title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 4 päivänä maaliskuuta 2004 asiassa C-130/02 (Finanzgericht Münchenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Krings GmbH vastaan Oberfinanzdirektion Nürnberg

text:
               17.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/6

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

   (viides jaosto)
   4 päivänä maaliskuuta 2004
   asiassa C-130/02 (Finanzgericht Münchenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Krings GmbH vastaan Oberfinanzdirektion Nürnberg (1)

   (Yhteinen tullitariffi - Yhdistetty nimikkeistö - Tullitariffin tullinimike - Teeuutteisiin perustuva valmiste)
   (2004/C 94/10)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-130/02, jonka Finanzgericht München (Saksa) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Krings GmbH vastaan Oberfinanzdirektion Nürnberg ennakkoratkaisun yhtäältä yhteisen tullitariffin yhdistetyn nimikkeistön, sellaisena kuin se on muutettuna tariffi- ja tilastonimikkeistöstä sekä yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta 6 päivänä elokuuta 2001 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2031/2001 (EYVL L 279, s. 1), tulkinnasta ja toisaalta tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön 12 päivänä helmikuuta 2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 306/2001 (EYVL L 44, s. 25) pätevyydestä, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: A. Rosas (esittelevä tuomari), joka hoitaa viidennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit A. La Pergola ja S. von Bahr, julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: R. Grass, on antanut 4.3.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Toisen ennakkoratkaisukysymyksen tutkinnassa ei ole tullut esille sellaisia seikkoja, jotka vaikuttaisivat tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön 12 päivänä helmikuuta 2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 306/2001 pätevyyteen siltä osin kuin sen liitteenä olevan taulukon 2 ja 3 kohdassa esitetyt tuotteet luokitellaan yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 2101 20 92, sellaisena kuin alanimike on muutettuna tariffi ja tilastonimikkeistöstä sekä yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta 6 päivänä elokuuta 2001 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2031/2001.

               2)

               Euroopan yhteisöjen komission asetuksessa N:o 306/2001 päättämää tämän asetuksen liitteenä olevan taulukon 2 ja 3 kohdassa esitettyjen tuotteiden luokittelua sovelletaan vastaavasti kahteen teehen perustuvan juoman valmistamiseen tarkoitettuun sekoitukseen, joissa molemmissa on 64 prosenttia kristallisokeria ja 1,9 prosenttia teeuutetta ja joista toiseen on lisätty 0,8 prosenttia sitruunahappoa.

      (1)  EYVL C 144, 15.6.2002.


title: Asia C-549/09: Kanne 23.12.2009 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta

text:
               27.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/11

         Kanne 23.12.2009 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-549/09)
   2010/C 80/18
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Gippini Fournier ja K. Walkerová)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut SEUT 288 artiklan neljännen kohdan ja eräistä Ranskan täytäntöön panemista vesiviljelijöitä ja kalastajia koskevista tukitoimenpiteistä 14.7.2004 annetun komission päätöksen (1) 4 ja 5 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole pannut mainittua päätöstä täytäntöön perimällä tuensaajilta takaisin päätöksen 2 ja 3 artiklassa laittomiksi ja yhteismarkkinoille soveltumattomiksi todettuja tukia eikä ilmoittanut komissiolle tämän päätöksen noudattamisen edellyttämiin toimiin ryhtymisestä

               —

               Ranskan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteessaan komissio moittii vastaajaa siitä, ettei se ole vielä ryhtynyt tarpeellisiin toimiin laittomiksi ja yhteismarkkinoille soveltumattomiksi todettujen tukien perimiseksi takaisin tuensaajilta ”viipymättä” tai joka tapauksessa siitä, ettei se ole ilmoittanut tällaisista toimista komissiolle.
   Ranskan oli päätöksen tiedoksiantamisesta laskettavassa kahden kuukauden määräajassa ilmoitettava komissiolle toimista, joihin päätöksen noudattamiseksi oli ryhdytty. Siitä, kun Ranskan viranomaiset vastaanottivat mainitun päätöksen, on kuitenkin kulunut yli viisi vuotta eikä mitään myönnetyn tuen palauttamista ole suoritettu.
   Kantaja huomauttaa lisäksi, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan ainoa peruste, johon jäsenvaltio voi vedota komission SEUT 108 artiklan 2 kohdan perusteella nostamaa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaa kannetta vastaan, on täytäntöönpanon täydellinen mahdottomuus. Ranskan viranomaiset eivät ole kuitenkaan missään vaiheessa vedonneet poikkeuksellisiin ja ennalta arvaamattomiin vaikeuksiin, jotka olisivat tehneet päätöksen täytäntöönpanosta mahdotonta. Ne ovat ainoastaan ilmoittaneet, että ne aikovat ryhtyä asianmukaisiin takaisinperimistoimiin erään toisen muiden soveltumattomiksi todettujen tukien takaisinperintää koskevan asian yhteydessä.

      (1)  Ranskan täytäntöön panemista vesiviljelijöitä ja kalastajia koskevista tukitoimenpiteistä 14.7.2004 tehty komission päätös 2005/39/EY (EUVL L, 74, s. 49).


title: La Rochellen Tribunal de policen 31 päivänä tammikuuta 1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö rikosasiassa Ministère public vastaan Pierre Goupil (Asia C-39/95)

text:
N:o C 87/6             FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       8.4.95
Kantaja vaatii, että:                                              lukien, tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaista
                                                                   misesta 20 päivänä joulukuuta 1985 annetun neuvoston
 1 . yhteisöjen tuomioistuin kumoaa ensimmäisen oikeus            asetuksen ( ETY ) N:o 3820/85 ( x ) 4 artiklan perusteella
      asteen tuomioistuimen tuomion 2 ja 3 kohdan ( J ), ja        tieliikenteen valvontalaitteista 20 päivänä joulukuuta 1985
                                                                   annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 3821/85 (2 ) sovel
2 . palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui          tamisalan ulkopuolelle ?
      meen uudelleen käsiteltäväksi, jotta tämä tutkisi kanta
      jien esittämän neljännen perusteen asiassa T-450/93 ,
      sekä että                                                    (!) EYVL N:o L 370 , 31.12.1985 , s . 1
                                                                   (2 ) EYVL N:o L 370 , 31.12.1985 , s . 8
3 . oikeudenkäyntikuluista lausutaan, kun asia ratkaistaan
      lopullisesti .
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
Yhteisön oikeuden vastaisuus :                                     Euroopan unionin neuvoston 17 päivänä helmikuuta 1995
                                                                           Euroopan parlamenttia vastaan nostama kanne
— Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiossa
                                                                                (Asia C-41/95 )
      todettu edellytys, että komission olisi pitänyt kuulla
      ennakolta kantajia käsiteltävänä olleessa asiassa, muut                                ( 95/C 87/12 )
      taa voimassa olevaa, neuvoston asetuksessa ( ETY) N:o
      2950/83 (2) säädettyä järjestelmää Euroopan sosiaalira      Euroopan unionin neuvoston, asiamiehinään Jean-Paul
      hastosta (ESR). Ainoastaan jäsenvaltio on asianosainen       Jacque, Felix Van Craeyenest ja Yves Crétien, prosessiosoite
      suhteessa ESR:oon. Kantajat ovat suorassa suhteessa          Luxemburgissa Bruno Eynard, Euroopan investointi
      asianomaiseen jäsenvaltioon. Tästä syystä komissiolla        pankki, 100, boulevard Konrad Adenauer, on nostanut
      on asetuksessa säädetyn mukaisesti velvollisuus kuulla       17 päivänä helmikuuta 1995 Euroopan yhteisöjen tuomio
      ennakolta ainoastaan jäsenvaltiota ennen lopullista          istuimessa kanteen Euroopan parlamenttia vastaan .
      päätöstä vähentää avustusta. Ensimmäisen oikeusasteen
      tuomioistuimen esittämä edellytys on myös subsidiari        Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
      teettiperiaatteen vastainen.
— Mitä sitten tulee toteamukseen puutteellisista peruste          1 . mitätöi Euroopan parlamentin puhemiehen 15 päivänä
      luista, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole               joulukkuuta 1994 antaman asiakirjan, jolla vahvistet
      ottanut huomioon kantajien aiempaa tietämystä siitä,               tiin lopullisesti vuoden 1995 talousarvio (*);
      että komissiolla on ollut perusteltuja syitä epäillä, että
      kantajat eivät olleet täyttäneet muutoksenhaun alaisella     2 . julistaa tämän vuoksi Euroopan parlamentin kyseisenä
      päätöksellä annetun luvan myöntämisen ehtoja.                     päivänä vahvistaman talousarvion pätemättömäksi;
 (M Asia T-450/93 , 6.12.1994
                                                                   3 . ilmoittaa, että talousarvion vahvistamispäivään men
 (2 ) EYVL N:o L 289 , 22.10.1983 , s . 1                               nessä hyväksytyt talousarvion täytäntöönpanoasiakir
                                                                        jat säilyvät kokonaisuudessaan voimassa;
                                                                   4 . velvoittaa Euroopan parlamentin korvaamaan oikeu
                                                                        denkäyntikulut.
La Rochellen Tribunal de policen 31 päivänä tammikuuta
1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisu             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut;
pyyntö rikosasiassa Ministere public vastaan Pierre
                               Goupil                              — EY:n perustamissopimuksen 203 artiklan rikkominen:
                                                                        Euroopan parlamentti on hyväksynyt joitakin " muutok
                          Asia C-39/95 )                                sia ", jotka koskevat pakollisiin menoihin luokiteltuja
                           ( 95/C 87/11 )                               budjettikohtia, eli joitakin maatalouden tuista aiheutu
                                                                        via menoja. Tehdessään näin se kyseenalaistaa EY:n
La Rochellen Tribunal de police on 31 päivänä tammikuuta                perustamissopimuksen 203 artiklan 4, 5 ja 6 kohdan
1995 tekemällään päätöksellä saattanut yhteisöjen tuomio               mukaisen kahden budjettivallan käyttäjän välisen toimi
istuimen käsiteltäväksi yhteisöjen tuomioistuimen kirjaa               vallan jaon.
moon 17 päivänä helmikuuta 1995 saapuneen ennakkorat
kaisupyynnön asiassa Ministere public vastaan Pierre Gou         — Sellaisten sitoumusten rikkominen, jotka Euroopan
pil.                                                                    parlamentti on hyväksynyt talousarviomenettelyn su
                                                                        juvuuden varmistamiseksi toteutettavista erilaisista
La Rochellen Tribunal de police on pyytänyt yhteisöjen                  toimenpiteistä 30 päivänä kesäkuuta 1982 annetussa
tuomioistuimen ennakkoratkaisua seuraavaan kysymyk                     yhteisessä julistuksessa (2) sekä talousarviota koske
seen :                                                                  vasta kurinalaisuudesta ja talousarviomenettelyn para
                                                                        ntamisesta 29 päivänä lokakuuta 1993 tehdyssä toimie
Jäävätkö jätteiden keruuta ja käsittelyä harjoittavien yksi            linten välisessä sopimuksessa (3 ), sekä Euroopan parla
tyisten yritysten jätekuormia tai teollisuusjätteitä kuljetta          mentin poikkeaminen toimielinten keskinäisestä rehdin
vat kulkuneuvot, pitkien välimatkojen kuljetukset mukaan                yhteistyön velvoitteesta: luokittelemalla talousarviossa


title: Asia T-404/05: Kanne  9.11.2005  — Helleenien tasavalta v. komissio

text:
               28.1.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/17

         Kanne 9.11.2005 — Helleenien tasavalta v. komissio
   (Asia T-404/05)
   (2006/C 22/32)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: Nikolaos Korogiannakis ja Nikolaos Keramidas, avustajinaan Maria Tassopoulou )

      Vastaaja: komissio
   Vaatimukset

               —

               komission 1.9.2005 tekemä päätös nro K(2005) 3243, joka koskee koheesiorahaston hankkeelle nro 95/09/65/040 (Ateenan uusi kansainvälinen lentokenttä Spatassa) komission 24.5.1996 tekemän päätöksen K(96) 1356 perusteella myöntämän tuen alentamista, on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava palauttamaan Helleenien tasavallan maksama summa, joka vastaa tuen alentamista, korkoineen

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Riidanalaisella päätöksellä komissio vaatii palauttamaan 12 781 410 euroa, joita se pitää perusteettomasti maksettuna, ja vetoaa muotovirheisiin, jotka koskevat koheesiorahaston taloudellista tukea hankkeelle ”Ateenan uusi kansainvälinen lentokenttä Spatassa”.
   Helleenien tasavalta vaatii kyseisen päätöksen kumoamista ja vetoaa ensisijaisesti siihen, että riidanalaista päätöstä ei ole tehty asetuksen 1386/2002 18 artiklan 3 kohdassa eikä asetuksen 1164/1994 liitteessä 2 olevassa H artiklassa säädetyssä määräajassa.
   Toissijaisesti Helleenien tasavalta riitauttaa komission arvion, jonka mukaan ei ole otettu huomioon ilmailuvarustautumiseen käytettyä 48 000 000:a euroa. Lisäksi Helleenien tasavalta katsoo, että tehdessään 2 prosentin suuruisen oikaisun sen johdosta, ettei julkisuussäännöksiä väitetä riittävästi noudatetun, komissio lainvastaisesti sovelsi takautuvasti päätöstä nro 455/96 edellä mainittuun hankkeeseen, joka ei kuulu kyseisen päätöksen säännösten alaisuuteen, sillä kyseinen hanke aloitettiin tämän päätöksen tekemisen jälkeen. Helleenien tasavalta katsoo lopuksi, että kyseinen oikaisu on ristiriidassa suhteellisuusperiaatteen kanssa ja että se on lainvastainen ja perusteeton.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 15 päivänä syyskuuta 1998, yhdistetyissä asioissa T-180/96 ja T-181/96, Mediocurso - Estabelecimento de ensino particular, Lda vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Euroopan sosiaalirahasto - Hyväksymispäätös - Tuen alentaminen - Tuensaajan kuuleminen etukäteen - Jäsenvaltion kuuleminen - Luottamuksensuoja - Oikeusvarmuus - Perustelut - Ilmeinen arviointivirhe)

text:
C 340/18               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    7.11.98
Machado, Madrid, prosessiosoite Luxemburgissa c/o Car-              partecipazioni e finanziamento industria manifatturiera
los Amo QuinÄones, 2 rue Gabriel Lippmann, vastaan                  (EFIM), kotipaikka Rooma, edustajinaan asianajajat Anto-
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään aluksi                  nio Tizzano ja Gian Michele Roberti, Napoli, asianajotoi-
GeÂrard Rozet ja Fernando Castillo de la Torre, sittemmin           misto Tizzano, 36 place du Gran Sablon, Bryssel, vastaan
Rozet ja Juan Guerra FernaÂndez), jota tukee Ranskan tasa-          Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään aluksi Paul
valta (asiamiehinään Catherine de Salins ja Gauthier Mig-           Nemitz, Lucio Gussetti ja Enrico Altieri, sittemmin Nemitz
not), jossa kantaja vaatii ensisijaisesti EY:n perustamisso-        ja Paolo Stancanelli), jota tukevat Ranskan tasavalta (asia-
pimuksen 175 artiklan nojalla, että komission todetaan              miehinään Catherine de Salins, Kareen Rispal-Bellanger,
laiminlyöneen perustamissopimuksen mukaiset velvollisuu-            Jean-Marc Belorgey ja FreÂdeÂrik Million ja Gauthier Mig-
tensa, kun se ei ole tehnyt ratkaisua kantajan Espanjan             not) ja Manoir industries SA, kotipaikka Pariisi, edustaji-
kuningaskuntaa vastaan perustamissopimuksen 92 artiklan             naan asianajaja Bernard van de Walle de Ghelcke, Bryssel,
rikkomisen vuoksi tekemien kantelujen johdosta eikä                 prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Freddy
myöskään aloittanut perustamissopimuksen 93 artiklan                Brausch, c/o asianajotoimisto Loesch & Wolter, 11 rue
2 kohdassa säädettyä menettelyä, tai perustamissopimuk-             Goethe, joissa kantajat vaativat yhteisöjen ensimmäisen
sen 173 artiklan nojalla toissijaisesti, että komission pää-        oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan Italian suunnitte-
tös, joka kantajan väitteen mukaan sisältyy 20.2.1996 päi-          lemista julkisista toimenpiteistä Breda Fucine Meridionali
vättyyn kirjeeseen, kumottaisiin, yhteisöjen ensimmäisen            SpA -nimisen yrityksen hyväksi 29 päivänä toukokuuta
oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu kolmas jaosto), toi-         1996 tehdyn komission päätöksen 96/614/EY (EYVL
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja V. Tiili sekä             L 272, 25.10.1996, s. 46), jossa todetaan, että Italian hal-
tuomarit C. P. BrieÈt, K. Lenaerts, A. Potocki ja J. D.             lituksen Breda Fucine Meridionali SpA -nimiselle yrityk-
Cooke, kirjaaja: H. Jung, on 15.9.1998 antanut tuomion,             selle myöntämät valtiontuet ovat soveltumattomia yhteis-
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                   markkinoille ja laittomia, yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
                                                                    asteen tuomioistuin (laajennettu kolmas jaosto), toimien
                                                                    kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja V. Tiili sekä tuo-
1) Komissio on laiminlyönyt sille EY:n perustamissopi-              marit C. P. BrieÈt, K. Lenaerts, A. Potocki ja J. D. Cooke,
     muksen mukaan kuuluvat velvollisuudet, kun se ei ole           kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio GonzaÂlez, on
     antanut ratkaisua kahden kantelun johdosta, jotka
                                                                    15.9.1998 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
     kantaja on tehnyt 2.3.1992 ja 12.11.1993.                      seuraava:
2) Komissio velvoitetaan korvaamaan kantajan oikeuden-              1) Kanteet hylätään.
     käyntikulut lukuun ottamatta Ranskan tasavallan                2) Kantajat velvoitetaan yhteisvastuullisesti korvaamaan
     väliintulosta aiheutuneita kuluja.                                  komissiolle ja Manoir industries SA:lle aiheutuneet
                                                                         oikeudenkäyntikulut.
3) Ranskan tasavalta velvoitetaan vastaamaan omista
                                                                    3) Ranskan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntiku-
     oikeudenkäyntikuluistaan sekä sen väliintulosta kanta-
                                                                         luistaan.
     jalle aiheutuneista kuluista.
                                                                    (1) EYVL C 318, 26.10.1996.
(1) EYVL C 247, 24.8.1996.
                                                                         YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                15 päivänä syyskuuta 1998,
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                    yhdistetyissä asioissa T-180/96 ja T-181/96, Mediocurso
                  15 päivänä syyskuuta 1998,
                                                                    Ð Estabelecimento de ensino particular, Lda vastaan
yhdistetyissä asioissa T-126/96 ja T-127/96, Breda Fucine                          Euroopan yhteisöjen komissio (1)
Meridionali SpA (BFM) ja Ente partecipazioni e finanzia-            (Euroopan sosiaalirahasto Ð Hyväksymispäätös Ð Tuen
mento industria manifatturiera (EFIM) vastaan Euroopan              alentaminen Ð Tuensaajan kuuleminen etukäteen Ð
                     yhteisöjen komissio (1)                        Jäsenvaltion kuuleminen Ð Luottamuksensuoja Ð
(Valtiontuki Ð EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan                  Oikeusvarmuus Ð Perustelut Ð Ilmeinen arviointivirhe)
2 kohta Ð Ilmoitus menettelyn aloittamisesta Ð Tuet,                                        (98/C 340/33)
joita ei mainita nimenomaisesti Ð Tuki epäsuotuisilla alu-
eilla sijaitseville yrityksille Ð Rakennemuutos Ð Tuen                             (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
            takaisinperiminen Ð Vanhentumisaika)
                                                                    Yhdistetyissä asioissa T-180/96 ja T-181/96, Mediocurso
                         (98/C 340/32)                              Ð Estabelecimento de ensino particular, Lda, kotipaikka
                                                                    Lissabon, edustajinaan asianajajat Carlos Botelho Moniz
                  (Oikeudenkäyntikieli: italia)                     ja Paulo Moura Pinheiro, Lissabon, prosessiosoite Luxem-
                                                                    burgissa asianajotoimisto Aloyse May, 31 Grand-rue, vas-
                                                                    taan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinä Maria
Yhdistetyissä asioissa T-126/96 ja T-127/96, Breda Fucine           Teresa Figueira ja Knut Simonsson), jossa kantaja vaatii
Meridionali SpA (BFM), kotipaikka Bari (Italia) ja Ente             22.3.1989 tehdyllä päätöksellä C(89) 0570 myönnetyn
 ---pagebreak--- 7.11.98                FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   C 340/19
tuen pienentämisestä 14 päivänä elokuuta 1996 tehdyn              oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoon-
komission päätöksen C(96) 1185 ja 22.3.1989 tehdyllä              panossa: jaoston puheenjohtaja P. Lindh sekä tuomarit
päätöksellä myönnetyn tuen pienentämisestä 14 päivänä             K. Lenaerts ja J. D. Cooke, kirjaaja: hallintovirkamies
elokuuta 1996 tehdyn komission päätöksen C(96) 1186               J. Palacio GonzaÂlez, on antanut 16.9.1998 tuomion, jonka
kumoamista, Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-             tuomiolauselma on seuraava:
teen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpa-
nossa: jaoston puheenjohtaja V. Tiili sekä tuomarit C. P.         1) Komissio velvoitetaan maksamaan kantajalle hyväksy-
BrieÈt ja A. Potocki, kirjaaja: johtava hallintovirkamies B.           mänsä 35 000 Belgian frangin suuruinen summa, jollei
Pastor, on antanut 15.9.1998 tuomion, jonka tuomiolau-                 se jo ole tätä maksanut.
selma on seuraava:
                                                                  2) Kanne hylätään.
1) Asiat T-180/96 ja T-181/96 yhdistetään tuomiota var-
     ten.
                                                                  3) Kumpikin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntiku-
                                                                       luistaan.
2) Asiassa T-180/96 14.8.1996 annettu komission päätös
     C(96) 1185 kumotaan siltä osin kuin se koskee kanta-         (1) EYVL C 40, 8.2.1997.
     jan esittämän tuen loppuosan maksupyynnön alakoh-
     taa 14.3.12. Muilta osin kanne hylätään tässä asiassa.
3) Kanne asiassa T-181/96 hylätään.
                                                                       YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
4) Kumpikin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntiku-                             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
     luistaan asiassa T-180/96.                                                     30 päivänä syyskuuta 1998,
                                                                  asiassa T-43/97, Isabelle Adine-Blanc vastaan Euroopan
5) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut                                 yhteisöjen komissio (1)
     asiassa T-181/96.
                                                                  (Henkilöstö Ð Ylimääräiset toimihenkilöt Ð Sopimuksen
                                                                  kesto Ð Luottamuksensuojan periaate Ð Huolenpitovel-
(1) EYVL C 26, 25.1.1997.                                                     vollisuus Ð Hyvän hallinnon periaate)
                                                                                (98/C 340/35)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                  Asiassa T-43/97, Isabelle Adine-Blanc, kotipaikka Pariisi,
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                          edustajinaan asianajajat Jean-NoeÈl Louis, Thierry Dema-
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                             seure ja aluksi Ariane Tornel, Bryssel, prosessiosoite
                 16 päivänä syyskuuta 1998,                       Luxemburgissa Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Ces-
                                                                  sange, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinä
asiassa T-193/96, Lars Bo Rasmussen vastaan Euroopan
                                                                  Christine Berardis-Kayser ja Florence Clotuche), jossa
                    yhteisöjen komissio (1)
                                                                  kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta
(Henkilöstö Ð Arviointikertomus Ð Edellisen raportin              kumoamaan 20.6.1996 tehdyn komission päätöksen, jolla
uudistaminen Ð Viivästynyt liittäminen henkilöä koske-            kantajalle tarjotun, ylimääräisen toimihenkilön tointa kos-
                    vaan asiakirjavihkoon)                        kevan sopimuksen voimassaoloaikaa lyhennettiin 36 kuu-
                                                                  kaudesta 3 kuukauteen, sekä vahingonkorvausta kantajalle
                         (98/C 340/34)                            kyseisestä päätöksestä aiheutuneesta aineellisesta ja aineet-
                                                                  tomasta vahingosta, Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoon-
                                                                  panossa: jaoston puheenjohtaja J. Azizi sekä tuomarit R.
                                                                  García-Valdecasas ja M. Jaeger, kirjaaja: hallintovirkamies
Asiassa T-193/96, Lars Bo Rasmussen, Euroopan komis-              A. Mair, on antanut 30.9.1998 tuomion, jonka tuomiolau-
sion virkamies, kotipaikka Dalheim (Luxemburg), edusta-           selma on seuraava:
janaan asianajaja Carlo Revoldini, prosessiosoite Luxem-
burgissa asianajotoimisto Carlo Revoldini, 180 route de           1) Kanne hylätään.
Longwy, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
hinä Christine Berardis-Kayser ja Alberto Dal Ferro), jossa
kantaja vaatii kumoamaan 23.10.1995 tehdyn komission              2) Kumpikin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntiku-
päätöksen, jolla se hylkäsi kantajan pyynnön laatia vuosia             luistaan.
1991Ð1993 koskeva arviointikertomus ja kantajalle
tämän kertomuksen viivästyneestä liittämisestä häntä kos-         (1) EYVL C 142, 10.5.1997.
kevaan asiakirjavihkoon aiheutuneen henkisen kärsimyk-
sen korvaamista, Euroopan yhteisöjen ensimmäisen


title: Asia T-71/15: Kanne 12.2.2015 – Jaguar Land Rover v. SMHV – Nissan Jidosha (Land Glider)

text:
               13.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/38

         Kanne 12.2.2015 – Jaguar Land Rover v. SMHV – Nissan Jidosha (Land Glider)
   (Asia T-71/15)
   (2015/C 118/48)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Jaguar Land Rover Ltd (Coventry, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja R. Ingerl)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Nissan Jidosha KK (Yokohama-shi, Kanagawa-ken, Japani)

      Menettely SMHV:ssa

      Hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki Land Glider – yhteisön tavaramerkkihakemus nro 8 3 24  196

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n neljännen valituslautakunnan asiassa R 1415/2013-4 9.12.2014 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan kantajalle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohtaa on rikottu.


title: Asia C-490/11: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 19.4.2012 (Hajdú-Bihar Megyei Bíróságin (Unkari) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — IBIS Srl v. PARTIUM ’70 Műanyagipari Zrt

text:
               4.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/12

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 19.4.2012 (Hajdú-Bihar Megyei Bíróságin (Unkari) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — IBIS Srl v. PARTIUM ’70 Műanyagipari Zrt
   (Asia C-490/11) (1)

   2012/C 235/27
   Oikeudenkäyntikieli: unkari
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 370, 17.12.2011.


title: Asia T-630/11 P: Valitus, jonka Peter Strobl on tehnyt 6.12.2011 virkamiestuomioistuimen asiassa F-56/05, Strobl vastaan komissio 29.9.2011 antamasta tuomiosta

text:
               18.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 49/28

         Valitus, jonka Peter Strobl on tehnyt 6.12.2011 virkamiestuomioistuimen asiassa F-56/05, Strobl vastaan komissio 29.9.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia T-630/11 P)
   2012/C 49/51
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Peter Strobl (Besozzo, Italia) (edustaja: asianajaja H.-J. Rüber)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio, Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan virkamiestuomioistuimen 29.9.2011 asiassa Strobl vastaan komissio antaman tuomion,

               —

               toteamaan valittajan palkkaluokkaan asettamisesta häntä nimitettäessä 7.10.2004 tehdyn päätöksen virheelliseksi ja kumoamaan sen

               —

               velvoittamaan vastaajan lopettamaan valittajan syrjintä ja kompensoimaan hänelle aiheutunut haitta,

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa seuraaviin valitusperusteisiin.

               1)

               Virkamiestuomioistuin totesi virheellisesti tosiseikat, jotka liittyvät valittajan toimeen vaadittavaan työkokemukseen.

               2)

               Virkamiestuomioistuin totesi virheellisesti tosiseikat ja tulkitsi todisteita ristiriitaisesti valittajan palkkaluokkaan asettamisen osalta ja rikkoi tältä osin perusteluvelvollisuutta.

               3)

               Virkamiestuomioistuin rikkoi perusteluvelvollisuutta, kun se hylkäsi tietyt valittajan väitteet

               4)

               Virkamiestuomioistuin rikkoi perusteluvelvollisuutta, kun se määritti valittajan palkkatason.

               5)

               Virkamiestuomioistuin perusteli puutteellisesti kyseisen oikeuskäytännön soveltamisen.


title: Asia C-487/06 P: Valitus, jonka British Aggregates Association on tehnyt 27.11.2006 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) asiassa T-210/02, British Aggregates Association v. Euroopan yhteisöjen komissio, 13.9.2006 antamasta tuomiosta

text:
               24.2.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 42/8

         Valitus, jonka British Aggregates Association on tehnyt 27.11.2006 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) asiassa T-210/02, British Aggregates Association v. Euroopan yhteisöjen komissio, 13.9.2006 antamasta tuomiosta
   (Asia C-487/06 P)
   (2007/C 42/14)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittajat: British Aggregates Association (edustajat: solicitor C. Pouncey, advocaat L. Van den Hende)

      Muut osapuolet: Euroopan yhteisöjen komissio, Iso-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
   Vaatimukset
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-210/02 13.9.2006 antaman tuomion,

               —

               kumoaa 24.4.2002 tehdyn komission päätöksen K(2002) 1478 lopullinen ”Valtiontuki N 863/01 — Yhdistynyt kuningaskunta/Kiviainesvero” siltä osin kuin se ei koske Pohjois-Irlantia koskevaa vapautusta.

               —

               velvoittaa komission korvaamaan valittajalle muutoksenhausta sekä asian T-210/01 käsittelystä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen valituksenalainen tuomio olisi kumottava seuraavista syistä:

               —

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se ei ole tutkinut valtiontuen olemassaoloa objektiivisesti

               —

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se tuen valikoivuutta tarkastellessaan teki eron kiviainesveron ja asiassa Adria-Wien Pipeline (1) annettuun tuomioon johtaneen tilanteen välillä

               —

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että ympäristövero ei ole valikoiva, koska sitä sovelletaan erityisellä alalla ilman, että se olisi vaatinut tämän alan selvää määritelmää tai antanut sellaisen

               —

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen soveltaessaan väärää ”vertailukohtaa” komission päätökseen

               —

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on arvioinut väärin kiviainesveron ”luonnetta ja yleistä järjestelmää” sekä vientien vapautusta verosta koskevaa kysymystä

               —

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen todetessaan, että komissiolla ei ollut velvollisuutta aloittaa muodollinen tutkintamenettely

               —

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen todetessaan, että riidanalainen päätös on riittävän perusteltu.

      (1)  Kok. 2001, s. I-8365.


title: Asia T-78/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.10.2015 – Benediktinerabtei St. Bonifaz v. SMHV – Andechser Molkerei Scheitz (Genuß für Leib & Seele KLOSTER Andechs SEIT 1455) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Genuß für Leib & Seele KLOSTER Andechs SEIT 1455 rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki SEIT 1908 ANDECHSER NATUR ja aikaisempi kansalliseksi tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki ANDECHSER NATUR — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               30.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 398/42

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.10.2015 – Benediktinerabtei St. Bonifaz v. SMHV – Andechser Molkerei Scheitz (Genuß für Leib & Seele KLOSTER Andechs SEIT 1455)
   (Asia T-78/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Genuß für Leib & Seele KLOSTER Andechs SEIT 1455 rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki SEIT 1908 ANDECHSER NATUR ja aikaisempi kansalliseksi tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki ANDECHSER NATUR - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2015/C 398/53)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Benediktinerabtei St. Bonifaz Körperschaft des öffentlichen Rechts (München, Saksa) (edustajat: asianajajat G. Würtenberger ja R. Kunze)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: A. Poch ja S. Hanne)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Andechser Molkerei Scheitz GmbH (Andechs, Saksa) (edustaja: asianajaja S. Jackermeier)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 14.11.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 1272/2012-1), joka liittyy Andechser Molkerei Scheitz GmbH:n ja Benediktinerabtei St. Bonifaz Körperschaft des öffentlichen Rechtsin väliseen väitemenettelyyn.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Benediktinerabtei St. Bonifaz Körperschaft des öffentlichen Rechts velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 135, 5.5.2014.


title: Asia T-283/11: Kanne 23.5.2011 — Fon Wireless v. SMHV — nfon (nfon)

text:
               4.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/26

         Kanne 23.5.2011 — Fon Wireless v. SMHV — nfon (nfon)
   (Asia T-283/11)
   2012/C 32/54
   Kannekirjelmän kieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Fon Wireless Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja F. Brandolini Kujman)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: nfon AG (München, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kanteen tutkittavaksi kaikkine asiakirjoineen ja jäljennöksineen

               —

               ottamaan esitetyn näytön tutkittavaksi

               —

               hyväksymään näytön ja kumoamaan sekä jättämään vaikutuksetta SMHV:n neljännen valituslautakunnan 18.3.2011 asiassa R 1017/2009-4 tekemän päätöksen ja näin ollen epäämään yhteisön tavaramerkkihakemuksen nro 6.206.321, ”nfon”

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: nfon AG

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”nfon” luokkiin 9, 35 ja 38 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: yhteisön ja kansallinen kuvio- ja sanamerkki ”fon” luokkiin 9, 38 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hyväksyminen

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska kyseessä olevat tavaramerkit ovat samankaltaiset, ja asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohdan rikkominen, koska nfon AG yrittää hyötyä aikaisempien tavaramerkkien maineesta.


title: Asia C-387/02: Tribunale di Milanon (1. rikosasiainjaosto) 26.10.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö rikosasiassa Silvio Berlusconia vastaan

text:
C 19/10                  FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         25.1.2003
       antaa pyydettäessä entiselle työnantekijälleen työsuhteen aikana     söjen tuomioistuimeen 31.10.2002, Euroopan yhteisöjen tuo-
       todetun pätevyyden ja työkokemuksen osoittavat asiakirjat.           mioistuimelta ennakkoratkaisua rikosasiassa Silvio Berlusconia
                                                                            vastaan seuraaviin kysymyksiin:
( 1) EYVL C 303, 27.10.2001.
                                                                            1)     Voidaanko katsoa, että direktiivin 68/151/ETY ( 1) 6 artik-
                                                                                la, jonka tarkoituksena on yhteensovittaa ja yhdenmu-
                                                                                kaistaa jäsenvaltioissa perustamissopimuksen 58 artiklan
                                                                                toisessa kohdassa tarkoitettujen yhtiöiden osalta vaadittu-
                                                                                ja takeita osakkaiden ja kolmansien etujen suojaamiseksi,
                                                                                ei koske pelkästään tapauksia, joissa tilinpäätös, tase ja
Bundespatentgerichtin 26.6.2002 tekemällään päätöksellä                            tuloslaskelma jätetään julkistamatta, vaan myös tapauk-
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Deutsche                                    sia, joissa kyseiset asiakirjat on julkistettu, mutta ne
Telekom AG vastaan DKV Deutsche Krankenversiche-                                   sisältävät virheellisiä tietoja, kun otetaan huomioon, että
                               rung AG                                             tällaisessa tapauksessa osakkaiden ja kolmansien eduille
                                                                                aiheutuu selvästi enemmän vahinkoa? Voidaanko tämän
                           (Asia C-367/02)                                         osalta myös katsoa, että direktiivin tarkoituksena on
                                                                                vahvistaa yhteisön tasoinen vähimmäissuoja ja jättää
                                                                                jäsenvaltioiden tehtäväksi toteuttaa suojatoimet virheellis-
                           (2003/C 19/18)                                          ten tilinpäätösten tai yhtiötietojen julkaisemisen varalta?
Bundespatentgericht on pyytänyt 26.6.2002 tekemällään pää-                  2)     Koskevatko tehokkuutta, oikeasuhtaisuutta ja varoitta-
töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen                              vuutta koskevat edellytykset, jotka jäsenvaltioiden on
14.10.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                          neuvoston direktiivin 68/151/ETY nojalla täytettävä, jotta
ratkaisua asiassa Deutsche Telekom AG vastaan DKV Deutsche                         seuraamusten voidaan katsoa olevan ”asianmukaisia”,
                                                                                seuraamuksen luonnetta tai tyyppiä abstraktisti tarkastel-
Krankenversicherung AG seuraavaan kysymykseen:
                                                                                tuna, vaiko sen konkreettista sovellettavuutta, ottaen
                                                                                huomioon niiden säännösten rakenteelliset piirteet, joissa
Käsittääkö tavaramerkkidirektiiviin (1) 4 artiklan 1 kohdan                        siitä on säädetty?
b alakohdan viimeisessä lauseessa käytetty ilmaisu joka sisältää
vaaran tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välisestä
mielleyhtymästä myös sen tilanteen, jossa aikaisempi tavara-                3)     Onko yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpää-
merkki samaistetaan uudempaan tavaramerkkiin, joka on                              töksistä perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan
muodostettu yhdistämällä laajalti tunnettu yrityksen tunnus-                       g alakohdan nojalla 25 päivänä kesäkuuta 1978 anne-
merkki tai uudemman tavaramerkin haltijalle kuuluvan tavara-                       tussa neuvoston direktiivissä 78/660/ETY ( 2), konsolidoi-
merkkiperheen osatekijä aikaisempaan yhdestä sanasta muo-                          duista tilinpäätöksistä perustamissopimuksen 54 artiklan
dostuvaan tavaramerkkiin, joka ei ole yrityksen tunnusmerkki                       3 kohdan g alakohdan nojalla 13 päivänä kesäkuuta
eikä myöskään tavaramerkkiperheen osatekijä ja joka on                             1983 annetun seitsemännen neuvoston direktiivin 83/
keskimääräisen erottamiskykyinen?                                                  349/ETY ( 3) ja tilinpäätöksistä annetun direktiivin 78/
                                                                                660/ETY ja konsolidoiduista tilinpäätöksistä annetun
                                                                                direktiivin 83/349/ETY muuttamisesta niiden soveltamis-
( 1) Jäsenvaltioiden    tavaramerkkilainsäädännön        lähentämisestä            alan osalta 8 päivänä marraskuuta 1990 annetussa neu-
     21 päivänä joulukuuta 1988 annettu ensimmäinen neuvoston                      voston direktiivissä 90/605/ETY ( 4) vahvistettujen periaat-
     direktiivi 89/104/ETY (EYVL L 40, 11.2.1989, s. 1).
                                                                                teiden – joihin tilinpäätösten ja toimintakertomusten
                                                                                laatimista ja sisältöä koskevien kansallisten säännösten
                                                                                on perustuttava erityisesti pääomayhtiöiden osalta –
                                                                                vastaista, että jäsenvaltiot vahvistavat vähimmäisrajoja,
                                                                                joiden jäädessä täyttymättä virheellisiä tilinpäätösten tai
                                                                                vuosikertomusten esittäminen osakeyhtiöiden, komman-
                                                                                diittiyhtiöiden ja rajavastuuyhtiöiden osalta ei ole rangais-
Tribunale di Milanon (1. rikosasiainjaosto) 26.10.2002                             tavaa?
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
              rikosasiassa Silvio Berlusconia vastaan
                           (Asia C-387/02)                                  (1 ) EYVL L 65, 14.3.1968, s. 8.
                                                                            (2 ) EYVL L 222, 14.8.1978, s. 11.
                                                                            (3 ) EYVL L 193, 18.7.1983, s. 1.
                           (2003/C 19/19)                                   (4 ) EYVL L 317, 16.11.1990, s. 60.
Tribunale di Milano (1. rikosasiainjaosto) on pyytänyt
26.10.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhtei-


title: Asia C-80/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 14.2.2014 – Union of Shop, Distributive and Allied Workers (USDAW) ja B. Wilson v. WW Realisation 1 Ltd, selvitystilassa, Ethel Austin Ltd ja Secretary of State for Business, Innovation and Skills

text:
               19.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 14.2.2014 – Union of Shop, Distributive and Allied Workers (USDAW) ja B. Wilson v. WW Realisation 1 Ltd, selvitystilassa, Ethel Austin Ltd ja Secretary of State for Business, Innovation and Skills
   (Asia C-80/14)
   2014/C 151/13
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Union of Shop, Distributive and Allied Workers (USDAW) ja B. Wilson

      Vastapuolet: WW Realisation 1 Ltd, selvitystilassa, Ethel Austin Ltd ja Secretary of State for Business, Innovation and Skills

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

                           a)

                           Viitataanko ilmaisulla ”vähintään 20:n” työntekijöiden joukkovähentämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20.7.1998 annetun direktiivin N:o 98/59/EY (1) 1 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa irtisanomisten lukumäärään kaikissa työnantajan yrityksissä, joissa irtisanomisia suoritetaan 90 päivän aikana, vai viitataanko sillä irtisanomisten lukumäärään kussakin yksittäisessä yrityksessä?

                           b)

                           Jos 1 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa viitataan irtisanomisten lukumäärään kussakin yksittäisessä yrityksessä, mitä ”yrityksellä” tarkoitetaan? Erityisesti onko yrityksen katsottava tarkoittavan koko kyseistä vähittäismyyntiliiketoimintaa yhtenä taloudellisena liiketoimintakokonaisuutena tai sitä osaa mainitusta liiketoiminnasta, joka harkitsee irtisanomisia, sen sijaan, että yrityksellä tarkoitettaisiin sitä yksikköä, johon työntekijä on osoitettu tehtäviensä suorittamista varten, kuten jokaista yksittäistä liikettä.

               2)

               Tilanteessa, jossa työntekijä vaatii suojakorvausta yksityiseltä työnantajalta, voiko jäsenvaltio vedota siihen, ettei direktiivi N:o 98/59 perusta välittömästi sovellettavia oikeuksia suhteessa työnantajaan tilanteessa, jossa

                           i)

                           siinä tapauksessa, että jäsenvaltio ei olisi jättänyt panematta direktiiviä asianmukaisesti täytäntöön kansallisessa oikeudessa, yksityinen työnantaja olisi ollut velvollinen maksamaan työntekijälle suojakorvausta sen vuoksi, ettei kyseinen työnantaja ollut suorittanut kuulemista direktiivin mukaisesti ja

                           ii)

                           koska mainittu työnantaja on maksukyvytön, siinä tapauksessa, että yksityinen työnantaja määrätään maksamaan suojakorvausta eikä se sitä maksa ja jäsenvaltiolle esitetään hakemus, kyseinen jäsenvaltio olisi itse velvollinen maksamaan mainitun suojakorvauksen työntekijälle sellaisen kansallisen lainsäädännön nojalla, jolla työntekijöiden suojasta työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa 22.10.2008 annettu direktiivi 2008/94/EY (2) on pantu täytäntöön kansallisessa oikeudessa, ellei jäsenvaltion palkkaturvajärjestelmässä ole asetettu korvausvelvollisuutta koskevaa rajoitusta kyseisen direktiivin 4 artiklan nojalla?

      (1)  EYVL L 226, s. 6.

      (2)  EUVL L 283, s. 36.


title: Asia C-421/02: Euroopan yhteisöjen komission 21.11.2002 Ison Britannian ja pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
11.1.2003                   FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 7/17
Euroopan yhteisöjen komission 18.11.2002 Itävallan tasa-                  Euroopan yhteisöjen komission 21.11.2002 Ison Britan-
                    valtaa vastaan nostama kanne                          nian ja pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vas-
                                                                                taan nostama kanne
                             (Asia C-411/02)
                                                                                (Asia C-421/02)
                               (2003/C 7/31)
                                                                                (2003/C 7/32)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 18.11.2002 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa              Euroopan yhteisöjen komissio on 21.11.2002 nostanut kan-
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Claudia Schmidt ja Michael             teen Ison Britannian ja pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningas-
Shotter komission oikeudellisesta yksiköstä, prosessiosoite               kuntaa vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa. Kanta-
Luxemburgissa komission oikeudellisen yksikön virkamies                   jan asiamiehenä on Xavier Lewis.
Luis Escobar Guerrero, Centre Wagner C 254, Kirchberg.
                                                                          Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                          tuin
1.     toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut avoimen
                                                                          1)    toteaa, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut
       verkon tarjoamisen (ONP) soveltamisesta puhelintoimin-
                                                                                tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövai-
       taan ja teleyleispalvelusta kilpailuympäristössä 26 päivänä
       helmikuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja                          kutusten arvioinnista annetun neuvoston direktiivin 85/
                                                                                337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä
       neuvoston direktiivin 98/10/EY ( 1) 14 artiklan 2 kohdan
       mukaisia velvoitteitaan, koska Itävallan tasavallan valitse-             97/11/EY (1), 4 artiklan 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan
                                                                                tämän direktiivin liittessä II olevassa 1 kohdan b alakoh-
       ma tosite, jossa on kooste maksuista ainoastaan maksula-
                                                                                dassa lueteltujen hankkeiden osalta, koska se ei ole
       jeittain, ei ole riittävän yksityiskohtainen kuluttajien teho-
       kasta kontrollia varten, ja                                              Walesissa antanut tämän lainkohdan noudattamisen edel-
                                                                                lyttämiä lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä,
                                                                                tai ei ole ainakaan ilmoittanut komissiolle tällaisista
2.     velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-                 toimenpiteistä
       tikulut.
                                                                          2)    toteaa, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut
                                                                                tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövai-
                                                                                kutusten arvioinnista annetun neuvoston direktiivin 85/
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                                       337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä
                                                                                97/11/EY, 4 artiklan 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan
                                                                                tämän direktiivin liittessä II olevassa 1 kohdan c alakoh-
                                                                                dassa lueteltujen hankkeiden osalta, koska se ei ole
Direktiivin 98/10/EY 14 artiklan 2 kohdassa säädetään jokai-                    Englannissa ja Walesissa, Skotlannissa ja pohjois-Irlan-
selle yleisten puhelinpalvelujen käyttäjälle ilmaisesta, perusta-               nissa antanut tämän lainkohdan noudattamisen edellyttä-
soa vastaavasta eritellystä laskusta. Siksi ei ole sallittua vaatia             miä lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä, tai ei ole
maksua perustasoa vastaavasta eritellystä laskusta. Tästä joh-                  ainakaan ilmoittanut komissiolle tällaisista toimenpiteistä
tuen direktiivin vaatimuksia voi vastata vain maksuton vakio-
mallin mukainen tosite, joka käsittää direktiivin 98/10/EY
14 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun perustasoa vastaavan                   3)    velvoittaa Ison Britannian ja pohjois-Irlannin yhdistyneen
eritellyn laskun. Näin ei kuitenkaan ole Itävallassa. Vakiomallin               kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
mukainen tosite, joka Itävallan televiestintälain mukaan anne-
taan maksutta, sisältää yksinomaan koosteen maksuista puhe-
lukategorian mukaan (paikallispuhelut, kaukopuhelut, ulko-
maanpuhelut). Se ei voi toimia perustasoa vastaavana eriteltynä
laskuna, koska se on liian yleinen mahdollistamaan, että                  Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
osuudenomistaja voi tosiasiallisesti tarkastaa ja kontrolloida
kustakin yksittäisestä puhelusta perityt maksut.
                                                                          Komissio katsoo, että yhdistyneen kuningaskunnan viranomai-
                                                                          silla on ollut velvollisuus ajoissa panna vireille ne menettelyt,
( 1) EYVL 1998, L 101, s. 24.                                             jotka ovat tarpeen direktiivin 85/337/ETY voimaansaattami-
                                                                          seksi kansallisessa lainsäädännössä, siten, että tällainen menet-
                                                                          tely olisi päättynyt säädetyssä määräajassa niiden luonteesta
                                                                          riippumatta, ja velvollisuus ilmoittaa tästä komissiolle.
 ---pagebreak--- C 7/18                  FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   11.1.2003
Koska yhdistynyt kuningaskunta ei ole ilmoittanut komissiolle                  Asian C-367/01 ( 1) poistaminen rekisteristä
direktiivin noudattamisen edellyttämiä säännöksiä ja koska
komissiolla ei ole muitakaan sellaisia tietoja, joiden nojalla se                              (2003/C 7/35)
voisi katsoa yhdistyneen kuningaskunnan antaneet tarpeelliset
säännökset, sen on katsottava, ettei yhdistynyt kuningaskunta
ole vielä antanut näitä säännöksiä ja ettei se näin ollen ole         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 16.10.2002
noudattanut direktiivin mukaisia velvoitteitaan.                      antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                      tu asia C-367/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
( 1) EYVL 1997, L 73, s. 5.                                           Helleenien tasavalta.
                                                                      (1 ) EYVL C 331, 24.11.2001.
         Asian C-374/00 ( 1) poistaminen rekisteristä
                            (2003/C 7/33)                                      Asian C-371/01 ( 1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2003/C 7/36)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kuudennen jaoston pu-
heenjohtajan 23.10.2002 antamalla määräyksellä tuomioistui-
men rekisteristä on poistettu asia C-374/00, Euroopan yhteisö-        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kolmannen jaoston pu-
jen komissio vastaan Helleenien tasavalta.                            heenjohtajan 23.10.2002 antamalla määräyksellä tuomioistui-
                                                                      men rekisteristä on poistettu asia C-371/01, Euroopan yhteisö-
                                                                      jen komissio vastaan Helleenien tasavalta.
( 1) EYVL C 335, 25.11.2000.
                                                                      (1 ) EYVL C 348, 8.12.2001.
        Asian C-448/00 P (1) poistaminen rekisteristä
                                                                               Asian C-158/02 ( 1) poistaminen rekisteristä
                            (2003/C 7/34)
                                                                                (2003/C 7/37)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 4.11.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 25.10.2002
tu asia C-448/00 P, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan BP           antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
Chemicals Ltd.                                                        tu asia C-158/02 (Tribunale ordinario di Roman esittämä
                                                                      ennakkoratkaisupyyntö), Lidia Marcaletti vastaan Istituto na-
                                                                      zionale della previdenza sociale (INPS).
( 1) EYVL C 28, 27.1.2001.
                                                                      (1 ) EYVL C 144, 15.6.2002.


title: Asia C-318/02: Alankomaiden kuningaskunnan 12.9.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
7.12.2002                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 305/9
Onko EY 12 artiklaa ja sosiaaliturvajärjestelmien soveltamises-         nojalla maksettavaa tukea, jonka Alankomaat oli ilmoittanut
ta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin,            EMOTR:lle niinä poikkeuksellisina markkinoiden tukitoimen-
itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä            piteinä, joihin oli ryhdytty Alankomaissa klassisen sikaruton
14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen                   johdosta vuosina 1997 ja 1998, 20 291 540 eurolla, joka
(ETY) N:o 1408/71 (1) 3 artiklaa tulkittava siten, että sen             koostui erityisesti seuraavista eristä:
vastaisena on pidettävä sellaista kansallista lainsäädäntöä, jolla
yhteisön kansalainen asetetaan elatusapuennakoiden osalta
epäedullisempaan asemaan siinä tapauksessa, että hänen ela-
tusvelvollinen isänsä suorittaa rangaistusta kotimaassaan (eikä         –     11 148 318,18 euroa sen takia, että Alankomaat, joka ei
Itävallassa), ja syrjitäänkö Itävallassa asuvaa Saksan kansalaisen            ollut soveltanut denaturointisäännöksiä asianmukaisella
lasta sen perusteella, ettei hänelle makseta elatusapuennakkoa,               tavalla, oli lieventänyt valvontaa koskevaa lainsäädäntöä
koska hänen isänsä suorittaa Itävallassa tuomittua rangaistusta               ja siten suurentanut mahdollisuutta kiertää säännöksiä
kotimaassaan (eikä Itävallassa)?                                              (kiinteämääräinen oikaisu 5 %): vaikka olisi katsottava,
                                                                              että viranomaiset eivät olleet sianlihan (ja sianlihapalojen)
                                                                              denaturointitapauksissa suorittaneet asetuksen (EY)
( 1) EYVL 1971, L 149, s. 2.                                                  N:o 413/97 ( 1) liitteessä III tarkoitettuja toimenpiteitä
                                                                              oikeassa järjestyksessä, ei voida katsoa, että viranomaiset
                                                                              olisivat denaturointia suoritettaessa jättäneet huomiotta
                                                                              liitteen III tavoitteet eli sen estämisen, ettei sikoja (ja
                                                                              niiden osia) teurastamisen ja hävittämisen asemesta päädy
                                                                              markkinoille;
Alankomaiden kuningaskunnan 12.9.2002 Euroopan                          –     6 427 370,45 euroa sen takia, että Alankomaiden viran-
         yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                          omaiset ovat tulkinneet asetuksessa (EY) N:o 413/97
                                                                              käytettyä käsitettä erä virheellisesti: kun otetaan huo-
                                                                              mioon asetuksen teksti ja se, kuinka käsitettä erä on
                          (Asia C-318/02)                                     aiemmin tähän asetukseen rinnastettavissa säädöksissä
                                                                              tulkittu ja kun otetaan huomioon se tosiseikka, että
                                                                              komissio on puoltanut käsitteen erä sellaista tulkintaa
                          (2002/C 305/14)                                     (jossa tehdään ero ryhmiin kuuluvien sikojen välille),
                                                                              jonka soveltaminen käytännössä on ollut mahdotonta,
                                                                              Alankomaiden viranomaiset eivät olet tulkinneet tai so-
                                                                              veltaneet erän käsitettä virheellisesti. Toissijaisesti Alanko-
Alankomaiden kuningaskunta on nostanut 12.9.2002 Euroo-                       maiden hallitus esittää, että laskelma, jonka komissio
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                   on tehnyt selvittääkseen vähennettävän summan, on
komissiota vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat H. G. Sevenster                 oikeudellisesti virheellinen
ja N. Bel, prosessiosoite Den Haag.
                                                                        –     2 750 070,91 euron osalta, jolla tukea pienennettiin sen
Alankomaiden kuningaskunta vaatii, että yhteisöjen tuomiois-                  takia, että Alankomaiden viranomaisia voidaan syyttää
tuin                                                                          yleisesti puutteellisuuksista valvontajärjestelmässä ja
                                                                              muista hallinnollisista laiminlyönneistä (kiinteämääräinen
1.     kumoaa Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston                    korjaus 2 %): komission mainitsemat erot, joita esiintyy
       (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiet-               eri eläinlääkäreiden antamien niiden sikojen lukumäärää
       tyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuo-                 koskevien tietojen, jotka sikojen hyvinvoinnin vuoksi oli
       lelle 26 päivänä kesäkuuta 2002 tehdyn komission                       vedettävä pois markkinoilta, ja 2 päivän sisällä tosiasialli-
       päätöksen, joka on annettu tiedoksi numerolla                          sesti markkinoilta pois vedettyjen sikojen lukumäärää
       K(2002)2281 lopull., siltä osin kuin päätös koskee niiden              koskevien tietojen välillä, eivät mitenkään merkitse sitä,
       menojen jättämistä yhteisörahoituksen ulkopuolelle,                    että eri eläinlääkäreiden ilmoittamat markkinoilta pois
       jotka Alankomaat on suorittanut Euroopan maatalouden                   vedettäviä sikoja koskevat luvut olisivat olleet virheellisiä.
       ohjaus- ja tukirahaston puolesta tilikausina 1997–1998,                Kriisin pitkän keston takia lähes kaikki kyseisten alueiden
                                                                              siat on lopulta vedetty pois markkinoilta ja hävitetty. Jos
2.     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                   eri eläinlääkäreiden ilmoituksia olisi pidettävä sellaisina,
                                                                              että niitä ei tietyissä tapauksissa ole tehty asianmukaisilla
                                                                              perusteilla, ne eivät näin ollen ole mitenkään aiheuttaneet
                                                                              taloudellista haittaa tai vaaraa yhteisölle. Alankomaiden
                                                                              hallitus korostaa sikojen ruhojen Saksaan tapahtuneen
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                           kuljetuksen osalta, että Alankomaista saksalaisiin teuras-
                                                                              jätteiden käsittelylaitoksiin suoritetussa kuljetuksessa var-
Alankomaiden hallitus katsoo, että päätös on lainvastainen,                   mistettiin valvonnalla ja tarkastuksilla se, että sikoja (tai
koska se perustuu tosiseikkojen määrittelyssä tapahtuneeseen                  niiden osia) ei lainvastaisesti jätetty hävittämättä, jotta
virheeseen siltä osin kuin päätöksessä pienennettiin sen määrän               niitä olisi voitu saattaa uudelleen markkinoille. Lisäksi
 ---pagebreak--- C 305/10                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       7.12.2002
       Alankomaiden hallitus viittaa siihen, että komissio ei              Euroopan yhteisöjen komission 25.9.2002 Saksan liitto-
       tähän mennessä ole halunnut antaa tilaisuutta tutustua                             tasavaltaa vastaan nostama kanne
       saksalaisiin asiakirjoihin, jotka sen hallussa tiettävästi
       on ja joilla se (myös) perustelee käsitystään siitä, että
       saksalaisissa teurasjätteiden käsittelylaitoksissa ei ole nou-                               (Asia C-341/02)
       datettu lainsäädäntöä.
                                                                                (2002/C 305/16)
( 1) EYVL 1997, L 62.
                                                                           Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 25.9.2002 Euroo-
                                                                           pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasaval-
                                                                           taa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat J. Sack ja H. Kreppel,
                                                                           prosessiosoite Luxemburgissa.
Euroopan yhteisöjen komission 23.9.2002 Portugalin
                tasavaltaa vastaan nostama kanne
                                                                           Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                           tuin
                           (Asia C-339/02)
                                                                           1.    toteaa, että Saksan liittotasavalta on rikkonut EY 49 artik-
                           (2002/C 305/15)                                       laa ja palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta
                                                                                työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvalti-
                                                                                oon 16 päivänä joulukuuta 1996 annetun Euroopan
                                                                                parlamentin ja neuvoston direktiivi 96/71/EY (1) 3 artik-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.9.2002 Euroo-                        laa, koska se ei rakennuslisää lukuun ottamatta ole
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin tasavaltaa                    katsonut osaksi vähimmäispalkkaa kaikkia muihin jäsen-
vastaan. Kantajan asiamiehenä on António Caeiros, ja proses-                     valtioihin sijoittautuneiden työnantajien Saksaan lähettä-
siosoite on Luxemburgissa.                                                       milleen rakennusalan työntekijöille maksamia lisiä tai
                                                                                korotuksia ja jättänyt näin ollen ottamatta huomioon
                                                                                kyseisten työantajien todellisuudessa ulkomaille lähettä-
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                     milleen työntekijöille maksamat palkanosat.
–      toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut mit-
       tayksikköjä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lä-              2.    velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeuden-
       hentämisestä annetun neuvoston direktiivin 80/181/ETY                     käyntikulut.
       muuttamisesta 24 päivänä tammikuuta 2000 annetun
       Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/
       103/EY ( 1) 2 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisia
       velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin
                                                                           Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
       noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnol-
       lisia määräyksiä;
–      toteaa toissijaisesti, että Portugalin tasavalta ei ole noudat-     Direktiivin 96/71/EY 3 artiklassa tarkoitettua jäsenvaltion
       tanut kyseisen direktiivin 2 artiklan ensimmäisen kohdan            kansallisessa säännöksessa vahvistettua vähimmäispalkkaa voi-
       mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ilmoittanut välittö-       daan verrata siihen ansioon, jonka lähetetty työntekijä saa
       mästi komissiolle tällaisista toimista;                             työntantajaltaan. Tältä osin on huomattava, että hyvinkin
                                                                           erilaiset palkkarakenteet huomioon ottaen jäsenvaltio ei voi
–      velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-               pakottaa muista jäsenvaltioista lähetetyillä teyntekijöillä olevia
       käyntikulut.                                                        työsuhteita oman palkkarakenteensa mukaisiksi. Vertailussa on
                                                                           tämän vuoksi otettava huomioon kaikki lähetetyn työntekijän
                                                                           työnantajan tälle lähettämisen keston ajalta maksamat ansiot.
                                                                           Huomioon ei oteta direktiivissä nimenomaisesti poissuljettuja
                                                                           täydentäviä työeläkemaksuja ja korvauksia lähetettynä olosta
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                                  aiheutuneista tosiasiallisista kustannuksista, kuten matka-, ma-
                                                                           joitus- tai ruokailukustannuksista. Koska direktiivissä ei oteta
                                                                           huomioon sosiaaliturvamaksuja eikä veroja, vertailussa on
Täytäntöönpanolle varattu määräaika päättyi 9.2.2001.
                                                                           otettava huomioon brutto- eikä nettomaksut. Vaikka liittohalli-
                                                                           tus on jopa 30.5.2001 päivätyssä kannanotossaan tietyiltä
                                                                           kohdin myöntänyt, että yleinen käytäntö olla ottamatta huo-
( 1) EYVL L 34, 9.2.2000, s. 17.
                                                                           mioon kaikkia lisiä tai korotuksia ei ole yhteisöjen oikeuden
                                                                           mukainen, komissio on joutunut kuitenkin toteamaan, että
                                                                           ”Merkblatt zum Arbeitnehmer-Entsendegesetzin” (Tiedote


title: Asia T-597/10: Kanne 27.12.2010 — Biodes v. SMHV — Manasul International (BIESUL)

text:
               12.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/21

         Kanne 27.12.2010 — Biodes v. SMHV — Manasul International (BIESUL)
   (Asia T-597/10)
   2011/C 80/40
   Kannekirjelmän kieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Biodes, SL (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja E. Manresa Medina)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Manasul International, SL (Ponferrada, Espanja)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 23.9.2010 asiassa R 1519/2009-1 tekemä päätös on kumottava ja

               —

               vastaaja ja sen vaatimuksia tukevat mahdolliset väliintulijat on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Luokkiin 5, 30 ja 31 kuuluvia tavaroita varten haettu, sanaosan ”BIESUL” sisältävä kuviomerkki

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Manasul International, SL.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Luokkiin 5, 30 ja 31 kuuluvia tavaroita varten rekisteröidyt, sanaosat ”MANASUL” ja ”MANASUL ORO” sisältävät kansalliset kuviomerkit

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hylättiin.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin ja haetun tavaramerkin rekisteröinnin hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 5 kohdan rikkominen, koska kyseessä olevat tavaramerkit eivät ole samankaltaisia ja koska valituslautakunta jätti tutkimatta todisteet aikaisempien tavaramerkkien käytöstä.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).


title: Asia T-68/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.5.2016 – Post Bank Iran v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden leviäminen — Varojen jäädyttäminen — Lainvastaisuusväite — Asetuksen (EU) N:o 267/2012 46 artiklan 2 kohta — SEUT 215 artikla — Päätöksen 2010/413/YUTP 20 artiklan 1 kohdan c alakohta, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksen 2012/35/YUTP ensimmäisen artiklan 7 kohdalla — Asetuksen N:o 267/2012 23 artiklan 2 kohdan d alakohta — Perusoikeudet — SEU 2, SEU 21 ja SEU 23 artikla — Perusoikeuskirjan 17 ja 52 artikla — Arviointivirhe — Yhdenvertainen kohtelu — Syrjintäkielto — Hyvän hallinnon periaate — Perusteluvelvollisuus — Harkintavallan väärinkäyttö — Luottamuksensuoja — Oikeasuhteisuus)

text:
               20.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 222/14

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.5.2016 – Post Bank Iran v. neuvosto
   (Asia T-68/14) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden leviäminen - Varojen jäädyttäminen - Lainvastaisuusväite - Asetuksen (EU) N:o 267/2012 46 artiklan 2 kohta - SEUT 215 artikla - Päätöksen 2010/413/YUTP 20 artiklan 1 kohdan c alakohta, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksen 2012/35/YUTP ensimmäisen artiklan 7 kohdalla - Asetuksen N:o 267/2012 23 artiklan 2 kohdan d alakohta - Perusoikeudet - SEU 2, SEU 21 ja SEU 23 artikla - Perusoikeuskirjan 17 ja 52 artikla - Arviointivirhe - Yhdenvertainen kohtelu - Syrjintäkielto - Hyvän hallinnon periaate - Perusteluvelvollisuus - Harkintavallan väärinkäyttö - Luottamuksensuoja - Oikeasuhteisuus))
   (2016/C 222/15)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Post Bank Iran (Teheran, Iran) (edustaja: asianajaja D. Luff)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: I. Rodios ja M. Bishop)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre ja D. Gauci)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä SEUT 263 artiklan SEUT 275 artiklan perusteella tehty kumoamisvaatimus kantajaa koskevilta osin Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 15.11.2013 annetusta neuvoston päätöksestä 2013/661/YUTP (EUVL 2013 L 306, s. 18) ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 15.11.2013 annetusta neuvoston täytäntöönpanoasetuksesta (EU) N:o 1154/2013 (EUVL 2012 L 306, s. 3) sekä toisaalta vaatimus todeta SEUT 277 artiklan nojalla, ettei kantajaan sovelleta Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annetun päätöksen 2010/413/YUTP (EUVL 2010 L 195, s. 39) 20 artiklan 1 kohdan c alakohtaa, sellaisena kuin se on muutettuna Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 23.1.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/35/YUTP (EUVL 2012 L 19, s. 22) 1 artiklan 7 kohdalla, eikä Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EY) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 (EUVL 2012 L 88, s. 1) 23 artiklan 2 kohdan d alakohtaa ja 46 artiklan 2 kohtaa.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Post Bank Iran velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 129, 28.4.2014.


title: Asia T-238/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.10.2011 — Scatizza v. SMHV — Jacinto (Horse Couture) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Horse Couture rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen kuviomerkki HORSE — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               3.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 355/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.10.2011 — Scatizza v. SMHV — Jacinto (Horse Couture)
   (Asia T-238/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Horse Couture rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen kuviomerkki HORSE - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   2011/C 355/32
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Stephanie Scatizza (Breganzona, Sveitsi) (edustajat: asianajajat P. Perani ja P. Pozzi)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: S. Schäffner)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Manuel Jacinto, Lda (São Paio de Oleiros, Portugali)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 5.3.2010 asiassa R 723/2009-2 tekemästä päätöksestä, joka koski Manuel Jacinto Lda:n ja Stephanie Scatizzan välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Stephanie Scatizza velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 209, 31.7.2010.


title: Asia C-414/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 28.11.2006 — Euroopan parlamentti v. Euroopan unionin neuvosto (Asetus (EY) N:o 1228/2003 — Verkkoon pääsyä koskevat edellytykset rajat ylittävässä sähkön kaupassa — Asetus (EY) N:o 1223/2004 — Slovenialle myönnetyt väliaikaiset poikkeukset — Oikeudellinen perusta)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/4

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 28.11.2006 — Euroopan parlamentti v. Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-414/04) (1)

   (Asetus (EY) N:o 1228/2003 - Verkkoon pääsyä koskevat edellytykset rajat ylittävässä sähkön kaupassa - Asetus (EY) N:o 1223/2004 - Slovenialle myönnetyt väliaikaiset poikkeukset - Oikeudellinen perusta)
   (2006/C 331/07)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: A. Baas ja U. Rösslein)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Sack ja P. Van Nuffel)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: A. Lopes Sabino ja M. Bishop)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Viron tasavalta (asiamies: M. L. Uibo) ja Puolan tasavalta (asiamiehet: M. Węglarz, Nowakowski ja T. Krawczyk)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1228/2003 muuttamisesta sen päivämäärän osalta, josta alkaen tiettyjä säännöksiä sovelletaan Sloveniaan, 28.6.2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1223/2004 (EUVL L 233, s. 3) kumoaminen — Oikeudellinen perusta
   Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1228/2003 muuttamisesta sen päivämäärän osalta, josta alkaen tiettyjä säännöksiä sovelletaan Sloveniaan, 28.6.2006 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1223/2004 kumotaan.

               2)

               Asetuksen N:o 1223/2004 vaikutukset pidetään voimassa siihen saakka, kunnes kohtuullisen ajan kuluessa annetaan asianmukaisen oikeudellisen perustan nojalla uusi asetus, kuitenkin siten, etteivät kyseiset vaikutukset voi jatkua enää 1.7.2007 jälkeen.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Puolan tasavalta, Viron tasavalta ja Euroopan yhteisöjen komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 273, 6.11.2004.


title: Asia C-109/13: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 18.12.2013 – Euroopan komissio v. Suomen tasavalta, väliintulijoina Ruotsin tasavalta, Tšekin tasavalta, Saksan liittotasavalta, Puolan tasavalta, Alankomaiden kuningaskunta, Ranskan tasavalta, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta sekä Viron tasavalta

text:
               7.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 102/29

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 18.12.2013 – Euroopan komissio v. Suomen tasavalta, väliintulijoina Ruotsin tasavalta, Tšekin tasavalta, Saksan liittotasavalta, Puolan tasavalta, Alankomaiden kuningaskunta, Ranskan tasavalta, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta sekä Viron tasavalta
   (Asia C-109/13) (1)

   2014/C 102/41
   Oikeudenkäyntikieli: suomi
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 123, 27.4.2013.


title: Asia C-160/07: Kanne 22.3.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta

text:
               9.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/6

         Kanne 22.3.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-160/07)
   (2007/C 129/09)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: K. Simonsson ja P. Andrade)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta
   Vaatimukset

               —

               Sen toteaminen, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 95/21/EY (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2002/84/EY (2), mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole pannut täytäntöön mainitun direktiivin 95/21/EY 7 b artiklaa yhdessä liitteessä XI olevan B jakson 3 kohdan kanssa eikä kyseisen direktiivin 9 artiklan 2 kohtaa sekä 12 artiklan 1 kohtaa yhdessä liitteen VII kanssa, sellaisina kuin nämä säännökset ovat myöhemmin (erityisesti direktiivillä 2001/106/EY (3)) muutettuina

               —

               Portugalin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin 95/21/EY täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 30.6.1996. Direktiivin 2001/106/EY täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 22.7.2003. Direktiivin 2002/84/EY täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 23.11.2003.

      (1)  Alusturvallisuutta, saastumisen ehkäisemistä ja alusten asumis- ja työskentelyolosuhteita koskevien kansainvälisten standardien soveltamisesta yhteisön satamia käyttäviin ja jäsenmaiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä purjehtiviin aluksiin (satamavaltioiden suorittama valvonta) 19.6.1995 annettu neuvoston direktiivi 95/21/EY (EYVL L 157, s. 1).

      (2)  Meriturvallisuutta ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemistä koskevien direktiivien muuttamisesta 5.11.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/84/EY (EYVL L 32, s. 53).

      (3)  EYVL L 19, s. 17.


title: Asia C-517/15 P: Valitus, jonka AGC Glass Europe SA, AGC Automotive Europe SA, AGC France SAS, AGC Flat Glass Italia Srl, AGC Glass UK Ltd ja AGC Glass Germany GmbH ovat tehneet 25.9.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-465/12, AGC Glass Europe ym. v. komissio, 15.7.2015 antamasta tuomiosta

text:
               30.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 398/20

         Valitus, jonka AGC Glass Europe SA, AGC Automotive Europe SA, AGC France SAS, AGC Flat Glass Italia Srl, AGC Glass UK Ltd ja AGC Glass Germany GmbH ovat tehneet 25.9.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-465/12, AGC Glass Europe ym. v. komissio, 15.7.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-517/15 P)
   (2015/C 398/25)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: AGC Glass Europe SA, AGC Automotive Europe SA, AGC France SAS, AGC Flat Glass Italia Srl, AGC Glass UK Ltd ja AGC Glass Germany GmbH (edustajat: advocaat L. Garzaniti, advocate A. Burckett St Laurent ja advokat F. Hoseinian)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittajat vaativat, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 15.7.2015 antaman tuomion T-465/12, AGC Glass Europe ym. v. komissio

               —

               kumoaa 6.8.2012 tehdyn komission päätöksen C(2012) 5719 final (riidanalainen päätös), jolla hylättiin osittain AGC:n pyyntö, joka koski asiassa COMP/39.125 – Autonlasi, tehtyyn päätökseen sisältyvien tiettyjen tietojen luottamuksellista käsittelyä, tai palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen

               —

               velvoittaa Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajat esittävät seuraavat kolme perustetta ja pääasiallista perustelua:

               1.

               Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt virheen katsoessaan, että kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan tehtävästä ja toimivaltuuksista tietyissä kilpailuasioita koskevissa menettelyissä 13.10.2011 annetun komission puheenjohtajan päätöksen 2011/695/EU (1) mukaan kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan toimivaltaan ei kuulu luottamuksensuojan ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteiden arviointi. Lisäksi tuomiossa otetaan tosiseikat vääristyneellä tavalla huomioon, kun siinä todetaan, että kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja on tutkinut valittajien väitteet luottamuksensuojan ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteista.

               2.

               Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt virheen päätellessään, ettei riidanalaisella päätöksellä loukattu luottamuksensuojan ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteita. Koska valittajat olivat ainoita, jotka pyysivät sakkojen lieventämistä tai niistä vapauttamista, niillä on oikeus siihen, ettei niiden luottamuksellisia tietoja julkaista, koska kolmannet tahot voivat tällaisen julkaisemisen perusteella tunnistaa sakkojen lieventämistä tai niistä vapauttamista koskevan ohjelman puitteissa komissiolle annettujen, itsesyyllistävien ilmoitusten lähteen.

               3.

               Tuomion perustelut ovat puutteelliset sekä kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan toimivallan että luottamuksensuojan ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteiden soveltamisen osalta. Unionin yleinen tuomioistuin on siis sivuuttanut sille SEUT 296 artiklan ja unionin tuomioistuimen perussäännön 36 ja 53 artiklan nojalla kuuluvan velvollisuuden. Unionin yleinen tuomioistuin ei erityisesti perustele sitä, miksi se on poikennut siitä vakiintuneesta oikeuskäytännöstä, johon valittajat ovat viitanneet.

      (1)  EUVL L 275, s. 29.