title: Asian C-346/01 poistaminen rekisteristä

text:
C 55/20                FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                      8.3.2003
          Asian C-89/01 (1) poistaminen rekisteristä                           Asian C-260/01 ( 1) poistaminen rekisteristä
                         (2003/C 55/46)                                                       (2003/C 55/49)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 15.11.2002             Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 11.12.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-        antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-89/01 (Tribunale di Brescian esittämä ennakkoratkai-        tu asia C-260/01, Euroopan parlamentti vastaan Euroopan
supyyntö), Finanziaria Immobiliare Perugino s.p.a. vastaan            unionin neuvosto.
Ministero delle Finanze.
                                                                      (1 ) EYVL C 245, 1.9.2001.
( 1) EYVL C 118, 21.4.2001.
                                                                               Asian C-310/01 ( 1) poistaminen rekisteristä
          Asian C-90/01 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2003/C 55/50)
                         (2003/C 55/47)
                                                                      Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 14.11.2002
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 15.11.2002             antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-        tu asia C-310/01 (Consiglio di Staton esittämä ennakkoratkai-
tu asia C-90/01 (Tribunale di Brescian esittämä ennakkoratkai-        supyyntö), Comune di Udine, Azienda Multiservizi s.p.a.
supyyntö), San Marco s.p.a. ym. vastaan Ministero delle               (AMGA) vastaan Diddi Dino Figli s.r.l., Associazione Nazionale
Finanze.                                                              Imprese Gestione servizi tecnici integrati (AGESI).
( 1) EYVL C 118, 21.4.2001.                                           (1 ) EYVL C 289, 13.10.2001.
         Asian C-231/01 ( 1) poistaminen rekisteristä                          Asian C-346/01 ( 1) poistaminen rekisteristä
                         (2003/C 55/48)                                                       (2003/C 55/51)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 15.11.2002             Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 20.11.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-        antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-231/01 (Tribunale di Brescian esittämä ennakkorat-          tu asia C-346/01, Euroopan yhteisöjen komissio Saksan liitto-
kaisupyyntö), El.Da s.r.l. vastaan Ministero delle Finanze.           tasavalta.
( 1) EYVL C 227, 11.8.2001.                                           (1 ) EYVL C 331, 24.11.2001.


Avis juridique important

|

E2003P0003

Transportbedriftenes Landsforeningin ja Nor-Way Bussekspress AS:n 18 päivänä syyskuuta 2003 EFTAn valvontaviranomaista vastaan nostama kanne - Asia E-3/03

Virallinen lehti nro C 294 , 04/12/2003 s. 0012 - 0012

Transportbedriftenes Landsforeningin ja Nor-Way Bussekspress AS:n 18 päivänä syyskuuta 2003 EFTAn valvontaviranomaista vastaan nostama kanne - Asia E-3/03(2003/C 294/07)Transportbedriftenes Landsforening ja Nor-Way Bussekspress AS ovat nostaneet 18 päivänä syyskuuta 2003 EFTAn tuomioistuimessa kanteen EFTAn valvontaviranomaista vastaan. Kanteen esittivät asianajaja (Advokat) Jan Magne Langseth ja asianajaja (Advokat fullmektig) Gro Bergeius Andersen asianajotoimistosta Schjødt, Dronning Mauds gt. 11, N-0201 Oslo, Norja.Kantaja pyytää, että tuomioistuin1. kumoaa EFTAn valvontaviranomaisen 16 päivänä heinäkuuta 2003 asiassa 140/03/COL tekemän päätöksen, ja2. määrää EFTAn valvontaviranomaisen maksamaan kantajien oikeudenkäyntikulut.Kantajien mukaan EFTAn valvontaviranomaisen asiassa 140/03/COL tekemää päätöstä leimaavat perustelujen puutteellisuus ja virheet tosiseikkojen arvioinnissa sekä ETA-sopimuksen mukaista valtiontuen käsitettä koskevat ilmeiset arviointivirheet ja virheet tämän käsitteen soveltamisessa. Näitä ovat mm.- valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 2 artiklan mukaisen kuulemismenettelyn noudattamatta jättäminen,- direktiivin 92/82/ETY 5 artiklan 1 kohdan soveltaminen, joka ei ole osa ETA-sopimusta,- virheellinen ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan soveltaminen, ja pääteltyään, että vuoroliikenteeseen sovellettu Norjan toimilupajärjestelmä on valtiontukea, neuvoston asetuksen 1191/69 soveltaminen, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston asetuksella 1893/91, ja- ETA-sopimuksen 59 artiklan käsittelemättä jättäminen.


title: Asia C-398/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgia) on esittänyt 3.7.2017 – Profit Europe NV v. Belgische Staat

text:
               11.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgia) on esittänyt 3.7.2017 – Profit Europe NV v. Belgische Staat
   (Asia C-398/17)
   (2017/C 300/25)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgia)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Profit Europe NV

      Vastaaja: Belgische Staat

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko alanimikettä 7307 19 10 (1) tulkittava siten, että siinä tarkoitetaan pallografiittivaluraudasta tehtyjä osia, joilla on käsiteltävässä asiassa kyseessä olevien osien ominaispiirteet, kun niiden objektiivisesti todettavista ominaispiirteistä ilmenee, että ne eroavat olennaisesti muokattavaksi soveltuvasta valuraudasta siksi, ettei pallografiittivaluraudan muokattavaksi soveltuvuus johdu asianmukaisesta lämpökäsittelystä, ja siksi, että pallografiittivaluraudalla on erilainen grafiitin muoto kuin muokattavaksi soveltuvalla valuraudalla, nimittäin pallografiitin muoto temperhiilen sijaan?

               2)

               Onko alanimikettä 7307 11 00 tulkittava siten, että siinä tarkoitetaan pallografiittivaluraudasta tehtyjä osia, joilla on käsiteltävässä asiassa kyseessä olevien osien ominaispiirteet, kun niiden objektiivisesti todettavista ominaispiirteistä ilmenee, että ne vastaavat olennaisesti muokattavaksi soveltumattoman valuraudan objektiivisesti todettavia ominaispiirteitä?

               3)

               Onko yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeen 7307 19 10 selittävä huomautus, jossa todetaan, että muokattavaksi soveltuvalla valuraudalla tarkoitetaan myös pallografiittivalurautaa, jätettävä huomioon ottamatta, kun on kiistatonta, ettei pallografiittivalurauta ole muokattavaksi soveltuvaa valurautaa?

      (1)  Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2658/87 (EYVL 1987, L 256, s. 1).


title: Asia C-384/03: Euroopan yhteisöjen komission 12.9.2003 Espanjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
1.11.2003                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                        C 264/23
Euroopan yhteisöjen komission 10.9.2003 Italian tasaval-               Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                   taa vastaan nostama kanne
                                                                       –     toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut
                                                                             kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten tor-
                          (Asia C-381/03)
                                                                             jumisesta 29 päivänä kesäkuuta 2000 annetun Euroopan
                                                                             parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/35/EY (1) mu-
                          (2003/C 264/38)                                    kaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä
                                                                             määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttä-
                                                                             miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä
                                                                       –     velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.9.2003 Euroo-                    denkäyntikulut.
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Karen Banks ja Knut
Simonsson.
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                       Määräaika kansallisen oikeuden saattamiseksi direktiivin mu-
–     toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut laivavarus-    kaiseksi päättyi 8.8.2002.
      teista annetun direktiivin 96/98/ETY muuttamisesta
      10 päivänä heinäkuuta 2001 annetun komission direktii-
      vin 2001/53/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei          (1) EYVL L 200, 8.8.2000, s. 35.
      ole antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä
      lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä
–     velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
      kulut.
                                                                       Euroopan yhteisöjen komission 12.9.2003 Saksan liittota-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                     savaltaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-386/03)
Direktiivin täytäntöönpanolle säädetty määräaika päättyi
17.2.2002.
                                                                                (2003/C 264/40)
(1) EYVL L 204, 28.7.2001, s. 1.
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 12.9.2003 Euroo-
                                                                       pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasaval-
                                                                       taa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat komission oikeudellisen
                                                                       yksikön virkamiehet Mikko Huttunen ja Michael Niejahr,
                                                                       prosessiosoite Luxemburgissa.
Euroopan yhteisöjen komission 12.9.2003 Espanjan ku-                   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
             ningaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                       1.    toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut
                                                                             pääsystä maahuolinnan markkinoille yhteisön lentoase-
                          (Asia C-384/03)                                    milla 15 päivänä lokakuuta 1996 annetun neuvoston
                                                                             direktiivin 96/67/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se
                                                                             on säätänyt 10.12.1997 antamansa Verordnung über
                          (2003/C 264/39)                                    Bodenabfertigungsdienste auf dem Flugplätzen – nimisen
                                                                             asetuksensa [maahuolinnasta lentoasemilla annettu Sak-
                                                                             san asetus] 8 §:n 2 momentissa ja 9 §:n 3 momentissa
                                                                             sellaisista toimenpiteistä, jotka eivät ole yhteensopivia
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 12.9.2003 Euroo-                    direktiivin 16 ja 18 artiklan kanssa
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningas-
kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on Gregorio Valero                2)    velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeuden-
Jordana, prosessiosoite Luxemburgissa.                                       käyntikulut.


title: Asia C-34/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht München (Saksa) on esittänyt 24.1.2014 – Puma SE v. Hauptzollamt Nürnberg

text:
               24.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht München (Saksa) on esittänyt 24.1.2014 – Puma SE v. Hauptzollamt Nürnberg
   (Asia C-34/14)
   2014/C 194/11
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht München

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Puma SE

      Vastaaja: Hauptzollamt Nürnberg

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Ovatko lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta ja Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa, ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 5.10.2006 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 1472/2006 (1) sekä Vietnamista ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen jalkineiden, joiden päälliset ovat nahkaa, tuonnissa käyttöön otettavasta lopullisesta polkumyyntitullista, sellaisena kuin se on laajennettuna koskemaan Macaon erityishallintoalueelta lähetettyjen tiettyjen jalkineiden, joiden päälliset ovat nahkaa, tuontia riippumatta siitä, onko niiden alkuperämaaksi ilmoitettu Macaon erityishallintoalue, asetuksen (EY) N:o 384/96 (2) 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun seurauksena 22.12.2009 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1294/2009 (3) kokonaisuudessaan päteviä siltä osin kuin niitä ei ole julistettu pätemättömiksi unionin tuomioistuimen asiassa C-249/10 P 2.2.2012 antamassa tuomiossa ja asiassa C-247/10 P 15.11.2012 antamassa tuomiossa?

               2)

               Siinä tapauksessa, että ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, mutta mainitut asetukset eivät ole kokonaisuudessaan pätemättömiä:

                           a)

                           Mitkä ovat ne Kiinan kansantasavallasta ja Vietnamista peräisin olevat viejät ja tuottajat, joilta kantaja on tilannut tuotteita vuosina 2006–2011 ja joiden osalta lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta ja Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa, ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 5.10.2006 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1472/2006 sekä Vietnamista ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen jalkineiden, joiden päälliset ovat nahkaa, tuonnissa käyttöön otettavasta lopullisesta polkumyyntitullista, sellaisena kuin se on laajennettuna koskemaan Macaon erityishallintoalueelta lähetettyjen tiettyjen jalkineiden, joiden päälliset ovat nahkaa, tuontia riippumatta siitä, onko niiden alkuperämaaksi ilmoitettu Macaon erityishallintoalue, asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun seurauksena 22.12.2009 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1294/2009 ovat pätemättömiä?

                           b)

                           Onko mainittujen asetusten julistaminen kokonaan tai osittain pätemättömiksi tullikoodeksin 236 artiklan 2 kohdan 2 alakohdassa tarkoitettu ennalta arvaamaton tapahtuma tai ylivoimainen este?

      (1)  EUVL L 275, s. 1.

      (2)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22.12.1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 384/96 (EYVL L 56, s. 1).

      (3)  EUVL L 352, s. 1.


title: Alankomaiden Antillien 1.4.1998 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-52/98)

text:
16.5.98               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 151/13
  Alankomaiden Antillien 1.4.1998 Euroopan yhteisöjen             tuonnin soveltamista koskevista yksityiskohtaisista sään-
             komissiota vastaan nostama kanne                     nöistä annetun riisintuontiasetuksen, jolla on pantu täy-
                       (Asia T-52/98)                             täntöön AKT-päätöksen 108 a artikla.
                        (98/C 151/24)
               (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                    Riisintuontiasetuksen tavoitteena on estää erityisesti Alan-
                                                                  komaiden Antilleilta peräisin olevan riisin tuonti yhtei-
Alankomaiden Antillit on nostanut 1.4.1998 Euroopan               söön. Alankomaiden Antillien mukaan komissio on rajoit-
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa              tanut Alankomaiden Antillien ja yhteisön välistä kauppaa
kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan          yhteisön oikeuden vastaisesti. Kanteessa korostetaan tältä
edustajina ovat asianajajat P. Bos ja M. Slotboom, Rotter-        osin, että kyseiset lainvastaisuudet eivät vaikuta enää tule-
dam, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto M.             vaisuudessa. Lisäksi riisintuontiasetuksella rajoitetaan huo-
Loesch, 11 Rue Goethe, Luxemburg.                                 mattavasti sokerinjalostusteollisuutta, joka on Alankomai-
                                                                  den Antilleille tärkeä taloudellinen sektori.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuin
                                                                  Kanneperusteet riitautetun asetuksen kumoamiseksi ovat
                                                                  toimivallan puuttuminen, olennaisten muotomääräysten
1. kumoaa AKT-maista sekä merentakaisista maista ja
                                                                  rikkominen, perustamissopimuksen tai eräiden sen tuontia
    alueilta (MMA) peräisin olevan riisin tuonnin sovelta-
                                                                  koskevien määräysten rikkominen ja/tai yhteisön yleisten
    mista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 16 päi-
                                                                  oikeusperiaatteiden rikkominen, ja erityisesti AKT-päätök-
    vänä joulukuuta 1997 annetun komission asetuksen
                                                                  sen 101 artiklan 1 kohdan lainvastaisuus, AKT-päätöksen
    (EY) N:o 2603/97 (EYVL L 351, 23.12.1997, s. 22)
                                                                  liitteessä II olevan I osaston alkuperäsäännösten lainvastai-
                                                                  suus, riisintuontiasetuksen perustana olevan päätöksen
2. velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku-              lainvastaisuus, AKT-päätöksen ristiriita 234 artiklan
    lut.                                                          kanssa, perustamissopimuksen 133 artiklan 1 kohdan rik-
                                                                  kominen, perustamissopimuksen 132 artiklan 1 kohdan
                                                                  rikkominen, luettuna yhdessä AKT-päätöksen 102 artiklan
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                  kanssa, vuoden 1994 GATT-sopimuksen XIII artiklan
                                                                  sekä WTO-sopimuksen rikkominen tuontilupamenettelyjen
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin        osalta, sekä perustamissopimuksen 228 artiklan 7 kohdan
kumoaa AKT-maista tai MMA:ilta peräisin olevan riisin             rikkominen.


title: Antonio B. De Menezesin 15 päivänä helmikuuta 1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-29/95)

text:
8.4.95              I FI I                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 87/ 17
Antonio B. De Menezesin 15 päivänä helmikuuta 1995                 — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                  lut .
                        (Asia T-29/95 )
                           95/C 87/36                              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      Kanne on nostettu kantajaa koskevaa kurinpitomenette
                                                                   lyssä tehtyä viraltapanopäätöstä vastaan, joka perustui
Antonio B. De Menezes, kotipaikka Bryssel, edustajanaan            siihen, että kantaja oli ollut yhteydessä kahteen hakijaan
asianajaja Georges Vandersanden, Bryssel, on nostanut 15           avoimen kilpailun EUR/B/21 kirjallisten kokeiden korjaa
päivänä helmikuuta 1995 Euroopan yhteisöjen ensimmäi              jana ja että hän tiesi vakiokorjauksista .
sen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan
yhteisöjen komissiota vastaan.                                     Kanteensa perusteena kantaja vetoaa ensinnäkin siihen, että
                                                                   Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklaa on rikottu .
Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen           Hän arvioi, että alustavaa hallinnollista tutkintaa ei ollut
tuomioistuin                                                       suoritettu vaadittavan objektiivisuuden, kunniallisuuden ja
                                                                   puolueettomuuden takaavalla tavalla; hän esittää lisäksi,
— toteaa, että kanne voidaan ottaa tutkittavaksi ja että se        että kurinpitoneuvoston lausuntoja ei ollut annettu eikä
    on perusteltu,                                                 viraltapanopäätöstä tehty edellä mainitussa artiklassa tar
                                                                   koitetun kohtuullisen ajan kuluessa ja että henkilöstösään
— julistaa mitättömiksi päätöksen olla hyväksymättä kan           nön liitteessä IX olevan 7 artiklan 1 ja 3 kohdassa asetettuja
    tajan hakemusta avoimeen johtajan virkaan KOM/                 määräaikoja ei ollut noudatettu.
    030/94 osastolla A, tiedotus- ja viestintäala ( Pääosasto
    X/A) ja päätöksen nimittää samaan virkaan toinen
                                                                   Kantaja esittää toiseksi, että oikeutta puolustautumiseen oli
    hakija ja
                                                                   rikottu, koska hänelle ei ollut annettu tiedoksi kaikkia
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut              kurinpitoneuvoston ja nimittävän viranomaisen (AIPN)
    kokonaisuudessaan .                                            käytettäviksi asetettuja asiakirjoja .
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:               Kantaja esittää kolmanneksi, että hänelle määrätty kurin
                                                                   pitorangaistus on laiton, koska AIPN ei ollut näyttänyt
Kantaja, joka on ECHO:h ( Euroopan yhteisöjen humani              toteen tosiseikkoja, joista häntä moitittiin.
taarinen toimisto ) palveluksessa oleva A3-tason virkamies,
vastustaa osaston A (tiedotus- ja viestintäala ) johtajan          Kantaja esittää toisaalta, että virkamies, jonka AIPN oli
virkaan jättämänsä hakemuksen hylkäämistä .                        valtuuttanut suorittamaan kurinpitoneuvoston käsiteltä
                                                                   väksi saattamista edeltävän alustavan tutkinnan, ja AIPN
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat     itse ovat esittäneet hänelle uhkauksia ja että kurinpitome
kuin asiassa T-27/95 .                                             nettelyssä on syyllistytty toimivallan väärinkäyttöön.
                                                                   Kantaja vetoaa lopuksi ilmeiseen arviointivirheeseen, suh
                                                                   teellisuusperiaatteen noudattamatta jättämiseen ja
                                                                   henkilöstösäännön 25 artiklassa määrätyn perusteluvelvol
                                                                   lisuuden rikkomiseen .
Philippe Guebelsin 17 päivänä helmikuuta 1995 Euroopan
       yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                         Asia T-40/95 )
                           95/C 87/37 )
               (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                   Andrew Macrae Moatin 17 päivänä helmikuuta 1995
Philippe Guebels, kotipaikka Arlon ( Belgia ), on nostanut          Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
17 päivänä helmikuuta 1995 kanteen Euroopan yhteisöjen                                     Asia T-41/95 )
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa Euroopan
yhteisöjen komissiota vastaan; kantajan edustajina ovat                                     ( 95/C 87/38 )
asianajajat Jean-Noel Louis, Thierry Demaseure ja Ariane
Tornel, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Myson S.ä.r.l., 1 , rue Glesener.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen           Andrew Macrae Moat, edustajanaan Jacques Verhaegen,
tuomioistuin :                                                     Avenue Rene Gobert, 20, 1180 Bryssel, on nostanut 17
                                                                   päivänä helmikuuta 1995 Euroopan yhteisöjen ensimmäi
— julistaa mitättömäksi komission 18 päivänä tammi                sen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan
    kuuta 1995 tekemän päätöksen,                                  yhteisöjen komissiota vastaan .


title: Asia T-290/14: Kanne 29.4.2014 – Andriy Portnov v. neuvosto

text:
               24.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/34

         Kanne 29.4.2014 – Andriy Portnov v. neuvosto
   (Asia T-290/14)
   2014/C 194/45
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Andriy Portnov (Kiova, Ukraina) (edustaja: asianajaja M. Cessieux)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kanteen tutkittavaksi

               —

               kumoamaan Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä 5.3.2014 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 208/2014

               —

               kumoamaan Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä 5.3.2014 annetun neuvoston päätöksen 2014/119/YUTP

               —

               velvoittamaan Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 ja 91 artiklan mukaisesti.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste koskee unionin oikeuden perusperiaatteissa taattujen ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 ja 13 artiklassa ilmaistujen puolustautumisoikeuksien ja tehokkaita oikeussuojakeinoja koskevan oikeuden loukkaamista.

               2)

               Toinen kanneperuste koskee riidanalaisten toimien perustelujen puutteellisuutta.

               3)

               Kolmas kanneperuste koskee päätöksen N:o 2014/119/YUTP 1 artiklassa ja asetuksen (EU) N:o 208/2014 neljännessä perustelukappaleessa ilmaistun seuraamusten määräämistä koskevan perusteen noudattamatta jättämistä.

               4)

               Neljäs kanneperuste koskee tosiseikkoja koskevaa virhettä, sillä Portnoviin ei kohdistunut riidanalaisten toimien antamisajankohtana Ukrainassa rikostutkintaa sellaisista teoista, joihin neuvosto hänen osaltaan viittaa.

               5)

               Viides kanneperuste koskee omaisuudensuojaa koskevan perusoikeuden, joka on Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklassa ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen lisäpöytäkirjassa N:o 1 olevassa 1 artiklassa suojattu unionin oikeuden perusperiaate, loukkaamista.


title: Asia T-366/09: Kanne 17.9.2009 — Insula v. komissio

text:
               21.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/53

         Kanne 17.9.2009 — Insula v. komissio
   (Asia T-366/09)
   2009/C 282/100
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Conseil scientifique international pour le développement des îles (Insula) (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat J.-D. Simonet ja P. Marsal)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on otettava kanne tutkittavaksi ja todettava se perustelluksi

               —

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on todettava, että komission vaatimus, joka koskee 114 996,82 euron palauttamista, on perusteeton ja näin ollen velvoitettava komissio antamaan 114 996,82 euron hyvityslasku

               —

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on todettava, että komission vaatimus, joka koskee 253 617,08 euron palauttamista, on osittain perusteltu ja näin ollen velvoitettava komissio antamaan 174 044,85 euron hyvityslasku

               —

               komissio on velvoitettava maksamaan vahingonkorvausta 146 261,06 euroa

               —

               toissijaisesti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on todettava, että kantajalla on oikeus 573 273,42 euron hyvitykseen

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii kanteellaan, joka perustuu välityslausekkeeseen, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta toteamaan, että veloitusilmoitukset, joilla komissio vaatii kantajalle maksettujen ennakkojen palauttamista OLAF:in tarkastuskertomuksen perusteella, eivät ole hankkeisiin liittyvien tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä energian, ympäristön ja kestävän kehityksen alalla koskevan erityisohjelman ja ALTENER II -ohjelman puitteissa tehtyjen eri sopimusten lausekkeiden mukaisia.
   Kantajan esittämät oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat pääasiassa samat kuin asiassa T-246/09, Insula vastaan komissio. (1)

      (1)  EUVL 2009 C 193, s. 30.


title: Asia T-368/07: Kanne 26.9.2007 — Liettua v. komissio

text:
               24.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/35

         Kanne 26.9.2007 — Liettua v. komissio
   (Asia T-368/07)
   (2007/C 283/64)
   Oikeudenkäyntikieli: liettua
   Asianosaiset

      Kantaja: Liettuan tasavalta (asiamies: D. Kriaučiūnas)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               komission 13.7.2007 tekemä päätös C(2007) 3407 lopull (1). on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja väittää, että riidanalainen päätös, joka annettiin sille tiedoksi 16.7.2007, on lainvastainen, ja se esittää seuraavat kanneperusteet:
   1.   Komission toimivallan ylittäminen
   Kantaja väittää, että kun komissio teki yksipuolisen päätöksen Liettuan kansallisen jakosuunnitelman lopullisesta sisällöstä, se ylitti toimivallan, joka sille myönnetään direktiivillä 2003/87/EY, sillä vaikka kyseisen direktiivin säännöksillä annetaan komissiolle toimivalta arvioida jäsenvaltioiden laatimia kansallisia jakosuunnitelmia, niissä ei anneta sille toimivaltaa määrittää päästöoikeuksien kokonaismääriä ja jättää täysin huomiotta jäsenvaltioiden laatimat ja toimittamat kansalliset jakosuunnitelmat.
   2.   Yhteisöjen lainsäädännön noudattamatta jättäminen

               2.1

                  Direktiivin 2003/87/EY tavoitteiden huomiotta jättäminen: määrittämällä riidanalaisessa päätöksessä sellaisen kansallisen päästötason ajanjaksolle 2008–2012, joka on alhaisempi kuin se, mitä Liettualta edellytetään ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjassa, komissio jätti huomiotta sovellettavan säädöksen eli direktiivin 2003/87 varsinaiset tavoitteet taloudellisesti tehokkaana välineenä, jolla pyritään panemaan täytäntöön Kioton pöytäkirjan osapuolten sitoumukset kasvihuonekaasupäästöjen osalta.

               2.2

                  Hyvän hallinnon ja lojaalin yhteistyön periaatteiden loukkaaminen: riidanalaisella päätöksellä loukataan hyvän hallinnon ja lojaalin yhteistyön periaatetta, koska jätettyään huomiotta arvioinnin, joka oli tehty kun Liettuan kansallista jakosuunnitelmaa laadittiin, ja jätettyään kuulematta Liettuaa komissio suoritti erillisen arvioinnin, joka perustui sen itse valitsemaan metodologiaan, päästöoikeuksien enimmäismäärän määrittämiseksi.

               2.3

                  Direktiivin 2003/87/EY säännösten rikkominen ja oikeusvarmuuden periaatteen loukkaaminen: riidanalaisella päätöksellä rikotaan direktiivin 2003/87 9 artiklan 1 kohtaa ja 11 artiklan 2 kohtaa, koska kun komissio jätti huomiotta Liettuan kansallisessa jakosuunnitelmassa esitetyt luvut ja hylkäsi Liettuan soveltaman laskentatavan epäasianmukaisena, se luotti yksinomaan lukuihin, jotka oli saatu soveltamalla menetelmää, jonka se oli itse valinnut myönnettävien päästöoikeuksien enimmäismäärän määrittämiseksi. Komissio loukkasi lisäksi oikeusvarmuuden periaatetta, kun se sovelsi kyseistä metodologiaa, josta Liettualle ei ollut tiedotettu ennalta.

               2.4

                  Yhdenvertaisen kohtelu periaatteen loukkaaminen: riidanalaisella päätöksellä loukataan yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, koska komissio jätti huomiotta Liettuan erityistilanteen soveltaessaan omaa tapaansa päästöoikeuksien enimmäismäärän määrittämiseksi, mikä johti siihen, että tilanteita, jotka ovat erilaisia, kohdeltiin samalla tavoin.

               2.5

                  Direktiivin 2003/87/EY 9 artiklan 1 ja 3 kohdan ja direktiivin liitteessä III vahvistetun neljännen kriteerin noudattamatta jättäminen: riidanalaisella päätöksellä laiminlyödään direktiivin 2003/87 9 artiklassa säädettyä velvollisuutta noudattaa sen liitteessä III vahvistettuja kriteerejä, koska siinä jätetään perusteluja antamatta huomiotta kyseisen liitteen neljäs kriteeri ja Liettuan tarve lisätä sähkön tuotantoa laitoksissa, joissa käytetään fossiilisia polttoaineita, Ignalinan ydinvoimalan sulkemista vuoteen 2009 mennessä koskevan sitoumuksen vuoksi.

         3.   Yhteisön säädösten ja määräysten olennaisten menettelymääräysten rikkominen
   Kantaja väittää, että riidanalainen päätös tehtiin tavalla, jolla rikottiin olennaisia menettelymääräyksiä, koska komissio rikkoi ensinnäkin direktiivin 2003/87/EY säännöksiä kieltäytymällä riidanalaisessa päätöksessä tarkastelemasta uudelleen päätöstä C(2006) 5613 lopull., ja toiseksi riidanalainen päätös on epäasianmukaisesti ja riittämättömästi perusteltu, minkä vuoksi EY 253 artiklassa ja direktiivin 2003/87 9 artiklan 3 kohdassa säädettyjä vaatimuksia on laiminlyöty. Komissio ei lisäksi noudattanut kyseisen direktiivin menettelyllistä vaatimusta, joka koski arvioinnin kestoa.
   4.   Ilmeisen virheellinen arviointi
   Tutkiessaan Liettuan muutettua kansallista jakosuunnitelmaa komissio jätti ensiksi kantajan mukaan huomiotta erityiset ja objektiiviset olosuhteet, joita Liettua korosti ja jotka johtivat kasvaneisiin päästöihin, ja toiseksi sovelsi epäasianmukaista laskentatapaa ja perusti näkemyksensä virheellisiin tietoihin, jotka johtivat Liettualle myönnettyjen päästöoikeuksien virheellisen enimmäismäärän vahvistamiseen.

      (1)  Komission päätös 13.7.2007 kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien muutetusta kansallisesta jakosuunnitelmasta, jonka Liettua on antanut tiedoksi kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kansallisesta jakosuunnitelmasta, jonka Liettua on antanut tiedoksi Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY mukaisesti, 29.11.2006 tehdyn komission päätöksen C(2006) 5613 (lopullinen) 3 artiklan 3 kohdan mukaisesti.


title: Asia T-15/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.3.2016 – Simet v. komissio (Valtiontuet — Italian viranomaisten myöntämä taannehtiva hyvitys julkisesta palvelusta — Alueiden välisen linja-autoliikenteen palvelut vuosina 1987 – 2003 — Päätös, jossa tuki todetaan soveltumattomaksi sisämarkkinoille — Julkisen palvelun velvoitteen voimassa pitäminen — Hyvityksen myöntäminen — Asetus (ETY) N:o 1191/69)

text:
               18.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 136/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.3.2016 – Simet v. komissio
   (Asia T-15/14) (1)

   ((Valtiontuet - Italian viranomaisten myöntämä taannehtiva hyvitys julkisesta palvelusta - Alueiden välisen linja-autoliikenteen palvelut vuosina 1987 – 2003 - Päätös, jossa tuki todetaan soveltumattomaksi sisämarkkinoille - Julkisen palvelun velvoitteen voimassa pitäminen - Hyvityksen myöntäminen - Asetus (ETY) N:o 1191/69))
   (2016/C 136/40)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Simet SpA (Rossano Calabro, Italia) (edustajat: asianajajat A. Clarizia, C. Varrone ja P. Clarizia)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Conte, D. Grespan ja P.-J. Loewenthal)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan kumottavaksi hyvityksestä Simet SpA:lle julkisen liikenteen palveluista vuosina 1987–2003 (valtiontuki SA.33037 (2012/C) – Italia) 2.10.2013 annettu komission päätös 2014/201/EU (EUVL 2014, L 114, s. 67).

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Simet SpA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 52, 22.2.2014.


title: Asian C-11/03 poistaminen rekisteristä

text:
               5.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 57/23

         Asian C-11/03 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 57/38)

      (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)

   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 25.10.2004 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-11/03 (Raad van Staten esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Boss Pharma NV vastaan Belgische Staat.

      (1)  EUVL C 55, 8.3.2003.


title: Asia C-95/12: Kanne 21.2.2012 — Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta

text:
               21.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/19

         Kanne 21.2.2012 — Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-95/12)
   2012/C 118/32
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Montaguti ja G. Braun)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin tuomioistuinta

               —

               toteamaan, ettei Saksan liittotasavalta ole noudattanut SEUT 260 artiklan 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut kaikkia toimenpiteitä, jotka sen olisi pitänyt toteuttaa Euroopan unionin tuomioistuimen asiassa C-112/05, komissio vastaan Saksa, 23.10.2007 antaman tuomion (1) — joka koskee sitä, että VW-lain säännökset ovat ristiriidassa unionin oikeuden kanssa — perusteella

               —

               velvoittamaan Saksan liittotasavallan maksamaan 282 725,10 euron uhkasakon päivää kohden ja 31 114,72 euron kiinteämääräisen hyvityksen päivää kohden Euroopan unionin omien varojen tilille

               —

               velvoittamaan Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Unionin tuomioistuimen tuomio asiassa C-112/05, komissio vastaan Saksa, annettiin 23.10.2007. Komissio totesi mainitussa asiassa, että kyseessä olevat VW-lain säännökset, joissa ensinnäkin yleisesti sovellettavista oikeussäännöistä poiketen rajataan kunkin osakkeenomistajan äänioikeus 20 prosenttiin Volkswagenin yhtiöpääomasta, toiseksi vaaditaan yli 80 prosentin enemmistö edustettuna olevasta pääomasta sellaisiin yhtiökokouksen päätöksiin, joihin yleisesti sovellettavissa oikeussäännöissä vaaditaan vain 75 prosentin enemmistö, ja kolmanneksi sallitaan yleisesti sovellettavista oikeussäännöistä poiketen se, että liittovaltio ja Niedersachsenin osavaltio voivat kumpikin nimetä mainitun yhtiön hallintoneuvostoon kaksi edustajaa, ovat omiaan vähentämään kiinnostusta suoriin sijoituksiin ja että ne ovat näin ollen EY 56 artiklassa tarkoitettuja pääomien vapaan liikkuvuuden rajoituksia.
   Edellä mainitusta tuomiosta ilmenee komission mukaan, että kukin riitautetuista VW-lain säännöksistä merkitsee sellaisenaan pääomien vapaan liikkuvuuden rajoitusta.
   Laissa, jonka Saksan liittotasavalta on todennut antaneensa unionin tuomioistuimen tuomion panemiseksi täytäntöön, edellytetään kuitenkin komission mukaan yhä yli 80 prosentin enemmistöä edustettuna olevasta pääomasta sellaisiin yhtiökokouksen päätöksiin, joihin osakeyhtiölain säännöksissä vaaditaan vain 75 prosentin enemmistö. Saksan liittotasavalta perustelee kyseisen säännöksen viittaamalla asiassa C-112/05 annetun tuomion tuomiolauselmaan, jonka mukaan kyseisen säännös on oikeudenvastainen ainoastaan silloin, kun sitä tarkastellaan yhdessä kahden muun säännöksen kanssa. Se ei Saksan liittotasavallan mukaan kuitenkaan yksinään merkitse pääomien vapaan liikkuvuuden loukkaamista.
   Komission mukaan edellä mainitun tuomion sanamuoto ei sulje pois sitä, että kukin riitautetuista säännöksistä on yksinäänkin lainvastainen. Komissio huomauttaa, että pantaessa tuomiota täytäntöön ei ole riittävää noudattaa yksinomaan sen tuomiolauselmaa, vaan myös sen perusteluja. Nyt käsiteltävässä tilanteessa on komission mukaan erityisen liioiteltua pyrkiä perustelemaan Saksan liittotasavallan laiminlyöntiä kyseisen tuomion tuomiolauselmassa olevilla kolmella sanalla ”in Verbindung mit” (”yhdessä”). Tällainen tulkinta merkitsee sitä, ettei huomioon oteta lainkaan tuomion perusteluja eikä erityisosakkeita (”golden shares”) koskevaa unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä.
   Komissio katsoo näin ollen olevansa pakotettu saattamaan asian uudelleen unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi SEUT 260 artiklan 2 kohdan nojalla. Rahallisten seuraamusten määrä on komission mukaan laskettu kiinteämääräisten hyvitysten ja uhkasakkojen määrän laskemiseen liittyvien tietojen päivittämistä koskevan, 1.9.2011 annetun tiedonannon perusteella. (2)

      (1)  Kok. 2007, s. I-8995.

      (2)  EUVL 2011, C 12, s. 1.


title: Asia C-230/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 9.10.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Alankomaiden kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2002/22/EY — Sähköinen viestintä — Eurooppalainen hätänumero — Soittajan paikantaminen — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               21.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 9.10.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Alankomaiden kuningaskunta
   (Asia C-230/07) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2002/22/EY - Sähköinen viestintä - Eurooppalainen hätänumero - Soittajan paikantaminen - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2009/C 69/07)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: W. Wils ja M. Shotter)

      Vastaaja: Alankomaiden kuningaskunta (asiamies: C. M. Wissels)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Liettuan tasavalta (asiamies: D. Kriaučiūnas)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla (yleispalveludirektiivi) 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/22/EY (EYVL L 108, s. 51) 26 artiklan 3 kohdan noudattamisen edellyttämiä säännöksiä ei ole annettu säädetyssä määräajassa
   Tuomiolauselma

               1)

               Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) 26 artiklan 3 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole siinä määrin kuin se on teknisesti mahdollista antanut kaikkien eurooppalaiseen hätänumeroon 112 soitettujen puhelujen osalta hätätapauksia käsitteleville viranomaisille mahdollisuutta paikantaa soittajan sijaintia.

               2)

               Alankomaiden kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Liettuan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 155, 7.7.2007.


title: Asia T-38/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.5.2014 – Pedro Group v. SMHV – Cortefiel (PEDRO) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin PEDRO rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki Pedro del Hierro — Rekisteröinnin epääminen osittain — Suhteelliset hylkäysperusteet — Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttäminen — Aikaisemman tavaramerkin huomattava erottamiskyky — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               24.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.5.2014 – Pedro Group v. SMHV – Cortefiel (PEDRO)
   (Asia T-38/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin PEDRO rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki Pedro del Hierro - Rekisteröinnin epääminen osittain - Suhteelliset hylkäysperusteet - Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttäminen - Aikaisemman tavaramerkin huomattava erottamiskyky - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   2014/C 194/30
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Pedro Group Pte Ltd (Singapore, Singapore) (edustaja: asianajaja B. Brandreth)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: M. Vuijst ja J. Crespo Carrillo)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Cortefiel, SA (Madrid, Espanja) (edustajat: aluksi asianajajat H. Mosback, P. López Ronda, G. Macias Bonilla ja G. Marín Raigal, sittemmin P. López Ronda, G. Macias Bonilla ja G. Marín Raigal)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 26.11.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 271/2011-4), joka koskee Cortefiel, SA:n ja Pedro Group Pte Ltd:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Pedro Group Pte Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 101, 6.4.2013.


title: Asia T-312/14: Kanne 28.4.2014 – Federcoopesca ym. v. komissio

text:
               24.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/36

         Kanne 28.4.2014 – Federcoopesca ym. v. komissio
   (Asia T-312/14)
   2014/C 194/47
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantajat: Federazione Nazionale delle Coopertative della Pesca (Federcoopesca) (Rooma, Italia), Associazione Lega Pesca (Rooma) ja AGCI AGR IT AL (edustajat: asianajajat L. Caroli ja S. Ventura)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 6.12.2013 annetun komission päätöksen, jolla otettiin käyttöön toimintaohjelma kalastuksen valvontaa koskevassa Italian järjestelmässä olevien puutteiden korjaamiseksi (Action plan – C(2013) 8635 final) ja etenkin kyseisen päätöksen liitteenä olevan action planin 13, 15, 16 ja 17 kohta,

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Riidanalaisella päätöksellä pyritään korjaamaan puutteet, joita kantajien mukaan oli havaittu, kun Italian viranomaiset sovelsivat yhteistä kalastuspolitiikkaa koskevia sääntöjä.
   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu perustelujen puuttumiseen tai riittämättömyyteen

                           —

                           Tässä suhteessa väitetään, että riidanalainen päätös on annettu, jotta yhteisen kalastuspolitiikan tiettyjen normien soveltamisessa havaittuihin muutamiin sääntöjenvastaisuuksiin olisi voitu puuttua. Näitä sääntöjenvastaisuuksia ei kuitenkaan ilmoiteta kyseisessä toimessa, joten sen antamiseen johtanutta loogista prosessia ei voida yksilöidä. Tällainen pätemättömyysperuste on sitäkin painavampi, sillä kyseisillä toimilla poiketaan unionin aikaisemmista toimista.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu perussopimusten ja niiden soveltamista koskevien sääntöjen rikkomiseen.

                           —

                           Tältä osin väitetään, että riidanalaisessa päätöksessä on virhe, koska sillä rikotaan perussopimuksia ja asetuksen N:o 1224/2009 102 artiklan 4 kohtaa ja koska komissiolla ei ollut toimivaltaa antaa sitä. Sillä ei pyritä vahvistamaan valvontajärjestelmää, vaan siinä asetetaan sellaisia uusia velvollisuuksia, joista ei määrätä primaarioikeudessa ja jotka ovat suorastaan ristiriidassa viimeksi mainitun kanssa.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu syrjintäkiellon periaatteen, kohtuullisuusperiaatteen ja suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen

                           —

                           Tältä osin väitetään, että riidanalaisella päätöksellä loukataan kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kieltoa, koska siinä asetetaan uusia tiukempia velvollisuuksia italialaisille kalastajille. Toimenpiteet eivät selvästikään ole missään kohtuullisessa yhteydessä haluttuun tavoitteeseen ja ne ovat sisäisesti kohtuuttomia ja suhteettomia, koska kalastajille asetettujen velvollisuuksien ja päätöksen tavoitteen toteuttamisen välillä ei voida havaita olevan minkäänlaista yhteyttä.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu vakavia rikkomuksia koskevan järjestelmän ja etenkin asetuksen N:o 1224/2009 92 artiklan lainvastaisuuteen sekä seuraamuksen porrastettavuuden ja oikeasuhteisuuden periaatteen loukkaamiseen.

                           —

                           Tässä suhteessa väitetään, että riidanalaisessa päätöksessä säädetään asetuksen N:o 1224/2009, jossa vahvistetaan porrastettu seuraamusjärjestelmä, vastaisesti, että kalastuslisenssin voimassaolo keskeytetään automaattisesti, kun kyse on vakavasta rikkomuksesta, ja että se peruutetaan pysyvästi, jos rikkominen uusitaan. Näin kyseisellä päätöksellä korvataan asetuksen säännöt toisenlaisella ankarammalla automaattisia ja peruuttamattomia seuraamuksia koskevalla järjestelmällä. Action planissa määrätty rangaistusjärjestelmä näyttää lisäksi olevan vakavasti ristiriidassa seuraamuksen porrastettavuuden periaatteen ja sen periaatteen kanssa, jonka mukaan seuraamuksen on oltava oikeassa suhteessa rikkomisen vakavuuteen nähden, sekä seuraamuksen henkilökohtaisuuden periaatteen kanssa, koska sitä sovelletaan kalastuslisenssin haltijaan siitä riippumatta, kuka on syyllistynyt rikkomiseen.


title: Asia T-236/08: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 24.2.2009 – HPA v. komissio

text:
               18.4.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 90/39

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 24.2.2009 – HPA v. komissio
   (Asia T-236/08) (1)

   2009/C 90/63

      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

   Kahdeksannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 223, 30.8.2008.


title: Asia T-108/00: Santiago Gómez-Reinon 27.4.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
24.6.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 176/29
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kanteen kohteena on komission päätös, jossa se kieltää
maksamasta kantajalle päivärahaa sekä kantajan tyttären osalta           Kyseessä oleva tavara-          ”Streamserve”       (hakemus    n:o
toista osuutta asettautumiskorvauksesta ajalta, jolloin kantaja          merkki:                         198398)
siirtyi Brysseliin.
                                                                         Tavara tai palvelu:             Tietokoneohjelmat ja -laitteet
Kantaja vetoaa tässä suhteessa siihen, että hänet oli aikaisem-                                          (Nizzan luokituksen kansainväli-
min siirretty Luxemburgiin ja sittemmin, hänen saadessaan                                                set luokat 9 ja 16)
siirron uusiin tehtäviin, hänen täytyi jälleen vaihtaa asuinpaik-
kansa ja ammatillinen toimintansa Brysseliin.                            Päätös, josta on valitettu      Asian tutkineen virkamiehen te-
                                                                         valituslautakuntaan:            kemä hylkäävä rekisteröintipää-
                                                                                tös
Väitteidensä tueksi kantaja esittää, että hänellä on oikeus vaatia
itselleen päivärahojen korvauksia sekä asettautumiskorvausta,
kuten on oikeus jokaisella yksinhuoltajana olevalla virkamie-            Kanneperusteet:                 –Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan
hellä, jolla on huollossaan lapsi, jonka isyys on tunnustettu.                                             1 kohdan b ja c alakohdan rikko-
Asettautumiskorvauksella on tarkoitus saada korvatuksi muut-                                               minen
tamisesta ja uudelleen sijoittautumisesta aiheutuneet kulut ja                                           –Syrjintäkiellon periaatteen louk-
haitat.                                                                                kaaminen.
Streamserve North America Inc:n 27.4.2000 sisämarkki-
   noiden harmonisointivirastoa vastaan nostama kanne
                          (Asia T-106/00)
                                                                         Santiago Gómez-Reinon 27.4.2000 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
                          (2000/C 176/51)
                                                                                (Asia T-108/00)
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                                (2000/C 176/52)
Streamserve North America Inc on nostanut 27.4.2000 Euroo-
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa vastaan. Kan-
tajan edustajina ovat asianajajat Magnus Nedstrand ja Ulf
Willquist, Ruotsi.                                                                           (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               Santiago Gómez-Reino, kotipaikka Bryssel, on nostanut
                                                                         27.4.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
–    kumoaa riidanalaisen päätöksen sikäli kuin tuomioistuin             tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
     katsoo, että tavaramerkki ”Streamserve” ei täytä yhteisön           vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Jean-Louis Du-
     tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annetun neu-              pont, Bryssel ja Marc-Albert Lucas ja Michel Franchimont,
     voston asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja            Liège.
     c alakohdassa tarkoitettuja edellytyksiä ja palauttaa asian
     sitä tutkineen virkamiehen käsiteltäväksi,
                                                                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
–    vaihtoehtoisesti kumoaa riidanalaisen päätöksen sikäli kuin         mioistuin
     päätöksellä riittävän ilmeisesti loukataan syrjintäkiellon
     periaatetta ja palauttaa asian sitä tutkineen virkamiehen
     käsiteltäväksi, ja                                                  –   kumoaa tai toteaa lainvastaisiksi ja/tai virheellisiksi kanteen
                                                                             kohteena olevat päätökset ja laiminlyönnit toteuttaa hen-
–    velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäynti-                kilöstösäännöissä määrättyjä toimenpiteitä tai muita toi-
     kulut.                                                                  menpiteitä;
 ---pagebreak--- C 176/30                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          24.6.2000
–   velvoittaa komission suorittamaan kantajalle henkisestä              Free Trade Foods NV:n 28.4.2000 Euroopan yhteisöjen
    kärsimyksestä ja hänen virkauralleen aiheutuneesta vahin-                          komissiota vastaan nostama kanne
    gosta henkilöstösääntöjen 50 artiklassa määrättyä vahin-
    gonkorvausta vastaavan korvauksen;
                                                                                (Asia T-110/00)
–   velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (2000/C 176/53)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
Kantaja oli vuosina 1992–1996 johtajana Euroopan yhteisön
humanitaarisessa toimistossa (ECHO), jossa havaittiin vakavia            Free Trade Foods NV on nostanut 28.4.2000 Euroopan
kavalluksia Euroopan petostentorjunnan koordinointiyksikön               yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
(UCLAF) vuonna 1998 tekemän tutkinnan yhteydessä. Komis-                 teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan asia-
sio päätti 14.7.1999 lopettaa kantajaa vastaan aloitetun kurin-          miehinä ovat asianajajat R. J. van Agteren, Rotterdam ja
pitomenettelyn eikä hänelle määrätty mitään kurinpitoseuraa-             M. M. Slotboom, Rotterdam ja Bryssel, prosessiosoite Luxem-
musta. Tätä komission päätöstä arvosteltiin sittemmin leh-               burgissa on asianajotoimisto Loesch, Rue Goethe 11.
distössä, kantajan mukaan myös tietyt yhteisöjen toimielinten
virkamiehet ja jäsenet arvostelivat sitä. Nyt käsiteltävänä
olevassa kanteessaan kantaja moittii komissiota siitä, että se           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
on laiminlyönyt henkilöstösääntöjen 14 artiklassa määrätyn
avustamisvelvollisuutensa, koska se on laittomasti laiminlyö-            1. ottaa Free Trade Foodsin kanteen tutkittavaksi,
nyt ryhtyä asianmukaisiin toimenpiteisiin puolustaakseen kan-
tajaa perusteettomilta syytöksiltä.                                      2. kumoaa merentakaisista maista ja merentakaisilta alueilta
                                                                             tulevien sokerialan EY-MMA-alkuperäkumulaatiotuottei-
Kantaja vaatii muun muassa, että                                             den tuontia koskevista suojatoimenpiteistä 29 päivänä
                                                                             helmikuuta 2000 annetun komission asetuksen (EY)
                                                                             N:o 564/2000, (1)
–   ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa komis-
    sion 23.2.2000 tekemän päätöksen, jossa se esittää kan-
    nanoton kantajan toiminnasta ECHO:n entisenä virkamie-               3. toteaa, että komissio on vastuussa Free Trade Foodsille
    henä sellaista oikeudenkäyntiä varten, jonka kantaja oli                 suojatoimenpiteistä aiheutuneesta vahingosta sekä määrää,
    pannut vireille saksalaisissa tuomioistuimissa saksalaista               että asianosaisten on määriteltävä yhteisymmärryksessä
    viikkolehteä vastaan;                                                    Free Trade Foodsille aiheutuneen vahingon suuruus ja siinä
                                                                             tapauksessa, että siitä ei päästä sopimukseen, oikeuden-
                                                                             käyntiä tulee jatkaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
–   että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa lainvas-               men määräämän määräajan kuluessa vahingon suuruuden
    taiseksi sen, että komissio ei reagoinut 19.11.1999 järjeste-            määräämiseksi, ja joka tapauksessa velvoittaa yhteisön
    tyn lehdistötilaisuuden jälkeen, jossa Euroopan petosten-                korvaamaan väliaikaisesti arvioidun vahingon, joka on
    torjuntaviraston (OLAF) johtaja asetti kyseenalaiseksi ko-               vielä määriteltävä erikseen, tai toissijaisesti, että ensimmäi-
    mission kantajaa vastaan käydyssä kurinpitomenettelyssä                  sen oikeusasteen tuomioistuin velvoittaa yhteisön maksa-
    tekemän päätöksen;                                                       maan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kohtuul-
                                                                             liseksi katsoman vahingonkorvausmäärän kannekirjelmän
–   että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa lainvas-               jättämispäivästä koko määrän maksamiseen asti laskettui-
    taiseksi sen, että komissio ei reagoinut saksalaisessa päivä-            ne sovellettaviksi tulevine korkoineen,
    lehdessä ilmestyneeseen artikkeliin, jossa OLAF asetti ko-
    mission mainitun päätöksen kyseenalaiseksi;                          4. velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–   että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa ko-
    mission 22.2.2000 tekemän päätöksen, jossa se kieltäytyi
    antamasta kantajalle lupaa käyttää puheenvuoroa Euroo-               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    pan parlamentin talousarvion valvontavaliokunnan ko-
    kouksessa;                                                           –   Merentakaisten maiden ja alueiden assosioinnista Euroo-
                                                                             pan talousyhteisöön 25.7.1991 tehdyn neuvoston päätök-
–   että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa lainvas-               sen (2) 109 artiklan rikkominen,
    taiseksi sen, että komissio ei reagoinut asianmukaisesti
    tiettyihin mietintöluonnoksiin ja keskusteluihin talousar-           –   perustamissopimuksella (EY 3 artiklan 1 kohdan a alakohta
    vion valvontavaliokunnassa ja parlamentin täysistunnoissa                ja 183 artiklan 1 kohta) määrätyn järjestyssijaluettelon
    11.4. ja 13.4.2000.                                                      noudattamatta jättäminen,
                                                                         –   WTO:n yhteydessä suojatoimenpiteistä tehdyn sopimuk-
                                                                             sen 7 artiklan 5 kohdan rikkominen,


title: Asia C-39/02: Højesteretin 8.2.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Mærsk Olie & Gas A/S vastaan Firma M. de Haan en W. de Boer, omistajat Martinus de Haan ja Willem de Boer

text:
4.5.2002               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 109/25
Bundesverwaltungsgerichtin 24.10.2001 tekemällään pää-               1.    Onko korvausrahaston perustamista koskeva menettely,
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa OMEGA                      joka perustuu 10.10.1957 allekirjoitettuun Brysselin
Spielhallen- und Automatenaufstellungs-GmbH vastaan                        yleissopimukseen perustuvaan laivanomistajan tekemään
              Bonnin kaupungin ylipormestari                               hakemukseen, kanteen nostamista vuoden 1968 Brysselin
                                                                           yleissopimuksen (1) 21 artiklassa tarkoitetussa merkityk-
                                                                           sessä, kun hakemuksesta, jossa mainitaan asianmukaiset
                                                                           nimet, ilmenee, ketkä voivat olla mahdollisesti vahinkoa
                          (Asia C-36/02)                                   kärsineitä osapuolia?
                                                                     2.    Onko vuonna 1986 voimassa olleiden Alankomaiden
                        (2002/C 109/40)                                    prosessuaalisten säännösten mukaan tehty päätös kor-
                                                                           vausrahaston perustamisesta vuoden 1968 Brysselin
                                                                           yleissopimuksen 25 artiklassa tarkoitettu tuomioistuimen
                                                                           ratkaisu?
                                                                     3.    Voiko sellaisella päätöksellä, jonka alankomaalainen tuo-
Bundesverwaltungsgericht on pyytänyt 24.10.2001 tekemäl-                   mioistuin teki 27.5.1987 tuolloin voimassa olleiden
lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen              Alankomaiden prosessuaalisten säännösten nojalla suorit-
12.2.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                   tamatta tiedoksiantoa velkojalle, jota asia koski, perustet-
ratkaisua asiassa OMEGA Spielhallen- und Automatenaufstel-                 tua korvausrahastoa olla nyt toisessa jäsenvaltiossa tun-
lungs-GmbH vastaan Bonnin kaupungin ylipormestari seuraa-                  nustamatta tämän velkojan osalta vuoden 1968 Brysselin
vaan kysymykseen:                                                          yleissopimuksen 27 artiklan 2 kohdan perusteella?
                                                                     4.    Jos kysymykseen 3 vastataan myöntävästi, menettääkö
Onko palvelujen tarjoamisvapautta ja tavaroiden vapaata liik-              tämä velkoja oikeutensa vedota 27 artiklan 2 kohtaan
kuvuutta koskevien Euroopan yhteisön perustamissopimuksen                  sen vuoksi, että esitti väitteen toimivallasta ylemmässä
määräysten kanssa sopusoinnussa, että kansallisessa lainsää-               oikeusasteessa siinä jäsenvaltiossa, jossa korvausrahasto
dännössä kielletään tietty elinkeinotoiminta – tässä niin sano-            perustettiin, ilman, että olisi aikaisemmin tehnyt väitettä
tun Laserdrome-toiminnan harjoittaminen – koska tämä rik-                  puutteellisesta tiedoksiannosta?
koo perustuslaillisia arvoratkaisuja vastaan?
                                                                     (1) Pöytäkirja tuomioistuimen toimivaltaa ja tuomioiden täytäntöön-
                                                                         panoa yksityisoikeuden alalla koskevan 27 päivänä syyskuuta
                                                                         1968 allekirjoitetun yleissopimuksen tulkitsemisesta yhteisöjen
                                                                         tuomioistuimessa (EYLV L 204, 1975, s. 28) Yleissopimus Espan-
                                                                         jan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liittymisestä tuo-
                                                                         mioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksi-
                                                                         tyisoikeuden alalla koskevaan yleissopimukseen sekä sen tulkitse-
                                                                         mista Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa koskevaan pöytäkir-
                                                                         jaan sellaisina kuin ne ovat mukautettuina Tanskan
                                                                         kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin
                                                                         yhdistyneen kuningaskunnan liittymissopimuksella sekä Hellee-
                                                                         nien tasavallan liittymissopimuksella (EYVL L 285, 1989, s. 1).
Højesteretin 8.2.2002 tekemällään päätöksellä esittämä
ennakkoratkaisupyyntö asiassa Mærsk Olie & Gas A/S
vastaan Firma M. de Haan en W. de Boer, omistajat
            Martinus de Haan ja Willem de Boer
                          (Asia C-39/02)                             Unabhängigen Verwaltungssenats im Land Niederöster-
                                                                     reichin 29.1.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennak-
                                                                             koratkaisupyyntö asiassa Margareta Scherndl
                        (2002/C 109/41)
                                                                                (Asia C-40/02)
                                                                                (2002/C 109/42)
Højesteret on esittänyt 8.2.2002 tekemällään päätöksellä,
joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 13.2.2002,               Unabhängigen Verwaltungssenats im Land Niederösterreich
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-         on pyytänyt 29.1.2002 tekemällään päätöksellä, joka on
sa Mærsk Olie & Gas A/S vastaan Firma M. de Haan en W. de            saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 14.2.2002, Euroopan
Boer, omistajat Martinus de Haan ja Willem de Boer seuraaviin        yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Marga-
kysymyksiin:                                                         reta Scherndl seuraaviin kysymyksiin:


title: Asia C-157/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 8.12.2011 (Tribunal Supremon (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA v. Administración General del Estado (Pääomien vapaa liikkuvuus — Yhteisövero — Kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehty sopimus — Kielto vähentää sellainen vero, joka toisessa jäsenvaltiossa on lähtökohtaisesti tullut maksettavaksi mutta jota ei ole kannettu)

text:
               4.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 8.12.2011 (Tribunal Supremon (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA v. Administración General del Estado
   (Asia C-157/10) (1)

   (Pääomien vapaa liikkuvuus - Yhteisövero - Kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehty sopimus - Kielto vähentää sellainen vero, joka toisessa jäsenvaltiossa on lähtökohtaisesti tullut maksettavaksi mutta jota ei ole kannettu)
   2012/C 32/12
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Supremo

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

      Vastaaja: Administración General del Estado

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal Supremo — SEUT 63 ja SEUT 65 artiklan tulkinta — Yhteisövero — Kansallinen lainsäädäntö ja kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehty sopimus, joilla kielletään toisten jäsenvaltioiden alueella saadusta tulosta maksettaviksi tulleiden sellaisten verojen vähentäminen, joita ei kanneta

      Tuomiolauselma

   ETY:n perustamissopimuksen 67 artikla ja perustamissopimuksen 67 artiklan [joka on kumottu Amsterdamin sopimuksella] täytäntöönpanosta 24.6.1988 annetun neuvoston direktiivin 88/361/ETY 1 artikla eivät ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan lainsäädännön kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jolla kielletään yhteisöverotuksessa ja kansainvälisen kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi annettujen oikeussääntöjen mukaisesti toisissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa sellaisista tuloista maksettavaksi tulleiden verojen vähentäminen, jotka ovat yhteisöveron alaisia ja jotka on saatu niiden alueelta, jos veroja ei lähtökohtaisesta maksuvelvollisuudesta huolimatta makseta vapautuksen, hyvityksen tai jonkin muun veroetuuden vuoksi, kunhan kyseinen lainsäädäntö ei ole syrjivää siihen nähden, miten mainitusta jäsenvaltiosta saatuja korkotuloja kohdellaan, minkä tarkistaminen on kansallisen tuomioistuimen asiana.

      (1)  EUVL C 179, 3.7.2010.


title: Asia C-233/14: Kanne 12.5.2014 – Euroopan komissio v. Alankomaiden kuningaskunta

text:
               28.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 245/6

         Kanne 12.5.2014 – Euroopan komissio v. Alankomaiden kuningaskunta
   (Asia C-233/14)
   2014/C 245/08
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. van Beek ja C. Gheorghiu)

      Vastaaja: Alankomaiden kuningaskunta

      Vaatimukset

   Komissio vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut SEUT 18 artiklan (luettuna yhdessä SEUT 20 ja SEUT 21 artiklan kanssa) ja Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY (1) 24 artiklan 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se myöntää joukkoliikenteen matkalipun saamista Alankomaissa opiskelun perusteella alennettuun hintaan koskevan oikeuden ainoastaan alankomaalaisille opiskelijoille, jotka opiskelevat Alankomaissa yksityisessä tai julkisessa oppilaitoksessa, ja muista jäsenvaltioista tuleville opiskelijoille, jotka tekevät ansiotyötä tai ovat saaneet pysyvän oleskeluoikeuden

               —

               velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Alankomaalaiset opiskelijat saavat käyttää opiskelijoille tarkoitettua joukkoliikenteen matkalippua (OV-opiskelijakortti), jolla he voivat matkustaa Alankomaissa joukkoliikennevälineissä ilmaiseksi tai alennettuun hintaan, mutta niiden muista jäsenvaltioista tulevien opiskelijoiden, jotka eivät tee ansiotyötä Alankomaissa eivätkä ole saaneet siellä pysyvää oleskeluoikeutta, on maksettava matkalipusta täysi hinta.

               2.

               Komissio katsoo, että Alankomaiden lainsäädäntö johtaa kansalaisuuteen perustuvaan välittömään syrjintään, koska unionin kansalaisia, jotka eivät ole alankomaalaisia, kohdellaan epäsuotuisammin kuin alankomaalaisia. Alankomaat ei siten ole noudattanut SEUT 18 artiklan, luettuna yhdessä SEUT 20 ja SEUT 21 artiklan kanssa, mukaisia velvoitteitaan.

               3.

               Toiseksi kansalaisuuteen perustuva välillinen syrjintä toteutuu silloin, kun kansallisessa lainsäädännössä sen neutraalista sanamuodosta huolimatta asetetaan epäsuotuisampaan asemaan suhteellisesti suurempi osuus tiettyyn ryhmään kuuluvista henkilöistä, paitsi jos tämä erilainen kohtelu on objektiivisesti perusteltavissa seikoilla, joilla ei ole mitään yhteyttä kansalaisuuteen perustuvaan syrjintään.

               4.

               Koska Erasmus-ohjelman puitteissa Alankomaihin tulevien opiskelijoiden lukumäärä on suurempi kuin niiden alankomaalaisten opiskelijoiden lukumäärä, jotka ovat päättäneet suorittaa opintonsa ulkomailla, ja koska viimeksi mainittuun ryhmään kuuluville opiskelijoille myönnetään OV-opiskelijakortin sijasta ainoastaan ”liikkuva opintotuki”, jonka määrä on 89,13 euroa kuukaudessa (vuonna 2013), tästä on lopputuloksena, että vain Alankomaissa opiskelevat ulkomaalaiset jäävät sekä ilman opintotukea että ilman OV-opiskelijakorttina annettua etuutta. Komission mukaan tämä on unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella annetun direktiivin 2004/38/EY 24 artiklassa tarkoitettua välillistä syrjintää.

               5.

               Koska Alankomaat ei edelleenkään ole toteuttanut kaikkia tarvittavia toimenpiteitä ulkomaalaisiin opiskelijoihin kohdistuvan erilaisen kohtelun lopettamiseksi opiskelijoille tarkoitetun joukkoliikenteen matkalipun (OV-opiskelijakortti) käyttömahdollisuuden osalta, komissio katsoo, ettei Alankomaat ole noudattanut SEUT 18 artiklan (luettuna yhdessä SEUT 20 ja SEUT 21 artiklan kanssa) ja direktiivin 2004/38/EY 24 artiklan mukaisia velvoitteitaan.

      (1)  Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annettu direktiivi (EUVL L 158, s. 77).


title: Asia C-208/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 22.12.2010 (Verwaltungsgerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ilonka Sayn-Wittgenstein v. Landeshauptmann von Wien (Euroopan unionin kansalaisuus — Oikeus liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella — Jäsenvaltion perustuslain tasoinen laki aateluuden lakkauttamisesta tässä valtiossa — Tämän jäsenvaltion täysi-ikäisen kansalaisen sukunimi, joka on saatu lapseksiottamisen kautta toisessa jäsenvaltiossa, jossa hän asuu — Sukunimen osan muodostavat aatelisarvonimi ja aateluutta osoittava partikkeli — Ensimmäisen jäsenvaltion viranomaisten tekemä väestörekisterimerkintä — Merkinnän oikaisu viran puolesta — Aatelisarvonimen ja aateluutta osoittavan partikkelin poistaminen)

text:
               26.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 22.12.2010 (Verwaltungsgerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ilonka Sayn-Wittgenstein v. Landeshauptmann von Wien
   (Asia C-208/09) (1)

   (Euroopan unionin kansalaisuus - Oikeus liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella - Jäsenvaltion perustuslain tasoinen laki aateluuden lakkauttamisesta tässä valtiossa - Tämän jäsenvaltion täysi-ikäisen kansalaisen sukunimi, joka on saatu lapseksiottamisen kautta toisessa jäsenvaltiossa, jossa hän asuu - Sukunimen osan muodostavat aatelisarvonimi ja aateluutta osoittava partikkeli - Ensimmäisen jäsenvaltion viranomaisten tekemä väestörekisterimerkintä - Merkinnän oikaisu viran puolesta - Aatelisarvonimen ja aateluutta osoittavan partikkelin poistaminen)
   2011/C 63/06
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Ilonka Sayn-Wittgenstein

      Vastapuoli: Landeshauptmann von Wien

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Verwaltungsgerichtshof — EY 18 artiklan tulkinta — Jäsenvaltion perustuslaki, jonka tarkoituksena on aateluuden lakkauttaminen kyseisessä jäsenvaltiossa ja jossa kielletään kyseisen maan kansalaisilta ulkomaisten aatelisarvonimien käyttö — Kyseisen jäsenvaltion viranomaisten kieltäytyminen kirjaamasta syntymärekisteriin aatelisarvonimeä ja aatelispartikkelia, jotka kuuluvat täysi-ikäisen henkilön sukunimeen, kun täysi-ikäinen henkilö on kyseisen valtion kansalainen, joka on saanut tällaisen sukunimen toisessa jäsenvaltiossa, jossa hän oleskelee, koska hänet on adoptoinut viimeksi mainitun valtion kansalainen.

      Tuomiolauselma

   SEUT 21 artiklaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä sille, että jäsenvaltion viranomaiset voivat pääasian kaltaisissa olosuhteissa kieltäytyä tunnustamasta tämän jäsenvaltion kansalaisen sukunimeä kaikkine osatekijöineen, sellaisena kuin nimi määräytyi toisessa jäsenvaltiossa, jossa kyseinen kansalainen asuu, ajankohtana, jolloin tämän toisen jäsenvaltion kansalainen adoptoi hänet hänen ollessaan aikuisiässä, kun tähän sukunimeen sisältyy aatelisarvonimi, joka ei ole sallittu ensimmäisessä jäsenvaltiossa sen perustuslain mukaan, kun kyseisten viranomaisten tässä yhteydessä toteuttamat toimenpiteet ovat perusteltuja yleiseen järjestykseen liittyvistä syistä, toisin sanoen kun ne ovat tarpeen niiden etujen suojaamiseksi, jotka kyseisillä toimenpiteillä pyritään turvaamaan, ja oikeassa suhteessa hyväksyttävästi tavoiteltuun päämäärään.

      (1)  EUVL C 193, 15.8.2009.


title: Asia C-480/07: Kanne 31.10.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta

text:
               22.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/29

         Kanne 31.10.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-480/07)
   (2007/C 315/49)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: K. Simonsson ja R. Vidal Puig)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottolaitteista satamissa 27.11.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/59/EY (1) 5 artiklan 1 kohdan ja 16 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole laatinut, hyväksynyt ja pannut täytäntöön jätteen vastaanotto- ja käsittelysuunnitelmia kaikissa satamissaan.

               —

               Espanjan kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin 2000/59 5 artiklan 1 kohdan ja 16 artiklan 1 kohdan nojalla Espanjan kuningaskunnalla oli velvollisuus antaa ennen 28.12.2002 tarpeelliset säännökset sen varmistamiseksi, että kullekin Espanjan satamalle laaditaan ja pannaan täytäntöön asianmukainen jätteen vastaanotto- ja käsittelysuunnitelma.
   Espanjan viranomaisten tähän mennessä esittämistä tiedoista käy ilmi, että kaikille valtion yleisen edun mukaisille satamille sekä Galician itsehallintoalueen toimivaltaan kuuluville satamille on laadittu ja pantu täytäntöön jätteen vastaanotto- ja käsittelysuunnitelmat. Näistä tiedoista ilmenee sitä vastoin, että tällaisia suunnitelmia ei vielä ole laadittu ja/tai hyväksytty kaikille muille satamille, jotka kuuluvat muiden rannikolla sijaitsevien itsehallintoalueiden eli Katalonian, Baleaarien, Valencian, Murcian, Andalusian, Kanarian saarten, Asturian, Cantabrian ja Baskimaan toimivaltaan.

      (1)  EYVL L 332, s. 81.


title: Asia C-299/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Grondwettelijk Hof (Alankomaat) on esittänyt 30.5.2013 — Isabelle Gielen v. Ministerraad

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 226/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Grondwettelijk Hof (Alankomaat) on esittänyt 30.5.2013 — Isabelle Gielen v. Ministerraad
   (Asia C-299/13)
   (2013/C 226/08)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Grondwettelijk Hof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Isabelle Gielen

      Vastaaja: Ministerraad

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko pääoman hankinnasta suoritettavista välillisistä veroista 12.2.2008 annetun neuvoston direktiivin 2008/7/EY (1) 5 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että se on esteenä veron kantamiselle laissa pakolliseksi säädetystä haltija-arvopapereiden muuntamisesta nimetylle henkilölle asetetuiksi arvopapereiksi tai arvo-osuuksiksi, ja jos tähän kysymykseen vastataan myöntävästi, voidaanko tällaista veroa perustella edellä mainitun direktiivin 6 artiklalla?

      (1)  EUVL L 46, s. 11.


title: Asia C-273/99 P: B. Connollyn 20.7.1999 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston asiassa T-203/95, B. Connolly vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 19.5.1999 antamasta tuomiosta

text:
C 281/6                   FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        2.10.1999
Euroopan yhteisöjen komission 20.7.1999 Luxemburgin                       B. Connollyn 20.7.1999 tekemä valitus Euroopan yhteisö-
           suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne                        jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäi-
                                                                          sen jaoston asiassa T-203/95, B. Connolly vastaan Euroo-
                                                                           pan yhteisöjen komissio, 19.5.1999 antamasta tuomiosta
                           (Asia C-272/99)
                                                                                (Asia C-273/99 P)
                           (1999/C 281/11)
                                                                                (1999/C 281/12)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 20.7.1999 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur-                 B. Connolly on valittanut 20.7.1999 Euroopan yhteisöjen
herttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat oikeudellinen             tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
neuvonantaja Lena Ström ja oikeudellisen yksikön virkamies                teen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston asiassa T-203/95,
Olivier Couvert-Castéra ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o               B. Connolly vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 19.5.1999
Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, kirchberg.                       antamasta tuomiosta. Valittajan edustajat ovat asianajajat
                                                                          Jacques Sambon ja Pierre-Paul van Gehuchten, Bryssel, ja
                                                                          prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Louis Schiltz,
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-            2 rue du Fort Reinsheim.
tuin
                                                                          Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
1. toteaa, että Luxemburgin herttuakunta ei ole noudattanut
      kokeisiin käytettävien eläinten suojelua koskevan
      24.11.1986 annetun neuvoston direktiivin 86/609/ETY (1)                 kumoaa ensimmäisen oikeusasteen                 tuomioistuimen
      ja erityisesti sen 5 artiklan, 7 artiklan 2 kohdan, 8 artiklan          19.5.1999 antaman tuomion
      1 ja 3 kohdan ja 19 artiklan 5 kohdan mukaisia velvoittei-
      taan, koska sen eläinten elämän ja hyvinvoinnin suojelusta              ja valittajan esittämien vaatimusten mukaisesti
      15.3.1983 antamalla lailla ei pantu asianmukaisesti täytän-
      töön kyseistä direktiiviä, ja
2. velvoittaa Luxemburgin herttuakunnan korvaamaan oikeu-
      denkäyntikulut.                                                         –    kumoaa 6.9.1995 tehdyn päätöksen, jolla aloitettiin
                                                                                kurinpitomenettely valittajaa kohtaan, 27.9.1995 teh-
                                                                                dyn päätöksen, jolla hänet pidätettiin virantoimitukses-
                                                                                ta, ja 4.10.1995 tehdyn päätöksen asian saattamisesta
                                                                                kurinpitolautakunnan käsiteltäväksi;
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–     Direktiivin 5 artiklan säännösten rikkominen: vaatimuk-                 –    velvoittaa komission maksamaan valittajalle 750 000
      sissa mainittu Luxemburgin laki ei useilta kohdin täytä                      Belgian frangia korvauksena aineellisesta ja aineetto-
      direktiivillä asetettuja vaatimuksia.                                        masta vahingosta, jonka hän on kärsinyt lehdistökam-
                                                                                panjan ja häneen kohdistettujen hänen kunniaansa
–     Direktiivin 7 artiklan 2 kohdan säännösten rikkominen:                       loukkaavien väitteiden takia;
      Luxemburgin laista ei käy selvästi ilmi, että ”eläimen, jolla
      on mahdollisimman alhainen neurofysiologinen herkkyys-                  –    määrää, että annettavan tuomion tuomiolauselma on
      taso”, käyttäminen voi olla ”jonkin toisen menetelmän”                       julkaistava komission kustannuksella seuraavissa leh-
      vaihtoehto vain, jos on kyse eläimestä, jota ei mainita                      dissä: The Times, The Daily Telegraph ja The Financial
      direktiivin 2 artiklan a kohdassa.                                           Times;
–     Direktiivin 19 artiklan 5 kohdan rikkominen: se, että laissa
                                                                              –    velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeuden-
      ei säädetä velvollisuudesta merkitä rekisteriin, mistä eläimet
      on hankittu ja niiden saapumispäivää, estää suurelta osin                    käyntikulut.
      toimivaltaisia viranomaisia varmistamasta, että käytettävät
      eläimet ovat peräisin eläimiä kasvattavista tai toimittavista
      laitoksista tai viranomaisten 15 artiklan mukaisesti hyväk-         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      symistä laitoksista tai että eläimet on kasvatettu sääntöjen
      mukaisesti eläimiä käyttävissä laitoksissa direktiivin 20 ar-
      tiklan mukaisesti.                                                  Yhteisön oikeuden rikkominen:
                                                                          –   Perustelujen puuttuminen sekä henkilöstösääntöjen
                                                                              88 artiklan ensimmäisen kohdan virheellinen tulkinta:
( 1) EYVL L 358, 18.12.1986, s. 1.
                                                                              ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole ottanut
                                                                              huomioon nimittävän viranomaisen velvollisuutta paitsi
                                                                              todeta vakava virhe, jonka tekemisestä virkamiestä moiti-
                                                                              taan, myös perustella, miksi virkamies on tämän vakavan
                                                                              virheen takia välittömästi pidätettävä virantoimituksesta.
 ---pagebreak--- 2.10.1999                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 281/7
–    Perustelujen puuttuminen sekä säädöksiä ja päätöksiä                 Saksan liittotasavallan 23.7.1999 Euroopan yhteisöjen
     koskevan luottamuksensuojan periaatteen loukkaaminen:                               komissiota vastaan nostama kanne
     ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole ottanut
     huomioon luottamuksensuojaa, joka perustuu 27.9.1995
     tehtyyn, virantoimituksesta pidättämistä koskevaan pää-                                         (Asia C-276/99)
     tökseen, jossa valittajan suorittamaa luvatonta tietojen
     julkaisemista on käsitelty ainoastaan henkilöstösääntöjen
     17 artiklan, ei henkilöstösääntöjen 11 ja 12 artiklan                                           (1999/C 281/14)
     perusteella.
–    Todistustaakkaa ja lojaalisuusperiaatetta koskevien sään-            Saksan liittotasavalta on nostanut 23.7.1999 Euroopan yhtei-
     töjen rikkominen: koska kantaja on todennut, että hän ei             söjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-
     ole voinut tietää mistään kurinpitopäätöksistä edes niiden           siota vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat ministerineuvos Wolf-
     kohteeksi joutuneiden virkamiesten anonymiteetti säilyt-             Dieter Plessing ja hallitusneuvos Claus-Dieter Quassowski,
     täen, komission asiana oli näyttää toteen, minkälaista               molemmat liittovaltion valtiovarainministeriöstä, D-53117
     politiikkaa se noudattaa, kun toimessa oleva virkamies               Bonn.
     julkaisee tietoja ilman ennalta saatua lupaa.
                                                                          Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                          1. kumoaa EHTY:n perustamissopimuksen 88 artiklan sovel-
                                                                               tamisesta 21.4.1999 tehdyn komission päätöksen, joka
                                                                               koskee Saksan Neue Maxhütte Stahlwerke GmbH:lle
                                                                               myöntämää valtiontukea – K(1999) 1123 lopullinen;
Le tribunal administratif de Strasbourgin 22.7.1999 te-                   2. velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
kemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
asiassa Société Adidas vastaan Directeur des services
                        fiscaux du Bas-Rhin
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                           (Asia C-275/99)
                                                                          Kantaja riitauttaa riidanalaisessa päätöksessä todetun seikan,
                                                                          jonka mukaan Saksa olisi jättänyt noudattamatta sille EHTY:n
                          (1999/C 281/13)                                 perustamissopimuksen mukaan kuuluvia velvoitteita eräiden
                                                                          valtiontukien takaisinperinnän osalta. (1) Toisin kuin komissio,
                                                                          kantaja katsoo, että tuomioistuimen päätökseen vetoaminen
Le tribunal administratif de Strasbourg on pyytänyt 22.7.1999
                                                                          aluksi vain 20 prosentista kulloisestakin vaatimuksesta on
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-                 kustannussyistä järkevää eikä myöskään silloin riitautettavissa,
mioistuimeen 23.7.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-                  jos jäljelle jäävien 80 prosentin osalta ei ole notaarin vahvista-
melta ennakkoratkaisua asiassa Société Adidas vastaan Direc-              maa sopimusta, jolla taattaisiin, että tuomioistuimen osavaati-
teur des services fiscaux du Bas-Rhin seuraavaan kysymykseen:
                                                                          muksesta antaman päätöksen jälkeen komission päätös pan-
                                                                          naan välittömästi täytäntöön myös jäännösvaatimuksen osalta.
                                                                          Lisäksi kantaja on siltä osin toisella kannalla kuin komissio,
Onko Ranskalle edellä mainitulla Euroopan yhteisöjen neuvos-              että sen mielestä Baijerin osavaltion ratkaisu olla hakematta
ton 28.7.1989 tekemällä päätöksellä, joka on julkaistu Euroo-             muutosta Landgericht Ambergin lykkäyspäätökseen ei ole
pan yhteisön virallisessa lehdessä 16.8.1989 (1), annettu lupa            ristiriidassa EHTY:n perustamissopimuksen 86 artiklan kanssa.
toteuttaa kuudennesta direktiivistä poikkeavia toimenpiteitä,             Muutoksenhaku lykkäyspäätökseen olisi periaatteessa ollut
joilla kielletään arvonlisäveron vähentäminen majoitus-, ravin-           mahdollista, mutta kyseisessä tapauksessa epätarkoituksenmu-
tola-, vastaanotto- ja ohjelmakustannuksista, joista ALV on               kaista ja siten se ei olisi olut EHTY:n perustamissopimuksen
peritty, suhteellisuusperiaatteen vastainen kuudennen direktii-           86 artiklassa tarkoitettu aiheellinen toimenpide.
vin 27 artiklassa mainittuun veropetosten torjunnan tavoittee-
seen nähden?
                                                                          (1) Kysymys on valtiontuista, jotka olivat oikeudenkäynnin kohteena
(1) Neuvoston päätös 89/487/ETY, 28.7.1989, jolla Ranskan tasaval-            yhdistetyissä asioissa T-129/95, T-2/96 ja T-97/96 (ensimmäisen
    lalle myönnettiin lupa toteuttaa jäsenvaltioiden liikevaihtovero-         oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 21.1.1999) ja jotka ovat
    lainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neu-                 kohteena asiassa C-158/95 (EYVL C 208, 12.8.1995, s. 4), asia
    voston direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 6 kohdan toisesta               C-399/95 (EYVL C 77, 16.3.1996, s. 5) ja asiassa C-195/96 (EYVL
    alakohdasta poikkeava toimenpide, EYVL L 239, 16.8.1989,                  C 247, 24.8.1996, s. 5).
    s. 21.