title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (neljäs jaosto), 26 päivänä lokakuuta 1995, asiassa C-143/94 (Tribunale amministrativo regionale del Lazion esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Furlanis costruzioni generali SpA vastaan Azienda nazionale autonoma strade (ANAS) (Neuvoston direktiivit 71/305/ETY ja 89/440/ETY - Julkiset hankinnat - Sopimuksen kohteeseen nähden poikkeuksellisen edulliset tarjoukset)

text:
N:o C 333/4             FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       9.12.95
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                           ( viides jaosto ),                                                  ( neljäs jaosto ),
                   26 päivänä lokakuuta 1995 ,                                        26 päivänä lokakuuta 1995 ,
asiassa C-51 /94, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan               asiassa C-143/94 (Tribunale amministrativo regionale del
                      Saksan liittotasavalta^)                       Lazion esittämä ennakkoratkaisupyyntö ), Furlanis costru
(Elintarvikkeiden merkinnätja ulkoasu — EY:n perustamis             zioni generali SpA vastaan Azienda nazionale autonoma
sopimuksen 30 artikla ja direktiivi 79/112/ETY —                                            strade ( ANAS)(1)
Ainesosaluettelossa ilmoitettua ainetta koskeva maininta             (Neuvoston direktiivit 71/305/ETY ja 89/440/ETY —
                  myyntinimityksen yhteydessä)                      Julkiset hankinnat — Sopimuksen kohteeseen nähden
                            ( 95/C 333/06 )                                      poikkeuksellisen edulliset tarjoukset)
                                                                                ( 95/C 333/07 )
                   (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-51/94, Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamie
het: Hendrik van Lier ja Angela Bardenhewer ) vastaan                (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
Saksan liittotasavalta ( asiamiehet: Ernst Röder ja Bernd               yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Kloke ), jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan totea
maan, että Saksan liittotasavalta on jättänyt täyttämättä
EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan ja sitä seuraavien
artikloiden sekä kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen elin        Asiassa C-143/94 , jonka Tribunale amministrativo regio
tarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koske             nale del Lazio ( Italia ) on saattanut ETY:n perustamissopi
van jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 18                  muksen 177 artiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen
päivänä joulukuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin                käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui
79/112/ETY ( EYVL 1979 N:o L 33 , s . 1 ) 5 , 6 ja 16 artiklan       messa vireillä olevassa riita-asiassa Furlanis costruzioni
mukaan sille kuuluvat velvollisuudet, koska se on vaatinut,          generali SpA vastaan Azienda nazionale autonoma strade
että kun Saksassa markkinoidaan saksalaisen valmistusoh             ( ANAS ) ennakkoratkaisun julkisia rakennusurakoita kos
jeen määräyksistä poikkeavan ainesosan sisältäviä elintar           kevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta
vikkeita, niiden myyntinimitystä täydennetään kyseisen               26 päivänä heinäkuuta 1971 annetun neuvoston direktiivin
aineen käyttämistä koskevalla maininnalla , vaikka aine on           71 /305/ETY ( EYVL N:o L 185 , s . 5 ) 29 artiklan, sellaisena
jo mainittu ainesosaluettelossa, yhteisöjen tuomioistuin             kuin se on muutettuna 18 päivänä heinäkuuta 1989
( viides jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjoh        annetun neuvoston direktiivin 89/440/ETY ( EYVL N:o
taja D. A. O. Edward, tuomarit J. C. Moitinho de Almeida             L 210, s. 1 ) 1 artiklan 20 kohdalla , tulkinnasta , yhteisöjen
( esittelevä tuomari ), C. Gulmann, P. Jann ja L. Sevon;             tuomioistuin ( neljäs jaosto ), toimien kokoonpanossa :
julkisasiamies : F. G. Jacobs, kirjaaja : R. Grass, on antanut       jaoston puheenjohtaja C. N. Kakouris ( esittelevä tuomari ),
26.10.1995 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :               tuomarit P. J. G. Kapteyn ja H. Ragnemalm, julkisasiamies :
                                                                     C. O. Lenz, kirjaaja : hallintovirkamies L. Hewlett, on
1 ) Vaatiessaan kasvisrasvoista valmistettuja bearnaise- ja          antanut 26.10.1995 tuomion, jonka tuomiolauselma on
                                                                     seuraava :
      hollandaise-kastikkeita sekä lisäainetta E 160 F sisältä
      viä tiettyjä leivonnaisia Saksassa markkinoitaessa, että
      niiden myyntinimityksen yhteydessä on kyseisen aineen
      käyttämistä koskeva lisämaininta, vaikka aine on jo
                                                                    Julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekome
      mainittu kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen elintar
                                                                     nettelyjen yhteensovittamisesta 26 päivänä heinäkuuta
      vikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koske          1971 annetun neuvoston direktiivin 71 /305/ETY 29 artik
      van jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 18            lan 5 kohdan viimeistä alakohtaa, sellaisena kuin se on
      päivänä joulukuuta 1 978 annetun neuvoston direktiivin         muutettuna 1 8 päivänä heinäkuuta 1 989 annetun neuvos
      79/112/ETY 6 artiklassa tarkoitetussa ainesosaluette
                                                                     ton direktiivin 89/440/ETY 1 artiklan 20 kohdalla, on
      lossa, Saksan liittotasavalta on jättänyt täyttämättä sille
                                                                     tulkittava siten, että siinä säädettyä poikkeusmenettelyä
      EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan mukaan                   voidaan käyttää ainoastaan sellaisissa menettelyissä,
      kuuluvat velvollisuudet.
                                                                     joissa tarjouskilpailu on lopullisesti ratkaistu viimeistään
                                                                     31.12.1992 .
2 ) Kanne hylätään muilta osin.
3 ) Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeu            (') EYVL N:o C 218 , 6.8.1994
      denkäyntikulut.
P ) EYVL N:o C 76 , 12.3.1994


title: Asia T-164/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.9.2013 — Pioneer Hi-Bred International v. komissio (Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen — Muuntogeenisten organismien tarkoituksellinen levittäminen ympäristöön — Markkinoille saattamista koskeva lupamenettely — Komissio ei ole tehnyt päätösehdotusta neuvostolle — Laiminlyöntikanne)

text:
               16.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 336/16

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.9.2013 — Pioneer Hi-Bred International v. komissio
   (Asia T-164/10) (1)

   (Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Muuntogeenisten organismien tarkoituksellinen levittäminen ympäristöön - Markkinoille saattamista koskeva lupamenettely - Komissio ei ole tehnyt päätösehdotusta neuvostolle - Laiminlyöntikanne)
   2013/C 336/32
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Pioneer Hi-Bred International, Inc. (Johnston, Iowa, Yhdysvallat) (edustajat: solicitor J. Temple Lang ja asianajaja T. Müller-Ibold)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Pignataro-Nolin, N. Yerell ja C. Zadra)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus sen toteamiseksi SEUT 265 artiklan mukaisesti, että komissio ei ole noudattanut geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön ja neuvoston direktiivin 90/220/ETY kumoamisesta 12.3.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY (EYVL L 106, s. 1) 18 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole tehnyt neuvostolle ehdotusta toteutettavista toimenpiteistä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28.6.1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (EYVL L 184, s. 23) 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti ja koska se on pidättynyt toteuttamasta muita toimenpiteitä, jotka saattavat olla tarpeellisia direktiivin 2001/18 18 artiklassa mainitun päätöksen tekemisen varmistamiseksi, asiaan liittyvän päätöksentekomenettelyn kulusta riippuen

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan komissio ei ole noudattanut geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön ja neuvoston direktiivin 90/220/ETY kumoamisesta 12.3.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY 18 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole tehnyt neuvostolle ehdotusta toteutettavista toimenpiteistä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28.6.1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

               2)

               Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 161, 19.6.2010.


title: Asia T-397/10: Kanne 13.9.2010 — ara v. SMHV — Allrounder (Urheilukenkä, jonka kyljessä on kirjain A)

text:
               6.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/51

         Kanne 13.9.2010 — ara v. SMHV — Allrounder (Urheilukenkä, jonka kyljessä on kirjain A)
   (Asia T-397/10)
   ()
   2010/C 301/82
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: ara AG (Langenfeld, Saksa) (edustaja: Rechtsanwalt M. Gail)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Allrounder SARL (Saarburg, Ranska)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 23.6.2010 asiassa R 1543/2009-1 tekemä päätös on kumottava

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Allrounder SARL

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki, joka esittää urheilukenkää, jonka kyljessä on kirjain A, luokkiin 16, 18 ja 25 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansallinen sanamerkki A luokkiin 9, 18 ja 25 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen jättäminen tutkimatta

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 81 artiklan rikkominen, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, että valittajan edustajien kuvaama toimisto-organisaatio ei osoita, että noudatettiin olosuhteiden edellyttämää huolellisuutta, eikä se näin ollen hyväksynyt pyyntöä menetetyn määräajan palauttamisesta valituksen perustelujen esittämiseksi.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).


title: Asia T-300/06: Kanne 4.9.2006 — Promat v. SMHV — Puertas Proma (Promat)

text:
               16.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 310/27

         Kanne 4.9.2006 — Promat v. SMHV — Puertas Proma (Promat)
   (Asia T-300/06)
   (2006/C 310/50)
   Kannekirjelmän kieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Promat GmbH (Ratingen, Saksa) (edustaja: J. Krenzel)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Puertas Proma, S.A.L.
   Kantaja vaatimukset

               —

               vastaajan 4.5.2006 tekemä päätös (asia R 1058/2005-1) on kumottava ja valitus on hyväksyttävä

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki Promat luokkiin 1, 2, 6, 17, 19, 20 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten (hakemus nro 803 825)

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Puertas Proma, S.A.L.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: erityisesti kuviomerkki PROMA luokkiin 6, 20 ja 39 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten (yhteisön tavaramerkki nro 239 384); väite koski hakemuksen luokkia 6, 19 ja 20

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 8 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan rikkominen, koska kyseessä olevat merkit ja kyseessä olevat tavarat eivät ole samankaltaisia. Kyseessä olevien tavaramerkkien välillä ei siis ole sekaannusvaaraa.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (toinen jaosto) 21 päivänä lokakuuta 2004, asiassa C-64/02 P Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) vastaan Erpo Möbelwerk GmbH (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Sanamerkki Das Prinzip der Bequemlichkeit — Ehdoton rekisteröinnin hylkäysperuste — Erottamiskyky — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               4.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/5

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (toinen jaosto)
   21 päivänä lokakuuta 2004,
   asiassa C-64/02 P Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) vastaan Erpo Möbelwerk GmbH (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Sanamerkki DAS PRINZIP DER BEQUEMLICHKEIT - Ehdoton rekisteröinnin hylkäysperuste - Erottamiskyky - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   (2004/C 300/08)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-64/02 P, jossa on kyse yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 49 artiklaan perustuvasta valituksesta, joka on tehty yhteisöjen tuomioistuimelle 27.2.2002, Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), (asiamiehinään A. von Mühlendahl ja G. Schneider), jota tukee Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, (asiamiehinään P. Ormond, C. Jackson, M. Bethell ja M. Tappin, avustajanaan D. Alexander) ja jossa vastapuolena on Erpo Möbelwerk GmbH (edustajinaan Rechtsanwalt S. von Petersdorff-Campen ja Patentanwalt H. von Rohr), yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans (esittelevä tuomari) sekä tuomarit C. Gulmann, J.-P. Puissochet, R. Schintgen ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: M. Poiares Maduro, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M. Múgica Arzamendi, on antanut 21.10.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EYVL C 109, 4.5.2002.


title: Asia T-249/05: Tineke Duyster 30.6.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/50

         Tineke Duyster 30.6.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-249/05)
   (2005/C 217/105)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Tineke Duyster, Oetrange (Luxemburg), on nostanut 30.6.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on W.H.A.M. van den Muijsenbergh, Luxemburg.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               1)

               kumoaa nimittävän viranomaisen 6.4.2005 tekemän päätöksen,

               2)

               kumoaa vanhempainloman myöntämisestä 1.11.2004 ja 30.4.2005 väliselle ajanjaksolle tehdyn päätöksen ja/tai marraskuuta 2004 koskevan palkanmaksuilmoituksen ja/tai 30.11.2004 tehdyn komission päätöksen olla ottamatta huomioon vanhempainloman siirtämis- tai peruuttamishakemusta,

               3)

               toteaa, että Duysterille on 1.11.2004 ja 30.4.2005 välisenä aikana kaikki virkamiehen aktiivipalvelukseen liittyvät aineelliset oikeudet ja että hänelle on sen takia maksettava takautuvasti hänen palkkaluokkansa ja -tasonsa mukaiset palkat,

               4)

               toteaa, että palkoille on maksettava korkoa myöhästyneen maksamisen takia,

               5)

               toteaa, että vanhempainlomaa kantajan poikaa varten voidaan vielä hakea (silloinkin, jos poika on ensimmäisen oikeusasteen tuomion antamisaikaan yli 12 vuotias tai hän on lähes yli 12 vuotias), koska se, että esitettyä hakemusta ei hyväksytty, johtuu komissiosta; toissijaisesti, että siitä komissiosta johtuvasta syystä, että kantajan ei ole ollut mahdollista pitää vanhempainlomaa poikansa osalta, on maksettava yhteensä 27 000 euron suuruiseksi arvioitu vahingonkorvaus vanhempainloma-, vakuutus-, virkaikä-, ja eläkeoikeusetuuksia sekä arviointeja ja uralla etenemismahdollisuuksia koskevista menetyksistä sekä ainakin maksettava korvauksena pitämättä jääneestä vanhempainlomajaksosta hänen poikansa osalta 800 euroa kuukaudessa vanhempainkorvauksen menettämisen takia, 100 euroa vakuutuksen menettämisen takia ja 1200 euroa eläkeoikeuden menettämisen takia,

               6)

               toteaa, että kantajalle on maksettava hyvityksenä 2500 euroa hänen virkamiesasemaasa koskevan epävarmuuden ja tästä epävarmuudesta aiheutuvan aineellisen haitan johdosta,

               7)

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja haki vanhempainlomaa ajanjaksolle 8.11.2004 — 7.5.2005. Komissio myönsi hänelle sen jälkeen vanhempainlomaa 1.11.2004 ja 30.4.2005 väliseksi ajaksi.
   Kantaja toteaa 8.11.2004 — 7.5.2005 koskevan vanhenpainlomahakemuksensa osalta, ettei hän ole saanut muodollista hylkäyspäätöstä ja katsoo tämän perusteella, että hänen hakemuksena on hylätty hiljaisesti. Lisäksi hän on ollut siksi, ettei hän ollut riitauttanut tätä hylkäämistä, eikä jättänyt toista hakemusta, aktiivisessa palveluksessa 1.11.2004 — 30.4.2005 välisenä aikana ja hänellä on siksi oikeus kaikkiin siihen liittyviin etuihin.
   Kantaja esittää lisäksi kanteensa perusteluina, että tehtäessä päätöstä vanhempainloman myöntämisestä 1.11.2004 — 30.4.2005 väliseksi ajaksi, on loukattu yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, oikeusvarmuuden periaatetta, henkilöstösääntöjen 42 a artiklaa sekä henkilöstösääntöjen 25, 26, 35 ja 62 artiklaa.


title: Asia C-207/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Alankomaat) on esittänyt 18.4.2013 — Wagenborg Passagiersdiensten BV ym. v. Minister van Infrastructuur en Milieu, muut osapuolet: Wagenborg Passagiersdiensten BV ja Terschellinger Stoomboot

text:
               29.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 189/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Alankomaat) on esittänyt 18.4.2013 — Wagenborg Passagiersdiensten BV ym. v. Minister van Infrastructuur en Milieu, muut osapuolet: Wagenborg Passagiersdiensten BV ja Terschellinger Stoomboot
   (Asia C-207/13)
   2013/C 189/14
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Wagenborg Passagiersdiensten BV, Eigen Veerdienst Terschelling BV, MPS Stortemelk BV, MPS Willem Barentsz BV, MS Spathoek NV ja G.A.F. Lakeman, joka toimii nimellä Rederij Waddentransport

      Vastapuoli: Minister van Infrastructuur en Milieu

      Muut osapuolet: Wagenborg Passagiersdiensten BV, Terschellinger Stoombootmaatschappij BV

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Waddenzeen Alankomaiden osan määritteleminen sisävesiväyläksi (vyöhykkeen 2 vedeksi) direktiivin 2006/87 (1) liitteessä I esteenä kabotaasiasetuksen soveltamiselle Waddenzeellä tapahtuvaan Alankomaiden mantereen sekä Waddenzeen saarten Terschellingin, Vlielandin, Amelandin ja Schiermonnikoogin väliseen julkiseen henkilöliikenteeseen?

               2)

               Onko kabotaasiasetuksen (2) sovellettavuus esteenä palvelusopimusasetuksen soveltamiselle, kun otetaan huomioon palvelusopimusasetuksen 1 artiklan 2 kohta?

               3)

               Voivatko jäsenvaltiot palvelusopimusasetuksen 1 artiklan 2 kohdan perusteella julistaa sovellettavaksi julkiseen henkilöliikenteeseen vesialueilla pelkästään yhtä tai useampaa erityistä osaa kyseisestä asetuksesta, nyt tarkasteltavassa tapauksessa 5 artiklan 3 kohtaa ja siihen liittyen 5 artiklan 4 kohtaa?

               4)

               Voidaanko palvelusopimusasetuksen 5 artiklan 4 kohtaan sisältyvä poikkeus, erityisesti siihen sisältyvä 300 000 kilometrin määräkriteeri, (ilman muuta) julistaa sovellettavaksi julkiseen henkilöliikenteeseen vesialueilla?

               5)

               Jos kysymykseen 4 vastataan myöntävästi, mitä seurauksia on liitettävä siihen, että tässä tapauksessa julkista henkilöliikennettä vesialueilla koskevat konsessiot on myönnetty ilman, että olisi noudatettu palvelusopimusasetuksen 7 artiklan 2 kohtaa?

      (1)  Sisävesialusten teknisistä vaatimuksista ja neuvoston direktiivin 82/714/ETY kumoamisesta 12.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/87/EY (EUVL L 389, s. 1)

      (2)  Rautateiden ja maanteiden julkisista henkilöliikennepalveluista sekä neuvoston asetusten (ETY) N:o 1191/69 ja (ETY) N:o 1107/70 kumoamisesta 23.10.2007 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1370/2007 (EUVL L 315, s. 1)


title: Asia C-566/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 18.7.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Kammergericht Berlin – Saksa) – Konrad Erzberger v. TUI AG (Ennakkoratkaisupyyntö — Työntekijöiden vapaa liikkuvuus — Syrjintäkiellon periaate — Työntekijöiden edustajien valitseminen yrityksen hallintoneuvostoon — Jäsenvaltion lainsäädäntö, jolla rajataan äänioikeus ja vaalikelpoisuus koskemaan ainoastaan sellaisia työntekijöitä, jotka työskentelevät asianomaisen jäsenvaltion alueella)

text:
               11.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 18.7.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Kammergericht Berlin – Saksa) – Konrad Erzberger v. TUI AG
   (Asia C-566/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Työntekijöiden vapaa liikkuvuus - Syrjintäkiellon periaate - Työntekijöiden edustajien valitseminen yrityksen hallintoneuvostoon - Jäsenvaltion lainsäädäntö, jolla rajataan äänioikeus ja vaalikelpoisuus koskemaan ainoastaan sellaisia työntekijöitä, jotka työskentelevät asianomaisen jäsenvaltion alueella))
   (2017/C 300/03)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Kammergericht Berlin

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Konrad Erzberger

      Vastaaja: TUI AG
   Vereinigung Cockpit eV:n, Betriebsrat der TUI AG / TUI Group Services GmbH:n, Frank Jakobin, Andreas Barczewskin, Peter Bremmen, Dierk Hirschelin, Michael Pönippin, Wilfried H. Raun, Carola Schwirnin, Anette Stempelin, Ortwin Strubeltin, Marcell Wittin, Wolfgang Flintermannin, Stefan Weinhoferin ja ver.di – Vereinte Dienstleistungsgewerkschaftin osallistuessa asian käsittelyyn

      Tuomiolauselma

   SEUT 45 artiklaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan tämän jäsenvaltion alueella sijaitsevien konsernin yritysten työntekijöillä ei ole äänioikeutta ja oikeutta asettua ehdolle tämän konsernin tähän jäsenvaltioon sijoittautuneen emoyhtiön hallintoneuvostossa järjestettävissä työntekijöiden edustajien vaaleissa eikä tilanteen mukaan myöskään oikeutta olla tai jatkaa tämän hallintoneuvoston jäseninä silloin, kun nämä työntekijät lähtevät työpaikastaan tällaisessa yrityksessä ja menevät samaan konserniin kuuluvan, toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen tytäryhtiön palvelukseen.

      (1)  EUVL C 90, 7.3.2016.


title: Asia C-576/13: Kanne 14.11.2013 — Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta

text:
               25.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/7

         Kanne 14.11.2013 — Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-576/13)
   2014/C 24/12
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Nicolae ja S. Pardo Quintillán)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               On todettava Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 258 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisesti, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 49 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on asettanut kaikille espanjalaisissa yleishyödyllisissä satamissa toimiville lastausyrityksille yleisen velvollisuuden osallistua SAGEP:iin ja joka tapauksessa koska se ei ole sallinut niille markkinoihin turvautumista joko vakituisen tai määräaikaisen henkilöstönsä rekrytoimisessa sellaisia tapauksia lukuun ottamatta, joissa SAGEP:in tarjoamat työntekijät eivät ole sopivia tai heitä ei ole riittävästi

               —

               Espanjan kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Euroopan komission Espanjan kuningaskuntaa vastaan nostamassa kanteessa on kyse Ley de Puertos del Estado et de la Marina Mercantella (valtion satamista ja kauppalaivastosta annettu laki) käyttöön otetusta järjestelmästä, ja se koskee lastausyrityksiä siltä osin kuin on kyse työntekijöiden hallinnoinnista tavaroiden lastaamista koskevan satamapalvelun tarjoamista varten.
   Komissio katsoo, että koska kyseisellä järjestelmällä asetetaan espanjalaisissa yleishyödyllisissä satamissa toimiville lastausyrityksille yleinen velvollisuus osallistua satamalastaajien hallinnointiyhtiöön tai SAGEP:iin ja joka tapauksessa koska siinä ei sallita näille yrityksille markkinoihin turvautumista joko vakituisen tai määräaikaisen henkilöstönsä rekrytoimista varten sellaisia tapauksia lukuun ottamatta, joissa SAGEP:in tarjoamat työntekijät eivät ole sopivia tai heitä ei ole riittävästi, se on ristiriidassa niiden velvollisuuksien kanssa, jotka Espanjan kuningaskunnalle kuuluvat Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen sen 49 artiklan mukaisesti, joka koskee sijoittautumisvapautta.


title: Asia T-294/05: Jean-Marc Colombanin 26.7.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               17.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 229/38

         Jean-Marc Colombanin 26.7.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-294/05)
   (2005/C 229/80)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Jean-Marc Colombani, kotipaikka Bryssel, on nostanut 26.7.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Stéphane Rodrigues ja Yola Minatchy.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa komission 28.9.2004 tekemän päätöksen kantajan uudelleen sijoittamisesta 1.10.2004 alkaen sekä komission 21.4.2005 tekemän päätöksen, jolla se hylkäsi kantajan 20.12.2004 tekemän valituksen, jossa vaadittiin, että uudelleensijoittamisen voimaantulopäiväksi vahvistetaan taannehtivasti 1.9.2004

               —

               velvoittaa nimittävän viranomaisen ryhtymään toimenpiteisiin kumoamisen johdosta, ja erityisesti vahvistamaan kantajan uudelleensijoittamisen päivämääräksi 1.9.2004

               —

               myöntää kantajalle vahingonkorvauksen hänelle aiheutuneista aineellisista vahingoista, joiden määrä on arviolta 10 000 euroa, sekä yhden euron symbolisen korvauksen henkisestä vahingosta

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja, joka on komission virkamies, oli 31.8.2004 saakka virkavapaalla henkilökohtaisista syistä. Kun kantaja oli pyytänyt virkavapaan päätyttyä, että hän voisi palata töihin, hänet siirrettiin 28.9.2004 tehdyllä päätöksellä ulkosuhteiden pääosastolle.
   Kantaja vaatii kyseessä olevalla kanteella uudelleensijoittamispäätöksen kumoamista sikäli kuin häntä ei ole päätöksen mukaan sijoitettu uudelleen 1.9.2004 lähtien eli hänen virkavapaansa päättymispäivästä lähtien. Hän väittää, että komissiossa oli tuohon aikaan vapaana useita hänen profiiliaan vastaavia toimia ja että näin ollen komission olisi pitänyt siirtää hänet yhteen näistä toimista henkilöstösääntöjen 40 artiklan mukaisesti. Hän väittää myös, että komission 28.4.2004 tehtyä päätöstä uudelleensijoittamisen yksityiskohdista on loukattu sillä perusteella, että komissio ei ole ottanut häneen yhteyttä ennen hänen virkavapaansa päättymistä eikä ole myöskään käyttänyt tämän päätöksen mukaista mahdollisuutta perustaa ylimääräinen virka hänen uudelleensijoittamisekseen. Lopuksi kantaja väittää, että hyvän hallinnon periaatetta ja huolenpitovelvollisuuden periaatetta on loukattu ja vaatii myös korvausta hänelle väitteensä mukaan aiheutuneesta aineellisesta ja henkisestä vahingosta.


title: Asia F-9/11: Virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) tuomio 15.12.2011 — Sabbag Afota v. neuvosto (Henkilöstö — Virkamiehet — Arviointi — Ylennys — Vuoden 2010 ylennyskierros — Arviointikertomuksen puuttuminen)

text:
               4.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/43

         Virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) tuomio 15.12.2011 — Sabbag Afota v. neuvosto
   (Asia F-9/11) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Arviointi - Ylennys - Vuoden 2010 ylennyskierros - Arviointikertomuksen puuttuminen)
   2012/C 32/86
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Verónica Sabbag Afota (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja É. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bauer ja K. Zieleśkiewicz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus sen nimittävän viranomaisen tekemän päätöksen kumoamiseksi, jolla kantaja jätettiin ylentämättä palkkaluokkaan AD 11 vuoden 2010 ylennyskierroksella.

      Tuomiolauselma

               1)

               Verónica Sabbag Afotan kanne hylätään.

               2)

               Verónica Sabbag Afota vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 152, 21.5.2011, s. 33.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys, 9 päivänä heinäkuuta 2004, asiassa T-132/04, André Bonnet vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuin (Henkilöstö — Edeltävä hallinnollinen menettely — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               9.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 251/18

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   9 päivänä heinäkuuta 2004,
   asiassa T-132/04, André Bonnet vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuin (1)

   (Henkilöstö - Edeltävä hallinnollinen menettely - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   (2004/C 251/34)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa T-132/04, André Bonnet, kotipaikka Saint-Pierre-de-Vassols (Ranska), edustajanaan asianajaja H. de Lepinau, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuin (asiamiehenään M. Schauss, prosessiosoite Luxemburgissa), jossa kantaja vaatii toisaalta yhteisöjen tuomioistuimen 11.2.2004 ja 4.3.2004 tehtyjen sellaisten päätösten kumoamista, joilla palvelukseenottomenettely yhteisöjen tuomioistuimen presidentin tuomiontarkastajan virkaan on kantajan osalta lopetettu ja toinen hakija on nimitetty mainittuun virkaan sekä toisaalta vahingonkorvauksia, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: puheenjohtajan sijainen A. W. H. Meij sekä tuomarit N. J. Forwood ja I. Pelikánová; kirjaaja: H. Jung on 9.7.2004 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 168, 26.6.2004


title: Asia C-296/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) on esittänyt 3.7.2006 — Telecom Italia SpA v. Ministero dell'Economia e delle Finanze ja Ministero delle Comunicazioni

text:
               16.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 224/22

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) on esittänyt 3.7.2006 — Telecom Italia SpA v. Ministero dell'Economia e delle Finanze ja Ministero delle Comunicazioni
   (Asia C-296/06)
   (2006/C 224/42)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Telecom Italia SpA

      Vastaaja: Ministero dell'Economia e delle Finanze ja Ministero delle Comunicazioni
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Ovatko lain nro 448/1998 20 §:n 3 momentti ja lain nro 249/1997 4 §:n 9 momentti yhdessä luettuina yhteensopivia direktiivin 97/13/EY (1) 11, 22 ja 25 artiklan kanssa?

      (1)  EYVL L 117, s. 15.


title: Asian C-74/05 poistaminen rekisteristä

text:
               26.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/19

         Asian C-74/05 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 296/41)

      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)

   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 27.4.2005 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-74/05, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Luxemburgin suurherttuakunta.

      (1)  EUVL C 82, 2.4.2005.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (kolmas jaosto) 8 päivänä syyskuuta 2005, asiassa C-121/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Espanjan kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivit 75/442/ETY ja 91/156/ETY — Jätteiden käsite — Direktiivit 85/337/ETY ja 97/11/EY — Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi — Direktiivi 80/68/ETY — Pohjaveden suojeleminen tiettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamalta pilaantumiselta — Direktiivi 80/778/CEE — Juomaveden laatu)

text:
               29.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 271/2

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (kolmas jaosto)
   8 päivänä syyskuuta 2005,
   asiassa C-121/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Espanjan kuningaskunta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivit 75/442/ETY ja 91/156/ETY - Jätteiden käsite - Direktiivit 85/337/ETY ja 97/11/EY - Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi - Direktiivi 80/68/ETY - Pohjaveden suojeleminen tiettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamalta pilaantumiselta - Direktiivi 80/778/CEE - Juomaveden laatu)
   (2005/C 271/03)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asiassa C-121/03, jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 19.3.2003, Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään G. Valero Jordana, vastaan Espanjan kuningaskunta, asiamiehenään N. Díaz Abad, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Rosas sekä tuomarit J. P. Puissochet (esittelevä tuomari), S. von Bahr, U. Lõhmus ja A. Ó Caoimh, julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M. Ferreira, on antanut 8.9.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Koska Espanjan kuningaskunta ei ole suorittanut ennen Baix Terin alueella sijaitsevien sikaloiden rakentamista tai ennen niitä koskevien hankkeiden muuttamista mitään niiden ympäristövaikutusten arviointia, kuten tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY 2 artiklassa ja 4 artiklan 2 kohdassa edellytetään, ja koska se on sallinut ylittää juomaveden laadusta 15 päivänä heinäkuuta 1980 annetun neuvoston direktiivin 80/778/ETY liitteessä I olevan C osan 20 kohdan mukaisen nitraattimuuttujan suurimman sallitun pitoisuuden useissa yleisissä vedenjakelujärjestelmissä Baix Terin alueella kyseisen direktiivin 7 artiklan 6 kohdan vastaisesti, se ei ole noudattanut kyseisten direktiivien mukaisia velvoitteitaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Espanjan kuningaskunta velvoitetaan vastaamaan kahdesta kolmasosasta kaikista oikeudenkäyntikuluista. Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan vastaamaan kolmasosasta oikeudenkäyntikuluja.

      (1)  EUVL C 135, 7.6.2003.


title: Asia C-73/15: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 23.9.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Oradea – Romania) – SC Vicdantrans SRL v. Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluj Napoca prin Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bihor ja Administrația Fondului pentru Mediu

text:
               19.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 475/14

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 23.9.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Oradea – Romania) – SC Vicdantrans SRL v. Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluj Napoca prin Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bihor ja Administrația Fondului pentru Mediu
   (Asia C-73/15) (1)

   (2016/C 475/21)
   Oikeudenkäyntikieli: romania
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 155, 11.5.2015.


title: Asia T-63/14: Kanne 29.1.2014 — Iran Insurance v. neuvosto

text:
               15.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 78/16

         Kanne 29.1.2014 — Iran Insurance v. neuvosto
   (Asia T-63/14)
   2014/C 78/33
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Iran Insurance Company (Teheran, Iran) (edustaja: asianajaja D. Luff)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 15.11.2013 tehdyn neuvoston päätöksen 2013/661/YUTP (EUVL L 306, s. 18) liitteessä olevan 2 kohdan

               —

               kumoamaan Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 15.11.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1154/2013 (EUVL L 306, s. 3) liitteessä olevan 2 kohdan

               —

               toteamaan, ettei neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP (1) 20 artiklan 1 kohdan c alakohtaa, sellaisena kuin se on muutettuna 23.1.2012 tehdyn neuvoston päätöksen 2012/35/YUTP (2) 1 artiklan 7 kohdalla, eikä 23.3.2012 annetun asetuksen 267/2012 (3) 23 artiklan 2 kohtaa ja 46 artiklan 2 kohtaa voida soveltaa kantajaan, ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Kantaja väittää ensimmäisellä kanneperusteellaan, että erityinen syy Iran Insurance Companyn lisäämiselle luetteloon on perusteeton. Kantaja on väittämänsä mukaan selkeästi kiistänyt rahoittaneensa Iranin hallitusta. Se ei ole myöskään suorittanut ydintukitoimia Iranin hyväksi. Niinpä se katsoo, etteivät neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP 20 artiklan 1 kohdan c alakohdassa (sellaisena kuin se on myöhemmin muutettuna 23.1.2012 tehdyn neuvoston päätöksen 2012/35/YUTP 1 artiklan 7 kohdalla, 15.10.2012 tehdyn neuvoston päätöksen 2012/635/YUTP 1 artiklan 8 kohdalla ja 21.12.2012 tehdyn neuvoston päätöksen 2012/829/YUTP 1 artiklan 2 kohdalla) tarkoitetut edellytykset eivätkä neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 23 artiklan 2 kohdan d alakohdassa (sellaisena kuin se on myöhemmin muutettuna 21.12.2012 annetun neuvoston asetuksen 1263/2012 1 artiklan 11 kohdalla) tarkoitetut edellytykset täyty.

               2)

               Kantaja väittää toisella kanneperusteellaan, että neuvosto kohteli Iran Insurance Companya syrjivästi suhteessa muihin Iranin julkisomisteisiin yhtiöihin, koska se määräsi sille seuraamuksia ainoastaan sillä perusteella, että se on valtion omistuksessa. Näin neuvosto loukkasi kantajan mukaan yhdenvertaisuusperiaatetta, syrjintäkiellon periaatetta ja hyvän hallinnon periaatetta.

               3)

               Kantaja väittää kolmannella kanneperusteellaan, ettei neuvosto perustellut riittävästi päätöstään pysyttää kantaja rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevien yhteisöjen luettelossa. Kun neuvosto viittasi ”toimenpiteiden vaikutuksiin unionin poliittisten tavoitteiden kannalta”, se ei kantajan mukaan täsmentänyt, mitä vaikutustapaa se tarkoittaa ja miten toimenpiteillä puututaan tällaiseen vaikutukseen.

               4)

               Kantaja väittää neljännellä kanneperusteellaan, että neuvosto ylitti toimivaltansa, kun se pysytti kantajan rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevien yhteisöjen luettelossa. Sen mukaan neuvosto käytännössä kieltäytyi noudattamasta unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-12/11 antamaa tuomiota. Kantajan mukaan neuvosto ei noudattanut Euroopan unionin toimielinten toimivaltarakennetta ja loukkasi kantajan oikeutta siihen, että sen oikeudet tunnustetaan ja niitä sovelletaan. Kantajan mukaan neuvosto ei myöskään noudattanut sille 15.11.2013 tehdyn neuvoston päätöksen 2013/661/YUTP ja 15.11.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1154/2013 mukaan kuuluvia vastuita ja velvollisuuksia, sellaisena kuin unionin yleinen tuomioistuin selkeästi täsmensi ne neuvostolle edellä mainitussa asiassa antamassaan tuomiossa.

               5)

               Kantaja väittää viidennellä kanneperusteellaan, että neuvosto loukkasi perustellun luottamuksen periaatetta, koska se ei noudattanut unionin yleisen tuomioistuimen tuomiota edellä mainitussa asiassa, jossa neuvosto oli vastaajana ja jonka neuvosto hävisi, koska se ei noudattanut edes tuomion perusteluja, koska se teki kantajan liiketoimintaa ja sen oletettua roolia suhteessa Iranin hallitukseen koskevan asiavirheen, koska se ei tutkinut lainkaan kantajan todellista roolia ja liiketoimintaa Iranissa, vaikka unionin yleinen tuomioistuin mainitsi tämän tärkeänä Iranin vastaiseen toimenpideohjelmaan liittyvänä seikkana, ja koska se pysytti seuraamukset voimassa vielä 20.1.2014 jälkeen, jolloin unioni hyväksyi Iraniin liittyvän voittoa tuottavan toiminnan sen vuoksi, ettei Iranin enää katsottu pyrkivän ydinaseiden levittämiseen.

               6)

               Kantaja väittää kuudennella kanneperusteellaan, että neuvosto loukkasi suhteellisuusperiaatetta.

      (1)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta26.7.2010 tehty neuvoston päätös (EUVL L 195, s. 39).

      (2)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 23.1.2012 tehty neuvoston päätös 2012/35/YUTP (EUVL L 19, s. 22).

      (3)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.2.2012 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 267/2012 (EUVL L 88, s. 1).


title: Asia T-129/02: Torraspapel SA:n 17.4.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
13.7.2002                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 169/37
Torraspapel SA:n 17.4.2002 Euroopan yhteisöjen komis-                    Komissio on myös rikkonut asetuksen N:o 17/62 15 artiklan
                  siota vastaan nostama kanne                            2 kohtaa, koska se on luokitellut väitetyn kilpailusääntöjen
                                                                         rikkomisen virheellisesti ”erittäin vakavaksi”. Ensinnäkin mää-
                                                                         ritellessään väitetyn kartellin ”hintojen vahvistamista ja markki-
                          (Asia T-129/02)                                noiden jakoa koskevaksi menettelytavaksi” komissio pyrkii
                                                                         antamaan väitetyille markkinoiden jakoa koskeville menettely-
                                                                         tavoille sellaisen suhteettoman merkityksen, joka antaa väärän
                          (2002/C 169/65)                                kuvan niiden vakavuudesta. Toiseksi luokittelemalla väitetyn
                                                                         kilpailusääntöjen rikkomisen ”erittäin vakavaksi”, komissio ei
                                                                         ota huomioon sellaisten hintojen vahvistamista koskevien
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                       sopimusten, jotka merkitsevät yhdenmukaisia hintoja, ja sel-
                                                                         laisten muiden hintasopimusten välistä eroa, jotka eivät merkit-
                                                                         se yhdenmukaisia hintoja. Lisäksi komissio on jättänyt asian-
                                                                         mukaisesti tutkimatta sen rikkomisen suhteellisen vakavuuden,
Torraspapel SA on nostanut 17.4.2002 Euroopan yhteisöjen                 johon kantaja on väitetysti syyllistynyt. Lyhyesti sanottuna
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-                 komissio ei ole ottanut huomioon sitä, että kantaja, kuten se
                                                                         väittää, ei soveltanut väitetysti vahvistettuja hinnankorotuksia,
pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat
Onno W. Brouwer ja Francisco Cantos, asianajotoimisto                    ja se mitätöi näin ollen väitetyn kartellin kilpailua rajoittavat
Freshfields, Bruckhaus, Deringer, Bryssel (Belgia).                      vaikutukset. Komissio on myös arvioinut väärin kantajan
                                                                         todellista kykyä vahingoittaa kilpailua.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               (1) Ei vielä julkaistu EYVL:ssä.
–     kumoaa riidanalaisen päätöksen 1 artiklan siltä osin kuin
      siinä todetaan, että kantaja on rikkonut perustamissopi-
      muksen 81 artiklan 1 kohtaa 1.1.1992 ja syyskuun 1993
      välisenä aikana, ja alentaa tämän mukaisesti sakon määrää
–     alentaa oleellisesti kantajalle riidanalaisen päätöksen 3 ar-      Kronoply Gmbh & Co. KG:n 17.4.2002 Euroopan yhteisö-
      tiklassa määrätyn sakon määrää                                                  jen komissiota vastaan nostama kanne
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                                          (Asia T-130/02)
                                                                                (2002/C 169/66)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Tämän kanteen kohteena oleva riidanalainen päätös on sama
kuin asiassa T-109/02, Bolloré vastaan komissio (1). Kyseisessä          Kronoply Gmbh & Co. KG, Heiligengrabe (Saksa), on nostanut
päätöksessä komissio totesi, että kantaja ja kymmenen muuta              17.4.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
itsejäljentävän paperin valmistajaa olivat rikkoneet EY:n perus-         tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
tamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa ja ETA-sopimuksen                   vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja R. Nierer.
53 artiklan 1 kohtaa osallistumalla joukkoon sellaisia sopimuk-
sia ja yhdenmukaistettuja menettelytapoja, joiden yhteydessä
ne vahvistivat yhdenmukaiset hinnankorotukset, jakoivat                  Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
myyntikiintiöt, vahvistivat markkinaosuudet ja ottivat käyt-
töön järjestelmän, jolla valvottiin kilpailua rajoittavien sopi-         –      kumoaa komission 5.2.2002 tekemän päätöksen, jolla se
musten toimeenpanoa.                                                            on päättänyt olla tarkistamatta 3.7.2001 tehtyä, tuki-
                                                                                hanketta nro N 813/2000 koskevaa päätöstä
Väitteidensä tueksi kantaja toteaa, että komissio on soveltanut          –      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
väärin perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa, loukannut
syyttömyysolettamaa koskevaa periaatetta ja jättänyt noudatta-
matta olennaista menettelymääräystä, koska se ei ole näyttänyt
riittävästi toteen, että kantaja olisi rikkonut kyseistä määräystä       Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
vuoden 1992 tammikuusta vuoden 1993 syyskuuhun saakka.
Kantaja korostaa tältä osin, ettei tällainen lähestymistapa
tarkoita sitä, että se myöntäisi kilpailusääntöjä rikotun tämän          Komissio on kanteen kohteena olevassa päätöksessä vahvista-
ajanjakson jälkeen. Se on kuitenkin päättänyt, ettei se nosta            nut ilmoitetun tuen kilpailukertoimeksi 0,75. Kantajan mukaan
kannetta komission koko päätöstä vastaan.                                tämän kertoimen pitäisi olla 1. Saksan liittotasavallan hallitus


title: Asia C-408/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Münster (Saksa) on esittänyt 1.8.2011 — Rikosoikeudenkäynti Thomas Karl-Heinz Kerkhoffia vastaan

text:
               22.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Münster (Saksa) on esittänyt 1.8.2011 — Rikosoikeudenkäynti Thomas Karl-Heinz Kerkhoffia vastaan
   (Asia C-408/11)
   2011/C 311/34
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Münster

      Rikosoikeudenkäynnin asianosaiset pääasiassa

   Thomas Karl-Heinz Kerkhoff
   Staatsanwaltschaft Münster

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko direktiivin 2006/126/EY (1) 11 artiklan 4 kohtaa tulkittava siten, että jäsenvaltiolla on oikeus kieltäytyä pysyvästi hyväksymästä toisen jäsenvaltion myöntämää ajo-oikeutta myös siinä tapauksessa, että kyseisen henkilön ajo-oikeus on aiemmin peruutettu ensin mainitun valtion alueella ja kun uuden ajo-oikeuden hakemista koskevaa kieltoa ei ole määrätty tai kun määrätty kielto on päättynyt?

      (1)  Ajokorteista 20.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/126/EY (uudelleenlaadittu teksti); EUVL L 403, s. 18.


title: Asia T-355/00: Daimler Chrysler AG:n 24.11.2000 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa vastaan nostama kanne

text:
C 28/28                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         27.1.2001
Kanteensa tueksi kantaja esittää erityisesti                           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     etteivät 20 päivänä syyskuuta 1976 annetun säädöksen             –     kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavara-
      eikä Euroopan parlamentin työjärjestyksen säännökset                   merkit ja mallit) kolmannen valituslautakunnan
      anna jäsenvaltioille oikeutta määrätä edustajantoimen                  12.9.2000 valitusasiassa R 142/2000-3 tekemän pää-
      menettämisestä kansallisilla perusteilla kuin siinä tapauk-            töksen,
      sessa, että parlamentin jäsen osoittautuu sopimattomaksi
      tehtäväänsä toimikauden aikana, eikä tästä ole kyse tässä        –     velvoittaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tava-
      tapauksessn                                                            ramerkit ja mallit) korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–     että toimenpide on yhteisön oikeuden periaatteiden vas-
      tainen varsinkin kun se on tehty puhtaasti kansallisen
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      päätöksen nojalla, johon yhteisön päätöstä ei voida yksin
      perustaa
                                                                       Kyseessä oleva tavara-          Sanamerkki ”TELE AID”, hakemus
–     että jäsenvaltioiden yhteisessä oikeudessa on olemassa           merkki:                         nro 469 957
      yleinen oikeusperiaate, jonka mukaan edustajantoimen
      menettämisestä päättää parlamentaarinen yleiskokous,             Tavara tai palvelu:             Luokkiin 12, 9, 37, 38, 39 ja 42
      jota asia koskee                                                                                kuuluvat tuotteet (mm. mootto-
                                                                                riajoneuvot, moottoriajoneuvojen
                                                                                korjaus, puheen ja tietojen siir-
–     että tapauksessa on loukattu olennaisia menettelyllisiä                                          toon tarkoitetut laitteet, autohätä-
      sääntöjä, koska oikeusasioita käsittelevää valiokuntaa ei                                        puhelinjärjestelmät,      tiepalvelu,
      ole kutsuttu koolle ja koska kantajaa ei ole kuultu tässä                                        pelastuspalvelu)
      valiokunnassa
                                                                       Päätös, josta valituslau-       Päätös, jolla tutkija on hylännyt
–     että Euroopan parlamentin puhemies on tehnyt riidana-            takuntaan on valitettu:         rekisteröinnin
      laisen päätöksen parlamentin nimissä vaikka hänellä ei
      ole tähän toimivaltaa.                                           Kanneperusteet:                 – Asetuksen (EY) N:o 40/94
                                                                                7 artiklan 1 kohdan b alakoh-
                                                                                dan rikkominen
Lopuksi kantaja vetoaa parlamentaarisen koskemattomuuden                                               – Asetuksen (EY) N:o 40/94
ja oikeusvarmuuden periaatteiden loukkaamiseen.                                                           7 artiklan 1 kohdan c alakoh-
                                                                                dan rikkominen.
Daimler Chrysler AG:n 24.11.2000 sisämarkkinoiden har-                 Daimler Chrysler AG:n 24.11.2000 sisämarkkinoiden har-
          monisointivirastoa vastaan nostama kanne                     monisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nosta-
                                                                                ma kanne
                        (Asia T-355/00)
                                                                                (Asia T-356/00)
                          (2001/C 28/51)
                                                                                (2001/C 28/52)
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                            (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Daimler Chrysler AG on nostanut 24.11.2000 Euroopan                    Daimler Chrysler AG on nostanut 24.11.2000 Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-              yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
teen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja           teen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja
mallit) vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Stefan Völker       mallit) vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Stefan Völker
asianajotoimistosta Gleiss, Lutz, Hootz & Hirsch, Stuttgart,           asianajotoimistosta Gleiss, Lutz, Hootz & Hirsch, Stuttgart,
Saksa.                                                                 Saksa.


title: Asia T-314/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 1.4.2008 — Simsalagrimm Filmproduktion v. komissio ja EACEA

text:
               24.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 128/37

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 1.4.2008 — Simsalagrimm Filmproduktion v. komissio ja EACEA
   (Asia T-314/07) (1)

   (2008/C 128/79)

      Oikeudenkäyntikieli: saksa

   Kahdeksannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EYVL C 235, 6.10.2007.


title: Asia C-36/07: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 28.8.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta

text:
               8.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/33

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 28.8.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-36/07) (1)

   (2007/C 297/59)

      Oikeudenkäyntikieli: italia

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 82, 14.4.2007.


title: Asia T-79/07: Kanne 9.3.2007 — SHS Polar Sistemas Informáticos v. SMHV — Polaris Software Lab (POLARIS)

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/55

         Kanne 9.3.2007 — SHS Polar Sistemas Informáticos v. SMHV — Polaris Software Lab (POLARIS)
   (Asia T-79/07)
   (2007/C 95/110)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: SHS Polar Sistemas Informáticos, SL (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja C. Hernández Hernández)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Polaris Software Lab Ltd (Chennai, Intia)
   Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston toisen valituslautakunnan 8.1.2007 asiassa R 658/2006-2 tekemä päätös on kumottava

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Polaris Software Lab Ltd

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki POLARIS luokkiin 9 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — hakemus nro 3 267 713

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön sanamerkki POLAR luokkiin 9, 38 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen kaikkien luokkaan 9 kuuluvien tavaroiden osalta

      Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston päätöksen kumoaminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska i) aikaisempaa tavaramerkkiä voidaan soveltaa ohjelmistoihin, jotka on tarkoitettu muille kuin asiantuntija-kuluttajille, mikä voi aiheuttaa sekaannusta, ii) vähäiset ulkoasuun ja lausuntatapaan liittyvät erot asianomaisten tavaramerkkien välillä eivät riitä sekaannusvaaran välttämiseen ja iii) molemmilla merkeillä on sama merkitys.


title: Asia C-511/03: Hoge Raad der Nederlanden 5.12.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Staat der Nederlanden (Ministerie van Landbouw, Natuurbeheer en Visserĳ) vastaan 1. Ten Kate Holding Musselkanaal B.V., 2. Ten Kate Europrodukten B.V., 3. Ten Kate Produktie Maatschhappĳ B.V.

text:
6.3.2004                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                                 C 59/3
1)    Valitus hylätään.                                               3.    Onko päätöksen 94/381/94 1 artiklan 2 kohtaa, kun
                                                                            se luetaan tarvittaessa yhdessä direktiivin 90/425/ETY
2)    Martinez velvoitetaan korvaamaan tässä oikeusasteessa synty-          17 artiklan ja direktiivin 89/662/ETY 17 artiklan kanssa,
      neet oikeudenkäyntikulut.                                             tulkittava siten, että siitä seuraa komissiolle tai neuvostolle
                                                                            velvollisuus myöntää siinä tarkoitettu lupa, jos järjestel-
3)    Martinez velvoitetaan korvaamaan myös välitoimimenettelystä           mässä, jota lupaa hakenut jäsenvaltio soveltaa/haluaa
      asiassa C 488/01 P–R parlamentille aiheutuneet oikeuden-              soveltaa, tosiasiallisesti pystytään erottelemaan märehti-
      käyntikulut.                                                          jöistä saadut eläinvalkuaisaineet muista kuin märehtijöistä
                                                                            saaduista valkuaisaineista?
(1) EYVL C 84, 6.4.2002.                                              4.    Missä määrin kysymykseen 3 annettava vastaus johtaa
                                                                            siihen, että sillä rajoitetaan valtion oikeutta tai kysymyk-
                                                                            sessä 1 tarkoitettua valtion velvollisuutta vastustaa EY:n
                                                                            perustamissopimuksen 175 artiklan (nyt EY 232 artikla)
                                                                            nojalla sitä, että asiassa on laiminlyöty myöntää esillä
                                                                            olevassa asiassa kysymyksessä olevan kaltainen lupa,
Hoge Raad der Nederlanden 5.12.2003 tekemällään pää-                        tai vastustaa EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Staat der                   (EY 230 artikla) nojalla sellaisen luvan epäämistä.
Nederlanden (Ministerie van Landbouw, Natuurbeheer en
Visserij) vastaan 1. Ten Kate Holding Musselkanaal B.V.,                    (Kysymyksellä 3 on osin merkitystä silloin kun kysymyk-
2. Ten Kate Europrodukten B.V., 3. Ten Kate Produktie                       sessä 1 olevaan kysymykseen on vastattava kansallisen
                        Maatschhappij B.V.                                  Alankomaiden oikeuden perusteella sekä silloin, kun
                                                                            se on ratkaistava yhteisön oikeuden mukaan; viimeksi
                                                                            mainittu, jollei kysymykseen 2 a ole vastattava kieltävästi.
                         (Asia C-511/03)
                                                                            Kysymyksellä 4 on merkitystä ainoastaan kysymyksen
                                                                            2 b yhteydessä).
                          (2004/C 59/04)
Hoge Raad der Nederlanden, on pyytänyt 5.12.2003 tekemäl-             Finanzgericht Hamburg 12.11.2003 tekemällään päätök-
lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen         sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Eichsfelder
8.12.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-              Schlachtbetrieb GmbH vastaan Hauptzollamt Hamburg-
ratkaisua asiassa Staat der Nederlanden (Ministerie van Land-                                          Jonas
bouw, Natuurbeheer en Visserij) vastaan 1. Ten Kate Holding
Musselkanaal B.V., 2. Ten Kate Europrodukten B.V., 3. Ten                                       (Asia C-515/03)
Kate Produktie Maatschhappij B.V., seuraaviin kysymyksiin:
Yhteisöjen tuomioistuin voi ottaa tässä esitettävien kysymysten                                  (2004/C 59/05)
ratkaisemisen pohjaksi edellä 3.1–3.6 kohdassa esitetyt tosisei-
kat ja siinä esitetyt, tämän asian kannalta merkityksellisen          Finanzgericht Hamburg, on pyytänyt 12.11.2003 tekemällään
Alankomaiden oikeuden säännökset. Hoge Raad katsoo, että              päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
seuraaviin yhteisön oikeuden tulkintakysymyksiin annettavat           9.12.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
vastaukset ovat tarpeellisia kassaatiovalituksen ratkaisemiseksi:     ratkaisua asiassa Eichsfelder Schlachtbetrieb GmbH vastaan
                                                                      Hauptzollamt Hamburg-Jonas, seuraavaan kysymykseen:
1.    Onko kysymys siitä, onko valtiolla nyt esillä olevan asian
      kaltaisessa tapauksessa sellaista kansalaista kohtaan, jota     Onko asetuksen N:o 3665/87 (1), sellaisena kuin se on muutet-
      asia koskee, kuten Ten Kate, velvollisuus käyttää EY:n          tuna asetuksella N:o 1384/95 (2), 17 artiklan 3 kohtaa tulkitta-
      perustamissopimuksen 175 artiklan (nyt EY 232 artikla)          va niin, että tuotetta on pidettävä tuotuna, kun sen kolman-
      tai EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan (EY 230 ar-          nessa maassa tapahtuneen vapaaseen liikkeeseen luovuttami-
      tikla) mukaisia kannemahdollisuuksiaan ja korvata siinä         sen jälkeen sille on suoritettu kolmannessa maassa merkittävä
      tapauksessa, että se ei täytä tätä velvollisuuttaan, kysy-      valmistus tai käsittely asetuksen N:o 2913/92 (3) 24 artiklassa
      myksessä olevalle kansalaiselle tämän johdosta aiheutu-         tarkoitetulla tavalla ja se on sen jälkeen tuotu takaisin yhtei-
      nut vahinko, ratkaistava kansallisen Alankomaiden oikeu-        söön niin, että kolmannen maan tullit on palautettu ja tavalliset
      den säännösten vai yhteisön oikeuden määräysten ja              yhteisöön tuontiin liittyvät tullit on maksettu?
      säännösten nojalla?
                                                                      (1) Komission asetus (ETY) N:o 3665/87, annettu 27 päivänä marras-
2.    Jos kysymykseen 1 on vastattava kokonaan tai osaksi                 kuuta 1987, maataloustuotteiden vientitukien järjestelmän sovel-
      yhteisön oikeuden määräysten ja säännösten nojalla:                 tamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä. EYVL,
                                                                          erityispainos 1987, 3/nide 24, s. 216.
      a.    Voiko yhteisön oikeus mahdollisesti aiheuttaa tässä       (2) Komission asetus (EY) N:o 1384/95, annettu 19 päivänä kesäkuuta
            kysymyksessä tarkoitetun velvollisuuden tai vas-              1995, asetuksen (ETY) N:o 3665/87 muuttamisesta Uruguayn
            tuun?                                                         kierroksen kierroksen sopimuksen maataloudesta täytäntöönpa-
                                                                          nemiseksi tarvittavien mukautusten osalta. EYVL L 134,
      b.    Jos kysymykseen 2.a annetaan myönteinen vastaus:              20.6.1995, s. 14–16.
                                                                      (3) Neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92, annettu 12 päivänä loka-
            Mitä yhteisön oikeuden sääntöjä on käytettävä kri-            kuuta 1992, yhteisön tullikoodeksista. EYVL, erityispainos 1992,
            teereinä vastattaessa kysymykseen 1 nyt esillä olevan         2/nide 16, s. 4.
            asian kaltaisessa konkreettisessa tapauksessa?


               20.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 81/11

         Verwaltungsgerichtshof, Fürstentum Liechtensteinin 21. lokakuuta 2013 esittämä pyyntö saada EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antava lausunto asiassa Kreikan pääomamarkkinoiden valvontakomissio
   (Asia E-23/13)
   2014/C 81/10

      Verwaltungsgerichtshof des Fürstentums Liechtenstein (Liechtensteinin ruhtinaskunnan hallintotuomioistuin) on esittänyt 21. lokakuuta 2013 päivätyllä kirjeellä pyynnön saada EFTAn tuomioistuimen neuvoa-antava lausunto asiassa Kreikan pääomamarkkinoiden valvontakomissio. Kirje saapui tuomioistuimen kansliaan 25. lokakuuta 2013 ja koskee seuraavaa kysymystä:
   Onko toisen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle direktiivin 2003/6/EY 16 artiklan mukaisesti pyynnön esittävän viranomaisen sisällytettävä pyyntöönsä ne tosiasiat, jotka johtavat epäilykseen siitä, että kieltoa sisäpiirinkaupoista ja markkinoiden manipuloinnista on rikottu?


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 26 päivänä marraskuuta 2002 asiassa C-202/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivi 79/409/ETY – Luonnonvaraisten lintujen suojelu – Erityissuojelualueiksi osoittaminen – Mauresin tasanko)

text:
11.1.2003               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                    C 7/5
vireillä olevassa asiassa Robelco NV ja Robeco Groep NV                 64/221/ETY (EYVL 1964, 56, s. 850) tulkinnasta, yhteisöjen
ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön              tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrí-
lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensim-                guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat J.-P. Puissochet,
mäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY (EYVL 1989, L 40,               M. Wathelet ja R. Schintgen sekä tuomarit C. Gulmann,
s. 1) 5 artiklan 5 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin          D. A. O. Edward, A. La Pergola, P. Jann (esittelevä tuomari),
(kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: toisen jaoston pu-              V. Skouris, F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr ja J. N. Cunha
heenjohtaja R. Schintgen, joka toimii kuudennen jaoston                 Rodrigues, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: hallintovirka-
puheenjohtajana, sekä tuomarit V. Skouris, F. Macken (esittele-         mies M.-F. Contet, on antanut 26.11.2002 tuomion, jonka
vä tuomari), N. Colneric ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasia-          tuomiolauselma on seuraava:
mies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: johtava hallintovirka-
mies L. Hewlett, on antanut 21.11.2002 tuomion, jonka                   EY:n perustamissopimuksen 48 artikla (josta on muutettuna tullut
tuomiolauselma on seuraava:                                             EY 39 artikla) ja työtekijän vapaan liikkuvuuden toteuttavat johdetun
                                                                        oikeuden säännökset eivät ole esteenä sille, että jäsenvaltio määrää
Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päi-        siirtotyöläisen osalta, joka on toisen jäsenvaltion kansalainen, poliisin
vänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin          hallinnollisia toimenpiteitä, joilla rajoitetaan tämän siirtotyöläisen
89/104/ETY 5 artiklan 5 kohtaa on tulkittava siten, että jäsenvaltio    oleskeluoikeus osaan kansallisesta alueesta edellyttäen, että
voi halutessaan ja asettaminsa edellytyksin suojata tavaramerkkiä
muuhun tarkoitukseen kuin tavaroiden tai palvelujen erottamiseksi       –      tämä voidaan perustella yleiseen järjestykseen tai yleiseen
tapahtuvaa merkin käyttämistä vastaan, jos merkin aiheeton käyttö              turvallisuuteen liittyvillä syillä, jotka perustuvat tämän siirto-
merkitsee tavaramerkin erottamiskyvyn tai maineen epäoikeutettua               työläisen omaan käyttäytymiseen
hyväksi käyttämistä taikka on haitaksi tavaramerkin erottamiskyvylle
tai maineelle.                                                          –      jos tällaista mahdollisuutta ei olisi, nämä syyt voisivat vakavuu-
                                                                               tensa vuoksi johtaa ainoastaan koko kansallista aluetta koske-
                                                                               vaan oleskelukielto- tai karkotustoimenpiteeseen
( 1) EYVL C 79, 10.3.2001.
                                                                        –      kun asianomaisen jäsenvaltion omat kansalaiset syyllistyvät
                                                                               käyttäytymiseen, jonka estämiseen kyseinen jäsenvaltio pyrkii,
                                                                               tästä käyttäytymisestä seuraa rangaistustoimenpiteitä tai muita
                                                                               käyttäytymisen torjumiseksi tarkoitettuja todellisia ja tehokkaita
                                                                               toimenpiteitä.
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                        (1 ) EYVL C 108, 7.4.2001.
                 26 päivänä marraskuuta 2002
asiassa C-100/01 (Conseil d’État’n esittämä ennakkoratkai-
supyyntö), Ministre de l’Intérieur vastaan Aitor Oteiza
                            Olazabal ( 1)
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(Henkilöiden vapaa liikkuvuus – Rajoitukset – Yleinen
järjestys – Poliisin toimenpiteet, joilla toisen jäsenvaltion                                       (kuudes jaosto)
kansalaisen oleskeluoikeus rajoitetaan koskemaan vain osaa
                      kansallisesta alueesta)
                                                                                26 päivänä marraskuuta 2002
                           (2003/C 7/08)
                                                                        asiassa C-202/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Ranskan tasavalta ( 1)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                        (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen        vi 79/409/ETY – Luonnonvaraisten lintujen suojelu – Eri-
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                        tyissuojelualueiksi osoittaminen – Mauresin tasanko)
                                                                                (2003/C 7/09)
Asiassa C-100/01, jonka Conseil d’État (Ranska) on saattanut
EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-                                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
olevassa asiassa Ministre de l’Intérieur ja Aitor Oteiza Olazabal       (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen 6, 8 a ja 48 ar-                             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
tiklan (joista on muutettuina tullut EY 12, EY 18 ja EY
39 artikla) sekä ulkomaalaisten liikkumista ja oleskelua koske-
vien, yleiseen järjestykseen ja turvallisuuteen sekä kansanter-
veyteen perustuvien erityistoimenpiteiden yhteensovittamises-           Asiassa C-202/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
ta 25 päivänä helmikuuta 1964 annetun neuvoston direktiivin             nään G. Valero Jordana ja J. Adda) vastaan Ranskan tasavalta
 ---pagebreak--- C 7/6                     FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         11.1.2003
(asiamiehinään G. de Bergues ja D. Colas), jossa kantaja vaatii            (asiamiehenään aluksi F.n van de Craen, ja sittemmin
yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Ranskan tasavalta ei             A. Snoecx), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta
ole noudattanut luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä             toteamaan, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut
huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY                   tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutus-
(EYVL L 103, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 29.7.1997             ten arvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY muuttamises-
annetulla komission direktiivillä 97/49/EY (EYVL L 223, s. 9),             ta 3 päivänä maaliskuuta 1997 annetun neuvoston direktiivin
ja EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska                97/11/EY (EYVL L 73, s. 5) mukaisia velvoitteitaan, koska se
se ei ole osoittanut erityissuojelualueiksi riittävästi tämän              ei ole antanut kaikkia kyseisen direktiivin täysimääräisen
direktiivin liitteessä I tarkoitettujen luonnonvaraisten lintula-          noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia
jien sekä muuttavien lajien suojelemiseen sopivimpia alueita,              määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä
ja erityisesti koska se ei ole osoittanut riittävän suurta aluetta         toimenpiteistä komissiolle, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes
Mauresin tasangosta (Ranska) erityissuojelualueeksi, yhteisöjen            jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston               J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari) sekä tuomarit R. Schintgen,
puheenjohtaja J.-P. Puissochet sekä tuomarit C. Gulmann                    V. Skouris, F. Macken ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies:
(esittelevä tuomari), F. Macken, N. Colneric ja J. N. Cunha                C. Stix-Hackl, kirjaaja: R. Grass, on antanut 19.11.2002
Rodrigues, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: R. Grass, on                tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
antanut 26.11.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
raava:                                                                     1)     Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut tiettyjen julkisten
                                                                                ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista
1)     Ranskan tasavalta ei ole noudattanut luonnonvaraisten lintujen             annetun direktiivin 85/337/ETY muuttamisesta 3 päivänä
       suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979 annetun neuvoston                     maaliskuuta 1997 annetun neuvoston direktiivin 97/11/EY
       direktiivin 79/409/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna                   mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole saattanut voimaan
       29.7.1997 annetulla komission direktiivillä 97/49/EY, 4 ar-                säädetyssä määräajassa kaikkia kyseisen direktiivin noudatta-
       tiklan 1 ja 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole              misen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia mää-
       osoittanut erityissuojelualueiksi riittävästi tämän direktiivin            räyksiä.
       liitteessä I tarkoitettujen luonnonvaraisten lintulajien sekä
       muuttavien lajien suojelemiseen sopivimpia alueita, ja erityisesti  2)     Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeuden-
       koska se ei ole osoittanut riittävän suurta aluetta Mauresin               käyntikulut.
       tasangosta (Ranska) erityissuojelualueeksi.
                                                                           (1 ) EYVL C 289, 13.10.2001.
2)     Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
       kulut.
( 1) EYVL C 212, 28.7.2001.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                (neljäs jaosto)
          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                    5 päivänä marraskuuta 2002
                            (kuudes jaosto)                                asiassa C-204/01 (Verwaltungsgerichtshofin esittämä en-
                                                                           nakkoratkaisupyyntö), Tilmann Klett vastaan Bundesmi-
                   19 päivänä marraskuuta 2002                                    nisterin für Bildung, Wissenschaft und Kultur ( 1)
                                                                           (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta – Palvelujen tarjoami-
asiassa C-319/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                           sen vapaus – Direktiivit 78/686/ETY ja 93/16/ETY –
                     Belgian kuningaskunta (1)
                                                                           Tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kel-
                                                                           poisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroinen tunnusta-
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Tiettyjen                minen – Hammaslääkärikoulutukseen pääsy – Itävallan
hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi – Direktiivi 97/                                     tasavallan liittymisasiakirja)
                                 11/EY)
                                                                                (2003/C 7/11)
                             (2003/C 7/10)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                           (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                           Asiassa C-204/01, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on
Asiassa C-319/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-                 saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
nään G. zur Hausen ja J. Adda) vastaan Belgian kuningaskunta               käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa


title: Asia T-454/05: Kanne  20.12.2005  — Sumimoto Chemical Agro Europe ja Philagro France v. komissio

text:
               11.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 60/44

         Kanne 20.12.2005 — Sumimoto Chemical Agro Europe ja Philagro France v. komissio
   (Asia T-454/05)
   (2006/C 60/84)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: Sumimoto Chemical Agro Europe SAS (Lyon, Ranska) ja Philagro France SAS (Lyon, Ranska) (edustajat: asianajajat K. Van Malgedem, C. Mereu)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               komission päätös D/430967 on kumottava; tai toissijaisesti

               —

               vastaaja on velvoitettava noudattamaan yhteisön oikeuden mukaisia velvoitteitaan ja ehdottamaan prokymidonin sisällyttämistä kasvinsuojeluainedirektiivin liitteeseen I kaikkia käyttötapoja ja kasvustoja varten, kuten kantajat vaativat;

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan kantajille väliaikainen yhden (1) euron summa laillisine korkoineen vahingosta, joka on aiheutunut komission päätöksestä D/430967 tai toissijaisesti siitä syystä, että vastaaja ei ole noudattanut yhteisön oikeuden mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole vastannut kantajille; täsmällinen summa lasketaan ja määritetään myöhemmin;

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja muut kulut tästä oikeudenkäynnistä.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetussa neuvoston direktiivissä 91/414 (1) (joka tunnetaan nimellä kasvinsuojeluainedirektiivi) säädetään, että jäsenvaltiot eivät saa antaa lupaa tuotteelle, ellei sitä ole kirjattu direktiivin liitteeseen I. Kantajat ovat toistuvasti ottaneet yhteyttä komissioon varmistaakseen, että prokymidoni, heidän kasvinsuojeluaineidensa tehoaine, sisällytetään liitteeseen I.
   Komissio ilmoitti ensimmäiselle kantajalle 20.10.2005 päivätyllä kirjeellä, joka muodostaa riidanalaisen päätöksen, että prokymidonin mahdollinen sisällyttäminen liitteeseen I kattaisi korkeintaan tuetut käyttötarkoitukset, joista on tehty EU-arviointi; lisäksi se asettaa tällaisen sisällyttämisen ehdoksi sen, että esitetään ehdotus erittäin yksityiskohtaisista käyttöehdoista ja riskejä vähentävistä toimenpiteistä.
   Kantajat vaativat tämän päätöksen kumoamista ja arvostelevat ehdotettua prokymidonin rajoitettua lupaa, jonka johdosta se rekisteröitäisiin vain kahta kasvustoa, nimittäin luumuja ja kurkkuja varten, sekä erittäin yksityiskohtaisia käyttöehtoja koskevaa vaatimusta. Kantajan mukaan näillä vaatimuksilla rikottiin kasvinsuojeluainedirektiiviä, jossa viitataan ainoastaan laajoihin käyttötaparyhmiin, kuten hyönteistentorjunta-aineet, kasvunsääteet tai rikkakasvien torjunta-aineet, ja jätetään jäsenvaltioiden asiaksi arvioida käyttö erityisten kasvustojen osalta. Samassa yhteydessä kantajat väittävät, että yksityiskohtaisia ehtoja koskevaa vaatimusta ei sallita kasvinsuojeluainedirektiivissä eikä se ole tieteellisesti perusteltu.
   Kantajat väittävät lisäksi, että riidanalainen päätös on virheellinen, sillä siinä todetaan, että vahvistettujen määräaikojen jälkeen jätettyjä tutkimuksia ei voida ottaa tutkittavaksi, koska kantajien mukaan kaikki prokymidonia koskevat tiedot jätettiin ajoissa. Ne katsovat myös, että riidanalaisella päätöksellä rikotaan EY 95 artiklan 3 kohtaa ja EY 152 artiklan 1 kohtaa, koska siinä kieltäydyttiin käsittelemästä ajoissa esitettyjä tutkimuksia, joita arvioijat pitivät tyydyttävinä.
   Kantajat vetoavat myös kasvinsuojeluainedirektiivin ja asetuksen N:o 3600/92 (2) rikkomiseen ja hyvän hallinnon periaatteen, toissijaisuusperiaatteen, suhteellisuusperiaatteen, luottamuksensuojan periaatteen, oikeusvarmuuden periaatteen, tieteellisten lausuntojen luotettavuuden ja itsenäisyyden periaatteen, yhden vertaisen kohtelun periaatteen ja estoppel-periaatteen loukkaamiseen sekä perusteluvelvollisuuden noudattamatta jättämiseen.
   Mikäli ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo, että riidanalainen kirje ei ole päätös, joka voidaan riitauttaa EY 230 artiklan 4 kohdan nojalla, kantajat katsovat, että heidän kanteensa voidaan silti ottaa tutkittavaksi EY 232 artiklan nojalla sen perusteella, että komissio ei ole ryhtynyt toimiin sen hallinnollisen valituksen ja muodollisen pyynnön perusteella. Kumoamiskanteen ja laiminlyöntikanteen lisäksi ja niistä riippumatta kantajat vaativat korvausta vahingosta, joka heille on aiheutunut suoraan riidanalaisen kirjeen perusteella.

      (1)  EYVL L 230, 19.8.1991, s. 1.

      (2)  2 Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun työohjelman ensimmäisen vaiheen täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 11 päivänä joulukuuta 1992 annettu komission asetus (ETY) N:o 3600/92, EYVL L 366, 15.12.1992, s. 10.


title: Asia T-235/05: Jan Siffert 20.6.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta vastaan nostama kanne

text:
               20.8.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/31

         Jan Siffert 20.6.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta vastaan nostama kanne
   (Asia T-235/05)
   (2005/C 205/57)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Jan Siffert, kotipaikka Bryssel, on nostanut 20.6.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Sébastien Orlandi, Xavier Martin, Albert Coolen ja Etienne Marchal, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               1.

               kumoaa päätöksen, jolla kantaja on nimitetty Euroopan yhteisöjen virkamieheksi siltä osin kuin siinä vahvistetaan hänen palkkaluokkansa palvelukseen otettaessa henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 12 artiklan nojalla;

               2.

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-130/05, Albert Bousquet ym. vastaan komissio (1).

      (1)  EUVL C 132, 28.5.2005, s. 31.


title: Asia T-569/12: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.7.2014 – Marouf v. neuvosto

text:
               22.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 329/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.7.2014 – Marouf v. neuvosto
   (Asia T-569/12) (1)

   2014/C 329/38
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Yhdeksännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 63, 2.3.2013.


title: Asia T-530/12 P: Valitus, jonka Moises Bermejo Garde on tehnyt 5.12.2012 virkamiestuomioistuimen asiassa F-41/10, Bermejo Garde v. ETSK, 25.9.2012 antamasta tuomiosta

text:
               23.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/15

         Valitus, jonka Moises Bermejo Garde on tehnyt 5.12.2012 virkamiestuomioistuimen asiassa F-41/10, Bermejo Garde v. ETSK, 25.9.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia T-530/12 P)
   2013/C 55/28
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Moises Bermejo Garde (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja L. Levi)

      Muu osapuoli: Euroopan talous- ja sosiaalikomitea (ETSK)

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen asiassa F-41/10 25.9.2012 antaman tuomion

               —

               vastaavasti hyväksymään valittajan ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät vaatimukset ja näin ollen

                           —

                           kumoamaan ETSK:n puheenjohtajan 3.3.2010 tekemän päätöksen nro 88/10, jolla on hylätty valittajan 7.12.2009 esittämä pyyntö ja päätetty siirtää hänet muihin tehtäviin

                           —

                           kumoamaan päätöksen nro 88/10 25.3.2010 tehdyn täydennysosan

                           —

                           kumoamaan 24.3.2010 tehdyn päätöksen nro 133/10 A, jolla on päätetty päättää välittömin vaikutuksin valittajan työskentely oikeudellisen yksikön päällikkönä ja siirtää hänet yksikönpäälliköksi muuhun palveluun 6.4.2010 alkaen

                           —

                           kumoamaan ETSK:n puheenjohtajan 13.4.2010 tekemän päätöksen nro 184/10 A, jolla valittaja on siirretty logistiikkaosastolle ja joka on tullut voimaan 6.4.2010

                           —

                           velvoittamaan vastapuolen maksamaan 17 500 euroa vahingonkorvauksena

                           —

                           velvoittamaan vastapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut

               —

               velvoittamaan vastapuolen korvaamaan molemmissa oikeusasteissa syntyneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa viiteen valitusperusteeseen, jotka perustuvat siihen, että virkamiestuomioistuin on valittajan mukaan katsonut, että valittaja on kärsinyt vahinkoa sillä perusteella, että hänen esimiehilleen on annettu tietoja, minkä takia häneltä on viety oikeudellisen yksikön päällikön tehtävät, mutta katsonut, ettei kyseinen vahinko aiheutunut Euroopan unionin henkilöstösääntöjen 12 a ja 22 a artiklan rikkomisesta.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste, joka perustuu henkilölle vastaisen toimen käsitteen loukkaamiseen ja aineiston ottamiseen huomioon vääristyneellä tavalla (koskee ensisijaisesti valituksenalaisen tuomion 44–64 kohtaa).

               2)

               Toinen valitusperuste, joka perustuu puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan rikkomiseen (koskee valituksenalaisen tuomion 114–118 kohtaa).

               3)

               Kolmas valitusperuste, joka perustuu henkilöstösääntöjen 12 a, 22 a ja 86 artiklan rikkomiseen sekä perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin ja aineiston ottamiseen huomioon vääristyneellä tavalla (koskee ensisijaisesti valituksenalaisen tuomion 133 kohtaa ja sitä seuraavia kohtia).

               4)

               Neljäs valitusperuste, joka perustuu henkilöstösääntöjen 86 artiklan, henkilöstösääntöjen liitteen IX ja henkilöstösääntöjen liitteen IX yleisten täytäntöönpanosääntöjen rikkomiseen, puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen, aineiston ottamiseen huomioon vääristyneellä tavalla ja perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin (koskee ensisijaisesti valituksenalaisen tuomion 75–78 kohtaa).

               5)

               Viides valitusperuste, joka perustuu toimen toteuttajan toimivaltaa koskevien sääntöjen, henkilöstösääntöjen 22 a artiklan ja ETSK:n työjärjestyksen 72 artiklan rikkomiseen (koskee valituksenalaisen tuomion 70 ja 71 kohtaa).


title: Asia T-562/13: Kanne 24.10.2013 — ISOTIS v. komissio

text:
               11.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/26

         Kanne 24.10.2013 — ISOTIS v. komissio
   (Asia T-562/13)
   2014/C 9/42
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Koinonia tis Pliroforias Anoichti stis Eidikes Ananges — ISOTIS (Ateena, Kreikka) (edustaja: asianajaja S. Skliris)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että komissio rikkoo riidanalaista sopimusta, kun se vaatii kantajalta REACH 112 -sopimuksen nro 238940 perusteella suorittamaansa 47 197,93 euron summaa

               —

               toteamaan, ettei kantaja ole velvollinen palauttamaan edellä mainittua komission suorittamaa summaa

               —

               toteamaan, että komission edellä esitetty vaatimus on 13 821,12 euron osalta joka tapauksessa täysin perusteeton

               —

               toteamaan, etteivät kuudennen tutkimusta ja kehittämistä koskevan puiteohjelman yleiset sopimusehdot tule sovellettaviksi REACH 112 -sopimuksen nro 238940 yhteydessä ja että näin ollen kantaja ei ole velvollinen suorittamaan mitään vahingonkorvausta (liquidated damages) riidanalaisen sopimuksen perusteella

               —

               toteamaan, että komissio rikkoo riidanalaista REACH 112 -sopimusta nro 238940, kun se on ilmoittanut aikomuksestaan vaatia vahingonkorvausta (liquidated damages) kuudennen tutkimusta ja kehittämistä koskevan puiteohjelman yleisten sopimusehtojen perusteella

               —

               velvoittamaan komission maksamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tämän kanteensa tueksi, joka perustuu ensinnäkin riidanalaisen sopimuksen välityslausekkeeseen ja toiseksi Belgian oikeuteen, johon riidanalaisessa sopimuksessa viitataan, kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on loukannut vilpittömän mielen periaatetta ja hyvää kauppatapaa. Kantaja väittää etenkin, että komissio vaati erinäisiä summia esittämättä tiettyä ja erityistä syytä kunkin vaatimuksen synnylle ja että komission markkinakäyttäytyminen on perusoikeuskirjan määräysten vastaista. Kantaja väittää lisäksi, että komission sopimuksenvastainen käyttäytyminen ilmenee myös sen aikomuksesta esittää vaatimuksia muuntyyppisiin sopimuksiin (kuudes tutkimusta ja kehittämistä koskeva puiteohjelma) kuin riidanalaiseen REACH 112 -sopimukseen (CIP, Kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelma) sovellettavien yleisten sopimusehtojen perusteella.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu REACH 112-sopimuksen nro 238940 II.28 artiklan 1 ja 5 kohdan määräyksen rikkomiseen. Kantaja väittää etenkin, että komissio esitti vaatimuksia suorittamatta edeltävää valvontaa riidanalaisen sopimuksen yhteydessä ja vetosi yleisesti ja epämääräisesti tarkastuskertomukseen, joka ei koske riidanalaista REACH 112 -sopimusta.

               3)

               Kolmas, toissijainen kanneperuste, joka perustuu komission vaatimuksen esittämiseen vilpillisessä mielessä ja väärin.