title: Asia C-41/12 P: Valitus, jonka Monster Cable Products, Inc. on tehnyt 26.1.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-216/10, Monster Cable Products, Inc. v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), Live Nation (Music) UK Limited, 23.11.2011 antamasta tuomiosta

text:
               10.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 73/24

         Valitus, jonka Monster Cable Products, Inc. on tehnyt 26.1.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-216/10, Monster Cable Products, Inc. v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), Live Nation (Music) UK Limited, 23.11.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-41/12 P)
   2012/C 73/41
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Monster Cable Products, Inc. (edustajat: Rechtsanwalt O. Günzel ja Rechtsanwalt A. Wenninger-Lenz)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), Live Nation (Music) UK Limited

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-216/10 23.11.2011 antaman tuomion

               —

               velvoittaa muut osapuolet korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja esittää, että unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut huomioon koko asiaan liittyvää tosiseikastoa ja sen olosuhteita, kun se hylkäsi kanteen 23.11.2011 annetussa tuomiossa esitetyillä perusteilla, mistä syystä valituksenalainen tuomio perustuu epätäydellisiin tosiseikkoihin. Tästä syystä tuomiosta puuttuu välttämätön kaikkien sekaannusvaaran arvioinnissa huomioon otettavien tekijöiden arviointi. Niinpä tuomio on virheellinen ja asetuksen N:o 40/94 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan vastainen.
   Jos asianmukainen arviointi olisi tehty, unionin yleinen tuomioistuin olisi valittajan mukaan todennut, että ensimmäisen valituslautakunnan 24.2.2010 tekemä päätös oli yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (2) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan vastainen. Yhteenvetona valittaja väittää, että asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on sovellettu virheellisesti, koska asiassa
   ei otettu huomioon, että sekaannusvaaran arvioinnissa tarkasteltava kohdeyleisö on ”keskimääräinen erikoistunut kuluttaja Yhdistyneessä kuningaskunnassa”
   sovellettiin virheellisesti tavaroiden samankaltaisuuden arviointia koskevia vakiintuneita oikeusperiaatteita
   loukattiin periaatteita, joiden mukaan sekaannusvaaran arvioinnissa on otettava huomioon kaikki yksittäistapauksen kannalta merkitykselliset seikat, joihin kuuluu aikaisemman tavaramerkin erottamiskyky.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94
   EYVL L 11, s. 1

      (2)  Yhteisön tavaramerkistä 26.12.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009
   EUVL L 78, s. 1


title: Asia C-169/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 30.3.2007 — Hartlauer Handelsgesellschaft mbH v. Wiener Landesregierung ja Oberösterreichische Landesregierung

text:
               7.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 30.3.2007 — Hartlauer Handelsgesellschaft mbH v. Wiener Landesregierung ja Oberösterreichische Landesregierung
   (Asia C-169/07)
   (2007/C 155/15)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Verwaltungsgerichtshof
   Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Hartlauer Handelsgesellschaft mbH

      Vastapuolet: Wiener Landesregierung ja Oberösterreichische Landesregierung
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko EY 43 artikla (luettuna yhdessä EY 48 artiklan kanssa) esteenä sellaisen kansallisen lainsäädännön soveltamiselle, jonka mukaan itsenäisenä hammaslääketieteellisenä poliklinikkana (hammaspoliklinikka (Zahnambulatorium)) toimivan yksityisklinikan perustaminen edellyttää perustamislupaa ja tällainen lupa on evättävä, jos klinikan ilmoitetun tarkoituksen ja suunnitellun palvelutarjonnan perusteella suunnitellulle hammaspoliklinikalle ei ole mitään tarvetta, kun otetaan huomioon jo olemassa oleva hoitotarjonta, josta huolehtivat jäsenvaltioon sijoittautuneet sairausvakuutuskassojen sopimuslääkärit, sairausvakuutuskassojen omistamat laitokset, sairausvakuutuskassojen sopimuslaitokset sekä jäsenvaltioon sijoittautuneet sairausvakuutuskassoihin sopimussuhteessa olevat Dentist-ammattinimikkeellä toimivat hammaslääkärit?

               2)

               Onko ensimmäiseen kysymykseen vastattava toisin, jos tällaiseen tarveharkintaan on sisällytettävä myös jo olemassa oleva hoitotarjonta, josta huolehtivat julkisten, yksityisten yleishyödyllisten ja muiden sairausvakuutuskassoihin sopimussuhteessa olevien sairaaloiden poliklinikat (Ambulanzen)?


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (kuudes jaosto) 16 päivänä kesäkuuta 2005, asiassa C-349/04: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Luxemburgin suurherttuakunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2002/77/EY — Sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen markkinat — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               6.8.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 193/8

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (kuudes jaosto)
   16 päivänä kesäkuuta 2005,
   asiassa C-349/04: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Luxemburgin suurherttuakunta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2002/77/EY - Sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen markkinat - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2005/C 193/12)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa C-349/04, jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 13.8.2004, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään E. Gippini Fournier ja K. Mojzesowicz) vastaan Luxemburgin suurherttuakunta (asiamiehenään S. Schreiner), yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Borg Barthet sekä tuomarit S. von Bahr ja J. Malenovský (esittelevä tuomari), julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut 16.6.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut kilpailusta sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen markkinoilla 16 päivänä syyskuuta 2002 annetun komission direktiivi 2002/77/EY 9 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toimittanut komissiolle tarpeellisia tietoja, joiden perusteella komissio olisi voinut vahvistaa, että kyseisen direktiivin säännöksiä on noudatettu.

               2)

               Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      (1)  EUVL C 239, 25.9.2004.


title: Asia T-407/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.10.2016 – Monster Energy v. EUIPO – Hot-Can Intellectual Property (HotoGo self-heating can technology) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin HotoGo self-heating can technology rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisemmat EU-tavaramerkit, jotka esittävät kynnenjälkiä — Suhteelliset hylkäysperusteet — Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen — Sekaannusvaaran puuttuminen — Merkkien toisiinsa yhdistämisen puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 5 kohta)

text:
               5.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 454/24

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.10.2016 – Monster Energy v. EUIPO – Hot-Can Intellectual Property (HotoGo self-heating can technology)
      (Asia T-407/15) (1)

      ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin HotoGo self-heating can technology rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisemmat EU-tavaramerkit, jotka esittävät kynnenjälkiä - Suhteelliset hylkäysperusteet - Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen - Sekaannusvaaran puuttuminen - Merkkien toisiinsa yhdistämisen puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 5 kohta))
      (2016/C 454/43)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Monster Energy Company (Corona, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustaja: P. Brownlow, solicitor)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: A. Folliard-Monguiral ja P. Ivanov)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Hot-Can Intellectual Property Sdn Bhd (Cheras, Malesia)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 4.5.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 1028/2014-5), joka koskee Monster Energy Companyn ja Hot-Can Intellectual Propertyn välistä väitemenettelyä

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Monster Energy Company velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 311, 21.9.2015.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (neljäs jaosto) 13 päivänä tammikuuta 2005, asiassa C-61/04: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2000/76/EY — Jätteenpoltto — Direktiivin täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               5.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 57/12

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (neljäs jaosto)
   13 päivänä tammikuuta 2005,
   asiassa C-61/04: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Helleenien tasavalta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2000/76/EY - Jätteenpoltto - Direktiivin täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2005/C 57/23)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asiassa C-61/04, jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 12.2.2004, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään M. Konstantinidis) vastaan Helleenien tasavalta (asiamiehenään N. Dafniou), yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit N. Colneric ja E. Levits (esittelevä tuomari), julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: R. Grass, on antanut 13.1.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1.

               Helleenien tasavalta ei ole noudattanut jätteenpoltosta 4 päivänä joulukuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/76/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2.

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 106, 30.4.2004.


title: Tapauksen E-4/94 poistaminen rekisteristä

text:
Avis juridique important

|

E1995J0427(02)

Virallinen lehti nro C 106 , 27/04/1995 s. 0006 - 0006

Tapauksen E-4/94 (1) poistaminen rekisteristä (95/C 106/06)EFTAn tuomioistuimen nykyinen puheenjohtaja määräsi 27 päivänä helmikuuta 1995 tehdyllä päätöksellä tapauksen E-4/94 (Neuvoa-antavan lausunnon pyytäminen markkinatuomioistuimelta [Marknadsdomstolen]: Kuluttaja-asiamies [Konsumentombudsmannen] vastaan De Agostini [Svenska] Förlag AB) poistettavaksi rekisteristä.(1) EYVL N:o C 347, 8.12.1994


title: Asia T-50/07: Kanne 23.2.2007 — Portugalin tasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/44

         Kanne 23.2.2007 — Portugalin tasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia T-50/07)
   (2007/C 95/91)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asianosaiset

      Kantaja: Portugalin tasavalta (Palácio Cova da Moura, Rua Cova da Moura, nro 1, 1350-115 Lissabon) (asiamiehet): Luís Inez Fernandes, Paulo Barros da Costa ja asianajaja Miguel Figueiredo)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 14.12.2006 tehty komission päätös (1) on kumottava siltä osin kuin siinä sovelletaan Portugalin osalta 5 prosentin rahoitusoikaisua peltokasveille myönnettävään tukeen, durumvehnälle suoritettavan, määrältään 3 945 827 euron suuruisen täydentävän maksun osalta tukijärjestelmästä tiettyjen peltokasvien viljelijöille 17.5.1999 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1251/1999 (2) perustetussa järjestelmässä;

               —

               toissijaisesti päätös on kumottava siltä osin kuin siinä suljetaan yhteisörahoituksen ulkopuolelle 3 231 650,20 euron suuruiset menot, jotka Portugalin tasavallan on toteuttanut 16.12.2003 edeltävänä ajankohtana;

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja esittää seuraavat kanneperusteet:

               —

               asetuksen N:o 1258/1999 (3) 7 artiklan 4 kohdan a alakohdan neljännen kappaleen rikkominen: kantaja vetoaa tämän kanneperusteen yhteydessä perusteluvelvollisuuden ja olennaisten muotomääräysten rikkomiseen;

               —

               Kantaja vetoaa kanteen kohteena olevassa päätöksessä esitetyn sen väitteen, jonka mukaan tarkastukset on tehty liian myöhään markkinointivuosina 2002 ja 2003, osalta toissijaisuusperiaatteen, jäsenvaltioiden yhdenvertaisuusperiaatteen ja suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen sekä tosiseikkoja koskevaan virheeseen;

               —

               Kantaja väittää näin ollen, ettei EMOTR:lle ole aiheutunut taloudellista vahinkoa.

               —

               Kantaja riitauttaa toisaalta komission näkemyksen, jonka mukaan vuonna 2002 on tehty liian vähän tarkastuskäyntejä durumvehnäpelloille.

      (1)  EUVL L 355, s. 96.

      (2)  EYVL L 160, s. 1.

      (3)  Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 15.5.1999 annettu neuvoston asetus N:o 1258/1999 (EYVL L 160, s. 103).


title: Asia T-11/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.2.2010 — Özdemir v. SMHV — Aktieselskabet af 21. november 2001 (James Jones) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin James Jones rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki JACK & JONES — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               17.4.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 100/39

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.2.2010 — Özdemir v. SMHV — Aktieselskabet af 21. november 2001 (James Jones)
   (Asia T-11/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin James Jones rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki JACK & JONES - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   2010/C 100/60
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Rahmi Özdemir (Dreieich, Saksa) (edustajat: asianajajat I. Hoes, M. Heinrich, C. Schröder, K. von Werder ja J. Wittenberg)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: P. Bullock)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Aktieselskabet af 21. november 2001 (Brande, Tanska) (edustaja: asianajaja C. Barrett Christiansen)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 3.11.2008 tekemästä päätöksestä (asia R 858/2007-2), joka koskee Aktieselskabet af 21. november 2001:n ja Rahmi Özdemirin välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Rahmi Özdemir velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 55, 7.3.2009.


title: Asia T-499/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 30.4.2015 – Ertico – Its Europe v. komissio (Suositus 2003/361/EY — Mikroyritysten sekä pienten ja keskisuurten yritysten määrittelyperusteet unionin politiikoissa — Komission validointilautakunnan päätös — Päätöksen peruuttaminen — Riidan kohteen katoaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               6.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 30.4.2015 – Ertico – Its Europe v. komissio
   (Asia T-499/14) (1)

   ((Suositus 2003/361/EY - Mikroyritysten sekä pienten ja keskisuurten yritysten määrittelyperusteet unionin politiikoissa - Komission validointilautakunnan päätös - Päätöksen peruuttaminen - Riidan kohteen katoaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2015/C 221/25)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: European Road Transport Telematics Implementation Coordination Organisation – Intelligent Transport Systems & Services Europe (Ertico – Its Europe) (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat M. Wellinger ja K. T’Syen)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: R. Lyal ja M. Clausen)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamiskanne 15.4.2014 tehdystä Euroopan komission validointilautakunnan päätöksestä; tässä päätöksessä on todettu, että kantaja ei ole mikroyritysten sekä pienten ja keskisuurten yritysten määritelmästä 6.5.2003 annetun komission suosituksen 2003/361/EY (EYVL L 124, s. 36) mukainen mikroyritys eikä pieni tai keskisuuri yritys.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen tästä kanteesta raukeaa.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan European Road Transport Telematics Implementation Coordination Organisation – Intelligent Transport Systems & Services Europen (Ertico – Its Europe) oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 380, 27.10.2014.


title: Asia C-180/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Wien on esittänyt  7.4.2006  — Renate Ilsinger v. Martin Dreschers (Schlank & Schick GmbH:n konkurssipesän hoitaja)

text:
               15.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Wien on esittänyt 7.4.2006 — Renate Ilsinger v. Martin Dreschers (Schlank & Schick GmbH:n konkurssipesän hoitaja)
   (Asia C-180/06)
   (2006/C 165/21)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Oberlandesgericht Wien
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Renate Ilsinger

      Vastaaja: Martin Dreschers (Schlank & Schick GmbH:n konkurssipesän hoitaja)
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Itävallan Konsumentenschutzgesetzin (kuluttajansuojalaki, BGBl. 179/140; jäljempänä KSchG) 5 j §:n, sellaisena kuin se on Itävallan Fernabsatz-Gesetzin (etämyyntilaki; BGBl. I, 1999/185) 1 §:n 2 momentin mukaan, jossa annetaan kuluttajille oikeus vaatia tuomioistuimissa yrittäjiä maksamaan kuluttajan näennäisesti voittamia palkintoja tilanteessa, jossa yrittäjät lähettävät (tai ovat lähettäneet) tietyille kuluttajille voittolupauksia tai vastaavia ilmoituksia, joiden muotoilun perusteella kuluttaja saa vaikutelman ilman, että kyseisen palkinnon vaatimisen edellytyksenä on tavaroiden tilaaminen tai koetilaus, ja jossa tavaroita ei myöskään ole tilattu mutta tiedoksiannon vastaanottaja kuitenkin vaatii palkintoa, pidettävä tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22 päivänä joulukuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (ETY) 44/2001 (jäljempänä asetus) (1) 15 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettuna sopimukseen perustuvana tai vastaavansisältöisenä vaatimuksena?

         Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:

               2)

               Onko kyseessä asetuksen 15 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettu vaatimus silloin, kun palkintoa koskeva vaatimus ei ollut riippuvainen tavaroiden tilaamisesta, mutta tiedoksiannon vastaanottaja on kuitenkin tilannut tavaroita?

      (1)  EYVL L 12, 16.1.2001, s. 1.


title: Asia T-193/17: Kanne 27.3.2017 – Ceram Tec v. EUIPO – C5 Medical Werks (lonkkapallon muoto)

text:
               22.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/37

         Kanne 27.3.2017 – Ceram Tec v. EUIPO – C5 Medical Werks (lonkkapallon muoto)
   (Asia T-193/17)
   (2017/C 161/52)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: CeramTec (Plochingen, Saksa) (edustajat: asianajajat A. Renck ja E. Nicolás Gómez)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: C5 Medical Werks (Grand Junction, Colorado, Yhdysvallat)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Vaaleanpunainen kolmiulotteinen merkki (lonkkapallon muoto) – EU-tavaramerkki nro 10 214 179

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 15.2.2017 asiassa R 929/2016-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa vastaajan tai – jos C5 Medical Werks on asiassa väliintulijana – väliintulijan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

   Asetuksen N:o 207/2009 59 ja 83 artiklan rikkominen.


title: Asia T-457/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.6.2017 – Fakro v. EUIPO – Saint Gobain Cristalería (climaVera) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin climaVera rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi EU-sanamerkki CLIMAVER DECO — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               31.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 249/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.6.2017 – Fakro v. EUIPO – Saint Gobain Cristalería (climaVera)
   (Asia T-457/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin climaVera rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi EU-sanamerkki CLIMAVER DECO - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2017/C 249/36)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Fakro sp. z o.o. (Nowy Sącz, Puola) (edustaja: asianajaja J. Radłowski)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamies: H. O’Neill)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Saint Gobain Cristalería, SL (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja E. Bayo de Gispert)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 12.5.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2095/2014-2), joka koskee Saint Gobain Cristalerían ja Fakron välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Fakro sp. z o.o. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 328, 5.10.2015.


title: Asia T-16/09 P: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 23.3.2010 — Marcuccio v. komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Kohtuullinen määräaika korvausvaatimuksen esittämiseksi — Myöhästyminen — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain ilmeisen perusteeton)

text:
               5.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 148/31

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 23.3.2010 — Marcuccio v. komissio
   (Asia T-16/09 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Kohtuullinen määräaika korvausvaatimuksen esittämiseksi - Myöhästyminen - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain ilmeisen perusteeton)
   2010/C 148/55
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja C. Berardis-Kayser, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus asiassa F-87/07, Marcuccio v. komissio 4.11.2008 annetusta Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen määräyksestä (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) kyseisen määräyksen kumoamiseksi.

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Luigi Marcuccio vastaa omista sekä Euroopan komissiolle valitusasian käsittelystä aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 55, 7.3.2009.


title: Asia T-220/14: Kanne 2.4.2014 – Saremar v. komissio

text:
               10.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 175/50

         Kanne 2.4.2014 – Saremar v. komissio
   (Asia T-220/14)
   2014/C 175/69
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Saremar – Sardegna Regionale Marittima SpA (Cagliari, Italia) (edustajat: asianajajat G. Roberti, G. Bellitti ja I. Perego)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan kokonaan tai osittain riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä

                           —

                           luonnehditaan korvaus julkisesta palvelusta ja 7.8.2012 annettu alueellinen laki nro 15 sekä Saremarin osakkeenomistajien yhtiökokouksen 15.6.2012 hyväksymä pääomapanos valtiontuiksi

                           —

                           katsotaan, että nämä toimenpiteet eivät sovellu sisämarkkinoille, ja määrätään niiden takaisin perimisestä

               —

               toteamaan SEUT 277 artiklan nojalla, että päätöksen 2012/21/EU 4 artiklan f alakohta ja julkisesta palvelusta maksettavana korvauksena myönnettävää valtiontukea koskevien Euroopan unionin puitteiden (2011) 9 kohta ovat laittomia eikä niitä voida soveltaa

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan tässä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat, joihin on vedottu asiassa T-219/14, Regione autonoma della Sardegna vastaan komissio.


title: Asia T-111/11: Kanne 21.2.2011 — ClientEarth v. komissio

text:
               30.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 130/16

         Kanne 21.2.2011 — ClientEarth v. komissio
   (Asia T-111/11)
   2011/C 130/29
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: ClientEarth (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja P. Kirch)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että komissio on rikkonut tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevaa Århusin yleissopimusta,

               —

               toteamaan, että komissio on rikkonut asetusta N:o 1367/2006 (1),

               —

               toteamaan, että komissio on rikkonut asetusta N:o 1049/2001 (2),

               —

               kumoamaan asetuksen N:o 1049/2001 8 artiklan 3 kohdan nojalla tehdyn implisiittisen päätöksen, jolla komissio on jättänyt vastaamatta asetetussa määräajassa kantajan tekemään uudistettuun hakemukseen ja näin ollen kieltäytynyt antamasta pyydettyjä asiakirjoja, ja

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien mahdollisten väliintulijoiden oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste koskee sitä, että riidanalaisella päätöksellä on rikottu asetuksen N:o 1049/2001 8 artiklan 1 ja 2 kohtaa, koska kantajan tekemään uudistettuun hakemukseen ei ole vastattu asetetussa määräajassa eikä vastaamatta jättämistä ole yksityiskohtaisesti perusteltu.

               2)

               Toinen kanneperuste koskee sitä, että riidanalaisella päätöksellä on rikottu tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen 4 artiklan 1, 2, ja 4 kohtaa, koska kantajalle ei ole annettu oikeutta tutustua pyydettyihin vaatimusten noudattamisen valvontaa koskeviin tutkimuksiin ja täytäntöönpanoa koskeviin toimintasuunnitelmiin, eikä tätä kieltäytymistä ole yksityiskohtaisesti perusteltu. Riidanalaisella päätöksellä on myös rikottu asetuksen N:o 1367/2006 6 artiklan 1 kohtaa, koska asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan mukaisia poikkeuksia ei ole tulkittu suppeasti.

               3)

               Kolmas kanneperuste koskee sitä, että riidanalaisella päätöksellä on rikottu asetuksen N:o 1367/2006 4 artiklan 2 kohdan b alakohtaa, koska pyydettyjä tietoja ei ole ilmoitettu komission rekistereissä.

               4)

               Neljäs kanneperuste koskee sitä, että riidanalaisella päätöksellä on rikottu asetuksen N:o 1367/2006 7 artiklaa, koska kantajalle ei ole ilmoitettu, mille pääosastolle direktiiviä 1998/81/EY (3) ja direktiiviä 2001/18/EY (4) koskevia asiakirjoja koskeva pyyntö tulee esittää tai pyyntöä ei ole toimitettu asianomaiselle pääosastolle.

               5)

               Viides kanneperuste koskee sitä, että riidanalaisella päätöksellä on rikottu asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmatta luetelmakohtaa, koska kantajalle ei ole annettu oikeutta tutustua pyydettyihin vaatimusten noudattamisen valvontaa koskeviin tutkimuksiin ja täytäntöönpanoa koskeviin toimintasuunnitelmiin. Näiden asiakirjojen luovuttamisella ei vaaranneta asetuksen 4 artiklan 2 kohdan mukaista tutkintatoimien tarkoitusten suojaa tai estetä SEUT 258 artiklassa määrätyn jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn asianmukaista toteuttamista. Riidanalaisella päätöksellä rikotaan asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 6 kohtaa, sillä kantajalle ei ole annettu oikeutta tutustua pyydettyjen asiakirjojen osiin.

               6)

               Kuudes kanneperuste koskee sitä, että riidanalaisella päätöksellä on rikottu asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohdan ensimmäistä alakohtaa. Pyydettyjen asiakirjojen sisältämien tietojen ilmaiseminen ei vahingoittaisi vakavasti komission päätöksentekomenettelyä.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste koskee sitä, että riidanalaisella päätöksellä on rikottu asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan viimeistä luetelmakohtaa ja 4 artiklan 3 kohtaa, koska komissio ei ole arvioinut sitä, edellyttääkö ylivoimainen yleinen etu tietojen ilmaisemista, eikä se ole yksityiskohtaisesti perustellut tätä arvioimatta jättämistä.

      (1)  Tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta yhteisön toimielimiin ja elimiin 6.9.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1367/2006 (EUVL L 264, s. 13).

      (2)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL 2001 L 145, s. 43).

      (3)  Geneettisesti muunnettujen mikro-organismien käytöstä suljetuissa oloissa annetun direktiivin 90/219/ETY muuttamisesta 26.10.1998 annettu neuvoston direktiivi 98/81/EY (EYVL 1998 L 330, s. 13).

      (4)  Geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön ja neuvoston direktiivin 90/220/ETY kumoamisesta 12.3.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/18/EY — komission lausuma (EYVL 2001 L 106, s. 1).


title: Euroopan yhteisöjen komission 18.9.1998 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne (Asia C-342/98)

text:
7.11.98                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 340/11
kuussa 1998, vaikka sen olisi pitänyt vahvistaa ne ennen            Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
elokuuta 1997.
Näiden perussäännösten rikkomisen lisäksi on loukattu               Ð kumoaa asiassa T-72/97 annetun tuomion;
kantajien perusteltua luottamusta.
                                                                    Ð velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku-
Ð EY:n perustamissopimuksen 190 artiklan rikkominen                      lut.
     On selvää, että myös luonteeltaan yleiset toimet, kuten
     asetukset, on perusteltava riittävällä tavalla erityisesti     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     silloin kun säännökset vaikuttavat välittömästi tietty-
     jen yksilöitävissä olevien elinkeinonharjoittajien ryh-
     miin (kuten tässä italialaisiin sokerijuurikkaan viljeli-      Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut
     jöihin).                                                       yhteisön oikeutta arvioidessaan asiassa T-72/97 (1) esitet-
                                                                    tyjä kanneperusteita ja perusteluja.
     Interventiohinnan vahvistamista muita viittä jäsenval-
     tiota varten ja sen vahvistamatta jättämistä Italian           (1) EYVL C 166, 31.5.1997, s. 16.
     osalta ei perustella millään tavoin asetuksessa (EY)
     N:o 1361/98. Minkäänlaisia perusteluja ei esitetä
     myöskään asetuksessa (EY) N:o 1360/98 interven-
     tiohintojen vahvistamisen osalta.
Ð Yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaaminen
                                                                    Euroopan yhteisöjen komission 18.9.1998 Luxemburgin
     Asetuksen (EY) N:o 1361/98 1 artiklassa on jätetty                        suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
     vahvistamatta valkoisen sokerin johdettu interven-                                     (Asia C-342/98)
     tiohinta Italiaa varten, kun se kuitenkin on vahvistettu
     Yhdistynyttä kuningaskuntaa, Irlantia, Portugalia,                                      (98/C 340/19)
     Suomea ja Espanjaa varten.
     Koska Italian hallitus ei tiedä, millä perusteilla Italialle   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 18.9.1998
     ei ole vahvistettu johdettua interventiohintaa tai millä       Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxem-
     perusteilla se on vahvistettu näitä muita valtioita var-       burgin suurherttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä
     ten, se katsoo, että yhdenvertaisen kohtelun periaatetta       on oikeudellisen yksikön virkamies GeÂrard Berscheid,
     on rikottu kohtelemalla näitä maita eri tavalla.               prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön
                                                                    virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,
                                                                    Kirchberg.
(1) EYVL L 185, 30.6.1998, s. 3.
(2) EYVL L 185, 30.6.1998, s. 1.
(3) EYVL L 177, 1.7.1981, s. 4.
                                                                    Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen
                                                                    tuomioistuin
                                                                    1. toteaa, että koska Luxemburgin suurherttuakunta ei
                                                                         ole saattanut voimaan tietyistä eläinten ruokinnassa
Proderec Ð FormacËaÄo e Desenvolvimento de Recursos                      käytettävistä tuotteista annetun neuvoston direktiivin
Humanos, ACE:n 17.9.1998 tekemä valitus Euroopan                         82/471/ETY muuttamisesta 10 päivänä heinäkuuta
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (nel-                 1995 annetun komission direktiivin 95/33/EY (1), edel-
jäs jaosto) asiassa T-72/97, Proderec Ð FormacËaÄo e                     lytyksistä, joilla neuvoston direktiivin 77/93/ETY liit-
Desenvolvimento de Recursos Humanos, ACE vastaan                         teissä IÐV lueteltuja tiettyjä haitallisia organismeja,
Euroopan yhteisöjen komissio, 16.7.1998 antamasta tuo-                   kasveja, kasvituotteita ja muita tavaroita saa tuoda
                             miosta                                      yhteisöön tai sen tietyille suojelluille alueille taikka
                       (Asia C-341/98 P)                                 siirtää yhteisössä tai sen tietyillä suojelluilla alueilla
                                                                         kokeellisia tai tieteellisiä tarkoituksia tai lajikevalinta-
                         (98/C 340/18)
                                                                         työtä varten 26 päivänä heinäkuuta 1995 annetun
                                                                         komission direktiivin 95/44/EY (2) ja kasvien tai kasvi-
Proderec Ð FormacËaÄo e Desenvolvimento de Recursos                      tuotteiden haitallisten organismien yhteisöön kulkeutu-
Humanos, ACE on valittanut 17.9.1998 Euroopan yhtei-                     misen ja yhteisössä leviämisen estämiseen liittyvistä
söjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                    suojatoimenpiteistä annetun neuvoston direktiivin 77/
oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-72/                93/ETY tiettyjen liitteiden muuttamisesta 6 päivänä
97, Proderec Ð FormacËaÄo e Desenvolvimento de Recursos                  joulukuuta 1996 annetun komission direktiivin 96/78/
Humanos, ACE vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,                       EY (3) noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
16.7.1998 antamasta tuomiosta. Valittajan edustaja on                    hallinnollisia määräyksiä, se on jättänyt noudattamatta
asianajaja Manuel Rodrigues, Lissabon ja prosessiosoite                  sille direktiivin 95/33/EY 2 artiklan, direktiivin 95/44/
Luxemburgissa c/o Luísa Maria Miranda Sousa Pires, 4 a                   EY 4 artiklan ja direktiivin 96/78/EY 2 artiklan
rue Jean JaureÁs.                                                        mukaan kuuluvia jäsenyysvelvoitteita;
 ---pagebreak--- C 340/12               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      7.11.98
2. velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaa-                Irlanti olisi toteuttanut komission kanteessa mainitun
     maan oikeudenkäyntikulut.                                     direktiivin noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä.
                                                                   (1) EYVL L 365, 31.12.1994, s. 1.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
asiassa C-335/98 esitettyjä; direktiiveissä niiden täytän-
töönpanolle asetetut määräajat päättyivät 30.6.1996,
                                                                   Euroopan yhteisöjen komission 22.9.1998 Belgian kunin-
1.2.1996 ja 1.1.1997.
                                                                                gaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-347/98)
(1) EYVL L 167, 18.7.1995, s. 17.
(2) EYVL L 184, 3.8.1995, s. 34.                                                           (98/C 340/21)
(3) EYVL L 321, 12.12.1996, s. 20.
                                                                   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.9.1998
                                                                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian
                                                                   kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat
                                                                   Dimitrios Gouloussis ja Peter Hillenkamp, prosessiosoite
                                                                   Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos
                                                                   Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
Euroopan yhteisöjen komission 22.9.1998 Irlantia vastaan
                         nostama kanne
                                                                   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                        (Asia C-346/98)
                         (98/C 340/20)                             Ð toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut
                                                                        neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (1) 13 artiklan
                                                                        2 kohdan f alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.9.1998                      se kantaa 13,07 prosentin suuruista henkilökohtaista
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia                   eläkemaksua sellaisista Belgiassa ammattitaudin perus-
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellinen pääneu-                teella maksettavista eläkkeistä, joiden saajat eivät asu
vonantaja Richard Wainwright ja kansallinen virkamies                   Belgiassa eivätkä enää kuulu Belgian sosiaaliturvajär-
Michael Shotter, prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeu-                jestelmään;
dellisen yksikön virkamies Carlos Cómez de la Cruz,
Centre Wagner.                                                     Ð velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
                                                                        denkäyntikulut.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Ð toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut tiettyjen vaaral-        Henkilöt, jotka eivät enää harjoita Belgiassa ammattitoi-
     listen aineiden ja valmisteiden markkinoille saattami-        mintaa palkkatyöntekijänä tai muutoin ja ovat muuttaneet
     sen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden           asumaan toiseen jäsenvaltioon, kuuluvat ainoastaan viimeksi
     lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentä-      mainitun jäsenvaltion lainsäädännön alaisuuteen. Tämän
     misestä annetun direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta          vuoksi Belgian viranomaisilla ei ole oikeutta kantaa tällai-
     neljännentoista kerran 20 päivänä joulukuuta 1994             silta henkilöiltä eläkemaksua Belgiassa maksettavista
     annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktii-           ammattitautieläkkeistä.
     vin 94/60/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei
     ole antanut direktiivin noudattamisen edellyttämiä            Belgia vetoaa perusteettomasti niihin asetuksen (ETY)
     lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja/tai         N:o 1408/71 52 artiklassa säädettyihin maksuihin, joita
     koska se ei ole ilmoittanut niistä komissiolle;               työtapaturman tai ammattitaudin kohteeksi joutuneiden
                                                                   on suoritettava. Kyseiset maksut eivät ole asetuksen ensim-
                                                                   mäisessä luvussa tarkoitettuja sairausvakuutusmaksuja,
Ð velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.              vaan luonteeltaan toisenlaisia maksuja, joilla on tarkoitus
                                                                   täyttää erityisesti työtapaturmista tai ammattitaudeista
                                                                   johtuvia tarpeita. Toisin kuin 33 artiklassa säädetään,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                asiassa toimivaltainen valtio ei voi asetuksen (ETY)
                                                                   N:o 1408/71 4 luvun nojalla kantaa maksuja työtapatur-
                                                                   man tai ammattitaudin perusteella maksettavien korvaus-
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklassa, jonka mukaan             ten rahoittamiseksi.
direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden
jokaista jäsenvaltiota, asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus     (1) EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2.
noudattaa direktiivissä sen täytäntöönpanemiseksi säädet-
tyä määräaikaa. Määräaika päättyi 20.12.1995 ilman, että


title: Asia T-882/16: Kanne 15.12.2016 – Sipral World v. EUIPO – La Dolfina (DOLFINA)

text:
               13.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/25

         Kanne 15.12.2016 – Sipral World v. EUIPO – La Dolfina (DOLFINA)
   (Asia T-882/16)
   (2017/C 046/28)
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset ja muu osapuoli

      Kantaja: Sipral World, SL (Barcelona, Espanja) (edustaja: asianajaja R. Almaraz Palmero)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: La Dolfina, SA (Buenos Aires, Argentiina)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki ”DOLFINA” – EU-tavaramerkkihakemus nro 3 701 828

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 22.9.2016 asiassa R 1897/2015-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n ja muun osapuolen eli LA DOLFINA S.A:n korvaamaan kaikki unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntikulut sekä toisessa valituslautakunnassa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut.

      Kanneperuste

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 15, 42, 51, 75 ja 78 artiklan, luettuina yhdessä asetuksen N:o 2868/95 22 ja 40 säännön kanssa, rikkominen.


title: Asia T-485/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.9.2016 – Alsharghawi v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Libyan tilanteen johdosta määrättävät rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Luettelo henkilöistä, joiden kauttakulkua ja pääsyä Euroopan unionin alueelle rajoitetaan — Muammar Gaddafin entisen kabinettipäällikön tehtävät — Oikeusperustan valinta — Perusteluvelvollisuus — Puolustautumisoikeudet — Syyttömyysolettama — Oikeasuhteisuus — Liikkumisvapaus — Omistusoikeus — Velvollisuus perustella toimenpiteen hyväksyttävyys)

text:
               31.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/42

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.9.2016 – Alsharghawi v. neuvosto
   (Asia T-485/15) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Libyan tilanteen johdosta määrättävät rajoittavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Luettelo henkilöistä, joiden kauttakulkua ja pääsyä Euroopan unionin alueelle rajoitetaan - Muammar Gaddafin entisen kabinettipäällikön tehtävät - Oikeusperustan valinta - Perusteluvelvollisuus - Puolustautumisoikeudet - Syyttömyysolettama - Oikeasuhteisuus - Liikkumisvapaus - Omistusoikeus - Velvollisuus perustella toimenpiteen hyväksyttävyys))
   (2016/C 402/48)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Bashir Saleh Bashir Alsharghawi (Johannesburg, Etelä-Afrikka) (edustaja: asianajaja É. Moutet)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: A. Vitro ja V. Piessevaux)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan osittain ensinnäkin Libyan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä, ja päätöksen 2011/137/YUTP kumoamisesta 31.7.2015 annettu neuvoston päätös 2015/1333/YUTP, (EUVL 2015, L 206, s. 34), ja toiseksi Libyan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 204/2011 16 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanosta 31.7.2015 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/1323 (EUVL 2015, L 206, s. 4)

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Bashir Saleh Bashir Alsharghawi vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 337, 12.10.2015.


               17.4.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 100/1

         2010/C 100/01
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 80, 27.3.2010

      Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 63, 13.3.2010

      EUVL C 51, 27.2.2010

      EUVL C 37, 13.2.2010

      EUVL C 24, 30.1.2010

      EUVL C 11, 16.1.2010

      EUVL C 312, 19.12.2009

   Nämä tekstit ovat saatavilla:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Asian C-64/97 poistaminen rekisteristä

text:
27.9.97            1 rl                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 295/27
        Asian C-328/95 H poistaminen rekisteristä                       Asian C-64/97 ( ! ) poistaminen rekisteristä
                        ( 97/C 295/54 )                                                 ( 97/C 295/55
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen viidennen jaoston
puheenjohtajan 3.7.1997 antamalla määräyksellä tuo            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 3.7.1997
mioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-328/95,           antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta.        poistettu asia C-64/97, Euroopan yhteisöjen komissio vas
                                                               taan Italian tasavalta .
(M EYVL C 333 , 9.12.1995 .
                                                               (') EYVL C 108 , 5.4.1997.


title: Asia C-176/16 P: Valitus, jonka Proforec Srl on tehnyt 23.3.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-120/15, Proforec v. komissio, 21.1.2016 antamasta määräyksestä

text:
               30.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 191/20

         Valitus, jonka Proforec Srl on tehnyt 23.3.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-120/15, Proforec v. komissio, 21.1.2016 antamasta määräyksestä
   (Asia C-176/16 P)
   (2016/C 191/25)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Proforec Srl (edustajat: avvocato G. Durazzo, avvocato M. Mencoboni ja avvocato G. Pescatore)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               kumotaan 21.1.2016 asiassa T-120/15 annettu tutkimatta jättämistä koskeva määräys numero 704600 tässä valituksessa alempana ilmenevistä syistä

               —

               otetaan kanne tutkittavaksi, todetaan se perustelluksi ja palautetaan asia unionin yleisen tuomioistuimen käsiteltäväksi, jollei sen osalta mahdollisesti määrätä asianmukaisista toimenpiteistä

               —

               velvoitetaan komissio korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut. Siinä tapauksessa, että vaatimuksiamme ei hyväksytä, mitä emme usko, ja kanne hylätään, vaadimme, että kukin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa kolmeen perusteeseen, jotka koskevat oikeudenkäyntiväitettä.
   ENSIMMÄINEN PERUSTE: Oikeussuojan tarpeen puuttuminen on perusteltu oikeudellisesti ja tosiseikkojen osalta virheellisesti. Unionin yleinen tuomioistuin on todennut määräyksen 28–31 kohdassa virheellisesti, ettei kantajalla ole tarvetta vaatia asetuksen kumoamista määrittelemällä epäloogisin sanakääntein, että ainoat tahot, jotka hyötyisivät riidanalaisen asetuksen kumoamisesta, olisivat yksistään kolmansien osapuolten tavaramerkkien jakelijat eikä välittömästi Proforec.
   TOINEN PERUSTE: Unionin yleinen tuomioistuin on jättänyt soveltamatta SEUT 263 artiklan neljä kohtaa katsoessaan, ettei kantajalla ollut minkäänlaista tarvetta nostaa kannetta.
   KOLMAS PERUSTE: Unionin yleinen tuomioistuin ei ole perustellut tutkimatta jättämistä koskevan määräyksen 32–35 kohdassa riittävästi kantajalta puuttuvaa intressiä esittämällä sitä riskiä, että kantajaa kohtaan nostetaan oikeudenkäynti, koskevat tosiseikat virheellisesti, koska se ei katsonut tätä riskiä konkreettiseksi ja ajankohtaiseksi kanteen nostamispäivänä, eikä lausunut asetuksen, jossa ei ole säädetty minkäänlaisesta siirtymäkaudesta varastojen ja pakkausten hävittämistä varten, ilmeisestä lainvastaisuudesta.


title: Valitus, joka on jätetty yhteisöjen tuomioistuimen kirjaajalle 4 päivänä tammikuuta 1995 ja jossa valitetaan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 20 päivänä lokakuuta 1994 antamasta päätöksestä asiassa T-99/94 Asociación Española de Empresas de la Carne (Asocarne) vastaan Euroopan unionin neuvosto (Asia C-10/95 P)

text:
N:o C 54/10          [TF                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        4 . 3 . 95
Kantaja vaatii komission 16 päivänä marraskuuta 1994                Valittaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta :
antaman asetuksen N:o 2791/94 (*) julistamista mitättö
mäksi ja komission velvoittamista korvaamaan oikeuden              1 . Kumoamaan valituksenalaisen päätöksen, ja
käyntikulut.
                                                                    2 . päättämään asian tutkittavaksi ottamisesta tai toissijai
                                                                          sesti lykkäämään tutkittavaksi ottamista koskeva rat
Oikeudelliset perusteet ja keskeiset väitteet                             kaisu tehtäväksi pääasian ratkaisun yhteydessä ja
                                                                          palauttamaan asian kokonaisuudessaan ensimmäisen
Riittämätön oikeudellinen perusta: banaanialan yhteisestä                 oikeusasteen tuomioistuimen ratkaistavaksi, joka jat
markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen ( ETY )                 kaa asian käsittelyä siitä menettelyn vaiheesta, johon
N:o 404/93 , 30 artikla sallii erityiset tilapäisjärjestelyt              käsittely ensimmäisessä asteessa on jäänyt, ja päättä
ainoastaan yhteismarkkinoille siirtymisen helpottamiseksi                 mään väliintulohakemuksista .
ennen asetuksen voimaantuloa voimassa olleista järjeste
lyistä; se ei voi olla kiistanalaisen asetuksen oikeudellisena      Perustelut ja pääasialliset vaatimukset
perustana . Ensinnäkään Debbie-hirmumyrskyllä ei ole
mitään tekemistä yhteismarkkinoille siirtymisen kanssa .            Neuvoston direktiivi 93/118/ETY, annettu 22 päivänä
Toiseksi neuvoston tarkoituksena ei missään tapauksessa             joulukuuta 1993 , tuoreen lihan ja siipikarjan lihan terveys
ole voinut olla mahdollistaa 30 artiklan avulla toimenpi           tarkastusten ja valvonnan rahoittamisesta annetun direkti
teitä, jotka ovat samanlaisia jo olemassa olevien kansallisten      ivin 85/73/ETY muuttamisesta (*), jäljempänä "valituksen
määräysten kanssa . Näiden määräysten tarkoituksena on              alainen direktiivi ", on oikeudelliselta luonteeltaan päätös .
ollut pääasiassa, ja joissakin tapauksissa yksinomaan,              Valituksenalainen direktiivi jättää direktiiviä 85/73/ETY
suojella kansallisia markkinoita . Yhteismarkkinoiden tar          muuttaessaan jäsenvaltioille niin vähän harkintavaltaa, että
koituksena on poistaa tällaiset suojatoimenpiteet. Komissio         harkintavalta on käytännössä ainoastaan symbolinen tai
ei voi näin ollen käyttää 30 artiklaa perusteenaan sellaisten       sitä ei ole ollenkaan. Jos direktiiviä tulkitaan oikealla tavalla
toimenpiteiden käyttöönotolle, jotka ovat samanlaisia kuin          ja sen sisältö tutkitaan kokonaisuudessaan, voi harkintaval
ennen yhteismarkkinoita olleet määräykset.                          taa ilmaisevien verbien käyttöä pitää merkitykseltään ainos
                                                                    taan retorisena . Asocarnen jäsenet oli luetteloitu terveysre
Ylimääräisen tuontikiintiön myöntäminen on asetuksen                kisteriin ja maksurekisteriin ennen direktiivin voimaantu
N:o 404/93 , 19 artiklan 1 kohdan vastaista : kiistanalaisen        loa, minkä vuoksi direktiivi koskee Asocarnen jäseniä
asetuksen 1 artiklan 1 kohdassa myönnetään ylimääräinen             suoraan ja erikseen; tällä perusteella Asocarnella on oikeus
tuontikiintiö ainoastaan myrskyn kohteeksi joutuneille              valittaa päätöksestä jäsentensä puolesta.
maahantuojille, vaikkei asetuksen 404/93 , 19 artiklan
1 kohdassa ole säädetty poikkeuksia kiintiön myöntämis             Toisin kuin yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
menettelystä .                                                      istuin on katsonut, kansalliset tuomioistuimet eivät voi
                                                                    suojella asianmukaisesti ja riittävästi yksityishenkilöitä, jos
(*) Banaanien tuontia koskevan vuoden 1994 tariffikiintiön lisä    asiassa on kyse direktiiveistä. Oikeusturva on tässä suh
    määrän poikkeuksellisesta myöntämisestä hirmumyrsky Deb        teessa selvästi puutteellinen. Lisäksi tietyt espanjalaiset
    bien johdosta, EYVL N:o L 296 , 17. 11 . 1994 , s . 33 .        tuomioistuimet ovat olleet haluttomia tekemään EY:n
                                                                    perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisia ennakkorat
                                                                    kaisukysymyksiä .
                                                                    f 1 ) EYVL N:o L 340, 31 . 12 . 1993 , s. 15
Valitus, joka on jätetty yhteisöjen tuomioistuimen kirjaa
jalle 4 päivänä tammikuuta 1995 ja jossa valitetaan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
20 päivänä lokakuuta 1994 antamasta päätöksestä asiassa             Euroopan yhteisöjen komission 13 päivänä tammikuuta
T-99/94 Asociacion Española de Empresas de la Carne                      1995 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
       (Asocarne) vastaan Euroopan unionin neuvosto                                          (Asia C-ll/95 )
                        (Asia C-10/95 P)                                                      ( 95/C 54/18 )
                           ( 95/C 54/17)
                                                                    Euroopan yhteisöjen komissio asiamiehenään oikeudellisen
Asociacion Española de Empresas de la Carne (Asocarne,              osaston virkamies Pieter Van Nuffel, prosessiosoite Luxem
edustajanaan asianajaja Paloma Llaneza Gonzalez, Madrid,            burgissa oikeudellisen osaston virkamies Georgios Kremli
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Loesch &              sin toimisto, Centre Wagner, Kirchberg, on 13 päivänä
Wolter, 11 rue Goethe, BP 1107, L-1011 Luxemburg) on                tammikuuta 1995 nostanut yhteisöjen tuomioistuimessa
jättänyt 4 päivänä tammikuuta 1995 Euroopan yhteisöjen              kanteen Belgian kuningaskuntaa vastaan .
tuomioistuimen kirjaamoon valituskirjelmän valittaakseen
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen en              Yhteenveto kantajan tuomioistuimelle esittämistä vaati
simmäisen jaoston 20 päivänä lokakuuta 1994 antamasta               muksista :
päätöksestä asiassa T-99/94 Asociacion Española de
Empresas de la Carne (Asocarne ) vastaan Euroopan yhtei            1 . Kantaja vaatii sen seikan toteamista, että Belgian
söjen neuvosto.                                                           kuningaskunta ei ole täyttänyt velvollisuuksiaan, jotka


title: High Court of Justice, Queen's Bench Division, Divisional Courtin 13.3.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa The Queen vastaan Secretary of State for Defence, ex parte: Terence Perkins (Asia C-168/97)

text:
28.6.97             1 FI 1                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                               N:o C 199/ 11
1 ) Hessisches Gleichberechtigungsgesetzin ( Hessenin tasa             ton direktiivin 83/ 189/ETY (') 8 artiklan mukaisia vel
    arvolaki, jäljempänä HG1G ) 10 §:n mukaiset valin                  voitteitaan, koska Italian maa- ja metsätalousministe
    tapäätökset on HGlG:n 3 §:n 1 ja 2 momentin mukai                  riö teki 17.12.1990 päätöksen ilmoittamatta siitä
    sissa aliedustustilanteissa tehtävä yksittäistapauksessa            luonnosvaiheessa;
    HGlG:n 5 §:n 3 ja 4 momentin mukaisen naisten ase
    man edistämissuunnitelman sitovien tavoitteiden vuok
    si yhtä pätevän nais- ja mieshakijan välillä naishakijan       — velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeuden
    eduksi ainakin silloin, jos tällainen päätös on tarpeen             käyntikulut.
    näiden tavoitteiden saavuttamiseksi ja jos päätöksen
    kanssa eivät ole ristiriidassa merkitykseltään tärkeäm
    mät oikeudelliset syyt;                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
2 ) naisten aseman edistämissuunnitelman sitovissa tavoit
    teissa määrätään HGlG:n 5 §:n 7 momentin mukaisis             Koska komissio ei ole muiden yhteisön säännösten perus
    ta määräajaksi täytettävistä työpaikoista, jotka liitty       teella hyväksynyt ( esimerkiksi alkuperänimityksenä tai
    vät tieteelliseen tai sitä avustavaan työhön, että niihin      maantieteellisenä nimityksenä ) nimitystä " tyypillinen ita
    on otettava naisia ainakin se osuus, joka naisilla on          lialainen maalaiskukko " ja koska tätä epäilemättä koskee
    kulloisenkin opintoalan perustutkinnon suorittaneista          direktiivissä 83/189/ETY tarkoitettu teknisiä standardeja
    (7 momentin ensimmäinen virke ), väitelleistä (7 mo           koskeva ilmoitusmenettely, komissio katsoo, että Italian
                                                                   tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 83/ 189/ETY 8 ar
    mentin toinen virke ) ja opiskelijoista (7 momentin kol
    mas virke );
                                                                   tiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on teh
                                                                   nyt 17.12.1990 päätöksen ilmoittamatta siitä luonnosvai
                                                                   heessa .
3 ) koulutusammatteihin, joissa naiset ovat aliedustettui
    na, heitä on HGlG:n 7 |:n 1 momentin mukaisesti
    otettava koulutuspaikkoihin ainakin puolet, jollei kyse        Komission mukaan kyseisen päätöksen pääasiallisena tar
    ole koulutuksesta, jota yksinomaan valtio antaa;               koituksena oli ottaa käyttöön direktiivin 83/189/ETY 1 ar
                                                                   tiklan 5 kohdassa tarkoitettu tekninen määräys .
4 ) aloilla, joilla naiset ovat aliedustettuina, työhönotto
    haastatteluun on HGlG:n 9 §:n 1 momentin nojalla               Kun näitä säännöksiä tarkastellaan yhdessä, käy selvästi
    kutsuttava yhtä monta naista ja miestä taikka kaikki           ilmi , että niillä pyritään kuvailemaan niitä ominaisuuksia,
    naishakijat, jotka täyttävät työpaikan tai viran täyttä       jotka tuotteen on täytettävä, jotta se voitaisiin saattaa ky
    miseksi laissa tai muissa määräyksissä vahvistetut edel       seessä oleville markkinoille eli toisin sanoen kuvaamaan
    lytykset;                                                      tuotteita eri tuotantovaiheissa . Kaikki muut päätökseen si
                                                                   sältyvät säännökset ovat ainoastaan täydentäviä tai liitän
                                                                   näisiä suhteessa teknisen standardin kuvaukseen .
5 ) täytettäessä toimikuntia, asiantuntijaelimiä, hallinto- ja
    valvontaelimiä sekä muita valiokuntia vähintään puo
    let on HGlG:n 14 §:n nojalla oltava naisjäseniä ?
                                                                   Toisin sanoen komissio katsoo, että direktiivissä säädetyn
                                                                   ilmoitusmenettelyn noudattamatta jättäminen aiheuttaa
                                                                   sen, että kolmansia vastaan ei voida vedota nyt kyseessä
                                                                   oleviin teknisiin määräyksiin .
                                                                   (■) EYVL N:o L 109 , 26.4.1983 , s . 8 .
     Euroopan yhteisöjen komission 25.4.1997 Italian
              tasavaltaa vastaan nostama kanne
                        ( Asia C-160/97 )
                          ( 97/C 199/21 )
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 25.4.1997 Eu             High Court of Justice, Queen's Bench Division, Divisional
roopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasa           Courtin 13.3.1997 tekemällään päätöksellä esittämä en
valtaa vastaan . Kantajan asiamies on komission oikeudelli        nakkoratkaisupyyntö asiassa The Queen vastaan Secretary
sen yksikön virkamies Paolo Stancanelli, ja prosessiosoite                 of State for Defence, ex parte: Terence Perkins
Luxemburgissa on c/o Carlos Gomez de la Cruz, Centre                                        (Asia C-168/97)
Wagner, Kirchberg, Luxembourg.
                                                                                ( 97/C 199/22 )
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                   High Court of Justice, Queen's Bench Division, Divisional
— toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut teknisiä       Court on pyytänyt 13.3.1997 tekemällään päätöksellä ,
    standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimitta         joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kir
    misessa noudatettavasta menettelystä annetun neuvos           jaamoon 2.5.1997, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
 ---pagebreak--- N:o C 199/12           I FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           28.6.97
asiassa The Queen vastaan Secretary of State for Defence,                    hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun di
ex parte : Terence Perkins, ennakkoratkaisua seuraaviin ky                  rektiivin 8 1 /85 l/ETY ( ! ) soveltamisalan laajentamises
symyksiin:                                                                   ta ja homeopaattisia eläinlääkkeitä koskevista lisäsään
                                                                             nöksistä 22 päivänä syyskuuta 1992 annetun neuvos
                                                                             ton direktiivin 92/74/ETY (2 ) 10 artiklan mukaisia
1 ) Onko neuvoston direktiivin 76/207/ETY               ( jäljempä
                                                                             velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktii
     nä tasa-arvoisesta kohtelusta annettu direktiivi ) 2 artik
                                                                             vin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
     lan 1 kohdan vaatimusta siitä, että " minkäänlaista su
                                                                             hallinnollisia määräyksiä,
     kupuoleen perustuvaa syrjintää ei saa esiintyä välittö
     mästi tai välillisesti etenkään siviilisäädyn tai
     perheaseman perusteella ", tulkittava siten, että siihen         — toteaa toissijaisesti , että Portugalin tasavalta ei ole
     sisältyy henkilön sukupuoliseen suuntautumiseen pe                     noudattanut edellä mainittujen säännösten mukaisia
     rustuva syrjintä ?                                                      velvoitteitaan, koska se ei ole ilmoittanut välittömästi
                                                                             komissiolle tällaisista toimenpiteistä,
Jos kysymykseen 1 ) vastataan myöntävästi,
                                                                      — velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden
2 ) jääkö EY:n perustamissopimuksen ja siihen perustuvan                     käyntikulut.
     lainsäädännön soveltamisalan ulkopuolelle sellainen jä
     senvaltion toimintaperiaate , että homoseksuaalit erote
     taan armeijasta poikkeuksetta ja varauksetta, kun ky            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     seinen jäsenvaltio katsoo tämän olevan soveliasta ja
     tarpeellista armeijan taisteluvalmiuden varmistamiseksi
                                                                      EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannessa
     sotatilassa ja siten tämän jäsenvaltion puolustamisek
     si ?
                                                                      kohdassa ja 5 artiklan ensimmäisessä kohdassa velvoite
                                                                      taan jäsenvaltiot toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet
                                                                      niille osoitettujen direktiivien täytäntöönpanemiseksi en
Jos kysymykseen 2 ) vastataan kieltävästi,                            nen säädetyn määräajan päättymistä ja ilmoittamaan tästä
                                                                      välittömästi komissiolle . Kyseinen määräaika, josta oli
                                                                      säädetty direktiivin 10 artiklassa, päättyi 31.12.1993 il
3 ) voiko sellainen ministeriön toimintaperiaate, että ho
                                                                      man että Portugalin tasavalta oli antanut tarvittavia sään
     moseksuaalit erotetaan armeijasta poikkeuksetta ja va           nöksiä .
     rauksetta, olla perusteltu tasa-arvoisesta kohtelusta an
     netun direktiivin 2 artiklan 2 kohdan nojalla, ja jos
     voi , mitä arviointiperusteita käyttäen on ratkaistava ,         (') EYVL N:o L 317, 6.11.1981 , s . 1 .
     onko tämä toiminta perusteltua ?                                 ( 2 ) EYVL N:o L 297, 13.10.1992 , s . 12 .
(') Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteutta
    misesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen
    ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9 päivänä helmikuuta
    1976 annettu neuvoston direktiivi 76/207/ETY ( EYVL N:o
    L 39 , 14.2.1976 , s . 40 ).
                                                                            Euroopan yhteisöjen komission 2.5.1997 Portugalin
                                                                                tasavaltaa vastaan nostama kanne
                                                                                ( Asia C- 170/97 )
                                                                                ( 97/C 199/24 )
     Euroopan yhteisöjen komission 2.5.1997 Portugalin
               tasavaltaa vastaan nostama kanne
                                                                      Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 2.5.1997 Eu
                            ( Asia C-169/97                           roopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin ta
                                                                      savaltaa vastaan. Kantajan asiamies on oikeudellisen yksi
                              ( 97/C 199/23 )                         kön virkamies Francisco de Sousa Fialho, ja prosessiosoite
                                                                      Luxemburgissa c/o Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wag
                                                                      ner, Kirchberg.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 2.5.1997 Eu
roopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin ta
savaltaa vastaan. Kantajan asiamies on oikeudellisen yksi            Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin
kön virkamies Francisco de Sousa Fialho, ja prosessiosoite
Luxemburgissa c/o Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wag
ner, Kirchberg.                                                       — toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut
                                                                             EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen
                                                                             kohdan ja eläinlääkkeiden hyvien tuotantotapojen pe
Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                             riaatteista ja yleisohjeista 23 päivänä heinäkuuta 1991
                                                                             annetun komission direktiivin 91 /412/ETY (') 15 artik
— toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut                       lan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut ky
     EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen                        seisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja ,
     kohdan ja eläinlääkkeitä koskevien lakien, asetusten ja                 asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,


title: Asia F-85/07: Kanne 22.8.2007 — Anselmo ym. v. neuvosto

text:
               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/71

         Kanne 22.8.2007 — Anselmo ym. v. neuvosto
   (Asia F-85/07)
   (2007/C 269/129)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Ana Anselmo (Bryssel, Belgia) ym. (edustaja: asianajaja S. Pappas)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto
   Vaatimukset

               —

               Yhtäältä nimittävän viranomaisen 11.5.2007 tekemät päätökset, joilla hylätään kantajien tekemät valitukset sisäisessä kilpailussa B/277 menestyneiden hakijoiden ja virkamiesten, joihin sovelletaan todistusmenettelyn täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 2.12.2004 tehdyssä neuvoston päätöksessä määriteltyä todistusmenettelyä, erilaisesta kohtelusta, ja toisaalta päätökset, jotka riitautetaan näillä valituksilla, on kumottava;

               —

               on todettava, että Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 5 artiklan 2 kohtaa on rikottu, koska sisäisessä kilpailussa B/277 menestyneiden hakijoiden virkaikää palkkaluokassa ei tunnustettu;

               —

               on todettava, että yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja hyvän hallinnon periaatetta on loukattu sekä siitä syystä, että virkaikää palkkaluokassa ei ole huomioitu, että siitä syystä, että ainoastaan kilpailussa menestyneisiin hakijoihin sovelletaan liikkuvuusvelvoitetta;

               —

               näin ollen kilpailussa menestyneiden hakijoiden virkaikä on tunnustettava kumoamalla riidanalaiset päätökset;

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajat, jotka ovat neuvoston pääsihteeristön 9.7.2007 julkistamassa sisäisessä kilpailussa B/277 menestyneitä hakijoita, on aluksi nimitetty ura-alueelle B siten, että ura-alueilla C ja D hankittu virkaikä palkkaluokassa on huomioitu. Sitten heidän virkaikänsä palkkaluokassa on rajattu uusien tehtävien aloittamisen ajankohtaan, vaikka henkilöstö, joka on päässyt ura-alueelle B todistusmenettelyn nojalla eikä kilpailumenestyksen perusteella, on voinut säilyttää kyseisen virkaiän. Näin ollen kantajat vetoavat edellä olevissa vaatimuksissa mainittujen säännösten rikkomiseen ja periaatteiden loukkaamiseen.


title: Asia C-546/15: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 10.3.2016 – Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta

text:
               18.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/37

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 10.3.2016 – Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-546/15) (1)

   (2016/C 260/45)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 7, 11.1.2016.


title: Asia T-180/14: Kanne 14.3.2014 – Polisario-kansanrintama v. Euroopan unionin neuvosto

text:
               16.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 184/33

         Kanne 14.3.2014 – Polisario-kansanrintama v. Euroopan unionin neuvosto
   (Asia T-180/14)
   2014/C 184/55
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Saguia el Hamran ja Río de Oron vapautuksen kansallinen rintama (Polisario-kansanrintama) (El Aaiún) (edustaja: avocat G. Devers)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan sen nostaman kumoamiskanteen tutkittavaksi

               —

               kumoamaan neuvoston päätöksen

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan välisessä kalastuskumppanuussopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamista koskevan Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan välisen pöytäkirjan tekemisestä Euroopan unionin puolesta 16.12.2013 annetun neuvoston päätöksen 2013/785/EU (1) kumoamista koskevassa kanteessaan kahteentoista kanneperusteeseen.
   Kantaja katsoo, että kyseinen toimi koskee sitä suoraan ja erikseen saharawi-kansan edustajana.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan perusteluvelvollisuutta ei ole noudatettu, koska riidanalaisen päätöksen perusteella ei voida ymmärtää, minkä takia neuvosto on päätöksentekomenettelyssään katsonut, että Länsi-Sahara on Marokon valtaama epäitsenäinen alue.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan kuulemisperiaatetta on loukattu, koska neuvosto antoi riidanalaisen päätöksen kuulematta kantajaa, vaikka kansainvälisen oikeuden mukaan epäitsenäisen alueen kansan luonnonvarojen käytöstä on kuultava kyseistä kansaa.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan koherenssiperiaatetta on loukattu, koska riidanalaisessa päätöksessä sallitaan sellaisen kansainvälisen sopimuksen voimaantulo, jota sovellettaisiin Länsi-Saharan alueella, vaikka yksikään jäsenvaltio ei ole tunnustanut, että Marokon kuningaskunnalla olisi siellä suvereniteetti. Riidanalaisella päätöksellä vahvistetaan Marokon kuningaskunnan otetta saharawien alueella, mikä on ristiriidassa komission saharawi-pakolaisille antaman avun kanssa. Riidanalainen päätös ei myöskään ole koherentti sen tavan kanssa, jolla Euroopan unioni tavallisesti reagoi kansainvälisen oikeuden pakottavissa säännöissä asetettujen velvollisuuksien noudattamatta jättämiseen, ja se on ristiriidassa yhteisen kalastuspolitiikan kanssa.

               4)

               Neljännen kanneperusteen mukaan kestävän kehityksen tavoitetta ei ole noudatettu.

               5)

               Viidennen kanneperusteen mukaan luottamuksensuojan periaatetta on loukattu, koska riidanalainen päätös on ristiriidassa sen luottamuksen kanssa, joka kantajalle syntyi niiden Euroopan unionin toimielinten toistuvasti antamien ilmoitusten perusteella, joiden mukaan Marokon kuningaskunnan kanssa tehtävät sopimukset olisivat kansainvälisen oikeuden mukaisia.

               6)

               Kuudennen kanneperusteen mukaan Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan välistä assosiaatiosopimusta on rikottu, koska riidanalainen päätös on ristiriidassa kyseisen sopimuksen 2 artiklan kanssa, koska sillä rikotaan itsemääräämisoikeutta.

               7)

               Seitsemännen kanneperusteen mukaan Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimusta on rikottu, koska riidanalaisen päätöksen mukaan on mahdollista, että voimaan tulee pöytäkirja, jolla Euroopan unioni ja Marokon kuningaskunta tulevat vahvistamaan kalastuskiintiöitä sellaisille vesille, jotka eivät kuulu niiden määräämisvaltaan, ja jolla unionin alusten sallitaan hyödyntävän yksinomaan saharawi-kansan määräämisvaltaan kuuluvia kalavaroja.

               8)

               Kahdeksannen kanneperusteen mukaan itsemääräämisoikeutta on loukattu, koska riidanalaisella päätöksellä vahvistetaan Marokon kuningaskunnan otetta Länsi-Saharasta.

               9)

               Yhdeksännen kanneperusteen mukaan periaatetta, joka koskee luonnonvaroihin liittyvän määräämisvallan pysyvyyttä, ja Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan 73 artiklaa on loukattu, koska kantajaa ei ole kuultu, vaikka riidanalaisella päätöksellä mahdollistetaan yksinomaan saharawi-kansan määräämisvaltaan kuuluvien luonnonvarojen hyödyntäminen.

               10)

               Kymmenennen kanneperusteen mukaan sopimusten suhteellista vaikutusta koskevaa periaatetta on loukattu, koska riidanalaisella päätöksellä luodaan kantajalle kansainvälisiä velvollisuuksia ilman tämän suostumusta.

               11)

               Yhdennentoista kanneperusteen mukaan kansainvälistä humanitaarista oikeutta on loukattu, koska riidanalaisella päätöksellä tuetaan taloudellisesti Marokon kuningaskunnan Länsi-Saharaan kohdistuvaa siirtomaapolitiikkaa.

               12)

               Kahdestoista kanneperuste koskee oikeutta kansainväliseen vastuuseen, sillä Euroopan unioni joutuu riidanalaisen päätöksen johdosta kansainväliseen vastuuseen.

      (1)  EUVL L 349, s. 1.


title: Asia F-27/15: Kanne 16.2.2015 – ZZ ym. v. neuvosto

text:
               20.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 127/44

         Kanne 16.2.2015 – ZZ ym. v. neuvosto
   (Asia F-27/15)
   (2015/C 127/63)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: ZZ ym. (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Niiden päätösten kumoaminen, joilla on vahvistettu kantajien oikeus korvaukseen vuotuisista matkakuluista henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 8 artiklan, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen muuttamisesta 22.10.2013 annetulla parlamentin ja neuvoston asetuksella N:o 1023/2013, mukaisesti.

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevaa 8 artiklaa ei voida soveltaa

               —

               on kumottava päätökset, joilla kantajien oikeus korvaukseen vuotuisista matkakuluista on poistettu vuodesta 2014 alkaen

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-218/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim (Puola) on esittänyt 19.4.2016 – Aleksandra Kubicka

text:
               12.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 335/30

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim (Puola) on esittänyt 19.4.2016 – Aleksandra Kubicka
   (Asia C-218/16)
   (2016/C 335/39)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim

      Pääasian asianosainen

      Valittaja: Aleksandra Kubicka

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko toimivallasta, sovellettavasta laista, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta ja virallisten asiakirjojen hyväksymisestä ja täytäntöönpanosta perintöasioissa sekä eurooppalaisen perintötodistuksen käyttöönotosta 4.7.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 650/2012 [– –] 1 artiklan 2 kohdan k alakohtaa, 1 artiklan 2 kohdan l alakohtaa tai 31 artiklaa tulkittava siten, että ne sallivat sovellettavan perintölainsäädännön mukaisen esineoikeudellisen erityisjälkisäädöksen (legatum per vindicationem) esineoikeudellisten vaikutusten tunnustamisen epäämisen, jos kyseinen testamenttisaanto koskee sellaisessa jäsenvaltiossa sijaitsevan kiinteän omaisuuden omistusoikeutta, jonka laki ei tunne sellaista testamenttisaannon järjestelmää, jolla on välitön esineoikeudellinen vaikutus?


               7.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 66/29

         EFTAn valvontaviranomaisen 30 päivänä marraskuuta 2012 Islantia vastaan nostama kanne
   (Asia E-12/12)
   2013/C 66/09
   EFTAn valvontaviranomainen, Rue Belliard 35, 1040 Bryssel, Belgium asiamiehinään Markus Schneider ja Clémence Perrin, nosti 30 päivänä marraskuuta 2012 EFTAn tuomioistuimessa kanteen Islantia vastaan.
   EFTAn valvontaviranomainen on pyytänyt EFTAn tuomioistuinta

               1)

               julistamaan, että jättäessään hyväksymättä Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XIX olevassa 7h kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/48/EY, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2008, kulutusluottosopimuksista ja neuvoston direktiivin 87/102/ETY kumoamisesta), sellaisena kuin se on mukautettuna sopimuksen pöytäkirjalla 1, täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet tai jättäessään ilmoittamatta kyseisistä toimenpiteistä valvontaviranomaiselle asetetun määräajan kuluessa Islanti on laiminlyönyt kyseisen säädöksen ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa, sekä

               2)

               velvoittamaan Islanti korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

               —

               EFTAn valvontaviranomainen esittää, että Islannin on 23 päivänä huhtikuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/48/EY, jäljempänä ’direktiivi’, 27 artiklan ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaisesti toteutettava toimenpiteet direktiivin täytäntöönpanemiseksi ja ilmoitettava kyseisistä toimenpiteistä EFTAn valvontaviranomaiselle.

               —

               EFTAn valvontaviranomainen toteaa, ettei se ole saanut Islannin hallitukselta tällaista tietoa eikä mitään muitakaan tietoja, joiden perusteella valvontaviranomainen voisi päätellä, että Islanti on toteuttanut direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet.

               —

               EFTAn valvontaviranomainen toteaa, että Islanti on laiminlyönyt direktiivin 27 artiklan ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa jättäessään hyväksymättä direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet tai jättäessään ilmoittamatta kyseisistä toimenpiteistä valvontaviranomaiselle asetetun määräajan kuluessa.


title: Asia C-491/08: Kanne 12.11.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/27

         Kanne 12.11.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-491/08)
   (2009/C 44/45)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: D. Recchia)

      Vastaaja: Italian tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että alueella ITB032228, Is Arenas, esiintyvien luontotyyppien ja lajien suhteen Narbolian kunnassa sijaitsevan Is Arenas -nimisen turistikeskushankkeen osalta

                           —

                           Italian tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 92/43/ETY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut ennen 19.7.2006 direktiivillä tarkoitetun suojelutavoitteen kannalta asianmukaisia suojelutoimenpiteitä suojellakseen sitä merkittävää ekologista intressiä kansallisella tasolla, joka on yhteisön tärkeänä pitämäksi alueeksi ehdotetulla ITB032228, Is Arenas -alueella, erityisesti koska se ei ole kieltänyt alueeseen koskemista, joka voi vakavasti vaikuttaa alueen ekologisiin ominaisuuksiin

                           —

                           Italian tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole 19.7.2006 jälkeen toteuttanut tarpeellisia toimenpiteitä luontotyyppien ja lajien elinympäristöjen heikentymisen sekä niitä lajeja koskevien häiriöiden estämiseksi, joita varten yhteisön tärkeänä pitämä alue on osoitettu

               —

               Italian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio on tietoinen siitä, että yhteisön tärkeänä pitämällä alueella Is Arenas rakennetaan parhaillaan turistikeskusta, johon kuuluu muun muassa golfkenttä. Komission mukaan yhteisön tärkeänä pitämää Is Arenasin aluetta koskeva turismihanke vaikuttaa erityisesti alueisiin, jotka takaavat ekologisen yhdyssiteen kummankin tärkeimmän mäntymetsäalueen välillä. Sillä voi tämän vuoksi olla merkittävää kielteistä vaikutusta näihin alueisiin, erityisesti niiden toimintaan ”ekologisena yhdyssiteenä”.
   Komissio kritisoi hanketta muun muassa siitä, että se johtaa alkuperäisten luontotyyppien pienentymiseen ja muuttumiseen muun muassa vieraiden lajien käyttöönotolla, kuten golfkentän ruoholla, että sillä syrjäytetään luontotyyppejä, että maaperä poljetaan ja tiivistetään, että tila vähenee, että uimareiden suuri määrä vaikuttaa rantaviivan luontotyyppeihin, jotka ovat erittäin merkittäviä dyynien kannalta, ja että puita hakataan.

      (1)  Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/43/ETY (EYVL L 206, s. 7).


title: Asia C-190/02: Giudice di pace di Genova-Voltrin 9.4.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Viacom Outdoor S.r.l vastaan La Société GIOTTO Immobilier S.a.r.l.

text:
13.7.2002                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 169/25
–     Direktiivin 2002/15/EY tarkoituksena ei ole tieturvalli-                 kunnalle, jonka alueella kyseistä taloudellista toimintaa
      suus, koska siinä säädetään työajasta eikä ajamisajasta.                 harjoitetaan, ja jolla kunnille annetaan yksinoikeus mai-
      Sitä vastoin asetus N:o 3820/85 (2), jota sovelletaan                    nostaulujen pystyttämiseen ja rahoitetaan näin ollen
      kaikkiin liikenteenharjoittajiin, itsenäisiin ja muihin kuin             luvattomasti kunnallisia mainostoimistoja?
      itsenäisiin, koskee ajoaikaa ja taukoja ja lepoaikoja.
                                                                         3)    Voidaanko EY 2 artiklaa, EY 3 artiklan 1 kohdan a, b ja
–     Perustelujen puutteellisuus: itsenäinen yrittäjä on sisälly-             c alakohtaa (ent. 3 artikla, sellaisena kuin se on muutettu-
      tetty kanteen kohteena olevan direktiivin soveltamisalaan                na Amsterdamin sopimuksen 2 artiklan 3 kohdalla ja
      ilman sitä oikeuttavia perusteluja. Direktiivin kahdeksas                61 artiklan 1 kohdalla), EY 23 artiklaa (ent. 9 artikla), EY
      perustelukappale on epätäsmällinen.                                      27 artiklan a, b ja d kohtaa (ent. 29 artikla) ja EY
                                                                               31 artiklan 1 ja 3 kohtaa (ent. 37 artikla) tulkita siten,
                                                                               että niiden vastainen on sellainen jäsenvaltion – tässä
                                                                               tapauksessa Italia – laki, jonka mukaan mainonnasta on
(1) EYVL L 80, 23.3.2002, s. 35.                                               kannettava vero ja yleisistä ilmoituksista on maksettava
(2) Tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta 20 päi-           edellä mainitun veron sisältäviä maksuja, joiden saajina
    vänä joulukuuta 1985 annettu neuvoston asetus N:o 3820/85                  ovat kunnat, joilla on yksinoikeus ilmoitusten asettami-
    (EYVL L 370, 31.12.1985, s. 1).                                            seen?
Giudice di pace di Genova-Voltrin 9.4.2002 tekemällään
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Via-                  Euroopan yhteisöjen komission 23.5.2002 Itävallan tasa-
com Outdoor S.r.l vastaan La Société GIOTTO Immobilier                                    valtaa vastaan nostama kanne
                                 S.a.r.l.
                                                                                (Asia C-192/02)
                           (Asia C-190/02)
                                                                                (2002/C 169/45)
                           (2002/C 169/44)
Giudice di pace di Genova-Voltri on pyytänyt 9.4.2002                    Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.5.2002 Euroo-
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-                pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa
mioistuimeen 22.5.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-                 vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission oikeudellisen
melta ennakkoratkaisua asiassa Viacom Outdoor S.r.l vastaan              yksikön virkamies Josef Christian Schieferer ja prosessiosoite
La Société GIOTTO Immobilier S.a.r.l. seuraaviin kysymyksiin:            Luxemburgissa c/o komission oikeudellisen yksikön virkamies
                                                                         Luis Escobar Guerrero, Centre Wagner C 254, Kirchberg.
1)    Onko sellainen Italian lainsäädäntö EY 49 artiklan (ent.
      59 artikla) ja EY 50 artiklan (ent. 60 artikla) oikean
      tulkinnan vastainen, jolla on otettu käyttöön ja säännel-          Kantaja vaatii 28.5.2002 jättämässään oikaisukirjelmässä, että
      lään mainoksista kannettavaa veroa ja ilmoituksista perit-         yhteisöjen tuomioistuin toteaa seuraavaa:
      tävää maksua ja jonka mukaan niiden hallinnointi kuuluu
      yksinomaan Italian kunnille, ja onko EY 50 artiklassa
      (ent. 60 artikla) tarkoitettuun palvelujen tarjoamisen             1.    Itävallan tasavalta ei ole noudattanut jätteistä 15 päivänä
      käsitteeseen katsottava kuuluvan kuntaan kuuluvien yk-                   heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/
      sikköjen tai tähän alaan liittyvän taloudellisen toiminnan               ETY, sellaisena kuin se on muutettuna, 1 artiklan e ja
      hallinnosta vastaavien yritysten harjoittama toiminta?                   f alakohdan sekä liitteiden II A ja II B ja 13 artiklan
                                                                               mukaisia velvoitteitaan, koska
2)    Onko EY 81 artiklaa (ent. 85 artikla), EY 86 artiklaa (ent.
      90 artikla) ja EY 87 artiklaa (ent. 92 artikla) tulkittava               a)    se ei ole saattanut ”huolehtimisen” ja ”hyödyntämi-
      siten, että niissä kielletään sellainen lainsäädäntö, jolla                    sen” määritelmiä 1 artiklan e alakohdan ja f alakoh-
      säädetään, että ulkomainonnasta ja yleisillä paikoilla                         dan ja liitteiden II A ja II B mukaisesti oikealla tavalla
      olevista ilmoituksista on suoritettava vero ja maksu sille                     osaksi Itävallan oikeusjärjestystä ja


title: Asia C-70/07: Kanne 9.2.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta

text:
               24.3.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/14

         Kanne 9.2.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-70/07)
   (2007/C 69/34)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet): Kreuschitz ja I. Kaufmann-Bühler)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta
   Vaatimukset

               —

               Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut terveyttä ja turvallisuutta koskevista vähimmäisvaatimuksista työntekijöiden suojelemiseksi altistumiselta fysikaalisista tekijöistä (tärinä) aiheutuville riskeille (kuudestoista direktiivin 89/391/ETY (1) 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) 25.6.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/44/EY 14 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

               —

               Saksan liittotasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanoa koskeva määräaika päättyi 6.7.2005.

      (1)  EUVL L 177, 2002, s. 13.


title: Asia C-25/05 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 22.6.2006 — August Storck KG v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 3 kohta — Rekisteröinnin ehdoton hylkäysperuste — Kuviomerkki — Kullanvärinen makeiskäärepaperi — Erottamiskyky)

text:
               2.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/7

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 22.6.2006 — August Storck KG v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   (Asia C-25/05 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 3 kohta - Rekisteröinnin ehdoton hylkäysperuste - Kuviomerkki - Kullanvärinen makeiskäärepaperi - Erottamiskyky)
   (2006/C 212/11)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Valittaja: August Storck KG (edustajat: asianajajat I. Rohr, H. Wrage-Molkenthin T. Reher)

      Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-402/02, Storck v. SMHV, 10.11.2004 antamasta tuomiosta, jossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kumoamiskanteen, joka oli nostettu päätöksestä, jolla jätettiin rekisteröimättä kuviomerkki, joka esittää (karamellin muotoista) makeiskäärepaperia, luokkaan 30 kuuluville makeisille — Tavaramerkin erottamiskyky — Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1) 7 artiklan 1 kohdan b alakohta
   Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               August Storck KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 69, 19.3.2005.