title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (kuudes jaosto)  17 päivänä marraskuuta 2005 , asiassa C-378/04: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Itävallan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Työntekijöiden suojeleminen — Syöpäsairauden vaaraa aiheuttaville tekijöille ja perimän muutoksia aiheuttaville aineille altistumiseen liittyvät vaarat — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               11.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 36/14

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (kuudes jaosto)
   17 päivänä marraskuuta 2005,
   asiassa C-378/04: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Itävallan tasavalta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Työntekijöiden suojeleminen - Syöpäsairauden vaaraa aiheuttaville tekijöille ja perimän muutoksia aiheuttaville aineille altistumiseen liittyvät vaarat - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2006/C 36/27)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-378/04, jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 2.9.2004, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään D. Martin ja V. Kreuschitz) vastaan Itävallan tasavalta (asiamiehenään C. Pesendorfer), yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: A. Borg Barthet (esittelevä tuomari), joka hoitaa kuudennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit U. Lõhmus ja A. Ó Caoimh, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: R. Grass, on antanut 17.11.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1.

               Itävallan tasavalta ei ole noudattanut työntekijöiden suojelemisesta syöpäsairauden vaaraa aiheuttaville tekijöille altistumiseen työssä liittyviltä vaaroilta annetun direktiivin 90/394/ETY muuttamisesta toisen kerran ja sen soveltamisalan laajentamisesta perimän muutoksia aiheuttaviin aineisiin 29 päivänä huhtikuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/38/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin täysimääräisen täytäntöönpanon edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2.

               Itävallan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 262, 23.10.2004.


title: Asia T-194/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 8.11.2007 — Bavarian Lager v. komissio (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaan menettelyyn liittyvät asiakirjat — Päätös, jolla tutustumisoikeus evätään — Luonnollisten henkilöiden suoja henkilötietojen käsittelyssä — Asetus (EY) N:o 45/2001 — Yksityiselämän käsite)

text:
               22.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/33

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 8.11.2007 — Bavarian Lager v. komissio
   (Asia T-194/04) (1)

   (Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaan menettelyyn liittyvät asiakirjat - Päätös, jolla tutustumisoikeus evätään - Luonnollisten henkilöiden suoja henkilötietojen käsittelyssä - Asetus (EY) N:o 45/2001 - Yksityiselämän käsite)
   (2007/C 315/62)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: The Bavarian Lager Co. Ltd (Clitheroe, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: aluksi solicitor J. Pearson ja solicitor C. Bright, sittemmin solicitor J. Webber ja solicitor M. Readings)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: C. Docksey ja P. Aalto)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Euroopan tietosuojavaltuutettu (asiamies: H. Hijmans)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, jossa vaaditaan kumoamaan 18.3.2004 tehty komission päätös, jolla hylättiin kantajan pyyntö saada tutustua kokonaisuudessaan pöytäkirjaan, joka oli laadittu erään jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn yhteydessä pidetyssä kokouksessa, ja toteamaan, että komissio oli virheellisesti lopettanut Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan hallitusta vastaan EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan nojalla (josta on tullut EY 226 artikla) aloitetun menettelyn
   Tuomiolauselma

               1)

               Kumotaan 18.3.2004 tehty komission päätös, jolla hylättiin pyyntö saada tutustua 11.10.1996 pidetyn kokouksen täydelliseen pöytäkirjaan, johon sisältyvät kaikki nimet.

               2)

               Komissio velvoitetaan korvaamaan The Bavarian Lager Co. Ltd:n oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan tietosuojavaltuutettu vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 201, 7.8.2004.


title: Asia T-11/06: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.10.2011 — Romana Tabacchi v. komissio (Kilpailu — Kartellit ja muut yhteisjärjestelyt — Raakatupakan oston ja ensijalostuksen markkinat Italiassa — Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan rikkominen — Hintojen vahvistaminen ja markkinoiden jakaminen — Osallistuminen kilpailusääntöjen rikkomiseen — Kilpailusääntöjen rikkomisen kesto — Sakot — Lieventävät asianhaarat — Enimmäismäärä, joka on kymmenen prosenttia liikevaihdosta — Yhdenvertainen kohtelu — Täysi harkintavalta)

text:
               19.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 340/15

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.10.2011 — Romana Tabacchi v. komissio
   (Asia T-11/06) (1)

   (Kilpailu - Kartellit ja muut yhteisjärjestelyt - Raakatupakan oston ja ensijalostuksen markkinat Italiassa - Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan rikkominen - Hintojen vahvistaminen ja markkinoiden jakaminen - Osallistuminen kilpailusääntöjen rikkomiseen - Kilpailusääntöjen rikkomisen kesto - Sakot - Lieventävät asianhaarat - Enimmäismäärä, joka on kymmenen prosenttia liikevaihdosta - Yhdenvertainen kohtelu - Täysi harkintavalta)
   2011/C 340/27
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Romana Tabacchi Srl, aiemmin Romana Tabacchi SpA (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat M. Siragusa ja G. C. Rizza)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi É. Gippini Fournier ja F. Amato, sitten É. Gippini Fournier ja V. Di Bucci, ja lopuksi É. Gippini Fournier ja L. Malferrari)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä [EY] 81 artiklan 1 kohdan mukaisesta menettelystä 20.10.2005 tehdyn komission päätöksen K (2005) 4012 lopullinen (asia KOMP/C-38.281/B.2 — Raakatupakka — Italia) osittaista kumoamista koskeva vaatimus ja toisaalta kantajalle määrätyn sakon määrän alentamista koskeva vaatimus.

      Tuomiolauselma

               1)

               [EY] 81 artiklan 1 kohdan mukaisesta menettelystä 20.10.2005 tehdyn komission päätöksen K(2005) 4012 lopullinen (asia KOMP/C.38.281/B.2 — Raakatupakka — Italia) 1 artiklan b kohta kumotaan siltä osin kuin Euroopan komissio toteaa siinä, että Romana Tabacchi Srl oli osallistunut rikkomiseen vuoden 1999 helmikuun jälkeen.

               2)

               Romana Tabacchille määrätyn sakon määräksi vahvistetaan miljoona euroa.

               3)

               Kanne hylätään muilta osin.

               4)

               Komissio vastaa omista ja Romana Tabacchin oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 60, 11.3.2006.


title: Asia C-192/10: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 19.10.2010 — Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta

text:
               18.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 346/38

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 19.10.2010 — Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-192/10) (1)

   ()
   2010/C 346/72
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 195, 17.7.2010.


title: Asia C-286/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte d’appello di Roma (Italia) on esittänyt 24.7.2009 — Luigi Ricci v. Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

text:
               26.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 233/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte d’appello di Roma (Italia) on esittänyt 24.7.2009 — Luigi Ricci v. Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)
   (Asia C-286/09)
   2009/C 233/14
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte d’appello di Roma

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Luigi Ricci

      Vastapuoli: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko EY 17 artiklaa, EY 39 artiklaa ja EY 42 artiklaa sekä asiaankuuluvia asetuksen N:o 1408/71 säännöksiä tulkittava siten, että periaatetta, jonka mukaan kaikki vakuutuskaudet on etuuksia koskevan oikeuden saamiseksi, hankkimiseksi ja säilyttämiseksi laskettava yhteen — tämä periaate luotiin neuvoston antamalla asetuksella N:o 1408/71 — on sovellettava kaikissa tapauksissa, joissa on tarpeellista soveltaa yhteenlaskujärjestelmää ja pro rata -periaatetta tiettyä etuutta koskevan oikeuden tunnustamiseksi, sillä seurauksella, että tätä tarkoitusta varten on otettava huomioon sekä kunkin jäsenvaltion lainsäädännön mukaan täyttyneet vakuutuskaudet että yhteisön toimielinten virkamiehiin sovellettavassa sosiaalivakuutusjärjestelmässä täyttyneet vakuutuskaudet?


title: Asia C-122/05: Euroopan yhteisöjen komission 14.3.2005 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               14.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 115/15

         Euroopan yhteisöjen komission 14.3.2005 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-122/05)
   (2005/C 115/27)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 14.3.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen osaston virkamiehet U. Wölker ja D. Recchia, ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:

               1)

               toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY (1) muuttamisesta 13 päivänä lokakuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (2) 31 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja joka tapauksessa koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle;

               2)

               velvoittaa Italian tasavaltaa korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanolle varattu määräaika päättyi 31.12.2003.

      (1)  EYVL L 257, 10.10.1996, s. 26.

      (2)  EUVL L 275, 25.10.2003, s. 32.


title: Asia C-502/15: Kanne 22.9.2015 – Euroopan komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

text:
               18.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/14

         Kanne 22.9.2015 – Euroopan komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
   (Asia C-502/15)
   (2016/C 016/17)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: K. Mifsud-Bonnici ja E. Manhaeve)

      Vastaaja: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               on todettava, ettei Yhdistynyt kuningaskunta ole noudattanut yhdyskuntajätevesien käsittelystä annetun neuvoston direktiivin 91/271/ETY (1) 3, 4, 5 ja 10 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole soveltanut kyseistä direktiiviä asianmukaisesti Gowertonin ja Llanellin, Gibraltarin ja 11 taajaman suhteen

               —

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio vaatii kanteessaan unionin tuomioistuinta toteamaan, ettei Yhdistynyt kuningaskunta ole soveltanut asianmukaisesti yhdyskuntajätevesien käsittelystä annettua neuvoston direktiiviä 91/271/ETY Gowertonin ja Llanellin, Gibraltarin ja 11 taajaman suhteen.
   Komissio katsoo erityisesti, ettei Yhdistynyt kuningaskunta ole varmistanut sitä, että vettä, joka kerätään yhdistetyssä yhdyskuntajätevesi- ja sadevesijärjestelmässä Gowertonissa ja Llanellissa, kerätä ja ohjata käsiteltäväksi neuvoston direktiivin 91/271/ETY 3, 4 ja 10 artiklan ja liitteiden I(A) ja I(B) mukaisesti.
   Komissio katsoo myös, ettei Yhdistynyt kuningaskunta ole noudattanut neuvoston direktiivin 91/271/ETY 4 artiklan ja liitteiden I(B) ja I(D) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ottanut käyttöön biologista tai vastaavaa käsittelyä ja koska se ei ole tältä osin toimittanut näyttöä direktiivin 91/271/ETY noudattamisesta 3 taajaman osalta, eikä ole ottanut käyttöön minkäänlaista yhdyskuntajätevesien käsittelyä Gibraltarin osalta.
   Lopuksi komissio väittää, ettei Yhdistynyt kuningaskunta ole asianmukaisesti täyttänyt neuvoston direktiivin 91/271/ETY 5 artiklan ja liitteiden I(B) ja I(D) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole varmistanut sitä, että 8 taajamasta peräisin olevat viemäröidyt yhdyskuntajätevedet käsitellään tehokkaammin ennen niiden johtamista haavoittumiselle alttiisiin vesistöihin.
   Direktiivin täytäntöönpanoa varten varattu määräaika päättyi 30.6.1993.

      (1)  EYVL L 135, s. 40.


               22.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/35

         Míla ehf:n 21 päivänä kesäkuuta 2016 EFTAn valvontaviranomaista vastaan nostama kanne
   (Asia E-7/16)
   (2016/C 347/07)
   Míla ehf., asiamiehinään asianajaja Espen Bakken ja asianajaja Atle Erling Lunder asianajotoimistosta Arntzen de Besche Advokatfirma AS, Bygdøy allé 2, 0204 Oslo, Norja, on nostanut 21 päivänä kesäkuuta 2016 EFTAn tuomioistuimessa kanteen EFTAn valvontaviranomaista vastaan.
   Kantaja pyytää EFTAn tuomioistuinta

               1.

               kumoamaan EFTAn valvontaviranomaisen päätöksen 061/16/KOL 1 ja 2 artiklan,

               2.

               velvoittamaan viranomaisen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

               —

               Kantaja vaatii, että EFTAn tuomioistuin kumoaa EFTAn valvontaviranomaisen 16 päivänä maaliskuuta 2016 antaman päätöksen N:o 061/16/KOL.

               —

               EFTAn tuomioistuimen asiassa E-1/13 antaman päätöksen johdosta EFTAn valvontaviranomainen aloitti muodollisen tutkintamenettelyn vuokrasopimuksesta, jonka Islannin ulkoasiainministeriön puolustusvirasto ja Og fjarskipti tekivät 1 päivänä helmikuuta 2010 valokuidun käyttämisestä. Kyseinen tutkimus saatettiin loppuun päätöksellä 061/16/KOL, jossa EFTAn valvontaviranomainen katsoi, että vuokrasopimus ei ole ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

               —

               Kantaja katsoo, että riidanalainen päätös perustuu ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan virheelliseen soveltamiseen.


title: Asia T-109/16: Kanne 18.3.2016 – Laboratoire de la mer v. EUIPO – Boehringer Ingelheim Pharma (RESPIMER)

text:
               10.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/16

         Kanne 18.3.2016 – Laboratoire de la mer v. EUIPO – Boehringer Ingelheim Pharma (RESPIMER)
   (Asia T-109/16)
   (2016/C 165/18)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Laboratoire de la mer (Saint-Malo, Ranska) (edustaja: asianajaja S. Szilvasi)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG (Ingelheim, Saksa)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Kantaja

      Haettu tavaramerkki: EU-sanamerkki ”RESPIMER” – Rekisteröintihakemus nro 11 228 004

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 21.1.2016 asiassa R 3109/2014-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               hyväksyy rekisteröintihakemuksessa nro 11 228 004 tarkoitetun tavaramerkin ”RESPIMER” rekisteröimisen EU-tavaramerkiksi luokkien 3, 5 ja 10 tavaroille

               —

               velvoittaa Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG:n korvaamaan kantajalle EUIPO:n väiteosastossa, EUIPO:n viidennessä valituslautakunnassa ja unionin yleisessä tuomioistuimessa käytävistä menettelyistä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Viides valituslautakunta ei esittänyt oikeudellisia perusteita 21.1.2016 tekemälleen päätökselle, koska se ei ottanut huomioon Ranskan teollis- ja tekijänoikeuksien viraston 4.4.2013 tekemää samoja tavaramerkkejä koskevaa päätöstä

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-236/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 7.7.2014 – CMC France v. komissio (Kumoamiskanne — Ympäristö — Direktiivi 94/62/EY — Pakkaukset ja pakkausjätteet — Direktiivi 2013/2/EU — Rullat ja putkilot, joiden ympärille on kierretty joustavaa materiaalia — Toimi ei koske kantajaa suoraan — Tutkimatta jättäminen)

text:
               15.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/56

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 7.7.2014 – CMC France v. komissio
   (Asia T-236/13) (1)

   ((Kumoamiskanne - Ympäristö - Direktiivi 94/62/EY - Pakkaukset ja pakkausjätteet - Direktiivi 2013/2/EU - Rullat ja putkilot, joiden ympärille on kierretty joustavaa materiaalia - Toimi ei koske kantajaa suoraan - Tutkimatta jättäminen))
   2014/C 315/94
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: CMC France (Châtenois, Ranska) (edustajat: asianajajat J.-M. Leprêtre ja N. Chahid-Nouraï)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Alcover San Pedro ja J.-F. Brakeland)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus pakkauksista ja pakkausjätteistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/62/EY liitteen I muuttamisesta 7.2.2013 annetun komission direktiivin 2013/2/EU (EUVL L 37, s. 10) osittaiseksi kumoamiseksi siltä osin kuin komissio merkitsee rullat ja putkilot, joiden ympärille on kierretty joustavaa materiaalia, lukuun ottamatta niitä, jotka on tarkoitettu tuotantolaitteiston osiksi ja joita ei käytetä tuotteen esittämiseen myytävänä yksikkönä, perusteiden, joissa täsmennetään käsitettä ”pakkaus”, soveltamista kuvaavien tuotteiden esimerkkien luetteloon

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               CMC France velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 171, 15.6.2013.


title: Asia C-202/08 P: Valitus, jonka American Clothing Associates SA on tehnyt 16.5.2008 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-215/06, American Clothing Associates SA v. SMHV, 28.2.2008 antamasta tuomiosta

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/20

         Valitus, jonka American Clothing Associates SA on tehnyt 16.5.2008 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-215/06, American Clothing Associates SA v. SMHV, 28.2.2008 antamasta tuomiosta
   (Asia C-202/08 P)
   (2008/C 209/29)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: American Clothing Associates SA (edustajat: asianajajat P. Maeyaert, N. Clarembeaux ja C. De Keersmaeker)

      Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   Vaatimukset

               —

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päätös on kumottava sikäli kuin se totesi, että SMHV:n ensimmäinen valituslautakunta ei ollut rikkonut yhteisön tavaramerkkiasetuksen (1) 7 artiklan 1 kohdan h alakohtaa 4.5.2006 tekemällään päätöksellä (asia R 1463/2005-1), siltä osin kuin kyseinen päätös koskee haetun tavaramerkin rekisteröimistä luokkaan 18 kuuluvia tavaroita varten, jotka vastaavat seuraavaa kuvausta: ”nahat ja nahan jäljitelmät ja niistä tehdyt tavarat, jotka eivät sisälly muihin luokkiin; eläinten nahat; matka-arkut ja -laukut; sateenvarjot, päivävarjot ja kävelykepit; piiskat, valjaat ja satulavarusteet”

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja esittää valituksensa tueksi yhden valitusperusteen, joka koskee yhteisön tavaramerkkiasetuksen 7 artiklan 1 kohdan h alakohdan ja teollisoikeuksien suojelemista koskevan 20.3.1883 tehdyn Pariisin yleissopimuksen (2), sellaisena kuin se on tarkistettuna ja muutettuna, 6 ter artiklan 1 kohdan a alakohdan rikkomista. Valitusperuste perustuu lähinnä neljään väitteeseen.
   Ensimmäisellä väitteellään kantaja moittii valituksenalaista tuomiota siitä, että siinä ei ole otettu huomioon valtion tunnuskuvan perustehtävän merkitystä tunnuskuvan suoja-alaa arvioitaessa. Valtion tunnuskuva viittaa nimittäin valtion identiteetin ja suvereniteetin symboleihin, jotka on laadittu taiteen kielen ja vaakunoita koskevan täsmällisen tieteen mukaisesti. Valtion tunnuskuvien rekisteröinti tavaramerkkinä tai tavaramerkin osana voidaan siten evätä ainoastaan, jos kyseinen tavaramerkki on omiaan haittaamaan vahingoittamaan valtion identiteettiä tai suvereniteettia. Pelkkä sellaisen valtion tunnuskuvan kanssa samankaltaisen tunnuksen, joka ei sisällä lainkaan tai sisältää vain vähän heraldisia piirteitä, käyttäminen tavaramerkin osana ei sitä vastoin voi vaikuttaa tämän tunnuskuvan perustehtävään.
   Toisella väitteellään valittaja moittii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta siitä, että tämä ei ottanut huomioon valtion tunnuskuvan heraldisia piirteitä, kun se totesi, että yhdestä ja samasta valtion tunnuskuvasta on mahdollista tehdä useita taiteellisia tulkintoja saman heraldisen kuvauksen perusteella. Valittaja katsoo, että Pariisin yleissopimuksen 6 ter artiklan 1 kohdan a alakohdan ja käsitteen ”jäljitelmä heraldiselta kannalta” tarkoituksen ei suojata symbolia sellaisenaan vaan tiettyä taiteellista tulkintaa tai tiettyä graafista teosta, joka on taiteen ja heraldiikan sääntöjen soveltamisen tulos.
   Kolmannella väitteellään valittaja arvostelee valituksenalaista tuomiota siitä, että siinä ei ole otettu huomioon käsitteen ”heraldinen jäljitelmä” ulottuvuutta ja että yhteisön tavaramerkkiasetusta sekä Pariisin yleissopimusta on siten tulkittu siten, että asianomaisilla valtioilla on käytännössä täydellinen yksinoikeus sellaisiin tunnuksiin, joilla ei ole heraldisia piirteitä tai erittäin korostuneita heraldisia piirteitä suhteessa niiden rekisteröintiin tai käyttöön tavaramerkin osana.
   Neljännellä väitteellään valittaja moittii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta siitä, että tämä suoraan katsoi merkityksettömiksi tietyt nyt esillä olevan asialle ominaiset olosuhteet, kuten niiden heraldisten piirteiden luonteen, joiden suojaamiseen on vedottu, sen tavaramerkin, jonka osana valtion tunnuskuva on, luoman kokonaisvaikutelman, valtion tunnuskuvalle siinä maassa, josta kyseinen valtion tunnuskuva on peräisin, annetun suojan luonteen sekä tavan, jolla kyseessä olevaa tavaramerkkiä käytetään.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, 1994, s. 1).

      (2)  Yhdistyneiden Kansakuntien sopimussarja, osa 828, N:o 11847, s. 108.


title: Asia C-506/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 12.11.2014 – Yara Suomi Oy, Borealis Polymers Oy, Neste Oil Oyj, SSAB Europe Oy

text:
               2.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 34/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 12.11.2014 – Yara Suomi Oy, Borealis Polymers Oy, Neste Oil Oyj, SSAB Europe Oy
   (Asia C-506/14)
   (2015/C 034/09)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Korkein hallinto-oikeus

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Yara Suomi Oy, Borealis Polymers Oy, Neste Oil Oyj, SSAB Europe Oy

      Muu osapuoli: Työ- ja elinkeinoministeriö

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko komission päätös 2013/448/EU (1), sikäli kuin se perustuu päästökauppadirektiivin (2) 10 a artiklan 5 kohtaan, pätemätön ja vastoin päästökauppadirektiivin 23 artiklan 3 kohtaa sen vuoksi, että päätöstä ei ole tehty neuvoston päätöksen 1999/468/EY (3) 5 a artiklan ja asetuksen 182/2011/EU (4) 12 artiklassa tarkoitetussa valvonnan sisältävässä sääntelymenettelyssä? Jos vastaus tähän kysymykseen on myöntävä, muihin kysymyksiin ei ole tarpeen vastata.

               2)

               Onko komission päätös 2013/448/EU päästökauppadirektiivin 10 a artiklan 5 a kohdan vastainen siltä osin kuin komissio on teollisuuden päästökattoa määritellessään jättänyt huomioon ottamatta

                           (i)

                           osan niiden toimintojen ja laitosten todennetuista päästöistä kaudella 2005–2007, jotka on lisätty päästökauppadirektiivin soveltamisalaan kaudelle 2008–2012, mutta joiden osalta todentamisvelvoitetta ei ollut kaudella 2005–2007 eikä niitä näin ole rekisteröity CITL-järjestelmään;

                           (ii)

                           kaudelle 2008–2012 ja 2013–2020 päästökauppadirektiivin soveltamisalaan lisätyt uudet toiminnot niiltä osin kuin ne eivät ole sisältyneet päästökauppadirektiivin soveltamisalaan vuosina 2005–2007 ja jolloin uusia toimintoja harjoitetaan päästökauppadirektiivin soveltamisalaan jo vuosina 2005–2007 kuuluneissa laitoksissa;

                           (iii)

                           ennen 30.6.2011 suljettujen laitosten päästöt, vaikka kyseisillä laitoksilla tosiasiallisesti on todennettuja päästöjä kaudella 2005–2007 ja osin myös kaudella 2008–2012?

                     Jos kysymyksiin 2(i)–(iii) on vastattava joiltakin osin myöntävästi, onko komission päätös 2013/448/EU monialaisen korjauskertoimen soveltamisen osalta tällöin pätemätön siten, että sitä ei ole sovellettava?

               3)

               Onko komission päätös 2013/448/EU pätemätön ja vastoin päästökauppadirektiivin 10 a artiklan 5 kohtaa sekä päästökauppadirektiivin tavoitteita siten, että se jättää päästökauppadirektiivin 10 a artiklan 5 kohdan a ja b alakohtien mukaisen teollisuuden päästökaton laskemisessa huomioimatta ne päästöt, jotka ovat peräisin (i) prosessikaasuista tuotettavan sähkön tuotannosta päästökauppadirektiivin liitteen I kattamissa laitoksissa, jotka eivät ole ”sähköntuottajia”, ja (ii) lämmön tuotannosta päästökauppadirektiivin liitteen I kattamissa laitoksissa, jotka eivät ole ”sähköntuottajia”, ja joille maksutta tapahtuva jakaminen on sallittu päästökauppadirektiivin 10 a artiklan 1 ja 4 kohdan sekä päätöksen 2011/278/EU (5) perusteella?

               4)

               Onko komission päätös 2013/448/EU pätemätön ja ristiriidassa päästökauppadirektiivin 3 artiklan e ja u alakohdan kanssa – joko sellaisenaan tai yhdessä päästökauppadirektiivin 10 a artiklan 5 kohdan kanssa – sen vuoksi, että se jättää päästökauppadirektiivin 10 a artiklan 5 kohdan a ja b alakohtien mukaisen teollisuuden päästökaton laskemisessa huomioimatta edellä kysymyskohdassa 3 tarkoitetut päästöt?

               5)

               Onko komission päätös 2013/448/EU vastoin päästökauppadirektiivin 10 a artiklan 12 kohtaa siltä osin kuin monialainen korjauskerroin on ulotettu koskemaan päätöksessä 2010/2/EU (6) määriteltyä hiilivuototoimialaa?

               6)

               Onko komission päätös 2011/278/EU vastoin päästökauppadirektiivin 10 a artiklan 1 kohtaa siltä osin kuin komission toimenpiteiden tulisi vertailuarvoja määritettäessä ottaa huomioon energiatehokkaisiin tekniikoihin liittyviä kannustimia, tehokkaimpia tekniikoita, tehokas yhteistuotanto ja prosessikaasujen tehokas talteenotto?

               7)

               Onko komission päätös 2011/278/EU vastoin päästökauppadirektiivin 10 a artiklan 2 kohtaa siltä osin kuin vertailuarvojen periaatteiden tulisi perustua toimialan tehokkaimpaan 10 prosentin joukkoon kuuluvien laitosten keskimääräiseen tehokkuuteen?

      (1)  2013/448/EU: Komission päätös, annettu 5 päivänä syyskuuta 2013, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 11 artiklan 3 kohdan mukaisista kansallisista täytäntöönpanotoimenpiteistä päästöoikeuksien jakamiseksi maksutta siirtymäaikana (EUVL L 240, s. 27).

      (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY, annettu 13 päivänä lokakuuta 2003, kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta (EUVL L 275,s. 32).

      (3)  1999/468/EY: Neuvoston päätös, tehty 28 päivänä kesäkuuta 1999, menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä (EYVL L 184, s. 23).

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 182/2011, annettu 16 päivänä helmikuuta 2011, yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä (EUVL L 55, s. 13).

      (5)  2011/278/EU: Komission päätös, annettu 27 päivänä huhtikuuta 2011, päästöoikeuksien yhdenmukaistettua maksutta tapahtuvaa jakoa koskevien unionin laajuisten siirtymäsäännösten vahvistamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan mukaisesti (EUVL L 130, s. 1).

      (6)  2010/2/EU: Komission päätös, annettu 24 päivänä joulukuuta 2009 , luettelon laatimisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY nojalla niistä toimialoista ja toimialojen osista, joiden katsotaan olevan alttiita merkittävälle hiilivuodon riskille (EUVL L 1, s. 10).


title: Asia C-402/12 P: Valitus, jonka Euroopan parlamentti on tehnyt 24.8.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-396/09, Vereniging Milieudefensie, Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht v. komissio, 14.6.2012 antamasta tuomiosta

text:
               12.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/26

         Valitus, jonka Euroopan parlamentti on tehnyt 24.8.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-396/09, Vereniging Milieudefensie, Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht v. komissio, 14.6.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia C-402/12 P)
   2013/C 9/43
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

   Valittaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: L. Visaggio ja G. Corstens)
   Muut osapuolet:

               Vereniging Milieudefensie,

               Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht,

               Euroopan komissio,

               Alankomaiden kuningaskunta,

               Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii seuraavaa:

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-396/09 14.6.2012 antama tuomio on kumottava

               —

               pääasia on ratkaistava ja ensimmäisessä oikeusasteessa nostettu kanne on hylättävä

               —

               ensimmäisessä oikeusasteessa olleet kantajat on velvoitettava korvaamaan tästä muutoksenhausta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Parlamentti väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on toiminut oikeudenvastaisesti katsoessaan, että se saattoi arvioida asetuksen (EY) N:o 1367/2006 (1) pätevyyttä Århusin yleissopimuksen (2) 9 artiklan 3 kappaleen nojalla, vaikka tällä määräyksellä ei ole välitöntä oikeusvaikutusta. Parlamentin mukaan unionin yleisen tuomioistuimen tämä näkemys perustuu sekä vakiintuneen oikeuskäytännön, joka koskee yksityisten mahdollisuutta vedota kansainvälisen sopimuksen määräyksiin voidakseen riitauttaa Euroopan unionin toimen pätevyyden, että nyt käsiteltävässä asiassa kyseessä olevien kansainvälisten sitoumusten luonteen ja soveltamisalan ilmeisen virheelliseen tulkintaan.
   Euroopan parlamentti katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin on soveltanut nyt käsiteltävässä asiassa asioissa Fediol (3) ja Nakajima (4) vahvistettua oikeuskäytäntöä, mutta ei ole ottanut huomioon, että tätä oikeuskäytäntöä — johon on lisäksi tähän mennessä viitattu äärimmäisen harvoissa asioissa — voidaan soveltaa vain poikkeuksena ja erityisten olosuhteiden täyttyessä. Se ei ole selvittänyt valituksenalaisessa tuomiossa, täyttyivätkö nämä edellytykset todella, eikä ole ottanut huomioon sitä, että mainittu oikeuskäytäntö on luonteeltaan poikkeuksellista.

      (1)  Tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta yhteisön toimielimiin ja elimiin 6.9.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1367/2006 (EUVL L 264, s. 13).

      (2)  Århusissa 25.6.1998 allekirjoitettu, tiedon saantia, yleisön osallistumisoikeutta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskeva Århusin yleissopimus, joka on hyväksytty 17.2.2005 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2005/370/EY (EUVL L 124, s. 1).

      (3)  Asia 70/87, Fediol v. komissio, tuomio 22.6.1989, Kok., s. 1825.

      (4)  Asia C-69/89, Nakajima v. neuvosto, tuomio 7.5.1991, Kok. s., I-2169.


title: Asia C-593/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vestre Landsret (Tanska) on esittänyt 19.12.2014 – Masco Denmark ApS ja Damixa ApS v. Skatteministeriet

text:
               2.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 73/17

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vestre Landsret (Tanska) on esittänyt 19.12.2014 – Masco Denmark ApS ja Damixa ApS v. Skatteministeriet
      (Asia C-593/14)
      (2015/C 073/23)
      Oikeudenkäyntikieli: tanska

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Vestre Landsret

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Masco Denmark ApS ja Damixa ApS

         Vastaaja: Skatteministeriet

         Ennakkoratkaisukysymys

      Onko EY 43 artikla (nykyään SEUT 49 artikla), luettuna yhdessä EY 48 artiklan (nykyään SEUT 54 artikla) kanssa, esteenä sille, että jäsenvaltio ei myönnä kotimaiselle yhtiölle korkotuloja koskevaa verovapautta tapauksissa, joissa toisessa jäsenvaltiossa asuva konserniyhtiö ei saa tehdä verovähennystä vastaavista korkomenoista kyseisessä jäsenvaltiossa alikapitalisointitapauksissa sovellettavien korkovähennysrajoituksia koskevien säännösten vuoksi (kuten nyt käsiteltävässä tapauksessa), kun ensin mainittu jäsenvaltio myöntää kotimaiselle yhtiölle korkotuloja koskevan verovapauden tapauksissa, joissa samassa jäsenvaltiossa asuva konserniyhtiö ei saa tehdä verovähennystä vastaavista korkomenoista alikapitalisointitapauksissa sovellettavien korkovähennysrajoituksia koskevien kansallisten säännösten vuoksi (kuten nyt käsiteltävässä tapauksessa)?


title: Asia C-391/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 5.4.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Superior de Justicia de Andalucía – Espanja) – Marina del Mediterráneo SL ym. v. Agencia Pública de Puertos de Andalucía (Ennakkoratkaisupyyntö — Julkiset hankinnat — Muutoksenhakumenettelyt — Direktiivi 89/665/ETY — 1 artiklan 1 kohta — 2 artiklan 1 kohta — Hankintaviranomaisen päätös taloudellisen toimijan hyväksymisestä tarjoajaksi — Päätökseen ei voida hakea muutosta sovellettavan kansallisen säännöstön mukaan)

text:
               29.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 168/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 5.4.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Superior de Justicia de Andalucía – Espanja) – Marina del Mediterráneo SL ym. v. Agencia Pública de Puertos de Andalucía
   (Asia C-391/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Julkiset hankinnat - Muutoksenhakumenettelyt - Direktiivi 89/665/ETY - 1 artiklan 1 kohta - 2 artiklan 1 kohta - Hankintaviranomaisen päätös taloudellisen toimijan hyväksymisestä tarjoajaksi - Päätökseen ei voida hakea muutosta sovellettavan kansallisen säännöstön mukaan))
   (2017/C 168/10)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Superior de Justicia de Andalucía

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Marina del Mediterráneo SL, Marina del Mediterráneo Duquesa SL, Marina del Mediterráneo Estepona SL, Marina del Mediterráneo Este SL, Marinas del Mediterráneo Torre SL, Marina del Mediterráneo Marbella SL, Gómez Palma SC, Enrique Alemán SA, Cyes Infraestructuras SA ja Cysur Obras y Medioambiente SA

      Vastaaja: Agencia Pública de Puertos de Andalucía

      Muut osapuolet: Consejería de Obras Públicas y Vivienda de la Junta de Andalucía, Nassir Bin Abdullah and Sons SL, Puerto Deportivo de Marbella SA ja Ayuntamiento de Marbella

      Tuomiolauselma

               1)

               Julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21.12.1989 annetun neuvoston direktiivin 89/665/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 11.12.2007 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2007/66/EY, 1 artiklan 1 kohtaa ja 2 artiklan 1 kohdan a ja b alakohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan päätös tarjoajan hyväksymisestä hankintamenettelyyn – päätös, jonka väitetään rikkovan julkisia hankintoja koskevaa unionin oikeutta tai kansallista lainsäädäntöä, jolla se pannaan täytäntöön – ei kuulu hankintaviranomaisen toteuttamiin valmisteleviin toimiin, jotka voivat olla itsenäisen muutoksenhaun kohteena tuomioistuimessa.

               2)

               Direktiivin 89/665, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2007/66, 1 artiklan 1 kohdalla ja 2 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdalla on välitön oikeusvaikutus.

      (1)  EUVL C 346, 19.10.2015.


title: Asia F-43/08: Kanne 16.4.2008 — David Spee v. Europol

text:
               19.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/33

         Kanne 16.4.2008 — David Spee v. Europol
   (Asia F-43/08)
   (2008/C 183/66)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: David Spee (Rijswijk, Alankomaat) (edustaja: asianajaja P. de Casparis)

      Vastaaja: Euroopan poliisivirasto (Europol)
   Oikeusriidan kohde ja kuvaus
   Europolin sen päätöksen kumoaminen, jolla kumottiin avointa toimea koskeva ilmoitus, johon kantaja oli vastannut, ja jonka mukaan tämä ilmoitus julkaistaan myöhemmin, sekä vahingonkorvausvaatimus.
   Vaatimukset

               —

               Valituksen perusteella 7.1.2008 tehty päätös ja sen taustalla olevat 20.6.2007 ja 6.7.2007 tehdyt päätökset, joissa IMT1 Infrastructure Unitin First Officerin toimen todettiin olevan jälleen avoimena ja joilla kantaja jätettiin nimittämättä tähän toimeen, on kumottava,

               —

               Europol on velvoitettava siihen, että se pyrkii löytämään kohtuullisen ratkaisun tilanteeseen, johon kantaja joutui harkitsemattoman ja virheellisen päätöksen tekemisen seurauksena

               —

               Europol on velvoitettava maksamaan kantajalle vahingonkorvauksena 5 000 euron suuruinen nettosumma

               —

               Europol on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Euroopan yhteisöjen komission 24.4.1996 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-137/96)

text:
N:o C 180/24            FI                         Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                              22.6.96
söjen tuomioistuimen kirjaamoon 25.4.1996 , Euroopan                   liittotasavaltaa vastaan . Kantajan asiamiehenä on Euroo
yhteisöjen tuomioistuimelta La Société The Scotch Whisky               pan yhteisöjen komission oikeudellisen yksikön virkamies
Associationin ja La Martiniquaise LM:n, uudelta nimeltään              Klaus-Dieter Borchardt, prosessiosoite Luxemburgissa c/o
Compagnie Financière européenne de prises de participa                komission oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gomez
tion ( COFEPP ), SA Prisunicin sekä SARL Centrale d'achat              de la Cruz, Centre Wagner C 254, Kirchberg.
et de services alimentairesin ( CASAL) välillä vireillä olevassa
riita-asiassa ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen :                Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Eurooppalaiset oikeussäännöt ja etenkin 29.5.1989 anne                 1 , toteaa , että Saksan liittotasavalta on jättänyt noudatta
tun neuvoston asetuksen ( ETY) N:o 1576/89 ( ] ) 5 artikla                   matta EY:n perustamissopimuksen ja direktiivin 92/
huomioon ottaen voidaanko yleisnimitystä " whisky " käyt                     116/ETY ( ] ) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
tää sellaisten alkoholijuomien myyntinimityksissä, jotka                     toteuttanut tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi
 sisältävät ainoastaan vedellä laimennettua viskiä , siten, että             tarpeellisia toimenpiteitä säädetyssä määräajassa;
alkoholijuomien alkoholipitoisuus on alle 40 tilavuuspro
senttia ?                                                              2 , velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                             lut.
(M EYVL N:o L 160 , 12.6.1989 , s . 1
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
                                                                       asiassa C-135/96 (2 ) esitettyjä; direktiivin täytäntöönpane
                                                                       mista koskeva määräaika päättyi 1.1.1994 .
Euroopan yhteisöjen komission 24.4.1996 Saksan liittota               (') EYVL 1993 , N:o L 62 , s . 1
                 savaltaa vastaan nostama kanne                        ( 2 ) Ks . tämän Euroopan yhteisön virallisen lehden s . 23 .
                         ( Asia C-137/96 )
                           ( 96/C 180/52 ).
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.4.1996
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan
liittotasavaltaa vastaan . Kantajan asiamiehenä on Euroo              Bundesfinanzhofin 14.3.1996 tekemällään päätöksellä esit
pan yhteisöjen komission oikeudellisen yksikön virkamies               tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Finanzamt Osna
Klaus-Dieter Borchardt, prosessiosoite Luxemburgissa c/o                            briick-Land vastaan Bernhard Langhorst
komission oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gomez                                           ( Asia C-141 /96 )
de la Cruz, Centre Wagner C 254 , Kirchberg.                                                       ( 96/C 180/54 )
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                       Bundesfinanzhof — V. Senat — on pyytänyt 14.3.1 996
1 , toteaa , että Saksan liittotasavalta on jättänyt noudatta         tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhtei
      matta EY:n perustamissopimuksen ja direktiivin 91/               söjen tuomioistuimen kirjaamoon 29.4.1996 , Euroopan
      414/ETY (') mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole             yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Finanzamt Osnabruck
      toteuttanut tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi              Land vastaan Bernhard Langhorst, ennakkoratkaisua seu
      tarpeellisia toimenpiteitä säädetyssä määräajassa;               raaviin kysymyksiin :
2 , velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku                  1 ) Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yh
      lut .                                                                  denmukaistamisesta 17 päivänä toukokuuta 1977
                                                                             annetun kuudennen neuvoston direktiivin                 77/388/
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat                ETY ( ] ) (direktiivi 77/388/ETY ) 22 artiklan 3 kohdan
asiassa C-135/96 ( 2 ) esitettyjä ; direktiivin täytäntöönpane              c alakohtaa tulkittava siten, että vuoden 1980 liikevaih
mista koskeva määräaika päättyi 27.7.1993 .                                  toverolain 14 pykälän 5 momentissa tarkoitettua hyvi
                                                                             tystä on pidettävä laskuna tai laskuna toimivana asia
(M EYVL 1991 , N:o L 230 , s . 1                                             kirjana ( direktiivin 7/388/ETY 21 artiklan 1 kohdan
( 2 ) Ks . tämän Euroopan yhteisön virallisen lehden s . 23 .                c alakohta )?
                                                                      2 ) Kysymykseen 1 annettavan vastauksen ollessa myön
                                                                             tävä : Onko direktiivin 77/388/ETY 21 artiklan 1 koh
                                                                             dan c alakohdan mukaista se, että henkilöä, joka
Euroopan yhteisöjen komission 25.4.1996 Saksan liittota                     hyväksyy sellaisen hyvityksen, johon sisältyvän veron
                 savaltaa vastaan nostama kanne                              määrä on suurempi kuin verotettavien liiketoimien
                                                                             mukaisesti määräytyvä veron määrä, riitauttamatta
                         ( Asia C-138/96 )
                                                                             tältä osin hyvitykseen sisältyvää mainintaa verosta ,
                           ( 96/C 180/53 )                                   pidetään henkilönä, joka mainitsee arvonlisäveron las
                                                                             kussa tai laskuna toimivassa asiakirjassa ja joka sen
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 25.4.1996                           vuoksi on velvollinen maksamaan tämän arvonlisäve
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan                          ron ?


title: Asia T-572/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.3.2015 – Nissan Jidosha v. SMHV (CVTC) (Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröidyn kuviomerkin CVTC uudistamishakemus — Osittainen uudistaminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 47 artikla)

text:
               20.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 127/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.3.2015 – Nissan Jidosha v. SMHV (CVTC)
   (Asia T-572/12) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröidyn kuviomerkin CVTC uudistamishakemus - Osittainen uudistaminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 47 artikla))
   (2015/C 127/28)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Nissan Jidosha KK (Jokohama, Japani) (edustajat: barrister B. Brandreth ja asianajaja D. Cañadas Arcas)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: aluksi F. Mattina, sitten P. Bullock)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 6.9.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 2469/2011-1), joka koskee hakemusta yhteisön tavaramerkiksi rekisteröidyn kuviomerkin CVTC rekisteröinnin uudistamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Nissan Jidosha KK velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 79, 16.3.2013.


title: Ditta Autotrasporti Silvano Zottichin 19.12.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-605/97)

text:
C 72/20                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        7.3.98
Ditta Autotrasporti Silvano Zottichin 19.12.1997 Euroo-            sandro Giadrossi, Trieste, ja prosessiosoite viimeksi maini-
      pan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne              tun toimisto Triestessä via XXX ottobre 17.
                        (Asia T-605/97)
                          (98/C 72/45)                             Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                   tuin
                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                   Ð ensisijaisesti kumoaa 30.7.1997 tehdyn Euroopan
                                                                        yhteisöjen komission päätöksen C(97) 2735 lopull.;
Ditta Autotrasporti Silvano Zottich on nostanut
19.12.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-               Ð toissijaisesti kumoaa tämän päätöksen siltä osin (5
teen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                       artikla) kuin siinä velvoitetaan Italian valtio perimään
komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat                takaisin 1.7.1990 alkaen myönnetyt tuet niiden maksa-
Marcello Clarich, Firenze, ja Alessandro Giadrossi,                     mispäivästä lukien laskettavine korkoineen;
Trieste, ja prosessiosoite viimeksi mainitun toimisto Tries-
tessä via XXX ottobre 17.
                                                                   Ð molemmissa tapauksissa velvoittaa komission korvaa-
                                                                        maan oikeudenkäyntikulut.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuin
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Ð ensisijaisesti kumoaa 30.7.1997 tehdyn Euroopan
     yhteisöjen komission päätöksen C(97) 2735 lopull.;            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
                                                                   samat kuin asiassa T-288/97, Regione Friuli-Venezia Giulia
                                                                   vastaan komissio (1).
Ð toissijaisesti kumoaa tämän päätöksen siltä osin (5
     artikla) kuin siinä velvoitetaan Italian valtio perimään      (1) EYVL C 7, 10.1.1998, s. 25.
     takaisin 1.7.1990 alkaen myönnetyt tuet niiden maksa-
     mispäivästä lukien laskettavine korkoineen;
Ð molemmissa tapauksissa velvoittaa komission korvaa-
     maan oikeudenkäyntikulut.
                                                                   Pauletic Antonio Succ. di Pauletic Igor -nimisen yhtiön
                                                                   19.12.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                         nostama kanne
                                                                                (Asia T-607/97)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat                                     (98/C 72/47)
samat kuin asiassa T-288/97, Regione Friuli-Venezia Giulia
vastaan komissio (1).
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
(1) EYVL C 7, 10.1.1998, s. 25.
                                                                   Pauletic Antonio Succ. di Pauletic Igor -niminen yhtiö on
                                                                   nostanut 19.12.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                   oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö-
                                                                   jen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianaja-
                                                                   jat Marcello Clarich, Firenze, ja Alessandro Giadrossi,
                                                                   Trieste, ja prosessiosoite viimeksi mainitun toimisto Tries-
Zootrans snc:n 19.12.1997 Euroopan yhteisöjen komis-               tessä via XXX ottobre 17.
                 siota vastaan nostama kanne
                        (Asia T-606/97)                            Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                   tuin
                          (98/C 72/46)
                                                                   Ð ensisijaisesti kumoaa 30.7.1997 tehdyn Euroopan
                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)                          yhteisöjen komission päätöksen C(97) 2735 lopull.;
Zootrans snc on nostanut 19.12.1997 Euroopan yhteisöjen            Ð toissijaisesti kumoaa tämän päätöksen siltä osin (5
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen                       artikla) kuin siinä velvoitetaan Italian valtio perimään
Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-                takaisin 1.7.1990 alkaen myönnetyt tuet niiden maksa-
jina ovat asianajajat Marcello Clarich, Firenze, ja Ales-               mispäivästä lukien laskettavine korkoineen;


title: Asia C-9/06 P: Tomás Salazar Brierin  9.1.2006  tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-83/03, Tomás Salazar Brier vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,  25.10.2005  antamasta tuomiosta

text:
               11.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 60/27

         Tomás Salazar Brierin 9.1.2006 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-83/03, Tomás Salazar Brier vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 25.10.2005 antamasta tuomiosta
   (Asia C-9/06 P)
   (2006/C 60/51)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Tomás Salazar Brier on valittanut 9.1.2006 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-83/03, Tomás Salazar Brier vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 25.10.2005 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajina ovat asianajajat R. García-Gallardo Gil-Fournier, D. Domínguez Pérez ja A. Sayagués Torres.
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että tämä valitus otetaan tutkittavaksi.

               2)

               kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston 25.10.2005 antaman tuomion ja palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen.

               3)

               velvoittaa komission korvaamaan kaikki sekä yhteisöjen tuomioistuimessa että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käydystä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
   Valittaja esittää tämän valituksen tueksi yhden ainoan valitusperusteen: ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut yhteisön oikeutta valituksenalaisen tuomion 26–48 kohdassa. Valittaja katsoo erityisesti, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tulkinnut virheellisesti henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan toisessa alakohdassa olevaa ”toiselle valtiolle suoritettujen palvelusten” käsitettä.


title: Asia C-577/12: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 7.2.2013 (Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wienin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Michaela Hopfgartner

text:
               4.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/13

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 7.2.2013 (Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wienin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Michaela Hopfgartner
   (Asia C-577/12) (1)

   2013/C 129/25
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 79, 16.3.2013.


title: Asia C-190/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 5.7.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesarbeitsgericht – Saksa) – Werner Fries v. Lufthansa CityLine GmbH (Ennakkoratkaisupyyntö — Lentoliikenne — Asetus (EU) N:o 1178/2011 — Liitteessä I olevan FCL.065 kohdan b alakohta — 65 vuoden iän saavuttaneille lentolupakirjan haltijoille asetettu kielto toimia kaupallisessa ilmakuljetuksessa toimivan ilma-aluksen ohjaajana — Pätevyys — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 15 artikla — Ammatillinen vapaus — 21 artikla — Yhdenvertainen kohtelu — Ikään perustuva syrjintä — Kaupallinen ilmakuljetus — Käsite)

text:
               28.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 5.7.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesarbeitsgericht – Saksa) – Werner Fries v. Lufthansa CityLine GmbH
   (Asia C-190/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Lentoliikenne - Asetus (EU) N:o 1178/2011 - Liitteessä I olevan FCL.065 kohdan b alakohta - 65 vuoden iän saavuttaneille lentolupakirjan haltijoille asetettu kielto toimia kaupallisessa ilmakuljetuksessa toimivan ilma-aluksen ohjaajana - Pätevyys - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 15 artikla - Ammatillinen vapaus - 21 artikla - Yhdenvertainen kohtelu - Ikään perustuva syrjintä - Kaupallinen ilmakuljetus - Käsite))
   (2017/C 283/09)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesarbeitsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Werner Fries

      Vastaaja: Lufthansa CityLine GmbH

      Tuomiolauselma

               1)

               Ensimmäisen ja toisen kysymyksen tarkastelussa ei ole ilmennyt mitään seikkaa, joka voisi vaikuttaa siviili-ilmailun lentomiehistöä koskevien teknisten vaatimusten ja hallinnollisten menettelyjen säätämisestä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 216/2008 nojalla 3.11.2011 annetun komission asetuksen (EU) N:o 1178/2011 liitteessä I olevan FCL.065 kohdan b alakohdan pätevyyteen Euroopan unionin perusoikeuskirjan 15 artiklan 1 kohdan ja 21 artiklan 1 kohdan kannalta.

               2)

               Asetuksen N:o 1178/2011 liitteessä I olevan FCL.065 kohdan b alakohtaa on tulkittava niin, että siinä ei kielletä 65 vuoden iän saavuttanutta lupakirjan haltijaa toimimasta ohjaajana kuljettajan kaupallisen toiminnan puitteissa tapahtuvilla siirtolennoilla, joilla ei kuljeteta matkustajia, rahtia eikä postia, eikä toimimasta kouluttajana ja/tai kokeiden vastaanottajana ilma-aluksella muuna kuin lentävänä miehistön jäsenenä.

      (1)  EUVL C 222, 20.6.2016.


title: Asia T-62/06 RENV R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 9.6.2011 — Eurallumina v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Valtiontuki — Päätös, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja määrätään palauttamaan se — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               23.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 219/16

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 9.6.2011 — Eurallumina v. komissio
   (Asia T-62/06 RENV R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Valtiontuki - Päätös, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja määrätään palauttamaan se - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty)
   2011/C 219/22
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Eurallumina SpA (Portoscuso, Italia) (edustajat: solicitor R. Denton ja solicitor L. Martin Alegi)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Di Bucci, N. Khan, D. Grespan ja K. Walkerová)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Hakemus Gardannen alueella, Shannonin alueella ja Sardiniassa alumiinioksidin valmistuksessa polttoaineena käytettävien kivennäisöljyjen vapauttamisesta valmisteverosta, jonka Ranska, Irlanti ja Italia ovat panneet täytäntöön, 7.12.2005 tehdyn komission päätöksen 2006/323/EY (EUVL 2006, L 119, s. 12) täytäntöönpanon lykkäämiseksi siltä osin kuin se koskee kantajaa.

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (neljäs jaosto), 28 päivänä marraskuuta 1996, asiassa C-293/95 P, Odigitria AAE vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - ETY:n kalastussopimukset Senegalin ja Guinea-Bissaun kanssa - Laivan pysäyttämien - Yhteisön lisenssi)

text:
N:o C 54/8           FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       22.2.97
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                              va huomioon se, että työntekijä työskentelee suurimman
                                                                    osan työajastaan jossakin sellaisessa jäsenvaltiossa, jossa
                        (kuudes jaosto ),
                                                                    hänellä on toimisto, josta käsin hän työnantajansa lukuun
                  9 päivänä tammikuuta 1997,                        järjestää työtään ja johon hän palaa jokaisen työhön liitty
                                                                    vän ulkomaanmatkansa jälkeen.
asiassa C-383/95 ( Hoge Raad der Nederlandenin esittämä
ennakkoratkaisupyyntö ), Petrus Wilhelmus Rutten vastaan
                     Cross Medical Ltd (')                          (') EYVL N:o C 31 , 3.2.1996 .
(Brysselin yleissopimus — 5 artiklan 1 kappale — Sen
paikkakunnan alioikeus, jossa sopimusvelvoite täytetään
— Työsopimus — Paikkakunta, jossa työntekijä tavalli
       sesti työskentelee — Työskentely useissa maissa)
                          ( 97/C 54/ 13
                                                                            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                ( neljäs jaosto ),
                 (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                                28 päivänä marraskuuta 1996,
                                                                    asiassa C-293/95 P, Odigitria AAE vastaan Euroopan
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio (')
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                    (Muutoksenhaku — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu
                                                                    — ETY:n kalastussopimukset Senegalin ja Guinea-Bissaun
                                                                          kanssa — Laivan pysäyttämien — Yhteisön lisenssi)
Asiassa C-383/95 , jonka Hoge Raad der Nederlanden on
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen toimivallasta tulkita                                        ( 97/C 54/ 14 )
tuomioistuimen toimivallasta ja tuomioiden täytäntöönpa
nosta yksityisoikeuden alalla 27 päivänä syyskuuta 1968
tehtyä yleissopimusta 3 päivänä kesäkuuta 1971 tehdyn                                 (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
pöytäkirjan mukaisesti saattanut yhteisöjen tuomioistui
men käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomiois
tuimessa vireillä olevassa asiassa Petrus Wilhelmus Rutten
vastaan Cross Medical Ltd ennakkoratkaisun tuomioistui
                                                                        (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
men toimivallasta ja tuomioiden täytäntöönpanosta yksi                  yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
tyisoikeuden alalla 27 päivänä syyskuuta 1968 tehdyn
yleissopimuksen ( EYVL N:o L 299 , 31.12.1972 , s . 32 )
5 artiklan 1 kappaleen tulkinnasta, sellaisena kuin yleisso
pimus on muutettuna Tanskan kuningaskunnan, Irlannin                Asiassa C-293/95 P, Odigitria AAE ( edustajina asianajajat
sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen ku            Anastasia Chatzitzani , Georgios Stefanakis ja Epameinon
ningaskunnan liittymisestä 9 päivänä lokakuuta 1978 teh            das Marias ), jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Eu
dyllä sopimuksella ( EYVL N:o L 304, 30.10.1978 , s . 1 , ja        roopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui
muutettuna s . 77 ), Helleenien tasavallan liittymisestä            men asiassa T-572/93 , Odigitria vastaan neuvosto ja
25 päivänä lokakuuta 1982 tehdyllä sopimuksella ( EYVL              komissio, 6.7.1995 antaman tuomion ( Kok . 1995 , s . II
N:o L 388 , 31.12.1982, s . 1 ) ja Espanjan kuningaskunnan          2025 ) kumoamista , vastapuolina Euroopan unionin neu
ja Portugalin tasavallan liittymisestä 26 päivänä toukokuu         vosto ( asiamiehinä John Carbery ja Sophia Kyriakopou
ta . 1989 tehdyllä sopimuksella ( EYVL N:o L 285 ,                  lou ) ja Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehinä Kon
3.10.1989, s. 1 ), yhteisöjen tuomioistuin ( kuudes jaosto ),       tou-Durande ja Thomas van Rijn ), yhteisöjen tuomioistuin
toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja G. F. Man             ( neljäs jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheen
cini sekä tuomarit J. L. Murray, C. N. Kakouris, H. Rag            johtaja J. L. Murray sekä tuomarit C. N. Kakouris ja
nemalm ja R. Schintgen ( esittelevä tuomari ), julkisasia          P. J. G. Kapteyn ( esittelevä tuomari ), julkisasiamies : M. B.
mies : F. G. Jacobs, kirjaaja : H. Grass, on antanut 9.1.1997       Elmer, kirjaaja : R. Grass, on antanut 28.11.1996 mää
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :                          räyksen, jonka määräysosa on seuraava :
Tuomioistuimen toimivallasta ja tuomioiden täytäntöönpa             1 ) Valitus hylätään.
nosta yksityisoikeuden alalla 27 päivänä syyskuuta 1968
tehdyn yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna
Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liitty             2 ) Valittaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
misestä tehdyllä sopimuksella, 5 artiklan 1 kappaletta on                  lut.
tulkittava siten, että jos työntekijä työskentelee työsopi
muksen perusteella useammassa kuin yhdessä sopimusval
 tiossa, tässä määräyksessä tarkoitettu paikkakunta, jossa           ('   EYVL N:o C 299 , 11.11.1995 .
 työntekijä tavallisesti työskentelee, on se paikkakunta, jo
 hon työntekijä on tosiasiallisesti keskittänyt työnteon.
 Määritettäessä konkreettisesti tätä paikkakuntaa on otetta


title: Asia F-125/10: Kanne 30.11.2010 — Daniel Schuerewegen v. Euroopan parlamentti

text:
               29.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/68

         Kanne 30.11.2010 — Daniel Schuerewegen v. Euroopan parlamentti
   (Asia F-125/10)
   ()
   2011/C 30/135
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Daniel Schuerewegen (Marienthal, Luxemburg) (edustajat: asianajajat P. Nelissen Grade ja G. Leblanc)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Nimittävän viranomaisen päätöksen, jolla kantaja karkotettiin työpaikaltaan ja jolla häneltä otettiin pois henkilöstökortti, ja tämän päätöksen seurauksena olleiden toimenpiteiden kumoaminen sekä vahingonkorvausvaatimus

      Vaatimukset

               —

               Nimittävän viranomaisen 30.8.2010 tekemä päätös, jolla hylättiin kantajan oikaisuvaatimus, on kumottava

               —

               nimittävän viranomaisen 25.3.2010 tekemä päätös, jolla kantaja karkotettiin pakolla perusteettomasti ja antamatta kirjallista tai suullista ilmoitusta ja varoitusta ja jolla häneltä otettiin pois henkilöstökortti, sekä tämän päätöksen seurauksena olleet toimenpiteet on kumottava

               —

               vastaajalle on ilmoitettava riidanalaisten päätösten kumoamisen vaikutuksista ja erityisesti kantajan kärsimän vahingon korvaamisesta

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan kokonaisuudessaan kyseisten tapahtumien kantajalle aiheuttamista terveydellisistä ongelmista aiheutuneet kulut

               —

               vastaaja on velvoitettava palauttamaan kantajalle kaikki hänen 25.3.2010 alkaen ottamansa vuosilomapäivät mukaan lukien kaikki sairauslomapäivät

               —

               vastaaja on velvoitettava esittämään kantajalle julkinen ja kirjallinen anteeksipyyntö hänen maineensa puhdistamiseksi

               —

               vastaaja on velvoitettava varmistamaan, ettei kantaja joudu kärsimään tämän jälkeen minkäänlaisesta haitallisesta tai syrjivästä kohtelusta riidanalaisen, hänelle vastaisen toimen vuoksi

               —

               vastaaja on velvoitettava vamistamaan, ettei kantajalle vastaisesta toimesta, sen perusteluista tai seurauksista jää merkintöjä kantajan henkilökansioon

               —

               vastaaja on velvoitettava etsimään aktiivisesti ja nopeasti kantajalle toimi riittävän kaukana hänen nykyisestä asemapaikastaan, jotta hän voi aloittaa työskentelyn uudelleen humaanisti hyväksyttävissä olosuhteissa

               —

               vastaaja on velvoitettava varmistamaan, että henkilöt, jotka ovat osallistuneet käsitteellisesti, aktiivisesti tai välillisesti kantajalle vastaiseen toimeen, saavat asianmukaiset varoitukset ja/tai rangaistukset

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan kantajalle 10 000 euroa aineettomasta vahingosta ja ennakkoon 5 000 euroa aineellisesta vahingosta sillä varauksella, että määrä nousee

               —

               Euroopan parlamentti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-197/16: Kanne 22.4.2016 – Andrea Incontri v. EUIPO – HigicoL (ANDREA INCONTRI)

text:
               4.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/38

         Kanne 22.4.2016 – Andrea Incontri v. EUIPO – HigicoL (ANDREA INCONTRI)
   (Asia T-197/16)
   (2016/C 243/41)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Andrea Incontri Srl (Milano, Italia) (edustajat: asianajajat A. Perani ja J. Graffer)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: HigicoL, SA (Baguim do monte, Portugal)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ANDREA INCONTRI – Rekisteröintihakemus nro 10 985 323

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 25.2.2016 asiassa R 146/2015-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               muuttaa riidanalaisen päätöksen kokonaisuudessaan

               —

               tämän johdosta hyväksyy EU-tavaramerkin rekisteröintiä koskevan hakemuksen nro 10 985 323 ANDREA INCONTRI kokonaisuudessaan

               —

               velvoittaa muut osapuolet korvaamaan oikeudenkäyntikulut, myös EUIPO:ssa käydyistä väite- ja valitusmenettelyistä aiheutuneet kulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-472/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2015 – Novartis Europharm v. komissio (Ihmisille tarkoitetut lääkkeet — Geneerisen lääkkeen Zoledronic acid Teva Pharma — zoledronic acid (tsoledronihappo) myyntilupa — Tsoledronihappoa tehoaineena sisältäviä vertailulääkkeitä Zometa ja Aclasta koskevien tietojen sääntelyyn perustuva suoja-aika — Direktiivi 2001/83/EY — Asetus (ETY) N:o 2309/93 ja asetus (EY) N:o 726/2004 — Yleinen myyntilupa — Tietojen sääntelyyn perustuva suoja-aika)

text:
               3.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 363/26

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2015 – Novartis Europharm v. komissio
   (Asia T-472/12) (1)

   ((Ihmisille tarkoitetut lääkkeet - Geneerisen lääkkeen Zoledronic acid Teva Pharma - zoledronic acid (tsoledronihappo) myyntilupa - Tsoledronihappoa tehoaineena sisältäviä vertailulääkkeitä Zometa ja Aclasta koskevien tietojen sääntelyyn perustuva suoja-aika - Direktiivi 2001/83/EY - Asetus (ETY) N:o 2309/93 ja asetus (EY) N:o 726/2004 - Yleinen myyntilupa - Tietojen sääntelyyn perustuva suoja-aika))
   (2015/C 363/34)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Novartis Europharm Ltd (Horsham, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja C. Schoonderbeek)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi A. Sipos, sitten M. Wilderspin, P. Mihaylova ja M. Šimerdová)
   Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Teva Pharma BV (Utrecht, Alankomaat) (edustajat: barrister K. Bacon ja solicitor C. Firth)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus sen 16.8.2012 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen C(2012) 5894 final kumoamisesta, jolla ihmisille tarkoitetulle lääkkeelle Zoledronic acid Teva Pharma (tsoledronihappo) annettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 726/2004 nojalla myyntilupa

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Novartis Europharm Ltd vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission ja Teva Pharma BV:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 389, 15.12.2012.


title: Asia T-657/11: Kanne 21.12.2011 — Technion — Israel Institute of Technology ja Technion Research & Development v. komissio

text:
               10.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 73/28

         Kanne 21.12.2011 — Technion — Israel Institute of Technology ja Technion Research & Development v. komissio
   (Asia T-657/11)
   2012/C 73/56
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Technion — Israel Institute of Technology (Haifa, Israel) ja Technion Research & Development Foundation Ltd (Haifa) (edustajat: asianajajat D. Grisay ja D. Piccininno)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               vastaanottamaan tämän kumoamiskanteen, joka perustuu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 263 artiklaan

               —

               ottamaan kanteen tutkittavaksi ja

               —

               ensisijaisesti toteamaan kanteen perustelluksi ja kumoamaan Euroopan komission tietoyhteiskunnan ja viestimien pääosaston 19.10.2011 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen ja perustelujen puutteellisuuteen siltä osin kuin 19.10.2011 tehty perintämääräys perustuu yksinomaan sellaisiin todisteisiin, joiden perustelut ja aiheellisuus on kiistetty asiassa T-546/11, (1) Technion — Israel Institute of Technology ja Technion Research & Development v. komissio, eli tilintarkastuskertomukseen ja komission päätökseen, jossa todetaan kyseisen, muun muassa MOSAICA-sopimuksen täytäntöönpanoa koskevan tilintarkastuskertomuksen päätelmien mukaisesti, että tietyt kulut eivät ole tukikelpoisia.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on loukannut perusteetonta etua koskevaa periaatetta. Kantajat väittävät, että

                           —

                           komissio ottaisi itselleen sopimukseen liittyvistä palveluista seuraavat edut ja tehtyjen tutkimusten tulokset ilman, että se maksaisi niistä mitään, jos se perisi takaisin vaaditun summan, joka kattaa kaikki TECHNIONin työntekijän M.K.:n MOSAICA-sopimuksen nojalla suorittamat palvelut

                           —

                           kantajilla on oikeus vaatia MOSAICA-sopimuksen perusteella suoritettuihin palveluihin liittyvien kulujen korvaamista

                           —

                           takaisinmaksutilanteessa kantajat eivät ainoastaan jäisi ilman sitä summaa, joka vastaa todellisuudessa suoritettuja palveluita, vaan niille aiheutuisi myös ylimääräistä tappiota, koska niiden täytyisi takaisinmaksun lisäksi suoriutua kustannuksista, joita palveluiden suorittamisesta on aiheutunut.

      (1)  EUVL C 355, s. 28.


title: Asia C-621/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Varna (Bulgaria) on esittänyt 29.12.2010 — АDSITS ”Balkan and Sea prоperties” v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” — Varna

text:
               5.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 72/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Varna (Bulgaria) on esittänyt 29.12.2010 — АDSITS ”Balkan and Sea prоperties” v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” — Varna
   (Asia C-621/10)
   2011/C 72/27
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen sad Varna

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: АDSITS ”Balkan and Sea prоperties”

      Vastaaja: Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” — Varna

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 80 artiklan 1 kohdan c alakohtaa tulkittava siten, että kun kyseessä ovat toisiinsa sidoksissa olevien henkilöiden väliset tavaroiden luovutukset ja vastike on käypä markkina-arvoa korkeampi, veron perusteena on kaupan käypä markkina-arvo vain silloin, jos luovuttajalla ei ole oikeutta sen ostoihin sisältyvän veron täyteen vähennykseen, joka kohdistuu luovutuksen kohteena olevien tavaroiden ostoon tai valmistamiseen?

               2)

               Onko direktiivin 2006/112 80 artiklan 1 kohdan c alakohtaa tulkittava siten, että jos luovuttaja on käyttänyt oikeuttaan sellaisiin tavaroihin ja palveluihin sisältyvän veron täyteen vähennykseen, jotka myöhemmin luovutetaan toisiinsa sidoksissa olevien henkilöiden välillä käypä markkina-arvoa korkeampaan arvoon, eikä tätä oikeutta ostoihin sisältyvän veron vähentämiseen ole oikaistu direktiivin 173–177 artiklan mukaisesti, jäsenvaltio ei saa toteuttaa toimenpiteitä, joiden mukaan veron perusteeksi vahvistetaan yksinomaan käypä markkina-arvo?

               3)

               Luetellaanko direktiivin 2006/112 80 artiklan 1 kohdassa tyhjentävästi tapaukset, jotka muodostavat edellytykset, joiden täyttyessä jäsenvaltio saa toteuttaa toimenpiteitä, joiden mukaan veron perusteena on tavaroiden luovutuksissa kaupan käypä markkina-arvo?

               4)

               Onko kansallisen arvonlisäverolain (Zakon za danak varhu dobavenata stoynost) 27 §:n 3 momentin 1 kohdan kaltainen kansallinen oikeussääntö sallittu muissa kuin direktiivin 2006/112 80 artiklan 1 kohdan a, b ja c alakohdassa luetelluissa olosuhteissa?

               5)

               Onko direktiivin 2006/112 80 artiklan 1 kohdan c alakohdan säännöksellä nyt käsiteltävän kaltaisessa asiassa välitön vaikutus ja saako kansallinen tuomioistuin soveltaa sitä välittömästi?

      (1)  EUVL L 347, s. 1.


title: Asia C-381/17: Kanne 26.6.2017 – Euroopan komissio v. Kroatian tasavalta

text:
               28.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/27

         Kanne 26.6.2017 – Euroopan komissio v. Kroatian tasavalta
   (Asia C-381/17)
   (2017/C 283/37)
   Oikeudenkäyntikieli: kroatia

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Mataija, T. Scharf ja G. von Rintelen)

      Vastaaja: Kroatian tasavalta

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               toteaa, että Kroatian tasavalta ei ole noudattanut kuluttajille tarkoitetuista kiinteää asunto-omaisuutta koskevista luottosopimuksista ja direktiivien 2008/48/EY ja 2013/36/EU sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta 4.2.2014 annetun direktiivin 2014/17/EU (EUVL 2014, L 60, s. 34) 42 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, että se ei ole antanut 21.3.2016 mennessä tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, tai että se ei ainakaan ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

               —

               velvoittaa Kroatian tasavallan maksamaan uhkasakkoa 9 865,40 euroa päivässä tuomion, jossa todetaan, ettei velvoitetta ilmoittaa direktiivin 2014/17/EU täytäntöönpanotoimenpiteistä ole noudatettu, julistamispäivästä alkaen

               —

               velvoittaa Kroatian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kroatian tasavalta ei ole noudattanut velvoitettaan ilmoittaa direktiivin 2014/17/EU täytäntöönpanotoimenpiteistä tämän direktiivin 42 artiklan 1 kohdassa tätä varten asetetussa määräajassa.


title: Asia C-444/05: Dioikitiko Protodikeio Athinonin  30.12.2004  tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Aikaterini Stamatelaki vastaan N.P.D.D. Organismos Asfaliseos Eleftheron Epaggelmation (O.A.E.E.)

text:
               11.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 60/18

         Dioikitiko Protodikeio Athinonin 30.12.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Aikaterini Stamatelaki vastaan N.P.D.D. Organismos Asfaliseos Eleftheron Epaggelmation (O.A.E.E.)
   (Asia C-444/05)
   (2006/C 60/36)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Dioikitiko Protodikeio Athinon on pyytänyt 30.12.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen 14.12.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Aikaterini Stamatelaki vastaan N.P.D.D. Organismos Asfaliseos Eleftheron Epaggelmation (O.A.E.E.) seuraaviin kysymyksiin:

               A)

               Rajoitetaanko kansallisella lainsäädännöllä, jolla kaikissa tapauksissa estetään kotimaista sosiaaliturvalaitosta korvaamasta siinä vakuutetun ulkomailla sijaitsevassa yksityisessä sairaanhoitolaitoksessa saaman hoidon kustannuksia lukuun ottamatta tapauksia, joissa on kyse alle 14-vuotiaista lapsista, EY:n perustamissopimuksen 49 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa turvattua palvelujen tarjoamisen vapautta yhteisössä koskevaa periaatetta, kun kyseisessä lainsäädännössä sen sijaan säädetään mahdollisuudesta korvata kyseiset kustannukset, jos asianomainen sairaalahoito annetaan ulkomailla sijaitsevassa julkisessa hoitolaitoksessa ja jos ensin on saatu lupa, joka annetaan, kun vakuutetun sosiaaliturvalaitoksen kanssa sopimussuhteessa oleva hoitolaitos ei voi ajoissa antaa vakuutetulle asianmukaista hoitoa?

               B)

               Siinä tapauksessa, että ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, voidaanko tämän rajoituksen katsoa johtuvan pakottavista yleistä etua koskevista syistä, joita erityisesti ovat tarve välttää Kreikan sosiaaliturvajärjestelmän taloudellisen tasapainon vakava järkkyminen tai riittävän monipuolisten ja kaikkien saatavilla olevien sairaala- ja sairaanhoitopalvelujen turvaaminen?

               C)

               Siinä tapauksessa, että toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, voidaanko tämänlaista rajoitusta pitää sallittuna sillä perusteella, että se ei ole ristiriidassa suhteellisuusperiaatteen kanssa eli että se ei ylitä sitä, mikä on objektiivisesti katsoen tarpeen tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi, ja että tätä päämäärää ei voida saavuttavaa vähemmän rajoittavilla säännöillä?


title: Asia C-283/04: Euroopan yhteisöjen komission 1.7.2004 Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
               28.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/16

         Euroopan yhteisöjen komission 1.7.2004 Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-283/04)
   (2004/C 217/30)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 1.7.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Hans Støvlbæk ja Albert Nijenhuis.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin toteaa, että

               —

               Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut EY 56 artiklan ja 43 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on säilyttänyt TPG- nimisen yhtiön yhtiöjärjestyksessä muutamia määräyksiä, joiden mukaan yhtiön pääomaan sisältyy Alankomaiden valtion omistuksessa oleva erityinen nimetty osake, johon liittyy yrityksen toimivaltaisten elinten tekemien tiettyjen päätösten hyväksymistä koskevia erityisoikeuksia,

               —

               velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perusteet:
   Koninklijke PTT Nederland NV jaettiin vuonna 1998 kahdeksi itsenäiseksi yhtiöksi: Koninklike KPN NV:ksi (KPN), joka vastaa televiestintätoiminnasta ja TNT POSTGROEP NV:ksi (TPG), joka vastaa logistiikasta ja jakelusta. TPG-nimisen yhtiön pääoma käsittää tavallisten ja etuoikeutettujen osakkeiden lisäksi erityisen nimetyn osakkeen, johon liittyy tiettyjä erioikeuksia. Nimetty osake on tällä hetkellä Alankomaiden valtion omistuksessa.
   Yhtiöjärjestyksen mukaan tähän nimettyyn osakkeeseen liittyy erityisoikeuksia, jotka koskevat yhtiön toimivaltaisten elinten tekemien tiettyjen päätösten hyväksymistä.
   Komission mukaan tähän nimettyyn osakkeeseen liittyvillä erityisoikeuksilla rajoitetaan pääoman vapaata liikkuvuutta ja sijoittautumisvapautta. Nämä erityiset valtuudet voivat, vaikkakin ne eivät ole nimenomaisesti syrjiviä, vaikeuttaa kyseisen yhtiön osakkeiden hankintaa ja saada toisiin jäsenvaltioihin sijoittautuneet sijoittajat luopumaan sijoittamasta pääomaa tähän yritykseen. Nämä oikeudet johtavat nimittäin huomattavaan rajoitukseen sellaisten oikeuksien suhteen, jotka ovat tavallisesti sidoksissa TPG:hen tehtäviin suoriin investointeihin. Ne voivat sen takia vaikuttaa pääomien vapaaseen liikkuvuuteen ja muodostaa täten EY 56 artiklassa tarkoitetun pääomien liikkuvuuden rajoituksen.
   Koska Alankomaiden valtiolla on myös näiden erityisten valtuuksien takia mahdollisuus käyttää määräysvaltaa yrityksen johtamisen ja yrityksen yleisen asioiden hoitamisen osalta, valtuudet vaikuttavat lisäksi suoraan investointeihin ja ne voivat tämän takia muodostaa sijoittautumisvapauden, josta on määrätty EY 43 artiklassa, rajoituksen.
   Komissio ei kiistä sitä, että hyvin toimivan postijärjestelmän takaaminen, jollaiseen Alankomaiden hallitus pyrkii, voi olla yleistä etua koskeva pakottava syy. Komissio toteaa kuitenkin, että ”kultaiseen” osakkeeseen sidotut oikeudet liittyvät myös sellaisiin postipalveluihin, jotka eivät kuulu direktiivissä 97/67/EY määriteltyihin yleispalveluihin (kuten esim. pikalähetykset ja logistiset palvelut); sellaiset palvelut eivät täten perustu yleistä etua koskeviin pakottaviin syihin, joiden perusteella EY:n perustamissopimuksen perustavanlaatuisten perusperiaatteiden rajoitukset ovat perusteltuja. Sitä paitsi Alankomaiden viranomaiset eivät ole käyttäneet kaikkia direktiivissä 97/67/EY yleisten postipalveluiden tarjoamisen varmistamiseksi säädettyjä mahdollisuuksia. Tässä yhteydessä viitataan siihen, että direktiivissä 2002/39/EY laajennettiin jäsenvaltioiden mahdollisuuksia tarkastusten ja erityismenettelyiden käyttöönottoon sen varmistamiseksi, että varattuja palveluita koskevia säännöksiä noudatetaan. Tältä osin erityisiä valtuuksia koskevan mekanismin käyttäminen ei näytä olevan oikeassa suhteessa tavoiteltuun tavoitteeseen nähden. Lisäksi erityisten valtuuksien harkintavaltaluonne ei sovi yhteen yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä vahvistettujen vaatimusten kanssa.


title: Asia C-506/99: Euroopan yhteisöjen komission 22.12.1999 Portugalin tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
18.3.2000                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 79/13
Euroopan yhteisöjen komission 22.12.1999 Portugalin                       College van Beroep voor het bedrijfslevenin 19.10.1999
               tasavaltaa vastaan nostama kanne                           tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                          asiassa Denkavit Nederland BV vastaan maatalous-, maise-
                                                                          mansuojelu- ja kalastusministeriö ja het Voedselvoorzie-
                                                                                ningsin- en verkoopbureau
                           (Asia C-506/99)
                                                                                (Asia C-507/99)
                            (2000/C 79/23)
                                                                                (2000/C 79/24)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.12.1999 Euroo-                College van Beroep voor het bedrijfsleven on pyytänyt
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin tasavaltaa             19.10.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhtei-
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen yksikön                  söjen tuomioistuimeen 23.12.1999, Euroopan yhteisöjen tuo-
virkamies António Caeiros ja komission oikeudellisessa yk-               mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Denkavit Nederland
sikössä toimiva kansallinen virkamies Manuel Desantes, ja                 BV vastaan maatalous-, maisemansuojelu- ja kalastusministeriö
prosessiosoite Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksikön                 ja het Voedselvoorzieningsin- en verkoopbureau seuraavaan
virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.             kysymykseen:
                                                                          1. Merkitseekö se seikka, että asianomaiset vasikat kuuluvat
                                                                               naudanliha-alan yhteisen markkinajärjestelyn soveltamis-
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                   alaan sitä, että Alankomaiden viranomaisten (väitetyn)
                                                                               toimivallan, joka koskee brittiläisten vasikoiden teurasta-
                                                                               misen ajankohdan määrittämistä, on perustuttava yhteisön
–    toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut EY:n                 lainsäädäntöön, jonka puuttuessa kansallisilla viranomai-
     perustamissopimuksen 10 artiklan 1 kohdan ja 249 artik-                   silla ei ole tällaista toimivaltaa?
     lan kolmannen kohdan eikä tietokantojen oikeudellisesta
     suojasta 11 päivänä maaliskuuta 1996 annetun Euroopan                2. Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä,
     parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/9/EY (1) 16 artik-                voidaanko edellä mainittu toimivalta perustella riittävästi
     lan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole                     direktiivin 90/425/ETY (1) 8 artiklalla?
     antanut kyseisen direktiivin 16 artiklan 1 kohdassa sääde-
     tyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edel-
                                                                          3. Jos vastaus toiseen kysymykseen on kieltävä, voidaanko
     lyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä;
                                                                               edellä mainittu toimivalta perustella yhteisön oikeusjärjes-
                                                                               tyksellä?
–    toteaa toissijaisesti, että Portugalin tasavalta ei ole noudat-
     tanut edellä mainittujen määräysten ja säännöksen mukai-             (1) EYVL 1990, L 224, s. 29.
     sia velvoitteitaan, koska se ei ole välittömästi ilmoittanut
     komissiolle tällaisista toimenpiteistä;
–    velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-
     käyntikulut.
                                                                          Verwaltungsgerichtshofin (Itävalta) 16.12.1999 te-
                                                                          kemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       asiassa Palais am Stadtpark Hotelbetriebsges. m.b.H. & Co
                                                                          KG vastaan Finanzlandesdirektion für Wien, Niederöster-
                                                                                reich und Burgenland
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
asiassa C-495/99 (2) esitettyjä; direktiivin 96/9/EY 16 artiklassa                                    (Asia C-508/99)
sen täytäntöönpanolle vahvistettu määräaika päättyi 1.1.1998.
                                                                                (2000/C 79/25)
(1) EYVL L 77, 27.3.1996, s. 20.                                          Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on pyytänyt 16.12.1999
(2) EYVL C 63, 4.3.2000, s. 16.
                                                                          tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisö-
                                                                          jen tuomioistuimeen 24.12.1999, Euroopan yhteisöjen tuo-
                                                                          mioistuimelta asiassa Palais am Stadtpark Hotelbetriebsges.
                                                                          m.b.H. & Co KG vastaan Finanzlandesdirektion für Wien,
                                                                          Niederösterreich und Burgenland ennakkoratkaisua seuraavaan
                                                                          kysymykseen: