title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 13 päivänä maaliskuuta 2002 yhdistetyissä asioissa T-357/00, T-361/00, T-363/00 ja T-364/00, Justina Martínez Alarcón ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Sisäinen kilpailu – Kilpailuun osallistumisen epääminen – Vaadittu ammatillinen kokemus)

text:
C 131/16                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         1.6.2002
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                            jaa ei hyväksytty sisäiseen kilpailuun COM/TB/99, yhteisöjen
                  TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toi-
                                                                        mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. M. Moura
                   6 päivänä maaliskuuta 2002                           Ramos sekä tuomarit J. Pirrung ja A. W. H. Meij, kirjaaja:
                                                                        hallintovirkamies D. Christensen, on 13.3.2002 antanut tuo-
asiassa T-77/99 REV, Girish Ojha vastaan Euroopan yhtei-                mion, tuomiolauselma on seuraava:
                         söjen komissio (1)
                                                                        1)    Valintalautakunnan 24.2.2000 tekemä päätös, jolla kantajaa
(Henkilöstö – Purkamishakemus tuomion ottamiseksi uudel-                      ei hyväksytty sisäisen kilpailun COM/TB/99 kokeisiin, kumo-
leen käsiteltäväksi – Uusi seikka – Uuden seikan puuttumi-                    taan.
                   nen – Tutkimatta jättäminen)
                                                                        2)    Kanne hylätään muilta osin.
                          (2002/C 131/29)
                                                                        3)    Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                        (1) EYVL C 233, 12.8.2000.
Asiassa T-77/99 REV, Girish Ojha, Euroopan yhteisöjen komis-
sion virkamies, kotipaikka Korbeek-Lo (Belgia), edustajanaan
asianajaja A. Ottati, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
(asiamiehenään C. Berardis-Kayser), jossa kantaja vaatii asiassa
T-77/99, Ohja vastaan komissio, 6.3.2001 annetun ensimmäi-
sen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion (Kok. H., s. I-A-61
ja II-293) ottamista uudelleen käsiteltäväksi, ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpa-
                                                                               YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
nossa: jaoston puheenjohtaja M. Vilaras sekä tuomarit V. Tiili
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
ja P. Mengozzi, kirjaaja: H. Jung, on 6.3.2002 antanut tuomion,
jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                                13 päivänä maaliskuuta 2002
1)     Purkamishakemus tuomion ottamiseksi uudelleen käsiteltäväksi
       jätetään tutkimatta.                                             yhdistetyissä asioissa T-357/00, T-361/00, T-363/00 ja
                                                                        T-364/00, Justina Martı́nez Alarcón ym. vastaan Euroopan
2)     Hakija velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                                    yhteisöjen komissio (1)
                                                                        (Henkilöstö – Sisäinen kilpailu – Kilpailuun osallistumisen
( 1) EYVL C 174, 19.6.1999.                                                      epääminen – Vaadittu ammatillinen kokemus)
                                                                                (2002/C 131/31)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                        Yhdistetyissä asioissa T-357/00, T-361/00, T-363/00 ja T-364/
        YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           00, Euroopan yhteisöjen komission virkamiehet Justina Martı́-
                  TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                 nez Alarcón, kotipaikka Bryssel, Antonio Cherenti, kotipaikka
                                                                        Thuin (Belgia), Luigia Dricot, kotipaikka Overijse (Belgia) ja
                   13 päivänä maaliskuuta 2002                          Sophie Van Weyenbergh, kotipaikka Tevuren (Belgia), edustaja-
                                                                        naan asianajaja C. Mourato, prosessiosoite Luxemburgissa, vas-
asiassa T-139/00, Laurent Bal vastaan Euroopan yhteisöjen               taan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään H. Tserepa-
                             komissio (1)                               Lacombe ja F. Clotuche-Duvieusart), jossa kantajat vaativat en-
                                                                        simmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan päätökset,
(Henkilöstö – Sisäinen kilpailu – Päätös olla hyväksymättä              joilla kantajia ei hyväksytty sisäiseen kilpailuun KOM/TB/99,
            hakijaa kilpailuun – Vaadittu työkokemus)                   yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen
                                                                        jaosto), toimien kokoonpanossa jaoston puheenjohtaja R.
                          (2002/C 131/30)                               M. Moura Ramos sekä tuomarit J. Pirrung ja A. W. H. Meij,
                                                                        kirjaaja: hallintovirkamies D. Christensen, on 13.3.2002 anta-
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      nut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                        Asia T-364/00:
Asiassa T-139/00, Laurent Bal, kotipaikka Walhain (Belgia),
edustajinaan asianajajat I. Cooreman ja T. Delvaux, prosessio-          1)    Valintalautakunnan 28.1.2000 tekemä päätös, jolla kantajan
soite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio                     ei annettu osallistua sisäiseen kilpailuun KOM/TB/99, sekä
(asiamiehenään J. Currall), jossa kantaja vaatii ensimmäisen oi-              nimittävän viranomaisen 9.10.2000 tekemä päätös jolla kanta-
keusasteen tuomioistuinta kumoamaan päätöksen, jolla kanta-                   jan vaatimukseen vastattiin kieltävästi, kumotaan.
 ---pagebreak--- 1.6.2002                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 131/17
2)    Kanne hylätään muilta osin.                                       2)     Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
3)    Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                        (1) EYVL C 227, 11.8.2001.
Asiat T-357/00, T-361/00, T-363/00
1)    Kanteet hylätään.
2)    Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
(1) EYVL C 227, 11.8.2001.                                                     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                25 päivänä tammikuuta 2002
                                                                        asiassa T-207/00, Nuno Antas de Campos vastaan Euroo-
                                                                                pan parlamentti (1)
                                                                        (Henkilöstö – Euroopan parlamentin tehtäväkiertoa koskeva
                                                                                järjestelmä – Tutkimatta jättäminen)
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                                        (2002/C 131/33)
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
                  20 päivänä helmikuuta 2002
asiassa T-117/01, Marcos Roman Parra vastaan Euroopan                   Asiassa T-207/00, Nuno Antas de Campos, Euroopan parla-
                      yhteisöjen komissio(1)                            mentin virkamies, kotipaikka Lissabon, edustajanaan asianajaja
                                                                        C. Botelho Moniz, vastaan Euroopan parlamentti (asiamiehi-
                                                                        nään R. Da Silva Passos ja J. F. De Wachter), jossa kantaja
(Henkilöstö – Ylennys – Kannetta edeltävä hallinnollinen                vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa
     valitus – Implisiittinen hylkäyspäätös – Perustelut)               30.3.2000 tehdyn väitetyn päätöksen, joka on annettu kanta-
                                                                        jalle tiedoksi henkilöstöasiain pääosaston 30.3.2000 päivätyllä
                                                                        kirjeellä ja jolla kantaja on velvoitettu tehtäväkiertoon, yhteisö-
                          (2002/C 131/32)                               jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto),
                                                                        toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. M. Moura
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       Ramos sekä tuomarit J. Pirrung ja A. W. H. Meij, kirjaaja:
                                                                        H. Jung, on 25.1.2002 antanut määräyksen, jonka määräysosa
                                                                        on seuraava:
Asiassa T-117/01, Marcos Roman Parra, Euroopan yhteisöjen               1)     Kanne jätetään tutkimatta.
komission virkamies, kotipaikka Zaventem (Belgia), edustaji-
naan asianajajat J.-N. Louis et V. Peere, prosessiosoite Luxem-         2)     Euroopan parlamentti vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan
burgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-                     ja se velvoitetaan korvaamaan puolet kantajan oikeudenkäynti-
nään C. Berardis-Kayser), jossa kantaja vaatii ensimmäisen                     kuluista. Kantaja vastaa puolesta omista oikeudenkäyntikuluis-
oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan komission päätök-                        taan.
sen olla ylentämättä kantajaa palkkaluokkaan A 6 vuoden
2000 ylennyskierroksella, yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-              3)     Kumpikin osapuoli vastaa välitoimimenettelystä aiheutuneista
teen tuomioistuin (yhden tuomarin kokoonpanossa: H. Legal);                    kuluistaan.
kirjaaja: hallintovirkamies B. Pastor, on 20.2.2002 antanut
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                        (1) EYVL C 302, 21.10.2000.
1)    Hallinnollisessa ilmoituksessa N:o 65-2000 14.8.2000 jul-
      kaistusta palkkaluokkaan A 6 ylennettyjen virkamiesten luett-
      elosta ilmenevä komission päätös olla ylentämättä kantajaa
      kyseiseen palkkaluokkaan vuoden 2000 ylennyskierroksella
      kumotaan.


title: Asia C-49/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Østre Landsret (Tanska) on esittänyt 31.1.2012 — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs v. Sunico ApS, M & B Holding ApS ja Sunil Kumar Harwani

text:
               21.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Østre Landsret (Tanska) on esittänyt 31.1.2012 — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs v. Sunico ApS, M & B Holding ApS ja Sunil Kumar Harwani
   (Asia C-49/12)
   2012/C 118/17
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Østre Landsret

      Pääasian asianosaiset

      Hakija: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Vastapuolet: Sunico ApS, M & B Holding ApS ja Sunil Kumar Harwani

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen 44/2001 (1) 1 artiklaa tulkittava siten, että sen soveltamisalaan kuuluu asia, jossa jäsenvaltion viranomaiset esittävät yrityksiä ja luonnollisia henkilöitä vastaan, joiden kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa, korvausvaateen, joka perustuu — ensimmäisen jäsenvaltion oikeuden mukaiseen — väitteeseen petostarkoituksessa toteutetusta deliktisestä yhteistoiminnasta sellaisen arvonlisäveron kiertämiseksi, joka on maksettava ensimmäisessä jäsenvaltiossa?

      (1)  EYVL L 12, s. 1.


title: Asia C-454/14: Kanne 30.9.2014 – Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta

text:
               15.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 448/9

         Kanne 30.9.2014 – Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-454/14)
   (2014/C 448/12)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Pignataro-Nolin, E. Sanfrutos Cano ja D. Loma-Osorio Lerena)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut kaatopaikoista 26.4.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/31/EY (1) 14 artiklan c alakohdan mukaisia velvoitteitaan kunkin jäljempänä mainitun kaatopaikan osalta, koska se ei ole kahdeksan vuoden kuluessa kyseisen direktiivin 18 artiklan 1 kohdassa säädetystä päivästä toteuttanut tarvittavia toimia vaatiakseen kunkin kannekirjelmän 26 kohdassa tarkoitetun kaatopaikan pitäjää valmistelemaan kaatopaikan kunnostussuunnitelman ja varmistaakseen tämän suunnitelman täysimääräisen noudattamisen kyseisessä direktiivissä säädettyjen muiden kuin sen liitteessä I olevassa 1 kohdassa mainittujen vaatimusten mukaisesti: tavanomaisille jätteille tarkoitetut kaatopaikat, joiden sijaintipaikat ovat Ortuella (País Vasco) sekä Zurita ja Juan Grande (Canarias).

               —

               On todettava, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut direktiivin 1999/31 14 artiklan b alakohdan mukaisia velvoitteitaan kunkin jäljempänä mainitun kaatopaikan osalta, koska se ei ole toteuttanut kunkin kannekirjelmän 37 kohdassa tarkoitetun kaatopaikan osalta tarvittavia toimia poistaakseen kyseisen direktiivin 7 artiklan g alakohdan ja 13 artiklan säännösten mukaisesti mahdollisimman nopeasti käytöstä kaatopaikat, jotka eivät ole saaneet saman direktiivin 8 artiklan mukaisesti lupaa toimintansa jatkamiseen: 9 tavanomaisille jätteille tarkoitettua kaatopaikkaa, joiden sijaintipaikat ovat Vélez Rubio (Almería), Alcolea de Cinca (Huesca), Sariñena (Huesca), Tamarite de Litera (Huesca), Somontano – Barbastro (Huesca), Barranco de Sedases (Fraga, Huesca), Barranco Seco (Puntallana, La Palma), Jumilla (Murcia) ja Legazpia (Guipuzkoa), sekä 19 pysyville jätteille tarkoitettua kaatopaikkaa, joiden sijaintipaikat ovat Sierra Valleja (Arcos de la Frontera, Cádiz), Carretera Pantano del Rumblar (Baños de la Encina, Jaén), Barranco de la Cueva (Bélmez de la Moraleda, Jaén), Cerrajón (Castillo de Locubín, Jaén), Las Canteras (Jimena y Bedmar, Jaén), Hoya del Pino (Siles, Jaén), Bellavista (Finca El Coronel, Alcalá de Guadaira, Sevilla), El Patarín (Alcalá de Guadaira, Sevilla), Carretera de Arahal-Morón de la Frontera (Arahal, Sevilla), Carretera de Almadén de la Plata (Cazalla de la Sierra, Sevilla), El Chaparral (Écija, Sevilla), Carretera A-92, KM 57,5 (Morón de la Frontera, Sevilla), Carretera 3118 Fuente Leona – Cumbres mayores (Colina Barragona, Huelva), Llanos del Campo (Grazalema – Benamahoma, Cádiz) Andrada Baja (Alcalá de Guadaira, Sevilla), Las Zorreras (Aldeira, Granada), Carretera de los Villares (Andújar, Jaén) La Chacona (Cabra, Córdoba) ja el Chaparral – La Sombrerera (Puerto Serrano, Cádiz).

               —

               Espanjan kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tutkimusten, jotka komissio on tehnyt jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevassa menettelyssä 2001/2071, ja Espanjan viranomaisten antamien vastausten tarkastelun perusteella on selvitetty, etteivät Espanjan viranomaiset ole täyttäneet virallisessa huomautuksessa mainittuja direktiivissä 1999/31 säädettyjä velvollisuuksia, jotka niillä on direktiivin 1999/31 14 artiklan a ja c alakohdan perusteella, eivätkä velvollisuuksia, jotka niillä on saman direktiivin 14 artiklan b alakohdan perusteella.
   Nyt nostettu kanne koskee myös Barranco de Sedasesin kaatopaikkaa, jota on käsitelty jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevassa menettelyssä 2012/4068, joka on yhdistetty edellä mainittuun menettelyyn, koska Espanjan kuningaskunta ei ole kyseisen kaatopaikan osalta noudattanut direktiivin 1999/31 14 artiklan b alakohdan mukaisia velvoitteitaan.
   Vastausten tarkastelun perusteella komissio on voinut peruuttaa menettelyn 45 kaatopaikan osalta, joita ei joko voida pitää 16.7.2001 olemassa olleina kaatopaikkoina taikka joille on myönnetty lupa ja jotka on kunnostettu direktiivin 1999/31 säännösten mukaisesti. Kun kuitenkin otetaan huomioon, että jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen jatkuu, koska Espanjan viranomaiset eivät eräissä tapauksissa toteuta tarvittavia toimia vaatiakseen kaatopaikan pitäjää valmistelemaan kaatopaikan kunnostussuunnitelman ja varmistaakseen tämän suunnitelman täysimääräisen noudattamisen kyseisessä direktiivissä säädettyjen vaatimusten mukaisesti eivätkä ne eräissä muissa tapauksissa toteuta tarvittavia toimia poistaakseen mahdollisimman nopeasti käytöstä kaatopaikat, jotka eivät ole saaneet lupaa toimintansa jatkamiseen, Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut direktiivin 1999/31 14 artiklan c ja b alakohdan mukaisia velvoitteitaan, joten komissio on päättänyt nostaa tämän kanteen unionin tuomioistuimessa.

      (1)  EYVL L 182, s. 1.


title: Asia C-49/02: Bundespatentgerichtin 22.1.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö valitusasiassa Heidelberger Bauchemie GmbH

text:
C 131/2                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      1.6.2002
3)    Parlamentin vaatimus siitä, että Panichelli vastaa asiassa       Bundespatentgerichtin 22.1.2002 tekemällään päätöksellä
      T-130/98 omista oikeudenkäyntikuluistaan ensimmäisessä           esittämä ennakkoratkaisupyyntö valitusasiassa Heidelber-
      oikeusasteessa, hylätään.                                                              ger Bauchemie GmbH
                                                                                (Asia C-49/02)
(1) EYVL C 108, 7.4.2001.
                                                                                (2002/C 131/04)
                                                                       Bundespatentgericht on pyytänyt 22.1.2002 tekemällään pää-
                                                                       töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                       20.2.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
                                                                       ratkaisua valitusasiassa Heidelberger Bauchemie GmbH seuraa-
                                                                       viin kysymyksiin:
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                       Täyttävätkö sellaiset värit tai väriyhdistelmät, jotka halutaan
                           (neljäs jaosto)                             rekisteröidä tavaramerkeiksi abstraktissa ja ääriviivattomassa
                                                                       muodossa ja joiden värisävyt on täsmennetty sanallisesti ja
                 14 päivänä maaliskuuta 2002                           esittämällä värimalli (värinäyte) sekä nimetty tarkoin tietyn
                                                                       hyväksytyn väriluokittelujärjestelmän mukaisesti, jäsenvaltioi-
yhdistetyissä asioissa C-250/01 P ja C-251/01 P, Mario                 den tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä
    Costacurta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)                joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin
                                                                       89/104/ETY (1) 2 artiklassa asetetut tavaramerkkikelpoisuutta
                                                                       koskevat vaatimukset?
(Valitus – Henkilöstösääntöjen liitteessä X olevan 3 artiklan
soveltaminen – Valittajan siirto kolmanteen maahan –
Kumoamiskanne – Tutkimatta jättäminen – Valitus, joka                  Onko niin sanottu abstrakti värimerkki direktiivin 2 artiklassa
on selvästi perusteeton ja jonka tutkittavaksi ottamisen               tarkoitetulla tavalla erityisesti
    edellytykset selvästi puuttuvat – Oikeudenkäyntikulut)
                                                                       a)    merkki,
                          (2002/C 131/03)
                                                                       b)    soveltuva alkuperän ilmoittamiseen erottamiskykyisellä
                                                                             tavalla ja
                   (Oikeudenkäyantikieli: ranska)
                                                                       c)    esitettävissä graafisesti?
Yhdistetyissä asioissa C-250/01 P ja C-251/01 P, Mario
Costacurta (Euroopan yhteisöjen komission entinen virka-
                                                                       (1) EYVL L 40, 11.2.1989, s. 1.
mies), kotipaikka Luxemburg (Luxemburg), edustajanaan
asianajaja Petit, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asia-
miehenään J. Currall, avustajanaan B. Wägenbaur), jossa valitta-
ja vaatii kahdessa muutoksenhaussaan, että Euroopan yhteisö-
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston
asiassa T-328/00 Costacurta vastaan komissio, 7.6.2001 anta-
mat määräykset (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa)
kumotaan, yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja S. von Bahr, sekä
tuomarit D. A. O. Edward (esittelevä tuomari) ja A. La Pergola,        Landesgericht Eisenstadtin 17.1.2002 tekemällään päätök-
julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass,            sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö rikosasiassa
on 14.3.2002 antanut määräyksen, jonka määräysosa on                   MONTRES ROLEX S.A., THE GAP INC, Guccio Gucci
seuraava:                                                                   SpA, Tommy Hilfinger ja La Chemise Lacoste S.A.
1)    Valitukset hylätään.                                                                       (Asia C-60/02)
2)    Costacurta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                                   (2002/C 131/05)
                                                                       Landesgericht Eisenstadt on pyytänyt 17.1.2002 tekemällään
(1) EYVL C 245, 1.9.2001.
                                                                       päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                       25.2.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
                                                                       ratkaisua rikosasiassa MONTRES ROLEX S.A., THE GAP INC,
                                                                       Guccio Gucci SpA, Tommy Hilfinger ja La Chemise Lacoste
                                                                       S.A. seuraavaan kysymykseen:


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 23 päivänä lokakuuta 2002 yhdistetyissä asioissa T-346/99, T-347/99 ja T-348/99, Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valtiontuet – Päätös aloittaa EY 88 artiklan 2 kohdassa määrätty menettely – Kumoamiskanne – Tutkittavaksi ottaminen – Verotuksellinen toimenpide – Valikoivuus – Perusteltu luottamus – Harkintavallan väärinkäyttö)

text:
C 19/28                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           25.1.2003
(Vetiveria Zizanioides) in zona mediterranea” varten myönnet-            Territorio Histórico de Guipúzcoassa 45 prosentin verohyvi-
ty tuki, ja neljänneksi asiassa T-151/99 kumoamaan 4 maalis-             tyksen muodossa myönnettyjen verotuksellisten tukien osalta
kuuta 1999 tehdyn komission päätöksen C (1999) 533, jolla                (EYVL 1999, C 351, s. 29 ja EYVL 2000, C 71, s. 8), yhteisöjen
peruutetaan Tecnagrind SL:lle asetuksen (ETY) N:o 4256/88                ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu kolmas
nojalla myönnettävästä Euroopan maatalouden ohjaus- ja                   jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
tukirahaston (ohjausosasto) tuesta 13 päivänä syyskuuta 1996             M. Jaeger sekä tuomarit R. García-Valdecasas, K. Lenaerts,
tehdyllä komission päätöksellä C (96) 2235 hanketta                      P. Lindh ja J. Azizi, kirjaaja: apulaiskirjaaja B. Pastor, on antanut
nro 95.ES.06.005 ”Progetto dimostrativo per la trasformazione            23.10.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
del ricino (Ricinus Communis) nelle imprese agricole per
l’estarzione di aromi naturali” varten myönnetty tuki, ensim-            1)     Kanteet hylätään.
mäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Jaeger sekä tuomarit
                                                                         2)     Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne
K. Lenaerts ja J. Azizi, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio
                                                                                velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.
González, on antanut 7.11.2002 tuomion, jonka tuomiolau-
selma on seuraava:
                                                                         (1 ) EYVL C 47, 19.2.2000.
1)     Kanteet hylätään.
2)     Kantajat vastaavat kussakin asiassa omista oikeudenkäyntiku-
       luistaan sekä korvaavat komission oikeudenkäyntikulut.
( 1) EYVL C 246, 28.8.1999.                                                     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                23 päivänä lokakuuta 2002
                                                                         yhdistetyissä asioissa T-346/99, T-347/99 ja T-348/99,
                                                                         Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                       ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                  TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                         (Valtiontuet – Päätös aloittaa EY 88 artiklan 2 kohdassa
                    23 päivänä lokakuuta 2002                            määrätty menettely – Kumoamiskanne – Tutkittavaksi otta-
                                                                         minen – Verotuksellinen toimenpide – Valikoivuus – Perus-
yhdistetyissä asioissa T-269/99, T-271/99 ja T-272/99,                           teltu luottamus – Harkintavallan väärinkäyttö)
Territorio Histórico de Guipúzcoa – Diputación Foral de
 Guipúzcoa ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)                                             (2003/C 19/52)
(Valtiontuet – Päätös aloittaa EY 88 artiklan 2 kohdassa                                      (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
määrätty menettely – Kumoamiskanne – Tutkittavaksi otta-
minen – Verotuksellinen toimenpide – Valikoivuus – Perus-
         teltu luottamus – Harkintavallan väärinkäyttö)
                                                                         Asioissa T-346/99, T-347/99 ja T-348/99, Territorio Histórico
                                                                         de Álava – Diputación Foral de Álava, Territorio Histórico de
                           (2003/C 19/51)
                                                                         Guipúzcoa – Diputación Foral de Guipúzcoa ja Territorio
                                                                         Histórico de Vizcaya – Diputación Foral de Vizcaya, edustaji-
                     (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                      naan asianajajat A. Creus Carreras ja B. Uriarte Valiente, vastaan
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään F. Santaolalla
                                                                         Gadea, G. Rozet ja G. Valero Jordana), joissa kantajat vaativat
                                                                         ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan Espan-
Yhdistetyissä asioissa T-269/99, T-271/99 ja T-272/99, Terri-            jan viranomaisille 29.9.1999 päivätyllä kirjeellä tiedoksianne-
torio Histórico de Guipúzcoa – Diputación Foral de Guipúzcoa,            tun komission päätöksen aloittaa Espanjan valtiota vastaan
Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava ja             EY 88 artiklan 2 kohdassa määrätty menettely Territorio
Territorio Histórico de Vizcaya – Diputación Foral de Vizcaya,           Histórico de Álavassa, Territorio Histórico de Vizcayassa ja
edustajinaan asianajajat A. Creus Carreras ja B. Uriarte Valiente,       Territorio Histórico de Guipúzcoassa yhtiöveron veroperustan
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään F. San-              alennuksen muodossa myönnettyjen verotuksellisten tukien
taolalla Gadea, G. Rozet ja G. Valero Jordana), joissa kantajat          osalta (EYVL 2000, C 55, s. 2), yhteisöjen ensimmäisen
vaativat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoa-                  oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu kolmas jaosto), toimien
maan Espanjan viranomaisille 17.8.1999 päivätyillä kirjeillä             kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Jaeger sekä tuomarit
tiedoksiannetut komission päätökset aloittaa Espanjan valtiota           R. García-Valdecasas, K. Lenaerts, P. Lindh ja J. Azizi, kirjaaja:
vastaan EY 88 artiklan 2 kohdassa määrätty menettely Territo-            apulaiskirjaaja B. Pastor, on antanut 23.10.2002 tuomion,
rio Histórico de Álavassa, Territorio Histórico de Vizcayassa ja         jonka tuomiolauselma on seuraava:
 ---pagebreak--- 25.1.2003                FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 19/29
1)     Kanteet hylätään.                                                   edustajinaan asianajajat L. Defalque ja X. Leurquin, prosessi-
                                                                           osoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
2)     Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne           (asiamiehinään H. Støvlbæk, R. Wainwright ja B. Wägenbaur),
       velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.              joissa kantajat vaativat ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                           tuinta kumoamaan markkinoille saattamista koskevien lupien
                                                                           peruuttamisesta ihmisille tarkoitetuilta lääkevalmisteilta, jotka
( 1) EYVL C 79, 18.3.2000.                                                 sisältävät asioissa T-74/00, T-76/00 ja T-141/00 amfepramo-
                                                                           nia [K(2000) 453], asioissa T-83/00–T-85/00 erityisesti
                                                                           norpseudoefedriiniä, klobentsoreksiä ja fenproporeksiä
                                                                           [K(2000) 608] ja asioissa T-132/00 ja T-137/00 fentermiiniä
                                                                           [K(2000) 452], 9.3.2000 tehdyt komission päätökset, ensim-
                                                                           mäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu toinen jaosto),
                                                                           toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. M. Moura
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                 Ramos sekä tuomarit V. Tiili, J. Pirrung, P. Mengozzi ja
                  TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                    A. W. H. Meij, kirjaaja: hallintovirkamies D. Christensen,
                                                                           on antanut 26.11.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on
                  26 päivänä marraskuuta 2002                              seuraava:
yhdistetyissä asioissa T-74/00, T-76/00, T-83/00–T-85/00,                  1)     Komission 9.3.2000 tekemät päätökset [K(2000) 452,
T-132/00, T-137/00 ja T-141/00, Artegodan GmbH ym.                                K(2000) 453 ja K(2000) 608] kumotaan siltä osin kuin ne
           vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)                               koskevat kantajien markkinoimia lääkkeitä.
(Ihmisille tarkoitetut lääkkeet – Yhteisön välimiesmenettelyt              2)     Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut koko-
– Markkinoille saattamista koskevien lupien peruuttaminen                         naisuudessaan, mukaan lukien välitoimimenettelyissä aiheutu-
– Toimivalta – Peruuttamisen edellytykset – Ruokahalua                            neet oikeudenkäyntikulut.
hillitsevät lääkkeet: amfepramoni, klobentsoreksi, fenpropo-
reksi, norpseudoefedriini, fentermiini – Direktiivit 65/65/
                        ETY ja 75/319/ETY)                                 (1 ) EYVL C 149, 27.5.2000, C 163, 10.6.2000, C 192, 8.7.2000 ja
                                                                                C 233, 12.8.2000.
                           (2003/C 19/53)
            (Oikeudenkäyntikieli: saksa, englanti ja ranska)
Yhdistetyissä asioissa T-74/00, Artegodan GmbH, kotipaikka
Lüchow (Saksa), edustajanaan asianajaja U. Doepner, proses-
siosoite Luxemburgissa, T-76/00, Bruno Farmaceutici SpA,                          YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
kotipaikka Rooma (Italia), Essential Nutrition Ltd, kotipaikka                              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
Brough (Yhdistynyt kuningaskunta), Hoechst Marion Roussel
Ltd, kotipaikka Denham (Yhdistynyt kuningaskunta), Hoechst                                    22 päivänä lokakuuta 2002
Marion Roussel SA, kotipaikka Bryssel (Belgia), Marion Merell
SA, kotipaikka Puteaux (Ranska), Marion Merell SA, kotipaikka
Barcelona (Espanja), Sanova Pharma GmbH, kotipaikka Wien                   yhdistetyissä asioissa T-178/00 ja T-341/00, Jan Pflugradt
(Itävalta), Temmler Pharma GmbH & Co. KG, kotipaikka                                      vastaan Euroopan keskuspankki ( 1)
Marburg (Saksa), edustajinaan asianajajat B. Sträter ja M. Amb-
rosius, prosessiosoite Luxemburgissa, T-83/00, Schuck GmbH,
kotipaikka Schwaig (Saksa), edustajinaan asianajajat B. Sträter            (Euroopan keskuspankin henkilöstö – Työsopimuksen muut-
ja M. Ambrosius, prosessiosoite Luxemburgissa, T-84/00 ja                                    taminen – Arviointikertomus)
T-85/00, Laboratórios Roussel L da, kotipaikka Mem Martins
(Portugali), edustajinaan asianajajat B. Sträter ja M. Ambrosius,
prosessiosoite Luxemburgissa, Laboratoires Roussel Diamant                                           (2003/C 19/54)
SARL, kotipaikka Puteaux (Ranska), edustajinaan asianajajat
B. Sträter ja M. Ambrosius, prosessiosoite Luxemburgissa,
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Roussel Iberica SA, kotipaikka Barcelona (Espanja), edustaji-
naan asianajajat B. Sträter ja M. Ambrosius, prosessiosoite
Luxemburgissa, T-132/00, Gerot Pharmazeutika GmbH, koti-
paikka Wien (Itävalta), edustajanaan asianajaja K. Grigkar,
prosessiosoite Luxemburgissa, T-137/00, Cambridge Healthca-                Yhdistetyissä asioissa T-178/00 ja T-341/00, Jan Pflugradt,
re Supplies Ltd, kotipaikka Norfolk (Yhdistynyt kuningaskun-               kotipaikka Frankfurt am Main (Saksa), edustajinaan asiassa
ta), edustajinaan barrister D. Vaughan, barrister K. Bacon ja              T-178/00 asianajaja N. Pflüger ja asiassa T-341/00 asianajajat
solicitor S. Davis, prosessiosoite Luxemburgissa, ja T-141/00,             N. Pflüger, R. Steiner ja S. Mittländer, prosessiosoite Luxembur-
Laboratoires pharmaceutiques Trenker SA, kotipaikka Bryssel,               gissa, vastaan Euroopan keskuspankki (asiamiehinään asiassa


title: Asia T-444/08: Kanne 29.9.2008 — FIFA v. SMHV

text:
               6.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 313/49

         Kanne 29.9.2008 — FIFA v. SMHV
   (Asia T-444/08)
   (2008/C 313/88)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Kansainvälinen jalkapalloliitto FIFA (Zürich, Sveitsi) (edustajat: D. Alexander QC, barrister A. Barav, lakimiehet R. Buchel ja C. Rassmann)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Ferrero OHG mbH (Stadtallendorf, Saksa)
   Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 1466/2005-1 20.6.2008 tekemä päätös on kumottava kokonaan tai osittain

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Sanamerkki ”WORLD CUP 2006” luokkiin 1, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 14, 15, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — Yhteisön tavaramerkki N:o 2 152 817

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Kantaja

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Mitättömyysosaston päätöksen kumoaminen

      Kanneperusteet: 1) Asetuksen N:o 40/94 73 artiklaa ja 74 artiklan 1 kohtaa on rikottu siltä osin kuin valituslautakunta on laajalti perustanut päätöksensä neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaan, vaikka vastapuoli ei ollut vedonnut valituslautakunnassa tähän säännökseen eikä mitättömyysosasto ollut viitannut siihen; 2) toissijaisesti neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta ei tarkastellut yhteisön tavaramerkkiä, jonka mitättömäksi julistamista vaadittiin, kokonaisuutena keskivertokuluttajan kannalta eikä soveltanut relevanttia lakia haettujen tavaroiden tai palvelujen kuvailevuuden arvioinnissa; ja 3) neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta totesi virheellisesti, että mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen kohteena olevalla rekisteröidyllä yhteisön tavaramerkillä ei ole tarvittavaa erottamiskykyä ja 4) neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 3 kohtaa ja 51 artiklan 2 kohtaa on rikottu, koska valituslautakunta totesi virheellisesti, että mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen kohteena oleva rekisteröity yhteisön tavaramerkki ei ole saavuttanut erottamiskykyä luokkaan 41 kuuluvia palveluja varten.


title: Asia T-14/12: Kanne 10.1.2012 — Kazino Parnithas v. komissio

text:
               3.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/19

         Kanne 10.1.2012 — Kazino Parnithas v. komissio
   (Asia T-14/12)
   2012/C 65/37
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Elliniko Kazino Parnithas AE (Maroussi, Kreikka) (edustajat: barrister F. Carlin sekä asianajajat N. Niejahr, Q. Azau, F. Spyropoulos, I. Dryllerakis ja K. Spyropoulos)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan valtiontuesta, jota Kreikka on myöntänyt eräille Kreikan kasinoille (Valtiontuki C 16/10 (ex NN 22/10, ex CP 318/09)) 24.5.2011 annetun komission päätöksen 2011/716/EU (EUVL L 285, s. 25);

               —

               toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen kantajaa koskevin osin; tai

               —

               vaihtoehtoisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä määrätään tuen takaisinperimisestä kantajalta, ja

               —

               velvoittamaan vastaajan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja on rikkonut SEUT 107 artiklan 1 kohtaa katsoessaan, että kyseinen toimenpide oli tukitoimenpide seuraavilla perusteilla:

                           —

                           se katsoi, että kantaja sai taloudellista etua ”verosyrjinnän” muodossa 7,20 euroa pääsymaksulta;

                           —

                           se katsoi, että toimenpiteeseen oli käytetty valtion varoja;

                           —

                           se katsoi, että toimenpide oli valikoiva ja että sillä suosittiin kantajaa, ja

                           —

                           se päätteli, että toimenpide vääristi kilpailua ja että se vaikutti jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja on rikkonut SEUT 296 artiklaa, kun se ei ole perustellut riittävästi — niin että kantaja olisi voinut ymmärtää tai unionin yleinen tuomioistuin tutkia — sitä, miksi se katsoi, että kantaja sai valikoivaa etua, että kaikkiin tällaisiin etuihin käytettiin valtion varoja, että ne vääristivät kilpailua ja että ne vaikuttivat jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että siltä osin kuin riidanalaisessa päätöksessä määrätään tuen takaisinperimisestä kantajalta, sillä rikotaan:

                           —

                           neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1) 14 artiklan 1 kohdan ensimmäistä virkettä, jonka mukaan takaisinperimisen on oltava yhteydessä tuensaajan vastaanottamaan tukeen, koska vastaaja ei ole riidanalaisessa päätöksessä määrittänyt asianmukaisesti sitä tuen määrää, jonka kantaja on mahdollisesti vastaanottanut; ja

                           —

                           neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklan 1 kohdan toista virkettä, koska tässä tapauksessa takaisinperimisellä loukataan EU:n yleisiä periaatteita eli luottamuksensuojan periaatetta, oikeusvarmuuden periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta.

      (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1).


title: Asia T-170/11: Kanne 17.3.2011 — Rivella International v. SMHV

text:
               14.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 145/34

         Kanne 17.3.2011 — Rivella International v. SMHV
   (Asia T-170/11)
   2011/C 145/57
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Rivella International AG (Rothrist, Sveitsi) (edustajat: asianajaja C. Spinting, asianajaja U. Sander ja asianajaja H. Förster)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Baskaya di Baskaya & C. s.a.s. (Grosseto, Italia)

      Vaatimukset

               —

               On kumottava sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 10.1.2011 asiassa R 534/2010-4 tekemä päätös

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Baskaya di Baskaya & C. s.a.s.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanaosan ”BASKAYA” sisältävä kuviomerkki luokkiin 29, 30 ja 32 kuuluvia tavaroita varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanaosan ”Passaia” sisältävä kansainvälinen kuviomerkki luokkaan 32 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 42 artiklan 2 ja 3 kohdan rikkominen, koska valituslautakunta ei soveltanut Saksan ja Sveitsin välillä 13.4.1892 patenttien, mallien ja tavaramerkkien keskinäisestä suojasta tehdyn sopimuksen 5 artiklaa eikä siten virheellisesti ottanut huomioon kantajan esittämiä todisteita tavaramerkin käytöstä.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL 2009, L 78, s. 1).


title: Asia C-274/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 13.5.2016 – flightright GmbH v. Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA

text:
               19.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 343/22

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 13.5.2016 – flightright GmbH v. Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA
   (Asia C-274/16)
   (2016/C 343/33)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Düsseldorf

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: flightright GmbH

      Vastaaja: Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko silloin, kun matkustajia kuljetetaan yhdellä kaksi lentoa käsittävällä lentoreitillä ilman merkittävän pituista välilaskua kauttakulkulentokentällä, lentomatkan toisen osuuden saapumispaikkaa pidettävä asetuksen (EU) N:o 1215/2012 (1) 7 artiklan 1 alakohdan a alakohdan mukaisena täytäntöönpanopaikkana, kun kanne on kohdistettu lentoliikenteen harjoittajaan, joka on vastannut lentomatkan ensimmäisestä osuudesta, jossa sääntöjenvastaisuus on tapahtunut, ja toinen lentoliikenteen harjoittaja on vastannut kuljetuksesta lentomatkan toisella osuudella?

      (1)  Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 12.12.2012 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1215/2012 (EUVL 2012, L 35, s. 1).


title: Asia T-12/17: Kanne 11.1.2017 – Mellifera v. komissio

text:
               27.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/40

         Kanne 11.1.2017 – Mellifera v. komissio
   (Asia T-12/17)
   (2017/C 063/52)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Mellifera eV, Vereinigung für wesensgemäße Bienenhaltung (Rosenfeld, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Willand)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan komission 8.11.2016 tekemän päätöksen Ares(2016)6306335, joka on annettu kantajalle tiedoksi 11.11.2016

               —

               määräämään komission ratkaisemaan uudelleen asiakysymyksen osalta kantajan vaatimuksen siitä, että tehoaineen glyfosaatti hyväksynnän voimassaoloajan pidentämistä koskevaa komission täytäntöönpanoasetusta (EU) 2016/1056 tarkastellaan sisäisesti uudelleen

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu asetuksen (EY) N:o 1367/2006 (1) 10 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä mainitun asetuksen ja Århusin yleissopimuksen (2) 2 artiklan 1 kohdan g alakohdan kanssa, rikkomiseen
               Ensimmäisellä kanneperusteella kantaja tuo esiin, että tehoaineen glyfosaatti hyväksynnän voimassaoloajan pidentäminen on asetuksen N:o 1367/2006 10 artiklan 1 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisen uudelleentarkastelun kohteeksi soveltuva hallintotoimi.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu asetuksen (EY) N:o 1107/2009 (3) 17 artiklan rikkomiseen
               Kantaja vetoaa siihen, ettei komissiolla ollut valtaa pidentää tehoaineen glyfosaatti hyväksynnän voimassaoloaikaa mainitun säännöksen perusteella, koska sitä ei voitu soveltaa kyseessä olleessa tapauksessa.

      (1)  Tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta yhteisön toimielimiin ja elimiin 6.9.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1367/2006 (EUVL 2006, L 264, s. 13).

      (2)  Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission yleissopimus tiedon saatavuudesta, yleisön osallistumisesta päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuudesta ympäristöasioissa.

      (3)  Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta sekä neuvoston direktiivien 79/117/ETY ja 91/414/ETY kumoamisesta 21.10.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1107/2009 (EUVL 2009, L 309, s. 1).


title: Asia T-145/13: Kanne 13.3.2013 — Ningbo Qixin Solar Electrical Appliance v. komissio

text:
               27.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 123/24

         Kanne 13.3.2013 — Ningbo Qixin Solar Electrical Appliance v. komissio
   (Asia T-145/13)
   2013/C 123/42
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Ningbo Qixin Solar Electrical Appliance Co. Ltd (Zhejiang, Kiina) (edustajat: asianajajat V. Akritidis ja Y. Melin)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 263 artiklan nojalla 3.1.2013 päivätyssä kirjeessä tiedoksi annetun Euroopan komission päätöksen N:o H4/JN/Ref.t13.000011, jossa se ilmoitti kantajalle, ettei se tutki markkinataloudessa toimivan yrityksen aseman myöntämistä koskevaa hakemusta, jonka kantaja jätti neuvoston asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan nojalla Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen 6.9.2012 (AD 590) aloitetun menettelyn yhteydessä

               —

               toteamaan, ettei kantajaan voida soveltaa tämän kanteen yhteydessä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 277 artiklan nojalla polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 muuttamisesta 12.12.2012 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 1168/2012 (EUVL L 344, s. 1)

               —

               ja näin ollen velvoittamaan komission ja mahdolliset väliintulijat korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, joka on sama kuin se, johon on vedottu asiassa T-143/13, Zhejiang Heda Solar Technology v. komissio.


title: Asia C-192/05: Centrale Raad van Beroepin 22.4.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa K. Tas-Hagen ja R. A. Tas vastaan Raadskamer WUBO van de Pensioen- en Uitkeringsraad

text:
               23.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 182/24

         Centrale Raad van Beroepin 22.4.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa K. Tas-Hagen ja R. A. Tas vastaan Raadskamer WUBO van de Pensioen- en Uitkeringsraad
   (Asia C-192/05)
   (2005/C 182/44)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Centrale Raad van Beroep on pyytänyt 22.4.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 29.4.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa K. Tas-Hagen ja R. A. Tas vastaan Raadskamer WUBO van de Pensioen- en Uitkeringsraad seuraavaan kysymykseen:
   Onko kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan pääasian olosuhteiden kaltaisissa olosuhteissa sodan siviiliuhreille myönnettävä avustus evätään yksinomaan sillä perusteella, että asianomainen, jolla on kyseisen jäsenvaltion kansalaisuus, ei asunut hakemuksen tekohetkellä tuossa jäsenvaltiossa vaan toisessa jäsenvaltiossa, yhteisön oikeuden, erityisesti EY 18 artiklan vastainen?


title: Asia C-93/14: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 9.9.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Audiencia Provincial de Navarra — Espanja) — Miguel Angel Zurbano Belaza ja Antonia Artieda Soria v. Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA

text:
               1.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 431/16

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 9.9.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Audiencia Provincial de Navarra — Espanja) — Miguel Angel Zurbano Belaza ja Antonia Artieda Soria v. Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA
   (Asia C-93/14) (1)

   (2014/C 431/24)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 151, 19.5.2014.


title: Asia C-262/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 30.6.2011 (Finanzgericht Kölnin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde ja Marina Stöffler v. Finanzamt Bonn-Innenstadt (Pääomien vapaa liikkuvuus — Tulovero — Ulkomaisiin osinkoihin liittyvä todistus todellisuudessa maksetusta yhteisöverosta — Osinkojen kaksinkertaisen verotuksen välttäminen — Yhteisöveron hyvitys, joka myönnetään kyseisessä jäsenvaltiossa asuvien yhtiöiden maksamien osinkojen osalta — Hyvitettävästä ulkomaisesta verosta edellytettävä näyttö)

text:
               27.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 30.6.2011 (Finanzgericht Kölnin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde ja Marina Stöffler v. Finanzamt Bonn-Innenstadt
   (Asia C-262/09) (1)

   (Pääomien vapaa liikkuvuus - Tulovero - Ulkomaisiin osinkoihin liittyvä todistus todellisuudessa maksetusta yhteisöverosta - Osinkojen kaksinkertaisen verotuksen välttäminen - Yhteisöveron hyvitys, joka myönnetään kyseisessä jäsenvaltiossa asuvien yhtiöiden maksamien osinkojen osalta - Hyvitettävästä ulkomaisesta verosta edellytettävä näyttö)
   2011/C 252/03
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Köln

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde ja Marina Stöffler

      Vastaaja: Finanzamt Bonn-Innenstadt

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Finanzgericht Köln — EY 56 artiklan, EY 58 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 3 kohdan sekä tehokkuusperiaatteen ja tehokkaan vaikutuksen periaatteen tulkinta — Se, että yhtiö, jonka kotipaikka on yhdessä jäsenvaltiossa, jakaa osinkoja henkilölle, joka on verovelvollinen toisessa jäsenvaltiossa — Tämän toisen jäsenvaltion tuloverotusta koskevan säännöstön, jossa yhtäältä säädetään yhtiöveron hyvityksestä, jonka määrä on 3/7 brutto-osingoista, vaikka näihin osinkoihin kohdistuvaa yhtiöveroa ei käytännössä voitaisi määrittää sellaisen yhtiön osalta, jonka kotipaikka on jossain toisessa jäsenvaltiossa, ja jossa toisaalta asetetaan tämän yhtiöveron hyvityksen edellytykseksi se, että esitetään yhtiöveroa koskeva todistus, joka on laadittu kyseisen toisen jäsenvaltion oman vero-oikeuden mukaan, vaikka käytännössä on lähes mahdotonta, että verovelvollinen voisi esittää tällaisen todistuksen sellaisen yhtiön osalta, jonka kotipaikka on jossain toisessa jäsenvaltiossa, yhteensopivuus yhteisön oikeuden

      Tuomiolauselma

               1)

               Sen yhteisöveron hyvityksen määrän laskemisessa, johon jäsenvaltiossa yleisesti verovelvollisella osakkeenomistajalla on oikeus toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen pääomayhtiön jakamien osinkojen osalta tilanteessa, jossa ensiksi mainitun jäsenvaltion lainsäädännössä edellytettyä näyttöä ei esitetä, EY 56 ja EY 58 artikla ovat esteenä sellaisen säännöksen soveltamiselle, kuten Saksan 7.9.1990 annetun tuloverolain (Einkommensteuergesetz) 36 §:n 2 momentin toisen virkkeen 3 kohta, sellaisena kuin se on muutettuna 13.9.1993 annetulla lailla, jonka mukaan ulkomaisiin osinkoihin liittyvä yhteisövero hyvitetään osakkeenomistajan tuloverosta sellaisen murtoluvun mukaisesti, joka kuvastaa ensiksi mainitussa jäsenvaltiossa asuvien yhtiöiden jakamiin brutto-osinkoihin kohdistuvaa yhteisöveron osaa.
               Yhteisöveron hyvitys on laskettava sen yhteisöverokannan perusteella, jota on sovellettu osinkoja jakavan yhtiön voittoon sen sijoittautumisjäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, mutta hyvitettävä määrä ei voi ylittää sen tuloveron määrää, joka osakkeenomistajan on maksettava saamistaan osingoista siinä jäsenvaltiossa, jossa se on yleisesti verovelvollinen.

               2)

               Kun on kyse tarkkuutta koskevasta vaatimuksesta, joka sen näytön, jota edellytetään yhteisöveron hyvityksen saamiseksi muuhun jäsenvaltioon kuin siihen, jossa osingonsaaja on yleisesti verovelvollinen, sijoittautuneen pääomayhtiön maksamien osinkojen osalta, on täytettävä, EY 56 ja EY 58 artikla ovat esteenä sellaisen säännöksen soveltamiselle, kuten Saksan 7.9.1990 annetun tuloverolain, sellaisena kuin se on muutettuna 13.9.1993 annetulla lailla, 36 §:n 2 momentin toisen virkkeen 3 kohdan neljännen virkkeen b alakohta, jonka mukaan näytön, joka tällaisen osingonsaajan on esitettävä, tarkkuusasteen ja esittämismuodon on oltava samat kuin silloin, kun osinkoja jakava yhtiö on sijoittautunut osingonsaajan verotusjäsenvaltioon.
               Viimeksi mainitun jäsenvaltion veroviranomaisilla on oikeus vaatia kyseistä osingonsaajaa antamaan selvitykset, joiden perusteella veroviranomaisten on mahdollista tarkistaa selvällä ja täsmällisellä tavalla, täyttyvätkö kansallisessa lainsäädännössä yhteisöveron hyvityksen saamiselle asetetut edellytykset, eivätkä ne voi arvioida yhteisöveron hyvityksen määrää.

               3)

               Tehokkuusperiaate on esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, kuten yleisistä verosäännöksistä annetun lain (Abgabenordnung), sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan unionin direktiivien saattamisesta osaksi kansallista vero-oikeutta ja muiden säännösten muuttamisesta annetulla lailla (Gesetz zur Umsetzung von EU-Richtlinien in nationales Steuerrecht und zur Änderung weiterer Vorschriften), 175 §:n 2 momentin toinen virke, luettuna yhdessä yleisistä verosäännöksistä annetun lain käyttöönotosta 14.12.1976 annetun lain (Einführungsgesetz zur Abgabenordnung), sellaisena kuin se on muutettuna, 97 §:n 9 momentin 3 kohdan kanssa, jossa — taannehtivasti ja siirtymäaikaa myöntämättä — evätään toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen pääomayhtiön jakamiin osinkoihin liittyvän ulkomaisen yhteisöveron hyvitys, vaikka esitetään joko sen jäsenvaltion, jossa kyseisten osinkojen saaja on yleisesti verovelvollinen, lainsäädännön mukainen yhteisöverotodistus tai selvityksiä, joiden perusteella kyseisen jäsenvaltion veroviranomaisten on mahdollista tarkistaa selvällä ja täsmällisellä tavalla, täyttyvätkö veroedun saamiselle asetetut edellytykset. Kansallisen tuomioistuimen on määritettävä kohtuullinen määräaika yhteisöverotodistuksen tai selvitysten esittämiselle.

      (1)  EUVL C 267, 7.11.2009.


title: Asia C-387/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 25.10.2012 — Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — SEUT 49 ja SEUT 63 artikla — ETA-sopimuksen 31 ja 40 artikla — Pääomasta ja irtaimesta omaisuudesta saatujen tulojen verottaminen — Kotimaiset ja ulkomaiset sijoitusyhtiöt — Irtaimen omaisuuden tuotosta tehtävä pidätys — Irtaimen omaisuuden tuotosta pidätetyn veron vähentäminen — Pääomasta ja irtaimesta omaisuudesta saatujen tulojen vapauttaminen verosta — Syrjintä — Oikeuttamisperusteet)

text:
               22.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 25.10.2012 — Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-387/11) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - SEUT 49 ja SEUT 63 artikla - ETA-sopimuksen 31 ja 40 artikla - Pääomasta ja irtaimesta omaisuudesta saatujen tulojen verottaminen - Kotimaiset ja ulkomaiset sijoitusyhtiöt - Irtaimen omaisuuden tuotosta tehtävä pidätys - Irtaimen omaisuuden tuotosta pidätetyn veron vähentäminen - Pääomasta ja irtaimesta omaisuudesta saatujen tulojen vapauttaminen verosta - Syrjintä - Oikeuttamisperusteet)
   2012/C 399/09
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: W. Mölls ja C. Soulay)

      Vastaaja: Belgian kuningaskunta (asiamiehet: J.-C. Halleux ja M. Jacobs)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamies: S. Behzadi-Spencer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — SEUT 49 artiklan ja 63 artiklan sekä Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 31 ja 40 artiklan rikkominen — Pääomasta ja irtaimesta omaisuudesta saatujen tulojen verottaminen — Sijoitusyhtiöiden vapauttaminen verosta — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään tulon lähteellä suoritettavasta veronpidätyksestä pääomasta ja irtaimesta omaisuudesta saaduista tuloista — Sellaisten ulkomaisten sijoitusyhtiöiden, joilla ei ole kiinteää toimipaikkaa kyseisessä maassa, syrjintä sen vuoksi, että ne eivät voi vaatia maksamansa veronpidätyksen palauttamista — Oikeuttamisperusteiden puuttuminen

      Tuomiolauselma

               1)

               Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut SEUT 49 ja SEUT 63 artiklan eikä Euroopan talousalueesta 2.5.1992 tehdyn sopimuksen 31 ja 40 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa eri sääntöjä pääomasta ja irtaimesta omaisuudesta saatujen tulojen verotuksessa sen mukaan, saavatko näitä tuloja kotimaiset sijoitusyhtiöt vai sellaiset ulkomaiset sijoitusyhtiöt, joilla ei ole kiinteää toimipaikkaa Belgiassa.

               2)

               Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 305, 15.10.2011.


title: Asia F-109/07: Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 12.12.2007 — Kerelov v. komissio (Henkilöstö — Kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen — Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohta)

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/64

         Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 12.12.2007 — Kerelov v. komissio
   (Asia F-109/07)
   (Henkilöstö - Kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen - Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohta)
   (2008/C 64/104)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Georgi Kerelov (Pazardzhik, Bulgaria) (edustaja: asianajaja A. Kerelov)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Oikeudenkäynnin kohde
   Yhtäältä EPSO:n 2.2.2007 tekemän sen päätöksen kumoaminen, jolla jätettiin toimittamatta kantajalle kilpailuun liittyviä tietoja ja asiakirjoja, ja toisaalta kantajalle väitetysti aiheutuneen vahingon korvaaminen
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.


title: Asia C-196/07: Kanne 11.4.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta

text:
               7.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/10

         Kanne 11.4.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-196/07)
   (2007/C 155/18)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: V. Di Bucci ja E. Gippini Fournier)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut 26.9.2006 tehdystä komission päätöksen (Asia nro COMP/M.4197 — E.ON/Endesa — C(2006)4279 lopullinen) 2 artiklasta eikä 20.12.2006 tehdyn komission päätöksen (Asia nro COMP/M.4197 — E.ON/Endesa — C(2006)7039 lopullinen) 2 artiklasta johtuvia velvoitteitaan, koska se ei ole viipymättä peruuttanut joukkoa Comisión Nacional de la Energían (CNE) päätöksellä asetettuja ehtoja (ensimmäisestä kuudenteen, kahdeksas ja 17. ehto), jotka on todettu yhteisön oikeuden vastaiseksi 26.9.2006 tehdyn päätöksen 1 artiklassa ja koska se ei ole viimeistään 19.1.2007 peruuttanut joukkoa ministerin päätöksellä asetettuja ehtoja (ensimmäinen, kymmenes, 11. ja 15. muutettu ehto), jotka on todettu yhteisön oikeuden vastaisiksi 20.12.2006 tehdyn päätöksen 1 artiklassa.

               —

               Espanjan kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Espanjan viranomaiset eivät ole peruuttaneet joukkoa CNE:n päätöksessä asetettuja ehtoja (ensimmäisestä kuudenteen, kahdeksas ja 17. ehto), jotka on todettu yhteisön oikeuden vastaisiksi 26.9.2006 tehdyn ensimmäisen komission päätöksen 1 artiklassa, eivätkä ministerin päätöksellä asetettuja muutettuja ehtoja (ensimmäinen, kymmenes, 11. ja 15. muutettu ehto), jotka on todettu yhteisön oikeuden vastaisiksi 20.12.2006 tehdyn toisen komission päätöksen 1 artiklassa.
   Ensimmäisellä päätöksellä velvoitettiin Espanjan kuningaskunta peruuttamaan ”viipymättä” kyseessä olevat ehdot. Kun komission perustellun määräyksen noudattamiselle ilmoittama määräaika päättyi, ensimmäisen päätöksen tiedoksiantamisesta oli kulunut lähes kuusi kuukautta, joten oli ilmeistä, että Espanjan kuningaskunta ei ollut noudattanut ”viipymättä” 2 artiklassa asetettua velvollisuutta.
   Toisen komission päätöksen noudattaminen määräaika 19.1.2007 on päättynyt, eikä Espanjan kuningaskunta ole peruuttanut ehtoja, jotka on todettu yhteisön oikeuden vastaiseksi mainitulla päätöksellä.
   Näin ollen Espanjan kuningaskunta on jättänyt noudattamatta ensimmäisen komission päätöksen 2 artiklaa ja toisen komission päätöksen 2 artiklaa.


title: Asia T-462/10: Kanne 27.9.2010 — Flaherty v. komissio

text:
               4.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/43

         Kanne 27.9.2010 — Flaherty v. komissio
   (Asia T-462/10)
   ()
   2010/C 328/71
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Thomas Flaherty (Kilronan, Irlanti) (edustajat: A. Collins, SC, barrister N. Travers ja solicitor D. Barry)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               on kumottava 13.7.2010 tehty komission päätös, joka tiedoksiannettiin numerolla K(2010) 4764 kirjeitse Irlantiin ja 16.7.2010 kantajalle ja jolla hylättiin hakemus, joka koski MFV Westward Islen korvaavaksi ehdotetun uuden pelagisen troolarin kapasiteetin lisäämistä turvallisuuden parantamisen johdosta, ja joka tehtiin mainittua hakemusta koskevan päätöksen korvaamiseksi, joka sisältyy komission saamista pyynnöistä kasvattaa MOO IV:n tavoitteita kokonaispituudeltaan yli 12 metrin pituisten alusten turvallisuutta, navigointia, hygieniaa, tuotteiden laatua ja alusten työoloja koskevien parannusten ottamiseksi huomioon 4.4.2003 tehtyyn komission päätökseen 2003/245 (EUVL L 90, s. 48), joka kumottiin kantajaa koskevilta osin yhteisöjen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-373/06 P, C-379/06 P ja C-382/06 P, Flaherty ym. vastaan komissio, 17.4.2008 antamalla tuomiolla, (Kok., s. I-2649), ja

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii esillä olevassa kanteessaan SEUT 263 artiklan nojalla sen 13.7.2010 tehdyn komission päätöksen kumoamista, joka tiedoksiannettiin numerolla K(2010) 4764 kirjeitse Irlantiin ja 16.7.2010 kantajalle, ja jolla hylättiin hakemus, joka koski MFV Westward Islen korvaavaksi ehdotetun uuden pelagisen troolarin kapasiteetin lisäämistä turvallisuuden parantamisen johdosta, ja joka tehtiin mainittua hakemusta koskevan päätöksen korvaamiseksi, joka sisältyy komission saamista pyynnöistä kasvattaa MOO IV:n tavoitteita kokonaispituudeltaan yli 12 metrin pituisten alusten turvallisuutta, navigointia, hygieniaa, tuotteiden laatua ja alusten työoloja koskevien parannusten ottamiseksi huomioon 4.4.2003 tehtyyn komission päätökseen 2003/245 (EUVL L 90, s. 48), joka kumottiin kantajaa koskevilta osin yhteisöjen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-373/06 P, C-379/06 P ja C-382/06 P, Flaherty ym. vastaan komissio, 17.4.2008 antamalla tuomiolla, (Kok., s. I-2649).
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi seuraaviin kanneperusteisiin:

               Kantaja väittää ensinnäkin, että vastaajan toimilla ei ollut oikeudellista perustaa. Yhteisön kalastusalan uudelleenjärjestelyn tavoitteista ja yksityiskohtaisista säännöistä 1 päivästä tammikuuta 199731 päivään joulukuuta 2001 kestävän tasapainon löytämiseksi kalavarojen ja niiden hyödyntämisen välillä 26.6.1997 tehdyn neuvoston päätöksen 97/413/EY (EYVL L 175, s. 27) 4 artiklan 2 kohta on yhä asianmukainen oikeudellinen perusta riidanalaiselle päätökselle, ja näin ollen komissiolla ei väitetysti ollut oikeudellista perustaa päätöksen tekemiseen ad hoc -päätöksenä.

               Toiseksi kantaja väittää, että komissio on rikkonut olennaista menettelymääräystä. Kantaja katsoo, että riidanalainen päätös olisi pitänyt tehdä neuvoston päätöksen 97/413/EY nojalla hallintokomiteamenettelyn mukaisesti ja että komissio rikkoi olennaista menettelymääräystä tehdessään päätöksen ad hoc -pohjalta.

               Kolmanneksi kantaja väittää, että tulkitessaan virheellisesti neuvoston päätöksen 97/413/EY 4 artiklan 2 kohtaa komissio on ylittänyt toimivaltansa erityisesti siten, että se on tukeutunut epäolennaisiin arviointiperusteisiin ja jättänyt huomiotta käsitteen ”pyyntiponnistus” määritelmän, joka ilmenee neuvoston päätöksestä 97/413/EY ja siitä yhteisön kalastuslainsäädännöstä, joka oli sovellettavissa silloin, kun kantaja teki joulukuussa 2001 hakemuksen, joka koski vetoisuuden lisäämistä turvallisuuden parantamisen johdosta.

               Lisäksi kantaja vetoaa siihen, että riidanalainen päätös sisältää useita kantajan hakemusta, joka koskee vetoisuuden lisäämistä turvallisuuden parantamisen johdosta, koskevia ilmeisiä arviointivirheitä. Kantaja väittää erityisesti, että komission päätös hylätä kantajan hakemus sillä perusteella, että ehdotetun uuden aluksen pääkannen alapuolinen vetoisuus on Westward Isleen verrattuna suurempi, on ilmeisen virheellinen samoin kuin sen tekemä oletus, että ehdotetun uuden aluksen ”pyyntiponnistus” olisi suurempi kuin Westward Islen.

               Lopuksi kantaja väittää, että komissio on loukannut oikeutta yhdenvertaiseen kohteluun. Se väittää, että se, että komissio on hylännyt hakemuksen sillä perusteella, että kantajan ehdotetun uuden aluksen pääkannen alapuolinen vetoisuus on suurempi, merkitsee selvästi erilaista kohtelua, joka merkitsee kantajaa koskevaa kiellettyä syrjintää siihen täysin erilaiseen lähestymistapaan nähden, jota on käytetty joidenkin komission päätöksessä 2003/245 hyväksyttyjen sellaisten hakemusten käsittelyyn, jotka koskevat vetoisuuden lisäämistä turvallisuuden parantamisen johdosta, ja yhden sellaisen hakemuksen käsittelyyn, joka on alun perin hylätty tällä päätöksellä, mutta joka on sittemmin hyväksytty 13.7.2010 tehdyllä komission päätöksellä, joka on tiedoksiannettu numerolla K(2010) 4765.


title: Asia C-386/06: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 22.3.2007 (Commissione tributaria provinciale di Milanon (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Bakemark Italia Srl v. Agenzia Entrate Ufficio Milano 1

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/29

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 22.3.2007 (Commissione tributaria provinciale di Milanon (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Bakemark Italia Srl v. Agenzia Entrate Ufficio Milano 1
   (Asia C-386/06) (1)

   (2007/C 96/60)

      Oikeudenkäyntikieli: italia

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 294, 2.12.2006.


title: Asia T-571/10: Kanne 16.12.2010 — Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik v. SMHV — Impexmetal (FŁT-1)

text:
               26.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/28

         Kanne 16.12.2010 — Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik v. SMHV — Impexmetal (FŁT-1)
   (Asia T-571/10)
   2011/C 63/54
   Kannekirjelmän kieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. (Kraśnik, Puola) (edustaja: asianajaja J. Sieklucki)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Impexmetal S.A. (Varsova, Puola)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 6.10.2010 asiassa R 1387/2009-1 tekemä päätös on kumottava kokonaisuudessaan.

               —

               Vastaaja ja IMPEXMETAL S.A. on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut sekä kulut, jotka kantajalle ovat aiheutuneet menettelystä sisämarkkinoiden harmonisointiviraston valituslautakunnassa ja väiteosastossa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki FŁT-1 (hakemus nro 5026372) luokkaan 7 kuuluvia tavaroita varten.

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: IMPEXMETAL S.A.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki FŁT ja kansallinen sana- ja kuviomerkki FŁT luokkaan 7 kuuluvia tavaroita varten.

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hyväksyttiin osittain ja tavaramerkkihakemus hylättiin joidenkin luokkaan 7 kuuluvien tavaroiden osalta.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston ratkaisusta tehdyn valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska kyseisten merkkien on virheellisesti katsottu olevan samankaltaisia eikä sitä, että haettu tavaramerkki on osa kantajayrityksen nimeä, jota on käytetty kauan ennen hakemuksen päivämäärää, ja että se on kantajan historiallisesti perusteltu tunnusmerkki, eikä haetun merkin ja sen merkin, johon väitemenettelyssä on vedottu, pitkää ja rauhanomaista rinnakkaiseloa ole otettu huomioon.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (kodifioitu toisinto) (EUVL L 78, s. 1).


title: Asia C-463/15 PPU: Unionin tuomioistuimen määräys (neljäs jaosto) 25.9.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Rechtbank Amsterdam – Alankomaat) – Openbaar Ministerie v. A. (Ennakkoratkaisupyyntö — Kiireellinen ennakkoratkaisumenettely — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa — Puitepäätös 2002/584/YOS — Eurooppalainen pidätysmääräys — 2 artiklan 4 kohta ja 4 artiklan 1 alakohta — Täytäntöönpanon edellytykset — Kansallinen rikoslainsäädäntö, jossa eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanon edellytykseksi asetetaan kaksoisrangaistavuuden lisäksi se, että enimmäisrangaistus rangaistavasta teosta on vähintään 12 kuukauden pituinen vapaudenmenetyksen käsittävä rangaistus tai turvaamistoimenpide täytäntöönpanojäsenvaltion lainsäädännön mukaan)

text:
               1.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/20

         Unionin tuomioistuimen määräys (neljäs jaosto) 25.9.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Rechtbank Amsterdam – Alankomaat) – Openbaar Ministerie v. A.
   (Asia C-463/15 PPU) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Kiireellinen ennakkoratkaisumenettely - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa - Puitepäätös 2002/584/YOS - Eurooppalainen pidätysmääräys - 2 artiklan 4 kohta ja 4 artiklan 1 alakohta - Täytäntöönpanon edellytykset - Kansallinen rikoslainsäädäntö, jossa eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanon edellytykseksi asetetaan kaksoisrangaistavuuden lisäksi se, että enimmäisrangaistus rangaistavasta teosta on vähintään 12 kuukauden pituinen vapaudenmenetyksen käsittävä rangaistus tai turvaamistoimenpide täytäntöönpanojäsenvaltion lainsäädännön mukaan))
   (2016/C 038/29)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank Amsterdam

      Asianosaiset

      Hakija: Openbaar Ministerie

      Vastapuoli: A.

      Määräysosa

   Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2002/584/YOS, sellaisena kuin se on muutettuna 26.2.2009 tehdyllä neuvoston puitepäätöksellä 2009/299/YOS, 2 artiklan 4 kohtaa ja 4 artiklan 1 alakohtaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että eurooppalaisen pidätysmääräyksen perusteella tapahtuvan luovuttamisen edellytyksenä on täytäntöönpanojäsenvaltiossa sen lisäksi, että teko, josta tämä pidätysmääräys on annettu, on kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan rikos, myös se, että teosta voi seurata kyseisen lainsäädännön mukaan vapaudenmenetyksen käsittävä rangaistus, jonka enimmäispituus on vähintään 12 kuukautta.

      (1)  EUVL C 363, 3.11.2015.


title: Asia T-292/02: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 11.6.2009 — Confederazione v. komissio (Valtiontuet — Italian viranomaisten tietyille julkisia palveluja tuottaville yrityksille verovapautuksien ja halpakorkoisten lainojen muodossa myöntämiä tukia koskeva ohjelma — Päätös, jossa tuet todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomiksi — Kumoamiskanne — Yritysten yhteenliittymä — Päätös ei koske kantajaa erikseen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/37

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 11.6.2009 — Confederazione v. komissio
   (Asia T-292/02) (1)

   (Valtiontuet - Italian viranomaisten tietyille julkisia palveluja tuottaville yrityksille verovapautuksien ja halpakorkoisten lainojen muodossa myöntämiä tukia koskeva ohjelma - Päätös, jossa tuet todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomiksi - Kumoamiskanne - Yritysten yhteenliittymä - Päätös ei koske kantajaa erikseen - Tutkimatta jättäminen)
   2009/C 180/67
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Confederazione Nazionale dei Servizi (Confservizi) (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat C. Tessarolo, A. Vianello, S. Gobbato ja F. Spitaleri)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: V. Di Bucci)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Associazione Nazionale fra gli Industriali degli Acquedotti — Anfida (Rooma, Italia) (edustaja: asianajaja P. Alberti)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valtiontuesta, joka koskee Italian myöntämiä verovapautuksia ja halpakorkoisia lainoja yleishyödyllisille laitoksille, joiden osake-enemmistö on julkisessa omistuksessa, 5.6.2002 tehdyn komission päätöksen 2003/193/EY (EUVL 2003, L 77, s. 21) 2 ja 3 artiklan kumoamista koskeva vaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Confederazione Nazionale di Servizi (Confservizi) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Associazione Nazionale fra gli Industriali degli Acquedotti — Anfida vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EYVL C 274, 9.11.2002.


title: Asia C-186/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Münster (Saksa) on esittänyt 24.4.2015 – Kreissparkasse Wiedenbrück v. Finanzamt Wiedenbrück

text:
               3.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 254/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Münster (Saksa) on esittänyt 24.4.2015 – Kreissparkasse Wiedenbrück v. Finanzamt Wiedenbrück
   (Asia C-186/15)
   (2015/C 254/06)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Münster

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Kreissparkasse Wiedenbrück

      Vastaaja: Finanzamt Wiedenbrück

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko jäsenvaltioilla velvollisuus soveltaa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 175 artiklan 1 kohdan pyöristyssääntöä silloin, kun suhdeluku lasketaan saman direktiivin 173 artiklan 2 kohdan a, b, c tai d alakohdassa tarkoitetun erityismenetelmän mukaisesti?

               2)

               Onko jäsenvaltioilla velvollisuus soveltaa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 175 artiklan 1 kohdan pyöristyssääntöä saman direktiivin 184 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa säädetyn vähennysten oikaisemisen tapauksessa silloin, kun direktiivin 175 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu suhdeluku lasketaan 173 artiklan 2 kohdan a, b, c tai d alakohdassa tarkoitetun erityismenetelmän tai liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 5 kohdan kolmannen alakohdan a, b, c tai d alakohdan mukaisesti?

               3)

               Onko jäsenvaltioilla velvollisuus tehdä direktiivin 2006/112/EY 184 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen mukainen vähennysten oikaiseminen pyöristyssääntöä soveltamalla – toinen kysymys – siten, että oikaistava vähennys pyöristetään seuraavaan suurempaan tai pienempään kokonaisprosenttilukuun verovelvollisen eduksi?

      (1)  EUVL L 347, s. 1.


title: Asia T-351/17: Kanne 2.6.2017 – Nike European Operations Netherlands ym. v. komissio

text:
               31.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 249/40

         Kanne 2.6.2017 – Nike European Operations Netherlands ym. v. komissio
   (Asia T-351/17)
   (2017/C 249/54)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Nike European Operations Netherlands BV (Hilversum, Alankomaat), Hugo Boss AG (Metzingen, Saksa), Timberland Europe BV (Almelo, Alankomaat), New Balance Athletic Shoes (UK) Ltd (Warrington, Yhdistynyt kuningaskunta), Wolverine Europe BV (Amsterdam, Alankomaat) ja Wolverine Europe Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat E. Vermulst ja J. Cornelis)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin ottamisesta uudelleen käyttöön tiettyjen Kiinan kansantasavallasta ja Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka on valmistanut Fujian Viscap Shoes Co. Ltd., Vietnam Ching Luh Shoes Co, Ltd., Vinh Thong Producing-Trading-Service Co., Ltd., Qingdao Tae Kwang Shoes Co, Ltd., Maystar Footwear Co. Ltd., Lien Phat Company Ltd., Qingdao Sewon Shoes Co, Ltd., Panyu Pegasus Footwear Co, Ltd., PanYu Leader Footwear Corporation, Panyu Hsieh Da Rubber Co., Ltd., An Loc Joint Stock Company, Qingdao Changshin Shoes Company Limited, Chang Shin Vietnam Co Ltd., Samyang Vietnam Co Ltd., Qingdao Samho Shoes Co, Ltd., Min Yuan, Chau Giang Company Limited, Foshan Shunde Fong Ben Footwear Industrial Co. Ltd ja Dongguan Texas Shoes Limited Co., ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta sekä unionin tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-659/13 ja C-34/14 antaman tuomion täytäntöön panemisesta 9.3.2017 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2017/423 (EUVL 2017, L 64, s. 72)

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäisellä kanneperusteella väitetään, ettei Euroopan komissiolla ollut oikeudellista toimivaltaa antaa riidanalaista asetusta.

               2)

               Toisella kanneperusteella väitetään, että jalkineita koskevan menettelyn uudelleen aloittaminen ja polkumyyntitullin, jonka soveltamisaika oli päättynyt, taannehtiva määrääminen riidanalaisella asetuksella (i) oli vailla oikeusperustetta, perustui SEUT 266 artiklan ja perusasetuksen (1) ilmeisen virheelliseen soveltamiseen ja oli perusasetuksen 9 artiklan 4 kohdan vastainen, (ii) oli kantajien osalta ristiriidassa luottamuksensuojan, oikeusvarmuuden ja taannehtivuuskiellon periaatteiden kanssa, (iii) perustui SEUT 266 artiklan virheelliseen soveltamiseen ja Euroopan komission toimivallan väärinkäyttöön sekä oli SEU 5 artiklan 4 kohdan vastainen.

               3)

               Kolmannella kanneperusteella väitetään, että kantajien tavarantoimittajille taannehtivasti määrätyillä polkumyyntitulleilla, joiden yhteydessä kantajia estetään saamasta palautusta, loukattiin syrjintäkiellon periaatetta.

               4)

               Neljännellä kanneperusteella väitetään, että Euroopan komissio käytti väärin toimivaltaansa markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevien pyyntöjen arvioimisen yhteydessä ja loukkasi syrjintäkiellon periaatetta.

      (1)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan unionin jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 8.6.2016 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/1036 (EUVL 2016, L 176, s. 21).


title: Asia T-105/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 12.12.2007 — Sandoz v. komissio

text:
               9.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 37/33

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 12.12.2007 — Sandoz v. komissio
   (Asia T-105/04) (1)

   (2008/C 37/53)

      Oikeudenkäyntikieli: englanti

   Kuudennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EYVL C 106, 30.4.2004.


title: Asia T-657/16: Kanne 17.9.2016 – Márquez Alentà v. EUIPO – Fiesta Hotels & Resorts (muurahaisen kuvaus)

text:
               7.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 410/24

         Kanne 17.9.2016 – Márquez Alentà v. EUIPO – Fiesta Hotels & Resorts (muurahaisen kuvaus)
   (Asia T-657/16)
   (2016/C 410/34)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Marc Márquez Alentà (Cervera, Espanja) (edustaja: asianajaja J. Carbonell Callicó)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Fiesta Hotels & Resorts, SL (Ibiza, Espanja)

      Menettely EUIPO:ssa:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen malli: EU:n kuviomerkki (muurahaisen kuvaus) – rekisteröintihakemus N:o 12 715 661

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 30.6.2016 asiassa R 1242/2015-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen sikäli kuin siinä hyväksyttiin osittain valitus R 1242/2015-1 ja väite eräiden rekisteröitäväksi haettujen luokkaan 16 kuuluvien tavaroiden ja luokkaan 35 kuuluvien palveluiden osalta

               —

               vahvistaa täten väiteosaston päätöksen ja näin ollen haetun tavaramerkin rekisteröinnin luokkiin 16, 35, 41 ja 43 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten

               —

               velvoittaa EIUPO:n yhteisön tavaramerkkiasetuksen 87 artiklan 2 kohdan mukaisesti korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan a ja b alakohtaa on rikottu.