title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (viides jaosto), 27 päivänä kesäkuuta 1996, asiassa C-107/94 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), P. H. Asscher vastaan Staatssecretaris van Financiën (EY:n perustamissopimuksen 52 artikla - Velvollisuus yhdenvertaiseen kohteluun - Ulkomailla asuvien tuloverotus)

text:
N:o C 336/2            FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        9.11.96
 Yhteisen tullitariffin yhdistettyä nimikkeistöä, sellaisena        2 ) Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeuden
kuin se on muutettuna tariffi- ja tilastonimikkeistöstä sekä             käyntikulut.
yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY)
N:o 2658/87 liitteiden I ja II muuttamisesta 14 päivänä             (') EYVL N:o C 229 , 2.9.1995
heinäkuuta 1992 annetun komission asetuksen (ETY)
N:o 2505/92 liitteillä, on tulkittava niin, että tietojenkäsit
telykoneeksi täydennettäväksi tarkoitettu, yhdessä ulko
kuoressa oleva ja pääasiallisesti kahdesta levykeasemasta
koostuva perusmoduuli on luokiteltava sen sisältämien
levykeasemien vuoksi yhteisen tullitariffin yhdistetyn                    YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
nimikkeistön 3 yleisen tulkintasäännön b alakohdan mukai                                     ( viides jaosto ),
sesti "muistiyksikkönä " alanimikkeeseen 8 471 93 59.
                                                                                27 päivänä kesäkuuta 1996,
(') EYVL N:o C 159 , 24.6.1995                                      asiassa C-107/94 ( Hoge Raad der Nederlandenin esittämä
                                                                    ennakkoratkaisupyyntö ), P. H. Asscher vastaan Staatssec
                                                                                retaris van Financien (')
                                                                    (EY:n perustamissopimuksen 52 artikla — Velvollisuus
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                              yhdenvertaiseen kohteluun — Ulkomailla asuvien tulovero
                          ( viides jaosto ),                                                         tus)
                                                                                ( 96/C 336/04 )
                  20 päivänä kesäkuuta 1996 ,
asiassa C-237/95 , Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                       Italian tasavalta ( 1 )                                       (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
 (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direk           ( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
tiivien 89/369/ETY ja 89/429/ETY täytäntöönpanon lai
                                                                       yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                              minlyönti)
                           ( 96/C 336/03 )
                                                                    Asiassa C-107/94 , jonka Hoge Raad der Nederlanden on
                                                                    saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukai
                  (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                    sesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen
                                                                    tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa
( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                    P. H. Asscher vastaan Staatssecretaris van Financien ennak
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                    koratkaisun EY:n perustamissopimukseksi muuttuneen
Asiassa C-237/95 , Euroopan yhteisöjen komissio, asiamie           ETY:n perustamissopimuksen 48 artiklan tulkinnasta ,
hinään Maria Condou-Durande ja Laura Pignataro, vastaan             yhteisöjen tuomioistuin ( viides jaosto ), toimien kokoonpa
Italian tasavalta , asiamiehenään Umberto Leanza , avustaja        nossa : jaoston puheenjohtaja D. A. O. Edward sekä
naan Pier Giorgio Ferri, jossa kantaja vaatii yhteisöjen            tuomarit J.-P . Puissochet, J. C. Moitinho de Almeida , C.
tuomioistuinta toteamaan, että Italian tasavalta ei ole             Gulmann ja M. Wathelet ( esittelevä tuomari ), julkisasia
täyttänyt sille EY:n perustamissopimuksen mukaan kuulu             mies : P. Leger, kirjaaja : johtava hallintovirkamies H. A.
via velvoitteita , koska se ei ole antanut yhdyskuntajätteiden      Riihi , on 27.6.1 996 antanut tuomion , jonka tuomiolau
                                                                    selma on seuraava :
uusien polttolaitosten aiheuttaman ilman pilaantumisen
ehkäisemisestä 8 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvos
ton direktiivin 89/369/ETY ( EYVL L 163 , s . 32 ) ja               1 ) Jäsenvaltion kansalainen, joka harjoittaa itsenäistä
yhdyskuntajätteiden olemassa olevien polttolaitosten ai                 ammattia toisessa jäsenvaltiossa, jossa hän asuu, voi
heuttaman ilman pilaantumisen ehkäisemisestä 21 päivänä                  vedota perustamissopimuksen 52 artiklaan kotimaas
kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/429/ETY                  saan , jossa hän myös harjoittaa itsenäistä ammattia,
( EYVL L 203 , s . 50 ) noudattamisen edellyttämiä lakeja ,              silloin kun hän sen perusteella , että hän harjoittaa
asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä , ja koska se ei ole              taloudellista toimintaa jossain muussa jäsenvaltiossa
ilmoittanut näiden direktiivien täytäntöönpanosta , yhteisö             kuin kotimaassaan , on tässä viimeksi mainitussa val
jen tuomioistuin ( viides jaosto ), toimien kokoonpanossa :              tiossa sellaisessa asemassa , että hänet voidaan rinnastaa
jaoston puheenjohtaja D. A. O. Edward ( esittelevä tuomari )             keneen tahansa oikeussubjektiin, joka voi vastaanotta
sekä tuomarit J.-P. Puissochet, J. C. Moitinho de Almeida ,              vassa valtiossa vedota perustamissopimuksessa taattui
C. Gulmann ja P. Jann , julkisasiamies : M. B. Elmer, kirjaaja :         hin oikeuksiin ja vapauksiin .
R. Grass , on antanut 20.6.1996 tuomion , jonka tuomio
lauselma on seuraava :                                             2 ) Perustamissopimuksen 52 artiklaa on tulkittava siten ,
                                                                         että jäsenvaltio ei saa soveltaa korkeampaa tulovero
1 ) Italian tasavalta ei ole täyttänyt yhdyskuntajätteiden               kantaa sellaiseen jonkin jäsenvaltion kansalaiseen, joka
     uusien polttolaitosten aiheuttaman ilman pilaantumi                harjoittaa sen alueella itsenäistä ammattia ja joka
     sen ehkäisemisestä 8 päivänä kesäkuuta 1989 annetun                 samanaikaisesti harjoittaa itsenäistä ammattia myös
     neuvoston direktiivin 89/369/ETY 12 artiklan 1 kohdan               toisessa jäsenvaltiossa, jossa hän asuu , kuin mitä se
     mukaan sille kuuluvia velvoitteitaan , koska se ei ole              soveltaa tässä valtiossa asuviin , samaa toimintaa
     antanut asetetussa määräajassa kyseisen direktiivin                 harjoittaviin henkilöihin, mikäli ensiksi mainittujen
     noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallin             verovelvollisten ja maassa asuvien ja näihin rinnastetta
     nollisia määräyksiä.                                                vien verovelvollisten objektiivisten tilanteiden välillä ei
 ---pagebreak--- 9.11.96                Ql                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 336/3
     sellaista eroa, jonka vuoksi tällainen erilainen kohtelu       — kansallisen oikeuden mukaan emoyhtiö ja tytäryhtiö
     voisi olla perusteltu.                                             muodostavat konsernin,
3 ) Perustamissopimuksen 52 artikla estää sen, että jäsen          — molemmilla yhtiöillä on sama tilikausi,
     valtio voisi korkeamman tuloverokannan avulla ottaa
                                                                    — tytäryhtiön yhtiökokous on vahvistanut sen kyseisen
     huomioon sen , että verovelvollinen ei ole sovellettavan            tilikauden tilinpäätöksen ennen kuin emoyhtiön kysei
     lainsäädännön määräämistä koskevien , sosiaaliturva               sen vuoden tilinpäätös on tarkastettu,
     järjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin
     palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä        — tytäryhtiön yhtiökokouksen vahvistamasta kyseisen tili
      14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuk                kauden tilinpäätöksestä ilmenee, että tytäryhtiö oli
     sen (ETY) N:o 1408/71 asiaankuuluvien säännösten                   jakanut voittoa emoyhtiölle tytäryhtiön tilipäätös
     nojalla velvollinen maksamaan kansallisen sosiaaliva              päivänä eili tilikauden viimeisenä päivänä, ja
     kuutusjärjestelmän maksuja. Tämän osalta merkitystä
     ei ole sillä seikalla, että verovelvollinen kuuluu asuin      — kansallinen tuomioistuin on vakuuttunut siitä, että
     valtionsa sosiaaliturvajärjestelmään, siten kuin asetuk            tytäryhtiön kyseisen tilikauden tilinpäätöksessä anne
     sessa (ETY) N:o 1408/71 myös säädetään .                            taan oikea ja riittävä kuva sen varoista ja vastuista,
                                                                         rahoitusasemasta sekä tuloksesta ,
(•) EYVL N:o C 132 , 14.5.1994                                      yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätöksistä
                                                                    perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan
                                                                    nojalla 25 päivänä heinäkuuta 1978 annetun neljännen
                                                                    neuvoston direktiivin 78/660/ETY (EYVL L 222 , s. 11 ),
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                             sellaisena kuin se on muutettuna konsolidoiduista tilinpää
                                                                    töksistä perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g
                           ( viides jaosto ),                       alakohdan nojalla 13 päivänä kesäkuuta 1983 annetulla
                   27 päivänä kesäkuuta 1996,                       seitsemännellä neuvoston direktiivillä 83/349/ETY, 31 ar
                                                                    tiklan 1 kohdan c alakohdan aa alakohdan vastaista ei ole
asiassa C-234/94 ( Bundesgerichtshofin esittämä ennakko
                                                                    se, että kansallinen tuomioistuin katsoo, että kyseinen
ratkaisupyyntö ), Waltraud Tomberger vastaan Gebrüder
                    van der Wettern GmbH ( 1 )                      tytäryhtiön voitto on ilmoitettava emoyhtiön sen tilikauden
                                                                    tilinpäätöksessä, jonka aikana toteutuneen voiton tytäryh
(Direktiivi 78/660/ETY — Tilinpäätös — Tase — Voiton                tiö on jakanut.
                      toteutumisen ajankohta)
                            ( 961 C 336/05 )                        (') EYVL N:o C 288 , 15.10.1994
                   (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                ( viides jaosto ),
Asiassa C-234/94, jonka Bundesgerichtshof on saattanut                                Tl päivänä kesäkuuta 1996 ,
EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti yhtei            asiassa C-240/95 ( Cour d'appel de Metzin esittämä ennak
söjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan           koratkaisupyyntö ), rikosoikeudenkäynti Remy Schmitiä
sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Wal
                                                                                vastaan ( 1 )
traud Tomberger vastaan Gebrüder von der Wettern GmbH
ennakkoratkaisun yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden            ( Tavaroiden vapaa liikkuvuus — Autot — Vuosimallin
tilinpäätöksistä perustamissopimuksen 54 artiklan 3 koh            ilmoittamista koskeva kansallinen järjestelmä — Rinnak
dan g alakohdan nojalla 25 päivänä heinäkuuta 1978                                        kaistuonnin syrjintä)
annetun neljännen neuvoston direktiivin 78/660/ETY                                            ( 96/C 336/06 )
( EYVL L 222 , s . 11 ), sellaisena kuin se on muutettuna
konsolidoiduista tilinpäätöksistä perustamissopimuksen                               (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
54 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla 13 päivänä
kesäkuuta 1983 annetulla seitsemännellä neuvoston direk            ( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
tiivillä 83/349/ETY ( EYVL L 193 , s . 1 ), 31 artiklan 1              yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
kohdan ja 59 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin
( viides jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjoh       Asiassa C-240/95 , jonka Cour d'appel de Metz ( Ranska ) on
taja D. A. O. Edward ( esittelevä tuomari ) sekä tuomarit J. P.     saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukai
Puissochet, J. C. Moitinho de Almeida , C. Gulmann ja M.            sesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen
                                                                    tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa rikos
Wathelet, julkisasiamies : G. Tesauro, kirjaaja : apulaiskir
jaaja H. von Holstein, on antanut 27.6.1996 tuomion ,               asiassa , jossa vastaajana on Remy Schmit, ennakkoratkai
jonka tuomiolauselma on seuraava :                                  sun EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan tulkinnasta ,
                                                                    yhteisöjen tuomioistuin ( viides jaosto ), toimien kokoonpa
Jos                                                                 nossa : jaoston puheenjohtaja D. A. O. Edward sekä
                                                                    tuomarit J.-P . Puissochet, C. Gulmann, P. Jann ja M.
— yhtiö (emoyhtiö) on ainoa osakas toisessa yhtiössä                Wathelet ( esittelevä tuomari ), julkisasiamies : M. B. Elmer,
     (tytäryhtiö) ja jos emoyhtiöllä on määräämisvalta kysei       kirjaaja : hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut
     sessä tytäryhtiössä,                                           27.6.1996 tuomion , jonka tuomiolauselma on seuraava :


title: Asia C-177/08: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 4.8.2008 (Bundesverwaltungsgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Khoshnaw Abdullah v. Saksan liittotasavalta

text:
               6.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 313/22

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 4.8.2008 (Bundesverwaltungsgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Khoshnaw Abdullah v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-177/08) (1)

   (2008/C 313/39)

      Oikeudenkäyntikieli: saksa

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 197, 2.8.2008.


title: Asia T-421/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.9.2012 — DEI v. komissio (Kilpailu — Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö — Kreikkalaiset ruskohiilen toimittamisen markkinat ja sähkön tukkumarkkinat — Päätös, jolla toteutetaan erityistoimenpiteitä aikaisemmassa päätöksessä todetun EY 86 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä EY 82 artiklan kanssa, rikkomisen kilpailuvastaisten vaikutusten korjaamiseksi — EY 86 artiklan 3 kohta — Aikaisemman päätöksen kumoaminen)

text:
               10.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 343/13

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.9.2012 — DEI v. komissio
   (Asia T-421/09) (1)

   (Kilpailu - Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö - Kreikkalaiset ruskohiilen toimittamisen markkinat ja sähkön tukkumarkkinat - Päätös, jolla toteutetaan erityistoimenpiteitä aikaisemmassa päätöksessä todetun EY 86 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä EY 82 artiklan kanssa, rikkomisen kilpailuvastaisten vaikutusten korjaamiseksi - EY 86 artiklan 3 kohta - Aikaisemman päätöksen kumoaminen)
   2012/C 343/19
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (Ateena, Kreikka) (edustaja: asianajaja P. Anestis)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: T. Christoforou ja A. Antoniadis, avustajanaan asianajaja A. Oikonomou)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Helleenien tasavalta (asiamiehet: P. Mylonopoulos ja K. Boskovits, avustajanaan asianajaja M. Marinos)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Erityistoimenpiteiden vahvistamisesta Helleenien tasavallan myöntämistä ja säilyttämistä DEI:n oikeuksista ruskohiilen louhintaan 5.3.2008 tehdyssä komission päätöksessä todetun kilpailusääntöjen rikkomisen aiheuttamien kilpailunvastaisten vaikutusten korjaamiseksi 4.8.2009 tehdyn komission päätöksen K(2009) 6244 lopullinen kumoamista koskeva vaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Erityistoimenpiteiden vahvistamisesta Helleenien tasavallan myöntämistä ja säilyttämistä Dimosia Epicheirisi Ilektrismou A.E:n (DEI) oikeuksista ruskohiilen louhintaan 5.3.2008 tehdyssä komission päätöksessä todetun kilpailusääntöjen rikkomisen aiheuttamien kilpailunvastaisten vaikutusten korjaamiseksi 4.8.2009 tehty komission päätös K(2009) 6244 lopullinen kumotaan.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan DEI:n oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Helleenien tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 11, 16.1.2010.


title: Asia C-430/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 17.7.2017 – Walbusch Walter Busch GmbH & Co. KG v. Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e. V.

text:
               16.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 17.7.2017 – Walbusch Walter Busch GmbH & Co. KG v. Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e. V.
   (Asia C-430/17)
   (2017/C 347/09)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Vastaaja ja Revision-menettelyn valittaja: Walbusch Walter Busch GmbH & Co. KG

      Kantaja ja Revision-menettelyn vastapuoli: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e. V.

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 2011/83/EU (1) 8 artiklan 4 kohtaa sovellettaessa sen kannalta, onko etäviestimessä (tässä: mainoslehtinen, jossa on tilauskortti postittamista varten) rajoitetusti tilaa tai aikaa tietojen näyttämistä varten, merkityksellistä se,

                           a)

                           onko etäviestimessä (abstraktisti) luonteensa vuoksi rajoitetusti tilaa tai aikaa tietojen näyttämistä varten,
                           vai se,

                           b)

                           onko siinä (konkreettisesti) elinkeinonharjoittajan valitsemassa muodossa rajoitetusti tilaa tai aikaa tietojen näyttämistä varten?

               2)

               Onko direktiivin 2011/83/EU 8 artiklan 4 kohdan ja 6 artiklan 1 kohdan h alakohdan kanssa yhteensopivaa, että 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa, jossa tietojen näyttämistä varten on rajoitetusti tilaa tai aikaa, peruuttamisoikeutta koskevat tiedot sisältävät pelkästään tiedon peruuttamisoikeuden olemassaolosta?

               3)

               Onko direktiivin 2011/83/EU 8 artiklan 4 kohdan ja 6 artiklan 1 kohdan h alakohdan nojalla ennen etäsopimuksen tekemistä myös siinä tapauksessa, että tietojen näyttämistä varten on rajoitetusti tilaa tai aikaa, etäviestimeen liitettävä aina direktiivin liitteessä I olevassa B osassa vahvistettu malliperuuttamislomake?

      (1)  Kuluttajan oikeuksista, neuvoston direktiivin 93/13/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/44/EY muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 85/577/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/7/EY kumoamisesta 25.10.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/83/EU (EUVL 2011, L 304, s. 64).


title: Asia C-502/16 P: Valitus, jonka Monster Energy Company on tehnyt 22.9.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-567/15, Monster Energy v. EUIPO – Mad Catz Interactive (musta neliö, jossa on neljä valkoista viivaa), 14.7.2016 antamasta tuomiosta

text:
               10.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/14

         Valitus, jonka Monster Energy Company on tehnyt 22.9.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-567/15, Monster Energy v. EUIPO – Mad Catz Interactive (musta neliö, jossa on neljä valkoista viivaa), 14.7.2016 antamasta tuomiosta
   (Asia C-502/16 P)
   (2017/C 112/21)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Monster Energy Company (edustaja: P. Brownlow, solicitor)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)
   Unionin tuomioistuin (yhdeksäs jaosto) on 16.2.2017 antamallaan määräyksellä päättänyt jättää valituksen tutkimatta.


title: Asia C-396/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Itävalta) on esittänyt 3.7.2017 – Martin Leitner v. Landespolizeidirektion Tirol

text:
               16.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Itävalta) on esittänyt 3.7.2017 – Martin Leitner v. Landespolizeidirektion Tirol
   (Asia C-396/17)
   (2017/C 347/06)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesverwaltungsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Martin Leitner

      Vastapuolena oleva viranomainen: Landespolizeidirektion Tirol

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko unionin oikeutta, erityisesti direktiivin 2000/78/EY (1) 1, 2 ja 6 artiklaa, luettuna yhdessä perusoikeuskirjan 21 artiklan kanssa, tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään palveluksessa olevien virkamiesten syrjinnän poistamiseksi uudelleenluokittelujärjestelystä, jossa ”siirtymisajankohdan mukaisen määrän”, joka mitataan rahassa mutta joka vastaa kuitenkin tiettyä, konkreettista luokittelua, avulla luokitellaan virkamies uudelleen aikaisemmasta kahden vuoden etenemisväleihin perustuvasta järjestelmästä uuteen (itsenäiseen ja uusia virkamiehiä syrjimättömään) kahden vuoden etenemisväleihin perustuvaan järjestelmään siten, että palveluksessa olevien virkamiesten ikään perustuva syrjintä jatkuu muuttumattomana edelleen?

               2)

               Onko unionin oikeutta, erityisesti direktiivin 2000/78/EY 17 artiklaa, sekä perusoikeuskirjan 47 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, joka estää sen, että palveluksessa olevat virkamiehet, Euroopan unionin tuomioistuimen [alkup. s. 2] tuomiossa 11.11.2014, Schmitzer (C-530/13, EU:C:2014:2359) esittämää direktiivin 2000/78/EY 9 ja 16 artiklan tulkintaa vastaavasti, voivat saada direktiivin 2000/78/EY 2 artiklaan vedoten palkkaoikeudellisen asemansa määritetyksi ennen uuteen palkkausjärjestelmään siirtymistä, toteamalla, ettei vastaavia oikeusperustoja ei voida taannehtivasti soveltaa historiallisen alkuperäisen lain voimaantuloon nähden, ja jossa erityisesti suljetaan pois se, että ennen 18 vuoden iän täyttämistä täyttyneet aiemmat palvelusajanjaksot voidaan ottaa huomioon?

               3)

               Jos kysymykseen 1.2 vastataan myöntävästi:
               Edellyttääkö 22.11.2005 annetussa tuomiossa Mangold (C-144/04, EU:C:2005:709) ja muissa tuomioissa edellytetty unionin oikeuden soveltamisen ensisijaisuus, että palveluksessa olevia virkamiehiä koskevia säännöksiä, joiden voimassaolo on lakannut taannehtivasti, on edelleen sovellettava ennen siirtoa, niin että kyseiset virkamiehet voidaan taannehtivasti luokitella vanhassa järjestelmässä syrjimättömästi ja siirtää näin ollen syrjimättömästi uuteen palkkausjärjestelmään?

               1.4.

               Onko unionin oikeutta, erityisesti direktiivin 2000/78/EY 1, 2 ja 6 artiklaa, luettuna yhdessä perusoikeuskirjan 21 ja 47 artiklan kanssa, tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa poistetaan olemassa oleva ikään perustuva syrjintä (joka koskee ennen 18 vuoden ikää täyttyneitä aiempia palvelusajanjaksoja) puhtaasti toteamalla, ettei syrjinnän aikana tosiasiallisesti täyttyneitä aikoja pidä taannehtivasti enää katsoa syrjiviksi, vaikka syrjintä jatkuu käytännössä edelleen muuttumattomana?

      (1)  Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annettu neuvoston direktiivi 2000/78/EY (EYVL 2000, L 303, s. 16).


title: Asia C-568/10: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 22.11.2011 — Euroopan komissio v. Itävallan tasavalta

text:
               18.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 49/22

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 22.11.2011 — Euroopan komissio v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-568/10) (1)

   2012/C 49/38
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 55, 19.2.2011.


title: Asia T-144/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.4.2014 – Comsa v. SMHV – COMSA (COMSA) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin COMSA rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi toiminimi Comsa, SA — Suhteellinen hylkäysperuste — Merkkiä, jonka ulottuvuus ei ole vain paikallinen, ei ole käytetty liike-elämässä — Palvelujen samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta)

text:
               10.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 175/36

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.4.2014 – Comsa v. SMHV – COMSA (COMSA)
   (Asia T-144/12) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin COMSA rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi toiminimi Comsa, SA - Suhteellinen hylkäysperuste - Merkkiä, jonka ulottuvuus ei ole vain paikallinen, ei ole käytetty liike-elämässä - Palvelujen samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta))
   2014/C 175/47
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Comsa, SA (Barcelona, Espanja) (edustajat: aluksi asianajaja M. Aznar Alonso, sitten asianajaja A. Gómez López)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Constructora de obras municipales, SA (COMSA) (Madrid, Espanja)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 10.1.2012 tekemästä päätöksestä (yhdistetyt asiat R 518/2011 2 ja R 795/2011 2), joka koskee Comsa, SA:n ja Constructora de obras municipales, SA:n (COMSA) välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) toisen valituslautakunnan 10.1.2012 tekemä päätös (yhdistetyt asiat R 518/2011-2 ja R 795/2011 2), joka koskee Comsa, SA:n ja Constructora de obras municipales, SA:n (COMSA) välistä väitemenettelyä, kumotaan siltä osin kuin siinä kumottiin väitejaoston päätös luokkaan 42 kuuluvia palveluita varten ja sallitaan haetun tavaramerkin rekisteröinti näitä samoja palveluita varten.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Comsa, SA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja kolmesta neljäsosasta SMHV:n oikeudenkäyntikuluja. SMHV vastaa yhdestä neljäsosasta omia oikeudenkäyntikulujaan.

      (1)  EUVL C 194, 30.6.2012.


title: Asia F-32/16: Kanne 23.6.2016 – ZZ v. ECDC

text:
               16.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/47

         Kanne 23.6.2016 – ZZ v. ECDC
   (Asia F-32/16)
   (2016/C 296/60)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja V. Kolias)

      Vastaaja: Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskus (ECDC)

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen 21.9.2015 tehdyn päätöksen kumoaminen, jolla vahvistettiin kantajan arviointikertomus tarkastelukaudelle 2011

      Vaatimukset

               —

               Valituksen arvioijan 21.9.2015 tekemä päätös, jolla vahvistettiin lopullisesti kantajan arviointikertomus tarkastelukaudelle 2011, on kumottava ja siltä osin kuin on tarpeen on kumottava palvelussuhdetta koskevia sopimuksia tekemään oikeutetun viranomaisen 20.4.2016 tekemä päätös, jolla hylättiin kantajan 20.12.2015 tekemä valitus

               —

               ECDC on velvoitettava vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä korvaamaan kantajalle tästä oikeudenkäynnistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-186/07: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 16.4.2008 (Tribunal Superior de Justicia de Canariasin (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Club Náutico de Gran Canaria v. Comunidad Autónoma de Canarias (Ennakkoratkaisupyyntö — Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Vapautukset — Urheiluun tai liikuntakasvatukseen liittyvät palvelut — Soveltaminen Kanariansaarilla — Täysin jäsenvaltion sisäinen tilanne — Viittaus — Ennakkoratkaisupyynnön tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/16

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 16.4.2008 (Tribunal Superior de Justicia de Canariasin (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Club Náutico de Gran Canaria v. Comunidad Autónoma de Canarias
   (Asia C-186/07) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Vapautukset - Urheiluun tai liikuntakasvatukseen liittyvät palvelut - Soveltaminen Kanariansaarilla - Täysin jäsenvaltion sisäinen tilanne - Viittaus - Ennakkoratkaisupyynnön tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   (2008/C 209/21)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunal Superior de Justicia de Canarias
   Asianosaiset

      Kantaja: Club Náutico de Gran Canaria

      Vastaaja: Comunidad Autónoma de Canarias
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal Superior de Jusiticia de Canarias — Yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-124/96 antaman sen tuomion tulkinta, jossa kansallisen lainsäädännön, jossa säädetään rajoituksista urheiluun tai liikuntakasvatukseen läheisesti liittyvien palvelujen arvonlisäverovapautukseen, todettiin olevan ristiriidassa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, 1977, s. 1) 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan m alakohdan kanssa — Soveltaminen Kanariansaarilla
   Määräysosa
   Tribunal Superior de Justicia de Canariasin 26.11.2006 tekemällä päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö jätetään tutkimatta.

      (1)  EUVL C 129, 9.6.2007.


title: Asia C-630/13 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 21.4.2015 – Valittajana Issam Anbouba ja muuna osapuolena Euroopan unionin neuvosto (Muutoksenhaku — Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Syyrian arabitasavaltaan kohdistettavat rajoittavat toimenpiteet — Kyseisestä hallinnosta hyötyviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistettavat toimenpiteet — Näyttö siitä, että merkitseminen kyseessä oleviin luetteloihin on perusteltua — Todisteiden kokonaisuus)

text:
               22.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 21.4.2015 – Valittajana Issam Anbouba ja muuna osapuolena Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-630/13 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Syyrian arabitasavaltaan kohdistettavat rajoittavat toimenpiteet - Kyseisestä hallinnosta hyötyviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistettavat toimenpiteet - Näyttö siitä, että merkitseminen kyseessä oleviin luetteloihin on perusteltua - Todisteiden kokonaisuus))
   (2015/C 205/08)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Issam Anbouba (Homs, Syyria) (edustajat: avocat M.-A. Bastin, avocat J.-M. Salva ja avocat S. Orlandi)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: A. Vitro, R. Liudvinaviciute ja M.-M. Joséphidès)

      Väliintulija, joka tukee neuvoston vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: S. Pardo Quintillán ja F. Castillo de la Torre)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Issam Anbouba vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 45, 15.2.2014.


title: Asia C-527/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Midden-Nederland (Alankomaat) on esittänyt 5.10.2015 – Stichting Brein v. Jack Frederik Wullems, joka edustaa myös Filmspeler-toiminimeä

text:
               25.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 27/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Midden-Nederland (Alankomaat) on esittänyt 5.10.2015 – Stichting Brein v. Jack Frederik Wullems, joka edustaa myös Filmspeler-toiminimeä
   (Asia C-527/15)
   (2016/C 027/08)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank Midden-Nederland

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Stichting Brein

      Vastaaja: Jack Frederik Wullems, joka edustaa myös Filmspeler-toiminimeä

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko tekijänoikeusdirektiivin (1) 3 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että kyseessä on siinä tarkoitettu ”yleisölle välittäminen”, kun joku myy tuotteen (mediasoitin), joka sisältää sellaisia kyseisen henkilön asentamia add-on-tiedostoja, jotka sisältävät hyperlinkkejä internetsivustoille, joilla saatetaan ilman oikeudenhaltijoiden lupaa suoraan saataviin tekijänoikeuden suojaamia teoksia, kuten elokuvia, sarjoja ja suoria lähetyksiä?

               2)

               Onko tässä yhteydessä vaikutusta sillä,

                           —

                           onko tekijänoikeuden suojaamat teokset aikaisemmin kokonaan julkaistu internetissä tai onko ne julkaistu internetissä yksinomaan tilausperiaatteella oikeudenhaltijoiden luvalla?

                           —

                           ovatko add-on-tiedostot, jotka sisältävät hyperlinkkejä sivustoille, joilla tekijänoikeuden suojaamia teoksia on saatettu suoraan saataviin ilman oikeudenhaltijoiden lupaa, vapaasti käytettävissä ja voivatko myös käyttäjät itse asentaa niitä mediasoittimelle?

                           —

                           voidaanko internetsivustoja ja siis niillä ilman oikeudenhaltijoiden lupaa saataviin saatettuja tekijänoikeuden suojaamia teoksia käyttää myös ilman mediasoitinta?

               3)

               Onko tekijänoikeusdirektiivin 5 artiklaa tulkittava siten, ettei kyse ole kyseisen säännöksen 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetusta laillisesta käytöstä, jos loppukäyttäjä valmistaa tilapäisen kappaleen tekijänoikeuden suojaaman teoksen suoratoistossa kolmannen internetsivustolta, jolla kyseistä tekijänoikeuden suojaamaa teosta tarjotaan ilman oikeudenhaltijan (oikeudenhaltijoiden) lupaa?

               4)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko loppukäyttäjän suorittama tilapäinen kappaleen valmistus tekijänoikeuden suojaaman teoksen suoratoistossa sellaiselta internetsivustolta, jolla kyseistä tekijänoikeuden suojaamaa teosta tarjotaan ilman oikeudenhaltijan (oikeudenhaltijoiden) lupaa, siinä tapauksessa tekijänoikeusdirektiivin 5 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun ”kolmen kohdan testin” vastaista?

      (1)  Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/29/EY (EYVL L 167, s. 10).


title: Asia T-378/06: Kanne 14.12.2006 — IMI ym. v. komissio

text:
               27.1.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 20/30

         Kanne 14.12.2006 — IMI ym. v. komissio
   (Asia T-378/06)
   (2007/C 20/46)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja(t): IMI plc (Birmingham, Yhdistynyt kuningaskunta), IMI Kynoch Ltd (Birmingham, Yhdistynyt kuningaskunta), Yorkshire Fittings Limited (Leeds, Yhdistynyt kuningaskunta), VSH Italia Srl (Bregnano, Italia), Aquatis France SAS (La Chapelle St. Mesmin, Ranska) ja Simples Armaturen + Fittings GmbH & Co. KG (Ravensburg, Saksa) (edustaja(t): asianajajat M. Struys ja D. Arts)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/F-1/38.121 — Putkiyhteet — K(2006) 4140 lopullinen) 20.9.2006 tehdyn komission päätöksen, sellaisena kuin se on muutettuna komission 29.9.2006 tekemällä päätöksellä, 2 artiklan b kohdan 1 alakohta ja 2 artiklan b kohdan 2 alakohta on kumottava

               —

               toissijaisesti kantajille määrättyjä sakkoja on alennettava ja

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajat vaativat komission asiassa COMP/F-1/38.121 — Putkiyhteet — 20.9.2006 tekemän päätöksen K(2006) 4180 lopullinen, jolla komissio katsoi, että kantajat yhdessä muiden yritysten kanssa olivat rikkoneet EY 81 artiklaa ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 53 artiklaa vahvistamalla hintoja, sopimalla hinnoittelusta, alennuksista ja hyvityksistä sekä täytäntöönpanomekanismeista hinnankorotusten käyttöönottamiseksi, jakamalla kansallisia markkinoita ja asiakkaita sekä vaihtamalla muita kaupallisia tietoja, osittaista kumoamista.
   Kanteensa tueksi kantajat väittävät, että komissio on loukannut suhteellisuusperiaatetta ja syrjintäkiellon periaatetta, koska kantajille riidanalaisessa päätöksessä määrätty sakko on liian suuri, kun otetaan huomioon kantajien ja merkityksellisten markkinoiden koko, verrattuna komission lähestymistapaan sen aikaisemmissa päätöksissä. Kun komissio sisällytti puristusliitosten myynnin merkityksellisten markkinoiden kokoon arvioidakseen rikkomisen vakavuutta, se teki kantajien mukaan ilmeisen arviointivirheen.
   Kantajat väittävät edelleen, että komissio teki ilmeisen arviointivirheen, kun se katsoi, että kantajat eivät esittäneet näyttöä yhteydestä Yhdistyneen kuningaskunnan ja yleiseurooppalaisten sopimusten välillä. Komission perustelut olivat niiden mukaan puutteelliset tältä osin. Kieltäytymällä myöntämästä kantajille sakon alennusta niiden yhteistyötiedonannon (1) ulkopuolisen yhteistyön, joka muodostui siitä, että ne esittivät näyttöä Yhdistyneen kuningaskunnan ja yleiseurooppalaisen kartellin välisestä yhteydestä, vuoksi ja myöntämällä FRA.BO -nimiselle yritykselle sen sakon alennuksen samalla perusteella sen vuoksi, että se esitti näyttöä tutkimuksen jälkeisestä kartellin jatkamisesta, komissio loukkasi niiden mukaan lisäksi yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.
   Kantajat väittävät lisäksi, että komissio rikkoi EY 253 artiklaa, koska riidanalaisessa päätöksessä ei esitetä perusteluja 2,04 miljoonan euron lisämäärän asettamisesta kantajille Aquatis France ja Simplex Armaturen + Fittings.
   Kantajat väittävät lopuksi, että määräämällä erillisen sakon Aquatis Francelle ja Simplex Armaturen + Fittingsille sen sakon lisäksi, joka niiden kummankin edeltäjälle ja tämänhetkiselle emoyhtiölle oli jo määrätty, komissio loukkasi ”non bis in idem” -periaatetta, jonka mukaan ketään ei voida tuomita kahdesti samasta rikoksesta.

      (1)  Komission tiedonanto sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa (EYVL 2002 C 45, s. 3).


title: Asia T-590/15: Kanne 12.10.2015 – Onix Asigurări v. EIOPA

text:
               14.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 414/34

         Kanne 12.10.2015 – Onix Asigurări v. EIOPA
   (Asia T-590/15)
   (2015/C 414/45)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Asianosaiset

      Kantaja: Onix Asigurări SA (Bukarest, Romania) (edustaja: asianajaja M. Vladu)

      Vastaaja: Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen (EIOPA)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että vastaaja on jättänyt tekemättä päätöksen, jossa todettaisiin Istituto per la Vigilanza sulle Assicurazioni (Italian vakuutusalan valvontaviranomainen) soveltaneen virheellisesti neuvoston direktiivin 92/49/ETY 40 artiklan 6 kohdan säännöksiä

               —

               toissijaisesti kumoamaan muutoksenhakulautakunnan 3.8.2015 tekemän päätöksen BOA 2015 001 sekä presidentin 6.6.2014 tekemän päätöksen EIOPA-14-267, joka vahvistettiin 24.11.2014 tehdyllä päätöksellä EIOPA-14-653

               —

               toteamaan, että vastaaja on vastuussa vahingosta, joka kantajalle on aiheutunut 1 kohdassa tarkoitetun päätöksen tekemättä jättämisestä ja 2 kohdassa tarkoitettujen päätösten tekemisestä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste koskee Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1094/2010 17 artiklan rikkomista

                           —

                           kantaja ei ole tehnyt laillista päätöstä tutkintamenettelyn aloittamisen perusteltavuudesta ja tarpeellisuudesta

                           —

                           presidentin 6.6.2014 tekemä päätös EIOPA-14-267 tehtiin, vaikka asetuksen 39 artiklan 1, 2 ja 3 kohdan mukaiset edellytykset eivät täyttyneet

                           —

                           presidentin 6.6.2014 tekemän päätöksen EIOPA-14-267 perusteluissa ei käsitellä tutkinnan aloittamisen tarpeellisuutta vaan oikeussuojakeinoja, jotka kantajalla on käytettävissään Italian kansallisen viranomaisten päätöksen moittimiseksi.

               2)

               Toinen kanneperuste koskee muutoksenhakulautakunnan 3.8.2015 tekemään päätökseen BOA 2015 001 ja presidentin 6.6.2014 tekemään päätökseen liittyvää olennaisten muotomääräysten rikkomista

                           —

                           muutoksenhakulautakunta teki päätöksensä arvioimatta presidentin 6.6.2014 tekemän päätöksen EIOPA-14-267 lainmukaisuutta ja perusteltavuutta ja antoi ratkaisunsa arvioimatta kaikkea sille toimitettua aineistoa

                           —

                           presidentin 6.6.2014 tekemä päätös EIOPA-14-267 tehtiin, vaikka asetuksen 39 artiklan 1, 2 ja 3 kohdan mukaiset edellytykset eivät täyttyneet, eikä sitä ainakaan olennaisten tutkittavien kysymysten osalta perusteltu riittävästi.

               3)

               Kolmas kanneperuste koskee aineellisen vahingon ja kantajan julkikuvaa koskevan vahingon (liikevaihdon ja voiton väheneminen, kielteinen vaikutus sen maineelle), jonka vastaaja aiheutti välittömästi ja tarkoituksellisesti jättämällä päätöksen tekemättä sekä tekemällä edellä mainitut päätökset, jotka kantajan mukaan ovat mitättömiä.


title: Asia T-375/08 P: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 9.9.2009 — Nijs v. tilintarkastustuomioistuin (Valitus — Henkilöstö — Virkamiehet — Tilintarkastustuomioistuimen päätös, jolla jatkettiin tilintarkastustuomioistuimen pääsihteerin virkakautta — Päätös jättää kantaja ylentämättä vuoden 2004 ylennyskierroksella — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/65

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 9.9.2009 — Nijs v. tilintarkastustuomioistuin
   (Asia T-375/08 P) (1)

   (Valitus - Henkilöstö - Virkamiehet - Tilintarkastustuomioistuimen päätös, jolla jatkettiin tilintarkastustuomioistuimen pääsihteerin virkakautta - Päätös jättää kantaja ylentämättä vuoden 2004 ylennyskierroksella - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)
   2009/C 267/117
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Bart Nijs (Bereldange, Luxemburg) (edustajat: asianajajat F. Rollinger ja A. Hertzog)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin (asiamiehet: T. Kennedy, J.-M. Stenier ja G. Corstens)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, joka tehty asiassa F-108/07, Nijs v. tilintarkastustuomioistuin, 26.6.2008 annetusta Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) määräyksestä (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) ja jolla vaaditaan kyseisen määräyksen kumoamista.

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Bart Nijs vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuimelle tässä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 301, 22.11.2008.


title: Asia F-55/14: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 25.6.2015 – EE v. komissio (Henkilöstö — Sopimussuhteinen toimihenkilö — Määräaikaisen työsopimuksen uusimatta jättäminen — Kumoamisvaatimukset — Uusimismenettely — Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan a alakohta — Oikeus tulla kuulluksi — Laiminlyönti — Vahingonkorvausvaatimus — Henkinen kärsimys)

text:
               3.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 254/24

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 25.6.2015 – EE v. komissio
   (Asia F-55/14) (1)

   ((Henkilöstö - Sopimussuhteinen toimihenkilö - Määräaikaisen työsopimuksen uusimatta jättäminen - Kumoamisvaatimukset - Uusimismenettely - Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan a alakohta - Oikeus tulla kuulluksi - Laiminlyönti - Vahingonkorvausvaatimus - Henkinen kärsimys))
   (2015/C 254/26)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: EE (edustajat: asianajajat L. Levi ja A. Tymen)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja T. S. Bohr)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kantajan työsopimuksen, joka olisi pitänyt uusia toistaiseksi voimassa olevaksi, uusimatta jättämistä koskevan päätöksen kumoamiseksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan komission päätös jättää uusimatta EE:n sopimussuhteisen toimihenkilön työsopimus, joka annettiin suullisesti tiedoksi 14.10.2013, vahvistettiin 31.10.2013 päivätyssä kirjeessä ja jota koskevat perustelut esitettiin 13.12.2013 päivätyssä kirjeessä, kumotaan.

               2)

               Euroopan komissio velvoitetaan maksamaan EE:lle 10  000 euron suuruinen summa.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan EE:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 421, 24.11.2014, s. 59.


title: Asia T-93/08: Kanne 22.2.2008 — Kyproksen tasavalta v. komissio

text:
               7.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/29

         Kanne 22.2.2008 — Kyproksen tasavalta v. komissio
   (Asia T-93/08)
   (2008/C 142/52)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Kyproksen tasavalta (asiamies: P. Kliridis)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               On kumottava hankintamenettelyä numero EuropeAid/125671/C/SER/CY, joka koskee sopimuksen nimeltä ”Technical Assistance on Crop Husbandry and Irrigation” tekemistä, koskeva ilmoitus, joka julkaistiin ainoastaan englannin kielellä sivulla http://ec.europa.eu/europaid/tender/data/ 14.12.2007 tai sen tienoilla, ja kyseisen ilmoituksen 5 artikla ja 28 artiklan 2 kohta

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja esittää, että riidanalainen ilmoitus on lainvastainen seuraavista syistä:

               —

               ensinnäkin siksi, että komissio ilmoituksen julkaistessaan ylitti sen oikeudellisen perustan, erityisesti rahoitusvälineen perustamisesta Kyproksen turkkilaisen yhteisön taloudellisen kehityksen edistämiseksi ja Euroopan jälleenrakennusvirastosta annetun asetuksen (EY) N:o 2667/2000 muuttamisesta 27.2.2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 389/2006 (1), ja/tai rikkoi sitä;

               —

               toiseksi siksi, että kyseinen ilmoitus on ristiriidassa EY 299 artiklan kanssa ja/tai ei vastaa sitä, sellaisena kuin kyseinen artikla on muutettuna Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista tehdyn asiakirjan (vuoden 2003 liittymisasiakirja) (2) 19 artiklalla sekä Kyproksesta tehdyllä vuoden 2003 liittymisasiakirjan pöytäkirjalla N:o 10 (3);

               —

               kolmanneksi siksi, että kyseinen ilmoitus on ristiriidassa pakottavan kansainvälisen oikeuden oikeussääntöjen mukaisten velvoitteiden sekä Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmien 541 (1983) ja 550 (1984) kanssa tai ei vastaa näitä velvoitteita ja päätöslauselmia;

               —

               neljänneksi siksi, että ilmoitus on ristiriidassa Euroopan unionin toimielinten ja jäsenvaltioiden lojaalia yhteistyötä koskevan periaatteen kanssa, sellaisena kuin kyseisestä periaatteesta on määrätty EY 10 artiklassa, tai/ja ei vastaa sitä, ja

               —

               viidenneksi siksi, että ilmoitusta ei julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      (1)  EUVL L 65, s. 5.

      (2)  EUVL L 236, s. 33.

      (3)  EUVL L 236, s. 955.


title: Asia T-574/12: Kanne 18.12.2012 — PAN Europe ja Stichting Natuur en Milieu v. komissio

text:
               23.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/22

         Kanne 18.12.2012 — PAN Europe ja Stichting Natuur en Milieu v. komissio
   (Asia T-574/12)
   2013/C 55/40
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Bryssel, Belgia) ja Stichting Natuur en Milieu (Utrecht, Alankomaat) (edustaja: advocaat F. Martens)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan vastaajan 16.10.2012 tekemän päätöksen, jossa todettiin, että Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 396/2005 muuttamisesta sen liitteen I kattamien tuotteiden jäämien enimmäismääriä koskevien liitteiden II, III ja IV vahvistamiseksi 29.1.2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 149/2008 (EUVL L 58, p. 1) uudelleentarkastelua koskevat kantajien pyynnöt voitiin ottaa tutkittavaksi mutta että ne olivat perusteettomia

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, joka koskee SEUT 11, 168, 169 ja 191 artiklan, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7, 35 ja 38 artiklan, asetuksen N:o 396/2005 (1) 1 artiklan, 14 artiklan 2 kohdan, 22, 23, 24 ja 25 artiklan, asetuksen (EY) N:o 178/2002 (2) 5 ja 7 artiklan sekä direktiivin 91/414/ETY (3) 4 ja 10 artiklan rikkomista.

               —

               Kantajat väittävät, että enimmäismääriä ei ole vahvistettu mahdollisimman alhaiselle saavutettavissa olevalle tasolle hyvän maatalouskäytännön mukaisesti.

               —

               Kantajat väittävät, että asiakirja-aineistoa ei ole arvioitu perusteellisesti. Vastaaja katsoo nimittäin, että asetuksen (EY) N:o 396/2005 22–25 artiklassa ei säädetä täydellisen asiakirja-aineiston kattavasta arvioinnista sen menettelyn osalta, jossa väliaikaiset enimmäismäärät vahvistetaan ensimmäistä kertaa.

               —

               Myöskään kuluttajien kumulatiivista altistumista ei ole otettu huomioon.

               —

               Kantajat väittävät lopuksi, että suuri osa väliaikaisista enimmäismääristä ylittää terveysstandardit.

      (1)  Torjunta-ainejäämien enimmäismääristä kasvi- ja eläinperäisissä elintarvikkeissa ja rehuissa tai niiden pinnalla sekä neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta 23.2.2005 annettu Euroopan Parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 396/2005 (EUVL L 70, s. 1).

      (2)  Elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä 28.1.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 178/2002 (EYVL L 31, s. 1).

      (3)  Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15.7.1991 annettu neuvoston direktiivi 91/414/ETY (EYVL L 230, s. 1).


title: Asia C-500/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 16.9.2013 — Gmina Międzyzdroje v. Minister Finansów

text:
               14.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 367/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 16.9.2013 — Gmina Międzyzdroje v. Minister Finansów
   (Asia C-500/13)
   2013/C 367/39
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Gmina Międzyzdroje

      Vastapuoli: Minister Finansów

      Ennakkoratkaisukysymys

   Ovatko tavaroita ja palveluja koskevasta verosta (ustawa o podatku od towarów i usług) 11.3.2004 annetun lain (Dz. U. 2011, nro 177, järjestysnumero 1054, sellaisena kuin se on muutettuna) 91 §:n 7 ja 7a momentin kaltaiset kansalliset säännökset, joista seuraa se, että siinä tapauksessa, että tuotantotavara, joka on ollut sellaisen toiminnan käytössä, joka ei oikeuta hankintoihin sisältyvän arvonlisäveron vähentämiseen, siirretään sellaisen toiminnan käyttöön, joka oikeuttaa arvonlisäveron vähentämisen, oikaisua ei ole mahdollista tehdä yhdellä kertaa, vaan se on tehtävä seuraavan viiden vuoden kuluessa tai jos kyseessä on kiinteistö, seuraavan kymmenen vuoden kuluessa siitä vuodesta lukien, jolloin tuotantotavara otettiin käyttöön, sallittuja yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 167, 187 ja 189 artiklan ja neutraalisuuden periaatteen valossa?

      (1)  EUVL L 347, s. 1.


title: Asia T-789/16: Kanne 8.11.2016 – InvoiceAuction B2B v. EUIPO (INVOICE AUCTION)

text:
               16.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 14/50

         Kanne 8.11.2016 – InvoiceAuction B2B v. EUIPO (INVOICE AUCTION)
   (Asia T-789/16)
   (2017/C 014/60)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: InvoiceAuction B2B GmbH (Frankfurt am Main, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Jonas)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-kuviomerkki, joka sisältää sanaosat INVOICE AUCTION – Rekisteröintihakemus nro 13 821 095

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 3.8.2016 asiassa R 2201/2015-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia C-471/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 6.9.2012 (Augstākās tiesas Senātsin (Latvia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Cido Grupa SIA v. Valsts ieņēmumu dienests (Uusien jäsenvaltioiden liittyminen — Siirtymätoimenpiteet — Maataloustuotteet — Sokeri — Asetus (EY) N:o 60/2004 — Ylijäämävarastoista perittävän maksun taso ja peruste)

text:
               27.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/11

      Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 6.9.2012 (Augstākās tiesas Senātsin (Latvia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Cido Grupa SIA v. Valsts ieņēmumu dienests
      (Asia C-471/11) (1)

      (Uusien jäsenvaltioiden liittyminen - Siirtymätoimenpiteet - Maataloustuotteet - Sokeri - Asetus (EY) N:o 60/2004 - Ylijäämävarastoista perittävän maksun taso ja peruste)
      (2012/C 331/16)
      Oikeudenkäyntikieli: latvia

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Augstākās tiesas Senāts

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Cido Grupa SIA

         Vastaaja: Valsts ieņēmumu dienests

         Oikeudenkäynnin kohde

      Ennakkoratkaisupyyntö — Augstākās tiesas Senāts — Sokerialalla sovellettavista siirtymätoimenpiteistä Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian unioniin liittymisen vuoksi 14.1.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 60/2004 (EUVL L 9, s. 8) 4 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 3 kohdan tulkinta — Toimijoiden hallussa olevista sokerin ylijäämävarastoista perittävän maksun laskeminen — ”Kyseistä määrää” ja ”kyseistä tuotetta” koskevat käsitteet sokerisiirapin osalta

         Tuomiolauselma

      Sokerialalla sovellettavista siirtymätoimenpiteistä Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian unioniin liittymisen vuoksi 14.1.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 60/2004, sellaisena kuin se on muutettuna 13.10.2005 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1667/2005, 6 artiklan 3 kohdan kolmatta alakohtaa on tulkittava siten, että sokerisiirapin (CN-koodi 2106 90 59) ylijäämävarastosta perittävän maksun perusteena on tässä tuotteessa todella olevan valkoisen sokerin (CN-koodi 1701 99 10) määrä ja sen tasona valkoisen sokerin tuontimaksu korotettuna 1,21 eurolla/100 kg.

         (1)  EUVL C 331, 12.11.2011.


title: Asia C-131/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.5.2014 (Audiencia Nacionalin (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Google Spain SL ja Google Inc. v. Agencia de Protección de Datos (AEPD) ja Mario Costeja González (Henkilötiedot — Yksilöiden suojelu henkilötietojen käsittelyssä — Direktiivi 95/46/EY — 2, 4, 12 ja 14 artikla — Asiallinen ja alueellinen soveltamisala — Internethakukoneet — Internetsivustoilla olevien tietojen käsittely — Kyseisten tietojen hakeminen, indeksointi ja tallentaminen — Hakukoneen ylläpitäjän vastuu — Jäsenvaltion alueella sijaitseva toimipaikka — Hakukoneen ylläpitäjän velvollisuuksien ja rekisteröidyn oikeuksien ulottuvuus — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 7 ja 8 artikla)

text:
               7.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.5.2014 (Audiencia Nacionalin (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Google Spain SL ja Google Inc. v. Agencia de Protección de Datos (AEPD) ja Mario Costeja González
   (Asia C-131/12) (1)

   ((Henkilötiedot - Yksilöiden suojelu henkilötietojen käsittelyssä - Direktiivi 95/46/EY - 2, 4, 12 ja 14 artikla - Asiallinen ja alueellinen soveltamisala - Internethakukoneet - Internetsivustoilla olevien tietojen käsittely - Kyseisten tietojen hakeminen, indeksointi ja tallentaminen - Hakukoneen ylläpitäjän vastuu - Jäsenvaltion alueella sijaitseva toimipaikka - Hakukoneen ylläpitäjän velvollisuuksien ja rekisteröidyn oikeuksien ulottuvuus - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 7 ja 8 artikla))
   2014/C 212/04
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Audiencia Nacional

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Google Spain SL ja Google Inc.

      Vastaajat: Agencia de Protección de Datos (AEPD) ja Mario Costeja González

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö – Audiencia Nacional (Espanja) – Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24.10.1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY (EYVL L 281, s. 31) 2 artiklan b ja d alakohdan, 4 artiklan 1 kohdan a ja c alakohdan, 12 artiklan b alakohdan ja 14 artiklan b alakohdan sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan (EYVL 2000, C 364, s. 1) 8 artiklan tulkinta – Käsite ”toimipaikka jäsenvaltion alueella” – Merkitykselliset kriteerit – Käsite ”jäsenvaltion alueella sijaitsevien välineiden käyttö” – Hakukoneiden indeksoimien tietojen väliaikainen tallentaminen – Oikeus vaatia tietojen poistamista ja suojaamista

      Tuomiolauselma

               1)

               Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24.10.1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY 2 artiklan b ja d alakohtaa tulkittava siten, että yhtäältä hakukoneen sellaisen toiminnan, joka käsittää sivullisten internetissä julkaisemien tai siihen liittämien tietojen löytämisen, automaattisen indeksoinnin ja tilapäisen tallentamisen sekä lopuksi kyseisten tietojen asettamisen internetin käyttäjien saataville tietyssä etusijajärjestyksessä, on katsottava olevan kyseisen 2 artiklan b alakohdassa tarkoitettua ”henkilötietojen käsittelyä” silloin, kun näihin tietoihin sisältyy henkilötietoja, ja toisaalta kyseisen hakukoneen ylläpitäjää on pidettävä mainitun 2 artiklan d alakohdassa tarkoitettuna ”rekisterinpitäjänä”.

               2)

               Direktiivin 95/46 4 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että henkilötietojen käsittely suoritetaan jäsenvaltion alueella sijaitsevassa rekisterinpitäjän toimipaikassa tapahtuvan toiminnan yhteydessä kyseisessä säännöksessä tarkoitetulla tavalla silloin, kun hakukoneen ylläpitäjä perustaa jäsenvaltioon sivuliikkeen tai tytäryhtiön, jonka tehtävänä on markkinoida ja myydä hakukoneen tarjoamia mainospaikkoja ja jonka toiminta kohdistuu kyseisen jäsenvaltion asukkaisiin.

               3)

               Direktiivin 95/46 12 artiklan b alakohtaa ja 14 artiklan ensimmäisen kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että kyseisissä säännöksissä säädettyjen oikeuksien kunnioittamiseksi – ja kunhan noissa säännöksissä säädetyt edellytykset ovat todellakin täyttyneet – hakukoneen ylläpitäjä on velvollinen poistamaan henkilön nimellä suoritetun haun johdosta näkyvästä hakutulosten luettelosta linkit sivullisten julkaisemiin internetsivuihin, joissa on kyseistä henkilöä koskevaa tietoa, myös siinä tilanteessa, että kyseistä nimeä tai kyseisiä tietoja ei ole poistettu ensin tai poisteta samanaikaisesti näiltä internetsivuilta, ja näin on tilanteen mukaan jopa silloin, kun niiden julkaiseminen mainituilla sivuilla on itsessään laillista.

               4)

               Direktiivin 95/46 12 artiklan b alakohtaa ja 14 artiklan ensimmäisen kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että kyseisten säännösten soveltamisedellytyksiä arvioitaessa on muun muassa tutkittava, onko rekisteröidyllä oikeus siihen, ettei kyseessä olevia hänen henkilöään koskevia tietoja liitetä enää arviointiajankohtana hänen nimeensä sellaisessa hakutulosten luettelossa, joka tulee näkyviin rekisteröidyn nimellä suoritetun haun johdosta, ilman, että tällaisen oikeuden toteaminen edellyttäisi kuitenkaan sitä, että kyseessä olevien tietojen sisällyttäminen hakutulosten luetteloon aiheuttaa vahinkoa rekisteröidylle. Kun rekisteröity voi hänellä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7 ja 8 artiklan nojalla olevien perusoikeuksiensa suhteen vaatia, ettei kyseessä olevia tietoja aseteta enää suuren yleisön saataville sisällyttämällä ne tällaiseen hakutulosten luetteloon, kyseiset oikeudet syrjäyttävät lähtökohtaisesti paitsi hakukoneen ylläpitäjän taloudellisen intressin myös suurella yleisöllä olevan intressin saada mainitut tiedot saataviinsa tehdessään haun rekisteröidyn nimellä. Tästä ei kuitenkaan olisi kyse, jos ilmenee, että rekisteröidyllä julkisuudessa olevan aseman kaltaisista erityisistä syistä puuttuminen rekisteröidyn perusoikeuksiin on perusteltavissa sillä ensisijaisella intressillä, joka suurella yleisöllä on saada nuo tiedot saataviinsa kyseisen sisällyttämisen johdosta.

      (1)  EUVL C 165, 9.6.2012.


title: Asia T-4/07: Kanne 5.1.2007 — Sanofi-Aventis v. SMHV — AstraZeneca (EXANTIN)

text:
               24.2.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 42/44

         Kanne 5.1.2007 — Sanofi-Aventis v. SMHV — AstraZeneca (EXANTIN)
   (Asia T-4/07)
   (2007/C 42/77)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Sanofi-Aventis SA (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja R. Gilbey)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: AstraZeneca AB (Södertälje, Ruotsi)
   Vaatimukset

               —

               ensimmäisen valituslautakunnan 10.10.2006 tekemä päätös asiassa R 1302/2005-1 on kumottava ja kantajan väite, jonka mukaan riidanalaisten merkkien välillä on olemassa sekaannusvaara, on hyväksyttävä

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointivirasto on velvoitettava korvaamaan tästä oikeusasteesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: AstraZeneca AB

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki EXANTIN luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten — hakemus nro 2 694 115

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: kansainväliset ja kansalliset sanamerkit ELOXATIN ja ELOXATINE luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: valituslautakunta ei ole määritellyt kohdeyleisöä kokonaisuudessaan ja se on virheellisesti laittanut määrittelemänsä kohdeyleisön eri ryhmät tarkkaavaisuusjärjestykseen.
   Lisäksi valituslautakunta ei ole soveltanut asianmukaisia arviointiperusteita tavaroiden vertailuun eikä se ole vertaillut merkkejä kokonaisuudessaan. Näin ollen valituslautakunta on virheellisesti todennut, että sekaannusvaaraa ei ole.


title: Asia C-377/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Espanja) on esittänyt 18.7.2011 — International Bingo Technology, S.A. v. Tribunal Económico Regional de Cataluña (TEARC)

text:
               1.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 290/2

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Espanja) on esittänyt 18.7.2011 — International Bingo Technology, S.A. v. Tribunal Económico Regional de Cataluña (TEARC)
   (Asia C-377/11)
   2011/C 290/03
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: International Bingo Technology, S.A.

      Vastaaja: Tribunal Económico Regional de Cataluña (TEARC)

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko sitä, että bingon pelaajat maksavat voitonjakoon tarkoitetun osuuden bingokortin hinnasta, pidettävä sellaisena tavaroiden tai palvelujen tosiasiallisena kulutuksena, josta saatava vastike on lisättävä arvonlisäveron perusteeseen?

               2)

               Onko kuudennen direktiivin (1) 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohtaa luettuna yhdessä sen 17 artiklan 5 kohdan ja 19 artiklan 1 kohdan kanssa tulkittava siten, että tällä direktiivillä saavutettu yhdenmukaistaminen estää sen, että eri jäsenvaltioiden lainsäädännöissä tai oikeuskäytännöissä sovelletaan erilaisia sääntöjä siltä osin kuin on kyse bingokorttien hintaan sisältyvän voitonjakoon palautettavan osuuden lisäämisestä arvonlisäveron perusteeseen silloin, kun määritetään suhdeluvun prosenttimäärän laskennassa sovellettavaa nimittäjää?

               3)

               Siltä osin kuin on kyse suhdeluvun prosenttiosuuden laskennassa sovellettavaan nimittäjään sisällytettävistä eristä, onko kuudennen direktiivin 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohtaa luettuna yhdessä sen 17 artiklan 5 kohdan ja 19 artiklan 1 kohdan kanssa tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaiselle kansalliselle oikeuskäytännölle, jonka mukaan bingopelin tapauksessa voitonjakoon palautettava osa pelaajien maksamien bingokorttien hinnasta on lisättävä arvonlisäveron perusteeseen?

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1).


title: Asia C-386/10 P: Valitus, jonka Chalkor AE Epexergasias Metallon on tehnyt 30.7.2010 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-21/05, Chalkor AE Epexergasias Metallon v. Euroopan komissio, 19.5.2010 antamasta tuomiosta

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/21

      Valitus, jonka Chalkor AE Epexergasias Metallon on tehnyt 30.7.2010 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-21/05, Chalkor AE Epexergasias Metallon v. Euroopan komissio, 19.5.2010 antamasta tuomiosta
      (Asia C-386/10 P)
      ()
      (2010/C 288/35)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittaja: Chalkor AE Epexergasias Metallon (edustaja: I. Forrester QC)

         Muu osapuoli: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

                  —

                  Kumoaa kokonaan tai osittain unionin yleisen tuomioistuimen tuomion sikäli kuin siinä hylätään päätöksen 1 artiklan kumoamista koskeva Halcorin vaatimus

                  —

                  Kumoaa Halcorille määrätyn sakon tai alentaa sitä huomattavasti tai toteuttaa muun vastaavan kohtuullisen toimenpiteen ja

                  —

                  Velvoittaa korvattaviksi Halcorille aiheutuneet oikeudenkäyntikulut, unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut mukaan lukien.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Valittaja väittää, että riidanalainen tuomio on kumottava seuraavilla perusteilla:

                  a)

                  Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen, kun se sovelsi rajoitettua oikeudellisen valvonnan standardia. Unionin yleinen tuomioistuin ei käsitellyt perustavanlaatuista kysymystä siitä, oliko Halcorille määrätty sakko asianmukainen, oikeudenmukainen ja oikeassa suhteessa lainvastaisen toiminnan vakavuuteen ja kestoon.

                  b)

                  Unionin yleinen tuomioistuin loukkasi yhdenvertaisen kohtelun periaatetta. Vaikka se katsoi aivan oikein, että komissio loukkasi yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, kun se kohteli Halcoria ja muita yrityksiä samalla tavoin, vaikka tämä ei ollut objektiivisesti arvioiden perusteltua, se ei noudattanut tätä periaatetta myöhemmin.

                  c)

                  Unionin yleinen tuomioistuin muutti Halcorille määrättyä sakkoa irrationaalisesti ja mielivaltaisesti.

                  d)

                  Riidanalaisen tuomion perusteluissa ei selitetä riittävästi Halcorille määrättyä sakkoa.


title: Yhdistetyt asiat C-387/15 ja C-388/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 21.7.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Raad van State – Belgia) – Hilde Orleans, Rudi Van Buel ja Marina Apers (C-387/15) sekä Denis Malcorps, Myriam Rijssens ja Guido Van De Walle (C-388/15) v. Vlaams Gewest (Ennakkoratkaisupyyntö — Ympäristö — Direktiivi 92/43/ETY — Luontotyyppien suojelu — Erityisten suojelutoimien alueet — Natura 2000 -alue ”Schelden ja Durmen suistoalueet Alankomaiden rajalta Gentiin” — Satama-alueen kehittäminen — Suunnitelman tai hankkeen suojelualueelle aiheuttamien vaikutusten arvioiminen — Kielteisten vaikutusten aiheuttaminen — Tuhottua osaa vastaavan aluetyypin edeltävä kehittäminen, jota ei ole vielä saatettu päätökseen — Päätökseen saattaminen arvioimisen jälkeen — 6 artiklan 3 ja 4 kohta)

text:
               19.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 343/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 21.7.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Raad van State – Belgia) – Hilde Orleans, Rudi Van Buel ja Marina Apers (C-387/15) sekä Denis Malcorps, Myriam Rijssens ja Guido Van De Walle (C-388/15) v. Vlaams Gewest
   (Yhdistetyt asiat C-387/15 ja C-388/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Ympäristö - Direktiivi 92/43/ETY - Luontotyyppien suojelu - Erityisten suojelutoimien alueet - Natura 2000 -alue ”Schelden ja Durmen suistoalueet Alankomaiden rajalta Gentiin” - Satama-alueen kehittäminen - Suunnitelman tai hankkeen suojelualueelle aiheuttamien vaikutusten arvioiminen - Kielteisten vaikutusten aiheuttaminen - Tuhottua osaa vastaavan aluetyypin edeltävä kehittäminen, jota ei ole vielä saatettu päätökseen - Päätökseen saattaminen arvioimisen jälkeen - 6 artiklan 3 ja 4 kohta))
   (2016/C 343/11)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Raad van State

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Hilde Orleans, Rudi Van Buel ja Marina Apers (C-387/15) sekä Denis Malcorps, Myriam Rijssens ja Guido Van De Walle (C-388/15)

      Vastaaja: Vlaams Gewest

      Muu osapuoli: Gemeentelijk Havenbedrijf Antwerpen

      Tuomiolauselma

   Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että toimenpiteitä, jotka sisältyvät suunnitelmaan tai hankkeeseen, joka ei liity suoraan yhteisön tärkeänä pitämän alueen käyttöön tai ole sen kannalta tarpeellinen, ja joissa edellytetään ennen kielteisten vaikutusten aiheuttamista alueella esiintyvälle luontotyypille tämäntyyppisen alueen tulevaa kehittämistä, joka kuitenkin saatetaan päätökseen vasta sen jälkeen, kun on arvioitu kyseisen alueen koskemattomuuteen mahdollisesti aiheutuvan vaikutuksen merkittävyyttä, ei voida ottaa huomion kyseisen arvioinnin yhteydessä. Tällaiset toimenpiteet voidaan tarvittaessa luokitella kyseisen artiklan 4 kohdassa tarkoitetuiksi ”korvaaviksi toimenpiteiksi” vain siinä tapauksessa, että siinä säädetyt edellytykset täyttyvät.

      (1)  EUVL C 354, 26.10.2015.


title: Asia T-146/11: Kanne 14.3.2011 — Yoro v. neuvosto

text:
               30.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 130/25

         Kanne 14.3.2011 — Yoro v. neuvosto
   (Asia T-146/11)
   2011/C 130/50
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Claude Yoro (Abidjan, Norsunluurannikko) (edustaja: asianajaja G. Collard)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että 14.1.2011 annettu neuvoston asetus EU N:o 25/2011 ja 14.1.2011 tehty neuvoston päätös 2011/18/YUTP, jotka on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä 15.1.2011, eivät ole perusteltuja kantajana olevan Claude YOROn osalta

               —

               tämän vuoksi

                           —

                           14.1.2011 annettu neuvoston asetus EU N:o 25/2011 ja 14.1.2011 tehty neuvoston päätös 2011/18/YUTP on kumottava

                           —

                           toissijaisesti on määrättävä, että Claude YOROn nimi poistetaan mainitun asetuksen ja mainitun päätöksen liitteinä olevista luetteloista.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajan esittämät oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat olennaisin osin samanlaiset tai samankaltaiset kuin jotka on esitetty asiassa T-137/11, Guiai Bi Poin vastaan neuvosto.


title: Asia F-119/14: Kanne 24.10.2014 – ZZ v. komissio

text:
               12.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 7/56

         Kanne 24.10.2014 – ZZ v. komissio
   (Asia F-119/14)
   (2015/C 007/71)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat L. Levi ja A. Blot)

      Vastaaja: komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sellaisen komission päätöksen kumoaminen, jolla päätettiin menettely, joka oli aloitettu siinä tarkoituksessa, että kilpailun varallaololuetteloon merkitty kantaja nimitetään virkamieheksi, sen jälkeen, kun kantajalle oli ilmoitettu, että kyseinen pääosasto oli antanut hyväksyntänsä hänen palvelukseen ottamiseen, ja sen jälkeen, kun oli katsottu, että hänen työkokemuksensa ei ollut riittävä

      Vaatimukset

               —

               Päätös, joka tehtiin 17.12.2013 ja jolla Euroopan komission henkilöstöhallinnon pääosasto kieltäytyi nimittävänä viranomaisena ottamasta kantajaa palvelukseen virkamieheksi oikeus- ja sisäasioiden pääosastoon, on kumottava

               —

               nimittävän viranomaisen 14.7.2014 tekemä päätös, jolla hylättiin kantajan valitus nimittävän viranomaisen 17.12.2013 tekemästä päätöksestä, on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava maksamaan 26  132,85 euroa viivästyskorkoineen ja eläkemaksut vuoden 2013 syyskuusta alkaen

               —

               komissio on velvoitettava maksamaan yksi euro henkisestä kärsimyksestä

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-518/03: Euroopan yhteisöjen komission 9.12.2003 Ruotsin kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
21.2.2004                FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                            C 47/19
Lisäksi Espanjan lainsäädännössä ei ole yhtäkään säädöstä,                 Oikeudelliset perusteeet ja pääasialliset perustelut
jossa edellytetään sen huomioon ottamista, että yksityinen
turvallisuusalan yritys tai sen henkilökunta täyttää toisessa
jäsenvaltiossa edellytetyt takuut tai määräykset. Näin ollen
kyseessä ovat toimenpiteet, joiden vaikutuksesta toiminnan                 Sopimusten 23 artiklan 3 kohdan mukaan ensimmäisen
harjoittaminen Espanjassa on vähemmän houkuttelevaa sitä                   oikeusasteen tuomioistuimessa kantajana olevalla Società
suunnitteleville ulkomaisille yrityksille.                                 IAMA Consultingillä on velvollisuus palauttaa komissiolle
                                                                           liikaa maksetut määrät.
(1) Vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulu-
    tuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta       Osa yhteisön tuesta on maksettu IAMA Consultingille ennen
    yleisestä järjestelmästä 21 päivänä joulukuuta 1988 annettu            1.11.1997 syntyneisiin kuluihin (joita ei ole laskutettu IAMA
    neuvoston direktiivi 89/48/ETY (EYVL L 19, 24.1.1989, s. 16).          Internationalilta). Tämän tuen määrä on 913 874 209 ITL,
(2) Direktiiviä 89/48/ETY täydentävästä ammatillisen koulutuksen           josta 576 432 631 ITL liittyy REGIS-hankkeeseen ja
    tunnustamista kos kevasta toisesta yleisestä järjestelmästä 18 päi-
    vänä kesäkuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/51/ETY
                                                                           337 441 578 ITL REFIAG-hankkeeseen.
    (EYVL L 209, 24.7.1992, s. 25).
                                                                           Toinen osa ilmenee tilintarkastuksessa tehdyistä kuluoikaisuis-
                                                                           ta ja on kokonaismäärältään 185 531 657 ITL, josta
                                                                           60 603 671         ITL       liittyy      REGIS-hankkeeseen       ja
                                                                           124 927 986 ITL REFIAG-hankkeeseen.
Euroopan yhteisöjen komission 17.7.2001 Italian tasaval-
taa vastaan nostama vastakanne asiassa T-85/01, Società
IAMA Consulting vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
joka on vireillä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
messa ja jonka se on 25.11.2003 antamallaan määräyksellä
2.12.2003 siirtänyt yhteisöjen tuomioistuimelle toimival-
                       taan liittyvästä syystä                             Euroopan yhteisöjen komission 9.12.2003 Ruotsin kunin-
                                                                                gaskuntaa vastaan nostama kanne
                          (Asia C-517/03)
                                                                                (Asia C-518/03)
                           (2004/C 47/30)
                                                                                (2004/C 47/31)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
on 25.11.2003 antamallaan määräyksellä 2.12.2003 siirtänyt                 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 9.12.2003 Euroo-
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi Euroopan yhteisöjen               pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ruotsin kuningas-
komission nostaman vastakanteen asiassa T-85/01, Società                   kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat K. Banks ja K. Si-
IAMA Consulting vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.                      monsson, prosessiosoite Luxemburgissa.
Kantajan asiamiehinä ovat Eugenio de March ja Alberto Dal
Ferro.
                                                                           Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                           1.    toteaa, että Ruotsi ei ole noudattanut bioteknologian
                                                                                keksintöjen oikeudellisesta suojasta 6 päivänä heinäkuuta
–     velvoittaa vastakanteen nojalla Società IAMA Consultion-                   1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direk-
      gin korvaamaan 1 099 405 866 Italian liiran (ITL) suurui-                  tiivin 98/44/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
      sen määrän (567 796 euroa) korkoineen asetuksen                            antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä
      N:o 3418/93 94 perusteella                                                 lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei
                                                                                ainakaan ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle
–     velvoittaa Società IAMA Consultingin korvaamaan oikeu-
      denkäyntikulut.                                                      2.    velvoittaa Ruotsin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
 ---pagebreak--- C 47/20                  FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                        21.2.2004
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench
                                                                        Division (Administrative Court) 10.12.2003 tekemällään
                                                                        päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa The
Direktiivin täytäntöönpanolle vahvistettu määräaika päättyi             Queen hakemuksesta, jonka ovat tehneet 1) Unitymark
30.7.2000.                                                              Ltd, 2) North Sea Fishermen’s vastaan Departement for
                                                                                Environment, Food and Rural Affairs
(1) EYVL L 213, 30.7.1998, s. 13.
                                                                                (Asia C-535/03)
                                                                                (2004/C 47/33)
Oberlandesgericht München 24.6.2003 tekemällään pää-                    High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench
töksellä      esittämä       ennakkoratkaisupyyntö          asiassa     Division (Administrative Court), on pyytänyt 10.12.2003
SA Scania Finance France vastaan Rockinger Spezialfabrik                tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-
            für Anhängerkupplungen GmbH & Co.                           mioistuimeen 19.12.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
                                                                        melta ennakkoratkaisua asiassa The Queen hakemuksesta,
                                                                        jonka ovat tehneet 1) Unitymark Ltd, 2) North Sea Fishermen’s
                          (Asia C-522/03)                               vastaan Departement for Environment, Food and Rural Affairs,
                                                                        seuraaviin kysymyksiin:
                           (2004/C 47/32)
                                                                        Ovatko
Oberlandesgericht München, on pyytänyt 24.6.2003 tekemäl-               1)    20.12.2002 annetun neuvoston asetuksen N:o 2341/
lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen                 2002 (EYVL 356, s. 12) liitteessä XVII olevan 4 kohdan b
6.11.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                      alakohta ja 6 kohdan a alakohdan osa, jossa viitataan
ratkaisua asiassa SA.Scania Finance France vastaan Rockinger                  4 kohdan b alakohtaan (1), ja/tai
Spezialfabrik für Anhängerkupplungen GmbH & Co., seuraa-
viin kysymyksiin:
                                                                        2)    20.12.2002 annetun neuvoston asetuksen N:o 2341/
                                                                              2002 (EYVL L 356, s. 12), sellaisena kuin se on muutettu-
1.    Onko 27.9.1968 allekirjoitetun Brysselin yleissopimuk-
                                                                              na 10.4.2003 annetulla asetuksella N:o 671/2003 (EYVL
      sen, sellaisena kuin se on muutettuna 29.11.1996 allekir-
                                                                              L 97, s. 11), liitteessä XVII olevan 4 kohdan b alakohta ja
      joitetulla neljännellä liittymissopimuksella, 27 artiklan
                                                                              6 kohdan a alakohdan se osa, jossa viitataan 4 kohdan b
      2 kohtaa ja Brysselin yleissopimukseen liitetyn,
                                                                              alakohtaan (2), ja/tai
      27.9.1968 tehdyn pöytäkirjan, sellaisena kuin se on
      muutettuna 29.11.1996 allekirjoitetulla neljännellä liitty-
      missopimuksella, IV artiklan 1 kappaletta tulkittava siten,       3)    14.3.2003 tehdyn komission päätöksen 2003/185 (3)
      että oikeudenkäyntiasiakirjan tiedoksianto vastaajalle,                 (EUVL L 71, s. 28) 1 artikla, siltä osin kuin komissio ei
      joka asiakirjan, jolla menettely saatetaan vireille, tiedok-            lisää neuvoston asetuksen N:o 2341/2002 liitteessä XVII
      siannon ajankohtana asuu muussa sopimusvaltiossa kuin                   olevan 6 kohdan b alakohdan nojalla niiden alusten
      valtiossa, jossa tuomioistuin sijaitsee, voi tapahtua ainoas-           osalta, jotka käyttävät tämän liitteen 4 kohdan b alakoh-
      taan näiden sopimusvaltioiden välisen sopimuksen mu-                    dassa tarkoitettuja pyydyksiä, sallittuja päiviä kahdella
      kaisesti?                                                               päivällä
2.    Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:
      Onko EY 12 artiklaa tulkittava siten, että sen vastaisena         lainvastaisia siltä osin kuin niitä sovelletaan open gear -
      on pidettävä kansallista lainsäädäntöä, jonka mukaan              puomitroolareihin sen vuoksi, että ne ovat
      oikeudenkäyntiasiakirjan tiedoksiantoa vastaajalle, joka
      tiedoksiannon ajankohtana asuu muussa jäsenvaltiossa,
      pidetään fiktiivisesti kyseisessä jäsenvaltiossa tapahtunee-      a)    EY 33 artiklan (entinen EY:n perustamissopimuksen
      na tiedoksiantona, joka tapahtuu niin, että tuomioistui-                39 artikla) ja EY 34 artiklan (entinen EY:n perustamissopi-
      men haastemies toimittaa asiakirjan, jolla menettely saate-             muksen 40 artikla) vastaisia
      taan vireille, syyttäjälle, joka toimittaa sen sopimus-
      tai diplomaattiteitse edelleen, minkä jälkeen haastemies          b)    EY 28 artiklan (entinen EY:n perustamissopimuksen
      ilmoittaa tiedoksiannosta ulkomaiselle asianosaiselle kir-              30 artikla) ja EY 29 artiklan (entinen EY:n perustamissopi-
      jatulla kirjeellä?                                                      muksen 34 artikla) vastaisia
                                                                        c)    suhteettomia


title: Asia T-131/05: Carlos Andrésin ynnä muiden 21.3.2005 Euroopan keskuspankkia vastaan nostama kanne

text:
               28.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 132/32

         Carlos Andrésin ynnä muiden 21.3.2005 Euroopan keskuspankkia vastaan nostama kanne
   (Asia T-131/05)
   (2005/C 132/58)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Carlos Andrés, kotipaikka Frankfurt am Main ja 8 muuta ovat nostaneet 21.3.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan keskuspankkia vastaan. Kantajien edustajina ovat asianajajat Georges Vandersanden ja Laure Levi.
   Kantajat vaativat, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa kantajien palkkakuitin heinäkuulta 2004,

               —

               velvoittaa vastaajan maksamaan vahingonkorvausta kantajille aiheutuneen vahingon korvaamiseksi siten, että vahingonkorvauksen määrä kantajaa kohti on 5 000 euroa, joka muodostuu ostovoiman menetyksistä 1.7.2001 lukien siitä syystä, että kantajien palkoista on jäänyt maksamatta osa, joka vastaa kantajien palkkojen korotusta 1,86 prosentilla ajalla 1.7.2001–30.6.2002, 0,92 prosentilla ajalla 1.7.2002–30.6.2003 ja 2,09 prosentilla ajalla 1.7.2003–30.6.2004, mihin lisätään kantajien palkkojen maksamatta olevalle osalle laskettava korko näiden maksamatta olevien palkanosien erääntymisestä lukien niiden maksupäivään asti. Korkokanta on laskettava Euroopan keskuspankin keskeisimpiin jälleenrahoitusoperaatioihinsa asianomaisena ajanjaksona soveltaman korkokannan perusteella siten, että tätä korkokantaa korotetaan kahdella prosenttiyksiköllä,

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Käsiteltävänä oleva asia koskee kantajien palkkakuitteihin heinäkuulta 2004 sisältyvää palkankorotusta, josta oli päätetty noudattamatta velvollisuutta kuulla Euroopan keskuspankin (EKP) henkilöstöä, sellaisena kuin siitä on päätetty yhtiökumppaneiden välisessä sopimuksessa (”memorandum of understanding”) ja yleisten palkantarkistusten laskentamenetelmiä. Myös sitä vastustetaan, että kyseessä olevalla palkankorotuksella, joka on tehty ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-63/02, Cerafogli ja Poloni vastaan EKP 20.11.2003 antaman tuomion johdosta (Kok. H 2003, s. IA-291 ja II-1405), ei ole ollut vuosia 2001, 2002 ja 2003 koskevia taannehtivia vaikutuksia.
   Vaatimustensa tueksi kantajat tuovat esiin:

               —

               sekä palvelussuhteen ehtojen 45 ja 46 artiklan että ”memorandum of understandingin” rikkomisen ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaamisen,

               —

               perusteluvelvollisuuden rikkomisen sekä sen toteamisen, että käsiteltävänä olevassa asiassa on tehty ilmeinen arviointivirhe. Tältä osin täsmennetään, että pankin laatimat taulukot kyseessä olevaa palkankorotusprosenttia koskevan esityksen perustelemiseksi on saatu aikaan soveltamalla laskentamenetelmiä virheellisesti,

               —

               luottamuksensuojan periaatteen loukkaamisen.