title: Asia C-312/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal d'instance de Paris (Ranska) on esittänyt 6.7.2007 — JVC France SAS v. Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)

text:
               8.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal d'instance de Paris (Ranska) on esittänyt 6.7.2007 — JVC France SAS v. Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)
   (Asia C-312/07)
   (2007/C 211/46)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunal d'instance de Paris
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: JVC France SAS

      Vastaaja: Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko videokameranauhuri, jolla ei sitä maahantuotaessa voida tallentaa ulkopuolelta tulevia videosignaaleja, luokiteltava yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 8525 40 99, jos sen videoliitäntä voidaan tiettyä kytkentää käyttämällä jälkeenpäin aktivoida videotuloksi ohjelmiston tai lisälaitteen (widget) avulla, koska tämä laite on varustettu sähköpiireillä, joiden avulla sillä voidaan muutostöiden jälkeen tallentaa ulkopuolelta tuleva videosignaali, vaikka valmistaja ja myyjä eivät ole ilmoittaneet tästä mahdollisuudesta eivätkä takaa sitä?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi ja selittävien huomautusten peräkkäiset muutokset merkitsevät videokameranauhureiden luokittelua koskevan yhteisön käytännön muutosta ja poikkeusta periaatteeseen, jonka mukaan tavarat on luokiteltava niiden todellisten ominaisuuksien perusteella, joita niillä on tullaushetkellä, onko Euroopan komissio voinut hyväksyttävästi tehdä tämän muutoksen muuttamalla selittäviä huomautuksia eli pikemminkin taannehtivan soveltamisen kautta kuin antamalla luokitteluasetuksen, jota sovelletaan ainoastaan tuleviin tilanteisiin?


title: Asia T-554/12: Kanne 21.12.2012 — Oracle America v. SMHV — Aava Mobile (AAVA MOBILE)

text:
               2.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/22

         Kanne 21.12.2012 — Oracle America v. SMHV — Aava Mobile (AAVA MOBILE)
   (Asia T-554/12)
   2013/C 63/43
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Oracle America, Inc. (Wilmington, Delaware, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja M. Graf)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Aava Mobile Oy (Oulu, Suomi)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston toisen valituslautakunnan 9.10.2012 tekemän päätöksen (asia R 1205/2011-2)

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”AAVA MOBILE” luokkiin 9, 38 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 8 715 385

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: yhteisön tavaramerkkirekisteröinti nro 6 551 626 luokkiin 9, 16, 35, 37, 38, 41, 42 ja 45 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hylkääminen kokonaisuudessaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 5 kohdan rikkominen.


title: Asia C-213/06 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 18.7.2007 — Euroopan jälleenrakennusvirasto (EAR) v. Georgios Karatzoglou (Muutoksenhaku — Väliaikainen toimihenkilö — Sopimuksen irtisanominen)

text:
               8.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/8

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 18.7.2007 — Euroopan jälleenrakennusvirasto (EAR) v. Georgios Karatzoglou
   (Asia C-213/06 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Väliaikainen toimihenkilö - Sopimuksen irtisanominen)
   (2007/C 211/13)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan jälleenrakennusvirasto (EAR) (asiamiehet: asianajajat S. Orlandi ja J.-N. Louis)

      Valittajan vastapuoli: Georgios Karatzoglou (edustaja: dikigoros S. Pappas)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-471/04, Georgios Karatzoglou v. EAR, 23.2.2006 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi EAR:n tekemän päätöksen, jolla kantajan väliaikaisen toimihenkilön sopimus irtisanottiin
   Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-471/04, Karatzoglou vastaan EAR, 23.2.2006 antama tuomio kumotaan.

               2)

               Asia palautetaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaistavaksi niiden Karatzogloun vaatimusten osalta, joilla pyritään kumoamaan Euroopan jälleenrakennusviraston (EAR) 26.2.2004 tekemä päätös irtisanoa hänen työsopimuksensa.

               3)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (1)  EUVL C 178, 29.7.2006.


title: Asia T-289/07: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 23.3.2010 — Caisse Nationale des Caisses d’Epargne et de Prévoyance v. komissio

text:
               5.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 148/50

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 23.3.2010 — Caisse Nationale des Caisses d’Epargne et de Prévoyance v. komissio
   (Asia T-289/07) (1)

   2010/C 148/82

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 235, 6.10.2007.


title: Asia C-208/04: Conseil d'Etat'n (Belgia) 13. jaoston 29.4.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Inter-Environnement Wallonie vastaan Vallonian hallintoalue

text:
               10.7.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/7

         Conseil d'Etat'n (Belgia) 13. jaoston 29.4.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Inter-Environnement Wallonie vastaan Vallonian hallintoalue
   (Asia C-208/04)
   (2004/C 179/14)
   Conseil d'Etat (Belgia), 13. jaosto, on pyytänyt 29.4.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 11.5.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Inter-Environnement Wallonie vastaan Vallonian hallintoalue seuraavaan kysymykseen:
   Onko 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun direktiivin 75/442/ETY (1), sellaisena kuin se on muutettuna 18 päivänä maaliskuuta 1991 annetulla direktiivillä 91/156/ETY (2), 1 artiklan a kohtaa tulkittava siten, että jäsenvaltiot voivat luoda oikeussäännöllä sellaisten aineiden luokan, jotka eivät kuulu jätteiden eivätkä tuotteiden luokkiin, mutta jotka voivat kuitenkin joko vastata edellä mainitussa 1 artiklan a kohdassa säädettyä jätteen käsitettä, tai sisältää aineita tai esineitä, jotka vastaavat tätä samaa jätteen käsitettä?

      (1)  Jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annettu neuvoston direktiivi 75/442/ETY (EYVL L 194, 25.7.1975, s. 39).

      (2)  Jätteistä annetun direktiivin 75/442/ETY muuttamisesta 18 päivänä maaliskuuta 1991 annettu neuvoston direktiivi 91/156/ETY (EYVL L 78, 26.3.1991, s. 32).


title: Asia C-213/00 P: Italcementi SpA:n, kotipaikka Bergamo (Italia), 30.5.2000 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 15.3.2000 antamasta tuomiosta yhdistetyissä asioissa T-25/95, T-36/95, T-30/95–T-32/95, T-34/95–T-39/95, T-42/95–T-46/95, T-48/95, T-50/95–T-65/95, T-68/95–T-71/95, T-87/95–T-88/95 ja T-103/95-T-104/95, SA Cimenteries CBR ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio

text:
C 247/8                  FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     26.8.2000
d)    Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio on                       iii)  velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäynti-
      myös puutteellisesti perusteltu eikä siinä ole otettu                         kulut.
      riittävästi kantaa valittajan väitteisiin.
(1) EYVL C 101, 22.4.1995, s. 10–20, C 119, 13.5.1995, s. 13–26,        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    C 137, 3.6.1995, s. 23–28, 33 ja 34, C 208, 12.8.1995, s. 26 ja
    27.                                                                 –     Oikeudellinen virhe siltä osin kuin tuomiossa todetaan,
(2) EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisesta 30 päivänä           että kilpailunrajoituksia ja määräävää markkina-asemaa
    marraskuuta 1994 tehty komission päätös 94/815/EY (asiat
                                                                              käsittelevää neuvoa-antavaa komiteaa olisi kuultu
    IV/33.126 ja 33.322 – Sementti; EYVL L 343, 30.12.1994, s. 1).
                                                                              säännönmukaisesti: yhteisöjen tuomioistuimen oikeus-
                                                                              käytännössä edellytetään, etä neuvoa-antavaa komiteaa
                                                                              kuullaan vähintään suullisesti suunniteltujen sakkojen
                                                                              määrästä.
                                                                        –     Ilmeinen arviointivirhe siltä osin kuin tuomiossa katso-
                                                                              taan, että Compagnie des ciments belges oli Ciments
                                                                              français’n valvonnassa kilpailusääntöjen rikkomisen ajan-
                                                                              kohtana ja siltä osin kuin Ciments français’lle määrätyn
                                                                              sakon perusteesta ei ole poistettu kyseisen tytäryhtiön
                                                                              liikevaihtoa.
Ciments français S.A:n 26.5.2000 tekemä valitus Euroo-
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                    –     Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen siltä osin kuin
men laajennetun neljännen jaoston asiassa T-39/95, Ci-                        tuomiossa ei alenneta Ciments français’lle määrätyn
ments français S.A. vastaan Euroopan yhteisöjen komis-                        sakon suuruutta suhteessa ensimmäisen oikeusasteen
              sio, 15.3.2000 antamasta tuomiosta                              tuomioistuimen Ciments français’n osalta hylkäämiin
                                                                              väitteisiin.
                          (Asia C-211/00 P)
                                                                        –     Oikeudellinen virhe siltä osin kuin tuomiossa todetaan,
                                                                              että komissiolla oli oikeus tukeutua vuoden 1992 liike-
                           (2000/C 247/11)                                    vaihtoon Ciments français’lle asetetun sakon suuruutta
                                                                              laskettaessa: asetuksen N:o 17/62 15 artiklan 2 kohdan
Ciments français S.A. on valittanut 26.5.2000 Euroopan                        mukaan sakon suuruuden laskentaperusteena on pää-
yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                    sääntöisesti pidettävä päätöksentekoa edeltävän tilikau-
oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun neljännen jaoston                     den liikevaihtoa. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
asiassa T-39/95, Ciments français vastaan Euroopan yhteisöjen                 on poikennut tästä tulkinnasta kantaansa perustelematta.
komissio, 15.3.2000 antamasta tuomiosta. Valittajan asiamie-
henä on asianajaja Antoine Winkler ja prosessiosoite Luxem-
burgissa asianajotoimisto Elvinger & Hoss, 15 Côte d’Eich.
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–     kumoaa osittain yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
      tuomioistuimen asiassa T-39/95, Ciments français S.A.
      vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 15.3.2000 anta-             Italcementi SpA:n, kotipaikka Bergamo (Italia), 30.5.2000
      man tuomion EY:n perustamissopimuksen 225 artiklan                tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
      ja EY:n tuomioistuimen perussäännön 54 artiklan perus-            asteen tuomioistuimen 15.3.2000 antamasta tuomiosta
      teella                                                            yhdistetyissä asioissa T-25/95, T-36/95, T-30/95–T-32/95,
                                                                        T-34/95–T-39/95, T-42/95–T-46/95, T-48/95, T-50/95–
–     hyväksyy Ciments français’n ensimmäisessä oikeusas-               T-65/95, T-68/95–T-71/95, T-87/95–T-88/95 ja T-103/95–
      teessa esittämät vaatimukset eli                                  T-104/95, SA Cimenteries CBR ym. vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio
      i)    kumoaa EY:n perustamissopimuksen 230 artiklan
            perusteella komission 30.11.1994 tekemän päätök-
                                                                                (Asia C-213/00 P)
            sen EY:n perustamissopimuksen [81] artiklan mu-
            kaisesta menettelystä asioissa IV/33.126 ja 33.322
                                                                                (2000/C 247/12)
      ii)   toissijaisesti alentaa EY:n perustamissopimuksen
            229 artiklan ja asetuksen N:o 17/62 17 artiklan
            perusteella Ciments français’lle määrätyn sakon suu-        Italcementi SpA on valittanut 30.5.2000 Euroopan yhteisöjen
            ruutta ja                                                   tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
 ---pagebreak--- 26.8.2000                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 247/9
teen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-25/95, T-36/95,                     –     siltä osin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
T-30/95–T-32/95, T-34/95–T-39/95, T-42/95–T-46/95,                                     tuin hyväksyi laskentatavan, jota komissio oli käyttä-
T-48/95, T-50/95–T-65/95, T-68/95–T-71/95, T-87/95–                                    nyt määrätessään sakkoa valittajalle;
T-88/95 ja T-103/95–T-104/95, SA Cimenteries CBR ym.
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 15.3.2000 antamasta                        –     siltä osin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuomiosta. Valittajan edustajat ovat asianajajat Cesare Lanciani,                      tuin katsoi, että se, Italcementin osallistuminen
Milano, Alberto Predieri, Firenze, Mario Siragusa, Rooma,                              ECEC:hen ja joihinkin tietojenvaihdon osa-alueisiin
Francesca Maria Moretti, Venetsia ja Matteo Beretta, Bergamo,                          ei ollut perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Elvinger, Hoss                           vastaista, ja tästä johtunut kanteen kohteena olleen
& Prussen, 2 Place Winston Churchill.                                                  päätöksen 2 artiklan osittainen kumoaminen ja
                                                                                5 artiklan kumoaminen kokonaan, ei ollut peruste
                                                                                alentaa päätöksen 9 artiklassa määrättyä sakkoa
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                                vastaavassa määrin;
1.    ensisijaisesti kumoaa tuomion kokonaan tai osittain
                                                                                –     siltä osin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                                tuin katsoi valittajan toteuttaman kilpailusääntöjen
      –      siltä osin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                        rikkomisen olleen vakava ja
             tuin on soveltanut Italcementin osalta virheellisesti
             puolustautumisoikeuksien loukkaamista koskevia                      –     siltä osin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
             periaatteita, kun Italcementille ei ole annettu tilai-                    tuin katsoi valittajan osallistumisen kartelliin jatku-
             suutta tutustua kaikkeen asiakirja-aineistoon hallin-                     neen huhtikuun 1992 loppuun saakka.
             nollisen menettelyn aikana;
                                                                           3.    Joka tapauksessa kumoaa komission päätöksen asiaa
      –      siltä osin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                  koskevat kohdat siltä osin kuin se hyväksyy tämän
             tuin on soveltanut Italcementin osalta virheellisesti               valituksen.
             puolustautumisoikeuksien loukkaamista koskevia
             periaatteita, kun kyse on siitä, että Italcementille ei
             ollut ilmoitettu ennalta päätöksestä luopua tietyistä         4.    Alentaa sakkoa sopivaksi katsomallaan määrällä.
             väitteistä.
                                                                           5.    Palauttaa asian takaisin ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                                mioistuimen käsiteltäväksi, mikäli katsoo, että yhteisöjen
2.    toissijaisesti kumoaa tuomion osittain
                                                                                tuomioistuin ei voi asian luonteen vuoksi antaa miltään
                                                                                tai joltain osin lopullista ratkaisua asiassa.
      –      siltä osin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
             tuin totesi, ettei puolustautumisoikeuksien loukkaa-          6.    Velvoittaa komission korvaamaan ensimmäisen oikeusas-
             minen siten, ettei Italcementille ilmoitettu ennalta                teen tuomioistuimessa ja muutoksenhakuvaiheessa aiheu-
             päätöksestä luopua tietyistä väitteistä, merkitsisi sitä,           tuneet oikeudenkäyntikulut.
             että kanteen kohteena olleen päätöksen (1) 4 artiklan
             3 kohdan b alakohta pitäisi kumota ja että vastaavas-
             ti sakkoa olisi alennettava kilpailusääntöjen rikkomi-
             sen lyhyemmän keston vuoksi;                                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      –      siltä osin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                           Oikeudelliset perusteet, jotka liittyvät tuomion ja päätök-
             tuin totesi, ettei päätöksen luopua väitteistä ja kan-
                                                                           sen kumoamiseen
             teen kohteena olleen päätöksen välillä ollut ristirii-
             taa, eikä näin ollen kumonnut päätöksen 4 artiklan
             3 kohdan b alakohtaa ja todennut kumoamisen
             vaikutuksia kilpailusääntöjen rikkomiseen ja näin             A.    Menettely
             ollen myös sakon suuruuteen;
                                                                           1.     Yhteisön oikeuden virheellinen soveltaminen ja puolus-
      –      siltä osin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-            tautumisoikeuksien loukkaaminen siten, että valittajalla ei
             tuin katsoi, että komissio menetteli asianmukaisesti,         ole ollut tilaisuutta tutustua kaikkiin komission asiakirja-
             kun se totesi Italcementin rikkoneen perustamisso-            aineistoon sisältyneisiin asiakirjoihin hallinnollisen menettelyn
             pimuksen 85 artiklan 1 kohtaa sillä perusteella, että         aikana:
             se osallistui sopimukseen, joka koski Calcestruzzin
             kanssa tehtäviä sopimuksia ja yhteisjärjestelyjä, sen         i)    Puolustautumisoikeuksien loukkaaminen asiakirja-aineis-
             jälkeen kun Calcestruzzin ja Titanin välinen sopimus                toon tutustumisen osalta merkitsee automaattisesti kan-
             oli päättynyt ja joka tapauksessa 3.–15.4.1987                      teen kohteena olevan päätöksen kumoamista.
             jälkeen;
                                                                           ii)   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tekemä ana-
      –      siltä osin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                  lyysi on tosiseikkoja koskevien virheellisten olettamien
             tuin totesi, että kanteen kohteena ollutta päätöstä                 vääristämä; tämän lisäksi se on täysin mielivaltainen ja
             oli perusteltu riittävästi valittajalle määrätyn sakon              perusteeton, koska ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
             osalta;                                                             tuin on soveltanut suoran näytön periaatetta virheellisesti
 ---pagebreak--- C 247/10                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   26.8.2000
      pitäessään ennakolta asiaan kuulumattomina kaikkia asia-             B.    Sakon alentamiseen liittyvät oikeudel-
      kirjoja, joilla ei ollut objektiivista yhteyttä valittajaa                 liset perusteet
      vastaan esitettyihin väitteisiin tai jotka eivät olleet suoraan
      ristiriidassa sen asiakirja-aineiston kanssa, johon komissio
      vetosi, ja joka tapauksessa sen menettelytavan osalta, jolla         1.     Oikeudellinen virhe, joka on tehty jätettäessä sakko
      ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin varmisti, oliko                alentamatta, vaikka komission päätös on kumottu osittain.
      puolustautumisoikeuksia tosiasiassa loukattu, kun valitta-
      jalle ei ollut annettu asianmukaista tilaisuutta tutustua
      asiakirja-aineistoon hallinnollisessa menettelyssä.                  2.     Asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan rikkominen
                                                                           ja perustelujen riittämättömyys Italcementin osalta todetun
                                                                           kilpailusääntöjen rikkomisen vakavuutta arvioitaessa.
iii)  Puolustautumisoikeuksien loukkaaminen, siltä osin kuin
      on kyse oikeudesta tutustua asiakirja-aineistoon, aiheuttaa
      kanteen kohteena olevan päätöksen kumoamisen riippu-                 3.     Asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan rikkominen
      matta siitä, kykeneekö yritys, jonka osalta kilpailusääntö-          Italcementin osalta todetun kilpailusääntöjen rikkomisen kes-
      jen rikkominen todetaan, osoittamaan, että tilaisuus tutus-          toa arvioitaessa.
      tua asiakirja-aineistoon hallinnollisessa menettelyssä olisi
      merkinnyt sitä, että komissio olisi päätynyt tekemään
      erilaisen päätöksen.
                                                                           (1) 30.11.1994 annettu komission päätös 94/815/EY (EYVL 1994
                                                                               L 343, s. 1).
2.     Puolustautumisoikeuksien loukkaaminen, riittämättö-
mät perustelut ja ristiriita aikaisemman päätöksen kanssa, joka
koski kansallisista väitteistä luopumista ja joka annettiin
tiedoksi 27.11.1993 päivätyllä kirjeellä.
B.    Asiakysymys
1.     Oikeudellinen virhe ja ristiriita toisten perustelujen
kanssa siltä osin kuin kyse on huhtikuussa 1987 Calcestruzzin
kanssa allekirjoitettujen sopimusten hyväksymisen lainvastai-
suudesta.                                                                  Buzzi Unicem SpA:n (aikaisemmin Unicem SpA), koti-
                                                                           paikka Torino (Italia), 31.5.2000 tekemä valitus Euroopan
                                                                           yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                           15.3.2000 antamasta tuomiosta yhdistetyissä asioissa
Sakon peruuttamiseen tai alentamiseen liittyvät oikeudel-                  T-25/95, T-36/95, T-30/95–T-32/95, T-34/95–T-39/95,
liset perusteet                                                            T-42/95–T-46/95, T-48/95, T-50/95–T-65/95, T-68/95–
                                                                           T-71/95, T-87/95–T-88/95 ja T-103/95–T-104/95, SA Ci-
                                                                           menteries CBR ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                                sio
A.    Sakon peruuttamiseen liittyvät oikeu-
      delliset perusteet
                                                                                (Asia C-217/00 P)
1.     Yhteisön oikeuden ja oikeuskäytännön virheellinen so-
veltaminen ja perustamissopimuksen 253 artiklan rikkominen
siltä osin kuin on kyse kanteen kohteena olleessa päätöksessä                                     (2000/C 247/13)
sakon osalta esitettyjen perustelujen riittämättömyyden ar-
vioinnista.
                                                                           Buzzi Unicem SpA on valittanut 30.5.2000 Euroopan yhteisö-
2.     Asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan rikkominen,                   jen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-
suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen, ilmeinen arviointivirhe             keusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-25/95,
ja perustelujen riittämättömyys sakon määrää vahvistettaessa               T-36/95, T-30/95–T-32/95, T-34/95–T-39/95, T-42/95–
huomioon otetun liikevaihdon osalta.                                       T-46/95, T-48/95, T-50/95–T-65/95, T-68/95–T-71/95,
                                                                           T-87/95–T-88/95 ja T-103/95–T-104/95, SA Cimenteries
                                                                           CBR ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 15.3.2000
3.     Yhteisön oikeuden virheellinen soveltaminen, kohtuulli-             antamasta tuomiosta. Valittajan edustajat ovat asianajajat
suus-, suhteellisuus- ja syrjintäkiellon periaatteiden loukkaami-          Cristoforo Osti, Rooma, ja Alessandra Prastaro, Lecce, proses-
nen ja perustelujen riittämättömyys sakkoja määrättäessä                   siosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Marc Loesch, 11 rue
käytettyjen perusteiden arvioinnin osalta.                                 Goethe.


title: Asia C-243/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 4.12.2014 – Euroopan komissio v. Ruotsin kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ympäristö — Direktiivi 2008/1/EY — Saastumisen yhtäaikainen estäminen ja vähentäminen — Olemassa oleva laitos — Lupamenettely — Vireillä olevat menettelyt — Unionin tuomioistuimen tuomio, jossa todetaan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Täytäntöönpanon laiminlyönti — SEUT 260 artiklan 2 kohta — Rahamääräiset seuraamukset — Kiinteä määrä — Uhkasakko)

text:
               9.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 4.12.2014 – Euroopan komissio v. Ruotsin kuningaskunta
   (Asia C-243/13) (1)

   ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Ympäristö - Direktiivi 2008/1/EY - Saastumisen yhtäaikainen estäminen ja vähentäminen - Olemassa oleva laitos - Lupamenettely - Vireillä olevat menettelyt - Unionin tuomioistuimen tuomio, jossa todetaan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Täytäntöönpanon laiminlyönti - SEUT 260 artiklan 2 kohta - Rahamääräiset seuraamukset - Kiinteä määrä - Uhkasakko))
   (2015/C 046/08)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: S. Petrova ja J. Enegren)

      Vastaaja: Ruotsin kuningaskunta (asiamiehet: E. Karlsson, A. Falk ja S. Johannesson)

      Tuomiolauselma

               1)

               Ruotsin kuningaskunta ei ole noudattanut SEUT 260 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut unionin tuomioistuimen tuomion komissio vastaan Ruotsi (C-607/10, EU:C:2012:192) täytäntöön panemiseksi tarvittavia toimenpiteitä.

               2)

               Mikäli 1 kohdassa todettu jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen jatkuu tämän tuomion antamispäivänä, Ruotsin kuningaskunta velvoitetaan maksamaan Euroopan komissiolle Euroopan unionin omien varojen tilille 4  000 euron uhkasakko jokaiselta päivältä, jona unionin tuomioistuimen tuomion komissio vastaan Ruotsi (EU:C:2012:192) täytäntöönpano viivästyy, laskettuna tämän tuomion antamispäivästä siihen päivään, jona asiassa C-607/10 annettu tuomio pannaan täytäntöön.

               3)

               Ruotsin kuningaskunta velvoitetaan maksamaan Euroopan komissiolle Euroopan unionin omien varojen tilille 2 0 00  000 euron kiinteä määrä.

               4)

               Ruotsin kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 189, 29.6.2013.


title: Asia C-321/09 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.4.2011 — Helleenien tasavalta v. Euroopan komissio (Muutoksenhaku — EMOTR — Tiettyjen menojen jättäminen yhteisörahoituksen ulkopuolelle yhteisön sääntöjen vastaisuuden vuoksi — Helleenien tasavallan menot)

text:
               11.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 173/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.4.2011 — Helleenien tasavalta v. Euroopan komissio
   (Asia C-321/09 P) (1)

   (Muutoksenhaku - EMOTR - Tiettyjen menojen jättäminen yhteisörahoituksen ulkopuolelle yhteisön sääntöjen vastaisuuden vuoksi - Helleenien tasavallan menot)
   2011/C 173/03
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Valittaja: Helleenien tasavalta (asiamies: I. Chalkias)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: H. Tserepa-Lacombe ja F. Jimeno Fernández)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-33/07, Kreikka v. komissio, 11.6.2009 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi vaatimuksen siitä, että Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 14.12.2006 tehty komission päätös 2006/932/EY (tiedoksiannettu numerolla K(2006) 5993) kumottaisiin osittain — Oliiviöljy, puuvilla, kuivatut viinirypäleet ja sitrushedelmät

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 244, 10.10.2009.


title: Asia C-451/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 11.10.2007 (Cour de cassationin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Européenne et Luxembourgeoise d'investissements SA (Elisa) v. Directeur général des impôts ja Ministère public (Välitön verotus — Vero, joka kannetaan oikeushenkilöiden Ranskassa omistamien kiinteistöjen myyntiarvosta — Luxemburgin oikeuden mukaan perustetut holdingyhtiöt — Verovapautuksen epääminen — Direktiivi 77/799/ETY — Mainittujen verojen ja maksujen luettelo, joka ei ole tyhjentävä — Vastaava vero — Tietojenvaihdon rajoitukset — Kahdenvälinen sopimus — EY:n perustamissopimuksen 73 b artikla (josta on tullut EY 56 artikla) — Pääomien vapaa liikkuvuus — Veropetosten estäminen)

text:
               8.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/8

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 11.10.2007 (Cour de cassationin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Européenne et Luxembourgeoise d'investissements SA (Elisa) v. Directeur général des impôts ja Ministère public
   (Asia C-451/05) (1)

   (Välitön verotus - Vero, joka kannetaan oikeushenkilöiden Ranskassa omistamien kiinteistöjen myyntiarvosta - Luxemburgin oikeuden mukaan perustetut holdingyhtiöt - Verovapautuksen epääminen - Direktiivi 77/799/ETY - Mainittujen verojen ja maksujen luettelo, joka ei ole tyhjentävä - Vastaava vero - Tietojenvaihdon rajoitukset - Kahdenvälinen sopimus - EY:n perustamissopimuksen 73 b artikla (josta on tullut EY 56 artikla) - Pääomien vapaa liikkuvuus - Veropetosten estäminen)
   (2007/C 297/11)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Cour de cassation
   Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Européenne et Luxembourgeoise d'investissements SA (Elisa)

      Vastapuolet: Directeur général des impôts ja Ministère public
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Cour de cassation — EY:n perustamissopimuksen 43 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen sekä 56 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen ja jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten keskinäisestä avusta välittömien ja välillisten verojen alalla 19.12.1977 annetun neuvoston direktiivin 77/799/ETY (EYVL L 336, s. 15) 1 artiklan tulkinta — Ranskassa sijaitsevien kiinteistöjen myyntiarvosta kannettava vero — Verovapautus, joka myönnetään oikeushenkilöille, joiden tosiasiallinen johto sijaitsee Ranskassa, ja oikeushenkilöille, joita ei sopimuksen mukaan saa verottaa ankarammin, sekä oikeushenkilöille, joiden kotipaikka on maassa tai alueella, joka on tehnyt Ranskan kanssa sopimuksen hallinnollisesta avunannosta veropetosten ja veron kiertämisen estämiseksi — Vapautuksen epääminen luxemburgilaiselta holdingyhtiöltä
   Tuomiolauselma

               1)

               Veroa, joka kannetaan oikeushenkilöiden Ranskassa omistamien kiinteistöjen myyntiarvosta, on pidettävä verona, joka vastaa jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten keskinäisestä avusta välittömien ja välillisten verojen alalla 19.12.1977 annetun neuvoston direktiivin 77/799/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 25.2.1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/12/ETY, 1 artiklan 3 kohdassa mainittuja veroja ja joka kannetaan tämän direktiivin 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista varallisuuden osista.

               2)

               Direktiivi 77/799, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 92/12, ja erityisesti sen 8 artiklan 1 kohta eivät ole esteenä sellaiselle kahden jäsenvaltion väliselle kansainväliselle sopimukselle, jonka tarkoituksena on estää kaksinkertainen verotus ja määrätä keskinäistä hallinnollista avunantoa koskevista säännöistä tulo- ja varallisuusverotuksen alalla ja jossa jätetään kyseisen sopimuksen soveltamisalan ulkopuolelle toisen jäsenvaltion osalta sellaisten verovelvollisten ryhmä, jotka ovat kyseisen direktiivin soveltamisalaan kuuluvan veron alaisia, sikäli kuin sen jäsenvaltion, joka antaisi tiedot, lainsäädännön tai hallinnollisen käytännön mukaan toimivaltainen viranomainen ei saa koota tai käyttää näitä tietoja kyseisen jäsenvaltion omiin tarpeisiin, minkä tarkistaminen on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana.

               3)

               EY:n perustamissopimuksen 73 b artiklaa (josta on tullut EY 56 artikla) on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa Ranskaan sijoittautuneet yhtiöt vapautetaan verosta, joka kannetaan oikeushenkilöiden Ranskassa omistamien kiinteistöjen myyntiarvosta, kun siinä asetetaan tämän vapautuksen edellytykseksi toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneiden yhtiöiden osalta joko se, että Ranskan tasavallan ja tämän toisen valtion välillä on tehty sopimus hallinnollisesta avunannosta veropetosten ja veron kiertämisen estämiseksi, tai se, että sellaisen sopimuksen, johon sisältyy kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kieltävä lauseke, mukaan kyseisiä yhtiöitä ei saa verottaa ankarammin kuin Ranskaan sijoittautuneita yhtiöitä, ja kun kyseisen lainsäädännön mukaan ei ole mahdollista, että toiseen jäsenvaltioon sijoittautunut yhtiö esittää selvityksiä voidakseen osoittaa luonnollisia henkilöitä olevien osakkaidensa henkilöllisyyden.

      (1)  EUVL C 60, 11.3.2006.


title: Asia C-279/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 22.12.2010 (Kammergerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — DEB Deutsche Energiehandels- und Beratungsgesellschaft mbH v. Saksan liittotasavalta (Unionin oikeuteen perustuvien oikeuksien tehokas oikeussuoja — Oikeus saada asiansa käsitellyksi tuomioistuimessa — Oikeusapu — Kansallinen lainsäädäntö, jossa oikeusapu evätään yleisen edun puuttumisen takia oikeushenkilöltä)

text:
               19.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 22.12.2010 (Kammergerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — DEB Deutsche Energiehandels- und Beratungsgesellschaft mbH v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-279/09) (1)

   (Unionin oikeuteen perustuvien oikeuksien tehokas oikeussuoja - Oikeus saada asiansa käsitellyksi tuomioistuimessa - Oikeusapu - Kansallinen lainsäädäntö, jossa oikeusapu evätään yleisen edun puuttumisen takia oikeushenkilöltä)
   2011/C 55/15
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Kammergericht (Saksa)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: DEB Deutsche Energiehandels- und Beratungsgesellschaft mbH

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Kammergericht — Tehokkuusperiaatteen tulkinta — Kyseisen periaatteen yhteensopivuus sellaisen kansallisen lainsäädännön kanssa, jossa ei myönnetä maksutonta oikeudenkäyntiä oikeushenkilöille yleisen edun puuttuessa — Kanne jäsenvaltion vastuun toteamiseksi sillä perusteella, että yhteisön direktiivit on saatettu myöhässä osaksi kansallista oikeutta

      Tuomiolauselma

   Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa taattua tehokkaan oikeussuojan periaatetta on tulkittava siten, ettei sitä, että oikeushenkilöt voisivat vedota tähän periaatteeseen, ole suljettu pois ja että periaatteen mukaisesti myönnettävään oikeusapuun voi kuulua esimerkiksi vapauttaminen oikeudenkäyntimaksujen ennakon maksamisesta ja/tai asianajajan apu.
   Kansallisen tuomioistuimen on tältä osin tutkittava, rajoittavatko oikeusavun myöntämisen edellytykset oikeutta asian saattamiseen tuomioistuimen käsiteltäväksi siten, että rajoitus merkitsee puuttumista tämän oikeuden keskeiseen sisältöön, onko näillä edellytyksillä hyväksyttävä tarkoitus ja ovatko käytetyt keinot järkevässä suhteessa niillä tavoiteltuun päämäärään.
   Kansallinen tuomioistuin voi ottaa tässä arvioinnissa huomioon oikeudenkäynnin kohteen, hakijan tosiasialliset mahdollisuudet asian voittamiseen, asian merkityksen hakijalle, asiassa sovellettavien oikeussääntöjen ja oikeudenkäyntimenettelyn vaikeuden sekä myös hakijan kyvyn puolustaa tehokkaasti etuaan. Oikeasuhteisuuden arvioimiseksi kansallinen tuomioistuin voi myös ottaa huomioon etukäteen maksettavien oikeudenkäyntimaksujen määrän ja sen, aiheutuuko niistä mahdollisesti ylivoimainen este asian saattamiselle tuomioistuimen käsiteltäväksi.
   Erityisesti oikeushenkilöiden osalta on todettava, että kansallinen tuomioistuin voi ottaa huomioon niiden tilanteen. Se voi siten ottaa huomioon esimerkiksi asianomaisen oikeushenkilön yhtiömuodon ja sen, tavoitteleeko se voittoa, sekä sen yhtiömiesten tai osakkaiden taloudellisen aseman ja sen, onko heillä mahdollisuus hankkia kanteen nostamiseen tarvittavat rahamäärät.

      (1)  EUVL C 267, 7.11.2009.


title: Asia T-336/06: Kanne 27.11.2006 — 2K-Teint ym. v. EIP ja komissio

text:
               27.1.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 20/15

         Kanne 27.11.2006 — 2K-Teint ym. v. EIP ja komissio
   (Asia T-336/06)
   (2007/C 20/22)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantajat: 2K-Teint SARL, Mohamed Kermoudi, Khalid Kermoudi, Laila Kermoudi, Mounia Kermoudi, Salma Kermoudi ja Rabia Kermoudi (Casablanca, Marokko) (edustaja: asianajaja P. Thomas)

      Vastaajat: Euroopan investointipankki (Luxemburg, Luxemburgin suurherttuakunta) ja Euroopan yhteisöjen komissio (Bryssel, Belgia)
   Vaatimukset

               —

               kanne on otettava tutkittavaksi ja kantajien kanne on todettava perustelluksi

               —

               EIP on velvoitettava toimittamaan kaikki asiakirjat, jotka koskevat 2K-Teint-yhtiöön sijoitettavaa osakaslainaa, mukaan lukien kaikki BNDE:n kanssa vaihdetut asiakirjat tähän asiaan liittyen, sen uhalla, että sen maksettavaksi määrätään 10 000 euron suuruinen sakko kultakin viivästyspäivältä

               —

               on todettava, että EIP:lle on syntynyt kantajiin nähden sopimukseen perustumaton vahingonkorvausvastuu niiden virheiden, velvollisuuksien noudattamatta jättämisten ja laiminlyöntien osalta, joihin EIP on syyllistynyt kantajien osalta

               —

               on todettava, että kantajille on aiheutunut (kannekirjelmässä esitetyn mukaan) arvioitu vahinko

               —

               on määrättävä laadittavaksi asiantuntijalausunto, joka koskee mainittujen vahinkojen laajuutta ja perusteltavuutta

               —

               EIP ja/tai Euroopan yhteisö on velvoitettava maksamaan yhteisvastuullisesti kantajille summat, jotka perustuvat yllä mainittuihin seikkoihin ja jotka on muunnettu euroiksi (jäljempänä esitetyn mukaan), laillisine korkoineen alkaen siitä, kun kantajille on esitetty ensimmäinen tuomioistuimen maksukehotus tai kun ne on 17.6.2003 haastettu Tribunal d'arrondissement de Luxembourgiin, siihen saakka, kunnes maksu on suoritettu kokonaan

               —

               on todettava, että annettava tuomio on toistaiseksi täytäntöönpanokelpoinen muutoksenhausta huolimatta ja ilman vakuutta

               —

               lisäksi EIP ja/tai Euroopan yhteisö on velvoitettava maksamaan yhteisvastuullisesti summa, joka ei sisälly oikeudenkäyntikuluihin — jonka määrä on toistaiseksi 12 500 euroa — ja joka kantajien on pitänyt maksaa varmistaakseen puolustuksensa, kuten niiden avustamisen suullisessa käsittelyssä, ja jonka jättäminen niiden maksettavaksi olisi epäoikeudenmukaista

               —

               EIP ja/tai Euroopan yhteisö on velvoitettava korvaamaan kaikki tästä oikeusasteesta aiheutuvat oikeudenkäyntikulut

               —

               kantajille on varattava mahdollisuus vedota kaikkiin oikeuksiin, saataviin ja toimiin

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Luxemburgissa 28.4.1994 allekirjoitetulla rahoitussopimuksella EIP, joka toimi Euroopan yhteisön nimissä ja lukuun Euroopan yhteisöjen komission antamaan valtuutuksen perusteella, myönsi Marokon kuningaskunnalle riskipääoman saamiseksi ehdollisen lainan, jolla oli tarkoitus rahoittaa ensisijaisesti teollisuuden alalla tuotannollisia hankkeita, jotka toteutetaan yhdessä muun muassa Euroopan unionin yritysten (luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden) kanssa (rahoitussektorin globaalilaina II -hanke). Sopimuksen ehtojen mukaan EIP:n Marokolle antaman lainatuote oli luovutettava edelleen hankkeiden rahoittamiseen sopimuksilla, jotka ovat tämän jälkeen rahoituksen välittäjinä toimivien marokkolaisten pankkien tekemiä lainaussopimuksia. Kyseisillä edelleen luovutetuilla lainoilla pyrittiin siihen, että rahoituksen välittäjät rahoittivat marokkolaisten toimijoiden, jotka olivat lopullisia edunsaajia, lainoja ja pääomaa. Kunkin lainan myöntämisestä toimijoille oli tehtävä sopimus pankin ja sen toimijan välillä, jonka osakkuudesta oli kyse. Välittäjä oli velvollinen toimittamaan EIP:lle kaikki osakkuuden tai lainan rahoittamiseen liittyvät hakemukset niiden hyväksymiseksi yhteistyössä Marokon valtion kanssa. EIP oli velvoitettu ilmoittamaan hyväksymisensä Marokon valtiolle ja lähettämään samanaikaisesti jäljennöksen ilmoituksesta rahoituksen välittäjälle.
   Marokon kuningaskunta ja Banque Nationale pour le Développement Economique (BNDE), josta tuli tämän jälkeen yksi EIP:n ja Marokon kuningaskunnan välisen sopimuksen mukaisista rahoituksen välittäjistä, tekivät 12.10.1994 takaisinostosopimuksen. BNDE:n ja kantajien välillä tehtiin 29.11.1995 EIP:n toisen linjan mukaisesti lainasopimus sillä edellytyksellä, että EIP antaa hyväksynnän ja BNDE saa varat. Sopimus koski 2K-Teintin pääoman osittaista rahoittamista. EIP antoi 14.10.1994 päivätyllä kirjeellä hyväksyntänsä sille, että 2K-Teintille myönnetään kyseinen rahoitus.
   Nyt esillä olevassa yhteisön sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta koskevassa kanteessa kantajat vaativat korvausta vahingosta, jota niille on aiheutunut niistä virheellisistä menettelytavoista, joita EIP:n väitetään omaksuneen hoitaessaan tehtäviään yhteisön valtuuttamana kyseisen lainan hallinnoimisen yhteydessä. Ne väittävät etenkin, että äärimmäinen hidastelu lainan maksamisessa — laina maksettiin vasta heinäkuussa 1997 — johti siihen, että niiden oli pitänyt ottaa BNDE:ltä lyhytaikainen laina. Kantajille kuuluvien rahoituksellisten velvoitteiden noudattamatta jättäminen johti siihen, että BNDE aloitti perintämenettelyt kansallisissa tuomioistuimissa. Marokkolaisen kansallisen tuomioistuimen tuomiolla 2K-Teint tuomittiin myymään liikeomaisuutensa.
   Ensimmäiseksi kantajat vetoavat useisiin sääntöjenvastaisuuksiin, joihin BNDE on syyllistynyt yhteisön varojen hallinnoinnissa ja joista ne ovat ilmoittaneet EIP:lle vaatien sitä ryhtymään toimenpiteisiin. Kantajat moittivat EIP:tä siitä, että se ei ole ryhtynyt mihinkään toimenpiteisiin niiden tietojen johdosta, jotka sille toimitettiin. Ne katsovat, että EIP:n olisi pitänyt ryhtyä toimiin siltä osin kuin BNDE toimi EIP:n ohjeiden mukaan ikään kuin se olisi sen valtuutettu tai ainakin sen näennäinen valtuutettu, koska EIP:llä oli tärkeä asema kyseisiä lainoja koskevien päätösten osalta.
   Kantajat väittävät lisäksi, että EIP:n olisi otettava vastuu BNDE:n virheistä, jotka syntyivät kyseisen oikeussuhteen yhteydessä, ja tämän lisäksi myös sen omien laiminlyöntien ja velvoitteiden noudattamatta jättämisten seurauksista. Kantajat moittivat EIP:tä siitä, että se ei ole harjoittanut tehokasta seurantaa tai valvontaa varojen käytön osalta siitä lähtien, kun marokkolaiset elimet ovat ne saaneet, mikä on niiden mukaan johtanut siihen, että BNDE:n laittomaksi väitettyjä toimia on suosittu tai niitä on jopa tuettu. Ne moittivat EIP:tä siitä, että se on vakavalla tavalla jättänyt noudattamatta ja laiminlyönyt huolellisuutta, varovaisuutta ja ennalta varautumista koskevia velvoitteita yhteisön varojen hallinnoinnin osalta.
   Kantajat väittävät, että niille väitetysti aiheutuneet vahingot ovat suorassa yhteydessä EIP:n laiminlyönteihin ja velvoitteiden noudattamatta jättämisiin. Kantajat vaativat tästä syystä, että EIP velvoitetaan korvaamaan edellä mainitut vahingot.


title: Asia T-605/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.9.2014 – Alma-The Soul of Italian Wine v. SMHV – Miguel Torres (SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki VIÑA SOL — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EU) N:o 207/2009 75 artikla — Perusteluvelvollisuus)

text:
               10.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 395/46

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.9.2014 – Alma-The Soul of Italian Wine v. SMHV – Miguel Torres (SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE)
      (Asia T-605/13) (1)

      ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki VIÑA SOL - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen (EU) N:o 207/2009 75 artikla - Perusteluvelvollisuus))
      (2014/C 395/57)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Alma-The Soul of Italian Wine LLLP (Bal Harbour, Florida, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja F. Terrano)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

         Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Miguel Torres, SA (Vilafranca del Penedès, Espanja) (edustaja: asianajaja J. Güell Serra)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 10.10.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 18/2013-2), joka koskee Miguel Torres, SA:n ja Alma-The Soul of Italian Wine LLLP:n välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) toisen valituslautakunnan 10.10.2013 tekemä päätös (asia R 18/2013-2) kumotaan.

                  2)

                  SMHV vastaa omista ja Alma-The Soul of Italian Wine LLLP:n oikeudenkäyntikuluista.

                  3)

                  Miguel Torres SA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 24, 25.1.2014.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 19 päivänä lokakuuta 2001 asiassa T-121/01, Laurent Piau vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Laiminlyöntikanne – Asetuksen N:o 2842/98 6 artiklan mukainen komission kehotus – Laiminlyönnin korjaavan kannan määrittely – Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
2.2.2002               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 31/11
mioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston                     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
puheenjohtaja M. Vilaras sekä tuomarit V. Tiili ja P. Mengozzi,                        TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
kirjaaja: H. Jung, on 24.10.2001 antanut määräyksen, jonka
määräysosa on seuraava:                                                                  19 päivänä lokakuuta 2001
1)    Kanne hylätään.                                                   asiassa T-121/01, Laurent Piau vastaan Euroopan yhteisö-
                                                                                jen komissio (1)
2)    Kukin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                        (Laiminlyöntikanne – Asetuksen N:o 2842/98 6 artiklan
                                                                        mukainen komission kehotus – Laiminlyönnin korjaavan
                                                                          kannan määrittely – Lausunnon antamisen raukeaminen)
(1) EYVL C 61, 24.2.2001.
                                                                                (2002/C 31/23)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                        Asiassa T-121/01, Laurent Piau, kotipaikka Ranska, edustaja-
                                                                        naan asianajaja M. Fauconnet, vastaan Euroopan yhteisöjen
ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN                                komissio (asiamiehenään E. Gippini Fournier), jossa kantaja
                  PRESIDENTIN MÄÄRÄYS                                vaatii, että komission todetaan jättäneen perustamissopimuk-
                                                                        sen vastaisesti tekemättä päätöstä väitettyjä EY 81 artiklan
                  19 päivänä syyskuuta 2001                             vastaisuuksia koskevan kantelun johdosta, yhteisöjen ensim-
                                                                        mäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toi-
                                                                        mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja B. Vesterdorf
asiassa T-83/01, Merck KGaA vastaan sisämarkkinoiden                    sekä tuomarit N. J. Forwood ja H. Legal, kirjaaja: H. Jung,
 harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)               on 19.10.2001 antanut määräyksen, jonka määräysosa on
                                                                        seuraava:
(Yhteisön tavaramerkki – Kanteen virheellisyys – Tutkimatta
                            jättäminen)                                 1)    Lausunnon antaminen kanteessa raukeaa.
                                                                        2)    Kukin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                          (2002/C 31/22)
                                                                        (1) EYVL C 227, 11.8.2001.
                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Asiassa T-83/01, Merck KGaA, kotipaikka Darmstadt (Saksa),
vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit
ja mallit) (SMVH), jossa kantaja vaatii kumottavaksi sisämarkki-              YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
noiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) kolman-                 TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
nen valituslautakunnan 31.1.2001 tekemän päätöksen
R 299/2000-3, joka koskee sanamerkin ”OSTEOCALCIUM”                                      21 päivänä syyskuuta 2001
rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi, ensimmäisen oikeusas-
teen tuomioistuimen (toinen jaosto), presidentti A. W. H. Meij          asiassa T-138/01 R, F vastaan Euroopan yhteisöjen tilintar-
ja tuomarit A. Potocki ja J. Pirrung, kirjaaja H. Jung, on                                    kastustuomioistuin
19.9.2001 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seu-
raava:
                                                                        (Välitoimimenettely – Henkilöstö – Siirtopäätös – Kiireelli-
                                                                                syys – Intressivertailu)
1)    Kanne jätetään tutkimatta.
                                                                                (2002/C 31/24)
2)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(1) EYVL C 173, 16.6.2001.
                                                                        Asiassa T-138/01 R, F, kotipaikka Luxemburg, edustajanaan
                                                                        asianajaja P. Goergen, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan
                                                                        Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin (asiamiehinään


title: Asia C-431/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Înalta Curte de Casație și Justiție (Romania) on esittänyt 24.9.2012 — Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor ja Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili v. SC Rafinăria Steaua Română SA

text:
               22.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Înalta Curte de Casație și Justiție (Romania) on esittänyt 24.9.2012 — Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor ja Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili v. SC Rafinăria Steaua Română SA
   (Asia C-431/12)
   2012/C 399/17
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Înalta Curte de Casație și Justiție

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor ja Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

      Vastapuoli: SC Rafinăria Steaua Română SA

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko verotusmenettelystä annetun lain 124 §:n säännösten tulkinta, jonka mukaan valtio ei ole velvollinen maksamaan korkoa arvonlisäveroilmoituksissa vaadituille rahamäärille ajanjaksolta, joka alkaa näiden rahamäärien kuittauspäivästä ja päättyy päivämäärään, jona kuittauspäätökset kumotaan tuomioistuinratkaisulla, ristiriidassa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 183 artiklan kanssa?

      (1)  EUVL L 347, s. 1.


title: Asia F-42/13: Kanne 8.5.2013 — ZZ v. ETSK

text:
               20.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 207/61

         Kanne 8.5.2013 — ZZ v. ETSK
   (Asia F-42/13)
   2013/C 207/105
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat L. Levi ja A. Blot)

      Vastaaja: Euroopan talous- ja sosiaalikomitea

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Kantajan työsopimuksen irtisanomisesta tehdyn päätöksen kumoaminen ja vaatimus aineellisen ja aineettoman vahingon korvaamisesta

      Vaatimukset

               —

               ETSK:n pääsihteerin sopimuksen tekemiseen valtuutettuna viranomaisena 16.10.2012 tekemä päätös kantajan työsopimuksen irtisanomisesta on kumottava

               —

               sopimuksen tekemiseen valtuutetun viranomaisen 31.1.2013 tekemä päätös, jolla vahvistettiin kantajan työsopimuksen irtisanominen, ja saman viranomaisen 24.4.2013 tekemä päätös, jolla nimenomaisesti hylättiin kantajan valitus, on kumottava siltä osin kuin se on tarpeen

               —

               kantajalle aiheutunut aineellinen vahinko on korvattava

               —

               kantajalle on myönnettävä korvauksen aineettomasta vahingosta kohtuulliseksi arvioitu summa, jonka määrä alustavasti on 15 000 euroa

               —

               ETSK on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-455/04: D. Beyatlin ja A. Candanin 18.11.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               5.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 57/25

         D. Beyatlin ja A. Candanin 18.11.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-455/04)
   (2005/C 57/43)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   D. Beyatli, Nicosia (Kypros), ja A. Candan, Istanbul (Turkki), ovat nostaneet 18.11.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajana on asianajaja A. Demetriades.
   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa komission 5.5.2004 tekemän päätöksen, jonka mukaan kantajat eivät läpäisseet Kyproksen kansalaisille tarkoitetun apulaishallintovirkamiesten avoimen kilpailun EPSO/A/1/03 kirjallisia kokeita;

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajat ovat Kyproksen kansalaisia, joiden äidinkieli on turkki. He hakivat apulaishallintovirkamiehen tointa Kyproksen kansalaisille tarkoitetussa avoimessa kilpailussa EPSO/A/1/03. Kilpailuilmoituksessa edellytettiin, että hakijat hallitsevat perusteellisesti kreikan kielen. Kantajat eivät saaneet riittävää pistemäärää testissä (e), joka oli kreikankielinen, eikä heitä näin ollen hyväksytty suullisiin kokeisiin.
   Kantajat riitauttavat tämän päätöksen väittäen, että vaatimus, jonka mukaan hakijoiden on tulee hallita perusteellisesti kreikan kieli, on syrjivä, kun voidaan olettaa, ettei kaikkien Kyproksen kansalaisten äidinkieli ole kreikka. Kantajien mukaan kyseisellä vaatimuksella rikotaan EY 12 artiklaa ja henkilöstösääntöjen 1d ja 27 artiklaa. Lisäksi he väittävät, että asetuksen 401/2004 (1) 3 artiklassa rajoitetaan palvelukseen ottaminen koskemaan ainoastaan sellaisia virkamiehiä, joiden pääkielenä on jokin nykyisistä yhdestätoista virallisesta kielestä, ja se ei ole siten oikeassa suhteessa Euroopan Unionin tavoitteisiin ja sen pyrkimykseen yhdistää turkkia puhuvat Kyproksen kansalaiset Euroopan Unioniin.

      (1)  Kyproksen, Tsekin tasavallan, Viron, Unkarin, Latvian, Liettuan, Maltan, Puolan, Slovakian ja Slovenian Euroopan unioniin liittymisen vuoksi käyttöön otettavista Euroopan yhteisöjen virkamiesten palvelukseen ottamista koskevista väliaikaisista erityistoimenpiteistä 23 päivänä helmikuuta 2004 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 401/2004, EYVL L 67, 5.3.2004, s. 1.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, (kuudes jaosto), 29 päivänä kesäkuuta 1995, asiassa C-456/93, Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs e.V. vastaan Privatkellerei Franz Wilhelm Langguth Erben GmbH & Co. KG (Viinien kuvaus - Etiketin merkinnät "Kabinett", "Spätlese", "Auslese" ja "Weißherbst" tietyn merkin nimen osana)

text:
2.9.95               FI_                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    N:o C 229/5
mainitussa tuomioistuimessa vireillä olevassa riita-asiassa        ( esittelevä tuomari ), J. L. Murray ja G. Hirsch, julkisa
Hauptzollamt Heilbronn vastaan Temic Telefunken mic               siamies : G. Cosmas, kirjaaja : johtava hallintovirkamies
roelectronic GmbH, Bundesministerium der Finanzenin                H. A. Riihi, on 29.6.1995 antanut tuomion, jonka tuomio
ollessa läsnä, ennakkoratkaisun sisäisestä jalostusmenette        lauselma on seuraava :
lystä 16 päivänä heinäkuuta 1985 annetun neuvoston
asetuksen ( ETY ) Nro 1999/85 ( 2 ) 18 artiklan 2 kohdan           1 ) Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alu
d alakohdan, 18 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan                   eella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin
ja 21 artiklan 1 kohdan a alakohdan ensimmäisen luetel                   ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14
makohdan tulkinnasta , yhteisöjen tuomioistuin ( neljäs                   päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen
jaosto ), toimien kokoonpanossa jaoston puheenjohtaja                     (ETY) N:o 1408/71 , sellaisena kuin se on 2 päivänä
P. J. G. Kapteyn, tuomarit C. N. Kakouris sekä J. L. Murray               kesäkuuta 1 983 annetulla neuvoston asetuksella (ETY)
( esittelevä tuomari ), julkisasiamies : G. Tesauro, kirjaaja :           N:o 2001 /83 muutettuna ja ajan tasalle saatettuna,
hallintovirkamies L. Hewlett, on 29.6.1995 antanut                        71 artiklan 1 kohdan b alakohdan ii alakohtaa on
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :                               tulkittava siten, että sitä sovelletaan myös sellaiseen
                                                                          työttömänä olevaan henkilöön, joka viimeisen työsken
Sisäisestä jalostusmenettelystä 1 6 päivänä heinäkuuta 1 985              telynsä aikana asui siinä jäsenvaltiossa, jossa hän oli
annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1999/85 18 artik                   työssä, kun kahden jäsenvaltion toimivaltaiset virano
lan 2 kohdan d alakohtaa, 1 8 artiklan 3 kohdan ensimmä                  maiset ovat sopineet mainitun asetuksen 13 artiklan
istä alakohtaa ja 21 artiklan 1 kohdan a alakohdan                        2 kohdan a alakohdan säännöksistä poiketen 1 7 artik
ensimmäistä luetelmakohtaa on tulkittava siten, että                      lan mukaisesti siitä, että palkattu työntekijä pysyy
lupaan, joka on myönnetty tavaran tullivalvonnassa tapah                 näistä jäsenvaltioista sen jäsenvaltion sosiaaliturvalain
tuvaan valmistusmenettelyyn sisäisen jalostuksen päättä                  säädännön alaisena, joka ei ole se jäsenvaltio, jonka
vänä menettelynä, ei voida liittää määrällisiä rajoituksia.               alueella työttömänä oleva henkilö oli työssä.
(!) EYVL N:o C 332 , 8.12.1993                                     2 ) Tätä artiklaa sovelletaan, vaikka asetuksen 1 7 artiklaan
( 2 ) EYVL N:o L 188 , 20.7.1985 , s . 1                                  perustuva sopimus onkin tehty sellaisena ajankohtana,
                                                                         jona palkattu työntekijä ja työskenteli ja asui yhden ja
                                                                          saman jäsenvaltion alueella.
                                                                   (!) EYVL N:o C 1 , 4.1.1994
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                           (2 ) EYVL N:o L 149 , 5.7.1971 , s . 2
                        ( kuudes jaosto ),                         ( 3 ) EYVL N:o L 230 , 22.8.1983 , s . 6
                  29 päivänä kesäkuuta 1995 ,
asiassa C-454/93 ( Arbeidshof te Brusselin esittämä ennak
koratkaisupyyntö ) Rijksdienst voor Arbeidsvoorziening                     YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                   vastaan Joop van Gestel ^)                                               ( kuudes jaosto ),
(Siirtotyöläisten sosiaaliturva — Toimivaltaisen valtion
nimeäminen asetuksen (ETY) N:o 1408/71 17 artiklan                                    29 päivänä kesäkuuta 1995 ,
mukaisesti — Asuminen ja työskentely muussa jäsenval              asiassa C-456/93 , Zentrale zur Bekämpfung unlauteren
tiossa kuin toimivaltaisessa valtiossa — 71 artiklan 1 koh        Wettbewerbs e.V. vastaan Privatkellerei Franz Wilhelm
dan b alakohdan ii alakohdan perusteella annetut työttö                         Langguth Erben GmbH & Co. KG( ] )
                           myysetuudet)                            (Viinien kuvaus — Etiketin merkinnät "Kabinett ", "Spät
                          ( 95/C 229/09 )                          lese ", "Auslese " ja " Weißherbst " tietyn merkin nimen
                                                                                osana)
                 (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                                              ( 95/C 229/10 )
(Väliaikainen käännös, lopullinen käännös julkaistaan                                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                   (Väliaikainen käännös, lopullinen käännös julkaistaan
Asiassa C-454/93 , jonka Arbeidshof te Brussel on saattanut             yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti yhtei
söjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen ensin mai          Asiassa C-456/93 , Zentrale zur Bekämpfung unlauteren
nitussa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Rijks          Wettbewerbs e.V. , Frankfurt am Main, ( jäljempänä kan
dienst voor Arbeidsvoorziening vastaan Joop van Gestel             taja ) vastaan Privatkellerei Franz Wilhelm Langguth Erben
ennakkoratkaisun sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta         GmbH & Co . KG (jäljempänä vastaaja ), jossa Oberlandes
yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin,          gericht Frankfurt am Main ( Saksa ) on käsiteltävänä ole
itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä       vassa asiassa pyytänyt EY:n perustamissopimuksen 177 ar
14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen              tiklan nojalla ennakkoratkaisua viinien ja rypäleen puriste
( ETY ) N:o 1408/71 ( 2 ), sellaisena kuin se on 2 päivänä         mehun kuvausta ja esittelyä koskevista yleisistä säännöistä
kesäkuuta 1983 annetulla neuvoston asetuksella ( ETY )             24 päivänä heinäkuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen
N:o 2001/83 ( 3 ) muutettuna ja ajan tasalle saatettuna ,          ( ETY ) N:o 2392/89 ( 2 ) 40 artiklan 3 kohdan sekä viinien ja
17 artiklan ja 71 artiklan 1 kohdan b alakohdan ii alakoh         rypäleen puristemehun kuvausta ja esittelyä koskevista
dan tulkinnasta , yhteisöjen tuomioistuin ( kuudes jaosto ),       yksityiskohtaisista säännöistä 16 päivänä lokakuuta 1990
toimien kokoonpanossa jaoston puheenjohtaja F. A.                  annetun komission asetuksen ( ETY ) N:o 3201/90 ( 3 ) 3 ar
Schockweiler, tuomarit G. F. Mancini, C. N. Kakouris               tiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin ( kuudes jaosto ),
 ---pagebreak--- N:o C 229/6               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            2.9.95
toimien kokoonpanossa jaoston puheenjohtaja F. A.                      kaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadak
Schockweiler, tuomarit G. F. Mancini, C. N. Kakouris, J. L.            seen ensin mainitussa tuomioistuimessa vireillä olevassa
Murray ( esittelevä tuomari ) sekä G. Hirsch, julkisasiamies :         riita-asiassa SCAC Sri vastaan Associazione dei Produttori
P. Leger, kirjaaja : johtava hallintovirkamies H. A. Riihi, on         Ortofrutticoli ( ASIPO ) ennakkoratkaisun tomaattijalostei
29.6.1995 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on                     den tuotantotuelle asetettavasta rajasta 17 päivänä maalis
seuraava :                                                             kuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 668/
                                                                       93 ( 2 ) 1 artiklan 2 kohdan tulkinnasta ja pätevyydestä ,
1 ) Viinien ja rypäleen puristemehujen kuvausta ja esittelyä           yhteisöjen tuomioistuin ( kuudes jaosto ), toimien kokoon
        koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 1 6 päivänä          panossa : jaoston puheenjohtaja F. A. Schockweiler ( esitte
        lokakuuta 1990 annetun komission asetuksen (ETY)               levä tuomari ), tuomarit P. J. G. Kapteyn, G. F. Mancini , J. L.
        N:o 3201 /90 3 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että     Murray ja G. Hirsch, julkisasiamies : D. Ruiz-Jarabo Colo
        siinä ei kielletä toistamasta " Qualitätsweine mit Prädi      mer, kirjaaja : hallintovirkamies L. Hewlett, on 29.6.1995
        kat":n (merkintälaatuviini) päällysmerkinnöissä mer           antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
        kintöjä "Kabinett ", "Spätlese " tai "Auslese " niiden
        asetuksenmukaisen merkinnän lisäksi (samanmallisin ja          1 ) Tomaattijalosteiden tuotantotuelle asetettavasta rajasta
        -korkuisin kirjasimin kuin määritetyn alueen nimi ja                   1 7 päivänä maaliskuuta 1 993 annetun neuvoston ase
        tarvittaessa määritettyä aluetta pienemmän maantie                    tuksen (ETY) N:o 668/93 1 artiklan 2 kohtaa on
        teellisen yksikön nimi) toista kertaa ja toisen mallisin ja            tulkittava siten, että jalostajayrityksen siirtäessä mark
        suuremmin kirjasimin, jotka erityisesti ensi näkemältä                 kinointivuoden kuluessa tuoreita tomaatteja "kuorittu
        tekevät näistä merkinnöistä merkin nimen osaksi samai
                                                                               jen tomaattien " kiintiöstä "tiivisteiden " tai "muiden
        stettavia .
                                                                               tomaatista peräisin olevien tuotteiden " kiintiöihin aino
                                                                               astaan tämän yrityksen tosiasiassa tuottamat jokaisen
 2 ) Edellä mainitun asetuksen (ETY) N:o 3201 /90 3 artik                     luokan tuotteet, ottaen huomioon myös mahdolliset
        lan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan                         siirrot, on otettava huomioon seuraavana markkinoin
        ensimmäistä luetelmakohtaa ja toista alakohtaa on                      tivuotena asianomaisen jäsenvaltion jakaessa enim
        tulkittava siten, että näiden säännösten vastaista ei ole              mäismääriä jalostusyritysten kesken .
         "Qualitätsiveine b.A.":n (määritetyillä alueilla tuotettu
        saksalainen laatuviini) osalta toistaa päällysmerkinnö
        issä merkintää " Weißherbst " sen määritetyn alueen             2 ) Asetuksen (ETY) N:o 668/93 1 artiklan 2 kohdassa ei
         kuvauksessa käytetyn merkinnän lisäksi uudelleen                       ole mitään , mikä voisi vaikuttaa tämän säännöksen
        suuremmilla kirjasimilla, jotka erityisesti ensi näke                 pätevyyteen.
         mältä tekevät siitä merkin nimen osaksi samaistetta
         van .
                                                                        (') EYVL N:o C 90 , 26.3.1994
                                                                        ( 2 ) EYVL N:o L 72 , 25.3.1993 , s . 1
 (') EYVL N:o C 27, 28.1.1994
 ( 2 ) EYVL N:o L 232 , 9.8.1989 , s . 13
 ( 3 ) EYVL N:o L 309 , 8.11.1990, s . 1
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,
          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                                         ( viides jaosto ),
                             ( kuudes jaosto ),                                             29 päivänä kesäkuuta 1995 ,
                      29 päivänä kesäkuuta 1995 ,                       yhdistetyissä asioissa C-109/94, C-207/94 ja C-225/94,
  asiassa C-56/94 (Tribunale di Piacenzan esittämä ennakko              Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Helleenien tasa
 ratkaisupyyntö ), SCAC Sri vastaan Associazione dei Pro                                                 valta (')
                    duttori Ortofrutticoli ( ASIPO)(1)                   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direk
  ( Yhteinen markkinajärjestely — Tomaattijalosteet —                    tiivit 90/61 8/ETY, 88/357/ETY ja 90/619/ETY — Direk
   Tuotantotuelle asetettava raja — Kiintiöiden määrittämi                  tiivien täytäntöönpanon laiminlyönti — Vakuutukset)
           nen — Asetuksen (ETY) N:o 668/93 pätevyys)                                                ( 95 /C 229/ 12
                               ( 95/C 229/ 11 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)
   (Väliaikainen käännös, lopullinen käännös julkaistaan                  (Väliaikainen käännös; lopullinen käänös julkaistaan yhtei
       yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                        söjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
   Asiassa C-56/94 , jonka Tribunale di Piacenza ( Italia ) on            Yhdistetyissä asioissa C-109/94 , C-207/94 ja C-225/94
   saattanut ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mu                  Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamies: Dimitrios Gou


title: Asia T-171/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.11.2012 — Hopf v. SMHV (Clampflex) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin Clampflex rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdottomat hylkäysperusteet — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan)

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/42

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.11.2012 — Hopf v. SMHV (Clampflex)
   (Asia T-171/11) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin Clampflex rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdottomat hylkäysperusteet - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta - Perusteluvelvollisuus - Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan)
   2013/C 26/81
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Hans-Jürgen Hopf (Zirndorf, Saksa) (edustaja: asianajaja V. Mensing)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: K. Klüpfel)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 19.1.2011 antamasta päätöksestä (asia R 1514/2010-4), joka koskee hakemusta sanamerkin Clampflex rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 19.1.2011 antama päätös (asia R 1514/2010-4) kumotaan injektioruiskuja koskevilta osin.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Hans-Jürgen Hopf vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan puolet SMHV:n oikeudenkäyntikuluista. SMHV vastaa toisesta puolesta omia oikeudenkäyntikulujaan.

      (1)  EUVL C 145, 14.5.2011.


title: Asia C-263/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.12.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ympäristö — Direktiivit 75/442/ETY ja 91/156/ETY — Jätteen käsite — Aineet tai esineet, jotka on tarkoitettu huolehtimis- ja talteenottotoimiin — Tuotantojäämät, joita voidaan käyttää uudelleen)

text:
               23.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/8

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.12.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-263/05) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Ympäristö - Direktiivit 75/442/ETY ja 91/156/ETY - ’Jätteen’ käsite - Aineet tai esineet, jotka on tarkoitettu huolehtimis- ja talteenottotoimiin - Tuotantojäämät, joita voidaan käyttää uudelleen)
   (2008/C 51/13)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Konstantinidis ja L. Cimaglia,)

      Vastaaja: Italian tasavalta (asiamies: I. M. Braguglia, avustajanaan asianajaja G. Fiengo)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Jätteistä 15.7.1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442 (EYVL L 194, s. 39), sellaisena kuin se on muutettuna 18.3.1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY (EYVL L 78, s. 32) 1 artiklan a alakohdan rikkominen — Kansallinen laki, joka sulkee direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle tietyt aineet tai esineet, jotka on tarkoitettu jätteistä huolehtimista tai niiden hyödyntämistä tarkoittaviin toimiin sekä tietyt tuotantojätteet, joiden haltija hävittää ne tai aikoo hävittää ne
   Tuomiolauselma

               1)

               Italian tasavalta ei ole noudattanut jätteistä 15.7.1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 18.3.1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY ja 24.5.1996 tehdyllä komission päätöksellä 96/350/EY, 1 artiklan a alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on antanut ja pitänyt voimassa verotusta, yksityistämistä ja lääkekustannusten hillitsemistä sekä epäsuotuisten alueiden talouden tukemista koskevista kiireellisistä toimenpiteistä 8.7.2002 annetun lain N:o 138, josta on muutoksen jälkeen tullut 8.8.2002 annettu laki N:o 178, 14 §:n, jolla jätetään jätteistä annetun direktiivin 91/156/ETY, vaarallisista jätteistä annetun direktiivin 91/689/ETY ja pakkauksista ja pakkausjätteistä annetun direktiivin 94/62/EY täytäntöönpanosta 5.2.1997 annetun asetuksen N:o 22 soveltamisalan ulkopuolelle yhtäältä huolehtimis- ja hyödyntämistoimiin tarkoitetut aineet, materiaalit ja tavarat, joita ei ole nimenomaisesti mainittu kyseisen asetuksen liitteissä B ja C, ja toisaalta aineet ja materiaalit, jotka ovat tuotantojäämiä ja jotka niiden haltija aikoo hävittää tai on velvollinen hävittämään silloin, kun ne voidaan käyttää ja käytetään uudelleen tuotantoketjussa tai kulutuksessa ilman edeltävää käsittelyä ja aiheuttamatta haittaa ympäristölle, tai silloin, kun edeltävän käsittelyn jälkeen kyse ei ole jostakin saman asetuksen liitteessä C luetellusta hyödyntämistoimesta.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 217, 3.9.2005.


title: Asian C-346/99 poistaminen rekisteristä

text:
8.4.2000              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 102/17
         Asian C-25/99 (1) poistaminen rekisteristä                         Asian C-346/99 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2000/C 102/33)
                                                                                (2000/C 102/34)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 21.1.2000
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 25.1.2000
tu asia C-25/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Itäval-      antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
lan tasavalta.                                                     tu asia C-346/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                   Luxemburgin suurherttuakunta.
(1) EYVL C 86, 27.3.1999.
                                                                   (1) EYVL C 333, 20.11.1999.


title: Avointa kilpailua koskeva ilmoitus

text:
12.4.2001          FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 C 111/13
                                                   TUOMIOISTUIN
                                        AVOINTA KILPAILUA KOSKEVA ILMOITUS
                                                          (2001/C 111/08)
          Euroopan yhteisöjen tuomioistuin julkaisee 12 huhtikuuta 2001 ilmestyvässä Euroopan yhteisöjen virallisessa
          lehdessä C 111 A seuraavan avointa kilpailua koskevan ilmoituksen:
          Hollanninkielinen laitos:
          CJ/L A/5 (hollanninkieliset juristi-lingvistit)
          Tämän virallisen lehden voi tilata Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen henkilöstöosastolta, L-2925
          Luxemburg.
          Hakemusasiakirjojen viimeinen jättöpäivä on 14.5.2001.


title: Asia T-711/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.9.2016 – Othman v. neuvosto

text:
               7.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 410/36

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.9.2016 – Othman v. neuvosto
   (Asia T-711/15) (1)

   (2016/C 410/64)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Seitsemännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 59, 15.2.2016.


title: Asia C-438/05: Court of Appealin (Civil Division) (England and Wales)  23.11.2005  tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa 1. The International Transport Workers' Federation ja 2. Suomen Merimies-Unioni vastaan 1. Viking Line ABP ja 2. OÜ Viking Line EESTI

text:
               11.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 60/16

         Court of Appealin (Civil Division) (England and Wales) 23.11.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa 1. The International Transport Workers' Federation ja 2. Suomen Merimies-Unioni vastaan 1. Viking Line ABP ja 2. OÜ Viking Line EESTI
   (Asia C-438/05)
   (2006/C 60/34)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales) on pyytänyt 23.11.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 6.12.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa 1. The International Transport Workers' Federation ja 2. Suomen Merimies-Unioni vastaan 1. Viking Line ABP ja 2. OÜ Viking Line EESTI seuraaviin kysymyksiin:
   Vapaata liikkuvuutta koskevien määräysten soveltamisala

               1)

               Kun ammattiliitto tai ammattiliittojen yhteenliittymä ryhtyy kollektiiviseen toimeen yksityistä yritystä vastaan saadakseen kyseisen yrityksen tekemään sellaisen työehtosopimuksen tietyn jäsenvaltion ammattiliiton kanssa, jonka vuoksi tämän yrityksen on hyödytöntä siirtää alus toisen jäsenvaltion lipun alle, jääkö tämä toimi EY 43 artiklan ja/tai asetuksen N:o 4055/86 (1) soveltamisalan ulkopuolelle Euroopan yhteisöjen sosiaalipolitiikan, johon kuuluu muun muassa EY:n perustamissopimuksen XI osasto, perusteella ja erityisesti kun otetaan huomioon yhteisöjen tuomioistuimen perustelut asiassa C-67/96, Albany, 21.9.1999 annetun tuomion (Kok. 1999, s. I-5751) 52—64 kohdassa?

         Horisontaalinen välitön oikeusvaikutus

               2)

               Onko EY 43 artiklalla ja/tai asetuksella N:o 4055/86 horisontaalinen välitön oikeusvaikutus siten, että niissä annetaan yksityiselle yritykselle oikeuksia, joihin voidaan vedota toista yksityistä osapuolta ja erityisesti ammattiliittoa tai ammattiliittojen yhteenliittymää vastaan, kun on kyse tämän ammattiliiton tai ammattiliittojen yhteenliittymän kollektiivisesta toimesta?

         Vapaata liikkuvuutta koskevien rajoitusten olemassaolo

               3)

               Kun ammattiliitto tai ammattiliittojen yhteenliittymä ryhtyy kollektiiviseen toimeen yksityistä yritystä vastaan saadakseen kyseisen yrityksen tekemään sellaisen työehtosopimuksen tietyn jäsenvaltion ammattiliiton kanssa, jonka vuoksi tämän yrityksen on hyödytöntä siirtää alus toisen jäsenvaltion lipun alle, onko tämä toimi EY 43 artiklassa ja/tai asetuksessa N:o 4055/86 tarkoitettu rajoitus?

               4)

               Onko ammattiliittojen yhteenliittymän politiikka, jonka mukaan alukset on merkittävä sen valtion alusrekisteriin, jossa aluksen tosiasiallinen omistajuus on ja jossa sen käyttöä valvotaan, niin, että sen valtion ammattiliitot, jossa aluksen tosiasiallinen omistajuus on, voivat tehdä alusta koskevia työehtosopimuksia, suoraan syrjivä, välillisesti syrjivä tai syrjimätön rajoitus EY 43 artiklan tai asetuksen N:o 4055/86 kannalta?

               5)

               Kun määritetään, onko ammattiliiton tai ammattiliittojen yhteenliittymän kollektiivinen toimi suoraan syrjivä, välillisesti syrjivä tai syrjimätön rajoitus EY 43 artiklan tai asetuksen N:o 4055/86 kannalta, onko toimeen ryhtyneen liiton subjektiivisella aikomuksella merkitystä, vai onko kansallisen tuomioistuimen ratkaistava asia yksinomaan kyseisen toimen objektiiviset vaikutukset huomioon ottaen?

         Sijoittautuminen/Palvelut

               6)

               Kun emoyhtiö on sijoittautunut jäsenvaltioon A ja se aikoo tehdä sijoittautumistoimenpiteen siirtämällä aluksen jäsenvaltion B lipun alle, jotta emoyhtiön jäsenvaltiossa B täysin omistama tytäryhtiö, joka on emoyhtiön johdon ja valvonnan alainen, liikennöisi sillä:

                           a)

                           voiko ammattiliiton tai ammattiliittojen yhteenliittymän uhkaama tai niiden toteuttama kollektiivinen toimi, jolla pyritään siihen, että edellä mainittu toimenpide on hyödytön, olla emoyhtiön EY 43 artiklan mukaisen sijoittautumisoikeuden rajoitus, ja

                           b)

                           kun alus on siirretty toisen valtion lipun alle, voiko tytäryhtiö vedota asetukseen N:o 4055/86 niiden palvelujen osalta, joita se tarjoaa jäsenvaltiosta B jäsenvaltioon A?

         Oikeuttaminen
   Suora syrjintä

               7)

               Jos ammattiliiton tai ammattiliittojen yhteenliittymän kollektiivinen toimi on suoraan syrjivä rajoitus EY 43 artiklan tai asetuksen N:o 4055/86 kannalta, voidaanko se periaatteessa oikeuttaa EY 46 artiklassa määrätyn yleistä järjestystä koskevan poikkeuksen perusteella, koska

                           a)

                           kollektiiviseen toimeen (lakkotoimi mukaan lukien) ryhtyminen on yhteisön oikeudessa suojattu perusoikeus, ja/tai

                           b)

                           työntekijöitä on suojeltava?

         ITF:n politiikka: objektiivinen oikeuttaminen

               8)

               Otetaanko ammattiliittojen yhteenliittymän sellaisen politiikan soveltamisessa, jonka mukaan alukset on merkittävä sen valtion alusrekisteriin, jossa aluksen tosiasiallinen omistajuus on ja jossa sen käyttöä valvotaan, niin, että sen valtion ammattiliitot, jossa aluksen tosiasiallinen omistajuus on, voivat tehdä alusta koskevia työehtosopimuksia, tasapuolisesti huomioon yhtäältä sosiaalinen perusoikeus ryhtyä kollektiiviseen toimeen ja toisaalta sijoittautumisvapaus sekä palvelujen tarjoamisen vapaus, ja onko se objektiivisesti oikeutettu, tarkoitukseensa soveltuva, oikeasuhteinen ja vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen mukainen?

         Merimies-Unionin toimet: objektiivinen oikeuttaminen

               9)

               Kun

                           emoyhtiö jäsenvaltiossa A omistaa aluksen, joka on liputettu jäsenvaltion A rekisteriin, ja se tarjoaa lauttapalveluja jäsenvaltion A ja jäsenvaltion B välillä kyseistä alusta käyttäen

                           emoyhtiö haluaa siirtää aluksen jäsenvaltion B lipun alle soveltaakseen työehtoja, jotka ovat heikommat kuin jäsenvaltiossa A

                           emoyhtiö jäsenvaltiossa A omistaa täysin tytäryhtiön jäsenvaltiossa B ja johtaa ja valvoo kyseistä tytäryhtiötä

                           tarkoituksena on, että tytäryhtiö liikennöi alusta, kun se on siirretty jäsenvaltion B lipun alle, sellaisen miehistön kanssa, joka otetaan palvelukseen jäsenvaltiossa B ja jota koskee työehtosopimus, joka on neuvoteltu ITF:ään kuuluvan jäsenvaltion B ammattiliiton kanssa

                           emoyhtiö on edelleen aluksen tosiasiallinen omistaja ja alus rahdataan ilman miehistöä tytäryhtiölle

                           alus tarjoaa edelleen päivittäisiä lauttapalveluja jäsenvaltion A ja jäsenvaltion B välillä

                           jäsenvaltioon A sijoittautunut ammattiliitto ryhtyy kollektiiviseen toimeen saadakseen emo- ja/tai tytäryhtiön tekemään sen kanssa työehtosopimuksen, jonka mukaan aluksen miehistöön sovelletaan jäsenvaltiossa A olevan ammattiliiton kannalta hyväksyttäviä ehtoja myös aluksen ulosliputtamisen jälkeen ja jonka vuoksi emoyhtiön on hyödytöntä siirtää alus jäsenvaltioon B lipun alle,

                           otetaanko tässä kollektiivisessa toimessa tasapuolisesti huomioon yhtäältä sosiaalinen perusoikeus ryhtyä kollektiiviseen toimeen ja toisaalta sijoittautumisvapaus sekä palvelujen tarjoamisen vapaus ja onko se objektiivisesti oikeutettu, tarkoitukseen soveltuva, oikeasuhteinen ja vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen mukainen?

               10)

               Vastattaisiinko yhdeksänteen kysymykseen eri tavoin, jos emoyhtiö antaisi omasta puolestaan ja kaikkien samaan konserniin kuuluvien yritysten puolesta tuomioistuimelle sitoumuksen siitä, että ne eivät päätä yhdenkään palvelukseen ottamansa työntekijän työsuhdetta ulosliputtamisen vuoksi (kun tämä sitoumus ei edellyttäisi lyhytaikaisten työsopimusten uusimista tai estäisi työntekijöiden siirtoa muihin tehtäviin samoin työehdoin)?

      (1)  Palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta jäsenvaltioiden väliseen meriliikenteeseen sekä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden väliseen meriliikenteeseen 22 päivänä joulukuuta 1986 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 4055/86


title: Asia C-465/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nederlandse Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 17.10.2007 — M. ja N. Elgafaji vastaan Staatssecretaris van Justitie

text:
               12.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 8/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nederlandse Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 17.10.2007 — M. ja N. Elgafaji vastaan Staatssecretaris van Justitie
   (Asia C-465/07)
   (2008/C 8/08)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Nederlandse Raad van State
   Pääasian asianosaiset

      Valittajat: M. Elgafaji, N. Elgafaji ja Staatssecretaris van Justitie
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1.

               Onko kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä myönnetyn suojelun sisällöstä annetun direktiivin 2004/83/EY (1) 15 artiklan c alakohtaa tulkittava siten, että kyseisessä säännöksessä tarjotaan suojaa yksinomaan sellaisessa tilanteessa, johon sovelletaan myös ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen 3 artiklaa, sellaisena kuin sitä on tulkittu Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännössä, vai tarjotaanko ensiksi mainitulla säännöksellä Euroopan ihmisoikeussopimuksen 3 artiklaan nähden täydentävää tai toisenlaista suojaa?

               2.

               Jos direktiivin 15 artiklan c alakohdassa tarjotaan Euroopan ihmisoikeussopimuksen 3 artiklaan nähden täydentävää tai toisenlaista suojaa, mitä kriteereitä on siinä tapauksessa sovellettava sen ratkaisemiseksi, joutuuko toissijaista suojeluasemaa vaativa henkilö todella direktiivin 15 artiklan c alakohdassa, luettuna yhdessä 2 artiklan e alakohdan kanssa, tarkoitetulla tavalla vakavaan henkilökohtaiseen vaaraan, joka johtuu mielivaltaisesta väkivallasta?

      (1)  EUVL L 304, s. 12.


title: Asia C-184/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Saksa) on esittänyt 14.4.2010 — Mathilde Grasser v. Freistaat Bayern

text:
               3.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Saksa) on esittänyt 14.4.2010 — Mathilde Grasser v. Freistaat Bayern
   (Asia C-184/10)
   2010/C 179/31
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Mathilde Grasser

      Vastaaja: Freistaat Bayern

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko direktiivin 91/439/ETY (1) 1 artiklan 2 kohtaa ja 8 artiklan 2 ja 4 kohtaa tulkittava siten, että vastaanottavalla jäsenvaltiolla on oikeus kieltäytyä tunnustamasta toisen jäsenvaltion myöntämää ajokorttia, jos ajokorttiin merkityt tiedot osoittavat, ettei tämän direktiivin 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ole noudatettu, vaikkei vastaanottava jäsenvaltio ole aikaisemmin kohdistanut ajokortin haltijaan direktiivin 91/439/ETY 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä?

      (1)  Yhteisön ajokortista 29.7.1991 annettu neuvoston direktiivi 91/439/ETY, EYVL L 237, s. 1.