title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 14 päivänä kesäkuuta 2002 asiassa T-327/00, ICAT Food SpA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Yhteinen tullitariffi – Tuontitullien kantamatta jättäminen jälkitullauksin – Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
24.8.2002               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 202/27
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                            D. P. Domenicucci, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan
               TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                               Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään: R. Tricot ja
                                                                       M. Moretto), jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen
                  10 päivänä kesäkuuta 2002                            tuomioistuinta kumoamaan 19.6.2000 tehdyn komission pää-
                                                                       töksen K(1999) 1612 lopullinen (REC 8/99), jolla hylättiin
asiassa T-200/00, Glenryck UK Ltd vastaan Euroopan                     hakemus, jossa oli vaadittu, että Turkista peräisin olevan
                     yhteisöjen komissio (1)                           säilyketonnikalan tuonnista ei kanneta jälkikäteen tullia, yhtei-
                                                                       söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaos-
(Yhteinen tullitariffi – Tuontitullien peruuttaminen – Lau-            to), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Vilaras
               sunnon antamisen raukeaminen)                           sekä tuomarit V. Tiili ja P. Mengozzi, kirjaaja: H. Jung,
                                                                       on 14.6.2002 antanut määräyksen, jonka määräysosa on
                         (2002/C 202/42)                               seuraava:
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                       1)    Lausunnon antaminen nyt käsiteltävänä olevasta kanteesta
                                                                             raukeaa.
Asiassa T-200/00, Glenryck UK Ltd, kotipaikka Henley-on-
Thames (Yhdistynyt kuningaskunta) Maple Leaf Foods UK Ltd,             2)    Komissio vastaa oikeudenkäyntikuluista kokonaisuudessaan.
kotipaikka Lontoo, Martin Mathews & Co. Ltd, kotipaikka
Cheshunt (Yhdistynyt kuningaskunta) ja North Country Quali-
                                                                       (1) EYVL C 372, 23.12.2000.
ty Foods Ltd, kotipaikka Salford (Yhdistynyt kuningaskunta),
edustajinaan solicitor M. Cornwell-Kelly ja barristerit E. Mc
Nicholas ja S. Saltissi, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään R. Tricot JA
M. Schotter), jossa kantajat vaativat komission 2.5.2000
tekemän päätöksen N:o C(2000) 1078 (REM 14/99), komis-
sion 2.5.2000 tekemän päätöksen N:o C(2000) 1083 (REM
16/99), komission 8.5.2000 tekemän päätöksen N:o C(2000)
1081 (REM 15/99) ja komission 15.5.2000 tekemän päätök-                       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
sen N:o C(2000) 1178 (REM 43/99), joilla hylättiin kantajien                          TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
hakemukset Turkista peräisin olevien tonnikalasäilykkeiden
tuontitullien peruuttamisesta, kumoamista, yhteisöjen ensim-                              6 päivänä kesäkuuta 2002
mäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Vilaras, sekä tuoma-
rit V. Tiili ja P. Mengozzi, kirjaaja: H. Jung, on antanut             asiassa T-105/01, Società Lavori Impianti Metano Sicilia
10.6.2002 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:                      (SLIM Sicilia) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
1)    Lausunnon antaminen asiassa raukeaa.                             (Euroopan aluekehitysrahasto – Hankkeet, joiden rahoituk-
                                                                       seen EAKR osallistuu – Kieltäytyminen jatkamasta lopulli-
2)    Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.            sen maksuvaatimuksen esittämiselle varattua määräaikaa –
                                                                                Kumoamiskanne – Tutkittavaksi ottaminen)
(1) EYVL C 302, 21.10.2000.
                                                                                (2002/C 202/44)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
               TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                       Asiassa T-105/01, Società Lavori Impianti Metano Sicilia (SLIM
                  14 päivänä kesäkuuta 2002                            Sicilia), kotipaikka Syrakusa (Italia), edustajinaan asianajajat
                                                                       N. Saitta, F. Saitta, M. Siragusa, F. M. Moretti ja C. Lanciani,
asiassa T-327/00, ICAT Food SpA vastaan Euroopan                       vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään H. Van
                     yhteisöjen komissio (1)                           Vliet ja M. Moretto), jossa kantaja vaatii, että ensimmäisen
                                                                       oikeusasteen tuomioistuin kumoaa 12.12.2000 Italian halli-
(Yhteinen tullitariffi – Tuontitullien kantamatta jättäminen           tukselle osoitetusta kirjeestä ilmenevän komission päätöksen,
    jälkitullauksin – Lausunnon antamisen raukeaminen)                 joka koskee kieltäytymistä jatkamasta lopullisen maksuvaati-
                                                                       muksen esittämiselle varattua määräaikaa ja Euroopan alueke-
                         (2002/C 202/43)                               hitysrahastosta Syrakusan kaupungin metaanikaasuverkkoon
                                                                       liittämistä varten myönnettyyn avustukseen nro 840503013/
                    (Oikeudenkäyntikieli: italia)                      001 liittyvän asian käsittelyn lopettamista, yhteisöjen ensim-
                                                                       mäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien
                                                                       kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. M. Moura Ramos
Asiassa T-327/00, ICAT Food Spa, kotipaikka Milano (Italia),           sekä tuomarit J. Pirrung ja A. W. H. Meij, kirjaaja: H. Jung, on
edustajinaan asianajajat R. Delfino, M. Merola, F. Santaniello ja      antanut 6.6.2002 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:


title: Asia C-306/04: Gerechtshof te Amsterdamin 13.7.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Compaq Computer International Corporation vastaan Inspecteur van de Belastingdienst — Douanedistrict Arnhem

text:
               11.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/30

         Gerechtshof te Amsterdamin 13.7.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Compaq Computer International Corporation vastaan Inspecteur van de Belastingdienst — Douanedistrict Arnhem
   (Asia C-306/04)
   (2004/C 228/62)
   Gerechtshof te Amsterdam on pyytänyt 13.7.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 19.7.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Compaq Computer International Corporation vastaan Inspecteur van de Belanstingdienst — Douanedistrict Arnhem seuraavaan kysymykseen:
   Onko sellaisten tietokoneiden maahantuonnissa, joihin myyjä on asentanut käyttöjärjestelmät, tietokoneiden kauppa-arvoon tullikoodeksin (1) 32 artiklan 1 kohdan b alakohdan perusteella lisättävä ostajan myyjän käyttöön kustannuksetta asettaman ohjelmiston arvo, jos sen arvo ei sisälly kauppa-arvoon?

      (1)  EYVL L 302, 19.10.1992, s. 1.


title: Asia C-262/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 10.6.2010 (Østre Landsretin (Tanska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — CopyGene A/S v. Skatteministeriet (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Vapautukset — 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan b alakohta — Sairaalahoito ja lääkärinhoito — Sairaalahoitoon ja lääkärinhoitoon läheisesti liittyvät toimet — Sairaaloita ja lääkinnällisen hoidon tai diagnostiikan keskuksia vastaavat muut asianmukaisesti hyväksytyt laitokset — Yksityinen kantasolupankki — Vastasyntyneiden napanuoraveren ottamiseen, kuljettamiseen, arviointiin ja säilyttämiseen liittyvät palvelut — Kantasolujen mahdollinen autologinen tai allogeeninen käyttö)

text:
               14.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 10.6.2010 (Østre Landsretin (Tanska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — CopyGene A/S v. Skatteministeriet
   (Asia C-262/08) (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Vapautukset - 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan b alakohta - Sairaalahoito ja lääkärinhoito - Sairaalahoitoon ja lääkärinhoitoon läheisesti liittyvät toimet - Sairaaloita ja lääkinnällisen hoidon tai diagnostiikan keskuksia vastaavat muut asianmukaisesti hyväksytyt laitokset - Yksityinen kantasolupankki - Vastasyntyneiden napanuoraveren ottamiseen, kuljettamiseen, arviointiin ja säilyttämiseen liittyvät palvelut - Kantasolujen mahdollinen autologinen tai allogeeninen käyttö)
   2010/C 221/04
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Østre Landsret

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: CopyGene A/S

      Vastaaja: Skatteministeriet

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Østre Landsret — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan b alakohdan, josta on tullut yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1) 132 artiklan 1 kohdan b alakohta, tulkinta — Sairaanhoidon, lääkärinhoidon sekä niihin läheisesti liittyvien tointen vapautus arvonlisäverosta — Yksityisen kantasolupankin suorittamat palvelut, jotka koskevat istukkaveren hankintaa vastasyntyneiltä, kuljetusta, analysointia ja säilytystä kantasolujen autologista käyttöä varten ja jotka mahdollisesti liittyvät läheisesti mahdolliseen ja tulevaan sairaanhoitoon

      Tuomiolauselma

               1)

               Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan b alakohdassa tarkoitettua käsitettä ”sairaalahoitoon tai lääkärinhoitoon läheisesti liittyvät toimet” on tulkittava siten, että se ei kata pääasiassa käsiteltävän kaltaisia toimintoja, joihin kuuluvat napanuoraveren ottaminen, kuljetus ja arviointi sekä tällaiseen vereen sisältyvien kantasolujen säilytys, kun sairaalassa annettavaa lääkärinhoitoa, johon nämä toiminnot liittyvät vain mahdollisesti, ei ole olemassa, aloitettu tai vielä suunniteltu.

               2)

               Kun luvan saaneet terveydenhoidon ammattilaiset toteuttavat pääasiassa käsiteltävien kaltaisia kantasolupankkien palveluja ja kun kyseiset kantasolupankit — vaikka ne ovat saaneet jäsenvaltion toimivaltaisilta terveysviranomaisilta ihmiskudosten ja -solujen luovuttamista, hankintaa, testausta, käsittelyä, säilytystä ja jakelua koskevien laatu- ja turvallisuusvaatimusten vahvistamisesta 31.3.2001 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2004/23/EY tarkoitetun luvan ihmiskudosten ja -solujen käsittelemiseen — eivät saa tukea julkisesta sairausvakuutuksesta eikä se kata asiakkaille näistä palveluista aiheutuvia kuluja, kuudennen direktiivin 77/388 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan b alakohdan vastaista ei ole se, että CopyGene A/S:n kaltainen verovelvollinen ei ole kansallisten viranomaisten mielestä kuudennen direktiivin 77/388 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan b alakohdassa tarkoitettu sairaaloita ja lääkinnällisen hoidon tai diagnostiikan keskuksia vastaava muu asianmukaisesti hyväksytty laitos. Mainittua säännöstä ei silti saa tulkita myöskään niin, että siinä sinänsä vaadittaisiin toimivaltaisia viranomaisia kieltäytymään rinnastamasta yksityistä kantasolupankkia kyseisessä vapautussäännöksessä tarkoitettuun ”asianmukaisesti hyväksyttyyn” laitokseen. Kansallisen tuomioistuimen on tarvittaessa tarkistettava, että kuudennen direktiivin 77/388 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan b alakohdassa säädetyn vapautuksen myöntämiseksi vaadittavan hyväksymisen epääminen on unionin oikeuden ja erityisesti verotuksen neutraalisuuden periaatteen mukaista.

      (1)  EUVL C 209, 15.8.2008.


title: Asia T-31/07 R: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 19.7.2007 — Du Pont de Nemours (Ranska) ym. v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Direktiivi 91/414/ETY — Tutkittavaksi ottaminen — Fumus boni juris — Kiireellisyys — Intressivertailu)

text:
               22.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/11

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 19.7.2007 — Du Pont de Nemours (Ranska) ym. v. komissio
   (Asia T-31/07 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Direktiivi 91/414/ETY - Tutkittavaksi ottaminen - Fumus boni juris - Kiireellisyys - Intressivertailu)
   (2007/C 223/16)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: Du Pont de Nemours (Ranska) SAS (Puteaux, Ranska); Du Pont Portugal — Serviços, Sociedada Unipessoal Lda (Lissabon, Portugali); Du Pont Ibérica SL (Barcelona, Espanja); Du Pont de Nemours (Belgia) BVBA (Mechelen, Belgia); Du Pont de Nemours Italiana Srl (Milano, Italia); Du Pont De Nemours (Alankomaat ) BV (Dordrecht, Alankomaat); Du Pont de Nemours (Saksa) GmbH (Bad Homburg vor der Höhe, Saksa); DuPont CZ s.r.o. (Praha, Tšekin tasavalta); DuPont Magyarország Kereskedelmi kft (Budaors, Unkari); DuPont Poland sp. z o.o. (Varsova, Puola); DuPont Romania Srl (Bukarest, Romania); DuPont (UK) Ltd (Herts, Yhdistynyt kuningaskunta); Dy-Pont Agkro Ellas AE (Halandri, Kreikka); DuPont International Operations SARL (Grand Saconnex, Sveitsi); ja DuPont Solutions (Ranska) SAS (Puteaux) (edustajat: asianajajat D. Waelbroeck ja N. Rampal)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: L. Parpala ja B. Doherty)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta flusilatsolin sisällyttämiseksi siihen tehoaineena 11.12.2006 annetun komission direktiivin 2006/133/EY (EUVL 2006, L 349, s. 27) tiettyjen säännösten soveltamisen keskeyttäminen
   Määräysosa

               1)

               Neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta flusilatsolin sisällyttämiseksi siihen tehoaineena 11.12.2006 annetun komission direktiivin 2006/133/ETY liitteen sen säännöksen, jonka mukaan määräaika flusilatsolin sisällyttämiseksi kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15.7.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I päättyy 30.6.2008, soveltaminen keskeytetään sanotun määräajan osalta, kunnes pääasiassa on annettu tuomio.

               2)

               Direktiivin 2006/133 3 artiklan 2 kohdan säännöksen, jonka mukaan jäsenvaltioiden on tarkastuksen jälkeen tarvittaessa muutettava tai peruutettava flusilatsolia tehoaineenaan sisältäviä kasvinsuojeluaineita koskevat voimassa olevat luvat 30.6.2007 mennessä, soveltaminen keskeytetään sanotun määräajan osalta, kunnes pääasiassa on annettu tuomio.

               3)

               Direktiivin 2006/133 liitteen erityisten säännösten A osassa säädetyn rajoituksen, joka koskee niitä viljelykasveja, joiden osalta jäsenvaltiot voivat myöntää luvan flusilatsolin käyttöön, eli muita viljoja kuin riisiä, maissia, rapsinsiemeniä ja sokerijuurikasta, soveltaminen keskeytetään, kunnes pääasiassa on annettu tuomio.

               4)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-420/16: Kanne 29.7.2016 – SJM Coordination Center v. komissio

text:
               26.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 350/23

         Kanne 29.7.2016 – SJM Coordination Center v. komissio
   (Asia T-420/16)
   (2016/C 350/29)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: St. Jude Medical Coordination Center (SJM Coordination Center) (Zaventem, Belgia) (edustajat: asianajajat F. Louis ja J. Ylinen)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               Kumoaa Belgian kuningaskunnan ylimääräistä voittoa koskevasta valtiontukijärjestelmästä 11.1.2016 annetun komission päätöksen SA.37667 (2015/C) (ent. 2015/NN)

               —

               toissijaisesti kumoaa riidanalaisen päätöksen niiltä osin kuin siinä sisällytetään kantaja väitetyn tukijärjestelmän edunsaajien luetteloon

               —

               toissijaisesti kumoaa riidanalaisen päätöksen niiltä osin kuin siinä velvoitetaan kantaja maksamaan takaisin minkä tahansa väitetyn tukisumman

               —

               velvoittaa komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahdeksaan kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste koskee toimivallan puuttumista.
               Kantaja väittää, ettei komissiolla ole toimivaltaa tehdä riidanalaista päätöstä ja, että riidanalainen päätös loukkaa toimivallan siirtämisen periaatetta.

               2.

               Toinen kanneperuste koskee oikeuden tulla kuulluksi periaatteen loukkaamista.
               Kantaja väittää, että komission ristiriitaiset näkemykset sen alkuperäisessä sekä riidanalaisessa päätöksessä ovat loukanneet kantajan oikeutta tulla kuulluksi.

               3.

               Kolmas kanneperuste koskee virheellistä luokittelua tukijärjestelmäksi.
               Kantaja väittää, että riidanalaisessa päätöksessä todetaan virheellisesti tukijärjestelmän olemassaolo ja, että komission kanta rikkoo sen velvollisuutta tutkia tosiseikat kattavasti, huolellisesti ja puolueettomasti.

               4.

               Neljäs kanneperuste koskee riittämättömiä perusteluja.
               Kantaja väittää, ettei komissio ole esittänyt riittäviä perusteluja sille, mihin riidanalainen päätös perustuu.

               5.

               Viides kanneperuste koskee virheellistä SEUT 107 artiklan 1 kohdan mukaisen valikoituvuuden toteamista.
               Kantaja väittää, että riidanalaisessa todetaan valikoituvuuden olemassaolo virheellisesti lukuisilla tavoilla: (i) Belgian tuloverolain 185 §:n 2 momentin b kohtaa (Code des impôts sur les revenus 1992 tai CIR) ja liian suuria voittoja koskevaa sääntöä ei voida pitää viitejärjestelmästä erillisinä; (ii) kantajalle annettu päätös ei perustu (a) markkinaehtoperiaatteeseen eikä (b) Belgian yhteisöverojärjestelmään; ja (iii) väitetty peruste olisi oikeutettu kaksoisverotuksen välttämiseksi.

               6.

               Kuudes kanneperuste koskee edun saamatta jäämistä.
               Kantaja väittää, ettei riidanalaisessa päätöksessä oteta kantaa edun saamiseen. Kantajan mukaan se ei ole saanut OECD:n malliverosopimuksen 9 artiklan, joka on implementoitu Belgian lainsäädäntöön CIR 185 §:n 2 momentilla, mukaisen markkinaehtoperiaatteen mukaista etua tai hyötyä.

               7.

               Seitsemäs kanneperuste koskee yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamista.
               Kantaja väittää, että riidanalainen päätös loukkaa yhdenvertaisen kohtelun periaatetta kun siinä (i) väitetään, että markkinaehtoperiaate oikeuttaa verohallinnon korottamaan monikansallisten yritysten (MNE) verotustasoa ja samaan aikaan vaatimaan kaksoisverotuksen tosiasiallista riskiä salliakseen alaspäin tarkastukset ja (ii) rajoitetaan hyödyn arviointi belgialaisen MNE -yksikön tasolle.

               8.

               Kahdeksas kanneperuste koskee oikeusvarmuuden ja laillisuuden periaatteiden loukkaamista.
               Riidanalainen päätös loukkaa oikeusvarmuuden periaatetta (i) kun sillä rikotaan oikeuskäytäntöä ja komission omia käytäntöjä ja (ii) jätetään erittelemättä väitetty hyöty.

               9.

               Yhdeksäs kanneperuste koskee väitettyjä takaisinperinnän lopputuloksia.
               Kantaja väittää, että riidanalaisessa päätöksessä todetaan virheellisesti, ettei kysymyksessä voi olla kaksoisverotus, mistä voisi olla kyse, jos kantaja olisi velvoitettu maksamaan jokin summa takaisinperinnän yhteydessä. Kantajan mukaan riidanalainen päätös on täten kumottava niiltä osin kuin siinä velvoitetaan Belgia perimään kantajalta takaisin mikä tahansa summa.

               10.

               Kymmenes kanneperuste koskee sitä, ettei komissiolla ole harkintavaltaa takaisinperinnän osalta.
               Kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä komissiolle annetaan harkintavalta kieltää veronmaksajan verotuspohjaan tehtävät päätöksentekohetken konkreettisiin olosuhteisiin perustuvat muutokset.


title: Asia C-169/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 10.3.2009 (Verwaltungsgerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Hartlauer Handelsgesellschaft mbH v. Wiener Landesregierung ja Oberösterreichische Landesregierung (Sijoittautumisvapaus — Sosiaaliturva — Valtion rahoittama kansallinen terveydenhuoltojärjestelmä — Luontoissuorituksiin perustuva järjestelmä — Järjestelmä, jossa korvataan vakuutetun maksamat kulut — Polikliinisia hammashoitopalveluja tarjoavan yksityisen poliklinikan perustamislupa — Sairaanhoitolaitoksen perustamiseen oikeuttavien tarpeiden arviointiperuste — Tasokkaiden, tasapainoisten ja kaikkien saatavilla olevien sairaanhoito- ja sairaalapalvelujen turvaamista koskeva tavoite — Sosiaaliturvajärjestelmän taloudellisen tasapainon vakavan järkkymisen vaaran torjumista koskeva tavoite — Johdonmukaisuus — Suhteellisuus)

text:
               16.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/4

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 10.3.2009 (Verwaltungsgerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Hartlauer Handelsgesellschaft mbH v. Wiener Landesregierung ja Oberösterreichische Landesregierung
   (Asia C-169/07) (1)

   (Sijoittautumisvapaus - Sosiaaliturva - Valtion rahoittama kansallinen terveydenhuoltojärjestelmä - Luontoissuorituksiin perustuva järjestelmä - Järjestelmä, jossa korvataan vakuutetun maksamat kulut - Polikliinisia hammashoitopalveluja tarjoavan yksityisen poliklinikan perustamislupa - Sairaanhoitolaitoksen perustamiseen oikeuttavien tarpeiden arviointiperuste - Tasokkaiden, tasapainoisten ja kaikkien saatavilla olevien sairaanhoito- ja sairaalapalvelujen turvaamista koskeva tavoite - Sosiaaliturvajärjestelmän taloudellisen tasapainon vakavan järkkymisen vaaran torjumista koskeva tavoite - Johdonmukaisuus - Suhteellisuus)
   2009/C 113/07
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Hartlauer Handelsgesellschaft mbH

      Vastaajat: Wiener Landesregierung ja Oberösterreichische Landesregierung

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Verwaltungsgerichtshof — EY 43 ja EY 48 artiklan tulkinta — Hammaspoliklinikkana toimivan yksityisklinikan perustamiselle annettava lupa — Lupa, joka myönnetään tarveharkinnan perusteella

      Tuomiolauselma

   EY 43 ja EY 48 artikla ovat esteenä pääasiassa kysymyksessä olevan kaltaisille kansallisille säännöksille, joiden mukaan itsenäisenä hammaspoliklinikkana toimivan yksityisen sairaanhoitolaitoksen perustaminen edellyttää lupaa ja tällainen lupa on evättävä, jos suunnitellun laitoksen perustamiselle ei ole tarvetta, kun otetaan huomioon jo olemassa oleva hoitotarjonta, josta huolehtivat sopimuslääkärit, kun näissä säännöksissä ei uloteta tätä järjestelmää koskemaan myös yhteisvastaanottoja ja kun ne eivät perustu edellytykselle, joka olisi omiaan asettamaan kansallisten viranomaisten harkintavallan käytölle riittävät rajat.

      (1)  EUVL C 155, 7.7.2007.


title: Asia F-25/13: Kanne 21.3.2013 — ZZ v. komissio

text:
               1.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/55

         Kanne 21.3.2013 — ZZ v. komissio
   (Asia F-25/13)
   2013/C 156/103
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja L. Vogel)

      Vastaaja: Komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Niiden päätösten kumoaminen, jotka koskevat ennen komission palveluksessa aloittamista saavutettujen eläkeoikeuksien siirtämistä PMO:n tekemän ehdotuksen perusteella

      Vaatimukset

               —

               nimittävän viranomaisen 11.12.2012 tekemä päätös, jolla hylättiin kantajan 16.8.2012 ja 28.8.2012 tekemät valitukset, jotka koskivat PMO.4:n 21.5.2012, 31.5.2012 ja 2.7.2012 päivättyjä päätöksiä

               —

               siltä osin kuin on tarpeellista myös mainitut PMO.4:n 21.5.2012, 31.5.2012 ja 2.7.2012 päivätyt päätökset, joita kantajan valitukset koskivat, on kumottava

               —

               on todettava, että henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 ja 12 artiklan yleiset täytäntöönpanosäännökset ovat lainvastaiset ja ettei niitä sovelleta käsiteltävässä asiassa 25.3.1957 tehdyn EY:n perustamissopimuksen 277 artiklan mukaisesti, sellaisena kuin nämä täytäntöönpanosäännökset on annettu 3.3.2011, erityisesti kun on kyse niiden 9 artiklasta

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan mukaisesti sekä asian käsittelystä aiheutuneet välttämättömät kustannukset ja muun muassa matka- ja oleskelukulut sekä edustajien palkkiot työjärjestyksen 91 artiklan b alakohdan mukaisesti.


title: Asia T-334/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 25.11.2008 — Komissio v. Northumbrian Water

text:
               24.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 19/36

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 25.11.2008 — Komissio v. Northumbrian Water
   (Asia T-334/06) (1)

   (2009/C 19/69)

      Oikeudenkäyntikieli: englanti

   Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 326, 30.12.2006.


title: Asian C-63/98 poistaminen rekisteristä

text:
7.8.1999                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 226/27
Euroopan yhteisöjen komission 15.6.1999 Ranskan tasa-                             Asian C-10/99 (1) poistaminen rekisteristä
                   valtaa vastaan nostama kanne
                                                                                (1999/C 226/48)
                          (Asia C-230/99)
                                                                         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 29.4.1999
                          (1999/C 226/46)                                antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                         tu asia C-10/99 (Amtsgericht Münchenin esittämä ennakkorat-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 15.6.1999 Euroo-                kaisupyyntö), Peter Feiler vastaan Karlsruher Lebensversiche-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa               rungs-AG.
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellinen neuvonantaja
Hendrik van Lier ja oikeudellisessa yksikössä toimiva kansalli-
nen virkamies Olivier Couvert-Castéra, prosessiosoite Luxem-             (1) EYVL C 71, 13.3.1999.
burgissa c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,
Kirchberg.
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuin
–    toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut 28 EY                      Asian C-63/98 (1) poistaminen rekisteristä
     artiklan (aiempi 30 artikla) mukaisia velvoitteitaan, koska
     se on antanut 9.11.1994 asetuksen, joka koskee kumista
     valmistettuja, elintarvikkeiden sekä ruoka- ja juomavalmis-                                (1999/C 226/49)
     teiden kanssa kosketuksissa olevia tarvikkeita ja tuotteita,
     mutta ei ole säätänyt nimenomaisesti muissa jäsenvaltiossa          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 4.5.1999
     laillisesti noudatettavien teknisten sääntöjen, standardien ja      antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
     valmistusmenetelmien hyväksymisestä tai niihin liittyvien           tu asia C-63/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Alan-
     valvonta- ja koetulosten tunnustamisesta, kun valvonnan             komaiden kuningaskunta.
     tai kokeen on suorittanut toisessa jäsenvaltiossa virallisesti
     tunnustettu laboratorio,
                                                                         (1) EYVL C 166, 30.5.1998.
–    velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
     kulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Ranskan lainsäädännöllä, johon komissio viittaa, estetään                         Asian C-311/98 (1) poistaminen rekisteristä
sellaisten toisessa jäsenvaltiossa laillisesti valmistettujen tai
markkinoille saatettujen tuotteiden kaupan pitäminen Rans-
kassa, jotka eivät ole Ranskan säännösten mukaisia. Lainsää-                                    (1999/C 226/50)
däntö rajoittaa siten yhteisön sisäistä kauppaa. Komissio
myöntää, että kyseisillä säännöksillä on tarkoitus vastata               Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 21.5.1999
kansanterveyden asettamiin vaatimuksiin, mutta se pitää toi-             antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
menpidettä tavoitellun päämäärän kannalta kohtuuttomana,                 tu asia C-311/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
koska asetuksessa ei säädetä suojelutasoltaan vastaavien mui-            Espanjan kuningaskunta.
den jäsenvaltioiden tuotteiden vastavuoroisesta tunnustami-
sesta.
                                                                         (1) EYVL C 299, 26.9.1998.
           Asian C-292/98 (1) poistaminen rekisteristä
                          (1999/C 226/47)                                         Asian C-66/98 (1) poistaminen rekisteristä
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen neljännen jaoston pu-                                        (1999/C 226/51)
heenjohtajan 19.4.1999 antamalla määräyksellä tuomioistui-
men rekisteristä on poistettu asia C-292/98, Euroopan yhteisö-           Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kolmannen jaoston pu-
jen komissio vastaan Italian tasavalta.                                  heenjohtajan 26.5.1999 antamalla määräyksellä tuomioistui-
                                                                         men rekisteristä on poistettu asia C-66/98, Euroopan yhteisö-
(1) EYVL C 299, 26.9.1998.                                               jen komissio vastaan Italian tasavalta.
                                                                         (1) EYVL C 137, 2.5.1999.


title: Asia C-21/12: Valitus, jonka Abbott Laboratories on tehnyt 16.1.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-363/10, Abbott Laboratories v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 15.11.2011 antamasta tuomiosta

text:
               31.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 98/13

         Valitus, jonka Abbott Laboratories on tehnyt 16.1.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-363/10, Abbott Laboratories v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 15.11.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-21/12)
   2012/C 98/21
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Abbott Laboratories (edustajat: asianajajat R. Niebel ja C. Steuer)

      Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vaatimukset

               —

               on kumottava Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-363/10 15.11.2011 antama tuomio;

               —

               on kumottava sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 1560/2009-1 9.6.2010 tekemä päätös, joka koski hakemusta merkin RESTORE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi nro 008 448 251;

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja perustelee valitustaan edellä mainitusta unionin yleisen tuomioistuimen tuomiosta olennaisilta osin seuraavasti:

               1)

               Valittaja vetoaa ensinnäkin siihen, että unionin yleinen tuomioistuin otti tosiseikat ja/tai sille esitetyn selvityksen huomioon vääristyneellä tavalla. Valittaja väittää, että tuomioistuin otti virheellisesti lähtökohdakseen sen, että on yleisesti tunnettu seikka, että sanalla ”restore” on itsessään suora lääketieteellinen merkitys. Valittajan mukaan nyt käsiteltävässä asiassa on riidatonta ainoastaan se, että sana ”restore” on vastaa käännöstä ”parantua”. Tämä käännös ei kuitenkaan liity lääketieteeseen. Valittaja katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin otti selvitysaineiston vääristyneellä tavalla huomioon, kun se tukeutui näkemystään perustellakseen sanakirjojen otteisiin. Näistä otteista käy valittajan mukaan ilmi, ettei sanalla ”restore” ole lääketieteellistä merkitystä vaan kyse on monimerkityksisestä käsitteestä, joka voidaan ymmärtää hyvin vaihtelevalla tavalla asiayhteydestä riippuen. Käsitteen merkityssisältöä ei siten voida pitää yleisesti tunnettuna seikkana eikä siten tosiseikkana, jota ei poikkeuksellisesti tarvitse näyttää toteen.

               2)

               Valittaja vetoaa toiseksi asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkomiseen. Se katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin teki virheen pitäessään tavaramerkkiä RESTORE pelkästään kuvailevana. Valittajan mukaan asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan soveltaminen merkitsee sitä, että haettua tavaramerkkiä on voitava elinkeinotoiminnassa käyttää ”merkintänä”, joka osoittaa tavaroiden lajia jne. Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan haetun tavaramerkin kuvailevuuden on ilmettävä kyseisestä merkistä selvästi ja sanan on itsessään oltava kuvaileva.
               Verbi ”restore” ei itsessään osoita kyseisten tavaroiden lajia, laatua tai käyttötarkoitusta. Valittaja katsoo, että verbillä ”restore” on kuvaileva merkitys ainoastaan silloin, kun sitä käytetään yhdessä yhden tai useamman substantiivin kanssa (esimerkiksi ”restore one’s health”). Siinä tapauksessa, että yhteys lääketieteeseen syntyy ainoastaan olosuhteiden perusteella, tällainen yhteys ei ole riittävä, koska unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan tämä edellyttää yleisön välitystoimea siinä mielessä, että yhteyden syntyminen edellyttää sitä, että yleisö tulkitsee kyseistä sanaa. Valittajan mukaan lääketieteeseen liittyvä merkitys voi syntyä ainoastaan sanan ”health” kaltaisten sanojen lisäämisen kautta, mistä nyt käsiteltävässä asiassa nimenomaan ei ole kyse. Valittaja katsoo, että sen sijaan, että valituslautakunta ja unionin yleinen tuomioistuin olisivat tarkastelleet haettua tavaramerkkiä RESTORE, ne tarkastelivat tavaramerkkiä RESTORE SOMEONE’S HEALTH.

               3)

               Kolmanneksi valittaja vetoaa asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkomiseen. Valittajan mukaan valituslautakunta ei soveltanut asianmukaista oikeudellista arviointiperustetta katsoessaan, että tavaramerkki RESTORE on merkki, jolta puuttuu erottamiskyky, ja evätessään siten kyseisen tavaramerkin rekisteröinnin. Valittaja katsoo, että valituslautakunta ja unionin yleinen tuomioistuin lisäksi katsoivat haetun tavaramerkin väitetyn kuvailevuuden perusteella, että siltä puuttuu kokonaan erottamiskyky. Tämä lähestymistapa on riitautettu jo edellä toisen valitusperusteen yhteydessä.
               Valittaja katsoo, ettei valituksenalaista tuomiota voida pitää perusteltuna myöskään erottamiskyvyn kokonaan puuttumista koskevien ”toissijaisesti esitettyjen” (tuomion 52–54 kohta) perustelujen perusteella. Näissä perusteluissa ainoastaan toistetaan väite, jonka mukaan kuvailevalta tavaramerkiltä puuttuu aina myös erottamiskyky. Kuvailevuutta vastaan puhuu valittajan mukaan myös se seikka, ettei yleisö odota lääkkeeltä sen vaikutuksen kuvaamista edes yhdellä sanalla.

               4)

               Neljänneksi valittaja vetoaa asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan loppuosan rikkomiseen. Sen mukaan valituslautakunta perusti päätöksensä olennaisilta osin sanakirjan otteisiin, joita valittaja ei saanut tutustuttavakseen ja joihin se ei siis voinut ottaa kantaa. Valittaja katsoo, että sen oikeutta tulla kuulluksi siis loukattiin, koska unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan päätös voi perustua ainoastaan sellaisiin seikkoihin, joihin ne, joita asia koskee, ovat voineet ottaa kantaa. Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan valituslautakunnan olisi kuitenkin pitänyt antaa tieto viran puolesta selvittämistään seikoista, joille se haluaa perustaa päätöksensä, jotta näihin voidaan ottaa kantaa. Tältä osin valituslautakunta ei esittänyt menettelyn kannalta merkityksellisen kysymyksen osalta hankkimiaan sanakirjojen otteita, ja se oli siis loukkasi oikeutta tulla kuulluksi.

               5)

               Viidenneksi valittaja vetoaa yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamiseen. Sen mukaan valituslautakunta ei noudattanut unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä, kun se ei ottanut huomioon aikaisempien rekisteröintien olemassaoloa eikä siis rekisteröintejä koskevaa aikaisempaa käytäntöään. Tältä osin valittaja tiedostaa sen, että tätä periaatetta rajoittaa lainmukaisuus. Yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ei kuitenkaan voida sen mukaan sivuuttaa pelkällä viittauksella laillisuusperiaatteeseen. Valittajan mukaan valituslautakunnan olisi päinvastoin pitänyt selittää konkreettisesti, miksi lähtökohtana oli pidettävä sitä, että asianomaiset aikaisemmat rekisteröinnit olivat itsessään lainvastaisia.


title: Asian T-140/01 poistaminen rekisteristä

text:
2.2.2002              FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 31/17
         Asian T-52/01 (1) poistaminen rekisteristä                            Asian T-140/01 (1) poistaminen rekisteristä
                         (2002/C 31/32)
                                                                                (2002/C 31/33)
                  (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men kolmannen jaoston puheenjohtajan 3.10.2001 antamalla
määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia            Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
T-52/01, Juergen Schaefer vastaan Euroopan yhteisöjen ko-             men toisen jaoston puheenjohtajan 9.11.2001 antamalla mää-
missio.                                                               räyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
                                                                      T-140/01, Paul Doyle vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
(1) EYVL C 134, 5.5.2001.
                                                                      (1) EYVL C 245, 1.9.2001.


title: Asia C-205/02 P: KE KELIT Kunststoffwerke Gesellschaft m.b.H:n 3.6.2002 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-17/99, KE KELIT Kunststoffwerke Gesellschaft m.b.H. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 20.3.2002 antamasta tuomiosta

text:
24.8.2002                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 202/3
Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin                       –     Muotovirheet:
1. kumoaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
      tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-9/99                         –     Todisteiden tutkiminen: Ensimmäisen oikeusasteen
      20.3.2002 antaman tuomion (jossa ensimmäisen oikeus-                          tuomioistuin ei ole ottanut huomioon kantajien
      asteen tuomioistuin ei kumonnut EY:n perustamissopi-                          tiettyjä kannekirjelmän kohtia nimenomaisesti kos-
      muksen 85 artiklan soveltamismenettelyssä (asia N:o IV/                       kevia todisteita. Jos katsotaan, että asianmukaisia
      35.691/E-4: esieristettyjen kaukolämmitysputkien alan                         todisteita ei ollut, mikä seikka on kiistettävä, nyt
      kartelli) 21 päivänä lokakuuta 1998 tehdyn komission                          tarkasteltavassa asiassa ensimmäisen oikeusasteen
      päätöksen 1999/60/EY (EYVL L 24, s. 1), tai toissijaisesti                    tuomioistuimen olisi joka tapauksessa pitänyt asian-
      kumoaa kokonaisuudessaan EY:n perustamissopimuksen                            mukaisen arvioinnin edellyttämällä tavalla kuulla
      85 artiklan soveltamismenettelyssä (asia N:o IV/35.691/                       nimenomaisesti mainittuja todistajia.
      E-4: esieristettyjen kaukolämmitysputkien alan kartelli)
      21 päivänä lokakuuta 1998 tehdyn komission päätöksen                    –     Riidanalaisen tuomion perusteet sisältävät joitakin
      1999/60/EY (EYVL L 24, s. 1) valittajille päätöksen                           asiakirja-aineiston kanssa ristiriidassa olevia seik-
      johdanto-osan 2., 3. ja 4. perustelukappaleessa asetettujen                   koja.
      sakkojen määrän vuoksi;
2. kumoaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
      tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-9/99
      20.3.2002 antaman tuomion (jossa ensimmäisen oikeus-
      asteen tuomioistuin ei kumonnut EY:n perustamissopi-
      muksen 85 artiklan soveltamismenettelyssä (asia N:o IV/
      35.691/E-4: esieristettyjen kaukolämmitysputkien alan             KE KELIT Kunststoffwerke Gesellschaft m.b.H:n 3.6.2002
      kartelli) 21 päivänä lokakuuta 1998 tehdyn komission              tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
      päätöksen 1999/60/EY (EYVL L 24, s. 1), tai toissijaisesti        asteen tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-17/99,
      kumoaa EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan sovelta-             KE KELIT Kunststoffwerke Gesellschaft m.b.H. vastaan
      mismenettelyssä (asia N:o IV/35.691/E-4: esieristettyjen          Euroopan yhteisöjen komissio, 20.3.2002 antamasta tuo-
      kaukolämmitysputkien alan kartelli) 21 päivänä lokakuu-                                          miosta
      ta 1998 tehdyn komission päätöksen 1999/60/EY (EYVL
      L 24, s. 1) siltä osin kuin sen johdanto-osan 2., 3. ja                                    (Asia C-205/02 P)
      4. perustelukappaleessa asetetaan valittajille sakkoja, ja
      palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                                       (2002/C 202/04)
      men ratkaistavaksi;
3. kumoaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
      tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-9/99
                                                                        KE KELIT Kunststoffwerke Gesellschaft m.b.H. on valittanut
      20.3.2002 antaman tuomion (jossa ensimmäisen oikeus-
                                                                        3.6.2002 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan
      asteen tuomioistuin ei kumonnut EY:n perustamissopi-
                                                                        yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljän-
      muksen 85 artiklan soveltamismenettelyssä (asia N:o IV/
                                                                        nen jaoston asiassa T-17/99, KE KELIT Kunststoffwerke Gesell-
      35.691/E-4: esieristettyjen kaukolämmitysputkien alan
                                                                        schaft m.b.H. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1),
      kartelli) 21 päivänä lokakuuta 1998 tehdyn komission
                                                                        20.3.2002 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajana on
      päätöksen 1999/60/EY (EYVL L 24, s. 1), tai toissijaisesti
                                                                        Rechtsanwalt Walter Löbl, asianajotoimisto Grassner Lenz
      kumoaa EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan sovelta-
                                                                        Thewanger & Partner, Linz, prosessiosoite Luxemburgissa
      mismenettelyssä (asia N:o IV/35.691/E-4: esieristettyjen
                                                                        asianajotoimisto Linklaters Loesch.
      kaukolämmitysputkien alan kartelli) 21 päivänä lokakuu-
      ta 1998 tehdyn komission päätöksen 1999/60/EY (EYVL
      L 24, s. 1) siltä osin kuin sen johdanto-osan 2. perustelu-       Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin
      kappaleessa asetetaan valittajille sakkoja, tai toissijaisesti
      pienentää Henss/Isoplus-konsernille eli valittajille EY:n         kumoaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
      perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamismenette-               mioistuimen neljännen jaoston asiassa T-17/99 20.3.2002
      lyssä (asia N:o IV/35.691/E-4: esieristettyjen kaukolämmi-        antaman tuomion siltä osin kuin se koskee valittajaa tai
      tysputkien alan kartelli) 21 päivänä lokakuuta 1998               palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
      tehdyn komission päätöksen 1999/60/EY (EYVL L 24,                 käsiteltäväksi taikka pienentää KE KELIT Kunststoffwerke
      s. 1) 3 artiklan d kohdassa ja 5 artiklan d kohdassa              Gesellschaft m.b.H:lle asetettua sakkoa
      asetettujen sakkojen määrää;
4. velvoittaa Euroopan yhteisön komission eli vastapuolen               velvoittaa
      korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                        –     Euroopan yhteisön komission korvaamaan oikeuden-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                           käyntikulut ensimmäisessä oikeusasteessa ja valitustuo-
                                                                              mioistuimessa.
–     Yhteisön oikeuden rikkominen: valittajat vetoavat sakon
      määrän arvioinnissa sovellettavien suuntaviivojen laitto-         Olennaisten muotomääräysten rikkominen
      muuteen, kontradiktorisen menettelyn laiminlyömiseen
      suuntaviivoja sovellettaessa, neuvoston asetuksen N:o 17/         –     kontradiktorisen menettelyn laiminlyönti
      62 15 artiklan 2 kohdan rikkomiseen ja EY 81 artiklan
      rikkomiseen.
 ---pagebreak--- C 202/4                   FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       24.8.2002
–     Perusteluvelvollisuuden laiminlyönti                              yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljän-
                                                                        nen jaoston asiassa T-23/99, LR af 1998 A/S, aiemmin Løgstør
                                                                        Rør A/S, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 20.3.2002
                                                                        antamasta tuomiosta. Valittajan edustajina ovat asianajajat
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     Waelbroeck ja H. Peytz.
–     Yhteisön aineellisen oikeuden rikkominen
      –      Yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaaminen           Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
             (yhdenvertainen kohtelu ja luottamus aiempaan rat-
             kaisukäytäntöön): Komissiolla ei ollut oikeutta poi-
             keta aiemmasta ratkaisukäytännöstään ja alkaa so-          –     kumoaa valituksen kohteena olevan ensimmäisen oikeus-
             veltaa suuntaviivoja, kun se oli suunnitellut lieventä-          asteen tuomioistuimen asiassa T-23/99 20.3.2002 anta-
             vänsä ratkaisuaan valittajan osalta tämän yhteistyön             man tuomion;
             vuoksi (yhteistyötiedonanto). Yhteistyön huomioon
             ottaminen oli osa aiempaa käytäntöä sakkoja mää-
             rättäessä.
                                                                        –     kumoaa 21 päivänä lokakuuta 1998 tehdyn komission
                                                                              päätöksen, sellaisena kuin se on muutettuna 6.11.1998
      –      Yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja syrjinnän-                päätöksellä IV/35.691 (kaukolämmitysputket), jossa valit-
             kiellon loukkaaminen (rikkomisen kestoon liittyen):              tajalle määrätään sakkoja, tai ainakin pienentää huomatta-
             Kun suuntaviivojen tavoitteiden ja sanamuodon                    vasti sakon määrää, taikka vaihtoehtoisesti palauttaa asian
             perusteella sakon määrää kasvatetaan rikkomisen                  ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi:
             keston perusteella, valituksenalaisessa tuomiossa va-
             littajan sakkoa on korotettu vuoden määräajan ylit-
             tämisestä kolmella kuukaudella huomattavasti               –     toteaa sakon määräämistä asetuksen N:o 17/62 (2) 15 ar-
             enemmän kuin lineaarisesti olisi voitu kuvitella.                tiklan 2 kohdan ja EHTY:n perustamissopimuksen 65 ar-
                                                                              tiklan 5 kohdan mukaisesti koskevat suuntaviivat laitto-
      –      Takautumiskiellon loukkaaminen suuntaviivojen so-                miksi EY:n perustamissopimuksen 241 artiklan nojalla,
             veltamisen yhteydessä, siltä osin kuin suuntavii-                ja
             voissa otetaan sakon määrää arvioitaessa huomioon
             kokonaisliikevaihto eikä yksittäisen tuotteen liike-
             vaihto.                                                    –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–     Olennaisten muotomääräysten rikkominen
      –      Kontradiktorisen menettelyn laiminlyönti
      –      Perusteluvelvollisuuden laiminlyönti
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
(1) Ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.
                                                                        Sakon määrittämiseen sovellettavien perusteiden virheellinen
                                                                        arviointi (asetuksen N:o 17/62 15 artiklan 2 kohdan rikkomi-
                                                                        nen sekä suhteellisuus- ja yhdenvertaisuusperiaatteen loukkaa-
                                                                        minen; vuoden 1998 suuntaviivojen virheellinen soveltaminen
                                                                        tai laittomuus): ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei voi
                                                                        väittää ottaneensa riittävästi huomioon kaikki sakkoa koskevat
LR af 1998 A/S:n, aiemmin Løgstør Rør A/S, 3.6.2002                     tekijät, kun se on hyväksynyt komission tavan laskea sakon
tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-                  määrä siten, että se on lähtenyt perusmäärästä, joka valittajan
asteen tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-23/                   tapauksessa oli asetettu niin korkeaksi, että rikkomisen keston
99 (1), LR af 1998 A/S, aiemmin Løgstør Rør A/S, vastaan                ja vakavuuden sekä muiden lieventävien asianhaarojen tehtävät
Euroopan yhteisöjen komissio, 20.3.2002 antamasta tuo-                  mukautukset tehtiin tai olisi tehty tilanteessa, jossa sakon
                                miosta                                  määrä oli huomattavasti suurempi kuin sen enimmäismäärä
                                                                        (10 prosenttia kokonaisliikevaihdosta), joka on asetettu asetuk-
                                                                        sessa N:o 17/62. Koko laskumenetelmä on virheellinen ja
                          (Asia C-206/02 P)                             on osoitus asetuksen N:o 17/62 virheellisestä tulkinnasta.
                                                                        Menetelmä johtaa siihen, että sakkojen lopullinen määrä
                           (2002/C 202/05)                              ei kuvasta huomion otettavia yksittäisiä tekijöitä eikä edes
                                                                        komission soveltaman perussumman suhteellista määrää siten
                                                                        kuin se on mukautettu huomioon otettaviin tekijöihin. Luok-
                                                                        kiin 2 ja 3 kuuluvien yritysten osalta määrä heijastaa pelkästään
LR af 1998 A/S, aiemmin Løgstør Rør A/S, on valittanut                  kyseisten yritysten kokonaisliikevaihtoa ja näin ollen antaa
3.6.2002 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan                   kohtuutonta painoarvoa tälle tekijälle.


title: Asia C-94/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vestre Landsret (Tanska) on esittänyt 17.2.2010 — Danfoss A/S ja Sauer-Danfoss ApS v. Skatteministeriet

text:
               17.4.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 100/32

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vestre Landsret (Tanska) on esittänyt 17.2.2010 — Danfoss A/S ja Sauer-Danfoss ApS v. Skatteministeriet
   (Asia C-94/10)
   2010/C 100/47
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Vestre Landsret

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Danfoss A/S ja Sauer-Danfoss ApS

      Vastaaja: Skatteministeriet

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko yhteisön oikeuden kanssa ristiriidassa se, että jäsenvaltio hylkää palautusvaatimuksen, jonka on esittänyt yritys, jolle on vyörytetty direktiivien vastainen valmistevero, kun hylkäämisen perusteena on — käsiteltävänä olevan asian kaltaisissa olosuhteissa — se, että kyseinen yritys ei ole se yritys, joka on maksanut veron valtiolle?

               2)

               Onko yhteisön oikeuden kanssa ristiriidassa se, että jäsenvaltio hylkää korvausvaatimuksen, jonka on esittänyt yritys, jolle on vyörytetty direktiivien vastainen valmistevero, kun vaatimus hylätään — käsiteltävänä olevan asian kaltaisissa olosuhteissa — jäsenvaltion esittämän perusteen takia (nimittäin sen takia, että yritys ei ole välitöntä vahinkoa kärsinyt osapuoli ja että mahdollisen vahingon ja vastuuseen johtavan menettelyn välillä ei ole välitöntä syy-yhteyttä)?


title: Asia C-77/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal d'instance de Quimper (Ranska) on esittänyt 14.2.2013 — CA Consumer Finance v. Francine Crouan, aiemmin Weber ja Tual Crouan

text:
               27.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 123/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal d'instance de Quimper (Ranska) on esittänyt 14.2.2013 — CA Consumer Finance v. Francine Crouan, aiemmin Weber ja Tual Crouan
   (Asia C-77/13)
   2013/C 123/18
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal d’instance de Quimper

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: CA Consumer Finance

      Vastaajat: Francine Crouan, aiemmin Weber ja Tual Crouan

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (1) esteenä sellaiselle kansallisen oikeuden tulkinnalle, jossa sallitaan luottosopimusten korkojen yksipuolista muuttamista koskevat sopimusehdot ja jätetään, kun sopimuksessa ei täsmennetä päteviä syitä, luotonantajan harkintaan koron muuttamisen syyt ja sen laskentaa koskevat yksityiskohtaiset säännöt, kun nämä sopimusehdot ovat asetuksella määritellyn mallin mukaiset ja kun luotonantaja on noudattanut lain mukaisia vaatimuksia, jotka koskevat luotonottajan tiedonsaantia sopimuksen täytäntöönpanoaikana?

      (1)  EYVL L 95, s. 29.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 27 päivänä helmikuuta 2003 asiassa T-61/01, Vendedurías de Armadores Reunidos, SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kalastus – Yhteisön taloudellinen tuki – Tuen maksamisen keskeyttäminen – Vahingonkorvauskanne)

text:
10.5.2003              FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                         C 112/29
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           aiheutetun vahingon johdosta, ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                mioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
                                                                     puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit J. Azizi ja M. Jaeger,
                  26 päivänä helmikuuta 2003                         kirjaaja: johtava hallintovirkamies J. Palacio González, on
                                                                     antanut 27.2.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
asiassa T-59/01, Albert Nardone vastaan Euroopan yhtei-              raava:
                        söjen komissio (1)
                                                                     1)     Kanne hylätään.
(Kumoamiskanne – Entinen virkamies – Työkyvyttömyyselä-
                           kehakemus)                                2)     Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                         (2003/C 112/54)                             (1 ) EYVL C 150, 19.5.2001.
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Asiassa T-59/01, Albert Nardone, Euroopan yhteisöjen komis-
sion entinen virkamies, kotipaikka Piétrain (Belgia), edustaji-
naan asianajajat J. R. Iturriagagoitia Bassas ja K. Delvolvé,
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään J. Cur-                 YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
rall), jossa kantaja ensisijaisesti vaatii komission 20.3.2000                         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
tekemän sen päätöksen kumoamista, jossa kantajalta evättiin
työkyvyttömyyseläke, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                              6 päivänä maaliskuuta 2003
(ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti
B. Vesterdorf sekä tuomarit N. J. Forwood ja H. Legal, kirjaaja:     asiassa T-128/01, DaimlerChrysler Corporation vastaan
hallintovirkamies D. Christensen, on 26.2.2003 antanut tuo-          sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                                       mallit) (SMHV) (1)
1)     Kanne hylätään.                                               (Yhteisön tavaramerkki – Kuviomerkki – Ajoneuvon etusä-
                                                                     leikön kuvaus – Ehdoton hylkäysperuste – Asetuksen N:o 40/
2)     Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-     94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta – Tavaramerkki, jolta
       taan.                                                                               puuttuu erottamiskyky)
( 1) EYVL C 173, 16.6.2001.                                                                    (2003/C 112/56)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                     Asiassa T-128/01, Daimler-Chrysler Corporation, kotipaikka
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           Auburn Hills, Michigan (Yhdysvallat), edustajanaan asianajaja
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                T. Cohen Jehoram, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan
                                                                     sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
                  27 päivänä helmikuuta 2003                         (SMHV) (asiamiehinään A. von Mühlendahl ja O. Waelbroeck),
                                                                     jossa kantaja on nostanut kanteen sisämarkkinoiden harmoni-
asiassa T-61/01, Vendedurías de Armadores Reunidos, SA               sointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakun-
           vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)                  nan 21.3.2001 tekemästä päätöksestä (asia R-309/1999-2),
                                                                     ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien
(Kalastus – Yhteisön taloudellinen tuki – Tuen maksamisen            kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Vilaras sekä tuoma-
           keskeyttäminen – Vahingonkorvauskanne)                    rit V. Tiili ja P. Mengozzi, kirjaaja: johtava hallintovirkamies
                                                                     J. Palacio González, on antanut 6.3.2003 tuomion, jonka
                         (2003/C 112/55)                             tuomiolauselma on seuraava:
                   (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                    1)     Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mal-
                                                                            lit) toisen valituslautakunnan 21.3.2001 tekemä päätös
                                                                            (asia R 309/1999-2) kumotaan.
Asiassa T-61/01, Vendedurías de Armadores Reunidos SA,
kotipaikka Huelva (Espanja), edustajinaan asianajajat,               2)     Vastaaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
J.-R. García-Gallardo Gil-Fournier ja D. Domínguez Pérez,
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään S. Pardo         (1 ) EYVL C 245, 1.9.2001.
Quintillán ja J. Guerra Fernández), jossa kantaja vaatii vahin-
gonkorvausta kalastusalan yhteisyritykselle SM/ESP/18/93
myönnetyn tuen maksamisen lainvastaisella keskeyttämisellä


title: Asia T-257/14: Kanne 24.4.2014 – Novomatic v. SMHV – Berentzen Mally Marketing plus Services (BLACK JACK TM)

text:
               24.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/32

         Kanne 24.4.2014 – Novomatic v. SMHV – Berentzen Mally Marketing plus Services (BLACK JACK TM)
   (Asia T-257/14)
   2014/C 194/41
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Novomatic AG (Gumpoldskirchen, Itävalta) (edustaja: Rechtsanwalt W. Mosing)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Berentzen Mally Marketing plus Services GmbH (Meerbusch, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 18.2.2014 asiassa R 329/2012-4 tekemän päätöksen sillä seurauksella, että SMHV:n on hylättävä väite kokonaisuudessaan tavaroiden ja/tai merkkien välisen samankaltaisuuden puuttumisen tai sekaannusvaaran puuttumisen vuoksi sekä hyväksyttävä yhteisön tavaramerkin rekisteröinti tavaramerkkihakemuksen nro 9 4 56  278 mukaisesti

               —

               velvoittaa SMHV:n ja väitteen esittäjän, mikäli tämä osallistuu kirjalliseen käsittelyyn, vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan valitusmenettelystä sisämarkkinoiden harmonisointivirastossa (tavaramerkit ja mallit) ja tästä oikeudenkäynnistä kantajalle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki, joka sisältää sanaosan BLACK JACK TM, luokkiin 9, 28 ja 41 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten – yhteisön tavaramerkkihakemus nro 9 4 56  278

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Berentzen Mally Marketing plus Services GmbH

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sana- ja kuviomerkki BLACK TRACK luokkiin 18, 25 ja 28 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston ratkaisun kumoaminen ja tavaramerkkihakemuksen osittainen epääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 75 artiklan rikkominen.


title: Asia C-441/01: Euroopan yhteisöjen komission 15.11.2001 Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
2.2.2002                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 31/5
Euroopan yhteisöjen komission 15.11.2001 Alankomai-                         tehtävien toteuttamista varten. Sillä, että 6 kohtaan ei sisälly
         den kuningaskuntaa vastaan nostama kanne                           ilmaisua ”jos – ei voida järjestää”, ei ole merkitystä, koska tämä
                                                                            sääntö käy ilmi jo 1 kohdasta ja 3 kohdasta, joten oli
                                                                            tarpeetonta toistaa sitä 6 kohdassa.
                          (Asia C-441/01)
                                                                            (1) EYVL L 183, 29.6.1989, s. 1.
                            (2002/C 31/09)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 15.11.2001 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomaiden ku-                    Vestre Landsretin 13.9.2001 tekemällään päätöksellä esit-
ningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat H. van Vliet                tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Poul Nørgaard vas-
ja H. Kreppel.                                                                                taan Skatteministeriet
                                                                                (Asia C-443/01)
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                                (2002/C 31/10)
–     toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudatta-
      nut perustamissopimuksen eikä toimenpiteistä työnteki-
      jöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämi-
      seksi työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvos-                Vestre Landsret on pyytänyt 13.9.2001 tekemällään päätöksel-
      ton direktiivin 89/391/ETY (1) 7 artiklan 3 kohdan mukai-             lä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 19.11.2001,
      sia velvoitteitaan, koska se on jättänyt työnantajalle                Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-
      vapauden valita, käyttääkö se sisäisiä vaiko ulkopuolisia             sa Poul Nørgaard vastaan Skatteministeriet seuraaviin kysy-
      palveluja suojelu- ja ehkäisytoimenpiteiden toteuttamis-              myksiin:
      eksi;
                                                                            Kysymys 1
–     velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan
      oikeudenkäyntikulut.                                                  Onko kuudennen arvonlisäverodirektiivin (1) 13 artiklan
                                                                            B kohdan b alakohdan 1 alakohtaa tulkittava niin, että
                                                                            ilmaus ”hotellialalla tai vastaavalla alalla harjoitettava – –
                                                                            majoitustoiminta” kattaa edellä tarkoitetun kaltaisen lyhytkes-
                                                                            toisen vuokrauksen?
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                         Kysymys 2
                                                                            Jos ilmaus ”hotellialalla tai vastaavalla alalla harjoitettava – –
                                                                            majoitustoiminta” voi kattaa sellaisen kiinteän omaisuuden
Alankomaiden viranomaiset ovat perusteettomasti riitautta-                  vuokrauksen lomakäyttöön, jossa vuokra-aika on kuukautta
neet komission 7 artiklan 3 kohdasta omaksuman tulkinnan,                   lyhyempi ja omaisuus vuokrataan viikkokohtaisesti, voivatko
jonka mukaan direktiivissä ei anneta työnantajalle vapautta                 jäsenvaltiot määrittää käsitteen ”vastaavalla alalla” sellaisen
valita, järjestääkö se suojelu- ja ehkäisytoimenpiteet valitsemal-          kokonaisarvioinnin perusteella, jossa otetaan huomioon useita
la omia työntekijöitään vai kääntyykö se ulkopuolisten henki-               objektiivisia kriteerejä eli esimerkiksi se, onko kiinteä omaisuus
löiden puoleen, ja jonka mukaan näiden kahden vaihtoehdon                   erikseen rekisteröity, liittyykö kiinteään omaisuuteen muiden
välillä vallitsee hierarkia, ja objektiivisena kriteerinä on se, onko       kiinteistöyksiköiden kanssa yhteisiä tiloja ja suoritetaanko
yrityksessä pätevää henkilöstöä, joka kykenisi vastaamaan                   osana kyseistä toimintaa palveluja, kuten vuodevaatteiden
mainituista suojelu- ja ehkäisytoimenpiteistä. Direktiivin 7 ar-            vaihto, aamiainen ja siivous?
tiklan rakenteesta ja sanamuodosta ja erityisesti sen 1 kohdasta
käy ilmi, että yhteisön lainsäätäjän tarkoituksena on ollut, että
työnantajan on nimettävä tahot, joiden on vastattava kyseisten              (1) Kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY, annettu 17 päivänä
tehtävien hoitamisesta, pääsääntöisesti yrityksen sisältä. Saman                toukokuuta 1977, jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön
artiklan 2 kohdan toisesta alakohdasta ja 3 kohdasta yhdessä                    yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yh-
käy ilmi, että vaikka työnantaja käyttäisi mieluummin ulko-                     denmukainen määräytymisperuste.
puolista palvelua ja päättäisi, että työntekijöiden on keskityttä-
vä heille määrättyihin työtehtäviin, se ei voi toimia näin, vaan
sen on nimettävä työntekijät ja annettava heille aikaa kyseisten


title: Guérin Automobilesin 20.10.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-276/97)

text:
C 7/22                  FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        10.1.98
Väitteidensä tueksi kantaja vetoaa seuraaviin perusteisiin:           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Ð Olennaisten menettelymääräysten rikkominen, koska                   Kantaja riitauttaa päätöksen, jolla hylättiin lopullisesti
     komissio ei riidanalaisessa päätöksessä esitä peruste-           kantajan Volvo France -nimisestä yhtiöstä EY:n perusta-
     luja sille, miksi se kieltäytyy tutkimasta edellä maini-         missopimuksen 85 artiklan ja komission asetuksen (ETY)
     tun asetuksen (EY) N:o 1475/95 antamista edeltäneitä             N:o 123/85 (1) perusteella tekemä valitus, joka koski mai-
     ja sille ilmoitettuja kilpailusääntöjen rikkomisia.              nitun yhtiön harjoittamaa yksinmyyjäjärjestelmää, jonka
                                                                      kantaja katsoi rikkovan mainitussa asetuksessa vahvistet-
                                                                      tuja ehtoja.
Ð Perustamissopimuksen rikkominen, koska vastaaja on
     arvioinut tosiasioita selvästi virheellisellä tavalla.           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
                                                                      samat kuin asiassa T-275/97, GueÂrin Automobiles vastaan
Ð Harkintavallan väärinkäyttö, koska hyväksyessään                    komissio (2).
     ilman erittelyä Nissan Francen väitteet vastaaja on
     armahtanut Nissan Francen. Sitä paitsi vastaajan                 (1) Perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta
     asenne on ristiriidassa yhteisön edun kanssa, koska se               moottoriajoneuvojen jälleenmyyntiä ja huoltopalveluja koske-
     kieltäytyy antamasta yhteisön kilpailuoikeudelle käy-                vien sopimusten ryhmiin 12 päivänä joulukuuta 1984 annettu
                                                                          komission asetus (ETY) N:o 123/85 (EYVL L 15, 18.1.1985,
     tännössä tehokasta vaikutusta.
                                                                          s. 16).
                                                                      (2) Katso tämän virallisen lehden sivu 21.
(1) Perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta
    moottoriajoneuvojen jälleenmyyntiä ja huoltopalveluja koske-
    vien sopimusten ryhmiin 12 päivänä joulukuuta 1984 annettu
    komission asetus (ETY) N:o 123/85 (EYVL L 15, 18.1.1985,
    s. 16).
(2) Perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta
    moottoriajoneuvojen jälleenmyyntiä ja huoltopalvelua koske-       SocietaÁ Ismeri Europa S.r.l:n 20.10.1997 Euroopan tilin-
    vien sopimusten ryhmiin 28 päivänä kesäkuuta 1995 annettu                 tarkastustuomioistuinta vastaan nostama kanne
    komission asetus (EY) N:o 1475/95 (EYVL L 145, 29.6.1995,
    s. 25).                                                                                (Asia T-277/97)
                                                                                (98/C 7/64)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                      SocietaÁ Ismeri Europa Srl. on nostanut 20.10.1997 Euroo-
GueÂrin Automobilesin 20.10.1997 Euroopan yhteisöjen                  pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
                komissiota vastaan nostama kanne                      kanteen Euroopan tilintarkastustuomioistuinta vastaan.
                         (Asia T-276/97)                              Kantajan edustajina ovat asianajaja Sergio Ristuccia ja
                                                                      asianajaja, professori Gian Luigi Tosato, Rooma, ja pro-
                           (98/C 7/63)                                sessioisoite Luxemburgissa on asianajotoimisto Alex
                                                                      Schmitt, 7 Val Ste Croix.
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                      Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                      tuin
GueÂrin Automobiles on nostanut 20.10.1997 Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
                                                                      a) toteaa tilintarkastustuomioistuimen olevan sopimus-
kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan
                                                                           suhteen ulkopuolisessa vastuussa, ja tästä syystä vel-
edustaja on oikeudellinen asiamies Xavier LemeÂe, asian-
                                                                           voittaa sen
ajajanaan Jean Claude Fourgoux, Pariisi, ja prosessiosoite
Luxemburgissa asianajotoimisto Pierrot Schiltz, 4 rue BeÂa-
                                                                           1) korvaamaan kantajan maineelle aiheutuneen
trix de Bourbon.
                                                                                vahingon ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                                men kohtuulliseksi katsomalla määrällä,
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuin                                                                       2) korvaamaan tiettyjen sopimusten purkautumisesta
                                                                                aiheutuneen aineellisen vahingon 943 725 eculla,
Ð kumoaa 25.4.1997 tehdyn komission päätöksen,                             3) korvaamaan oikeudenkäynnin kuluessa tarkennet-
                                                                                tavalla tai ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
Ð toteaa, että LemeÂe varaa oikeuden nostaa perustamis-                         men kohtuulliseksi katsomalla määrällä aineellisen
     sopimuksen 215 artiklaan perustuvan vahingonkor-                           vahingon, joka on aiheutunut siitä, ettei voittoa
     vauskanteen,                                                               ole saatu,
                                                                           4) kaikki edellä mainitut määrät laillisine viivästys-
Ð velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku-                             korkoineen ja valuuttakursseissa tapahtuneet muu-
     lut.                                                                       tokset huomioon ottaen, ja


title: Asia T-224/07: Kanne 22.6.2007 — Imperial Chemical Industries v. SMHV (LIGHT & SPACE)

text:
               25.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 199/42

         Kanne 22.6.2007 — Imperial Chemical Industries v. SMHV (LIGHT & SPACE)
   (Asia T-224/07)
   (2007/C 199/80)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Imperial Chemical Industries plc (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: barrister S. Malynicz ja solicitor V. Chandler)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   Kantajan vaatimukset

               —

               ensimmäisen valituslautakunnan 30.3.2007 asiassa R 1631/2006-1 tekemä päätös on kumottava

               —

               virasto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki LIGHT & SPACE luokkaan 2 kuuluville tavaroille — hakemus nro 5 147 756

      Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska valituslautakunta tarkasteli kyseessä olevaa tavaramerkkiä mainoslauseena, osoituksena laadusta tai yllykkeenä ostamiseen harkitsematta sitä, voiko tavaramerkki olla myös osoitus alkuperästä.
   Lisäksi valituslautakunta arvioi virheellisesti tavaramerkkiä kokonaisuudessaan sekä sen eri osia ja teki oikeudellisen virheen, kun se edellytti, että tavaramerkin on sisällettävä kyseessä oleviin tavaroihin nähden harvinaisia tai epätavallisia sanoja, jotta se voi olla erottamiskykyinen.
   Valituslautakunta ei myöskään tarkastellut erottamiskykyä erityisesti haettuihin tavaroihin nähden.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 24 päivänä syyskuuta 1998, asiassa C-35/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - EY:n perustamissopimuksen 48 artikla - Työttömyysetuudet - Lisäeläkepisteiden karttuminen - Irtisanomisen ehdot - Asetuksen N:o 1612/68 7 artikla - Rajatyöntekijät)

text:
7.11.98                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 340/3
2) Jäsenvaltio, jonka viranomaiset ovat toisen direktiivin               tavaran tariffiin luokittelussa ja jos tullin kantaminen
     79/32/ETY 3 artiklan 1 kohtaa ja 4 artiklan 1 kohtaa                siihen nimikkeeseen kuuluvista tuotteista, johon
     tulkiten luokitelleet tässä esillä olevan kaltaisen tuot-           kyseessä oleva tavara olisi pitänyt luokitella, oli ajan-
     teen virheellisesti savukkeeksi eivätkä ole lykänneet               kohtana, jona ilmoitus vastaanotettiin, suspendoituna
     tämän päätöksen täytäntöönpanoa, ei ole yhteisön                    ja jos se oli otettu uudestaan käyttöön ajankohtana,
     oikeuden mukaan velvollinen korvaamaan tällaisesta                  jolloin virhe havaittiin, tulliviranomaiset eivät saa
     virheellisestä päätöksestä valmistajalle aiheutunutta               ottaa huomioon tätä suspensiota silloin, kun ne laske-
     vahinkoa.                                                           vat, minkäsuuruinen tulli lain mukaan oli maksettava
                                                                         ilmoituksen vastaanottoajankohtana.
(1) EYVL C 354, 23.11.1996.
                                                                    2) Kun komissio tullikoodeksikomitean saatettua asian
                                                                         sen käsiteltäväksi tekee jäsenvaltiolle osoitetun päätök-
                                                                         sen, jossa todetaan, että tuontitullin peruuttaminen ei
                                                                         ole tuonti- tai vientitullien palauttamisesta tai peruut-
                                                                         tamisesta 2 päivänä heinäkuuta 1979 annetun neuvos-
                                                                         ton asetuksen (ETY) N:o 1430/79 säännösten mukaan
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                         yksittäistapauksessa perusteltua, mutta jossa ei ole
                         (viides jaosto),                                mitään oikeudellista seikkaa tai tosiseikkaa, joka kos-
                                                                         kisi oikeudellista perustaa sille, voidaanko kyseiset
                  24 päivänä syyskuuta 1998,
                                                                         tuontitullit asetuksen (ETY) N:o 1697/79 mukaan
asiassa C-413/96 (Hùjesteretin esittämä ennakkoratkaisu-                 kantaa jälkitullauksin, kansallinen tuomioistuin voi
    pyyntö), Skatteministeriet vastaan Sportgoods A/S (1)                antaa päätöksen tästä kysymyksestä saatettuaan sen
                                                                         tarvittaessa EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan
(Tullit Ð Tullivelan syntyminen Ð Tuontitullien kantami-                 mukaisesti ennakkoratkaisumenettelyyn.
     nen jälkitullauksin Ð Tuontitullien peruuttaminen)
                         (98/C 340/05)                              (1) EYVL C 74, 8.3.1997.
                 (Oikeudenkäyntikieli: tanska)
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                     YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                24 päivänä syyskuuta 1998,
Asiassa C-413/96, jonka Hùjesteret (Tanska) on saattanut            asiassa C-35/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla yhteisö-                                  Ranskan tasavalta (1)
jen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansal-
lisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Skattemi-        (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen Ð EY:n
nisteriet vastaan Sportgoods A/S ennakkoratkaisun tuonti-           perustamissopimuksen 48 artikla Ð Työttömyysetuudet Ð
ja vientitullien maksamisvelvoitteen sisältävään tullimenet-        Lisäeläkepisteiden karttuminen Ð Irtisanomisen ehdot Ð
telyyn ilmoitetuista tavaroista velalliselta kantamatta jää-            Asetuksen N:o 1612/68 7 artikla Ð Rajatyöntekijät)
neiden tuonti- tai vientitullien kantamisesta jälkitullauksin                                (98/C 340/06)
24 päivänä heinäkuuta 1979 annetun neuvoston asetuksen
(ETY) N:o 1697/79 (EYVL L 197, 3.8.1979, s. 1) 2 artik-
lan 1 kohdan tulkinnasta ja komission sellaisen päätöksen                            (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
oikeusvaikutuksesta, jonka se on tehnyt tullikoodeksiko-
mitean saatettua asian sen käsiteltäväksi, yhteisöjen tuo-
mioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
puheenjohtaja C. Gulmann sekä tuomarit M. Wathelet,                    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
J. C. Moitinho de Almeida, D. A. O. Edward (esittelevä                  yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
tuomari) ja L. Sevón, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: R.
Grass, on antanut 24.9.1998 tuomion, jonka tuomiolau-
selma on seuraava:                                                  Asiassa C-35/97, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
                                                                    nään Pieter Jan Kuyper ja Pieter van Nuffel) vastaan Rans-
                                                                    kan tasavalta (asiamiehinään Kareen Rispal-Bellanger ja
1) Tuonti- ja vientitullien maksamisvelvoitteen sisältävään         Claude Chavance), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuo-
     tullimenettelyyn ilmoitetuista tavaroista velalliselta         mioistuinta toteamaan, että Ranskan tasavalta ei ole nou-
     kantamatta jääneiden tuonti- tai vientitullien kantami-        dattanut EY:n perustamissopimuksen 48 artiklan 2 kohdan
     sesta jälkitullauksin 24 päivänä heinäkuuta 1979 anne-         ja työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella
     tun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1697/79 2 artiklan           15 päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen
     1 kohtaa on tulkittava siten, että jos jälkikäteisessä tar-    (ETY) N:o 1612/68 (EYVL L 257, 19.10.1968, s. 2)
     kastuksessa ilmenee, että vapaaseen liikkeeseen luovu-         7 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei myönnä
     tusta koskevassa ilmoituksessa on tapahtunut virhe             Belgiassa asuville rajatyöntekijöille lisäeläkepisteitä sen jäl-
 ---pagebreak--- C 340/4                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      7.11.98
keen, kun heidät on ennenaikaisesti siirretty pois työelä-         Kapteyn (esittelevä tuomari), J. L. Murray ja K. M. Ioan-
mästä, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa:             nou, julkisasiamies: N. Fennelly, kirjaaja: johtava hallinto-
jaoston puheenjohtaja C. Gulmann sekä tuomarit M. Wa-              virkamies H. A. Rühl, on antanut 24.9.1998 tuomion,
thelet, J. C. Moitinho de Almeida, D. A. O. Edward (esit-          jonka tuomiolauselma on seuraava:
televä tuomari) ja J.-P. Puissochet, julkisasiamies: S. Alber,
kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut
24.9.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:               1) Julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koske-
                                                                        viin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen
                                                                        soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollis-
1) Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamis-                ten määräysten yhteensovittamisesta 21 päivänä joulu-
     sopimuksen 48 artiklan 2 kohdan ja työntekijöiden                  kuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/665/ETY
     vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä               1 artiklan 1 ja 2 kohtaa ei voida eikä 2 artiklan 1 koh-
     lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY)                   taa eikä muitakaan säännöksiä voida tulkita siten, että
     N:o 1612/68 7 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska              silloin kun julkisia palveluhankintoja koskevien sopi-
     se ei myönnä Belgiassa asuville rajatyöntekijöille lisä-           musten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18 päi-
     eläkepisteitä sen jälkeen, kun heidät on siirretty ennen-          vänä kesäkuuta 1992 annettua neuvoston direktiiviä
     aikaisesti pois työelämästä.                                       92/50/ETY ei ole pantu täytäntöön tätä varten sääde-
                                                                        tyn määräajan umpeutuessa, jäsenvaltioiden rakennus-
                                                                        urakoita ja tavaranhankintaa koskevien sopimusten
2) Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeuden-
                                                                        tekomenettelyssä toimivaltaiset muutoksenhakuelimet,
     käyntikulut.
                                                                        jotka on perustettu direktiivin 89/665/ETY 2 artiklan
                                                                        8 kohdan mukaisesti, ovat toimivaltaisia käsittelemään
(1) EYVL C 94, 22.3.1997.                                               myös muutoksenhakua, joka koskee julkisia palvelu-
                                                                        hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyä. Vaa-
                                                                        timukset kansallisen oikeuden tulkinnasta direktiivin
                                                                        92/50/ETY mukaisesti ja yksityisten oikeussubjektien
                                                                        oikeuksien tehokkaasta suojasta kuitenkin edellyttävät,
                                                                        että kansallinen tuomioistuin tutkii, voidaanko kansal-
                                                                        lisen oikeuden asiaa koskevien säännösten perusteella
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                        yksityisille tunnustaa muutoksenhakuoikeus julkisia
                        (kuudes jaosto),                                palveluhankintoja koskevien sopimusten tekemisen
                 24 päivänä syyskuuta 1998,                             osalta. Pääasian kaltaisissa olosuhteissa kansallisen
                                                                        tuomioistuimen on erityisesti tutkittava, voidaanko
asiassa C-76/97 (Bundesvergabeamtin esittämä ennakko-                   tätä muutoksenhakuoikeutta käyttää samoissa elimissä
ratkaisupyyntö), Walter Tögel vastaan Niederösterreichi-                kuin niissä, jotka käsittelevät tavaranhankintaa ja
                 sche Gebietskrankenkasse (1)                           rakennusurakoita koskevien sopimusten tekoa.
(Palvelujen julkiset hankinnat Ð Direktiivin, jota ei ole
pantu täytäntöön, välitön oikeusvaikutus Ð Sairaankulje-           2) Loukkaantuneiden ja sairaiden henkilöiden kuljetuk-
                    tuspalvelujen luokittelu)                           set, joissa saattajana on sairaanhoitaja, kuuluvat
                         (98/C 340/07)                                  samalla kertaa sekä direktiivin 92/50/ETY liitteessä I
                                                                        A olevaan pääluokkaan 2 että liitteessä I B olevaan
                                                                        pääluokkaan 25, joten tällaisia palveluja koskevaa
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                           sopimusta tarkoitetaan tämän direktiivin 10 artiklassa.
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan           3) Yksityiset voivat vedota kansallisissa tuomioistuimissa
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                  suoraan direktiivin 92/50/ETY I ja II osaston säännök-
                                                                        siin. Yksityiset voivat niin ikään vedota kansallisissa
                                                                        tuomioistuimissa direktiivin IIIÐVI osaston säännök-
Asiassa C-76/97, jonka Bundesvergabeamt (Itävalta) on
                                                                        siin sikäli, kuin niiden sanamuodon tapauskohtainen
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla
                                                                        tutkinta osoittaa ne ehdottomiksi sekä riittävän sel-
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä
                                                                        viksi ja täsmällisiksi.
kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa
Walter Tögel vastaan Niederösterreichische Gebietskran-
kenkasse ennakkoratkaisun julkisia tavaranhankintoja ja            4) Yhteisön oikeudessa ei edellytetä sitä, että jäsenvaltion
rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutok-               hankintaviranomainen puuttuu yksityisen vaatimuk-
senhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetus-              sesta olemassa oleviin oikeussuhteisiin, jotka on perus-
ten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta                  tettu määräämättömäksi ajaksi tai useaksi vuodeksi,
21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin                jos nämä oikeussuhteet on perustettu ennen direktiivin
89/665/ETY (EYVL L 395, 30.12.1989, s. 33) ja julkisia                  92/50/ETY täytäntöönpanolle säädetyn määräajan
palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen                 umpeutumista.
yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun
neuvoston direktiivin 92/50/ETY (EYVL L 209,
                                                                   (1) EYVL C 108, 5.4.1997.
24.7.1992, s. 1) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuu-
des jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjoh-
taja H. Ragnemalm sekä tuomarit G. F. Mancini, P. J. G.


title: Asia C-47/07 P: Valitus, jonka Masdar (UK) Ltd on tehnyt 2.2.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-333/03, Masdar (UK) Ltd v. Euroopan yhteisöjen komissio, 16.11.2006 antamasta tuomiosta

text:
               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/20

         Valitus, jonka Masdar (UK) Ltd on tehnyt 2.2.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-333/03, Masdar (UK) Ltd v. Euroopan yhteisöjen komissio, 16.11.2006 antamasta tuomiosta
   (Asia C-47/07 P)
   (2007/C 82/37)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittaja: Masdar (UK) Ltd (edustajat: barrister A. Bentley ja barrister P. Green)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 16.11.2006 asiassa T-333/03, Masdar (U.K.) Ltd vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, antama tuomio on kumottava.

               —

               Komissio on velvoitettava maksamaan kantajalle

                           i)

                           sen asiassa T-333/03 vaatima 448 947,78 euron suuruinen summa tai toissijaisesti 249 314,35 euron suuruinen summa tai muu yhteisöjen tuomioistuimen asianmukaiseksi harkitsema summa ja

                           ii)

                           korkoa edellä mainitulle määrälle.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut tässä oikeudenkäynnissä sekä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio on kumottava seuraavilla perusteilla:

               1.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se katsoi kantajan toimineen vain Helmicoon kohdistuvien sopimusvelvoitteidensa mukaisesti, minkä seurauksena ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kantajan vaatimukset, jotka perustuivat perusteettoman edun saamiseen ja negotiorum gestioon (asiainhuoltoon perustuva siviilioikeudellinen kanne). Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei näin toimiessaan ottanut huomioon kantajan oikeutta alihankintasopimusten purkamiseen 2.10.1998.

               2.

               Riippumatta siitä, toimiko kantaja Helmicoa kohtaan sopimusvelvoitteidensa mukaisesti vai ei, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, koska se ei ottanut huomioon, i) että komissio ei ollut tavallisen sopimuskumppanin asemassa, vaan sillä oli perintävalta, jota se voi käyttää Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavan 21.12.1977 annetun varanhoitoasetuksen (1) 21 artiklan nojalla, ja ii) kuinka komissio käytti tätä valtaa.

               3.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen todetessaan, i) että kantajan ei voitu katsoa toimineen vapaaehtoisesti, ii) että komissio kykeni johtamaan hanketta itse ja iii) että, henkilön, joka esittää negotiorum gestio-periaatetta koskevan vaatimuksen, edellytetään välttämättä toimivan ilman tietoisuutta tästä periaatteesta.

               4.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toteamukset yhtäältä perusteetonta etua ja negotiorum gestiota koskeville kanneperusteille ja toisaalta perusteltua luottamusta koskevalle kanneperusteelle ovat ristiriitaiset.

               5.

               Hylätessään kantajan huolimattomuutteen perustuvan tai sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausvastuuta koskevan vaatimuksen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin erehtyi katsoessaan, että kantaja oli esittänyt riittämättömät perustelut, kun otetaan huomioon, että nyt esillä olevan asian tosiseikat puhuvat puolestaan niissä erityisissä olosuhteissa, joissa komissio käyttää perintävaltaa varainhoitoasetuksen nojalla.

               6.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin erehtyi todetessaan, i) ettei ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa ollut esitetty näyttöä, joka osoittaisi, että kantajan vetoamat vakuuttelut esitettiin 2.10.1998 ja ii) että oli hyvin epätodennäköistä, että tällaisia vakuutteluja annettiin.

               7.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, että komission laiminlyönti tehdä muistiinpanoja 2.10.2008 pidetyssä kokouksessa teki kyseisestä kokouksesta epävirallisen ja tästä virheestä johtuen se ei virheellisesti ottanut huomioon komission mahdollisuutta esittää tavalla tai toisella tällaisia vakuutteluja. Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei virheellisesti ottanut huomioon oikeaa asiayhteyttä, eli sitä, että komissio oli itse sitoutunut ainoastaan maksamaan asianmukaisesti laaditun sopimusehdon nojalla tehdystä työstä, jota varten komissiolla oli jo määrärahat.

      (1)  EYVL L 356, s. 1.