title: Asia C-5/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 25.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Yhdistynyt kuningaskunta) – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs v. DPAS Limited (Ennakkoratkaisupyyntö — Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä — Direktiivi 2006/112/EY — Vapautus arvonlisäverosta — 135 artiklan 1 kohdan d alakohta — Maksuja ja tilisiirtoja koskevat liiketoimet — Käsite — Soveltamisala — Suoraveloitukseen perustuva hammashoidon maksuohjelma)

text:
               17.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/9

      Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 25.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Yhdistynyt kuningaskunta) – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs v. DPAS Limited
      (Asia C-5/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Direktiivi 2006/112/EY - Vapautus arvonlisäverosta - 135 artiklan 1 kohdan d alakohta - Maksuja ja tilisiirtoja koskevat liiketoimet - Käsite - Soveltamisala - Suoraveloitukseen perustuva hammashoidon maksuohjelma))
      (2018/C 328/10)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

         Vastaaja: DPAS Limited

         Tuomiolauselma

      Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 135 artiklan 1 kohdan d alakohtaa on tulkittava siten, että siinä säädettyä maksujen ja tilisiirtojen vapautusta arvonlisäverosta ei sovelleta pääasiassa kyseessä olevan kaltaiseen palvelujen suoritukseen, joka koostuu siitä, että verovelvollinen pyytää kyseessä olevia pankkeja yhtäältä siirtämään rahamäärän potilaan pankkitililtä verovelvollisen pankkitilille suoraveloitusvaltuutuksen perusteella ja toisaalta siirtämään kyseisen rahamäärän – verovelvolliselle maksettavan palkkion pidättämisen jälkeen – verovelvollisen pankkitililtä kyseisen potilaan hammaslääkärin ja vakuutuksenantajan tileille.

         (1)  EUVL C 78, 13.3.2017.


title: Asia C-404/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 25.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Förvaltningsrätten i Malmö – Ruotsi) – A v. Migrationsverket (Ennakkoratkaisupyyntö — Turvapaikkapolitiikka — Direktiivi 2013/32/EU — 31 artiklan 8 kohta ja 32 artiklan 2 kohta — Ilmeisen perusteeton kansainvälistä suojelua koskeva hakemus — Turvallisen alkuperämaan käsite — Mainittua käsitettä koskevien kansallisten sääntöjen puuttuminen — Hakijan esittämät tiedot, joita pidetään luotettavina mutta riittämättöminä hakijan alkuperämaan tarjoaman suojan riittävyyden osalta)

text:
               17.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/20

      Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 25.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Förvaltningsrätten i Malmö – Ruotsi) – A v. Migrationsverket
      (Asia C-404/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Turvapaikkapolitiikka - Direktiivi 2013/32/EU - 31 artiklan 8 kohta ja 32 artiklan 2 kohta - Ilmeisen perusteeton kansainvälistä suojelua koskeva hakemus - Turvallisen alkuperämaan käsite - Mainittua käsitettä koskevien kansallisten sääntöjen puuttuminen - Hakijan esittämät tiedot, joita pidetään luotettavina mutta riittämättöminä hakijan alkuperämaan tarjoaman suojan riittävyyden osalta))
      (2018/C 328/24)
      Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Förvaltningsrätten i Malmö

         Pääasian asianosaiset

         Hakija: A

         Vastapuoli: Migrationsverket

         Tuomiolauselma

      Kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/32/EU 31 artiklan 8 kohdan b alakohtaa, luettuna yhdessä kyseisen direktiivin 32 artiklan 2 kohdan kanssa, on tulkittava niin, että sen perusteella kansainvälistä suojelua koskevaa hakemusta ei voida pitää ilmeisen perusteettomana pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa yhtäältä hakijan alkuperämaata koskevista tiedoista ilmenee, että hänelle voidaan taata siellä hyväksyttävä suoja, ja toisaalta kyseinen hakija on toimittanut riittämättömät tiedot, jotta hänelle voitaisiin myöntää kansainvälistä suojelua, silloin, kun jäsenvaltio, jossa mainittu hakemus on tehty, ei ole antanut sääntöjä turvallisen alkuperämaan käsitteen täytäntöönpanosta.

         (1)  EUVL C 293, 4.9.2017.


title: Asia T-532/18: Kanne 10.9.2018 – Aroma Essence v. EUIPO – Refan Bulgaria (pesusienet)

text:
               29.10.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 392/37

      Kanne 10.9.2018 – Aroma Essence v. EUIPO – Refan Bulgaria (pesusienet)
      (Asia T-532/18)
      (2018/C 392/45)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset ja muut osapuolet

         Kantaja: Aroma Essence Ltd (Kazanlak, Bulgaria) (edustaja: asianajaja A. Nastev)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Muu osapuoli valituslautakunnassa: Refan Bulgaria OOD (Trud, Bulgaria)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalaisen mallin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

         Riidanalainen malli: Yhteisömalli nro 1333223-0001

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 19.7.2018 asiassa R 1197/2017-3 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen tai muuttaa sitä hylkäämällä Refan Bulgaria OOD:n valituksen EUIPOn mitättömyysjaoston 10.4.2017 tekemästä päätöksestä

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n ja Rean Bulgaria OOD:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan Aroma Essence Ltd:lle unionin yleisessä tuomioistuimessa ja kolmannessa valituslautakunnassa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Kanneperusteet

                  —

                  Hyvän hallinnon periaatetta on loukattu.

                  —

                  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 6/2002 53 artiklan 1 ja 2 kohtaa ja 60 artiklan 1 kohtaa yhdessä komission asetuksen (EY) N:o 2245/2002 28 artiklan 1 kohdan b, i, v ja vi alakohdan, 30 artiklan 1 kohdan ja 36 artiklan 1 kohdan kanssa on rikottu.

                  —

                  Oikeusvarmuuden, yhdenvertaisen kohtelun ja hyvän hallinnon periaatteita on loukattu.

                  —

                  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 6/2002 59 artiklaa, 60 artiklan 1 kohtaa, 65 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa ja 75 artiklaa sekä komission asetuksen (EY) N:o 2245/2002 36 artiklan 1 kohtaa on rikottu.


title: Asia C-465/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 16.7.2018 – AV ja BU v. Comune di Bernareggio

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/21

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 16.7.2018 – AV ja BU v. Comune di Bernareggio
      (Asia C-465/18)
      (2018/C 399/28)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Consiglio di Stato

         Pääasian asianosaiset

         Valittajat: AV ja BU

         Vastapuoli: Comune di Bernareggio

         Ennakkoratkaisukysymys

      Ovatko SEUT 45 artiklassa, SEUT 49–56 artiklassa ja SEUT 106 artiklassa sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 15 ja 16 artiklassa ja niihin sisältyvissä suhteellisuuden ja kohtuullisuuden kriteereissä tarkoitetut sijoittautumisvapauden, syrjintäkiellon, yhdenvertaisen kohtelun, kilpailun turvaamisen ja työntekijöiden vapaan liikkuvuuden periaatteet esteenä sellaiselle lain nro 362/1991 12 §:n 2 momentin kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan kunnallisen apteekin työntekijöillä on etuosto-oikeus tilanteessa, jossa oikeus pitää kyseessä olevaa apteekkia luovutetaan?


title: Tuomioistuimen tuomio, annettu 7 päivänä kesäkuuta 2018, asiassa E-17/17 – EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti (EFTA-valtion velvoitteiden laiminlyönti – täytäntöönpanon laiminlyönti – direktiivi 2014/54/EU)

text:
               15.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 414/12

      TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
      annettu 7 päivänä kesäkuuta 2018,
      asiassa E-17/17
      EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti

         (EFTA-valtion velvoitteiden laiminlyönti – täytäntöönpanon laiminlyönti – direktiivi 2014/54/EU)

      (2018/C 414/14)
      Asiassa E-17/17, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti, on esitetty HAKEMUS, jossa pyydetään tuomioistuinta toteamaan, että Islanti on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä V olevassa 8 kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/54/EU, annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014, työntekijöiden vapaan liikkuvuuden puitteissa työntekijöille myönnettyjen oikeuksien käyttämistä helpottavista toimenpiteistä), sellaisena kuin se on mukautettuna sopimukseen sen pöytäkirjalla 1, sekä sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa jättäessään hyväksymättä säädöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet asetetun määräajan kuluessa tai joka tapauksessa jättäessään ilmoittamatta kyseisistä toimenpiteistä EFTAn valvontaviranomaiselle. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Páll Hreinsson, presidentti, ja tuomarit Per Christiansen (esittelevä tuomari) ja Bernd Hammermann, on antanut 7 päivänä kesäkuuta 2018 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
      Tuomioistuin

                  1.

                  toteaa, että Islanti on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä V olevassa 8 kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/54/EU, annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014, työntekijöiden vapaan liikkuvuuden puitteissa työntekijöille myönnettyjen oikeuksien käyttämistä helpottavista toimenpiteistä), sellaisena kuin se on mukautettuna sopimukseen sen pöytäkirjalla 1, sekä sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa jättäessään hyväksymättä säädöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet asetetun määräajan kuluessa;

                  2.

                  määrää Islannin maksamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Tuomioistuimen tuomio, annettu 14 päivänä kesäkuuta 2018, asiassa E-12/17 – EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti (EFTA-valtion velvoitteiden laiminlyönti – täytäntöönpanon laiminlyönti – asetus (EU) N:o 448/2013)

text:
               15.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 414/7

      TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
      annettu 14 päivänä kesäkuuta 2018,
      asiassa E-12/17
      EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti

         (EFTA-valtion velvoitteiden laiminlyönti – täytäntöönpanon laiminlyönti – asetus (EU) N:o 448/2013)

      (2018/C 414/09)
      Asiassa E-12/17, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti, on esitetty HAKEMUS, jossa pyydetään tuomioistuinta toteamaan, että Islanti on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa, koska se ei ole saattanut osaksi sisäistä oikeusjärjestystään kyseisen sopimuksen liitteessä IX olevassa 31bbc kohdassa tarkoitettua säädöstä (komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 448/2013, annettu 15 päivänä toukokuuta 2013, menettelystä EU:n ulkopuolelle sijoittautuneen vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajan viitejäsenvaltion määrittämiseksi Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/61/EU nojalla), sellaisena kuin se on mukautettuna sopimuksen pöytäkirjalla 1. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Páll Hreinsson, presidentti, ja tuomarit Per Christiansen ja Bernd Hammermann (esittelevä tuomari), on antanut 14 päivänä kesäkuuta 2018 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
      Tuomioistuin

                  1.

                  toteaa, että Islanti on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa, koska se ei ole saattanut osaksi sisäistä oikeusjärjestystään kyseisen sopimuksen liitteessä IX olevassa 31bbc kohdassa tarkoitettua säädöstä (komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 448/2013, annettu 15 päivänä toukokuuta 2013, menettelyn vahvistamisesta EU:n ulkopuolelle sijoittautuneen vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajan viitejäsenvaltion määrittämiseksi Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/61/EU nojalla), sellaisena kuin se on mukautettuna sopimuksen pöytäkirjalla 1, ja

                  2.

                  määrää Islannin maksamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-553/18: Kanne 19.9.2018 – Rodríguez Gómez v. neuvosto

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/88

      Kanne 19.9.2018 – Rodríguez Gómez v. neuvosto
      (Asia T-553/18)
      (2018/C 427/116)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Delcy Eloina Rodríguez Gómez (Caracas, Venezuela) (edustajat: asianajajat F. Di Gianni ja L. Giuliano)

         Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan Venezuelan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen (YUTP) 2017/2074 muuttamisesta 25.6.2018 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2018/901 (1) ja Venezuelan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) 2017/2063 täytäntöönpanosta 25.6.2018 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/899, (2) siltä osin kuin ne koskevat kantajaa,

                  —

                  velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan riidanalaisia säädöksiä rasittaa ilmeinen arviointivirhe sekä täsmällisen ja yhtäpitävän näytön puute

                              —

                              Kantajan mukaan neuvosto teki ilmeisen arviointivirheen koskien kantajan tehtäviä ja asemaa eikä tuonut esiin täsmällistä ja yhtäpitävää todisteaineistoa tukemaan väitteitään. Kantaja väittää lisäksi, että neuvosto ei suorittanut asianmukaista näytön arviointia, tai tällainen arviointi oli ainakin ilmeisen virheellinen.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, jonka mukaan riidanalaisten säädösten perusteella toimeenpannuilla rajoittavilla toimenpiteillä rajoitetaan perusteettomasti ja kohtuuttomasti kantajan omaisuudensuojaa koskevaa perusoikeutta.

         (1)  Venezuelan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen (YUTP) 2017/2074 muuttamisesta 25.6.2018 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2018/901 (EUVL L 160I, 25.6.2018, s. 12).

         (2)  Venezuelan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) 2017/2063 täytäntöönpanosta 25.6.2018 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2018/899 (EUVL L 160I, 25.6.2018, s. 5).


title: Asia T-598/18: Kanne 4.10.2018 – Grupo textil brownie v. EUIPO – The Guide Association (BROWNIE)

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/100

      Kanne 4.10.2018 – Grupo textil brownie v. EUIPO – The Guide Association (BROWNIE)
      (Asia T-598/18)
      (2018/C 427/132)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset ja muut osapuolet

         Kantaja: Grupo textil brownie, SL (Barcelona, Espanja) (edustajat: asianajajat D. Pellisé Urquiza ja J. C. Quero Navarro)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Muu osapuoli valituslautakunnassa: The Guide Association (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta)

         Menettely EUIPO:ssa

         Hakija: Kantaja

         Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröitävää sanamerkkiä koskeva hakemus – Rekisteröintihakemus nro 14 016 844

         EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 4.7.2018 asiassa 2680/2017-2 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Kanneperusteet

      Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohtaa on rikottu.


title: Asia T-595/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.9.2018 – Demp v. EUIPO (Keltaisen ja harmaan värin yhdistelmä) (EU-tavaramerkki — Hakemus keltaisen ja harmaan värin yhdistelmästä koostuvan kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/59

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.9.2018 – Demp v. EUIPO (Keltaisen ja harmaan värin yhdistelmä)
      (Asia T-595/17) (1)

      (EU-tavaramerkki - Hakemus keltaisen ja harmaan värin yhdistelmästä koostuvan kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))
      (2018/C 427/77)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Demp BV (Vianen, Alankomaat) (edustaja: asianajaja C. Gehweiler)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: D. Walicka)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 10.7.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 1624/2016-5), joka koskee hakemusta keltaisen ja harmaan värin yhdistelmästä koostuvan kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Demp BV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 357, 23.10.2017.


title: Asia T-514/18: Kanne 29.8.2018 – Del Valle Ruiz ym. v. SRB

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/79

      Kanne 29.8.2018 – Del Valle Ruiz ym. v. SRB
      (Asia T-514/18)
      (2018/C 427/106)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Antonio Del Valle Ruiz (México, Meksiko) ja 36 muuta kantajaa (edustajat: P. Saini, QC, barrister J. Pobjoy ja solicitor R. Boynton)

         Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan SRB:n valituslautakunnan asiassa 48/2017 antaman 19.6.2018 päivätyn päätöksen siltä osin kuin päätöksessä katsotaan, että SRB:llä on ollut oikeus vedota asetuksen N:o 1049/2001 (1) seuraaviin säännöksiin: (i) 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan neljäs luetelmakohta; (ii) 4 artiklan 2 kohdan ensimmäinen luetelmakohta; (iii) 4 artiklan 2 kohdan kolmas luetelmakohta ja/tai (iv) 4 artiklan 3 kohta (ja/tai SRB:n asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 9.2.2017 annetun SRB:n päätöksen SRB/ES/2017/01 vastaavat määräykset) perustellakseen kieltäytymisensä antamasta tutustuttavaksi kantajien 23.8.2017 päivätyssä uudistetussa hakemuksessa pyytämiä asiakirjoja, jotka koskevat Banco Popular Españolia koskevan kriisinratkaisumääräyksen antamista

                  —

                  velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, jossa väitetään, että SRB:n valituslautakunta on rikkonut asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan neljättä luetelmakohtaa.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, jossa väitetään, että SRB:n valituslautakunta on rikkonut asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäistä luetelmakohtaa.

                  3)

                  Kolmas kanneperuste, jossa väitetään, että SRB:n valituslautakunta on rikkonut asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohtaa.

                  4)

                  Neljäs kanneperuste, jossa väitetään, että SRB:n valituslautakunta on rikkonut asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmatta luetelmakohtaa.

                  5)

                  Viides kanneperuste, jossa väitetään, että SRB:n valituslautakunta on rikkonut asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 6 kohtaa.

                  6)

                  Kuudes kanneperuste, jossa väitetään, että SRB:n valituslautakunta on rikkonut asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 11 kohtaa.

         (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL 2001, L 145, s. 43).


title: Asia T-599/18: Kanne 5.10.2018 – Aeris Invest v. SRB

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/101

      Kanne 5.10.2018 – Aeris Invest v. SRB
      (Asia T-599/18)
      (2018/C 427/133)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Aeris Invest Sàrl (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: asianajajat R. Vallina Hoset, P. Medina Sánchez ja A. Sellés Marco)

         Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan 14.9.2018 tehdyn päätöksen,

                  —

                  velvoittamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kantajan nostama kanne koskee yhteisen kriisinratkaisuneuvoston (jäljempänä SRB) 14.9.2018 tekemää päätöstä olla suorittamatta jälkikäteen lopullista arvostusta Banco Popular Español, SA:ta koskevasta kriisinratkaisumääräyksestä 7.6.2017 tehdyn päätöksen SRB/EES/2017/08 yhteydessä (jäljempänä riidanalainen päätös), ja kantaja vetoaa tämän kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu yhdenmukaisten sääntöjen ja yhdenmukaisen menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta 15.7.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 806/2014 (EUVL 2014, L 25, s. 90) 20 artiklan 11 kohdan rikkomiseen. Tässä kanneperusteessa on kolme osaa.

                              —

                              Ensimmäinen osa, joka koskee väitettä siitä, että riidanalaisessa päätöksessä lausutaan mahdollisuudesta palauttaa velkojien saamiset kirjanpitoon tai korottaa maksetun vastikkeen arvoa ilman jälkikäteen suoritettavaa lopullista arvostusta.

                              —

                              Toinen osa, joka koskee väitettä, jonka mukaan SRB ei varmistanut, että arvostus perustuu mahdollisimman ajantasaiseen ja kattavaan tietoon siten, että mahdolliset tappiot, jotka kohdistuvat yhteisön varoihin, otetaan kokonaisuudessaan huomioon.

                              —

                              Kolmas osa, joka koskee asiaan Meroni perustuvan oikeuskäytännön virheellistä soveltamista siltä osin kuin komission olisi pitänyt sallia SRB:n päätös olla valvomatta sitä, suoritetaanko lopullinen arvostus jälkikäteen.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, joka perustuu väitteeseen riidanalaista päätöstä rasittavasta harkintavallan väärinkäytöstä, jonka tueksi on osoitettu objektiivisia, asiaankuuluvia ja yhtäpitäviä seikkoja. Tältä osin kantaja väittää, että riidanalaisessa päätöksessä on vältetty edellä mainitun asetuksen (EU) N:o 806/2014 20 artiklassa säädetty menettely ja että SRB pyrki sen antaessaan salaamaan Banco Popular Español, S.A:n todellisen tilanteen.


title: Asia T-632/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.10.2018 – Erdősi Galcsikné v. komissio (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — EU Pilot – menettelyyn 8572/16 CHAP(2015) 00353 liittyvät asiakirjat — Tutustumisoikeuden epääminen — Asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmas luetelmakohta — Tutkintatoimien tarkoitusten suojaa koskeva poikkeus — Yleinen luottamuksellisuusolettama — Ylivoimainen yleinen etu)

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/60

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.10.2018 – Erdősi Galcsikné v. komissio
      (Asia T-632/17) (1)

      (Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - EU Pilot – menettelyyn 8572/16 CHAP(2015) 00353 liittyvät asiakirjat - Tutustumisoikeuden epääminen - Asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmas luetelmakohta - Tutkintatoimien tarkoitusten suojaa koskeva poikkeus - Yleinen luottamuksellisuusolettama - Ylivoimainen yleinen etu)
      (2018/C 427/78)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Éva Erdősi Galcsikné (Budapest, Unkari) (edustaja: asianajaja D. Lazar)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Erlbacher ja C. Ehrbar)

         Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Unkari (asiamiehet: M. Fehér, G. Koós ja M. Tátrai)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus 1.6. ja 17.7.2017 tehtyjen komission päätösten, joissa evätään kantajalta oikeus saada tutustua EU Pilot -menettelyä no 8572/16 CHAP(2015) 00353 koskeviin asiakirjoihin, kumoamiseksi.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Éva Erdősi Galcsikné vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Unkari vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 382, 13.11.2017.


title: Asia T-601/18: Kanne 8.10.2018 – Wewi Mobile v. EUIPO (Fi Network)

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/102

      Kanne 8.10.2018 – Wewi Mobile v. EUIPO (Fi Network)
      (Asia T-601/18)
      (2018/C 427/134)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Asianosaiset

         Kantaja: Wewi Mobile, SL (Villena, Espanja) (edustajat: asianajajat J. C. Erdozain López, L. Montoya Terán ja J. Galán López)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus sanamerkin Fi Network rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 16 026 601

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 12.7.2018 asiassa R 1462/2017-1 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen lukuun ottamatta siltä osin kuin se koskee tavaramerkin rekisteröintiä seuraavia tavaroita varten ”magneetit, magnetointilaitteet, demagnetointilaitteet”

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Kanneperusteet

      Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-574/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.9.2018 – EAEPC v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Lääkkeiden rinnakkaiskauppa — Sopimus, jossa tehdään ero jälleen myynnissä Espanjassa laskutettavien hintojen ja viennissä muihin jäsenvaltioihin laskutettavien hintojen välillä — Kantelun uudelleenkäsittelyä koskeva pyyntö unionin tuomioistuimen ja unionin yleisen tuomioistuimen antamien tuomioiden johdosta — SEUT 266 artikla — Kantelun hylkääminen — Unionin etua koskevan edellytyksen täyttymättä jääminen — Kilpailua rajoittavan käytännön lopettaminen — Jatkuvia kilpailunvastaisia vaikutuksia ei ole — Asian käsittely jäsenvaltion kilpailuviranomaisessa — Kantelun tutkimiseen liittyvät velvollisuudet — SEUT 105 artikla — Asetuksen (EY) N:o 1/2003 7 artikla — Kantelijan prosessuaaliset oikeudet — Perusteluvelvollisuus)

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/37

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.9.2018 – EAEPC v. komissio
      (Asia T-574/14) (1)

      (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Lääkkeiden rinnakkaiskauppa - Sopimus, jossa tehdään ero jälleen myynnissä Espanjassa laskutettavien hintojen ja viennissä muihin jäsenvaltioihin laskutettavien hintojen välillä - Kantelun uudelleenkäsittelyä koskeva pyyntö unionin tuomioistuimen ja unionin yleisen tuomioistuimen antamien tuomioiden johdosta - SEUT 266 artikla - Kantelun hylkääminen - Unionin etua koskevan edellytyksen täyttymättä jääminen - Kilpailua rajoittavan käytännön lopettaminen - Jatkuvia kilpailunvastaisia vaikutuksia ei ole - Asian käsittely jäsenvaltion kilpailuviranomaisessa - Kantelun tutkimiseen liittyvät velvollisuudet - SEUT 105 artikla - Asetuksen (EY) N:o 1/2003 7 artikla - Kantelijan prosessuaaliset oikeudet - Perusteluvelvollisuus)
      (2018/C 427/45)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: European Association of Euro-Pharmaceutical Companies (EAEPC) (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat J. L. Buendía Sierra, L. Ortiz Blanco, Á. Givaja Sanz ja M. Araujo Boyd)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castilla Contreras, F. Jimeno Fernández ja C. Vollrath)

         Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: GlaxoSmithKline plc (Brentford, Yhdistynyt kuningaskunta) ja GlaxoSmithKline SA (Madrid, Espanja) (edustajat: aluksi I. S. Forrester, QC, ja asianajaja A. Komninos, sitten A. Komninos)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan komission 27.5.2014 tekemä päätös C(2014) 3654 final, jolla hylättiin kantajan tekemä kantelu, jossa GlaxoWellcome SA:n väitettiin syyllistyneen SEUT 101 artiklan rikkomiseen (asia COMP/AT.36957 – Glaxo Wellcome).

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 409, 17.11.2014.


title: Asia C-542/18 RX: Unionin tuomioistuimen (uudelleenkäsittelyjaosto) 17.9.2018 tekemä päätös unionin yleisen tuomioistuimen (muutoksenhakujaosto) asiassa T-646/16 P, Simpson v. neuvosto, 19.7.2018 antaman tuomion uudelleenkäsittelystä

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/12

      Unionin tuomioistuimen (uudelleenkäsittelyjaosto) 17.9.2018 tekemä päätös unionin yleisen tuomioistuimen (muutoksenhakujaosto) asiassa T-646/16 P, Simpson v. neuvosto, 19.7.2018 antaman tuomion uudelleenkäsittelystä
      (Asia C-542/18 RX)
      (2018/C 427/17)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset unionin yleisessä tuomioistuimessa

         Valittaja: Erik Simpson (edustaja: M. Velardo, lawyer)

         Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto

         Uudelleen käsiteltävät kysymykset

      Uudelleenkäsittely koskee sitä, vahingoittaako – muun muassa oikeusvarmuuden yleinen periaate huomioiden – unionin yleisen tuomioistuimen 19.7.2018 antama tuomio Simpson vastaan neuvosto (T-646/16 P, ei julkaistu, EU:T:2018:493) unionin oikeuden yhtenäisyyttä tai johdonmukaisuutta, koska kyseinen tuomioistuin katsoi muutoksenhakutuomioistuimena, että Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen ratkaisukokoonpano, joka antoi 24.6.2016 määräyksen Simpson vastaan neuvosto (F-142/11 RENV, EU:F:2016:136), oli muodostettu sääntöjenvastaisesti sillä perusteella, että ratkaisukokoonpanon yhden jäsenen nimitysmenettelyssä oli tapahtunut sääntöjenvastaisuus, joka merkitsi Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan toisen kohdan ensimmäisessä virkkeessä vahvistetun laillisesti perustetun tuomioistuimen periaatteen loukkaamista.
      Uudelleenkäsittely koskee erityisesti sitä, voiko tuomarin nimitys – SEUT 277 artiklassa tarkoitettujen toimien tavoin – olla liitännäisen laillisuusvalvonnan kohteena vai onko tällainen liitännäinen laillisuusvalvonta lähtökohtaisesti tai tietyn ajanjakson päättymisen jälkeen suljettu pois tai rajattu tietyntyyppisiin sääntöjenvastaisuuksiin oikeusvarmuuden ja oikeusvoiman varmistamiseksi.


title: Asia T-288/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.9.2018 – Ezz ym. v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Egyptin tilanteen johdosta toteutetut rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Tutkittavaksi ottaminen — Tavoitteet — Rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevien henkilöiden luetteloon merkitsemisen perusteet — Kantajien luetteloon merkitsemisen jatkaminen — Tosiasiallinen perusta — Lainvastaisuusväite — Oikeusperusta — Oikeasuhteisuus — Oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin — Syyttömyysolettama — Hyvää hallintotapaa koskeva oikeus — Oikeudellinen virhe — Ilmeinen arviointivirhe — Omistusoikeus — Puolustautumisoikeudet — Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan)

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/38

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.9.2018 – Ezz ym. v. neuvosto
      (Asia T-288/15) (1)

      (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Egyptin tilanteen johdosta toteutetut rajoittavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Tutkittavaksi ottaminen - Tavoitteet - Rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevien henkilöiden luetteloon merkitsemisen perusteet - Kantajien luetteloon merkitsemisen jatkaminen - Tosiasiallinen perusta - Lainvastaisuusväite - Oikeusperusta - Oikeasuhteisuus - Oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin - Syyttömyysolettama - Hyvää hallintotapaa koskeva oikeus - Oikeudellinen virhe - Ilmeinen arviointivirhe - Omistusoikeus - Puolustautumisoikeudet - Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan)
      (2018/C 427/46)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantajat: Ahmed Abdelaziz Ezz (Giza, Egypti), Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed Salama (Kairo, Egypti), Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin (Giza) ja Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar (Giza) (edustajat: aluksi J. Lewis, QC, B. Kennelly, QC, barrister J. Pobjoy, solicitor J. Binns, solicitor S. Rowe ja asianajaja J.-F. Bellis, sitten B. Kennelly, J. Pobjoy, S. Rowe ja asianajaja H. de Charette)

         Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bishop ja I. Gurov)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota ensinnäkin Egyptin tilanteen johdosta määrättävistä tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/172/YUTP muuttamisesta 20.3.2015 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2015/486 (EUVL 2015, L 77, s. 16), toiseksi Egyptin tilanteen johdosta määrättävistä tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/172/YUTP muuttamisesta 18.3.2016 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2016/411 (EUVL 2016, L 74, s. 40) ja kolmanneksi Egyptin tilanteen johdosta määrättävistä tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/172/YUTP muuttamisesta 21.3.2017 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2017/496 (EUVL 2017, L 76, s. 22) siltä osin kuin kyseiset toimet koskevat kantajia

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Ahmed Abdelaziz Ezz, Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed Salama, Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin ja Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja heidät velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 429, 21.12.2015.


title: Asia C-543/18 RX: Unionin tuomioistuimen (uudelleenkäsittelyjaosto) 17.9.2018 tekemä päätös unionin yleisen tuomioistuimen (muutoksenhakujaosto) asiassa T-693/16 P, HG v. komissio, 19.7.2018 antaman tuomion uudelleenkäsittelystä

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/12

      Unionin tuomioistuimen (uudelleenkäsittelyjaosto) 17.9.2018 tekemä päätös unionin yleisen tuomioistuimen (muutoksenhakujaosto) asiassa T-693/16 P, HG v. komissio, 19.7.2018 antaman tuomion uudelleenkäsittelystä
      (Asia C-543/18 RX)
      (2018/C 427/18)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset unionin yleisessä tuomioistuimessa

         Valittaja: HG (edustaja: L. Levi, avocate)

         Muu osapuoli: Euroopan komissio

         Uudelleen käsiteltävät kysymykset

      Uudelleenkäsittely koskee sitä, vahingoittaako – muun muassa oikeusvarmuuden yleinen periaate huomioiden – unionin yleisen tuomioistuimen 19.7.2018 antama tuomio HG vastaan komissio (T-693/16 P, ei julkaistu, EU:T:2018:492) unionin oikeuden yhtenäisyyttä tai johdonmukaisuutta, koska kyseinen tuomioistuin katsoi muutoksenhakutuomioistuimena, että Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen ratkaisukokoonpano, joka antoi 19.7.2016 tuomion HG vastaan komissio (F-149/15, EU:F:2016:155), oli muodostettu sääntöjenvastaisesti sillä perusteella, että ratkaisukokoonpanon yhden jäsenen nimitysmenettelyssä oli tapahtunut sääntöjenvastaisuus, joka merkitsi Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan toisen kohdan ensimmäisessä virkkeessä vahvistetun laillisesti perustetun tuomioistuimen periaatteen loukkaamista.
      Uudelleenkäsittely koskee erityisesti sitä, voiko tuomarin nimitys – SEUT 277 artiklassa tarkoitettujen toimien tavoin – olla liitännäisen laillisuusvalvonnan kohteena vai onko tällainen liitännäinen laillisuusvalvonta lähtökohtaisesti tai tietyn ajanjakson päättymisen jälkeen suljettu pois tai rajattu tietyntyyppisiin säännönvastaisuuksiin oikeusvarmuuden ja oikeusvoiman varmistamiseksi.


title: Asia T-43/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.10.2018 – 1&1 Telecomv. komissio (Kumoamiskanne — Kilpailu — Yrityskeskittymät — Matkaviestinpalvelujen vähittäismyyntimarkkinat ja matkaviestinverkkoon pääsyn ja nousevan liikenteen tukkumarkkinat Saksassa — Liiketoimi, jossa Telefónica Deutschland hankki E-Plusin omistukseensa — Päätös, jolla yrityskeskittymä todettiin sisämarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi — Lopullisten sitoumusten muihin toimijoihin kuin matkaviestinverkko-operaattoreihin liittyvän osan toteuttaminen — Toimet, jotka eivät voi olla kanteen kohteena — Tutkimatta jättäminen)

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/39

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.10.2018 – 1&1 Telecomv. komissio
      (Asia T-43/16) (1)

      (Kumoamiskanne - Kilpailu - Yrityskeskittymät - Matkaviestinpalvelujen vähittäismyyntimarkkinat ja matkaviestinverkkoon pääsyn ja nousevan liikenteen tukkumarkkinat Saksassa - Liiketoimi, jossa Telefónica Deutschland hankki E-Plusin omistukseensa - Päätös, jolla yrityskeskittymä todettiin sisämarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi - Lopullisten sitoumusten muihin toimijoihin kuin matkaviestinverkko-operaattoreihin liittyvän osan toteuttaminen - Toimet, jotka eivät voi olla kanteen kohteena - Tutkimatta jättäminen)
      (2018/C 427/47)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Multiconnect GmbH (Montabaur, Saksa) (edustajat: asianajaja J.-O. Murach ja P. Alexiadis)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: N. Khan, M. Farley ja C. Vollrath)

         Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Telefónica Deutschland Holding AG (München, Saksa) (edustajat: asianajajat M. Bauer, H.-J. Freund, B. Herbers ja K. Baubkus)

         Oikeudenkäynnin kohde

      263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan 19.11.2015 päivätyssä kirjeessä olleen komission väitetyn päätöksen kumoamista, joka koskee muihin toimijoihin kuin virtuaalisen matkaviestinverkon operaattoreihin liittyvien sellaisten korjaavien toimenpiteiden toteuttamista, joita ehdotetaan lopullisissa sitoumuksissa, jotka on tehty yritystä velvoittaviksi 2.7.2014 annetulla komission päätöksellä C(2014) 4443 final, jolla yrityskeskittymä todettiin sisämarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi edellyttäen, että tiettyjä sitoumuksia noudatetaan (asia M.7018 – Telefónica Deutschland/E-Plus)

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne jätetään tutkimatta.

                  2)

                  1&1 Telecom GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission ja Telefónica Deutschland Holding AG:n oikeudenkäyntikulut, lukuun ottamatta komission oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet oikeudenkäyntiväitteestä, joka hylättiin 22.6.2016 annetulla määräyksellä 1&1 Telecom v. komissio (T-43/16, EU:T:2016:402).

         (1)  EUVL C 106, 21.3.2016.


title: Asia T-515/18: Kanne 29.8.2018 – FAKRO v. komissio

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/80

      Kanne 29.8.2018 – FAKRO v. komissio
      (Asia T-515/18)
      (2018/C 427/107)
      Oikeudenkäyntikieli: puola

         Asianosaiset

         Kantaja: FAKRO sp. z o. o. (Nowy Sącz, Puola) (edustaja: asianajaja A. Radkowiak-Macuda)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan 14.6.2018 tehdyn komission päätöksen, joka on tehty menettelyssä, jossa FAKRO sp. z. o. o. oli 12.7.2012 tehnyt komissiolle kantelun VELUX-konsernin määräävän markkina-aseman väärinkäytöstä (viite AT.40026 VELUX)

                  —

                  velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen sekä riidanalaisen päätöksen puutteellisiin perusteluihin, jotka johtavat toteamukseen, ettei Euroopan unionilla ole intressiä jatkaa menettelyä pidemmälle.
                  Kantaja vetoaa siihen, että komissio ei ole ottanut lopullista kantaa määräävän markkina-aseman väärinkäytön mahdollisen toteamisen edellytyksiin eikä mihinkään niihin seitsemään tekojen ryhmään, joihin kantelun kohteen väitetään syyllistyneen. Arvioidessaan kantelua siitä, että määräävässä markkina-asemassa oleva yritys oli käyttänyt saalistushinnoittelua, komissio on kritiikittömästi perustanut päätöksensä kyseisen yrityksen esittämiin perusteisiin ja jättänyt kantajan perusteet huomiotta eikä ole analysoinut kysymystä edes pintapuolisesti. Kantaja katsoo, että sen ainoa tarkoitus, että määräävässä markkina-asemassa oleva yritys oli saattanut markkinoille kilpailevan merkin, oli tehdä markkinoille tulosta kilpailijoille mahdotonta tai tehdä kyseisten markkinoiden kehittymisestä mahdotonta, ja että kyseisen yrityksen käyttämät investointialennukset ovat valikoivia, eksklusiivisia ja syrjiviä, minkä vuoksi SEUT 102 artiklaa rikotaan. Kantaja väittää, että todisteet osoittavat selvästi, että määräävässä markkina-asemassa oleva yritys on tehnyt SEUT 102 artiklan vastaisia yksinoikeussopimuksia ja että tutkintamenettelyn suorittaminen ei vaatisi kyseiseen tarkoitukseen varattavia merkittäviä resursseja, vaan se vaatisi ainoastaan kantajan toimittamien tietojen ja todisteiden tarkastamista.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että hyvän hallinnon periaatetta on loukattu ja että EU:n intressin puuttumisesta menettelyn jatkamisessa on tehty ilmeinen arviointivirhe.
                  Kantelun jättämisestä on kulunut yli 71 kuukautta kantelun hylkäävän päätöksen tekemiseen. Komission viivyttelevää menettelyä asiassa ei voi perustella millään erityisillä olosuhteilla. Komissiolla on kattavaa tietoa Euroopan katto-ikkunamarkkinoista. Komission toiminnan hitaus saattaa johtaa siihen, ettei kantajalla ole mahdollisuutta vedota oikeuksiinsa kansallisessa kilpailuviranomaisessa sen vuoksi, että kansallisessa oikeudessa on rajattu aikaa, jolloin vaatimuksia voi esittää.

                  3)

                  Kolmas kanneperuste, joka perustuu asetuksen N:o 773/2004 (1) 8 artiklan 1 kohdan rikkomiseen sillä perusteella, että kantajalle ei ole annettu oikeutta tutustua asiakirja-aineistoon, mikä on johtanut siihen, että kantajalta on evätty tehokkaat puolustautumisoikeudet.
                  Sovellettavien sääntöjen mukaan silloin, kun komissio ilmoittaa kantelijalle aikeestaan hylätä kantelun, kantelijalla on oikeus tutustua asiakirjoihin, joihin komissio on perustanut alustavan arvionsa. Nyt käsiteltävässä asiassa komissio ei ole tarjonnut kantajalle mitään tällaista tutustumismahdollisuutta. Komissio on lisäksi tehnyt oikeudellisen virheen niiden periaatteiden suhteen, joiden mukaan arvioidaan EU:n intressiä, koska komissio ei ole suorittanut asianmukaista arviointia määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen väitetysti suorittamien tekojen luonteen ja vaikutusten osalta.

         (1)  [SEUT 101 ja SEUT 102] artiklan mukaisten komission menettelyjen kulusta 7.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 773/2004 (EUVL 2004, L 123, s. 18).


title: Asia T-62/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.9.2018 – Puma v. EUIPO Doosan Machine Tools (PUMA) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin PUMA rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisemmat kansainväliset kuviomerkit PUMA — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 5 kohta))

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/39

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.9.2018 – Puma v. EUIPO Doosan Machine Tools (PUMA)
      (Asia T-62/16) (1)

      (EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin PUMA rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisemmat kansainväliset kuviomerkit PUMA - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 5 kohta))
      (2018/C 427/48)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Puma SE (Herzogenaurach, Saksa) (edustaja: asianajaja P. González-Bueno Catalán de Ocón)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: A. Folliard-Monguiral ja D. Walicka)

         Väliintulija: Doosan Machine Tools Co. Ltd (Seongsan, Changwon, Etelä-Korea), joka on valtuutettu tulemaan EUIPO:n valituslautakunnan muun osapuolen tilalle (edustajat: asianajajat R. Böhm ja S. Overhage)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 4.12.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 1052/2015-4), joka koskee osapuolten Puma ja Doosan Infracore Co. välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) neljännen valituslautakunnan 4.12.2015 tekemä päätös (asia R 1052/2015-4) kumotaan.

                  2)

                  EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Puma SE:n oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Doosan Machine Tools Co. Ltd vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 118, 4.4.2016.


title: Asia C-546/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Itävalta) on esittänyt 23.8.2018 – FN ym.

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/13

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Itävalta) on esittänyt 23.8.2018 – FN ym.
      (Asia C-546/18)
      (2018/C 427/19)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Bundesverwaltungsgericht

         Pääasian asianosaiset

         Valittajat: FN, GM, Adler Real Estate AG, HL ja Petrus Advisers LLP

         Vastaajana oleva viranomainen: Übernahmekommission

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Ovatko julkisista ostotarjouksista 21.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/25/EY (1) 4 ja 17 artikla – tarkasteltuna yhdessä unionin oikeuteen kuuluvan tehokkuusperiaatteen kanssa – esteenä tulkinnalle, jonka mukaan direktiivin 2004/25/EY 4 artiklassa tarkoitetun valvontaviranomaisen lainvoimaiselle päätökselle, jossa henkilön todetaan rikkoneen direktiivin 2004/25/EY täytäntöönpanemiseksi annettuja kansallisia säännöksiä, ei anneta sitovaa vaikutusta hallinnollista seuraamusta koskevassa menettelyssä, jonka kyseinen valvontaviranomainen sittemmin käy samaa henkilöä vastaan, joten kyseinen henkilö voi uudestaan esittää kaikki tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevat väitteet ja kaikki todisteet jo lainvoimaisella päätöksellä todetun rikkomuksen riitauttamiseksi?

                  2)

                  Ovatko julkisista ostotarjouksista 21.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/25/EY 4 ja 17 artikla – tarkasteltuna yhdessä unionin oikeuteen kuuluvan tehokkuusperiaatteen kanssa – esteenä tulkinnalle, jonka mukaan direktiivin 2004/25/EY 4 artiklassa tarkoitetun valvontaviranomaisen lainvoimaiselle päätökselle, jossa oikeushenkilön todetaan rikkoneen direktiivin 2004/25/EY täytäntöönpanemiseksi annettuja kansallisia säännöksiä, ei anneta sitovaa vaikutusta hallinnollista seuraamusta koskevassa menettelyssä, jonka kyseinen valvontaviranomainen sittemmin käy tätä oikeushenkilöä edustamaan oikeutettua elintä vastaan, joten kyseinen henkilö (elin) voi uudestaan esittää kaikki tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevat väitteet ja kaikki todisteet jo lainvoimaisella päätöksellä todetun rikkomuksen riitauttamiseksi?

                  3)

                  Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:
                  Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla esteenä kansalliselle käytännölle, jonka mukaan direktiivin 2004/25/EY 4 artiklassa tarkoitetun valvontaviranomaisen lainvoimaiselle päätökselle, jossa henkilön todetaan rikkoneen direktiivin 2004/25/EY täytäntöönpanemiseksi annettuja kansallisia säännöksiä, annetaan sitova vaikutus hallinnollista seuraamusta koskevassa menettelyssä, jonka kyseinen valvontaviranomaisen sittemmin käy samaa henkilöä vastaan, joten kyseisellä henkilöllä ei ole mahdollisuutta riitauttaa jo lainvoimaisesti todettua rikkomusta tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen osalta?

                  4)

                  Mikäli toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:
                  Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla esteenä kansalliselle käytännölle, jonka mukaan direktiivin 2004/25/EY 4 artiklassa tarkoitetun valvontaviranomaisen lainvoimaiselle päätökselle, jossa oikeushenkilön todetaan rikkoneen direktiivin 2004/25/EY täytäntöönpanemiseksi annettuja kansallisia säännöksiä, annetaan sitova vaikutus hallinnollista seuraamusta koskevassa menettelyssä, jonka kyseinen valvontaviranomainen sittemmin käy tätä oikeushenkilöä edustamaan oikeutettua elintä vastaan, joten kyseisellä henkilöllä (elimellä) ei ole mahdollisuutta riitauttaa jo lainvoimaisesti todettua rikkomusta tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen osalta?

         (1)  EUVL 2004, L 142, s. 12.


title: Asia T-537/18: Kanne 13.9.2018 – Vialto Consulting v. komissio

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/81

      Kanne 13.9.2018 – Vialto Consulting v. komissio
      (Asia T-537/18)
      (2018/C 427/108)
      Oikeudenkäyntikieli: kreikka

         Asianosaiset

         Kantaja: Vialto Consulting Kft. (Budapest, Unkari) (edustaja: asianajaja V. Christianos)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan komission riidanalaisen päätöksen, jolla komissio on päättänyt sulkea kantajan pois [hankintamenettelyihin osallistumisesta] kahden vuoden ajaksi sekä julkaissut tätä poissulkemista koskevan tiedotteen internetsivustollaan

                  —

                  velvoittamaan komission korvaamaan taloudellisen vahingon, joka on aiheutunut kantajalle yhtäältä sen poissulkemisesta kahden vuoden ajaksi ja toisaalta tätä poissulkemista koskevan tiedotteen julkaisemisesta komission internetsivustolla; vahingon määrä on 434 889,82 euroa ja lisäksi korot päätöksen tekemispäivästä lähtien

                  —

                  velvoittamaan komission korvaamaan aineettoman vahingon, joka on aiheutunut kantajalle yhtäältä sen poissulkemisesta kahden vuoden ajaksi ja toisaalta tätä poissulkemista koskevan tiedotteen julkaisemisesta komission internetsivustolla; vahingon määrä on 400 000 euroa ja lisäksi korot päätöksen tekemispäivästä lähtien

                  —

                  velvoittamaan komission korvaamaan kantajalle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kantaja vetoaa Euroopan komission 29.6.2018 antamasta päätöksestä Ares(2018)3463041 nostamansa kanteen tueksi neljään kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu asetuksen N:o 2185/96 7 artiklan 1 kohdan rikkomiseen, koska Euroopan komissio väittää perusteettomasti, ettei Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) ole käyttänyt toimivaltaansa Vialtoon paikan päällä kohdistetun tarkastuksen aikana.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, joka perustuu oikeutta hyvään hallintoon koskevan perusoikeuskirjan 41 artiklan rikkomiseen ja perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin.

                  3)

                  Kolmas kanneperuste, joka perustuu luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen.

                  4)

                  Neljäs kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen ja asianmukaisten perustelujen esittämisvelvollisuuden laiminlyöntiin, koska Euroopan komissio on yhtäältä päättänyt Vialton poissulkemisesta kahden vuoden ajaksi ja toisaalta julkaissut tätä koskevan tiedotteen internetsivustollaan.


title: Asia T-93/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.10.2018 – Rheinmetall Waffe Munition v. EUIPO (VANGUARD) (EU-tavaramerkki — Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Sanamerkki VANGUARD — Ehdottomat hylkäysperusteet — Kuvailevuuden puuttuminen — Erottamiskyky — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta))

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/40

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.10.2018 – Rheinmetall Waffe Munition v. EUIPO (VANGUARD)
      (Asia T-93/16) (1)

      (EU-tavaramerkki - Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti - Sanamerkki VANGUARD - Ehdottomat hylkäysperusteet - Kuvailevuuden puuttuminen - Erottamiskyky - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta))
      (2018/C 427/49)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Rheinmetall Waffe Munition GmbH (Südheide, Saksa) (edustaja: asianajaja J. Schmidt)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: A. Schifko)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 19.11.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 69/2015-2), joka koskee sanamerkin VANGUARD Euroopan unionin nimeävää kansainvälistä rekisteröintiä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) toisen valituslautakunnan 19.11.2015 tekemä päätös (asia R 69/2015-2) kumotaan.

                  2)

                  EUIPO velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 136, 18.4.2016.


title: Asia T-539/18: Kanne 15.9.2018 – Ayuntamiento de Quart de Poblet v. komissio

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/82

      Kanne 15.9.2018 – Ayuntamiento de Quart de Poblet v. komissio
      (Asia T-539/18)
      (2018/C 427/109)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Asianosaiset

         Kantaja: Ayuntamiento de Quart de Poblet (Quart de Poblet, Espanja) (edustajat: asianajajat B. Sanchis Piqueras ja J. Rodríguez Pellitero)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  ottamaan kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi

                  —

                  vahvistamaan ja toteamaan, että

                  —

                  kantaja on täyttänyt asianmukaisesti sopimusvelvoitteensa

                  —

                  kantajalla siis on oikeus kyseessä olevien sopimusten mukaiseen rahoitukseen

                  —

                  Euroopan komission vaatimus tiettyjen hankkeelle Diego ja hankkeelle SEED myönnettyjen rahamäärien palauttamisesta on perusteeton, ja se on jätettävä tutkimatta

                  —

                  kumoamaan veloitusilmoitukset ja joka tapauksessa toteamaan ne lainvastaisiksi

                  —

                  velvoittamaan Euroopan komission palauttamaan kantajalle ne vaaditut rahamäärät, jotka tämä on maksanut

                  —

                  toissijaisesti vahvistamaan tukikelpoiseksi ja/tai rahoituskelpoiseksi sen osan Euroopan komission vaatimista määristä, jota unionin yleinen tuomioistuin pitää asianmukaisena

                  —

                  joka tapauksessa velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan Euroopan komissio on luokitellut kulut virheellisesti.

                              —

                              Kantaja riitauttaa sopimusmääräysten noudattamatta jättämisen perusteella virheellisenä sen, että Euroopan komissio on luokitellut tilintarkastajiensa laatiman selvityksen perusteella kulut välittömiksi tai välillisiksi ja/tai hankkeista DIEGO ja SEED johtumattomiksi kuluiksi ja vaatinut kantajaa palauttamaan näiden hankkeiden toteuttamiseksi saadut tuet.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, jonka mukaan Euroopan komissio on laskenut kulujen määrän virheellisesti.

                              —

                              Kantaja riitauttaa kyseisen laskennan virheellisenä, koska siinä ei noudateta sopimusmääräyksiä.

                  3)

                  Kolmas kanneperuste, jonka mukaan Euroopan komissio ei ole noudattanut sopimusvelvoitteitaan.

                              —

                              Kantajan mielestä komissio ei noudata sopimuksia luokitellessaan aiheutuneet kulut ja niiden määrän virheellisesti ja jatkaa niiden rikkomista huolimatta kontradiktorisessa menettelyssä esitetyistä väitteistä ja näytöstä, minkä johdosta se toimii vilpillisessä mielessä.


title: Asia C-555/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sofiyski rayonen sad (Bulgaria) on esittänyt 30.8.2018 – K.H.K. v. V.A.S. ja E.E.K.

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/14

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sofiyski rayonen sad (Bulgaria) on esittänyt 30.8.2018 – K.H.K. v. V.A.S. ja E.E.K.
      (Asia C-555/18)
      (2018/C 427/20)
      Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Sofiyski rayonen sad

         Pääasian asianosaiset

         Hakija: K.H.K.

         Velalliset: V.A.S. ja E.E.K.

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko siviiliprosessilain (Grazhdanski protsesualen kodeks, jäljempänä GPK) 410 §:ssä tarkoitettu rahamääräisestä saatavasta annettu maksamismääräys, joka ei ole vielä tullut lainvoimaiseksi, 15.5.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 655/2014 (1) 4 artiklan 10 alakohdassa tarkoitettu virallinen asiakirja?

                  2)

                  Jos GPK:n 410 §:ssä tarkoitettu maksamismääräys ei ole virallinen asiakirja, onko silloin hakemuksesta aloitettava 15.5.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 655/2014 5 artiklan a alakohdassa tarkoitettu erillinen menettely GPK:n 410 §:n mukaisen menettelyn ulkopuolella?

                  3)

                  Jos GPK:n 410 §:ssä tarkoitettu maksamismääräys on virallinen asiakirja, onko tuomioistuin silloin velvollinen tekemään päätöksen 15.5.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 655/2014 18 artiklan 1 kohdassa säädetyn määräajan kuluessa, mikäli kansallisessa oikeussäännössä säädetään, että määräaikojen kuluminen keskeytyy tuomioistuimen lomakausien ajaksi?

         (1)  Eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräysmenettelyn käyttöön ottamisesta rajat ylittävää velkojen perintää varten siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa 15.5.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 655/2014 (EUVL 2014, L 189, s. 59).


title: Asia T-545/18: Kanne 11.9.2018 – YL v. komissio

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/83

      Kanne 11.9.2018 – YL v. komissio
      (Asia T-545/18)
      (2018/C 427/110)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: YL (edustaja: asianajaja P. Yon)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan kantajan nimen poistamisen vuoden 2017 ylennyslistasta;

                  —

                  ylentämään kantajan takautuvasti 1.1.2017 alkaen;

                  —

                  määräämään kantajalle korvausta vahingosta, joka hänelle on aiheutunut riidanalaisista toimista seuraavasti: kyseessä olevaan kanteeseen ja sen valmisteluun käytetty aika ja energia sekä se, että kantaja on joutunut käymään läpi torjunnan, hyljeksinnän ja raivon sellaisen viranomaisen taholta, jonka pitäisi ajaa työntekijöidensä etuja ja kohdella heitä jos ei ystävällisesti niin ainakin puolueettomasti, ja tämä vahinko on 100 000 euron suuruinen;

                  —

                  määräämään korvattaviksi asianajajan palkkiot ja oikeudenkäyntikulut, jotka ovat määrältään 10 000 euroa;

                  —

                  velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee sitä, että nimittävä viranomainen on rikkonut Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavia henkilöstösääntöjä (jäljempänä henkilöstösäännöt), kun se on perustanut kantajan ylennyksen epäämisen kantajalle aiemmin määrättyyn seuraamukseen, vaikka yhtäältä tämä seuraamus oli jo vaikuttanut kantajan uraan palkkatason alentamisen myötä. Toisaalta riidanalainen päätös on tehty sillä perusteella, että mainitulla seuraamuksella oli yhteys kantajan käytökseen työtehtävissä, vaikka vuonna 2016 annetussa seuraamusta koskevassa päätöksessä todettiin, että seuraamuksen määräämiseen johtaneilla tosiseikoilla ei ollut mitään yhteyttä kantajan työtehtäviin tai niiden vastuullisuuteen.

                  2)

                  Toinen kanneperuste koskee sitä, että nimittävä viranomainen on syyllistynyt vallan ja menettelyn väärinkäyttöön, kun se on käyttänyt ylennyksistä päättämistä koskevaa oikeuttaan vuonna 2016 määrätyn seuraamuksen koventamiseen käyttämällä ylennysmenettelyä niiden rajojen kiertämiseksi, joista henkilöstösäännöissä määrätään uralla etenemisen keskeyttämisen osalta.


title: Asia T-634/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.10.2018 – Pint v. komissio (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — EU Pilot – menettelyyn 8572/16 CHAP(2015) 00353 liittyvät asiakirjat — Tutustumisoikeuden epääminen — Asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmas luetelmakohta — Tutkintatoimien tarkoitusten suojaa koskeva poikkeus — Yleinen luottamuksellisuusolettama — Ylivoimainen yleinen etu)

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/61

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.10.2018 – Pint v. komissio
      (Asia T-634/17) (1)

      (Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - EU Pilot – menettelyyn 8572/16 CHAP(2015) 00353 liittyvät asiakirjat - Tutustumisoikeuden epääminen - Asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmas luetelmakohta - Tutkintatoimien tarkoitusten suojaa koskeva poikkeus - Yleinen luottamuksellisuusolettama - Ylivoimainen yleinen etu)
      (2018/C 427/80)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Anikó Pint (Göd, Unkari) (edustaja: asianajaja D. Lazar)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Erlbacher ja C. Ehrbar)

         Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Unkari (asiamiehet: M. Fehér, G. Koós ja M. Tátrai)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus 1.6. ja 17.7.2017 tehtyjen komission päätösten, joissa evätään kantajalta oikeus saada tutustua EU Pilot -menettelyä no 8572/16 CHAP(2015) 00353 koskeviin asiakirjoihin, kumoamiseksi.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Anikó Pint vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Unkari vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 382, 13.11.2017.


title: Asia T-328/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.10.2018 – Paice v. EUIPO – Blackmore (DEEP PURPLE) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin DEEP PURPLE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi rekisteröimätön tavaramerkki DEEP PURPLE — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 4 kohta) — Common law’n mukainen merkkioikeuden loukkauskanne (action for passing off) — Harhaanjohtavuuden vaaraa ei ole)

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/41

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.10.2018 – Paice v. EUIPO – Blackmore (DEEP PURPLE)
      (Asia T-328/16) (1)

      (EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin DEEP PURPLE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi rekisteröimätön tavaramerkki DEEP PURPLE - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 4 kohta) - Common law’n mukainen merkkioikeuden loukkauskanne (action for passing off) - Harhaanjohtavuuden vaaraa ei ole)
      (2018/C 427/51)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Ian Paice (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: barrister M. Engelman ja solicitor J. Stephenson)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: D. Gája ja D. Walicka)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Richard Hugh Blackmore (New York, New York, Yhdysvallat) (edustajat: aluksi barrister A. Edwards-Stuart, sitten barrister T. Alkin)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 21.3.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 736/2015-5), joka koskee osapuolten Ian Paice ja Richard Hugh Blackmore välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Ian Paice velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 305, 22.8.2016.


title: Asia T-547/18: Kanne 14.9.2018 – Teeäär v. EKP

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/84

      Kanne 14.9.2018 – Teeäär v. EKP
      (Asia T-547/18)
      (2018/C 427/111)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Raivo Teeäär (Tallinna, Viro) (edustaja: asianajaja L. Levi)

         Vastaaja: Euroopan keskuspankki (EKP)

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan EKP:n johtokunnan 27.2.2018 tekemän päätöksen, jolla hylättiin kantajan hakemus tuesta siirtymiselle uudelle uralle EKP:n ulkopuolella

                  —

                  tarvittaessa kumoamaan EKP:n johtokunnan 3.7.2018 tekemän päätöksen, jolla hylättiin kantajan erityinen valitus EKP:n johtokunnan 27.2.2018 tekemästä päätöksestä

                  —

                  myöntämään kantajalle korvausta hänelle väitetystä aineellisesta vahingosta, jonka määräksi arvioidaan 101 447 euroa viivästyskorkoineen, jotka lasketaan Euroopan keskuspankin perusrahoitusta koskevan korkokannan mukaan korotettuna kolmella prosenttiyksiköllä

                  —

                  velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

                  1.

                  Ensimmäinen kanneperuste koskee sitä, että EKP:n henkilöstösääntöjen 2.3.1 artikla on lainvastainen, koska sillä loukataan yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta, ja lisäksi riidanalaiseen päätökseen liittyy ilmeinen arviointivirhe.

                  2.

                  Toinen kanneperuste koskee henkilöstösääntöjen 2.3.1 artiklan lainvastaisuutta, koska sillä syrjitään iän perusteella ja se on siten Euroopan unionin perusoikeuskirjan 21 artiklan ja direktiivin 2000/78 (1) 2 artiklan ja 6 artiklan 1 kohdan vastainen.

                  3.

                  Kolmannessa kanneperusteessa väitetään toissijaisesti, että riidanalainen päätös on lainvastainen, koska siihen liittyy ilmeinen arviointivirhe ja huolenpitovelvoitteen rikkominen.

                  4.

                  Neljännessä kanneperusteessa vedotaan toissijaisesti EKP:n henkilöstösääntöjen 2.3.1 artiklan rikkomiseen.

         (1)  Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annettu neuvoston direktiivi 2000/78/EY (EYVL 2000, L 303, s. 16)


title: Asia T-344/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.10.2018 – Blackmore v. EUIPO – Paice (DEEP PURPLE) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin DEEP PURPLE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi rekisteröimätön tavaramerkki DEEP PURPLE — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 4 kohta) — Common law’n mukainen merkkioikeuden loukkauskanne (action for passing off) — Harhaanjohtavuuden vaaraa ei ole — Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 177 artiklan 1 kohdan d alakohta — Tutkimatta jättäminen)

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/42

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.10.2018 – Blackmore v. EUIPO – Paice (DEEP PURPLE)
      (Asia T-344/16) (1)

      (EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin DEEP PURPLE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi rekisteröimätön tavaramerkki DEEP PURPLE - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 4 kohta) - Common law’n mukainen merkkioikeuden loukkauskanne (action for passing off) - Harhaanjohtavuuden vaaraa ei ole - Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 177 artiklan 1 kohdan d alakohta - Tutkimatta jättäminen)
      (2018/C 427/52)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Richard Hugh Blackmore (New York, New York, Yhdysvallat) (edustajat: aluksi barrister A. Edwards-Stuart, sitten barrister T. Alkin)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: D. Gája ja D. Walicka)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Ian Paice (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: barrister M. Engelman ja solicitor J. Stephenson)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 21.3.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 736/2015-5), joka koskee osapuolten Richard Hugh Blackmore ja Ian Paice välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Richard Hugh Blackmore velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 314, 29.8.2016.


title: Asia T-548/18: Kanne 18.9.2018 – Helbert v. EUIPO

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/85

      Kanne 18.9.2018 – Helbert v. EUIPO
      (Asia T-548/18)
      (2018/C 427/112)
      Oikeudenkäyntikieli:englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Lars Helbert (Alicante, Espanja) (edustaja: asianajaja H. Tettenborn)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisuusoikeuksien virasto (EUIPO)

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan avoimen kilpailun EUIPO/AD/01/17 (1) valintalautakunnan 1.12.2017 ja 7.3.2018 tekemät päätökset olla sisällyttämättä kantajaa kilpailun läpäisseiden hakijoiden tietokantaan, sellaisena kuin se on lopullisessa muodossaan, EUIPO:n hylättyä 8.6.2018 kantajan henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan nojalla tekemän valituksen

                  —

                  määräämään EUIPO:n suorittamaan kantajalle unionin yleisen tuomioistuimen harkinnan perusteella vahvistettavan asianmukaisen korvauksen kantajalle valintalautakunnan päätöksen johdosta aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä ja

                  —

                  velvoittamaan EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan valintalautakunnan kokoonpanossa ja jatkuvuudessa on epäsäännönmukaisuuksia, jotka seuraavat avoimia kilpailuja koskevien yleisten sääntöjen 3.1. ja 2.4 kohdan vastaisesti suoraan arvioinnin johdonmukaisuuden puuttumisesta ja yhtäläisiä mahdollisuuksia, yhdenvertaista kohtelua ja arvioinnin objektiivisuutta koskevien periaatteiden noudattamatta jättämisestä

                  2)

                  Toinen kanneperuste, jonka mukaan valintalautakunta ei ole suorittanut hakijan vertailua ja jättänyt noudattamatta velvollisuutta noudattaa avoimia kilpailuja koskevien yleisten sääntöjen 2.4 kohdan mukaisia yhtäläisiä mahdollisuuksia, yhdenvertaista kohtelua ja arvioinnin objektiivisuutta koskevia periaatteita.

                  3)

                  Kolmas kanneperuste, jonka mukaan kantajan suoriutumisen arvioinnin osalta toteutetussa ”erityiskompetensseja kartoittavassa haastattelussa” on tapahtunut ilmeisiä arviointivirheitä.

                  4)

                  Neljäs kanneperuste, jonka mukaan valituslautakunta on jättänyt noudattamatta kilpailun EUIPO/AD/01/17:n kilpailuilmoitusta ja loukannut yhdenvertaista kohtelua, yhtäläisiä mahdollisuuksia ja arvioinnin objektiivisuutta koskevia periaatteita.

         (1)  EUVL 2017, C 9 A, s. 1


title: Asia C-567/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 7.9.2018 – Coty Germany GmbH v. Amazon Services Europe Sàrl ym.

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/14

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 7.9.2018 – Coty Germany GmbH v. Amazon Services Europe Sàrl ym.
      (Asia C-567/18)
      (2018/C 427/21)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Bundesgerichtshof

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Coty Germany GmbH

         Vastapuolet: Amazon Services Europe Sàrl, Amazon FC Graben GmbH, Amazon Europe Core Sàrl ja Amazon EU Sàrl

         Ennakkoratkaisukysymys

      Onko henkilöllä, joka varastoi tavaramerkkioikeutta loukkaavia tavaroita kolmannen osapuolen puolesta tietämättä oikeudenloukkauksesta, hallussaan nämä tavarat niiden tarjoamista tai markkinoille saattamista varten, jos yksinomaan kolmas osapuoli – mutta ei kyseinen henkilö itse – aikoo tarjota niitä tai saattaa ne markkinoille? (1)

         (1)  Ennakkoratkaisukysymys yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 (EUVL 2009, L 78, s. 1) 9 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja Euroopan unionin tavaramerkistä 14.6.2017 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 2017/1001 (EUVL 2017, L 154, s. 1) 9 artiklan 3 kohdan b alakohdan tulkinnasta


title: Asia T-345/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.10.2018 – Blackmore v. EUIPO – Paice (DEEP PURPLE) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin DEEP PURPLE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi rekisteröimätön tavaramerkki DEEP PURPLE — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 4 kohta) — Common law’n mukainen merkkioikeuden loukkauskanne (action for passing off) — Goodwill (liikearvo — Muotovaatimusten noudattamatta jättäminen — Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 177 artiklan 1 kohdan d alakohta — Tutkimatta jättäminen)

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/43

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.10.2018 – Blackmore v. EUIPO – Paice (DEEP PURPLE)
      (Asia T-345/16) (1)

      (EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin DEEP PURPLE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi rekisteröimätön tavaramerkki DEEP PURPLE - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 4 kohta) - Common law’n mukainen merkkioikeuden loukkauskanne (action for passing off) - Goodwill (liikearvo - Muotovaatimusten noudattamatta jättäminen - Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 177 artiklan 1 kohdan d alakohta - Tutkimatta jättäminen)
      (2018/C 427/53)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Richard Hugh Blackmore (New York, New York, Yhdysvallat) (edustajat: aluksi barrister A. Edwards-Stuart, sitten barrister T. Alkin)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: D. Gája ja D. Walicka)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Ian Paice (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: barrister M. Engelman ja solicitor J. Stephenson)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 21.3.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 880/2015-5), joka koskee osapuolten Ian Paice ja Richard Hugh Blackmore välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Richard Hugh Blackmore velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 314, 29.8.2016.


title: Asia T-697/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.10.2018 – De Longhi Benelux v. EUIPO (COOKING CHEF GOURMET) (EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin COOKING CHEF GOURMET rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 2 kohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 2 kohta))

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/62

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.10.2018 – De Longhi Benelux v. EUIPO (COOKING CHEF GOURMET)
      (Asia T-697/17) (1)

      (EU-tavaramerkki - Hakemus sanamerkin COOKING CHEF GOURMET rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 2 kohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 2 kohta))
      (2018/C 427/81)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: De Longhi Benelux SA (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: solicitor M. Arnott, solicitor A. Nicholls ja barrister G. Hollingworth)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: S. Bonne)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 24.7.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 231/2017-1), joka koskee hakemusta sanamerkin COOKING CHEF GOURMET rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  De Longhi Benelux velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 5, 8.1.2018.


title: Asia T-463/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.9.2018 – Portugali v. komissio (Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto — Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Pinta-alatuet — Tuen vähentäminen tai epääminen, jos täydentäviä ehtoja koskevia sääntöjä ei noudateta — Asetus (EY) N:o 73/2009 — Asetus (EY) N:o 1122/2009 — Asetus (EY) N:o 885/2006 — Oikeasuhteisuus)

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/43

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.9.2018 – Portugali v. komissio
      (Asia T-463/16) (1)

      (Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto - Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Pinta-alatuet - Tuen vähentäminen tai epääminen, jos täydentäviä ehtoja koskevia sääntöjä ei noudateta - Asetus (EY) N:o 73/2009 - Asetus (EY) N:o 1122/2009 - Asetus (EY) N:o 885/2006 - Oikeasuhteisuus)
      (2018/C 427/54)
      Oikeudenkäyntikieli: portugali

         Asianosaiset

         Kantaja: Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, J. Saraiva de Almeida ja P. Estêvão)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamies: A. Sauka, avustajinaan asianajajat M. Marques Mendes ja A. Dias Henriques)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 20.6.2016 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2016/1059 (EUVL 2016, L 173, s. 59) kumoamista Portugalin tasavaltaa koskevilta osiltaan.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Portugalin tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kolme neljäsosaa Euroopan komissiolle aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

                  3)

                  Komissio vastaa neljäsosasta omia oikeudenkäyntikulujaan.

         (1)  EUVL C 392, 24.10.2016.


title: Asia T-712/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.9.2018 – Ntolas v. EUIPO – General Nutrition Investment (GN Laboratories) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin GN Laboratories rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi EU-sanamerkki GNC — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/62

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.9.2018 – Ntolas v. EUIPO – General Nutrition Investment (GN Laboratories)
      (Asia T-712/17) (1)

      (EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin GN Laboratories rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi EU-sanamerkki GNC - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
      (2018/C 427/82)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Christos Ntolas (Wuppertal, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Renger)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: P. Sipos ja D. Walicka)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: General Nutrition Investment Co. (Wilmington, Delaware, Yhdysvallat)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 18.7.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 2358/2016-5), joka koskee osapuolten General Nutrition Investment ja Christos Ntolas välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Christos Ntolas velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 437, 18.12.2017.


title: Asia T-546/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.10.2018 – Tataram v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Palkkojen mukauttaminen — Asetus (EU) N:o 423/2014 — Palkkalaskelma — Kanteen nostamisen määräaika — Oikeuden vanhentuminen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/44

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.10.2018 – Tataram v. komissio
      (Asia T-546/16) (1)

      (Henkilöstö - Virkamiehet - Palkkojen mukauttaminen - Asetus (EU) N:o 423/2014 - Palkkalaskelma - Kanteen nostamisen määräaika - Oikeuden vanhentuminen - Tutkimatta jättäminen)
      (2018/C 427/55)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Marina Tataram (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: aluksi asianajaja A. Salerno, sitten asianajaja F. Moyse)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi J. Currall ja G. Gattinara, sitten G. Gattinara ja L. Radu Bouyon)

         Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Euroopan parlamentti (asiamiehet: E. Taneva ja M. Ecker) ja Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: aluksi M. Bauer ja M. Veiga, sittem M. Bauer ja R. Meyer)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 270 artiklaan perustuva vaatimus kantajan palkan vahvistamisesta vuoden 2014 toukokuulle tehdyn päätöksen kumoamiseksi, sellaisena kuin tämä päätös konkretisoituu hänelle 15.5.2014 osoitetussa, mainittua kuukautta koskevassa palkkalaskelmassa, joka on ensimmäinen palkkalaskelma, jossa sovelletaan Euroopan unionin virkamiesten ja muun henkilöstön palkkojen ja eläkkeiden sekä näihin palkkoihin ja eläkkeisiin sovellettavien korjauskertoimien mukauttamisesta 1 päivästä heinäkuuta 201216.4.2014 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 423/2014 (EUVL 2014, L 129, s. 12).

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Marina Tataram velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 178, 1.6.2015 (asia on alun perin rekisteröity Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa asianumerolla F-42/15, ja siirretty Euroopan unionin yleiseen tuomioistuimeen 1.9.2016).


title: Asia T-606/18: Kanne 8.10.2018 – Universität Koblenz-Landau v. EACEA

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/102

      Kanne 8.10.2018 – Universität Koblenz-Landau v. EACEA
      (Asia T-606/18)
      (2018/C 427/135)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Universität Koblenz-Landau (Mainz, Saksa) (edustajat: asianajajat C. von der Lühe ja I. Felder)

         Vastaaja: Koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanovirasto (EACEA)

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  toteamaan, että vastaajan kirjallisesti 8.8.2018 asianumerolla EACEA/A4/RR-am D (2018) 011591 esittämä, Grant Agreement -sopimukseen 2012-3075/001-001 liittyvä 22 454,22 euron palauttamisvaatimus on perusteeton

                  —

                  velvoittamaan vastaajan maksamaan kantajalle 41 408,15 euroa Euroopan keskuspankin peruskoron, jota korotetaan 9 prosenttiyksiköllä, perusteella määräytyvine ja 30.3.2018 alkaen laskettavine korkoineen

                  —

                  velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin perusteisiin.

                  1)

                  kuluja ei hyväksytty kaikilta osin tukikelpoisiksi selvitysaineiston esittämisestä huolimatta

                  2)

                  tukikelpoisuuden epäämistä ei perusteltu tai perustelut olivat riittämättömät.


title: Asia T-736/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.10.2018 – Lincoln Global v. EUIPO (FLEXCUT) (EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin FLEXCUT rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/63

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.10.2018 – Lincoln Global v. EUIPO (FLEXCUT)
      (Asia T-736/17) (1)

      (EU-tavaramerkki - Hakemus sanamerkin FLEXCUT rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))
      (2018/C 427/83)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Lincoln Global, Inc. (Santa Fe Springs, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja K. Piepenbrink)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: J. Ivanauskas ja D. Walicka)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 30.8.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 2225/2016-4), joka koskee hakemusta sanamerkin FLEXCUT rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Lincoln Global, Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 13, 15.1.2018.


title: Asia T-615/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.10.2018 – PD v. EIP (Henkilöstö — EIP:n henkilöstö — Työpaikkakiusaaminen — Pysyvä täysi työkyvyttömyys — Sairauden tunnustamista ammattitaudiksi koskeva hakemus — Kanne, joka on jätetty ennen sairauden tunnustamista ammattitaudiksi koskevan menettelyn päättymistä — Tutkimatta jättäminen)

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/45

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.10.2018 – PD v. EIP
      (Asia T-615/16) (1)

      (Henkilöstö - EIP:n henkilöstö - Työpaikkakiusaaminen - Pysyvä täysi työkyvyttömyys - Sairauden tunnustamista ammattitaudiksi koskeva hakemus - Kanne, joka on jätetty ennen sairauden tunnustamista ammattitaudiksi koskevan menettelyn päättymistä - Tutkimatta jättäminen)
      (2018/C 427/56)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: PD (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja B. Maréchal)

         Vastaaja: Euroopan investointipankki (EIP) (asiamiehet: T. Gilliams ja G. Faedo, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 270 artiklaan ja Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 50 a artiklaan perustuva vaatimus lähinnä siitä, että EIP korvaa vahingon, joka kantajalle on väitetysti aiheutunut hänen esimiehensä harjoittamasta työpaikkakiusaamisesta ja siitä, että EIP ei ole toteuttanut asianmukaisia toimenpiteitä tämän tilanteen korjaamiseksi ja kantajan terveyden suojelemiseksi.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne jätetään tutkimatta.

                  2)

                  PD ja Euroopan investointipankki (EIP) vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 371, 10.10.2016 (asia on alun perin rekisteröity Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa asianumerolla F-45/16, ja siirretty Euroopan unionin yleiseen tuomioistuimeen 1.9.2016).


title: Asia T-820/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.10.2018 – Frinsa del Noroeste v. EUIPO – Alimentos Friorizados (Alfrisa) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Alfrisa rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi EU-kuviomerkki Frinsa F — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/64

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.10.2018 – Frinsa del Noroeste v. EUIPO – Alimentos Friorizados (Alfrisa)
      (Asia T-820/17) (1)

      (EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Alfrisa rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi EU-kuviomerkki Frinsa F - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
      (2018/C 427/84)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Asianosaiset

         Kantaja: Frinsa del Noroeste, SA (Santa Eugenia de Ribeira, Espanja) (edustaja: asianajaja J. Botella Reyna)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Alimentos Friorizados, SA (Barberá del Vallés, Espanja) (edustaja: asianajaja S. de Nadal Arce)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 27.9.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 956/2017-2), joka koskee osapuolten Frinsa del Noroeste ja Alimentos Friorizados välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Frinsa del Noroeste, SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 94, 12.3.2018.