

   ((Henkilöstö - Palkkaus - Ulkomaankorvaus - Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetty edellytys - Kymmenen vuoden viitejakso - Alkamisajankohta - Kansainvälisen järjestön palveluksessa suoritettujen työskentelyjaksojen huomioon ottamatta jättäminen - Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan säännösten analoginen soveltaminen - Tavanomainen asuinpaikka asemamaan ulkopuolella ennen tehtävien hoitamista kansainvälisessä järjestössä - Työjärjestyksen 81 artikla - Selvästi perusteeton kanne))
   (2015/C 398/93)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Maria Lucia Arsène (Bukarest, Romania) (edustaja: asianajaja M.-A. Lucas)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja T. S. Bohr)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus komission sen päätöksen kumoamiseksi, jolla kantajalta on evätty ulkomaankorvaus ja komission velvoittamiseksi maksamaan hänelle tämä korvaus korkoineen hänen palveluksessa aloittamisestaan lähtien.

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään täysin perusteettomana.

               2)

               Maria Lucia Arsène vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 421, 24.11.2014, s. 62.


title: Asia T-466/12: Kanne 23.10.2012 — RFA International v. komissio

text:
               15.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 389/7

         Kanne 23.10.2012 — RFA International v. komissio
   (Asia T-466/12)
   2012/C 389/12
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: RFA International, LP (Calgary, Kanada) (edustaja: asianajaja B. Evtimov)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan osittain 10.8.2012 tehdyt komission päätökset C(2012) 5577 lopullinen, C(2012) 5585 lopullinen, C(2012) 5588 lopullinen, C(2012) 5595 lopullinen, C(2012) 5596 lopullinen, C(2012) 5598 lopullinen ja C(2012) 5611 lopullinen siltä osin kuin niissä kieltäydytään hakemuksen mukaisten polkumyyntitullien määrien palauttamisesta kuitenkin niitä määriä lukuun ottamatta, joita koskevat hakemukset oli jätetty tutkimatta siksi, että ne oli jätetty säädetyn määräajan jälkeen

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan

                           —

                           komissio on tehnyt oikeudellisen virheen ja ilmeisen arviointivirheen hyväksyessään myynti-, yleis-, ja hallintokulujen ja voiton täyden vähentämisen CHEMK Groupin vientihinnan osalta ja todetessaan siihen liittyen, että taloudellinen yksikkö ei ole merkityksellinen vientihinnan (mukaan lukien vientihinnan oikaisut) perusasetuksen (1) 2 artiklan 9 kohdassa tarkoitetulla tavalla tapahtuvaa laskemista varten. Siltä osin kuin komissio on saattanut katsoa, että kantajan väite taloudellisen yksikön olemassaolosta, on hylättävä, kantaja toteaa, että myös sellainen hylkääminen on tehty oikeudellisesti virheellisesti ja/tai sen osalta on kysymyksessä ilmeinen arviointivirhe.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan

                           —

                           komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen todetessaan, että kyseessä oli perusasetuksen 11 artiklan 9 kohdassa tarkoitettu olosuhteiden muutos, jonka takia eri menetelmän soveltaminen lopullisen polkumyyntimarginaalin laskemista varten oli perusteltua. Kantaja katsoo, että tämän seurauksena on rikottu myös perusasetuksen 11 artiklan 9 kohtaa, koska komissio on soveltanut uutta menetelmää, joka poikkeaa alkuperäisessä tutkimuksessa käytetystä vastaavasta menetelmästä.

      (1)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1225/2009 (EUVL L 343, s. 51).


title: Asia C-179/10: Unionin tuomioistuimen kuudennen jaoston puheenjohtajan määräys 28.9.2011 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta

text:
               28.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 25/45

      Unionin tuomioistuimen kuudennen jaoston puheenjohtajan määräys 28.9.2011 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta
      (Asia C-179/10) (1)

      (2012/C 25/85)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Unionin tuomioistuimen kuudennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

         (1)  EUVL C 161, 19.6.2010.


title: Asia C-34/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 15.2.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Alankomaiden kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Asetus (EY) N:o 3690/93 — Wiron III- ja Wiron IV- nimiset alukset — Niiden siirtäminen pysyvästi Argentiinaan)

text:
               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/2

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 15.2.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Alankomaiden kuningaskunta
   (Asia C-34/04) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Asetus (EY) N:o 3690/93 - Wiron III- ja Wiron IV- nimiset alukset - Niiden siirtäminen pysyvästi Argentiinaan)
   (2007/C 82/02)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: T. van Rijn ja C. Diderich)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta (asiamies: H. G. Sevenster)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhteisön järjestelmän perustamisesta kalastuslisensseihin sisällytettäviä vähimmäistietoja koskevien sääntöjen vahvistamiseksi 20 päivänä joulukuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3690/93 (EYVL L 341, s. 93) 5 artikla — Laiminlyönti peruuttaa kalastuslisenssit aluksilta WIRON III ja WIRON IV sen jälkeen, kun alukset oli siirretty lopullisesti Argentiinaan
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 71, 20.3.2004.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (kolmas jaosto) 24 päivänä helmikuuta 2005, asiassa C-318/02: Alankomaiden kuningaskunta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (EMOTR — Päätös 2002/524/EY — Rahoitusta koskevat korjaukset poikkeuksellisista Alankomaiden sianliha-alan markkinoiden tukitoimenpiteistä Alankomaille koituneiden kulujen osalta — Asetus (EY) N:o 413/97)

text:
               30.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/3

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (kolmas jaosto)
   24 päivänä helmikuuta 2005,
   asiassa C-318/02: Alankomaiden kuningaskunta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (EMOTR - Päätös 2002/524/EY - Rahoitusta koskevat korjaukset poikkeuksellisista Alankomaiden sianliha-alan markkinoiden tukitoimenpiteistä Alankomaille koituneiden kulujen osalta - Asetus (EY) N:o 413/97)
   (2005/C 106/05)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asiassa C-318/02, jossa on kyse EY 230 artiklaan perustuvasta kanteesta, joka on nostettu 4.9.2002, Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehinään H. G. Sevenster, S. Terstal ja N. A. J. Bel) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään T. van Rijn), yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Rosas sekä tuomarit N. Colneric ja K. Schiemann (esittelevä tuomari), julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: johtava hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 24.2.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Alankomaiden kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 305, 7.12.2002.


title: Asia T-10/06: Kanne  11.1.2006  — Portela & C a  SA v. SMHV

text:
               11.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 60/47

         Kanne 11.1.2006 — Portela & Ca SA v. SMHV
   (Asia T-10/06)
   (2006/C 60/89)
   Kannekirjelmän kieli: portugali
   Asianosaiset

      Kantaja: Portela & Ca SA (S.. Mamede do Coronado, Portugali) (edustaja: asianajaja João M. Pimenta)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Muut osapuolet valituslautakunnassa: Juan Torres Quadrado ja Josep Gilbert Sanz
   Vaatimukset

               —

               Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 897/2004-1 14.9.2004 tekemän päätöksen, jolla rekisteröidään yhteisön tavaramerkki nro 1 400 183 seuraaville tavaroille:

                           —

                           Luokka 5 — farmaseuttiset, eläinlääkintä- ja terveydenhoitotuotteet; dieettiravintoaineet lääkinnälliseen käyttöön, tuhoeläinten ja syöpäläisten hävitysvalmisteet

                           —

                           Luokka 42 — lääkintähoito, farmaseuttisiin laboratorioihin liittyvät palvelut, lääketieteellinen tutkimus, laboratoriotutkimus.

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Portela & Ca SA

      Haettu tavaramerkki: kuviomerkki Bial (hakemus nro 1400183)

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Juan Torres Quadrado ja Josep Gilbert Sanz

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: espanjalainen tavaramerkki Bial

      Väiteosaston ratkaisu: väite hyväksytään osittain

      Valituslautakunnan ratkaisu: väiteosaston ratkaisu vahvistetaan kokonaisuudessaan

      Kanneperusteet: Kantaja väittää, että SMHV rikkoi asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, kun se tulkitsi sitä virheellisesti, ja että riidanalaisella päätöksellä rikotaan olennaisia muotomääräyksiä (tavaramerkkiä ei mainittu väitteessä asianmukaisesti, väitteen perustana olevaan aiempaan tavaramerkkiin liittyviä tietoja ei annettu tiedoksi kantajalle laissa asetetussa määräajassa ja kuluja koskeva päätös on virheellinen).