title: Asia C-115/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Østre Landsret (Tanska) on esittänyt 25.2.2016 – N Luxembourg 1 v. Skatteministeriet

text:
               25.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 270/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Østre Landsret (Tanska) on esittänyt 25.2.2016 – N Luxembourg 1 v. Skatteministeriet
   (Asia C-115/16)
   (2016/C 270/28)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Østre Landsret

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: N Luxembourg 1

      Vastaaja: Skatteministeriet

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 2003/49/EY (1) 1 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä saman direktiivin 1 artiklan 4 kohdan kanssa, tulkittava siten, että jäsenvaltiossa kotipaikan omaava yhtiö, joka kuuluu direktiivin 3 artiklan soveltamisalaan ja joka asiassa vallitsevan kaltaisissa olosuhteissa vastaanottaa korkoja tytäryhtiöltä toisesta jäsenvaltiosta, on direktiivissä tarkoitettu näiden korkojen ”tosiasiallinen edunsaaja”?

                           1.1.

                           Onko direktiivin 2003/49/EY 1 artiklan 1 kohtaan, luettuna yhdessä saman direktiivin 1 artiklan 4 kohdan kanssa, sisältyvää tosiasiallisen edunsaajan käsitettä tulkittava yhdenmukaisesti vuoden 1977 mallisopimuksen 11 artiklaan sisältyvän vastaavan käsitteen kanssa?

                           1.2

                           Jos kysymykseen 1.1. vastataan myöntävästi, onko käsitettä siinä tapauksessa tulkittava ottamalla huomioon ainoastaan vuoden 1977 mallisopimuksen 11 artiklan kommentaari (8 kohta), vai voidaanko tulkinnassa ottaa huomioon myöhempiä kommentaareja, kuten vuonna 2003 tehdyt väliyhteisöjä koskevat lisäykset (8.1 kohta, nykyisin 10.1 kohta) ja vuonna 2014 tehdyt sopimusvelvoitteita ja oikeudellisia velvollisuuksia koskevat lisäykset (10.2 kohta)?

                           1.3

                           Jos tulkinnassa voidaan ottaa huomioon vuoden 2003 kommentaari, edellyttääkö yhtiön katsominen yhtiöksi, joka ei ole direktiivissä 2003/49/EY tarkoitettu tosiasiallinen edunsaaja, varojen tosiasiallisesti kulkeneen läpi sellaisille henkilöille, joita se valtio, jossa koron maksajalla on kotipaikka, pitää kyseisten korkojen tosiasiallisena edunsaajana, ja – jos näin on – onko tällöin lisäedellytyksenä, että tosiasiallisella läpikululla on ajallisesti läheinen yhteys korkojen maksamiseen ja/tai että läpikulku tapahtuu koronmaksuina?

                                       1.3.1.

                                       Mikä merkitys on tässä yhteydessä sillä, onko lainan antamiseen käytetty omaan pääomaan kuuluvia varoja, onko kyseiset korot liitetty pääomaan, onko koronsaaja sen jälkeen antanut samassa valtiossa kotipaikan omaavalle emoyhtiölleen konserniavustuksen saadakseen verotuksessa tuloksentasauksen kyseisen valtion asiaa koskevien säännösten mukaisesti, onko kyseiset korot myöhemmin muunnettu lainan ottaneen yhtiön omaksi pääomaksi, onko koronsaajalla ollut sopimusvelvoite tai oikeudellinen velvollisuus maksaa korot edelleen toiselle henkilölle ja onko suurimmalla osalla niistä henkilöistä, joita se valtio, jossa koron maksajalla on kotipaikka, pitää koron tosiasiallisena edunsaajana, kotipaikka muissa jäsenvaltioissa tai muissa valtioissa, joiden kanssa Tanska on tehnyt sopimuksen kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi, jolloin lähdeveron perimiseen ei olisi Tanskan verolainsäädännön mukaan ollut perustetta siinä tapauksessa, että kyseiset henkilöt olisivat olleet lainanantajia ja siten vastaanottaneet korot suoraan?

                           1.4

                           Mikä merkitys on arvioitaessa sitä kysymystä, onko koronsaajaa pidettävä direktiivissä tarkoitettuna tosiasiallisena edunsaajana, sillä seikalla, jos ennakkoratkaisua pyytävä tuomioistuin päätyy asiaa koskevien tosiseikkojen arvioinnin perusteella katsomaan, että saajalla – vaikka sillä ei olisi ollut sopimusvelvoitetta tai oikeudellista velvollisuutta siirtää vastaanotetut korot toiselle henkilölle – ei ollut asiallisesti oikeutta korkojen käyttämiseen ja nauttimiseen, siten kuin vuoden 2014 kommentaarissa vuoden 1977 mallisopimukseen tarkoitetaan?

               2)

               Edellyttääkö se, että jäsenvaltio vetoaa direktiivin 5 artiklan 1 kohtaan, joka koskee kansallisten säännösten soveltamista petosten tai väärinkäytösten torjumiseksi, tai direktiivin 5 artiklan 2 kohtaan, että kyseinen jäsenvaltio on hyväksynyt erityisen kansallisen säännöksen direktiivin 5 artiklan täytäntöön panemiseksi tai että kansallisessa oikeudessa on petoksia, väärinkäytöksiä ja veropetoksia koskevia yleisiä säännöksiä tai periaatteita, joita voidaan tulkita 5 artiklan mukaisesti?

                           2.1.

                           Jos kysymykseen 2 vastataan myöntävästi, voidaanko yhteisöverolain 2 §:n 2 momentin d kohtaa, jossa säädetään, ettei rajoitettu verovelvollisuus korkotuloista koske ”korkoja, jos korkojen verottamisesta on luovuttava – – eri jäsenvaltioissa sijaitsevien lähiyhtiöiden välisiin korko- ja rojaltimaksuihin sovellettavasta yhteisestä verotusjärjestelmästä annetun direktiivin 2003/49/EY mukaan”, tällöin pitää direktiivin 5 artiklassa tarkoitettuna tällaisena kansallisena erityissäännöksenä?

               3)

               Onko kahden jäsenvaltion välillä kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdyn sopimuksen määräys, joka on laadittu OECD:n mallisopimuksen mukaisesti ja jonka mukaan koron verottaminen riippuu siitä, pidetäänkö korkojen vastaanottajaa korkojen tosiasiallisena edunsaajana, direktiivin 5 artiklassa tarkoitettu tällainen sopimukseen perustuva määräys väärinkäytösten torjumiseksi?

               4)

               Onko kyseessä direktiivin 2003/49/EY mukainen väärinkäytös, jos siinä jäsenvaltiossa, jossa koron maksajalla on kotipaikka, sallitaan korkojen verovähennykset, kun taas jäsenvaltiossa, jossa koronsaajalla on kotipaikka, korkoja ei veroteta?

               5)

               Onko jäsenvaltio, joka ei halua myöntää toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen yhtiön olevan korkojen tosiasiallinen edunsaaja ja joka väittää, että toiseen jäsenvaltioon sijoittautunut yhtiö on niin sanottu keinotekoinen väliyhteisö, direktiivin 2003/49/EY tai EY 10 artiklan mukaan velvollinen ilmoittamaan, kenen jäsenvaltio siinä tapauksessa katsoo olevan tosiasiallinen edunsaaja?

               6)

               Jos yhtiön, jonka kotipaikka on jäsenvaltiossa (emoyhtiö), ei katsota olevan direktiivin 2003/49/EY nojalla konkreettisesti vapautettu toisessa jäsenvaltiossa kotipaikan omaavalta yhtiöltä (tytäryhtiö) saaduista koroista maksettavasta lähdeverosta ja jos viimeksi mainittu jäsenvaltio katsoo emoyhtiön olevan rajoitetusti verovelvollinen kyseisessä jäsenvaltiossa kyseisistä koroista, onko EY 43 artikla, luettuna yhdessä EY 48 artiklan kanssa, tällöin esteenä lainsäädännölle, jolla viimeksi mainittu jäsenvaltio velvoittaa veron pidättämiseen velvollisen (tytäryhtiön) maksamaan lähdeverovelan maksamisen viivästymisen johdosta viivästyskorkoa, joka on suurempi kuin viivästyskorko, jonka asianomainen jäsenvaltio lisää yhteisöverovelkaan (jonka soveltamisalaan muun muassa korkotulot sisältyvät), joka kohdistuu samassa jäsenvaltiossa kotipaikan omaavaan yhtiöön?

               7)

               Jos yhtiön, jonka kotipaikka on jäsenvaltiossa (emoyhtiö), ei katsota olevan direktiivin 2003/49/EY nojalla konkreettisesti vapautettu toisessa jäsenvaltiossa kotipaikan omaavalta yhtiöltä (tytäryhtiö) saaduista koroista maksettavasta lähdeverosta ja jos viimeksi mainittu jäsenvaltio katsoo emoyhtiön olevan se verosubjekti, johon rajoitettu verovelvollisuus kyseisessä jäsenvaltiossa kyseisistä koroista kohdistuu, onko EY 43 artikla, luettuna yhdessä EY 48 artiklan kanssa, (vaihtoehtoisesti EY 56 artikla) tällöin erikseen tai kokonaisuutena tarkasteltuina esteenä lainsäädännölle,

                           a)

                           jonka mukaan viimeksi mainittu jäsenvaltio velvoittaa korkojen maksajan pidättämään koroista lähdeveroa ja asettaa sen julkisyhteisöön nähden vastuuseen pidättämättä jääneestä lähdeverosta, jos tällaista pidätysvelvollisuutta ei ole silloin, kun korkojen vastaanottajan kotipaikka on viimeksi mainitussa jäsenvaltiossa?

                           b)

                           jonka mukaan emoyhtiöllä ei ole viimeksi mainitussa jäsenvaltiossa velvollisuutta maksaa yhteisöveron ennakkoja kahden ensimmäisen verovuoden aikana vaan sen on maksettava yhteisöveroa vasta huomattavasti myöhempänä ajankohtana kuin lähdeverojen erääntymisajankohta?

                     Unionin tuomioistuinta pyydetään ottamaan kysymykseen 7 annettavassa vastauksessa huomioon kysymykseen 6 annettu vastaus.

      (1)  Eri jäsenvaltioissa sijaitsevien lähiyhtiöiden välisiin korko- ja rojaltimaksuihin sovellettavasta yhteisestä verotusjärjestelmästä 3.6.2003 annettu neuvoston direktiivi 2003/49/EY (EUVL 2003, L 157, s. 49).


title: Asia T-614/13: Kanne 26.11.2013 — Romota v. komissio

text:
               1.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 31/13

         Kanne 26.11.2013 — Romota v. komissio
   (Asia T-614/13)
   2014/C 31/24
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Romota GmbH (Seegebiet Mansfelder Land, Saksa) (edustajat: asianajajat I. Zenke, M. Vollmer, C. Telschow ja A. Schulze)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 11 artiklan 3 kohdan mukaisista kansallisista täytäntöönpanotoimenpiteistä päästöoikeuksien jakamiseksi maksutta siirtymäaikana 5.9.2013 annetun Euroopan komission päätöksen 2013/448/EU (EUVL L 240, s. 27) siltä osin, kuin sen 1 artiklan 1 kohdassa hylätään päästöoikeuksien jakaminen kantajalle rasitustapauksessa kolmannelle päästökauppakaudelle 2013 — 2020 päästökauppaa koskevan Saksan lain 9 §:n 5 momentin perusteella

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen
               Kantajan mukaan riidanalaisella päätöksellä loukataan suhteellisuusperiaatetta, koska päästöoikeuksien jakamisen rasitustapauksessa kieltäminen on vastaajan ilmoittaman tavoitteen osalta virheellinen ja lisäksi täysin suhteeton siitä kantajalle aiheutuvaan haittaan nähden. Kantaja väittää toissijaisesti, että päätös 2011/278/EU (1) on unionin oikeuden vastainen ja pätemätön.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu toissijaisuusperiaatteen loukkaamiseen
               Tämän kanneperusteen yhteydessä kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä loukataan toissijaisuusperiaatetta, jonka mukaan Euroopan unionin toimien on rajoituttava vaadittavaan laajuuteen. Vastoin vastaajan käsitystä jäsenvaltioille on jäänyt (vaikkakin rajoitettu) oikeus antaa päästöoikeuksien jakoa koskevia sääntöjä. Niihin säännöksiin, joiden antamiseen jäsenvaltioille on jäänyt toimivaltaa, kuuluvat kantajan mukaan päästökauppaa koskevan Saksan lain 9 §:n 5 momentin kaltaiset rasitustapauksia koskevat säännökset.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu perusoikeuksien loukkaamiseen
               Kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä loukataan sillä olevia yrityksen taloudellisesta toimintavapaudesta, ammatinharjoittamisen vapaudesta ja omistusoikeudesta johtuvia perusoikeuksia ilman, että nämä loukkaukset olisivat oikeutettuja Euroopan unionin hyväksymän yleisen edun mukaisen tavoitteen tai muiden henkilöiden oikeuksien ja vapauksien turvaamisen perusteella.

      (1)  Päästöoikeuksien yhdenmukaistettua maksutta tapahtuvaa jakoa koskevien unionin laajuisten siirtymäsäännösten vahvistamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan mukaisesti 27.4.2011 annettu komission päätös 2011/278/EU (tiedoksiannettu numerolla K(2011) 2772, EUVL L 130, s. 1).


title: Asia F-56/14: Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 14.7.2016 – Dominguez Perez v. komissio (Henkilöstö — Eläkkeet — Henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohta — Ennen unionin palvelukseen tuloa kansallisen eläkejärjestelmän mukaan saavutetut eläkeoikeudet — Siirto unionin eläkejärjestelmään — Asianomaisen hyväksymä, yleisten täytäntöönpanosäännösten perusteella tehty uusi ehdotus hyvitettävistä palveluvuosista — Toimi, joka ei ole asianomaiselle vastainen — Oikeusvarmuus — Luottamuksensuoja — Yhdenvertainen kohtelu — Työjärjestyksen 81 artikla)

text:
               5.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/34

         Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 14.7.2016 – Dominguez Perez v. komissio
   (Asia F-56/14) (1)

   ((Henkilöstö - Eläkkeet - Henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohta - Ennen unionin palvelukseen tuloa kansallisen eläkejärjestelmän mukaan saavutetut eläkeoikeudet - Siirto unionin eläkejärjestelmään - Asianomaisen hyväksymä, yleisten täytäntöönpanosäännösten perusteella tehty uusi ehdotus hyvitettävistä palveluvuosista - Toimi, joka ei ole asianomaiselle vastainen - Oikeusvarmuus - Luottamuksensuoja - Yhdenvertainen kohtelu - Työjärjestyksen 81 artikla))
   (2016/C 326/58)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Dominguez Perez (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja Casado García-Hirschfeld)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet aluksi J. Currall ja G. Gattinara, sittemmin G. Gattinara, ja lopuksi G. Gattinara ja F. Simonetti)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus niiden kahden laskelmaa koskevan ehdotuksen kumoamiseksi, joka koskee kantajan eläkeoikeuksien siirtämistä unionin eläkejärjestelmään ja jossa sovelletaan virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 ja 12 artiklan uusia täytäntöönpanosäännöksiä.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään osittain tutkimatta sen tutkittamaksi ottamisen edellytysten puuttumisen takia ja hylätään osittain selvästi perusteettomana.

               2)

               Dominguez Perez vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 253, 4.8.2014, s. 70.


title: Asia T-310/03: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys  25.4.2006  — Kreuzer Medien v. parlamentti ja neuvosto (Kumoamiskanne — Direktiivi 2003/33/EY — Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt — Asiavaltuus — Tutkimatta jättäminen)

text:
               1.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 154/16

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 25.4.2006 — Kreuzer Medien v. parlamentti ja neuvosto
   (Asia T-310/03) (1)

   (Kumoamiskanne - Direktiivi 2003/33/EY - Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt - Asiavaltuus - Tutkimatta jättäminen)
   (2006/C 154/43)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Kreuzer Medien GmbH (Leipzig, Saksa) (edustajat: aiemmin asianajajat U. Kornmeier ja D. Valbert sittemmin asianajaja M. Lenz)

      Vastaajat: Euroopan parlamentti (asiamiehet: E. Waldherr ja U. Rösslein) ja Euroopan unionin neuvosto (asiamies: E. Karlsson)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Falstaff Verlags GmbH (Klosterneuburg, Itävalta) (edustaja: asianajaja W.-G. Schärf)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M.-J. Jonczy, L. Pignataro-Nolin ja F. Hoffmeister), Espanjan kuningaskunta (asiamies: L. Fraguas Gadea) ja Suomen tasavalta (asiamiehet: A. Guimaraes-Purokoski ja T. Pynnä)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Tupakkatuotteiden mainontaa ja sponsorointia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 26 päivänä toukokuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/33/EY (EYVL L 152, s. 16) kumoaminen osittain
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan parlamentin ja neuvoston oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Espanjan kuningaskunta ja komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käydystä välitoimimenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut mukaan lukien.

               4)

               Suomen tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan..

               5)

               Falstaff Verlags-Gesellschaft mbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käydystä välitoimimenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut mukaan lukien.

      (1)  EUVL C 289, 29.11.2003.


title: Asia T-22/99: Gustave Rosen 21.1.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 100/20               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      10.4.1999
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 Lisäksi kantaja väittää, että päätöksellä rikotaan asetuksen
                                                                    N:o 17 mukaan sakkoja määrättäessä noudatettavia pro-
                                                                    sessuaalisia ja aineellisia oikeussääntöjä ja näistä muun
                                                                    muassa yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.
Komission riidanalaisella päätöksellä Ð katso päätöksen 3           (1) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 85 artiklan sovelta-
artiklan c kohta Ð Dansk Rùrindustri A/S:lle (jäljempänä                mismenettelyssä (Asia N:o IV/35.691/E-4: Esieristettyjen kau-
Starpipe) määrättiin 1 475 000 ecun sakot. Sakot määrät-                kolämmitysputkien alan kartelli) 21 päivänä lokakuuta 1998
tiin lähinnä sen takia, että Starpipe oli yhdessä joidenkin             tehty komission päätös (EYVL L 24, 30.1.1999, s. 1).
muiden niin kutsutun putkikartellin osapuolten kanssa
osallistunut ºesieristettyjen kaukolämmitysputkien alalla
sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen
kokonaisuuteen, joka sai alkunsa noin marras-joulukuussa
1990 neljän tanskalaisvalmistajan välisenä, laajeni sitten
muille kansallisille markkinoille ja ± ± muodosti vuoden
1994 lopulla laajan, koko yhteismarkkinat kattavan kar-
tellinº, johon Starpipen katsottiin osallistuneen ºainakin
                                                                    Gustave Rosen 21.1.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota
maalis- tai huhtikuuhun 1996º.
                                                                                vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-22/99)
                                                                                (1999/C 100/39)
Kantaja myöntää rikkoneensa perustamissopimuksen
85 artiklaa siltä osin kuin päätöksessä todetaan, että tuot-
tajat jakoivat kansalliset markkinat kiintiöiden pohjalta,                           (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
mutta ei siltä osin kuin siinä todetaan, että ne jakoivat
lopulta Euroopan markkinat keskenään. Kantaja myöntää
edelleen, että se on toiminut päätöksessä mainitulla tavalla        Gustave Rose, kotipaikka Goutroux (Belgia), on nostanut
lainvastaisesti siltä osin kuin siinä todetaan, että kansalli-      21.1.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
set markkinat osoitettiin tietyille valmistajille ja järjestet-     tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
tiin se, että muut valmistajat vetäytyvät markkinoilta,             vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Lucas Vogel,
sovittiin hinnoista sekä osoitettiin yksittäisiä hankkeitä          Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoi-
määrätyille valmistajille ja ohjailtiin tarjousmenettelyä näi-      misto Christian Kremer, 6 rue Heinrich Heine.
den hankkeiden osalta.
                                                                    Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio-
                                                                    istuin
Tämän myönnetyn lainvastaisuuden ajallisesta ja maantie-
teellisestä ulottuvuudesta kantaja voi ainoastaan todeta,
että se osallistui Tanskan markkinoita koskevaan kartelli-          Ð kumoaa 9.10.1998 tehdyn (ja 20.10.1998 tiedoksi
toimintaan marras-joulukuusta 1990 vuoden 1993 puoli-                    annetun) nimenomaisen päätöksen, jolla on hylätty
väliin asti ja joihinkin kilpailua rajoittaviin toimiin Saksan           kantajan nimittävälle viranomaiselle 2.6.1998 tekemä
markkinoilla sekä yhteen toimeen Italian markkinoilla,                   valitus, jolla riitautettiin päätös olla ylentämättä kan-
minkä jälkeen Starpipen kartellitoiminta loppui kokonaan                 tajaa palkkaluokkaan C 1 vuoden 1998 ylennyskier-
lähes vuodeksi ja alkoi taas uudestaan loppukesästä 1994.                roksella     (hallinnollisessa    tiedotteessa    nro 1036
                                                                         6.4.1998 julkaistu päätös), ja
                                                                    Ð velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kantaja kiistää osallistuneensa yhdenmukaistettuihin
toimintatapoihin suojatakseen kartellia sen ainoan merkit-
tävän ulkopuolisen kilpailijan eli Powerpipe AB:n kilpai-
lulta.                                                              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                    Kantaja vetoaa ensisijaisesti Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                    sion virkamiesten ylentämismenettelyä koskevan käytän-
Perusteidensa tueksi kantaja väittää, että päätös on ristiri-       nön oppaan sääntöjen rikkomiseen sekä yhdenver-
idassa EY:n perustamissopimuksen 85 ja neuvoston ase-               taisuusperiaatteen (henkilöstösääntöjen 5 artikla) ja
tuksen N:o 17 3 ja 15 artiklan kanssa, koska perusteiden            luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen sekä huo-
osissa 1 ja 2 tarkoitetuissa päätöksen kohdissa oikeutta on         lenpitovelvollisuuden (henkilöstösääntöjen 24 artikla) rik-
sovellettu ja näyttöä arvioitu virheellisesti.                      komiseen siltä osin kuin häntä on kieltäydytty ylentämästä
 ---pagebreak--- 10.4.1999              FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 100/21
vuoden 1998 ylennyskierroksella, vaikka hänen nimensä             Kanne koskee seuraavia menettelyjä:
sisältyi niiden virkamiesten luetteloon, jotka olivat kaik-
kein ansioituneimpia jo vuoden 1997 ylennyskierroksella,
ja tämän seikan olisi pitänyt varmistaa hänelle ylennysten        Ð PSA:n ja sen kansallisella tasolla toimivien yksinmyy-
osalta etusija muihin virkamiehiin nähden.                            jien ja alueellisten yksinmyyjien väliset sopimukset rin-
                                                                      nakkaistuonnin estämiseksi;
Kantaja väittää myös, että henkilöstösääntöjen 45 artiklan
                                                                  Ð ulkomaisiin jälleenmyyjiin kohdistettu painostus, jolla
1 kohtaa on rikottu siltä osin kuin nimittävä viranomainen
                                                                      on pyritty estämään tavarantoimituksia siten, etteivät
ei ole suorittanut hakijoiden ansioiden vertailua kohtuulli-
                                                                      nämä toimita ajoneuvoja Ranskassa asuville loppu-
sella ja perustellulla tavalla.
                                                                      käyttäjille;
                                                                  Ð milleÂsime-tekniikaksi kutsutun myyntitekniikan käyt-
                                                                      täminen; ja
                                                                  Ð nk. ºBalladurº -valtionapujen muodossa maksetut
Garage Trabisco S.A.:n 25.1.1999 Euroopan yhteisöjen                  tukitoimet.
             komissiota vastaan nostama kanne
                         (Asia T-26/99)
                                                                  Kantaja katsoo kanteensa yhteenvedossa sekä perusteluissa
                        (1999/C 100/40)                           pyrkiessään osoittamaan, että riittävää yhteisön intressiä ei
                                                                  asiassa ole, että komissio on sivuuttanut markkinoiden
                                                                  jakamisen ja tavarantoimituksille asetetut esteet, kuten yri-
                                                                  tykset kansallisia menettelysääntöjä kiertämällä estää rin-
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     nakkaistuonnin pääsy markkinoille. Näin vastaajana oleva
                                                                  toimielin on kantajan mukaan laiminlyönyt velvollisuu-
                                                                  tensa tutkia asianmukaisesti kilpailuasioissa sille toimitetut
                                                                  valitukset.
Garage Trabisco S.A., kotipaikka Cognac (Ranska) on
nostanut 25.1.1999 kanteen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
Kantajan edustajana on Jean Claude Fourgoux, Pariisi, ja
prosessiosoite Luxemburgissa Pierrot Schiltz, 5 rue BeÂatrix
de Bourbon.
                                                                  Sigma Tecnologie di Rivestimento S.R.L.:n 25.1.1999
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio-               Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
istuin:
                                                                                (Asia T-28/99)
                                                                                (1999/C 100/41)
Ð kumoaa 16.Ð17.11.1998 tehdyn komission päätök-
     sen;
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Ð velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku-
     lut.                                                         Sigma Tecnologie di Rivestimento S.R.L. on nostanut
                                                                  25.1.1999 kanteen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                  oikeusasteen tuomioistuimessa Euroopan yhteisöjen
                                                                  komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat
                                                                  Aurelio Pappalardo, Trapani, ja Massimo Merola, Rooma,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut               ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Alain
                                                                  Loran, 51 rue Albert I.
Kanteella vaaditaan kumottavaksi komission päätös, jolla
valitus Peugeot-ryhmän (PSA) ja joidenkin sen yksinmyy-           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio-
jien asettamista esteistä kantajana olevalle valtakirjan          istuin:
saaneelle itsenäiselle jälleemyyjälle hylättiin. Kantajan
mukaan näitä esteitä on pidettävä osoituksena lainvastai-
sesta yhteenliittymästä PSA:n ja sen jälleenmyyjien välillä       Ð kumoaa ensisijaisesti 21.10.1998 tehdyn komission
Ranskan alueella.                                                     päätöksen K(1998) 3117 1 artiklan (asia IV/35.691/


title: Asia T-452/05: Kanne  27.12.2005  — Belgian Sewing Thread v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               11.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 60/43

         Kanne 27.12.2005 — Belgian Sewing Thread v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia T-452/05)
   (2006/C 60/83)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Belgian Sewing Thread N.V. (edustaja: advocaat H. Gilliams)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Kantaja vaatii kumoamiskanteella kumoamaan EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä asiassa 38.337 — PO/Lanka 14.9.2005 tehdyn komission päätöksen 1 artiklan siltä osin kuin siinä todetaan kantajan osallistuneen siinä vahvistettuun rikkomiseen samassa määrin kuin muut rikkomiseen osallistuneet yritykset sekä kumoamaan päätöksen 2 artiklan siltä osin kuin siinä määrätään kantajalle sakkoa,

               —

               toissijaisesti kumoamaan päätöksen 2 artiklassa sille määrätyn sakon tai ainakin alentamaan sen määrää huomattavasti,

               —

               kantaja vaatii lisäksi, että Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut,

               —

               vahingonkorvauskanteessa kantaja vaatii, että komission on todettava olevan EY 235 ja 288 artiklan mukaisessa vastuussa,

               —

               kantaja vaatii edelleen komission velvoittamista korvaamaan kaiken siitä sille aiheutuneen ja vielä aiheutuvan vahingon, että komissio julkisti kantajan sisäisen hintaluettelon,

               —

               kantaja vaatii myös, että komission maksettavaksi tulevaan vahingonkorvaukseen lisätään 8 prosentin vuotuinen korko, joka alkaa juosta komission virheellisestä menettelystä,

               —

               kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta määräämään komission maksamaan ennen asiantuntijaselvityksen lopputuloksen saamista etukäteen 705 812 euroa sen suoritettavana olevasta vahingonkorvausmäärästä,

               —

               lisäksi kantaja vaatii, että komissio velvoitetaan maksamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja riitauttaa ensisijassa EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä asiassa 38.337 — PO/Lanka 14.9.2005 tehdyn komission päätöksen siltä osin kuin siinä todetaan kantajan osallistuneen siinä todettuun rikkomiseen samassa määrin kuin muut rikkomiseen osallistuneet yritykset ja vaatii kumoamista tai ainakin sille määrätyn sakon määrän huomattavaa alentamista.
   Kantaja esittää ensimmäiseksi, että kantajan suorittama rikkominen on luokiteltu erheellisesti hyvin vakavaksi. Kantajan mukaan komissio on loukannut tässä kohtuullisuus- ja suhteellisuusperiaatetta, rikkonut asetuksen 1/2003 (1) 23 artiklan 3 kohtaa sekä loukannut perusteluvelvollisuutta ja puolustautumisoikeuksia. Kantajan mukaan komissio ei ollut ottanut ollenkaan huomioon sitä, että kantajalla ei ollut minkäänlaista osuutta rikkomisen suunnittelussa ja organisoimisessa, ettei se ollut ottanut osaa kyseiseen kokoukseen ja ettei se ollut myöskään pannut sopimuksia koskaan täytäntöön.
   Kantaja riitauttaa edelleen sen sijoittamisen sakon perusmäärän vahvistamisessa toiseen ryhmään sekä sakon määrän. Kantajan mukaan komissio on yliarvioinut kantajan mahdollisuuden vaikuttaa tosiasiallisesti kilpailuun sekä absoluuttisessa mielessä kun sitä verrataan muiden kyseessä olevien yritysten vaikutukseen että silloin kun tätä tarkastellaan kantajan vaikean taloudellisen tilanteen ja laajuudeltaan rajoitettujen markkinoiden kannalta. Kantaja esittää edelleen, että komissio on loukannut tässä yhteydessä kohtuullisuus- ja suhteellisuusperiaatetta, rikkonut asetuksen 1/2003 23 artiklan 3 kohtaa, ja sakkojen laskemista koskevia suuntaviivoja, sekä loukannut yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja perusteluvelvollisuutta.
   Komissio on myös tulkinnut väärin kantajaa koskevan lieventävän olosuhteen ja rikkonut sakkojen laskemista koskevia suuntaviivoja ja loukannut perusteluvelvollisuutta. Kantajan mukaan komission olisi pitänyt ottaa lieventävänä olosuhteena huomioon se, että kantaja ei ollut pannut tehtyjä sopimuksia täytäntöön ja että sillä oli ollut hyvin rajoittunut ja passiivinen osuus asiassa.
   Komissio on perusteluvelvollisuuden, yhdenvertaisen kohtelun ja suhteellisuusperiaatteen sekä yhteistyötiedoksiannon vastaisesti pienentänyt sakkoa liian vähän kantajan yhteistyöstä tutkimuksessa.
   Lopuksi kantaja vaatii, että sille on korvattava siitä aiheutunut vahinko, että komissio on kantajan sisäisen hintaluettelon julkistamisella loukannut luottamuksensuojan periaatetta ja salassapitovelvollisuutta.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16 päivänä joulukuuuta 2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EYVL L 1, s. 1)


title: Asia C-360/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 5.9.2006 — Heinrich Bauer Verlag BeteiligungsGmbH v. Finanzamt für Großunternehmen in Hamburg

text:
               16.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 310/1

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 5.9.2006 — Heinrich Bauer Verlag BeteiligungsGmbH v. Finanzamt für Großunternehmen in Hamburg
   (Asia C-360/06)
   (2006/C 310/02)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Finanzgericht Hamburg
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Heinrich Bauer Verlag BeteiligungsGmbH

      Vastaaja: Finanzamt für Großunternehmen in Hamburg
   Ennakkoratkaisukysymys
   Onko ristiriidassa ETY:n/EY:n perustamissopimuksen 52 artiklan ja 58 artiklan, joista on tullut EY 43 artikla ja EY 48 artikla, kanssa se, että pääomayhtiöiden noteeraamattomien osakkuuksien arvostamisessa osakkuus kotimaisessa henkilöyhtiössä arvostetaan alhaisemman arvoiseksi kuin osakkuus henkilöyhtiössä toisessa jäsenvaltiossa?


title: Asia F-34/16: Kanne 7.7.2016 – ZZ v. parlamentti

text:
               5.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/35

         Kanne 7.7.2016 – ZZ v. parlamentti
   (Asia F-34/16)
   (2016/C 326/60)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja C. Bernard-Glanz)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Päätösten, joilla peritään takaisin määrät, joita kantajan väitetään saaneen oikeudenvastaisesti koulutuslisänä ja huollettavana olevasta lapsesta maksettavana lisänä, ja päätösten, joilla lakkautetaan hänen oikeutensa saada tiettyjä lisiä, kumoaminen

      Vaatimukset

               —

               Uusi takaisinperintäpäätös, joka koskee ”muista lähteistä saatuja tuloja” on kumottava

               —

               takaisinperintäpäätös, joka liittyy oikeuden lakkaamiseen, on kumottava siltä osin kuin kantajan oikeus saada koulutuslisää XX:lle ja YY:lle lakkautetaan 1.7.2015 eikä 1.10.2015 ja siltä osin kuin siinä lakkautetaan hänen oikeutensa kotitalouslisään 1.8.2015 eikä 1.10.2015

               —

               valituksen hylkäävä päätös on tarvittaessa kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava suorittamaan kantajalle viivästyskorkoa lainvastaisesti pidätettyjen tai takaisinperittyjen määrien osalta Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioille vahvistaman korkokannan perusteella lisättynä kahdella prosenttiyksiköllä laskettuna kunkin summan osalta siitä päivästä, jona se olisi pitänyt maksaa kantajalle

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-40/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 29.7.2010 (VAT and Duties Tribunalin, Manchester (Yhdistynyt kuningaskunta), esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Astra Zeneca UK Ltd v. Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — 2 artiklan 1 alakohta — Käsite ”vastikkeellinen palvelujen suoritus” — Yhtiön työntekijöilleen osana heidän palkkaustaan luovuttamat arvosetelit)

text:
               11.9.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 246/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 29.7.2010 (VAT and Duties Tribunalin, Manchester (Yhdistynyt kuningaskunta), esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Astra Zeneca UK Ltd v. Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs
   (Asia C-40/09) (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - 2 artiklan 1 alakohta - Käsite ”vastikkeellinen palvelujen suoritus” - Yhtiön työntekijöilleen osana heidän palkkaustaan luovuttamat arvosetelit)
   2010/C 246/06
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   VAT and Duties Tribunal, Manchester

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Astra Zeneca UK Ltd

      Vastaaja: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — VAT and Duties Tribunal, Manchester — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 2 artiklan 1 kohdan, 6 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja 17 artiklan 2 kohdan tulkinta — Palvelujen vastiketta vastaan tapahtuvan tarjoamisen käsite — Työntekijän työsopimuksensa mukaisesti saamat arvosetelit, joiden arvosta osa luokitellaan palkaksi

      Tuomiolauselma

   Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 10.4.1995 annetulla neuvoston direktiivillä 95/7/EY, 2 artiklan 1 alakohtaa on tulkittava niin, että se, että yhtiö antaa työntekijöilleen arvosetelin, jonka se on hankkinut arvonlisäveron sisältävällä hinnalla, sitä vastaan, että nämä työntekijät luopuvat osasta käteisenä rahana suoritettavaa palkkaansa, on tässä säännöksessä tarkoitettu vastikkeellinen palvelujen suoritus.

      (1)  EUVL C 90, 18.4.2009.


title: Asia C-393/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 1.7.2010 (Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Emanuela Sbarigia v. Azienda USL RM/A, Comune di Roma, Assiprofar — Associazione Sindacale Proprietari Farmacia ja Ordine dei Farmacisti della Provincia di Roma (Apteekkien aukioloaikoja ja kiinniolopäiviä koskeva kansallinen lainsäädäntö — Erivapaus — Toimivaltaisten viranomaisten päätösvalta)

text:
               28.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 234/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 1.7.2010 (Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Emanuela Sbarigia v. Azienda USL RM/A, Comune di Roma, Assiprofar — Associazione Sindacale Proprietari Farmacia ja Ordine dei Farmacisti della Provincia di Roma
   (Asia C-393/08) (1)

   (Apteekkien aukioloaikoja ja kiinniolopäiviä koskeva kansallinen lainsäädäntö - Erivapaus - Toimivaltaisten viranomaisten päätösvalta)
   2010/C 234/08
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Emanuela Sbarigia

      Vastaajat: Azienda USL RM/A, Comune di Roma, Assiprofar — Associazione Sindacale Proprietari Farmacia ja Ordine dei Farmacisti della Provincia di Roma

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — EY 49, EY 81–EY 86, EY 152 ja EY 153 artiklan tulkinta — Apteekkien aukioloaikoja ja sulkemisjaksoja koskeva kansallinen lainsäädäntö — Kielto olla noudattamatta vuosittaista, tiettyjä jaksoja koskevaa sulkemisvelvollisuutta ja ylittää lainsäädännössä aukioloajalle vahvistettu yläraja

      Tuomiolauselma

   Tribunale amministrativo regionale per il Lazion 21.5.2008 tehdyllä välipäätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö jätetään tutkimatta.

      (1)  EUVL C 285, 8.11.2008.


title: Asia C-558/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 7.7.2009 (High Court of Justicen (Queen’s Bench Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — The Queen, S.P.C.M. SA:n, C.H. Erbslöh KG:n, Lake Chemicals and Minerals Ltd:n ja Hercules Inc:n hakemuksesta v. Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs (Asetus (EY) N:o 1907/2006 — Kemikaalit — Kemikaalien rekisteröinti, arviointi, lupamenettelyt ja rajoitukset (REACH) — Monomeeriaineiden käsite — Pätevyys — Oikeasuhteisuus — Yhdenvertainen kohtelu)

text:
               29.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/6

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 7.7.2009 (High Court of Justicen (Queen’s Bench Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — The Queen, S.P.C.M. SA:n, C.H. Erbslöh KG:n, Lake Chemicals and Minerals Ltd:n ja Hercules Inc:n hakemuksesta v. Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs
   (Asia C-558/07) (1)

   (Asetus (EY) N:o 1907/2006 - Kemikaalit - Kemikaalien rekisteröinti, arviointi, lupamenettelyt ja rajoitukset (REACH) - Monomeeriaineiden käsite - Pätevyys - Oikeasuhteisuus - Yhdenvertainen kohtelu)
   2009/C 205/08
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Justice (Queen’s Bench Division)

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: The Queen, S.P.C.M. SA:n, C.H. Erbslöh KG:n, Lake Chemicals and Minerals Ltd:n ja Hercules Inc:n hakemuksesta

      Vastaaja: Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — High Court of Justice, Queen’s Bench Division — Kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta 18.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (EUVL L 396, s. 1) 6 artiklan 3 kohdan tulkinta ja pätevyys — Monomeeriaineiden käsite

      Tuomiolauselma

               1)

               Kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta 18.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 6 artiklan 3 kohtaan sisältyvä monomeeriaineiden käsite koskee vain reagoineita monomeerejä, jotka ovat integroituneet polymeereihin.

               2)

               Toisen kysymyksen tutkinnassa ei ole tullut esille mitään sellaisia seikkoja, jotka vaikuttaisivat asetuksen N:o 1907/2006 6 artiklan 3 kohdan pätevyyteen.

      (1)  EUVL C 51, 23.2.2008.


title: Asia C-75/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria (Italia) on esittänyt 20.2.2009 – Agra Srl v. Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Alessandria

text:
               1.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 102/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria (Italia) on esittänyt 20.2.2009 – Agra Srl v. Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Alessandria
   (Asia C-75/09)
   2009/C 102/20
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Agra Srl

      Vastapuoli: Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Alessandria

      Ennakkoratkaisukysymys

               1)

               Onko asetuksen nro 374/1990 11 §:ssä tarkoitettujen säännösten, siten kuin niitä on tulkittava yhdessä asetuksen (EY) N:o 2913/92 221 artiklan 3 kohdan ja samaan asetukseen myöhemmin lisätyn 4 kohdan kanssa, kun otetaan huomioon myös TULD:in (tasavallan presidentin asetus nro 43/1973) 84 §:n 3 momentti, tulliviranomaisen oikeus tullin oikaisuun vanhentunut ja/tai menetetty määräajan noudattamatta jättämisen vuoksi, kun kolmen vuoden pituinen ajanjakso tulli-ilmoituksen antamisesta on kulunut, vai voiko mainitun määräajan kuluminen keskeytyä ja/tai lykkääntyä tullauspäätöksessä tarkoitettua tullisäännösten rikkomista käsittelevän rikosoikeudenkäynnin ollessa kesken?


title: Asia C-194/09 P: Valitus, jonka Alcoa Trasformazioni Srl on tehnyt 1.6.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-332/06, Alcoa Trasformazioni Srl v. Euroopan yhteisöjen komissio, 25.3.2009 antamasta tuomiosta

text:
               15.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 193/8

         Valitus, jonka Alcoa Trasformazioni Srl on tehnyt 1.6.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-332/06, Alcoa Trasformazioni Srl v. Euroopan yhteisöjen komissio, 25.3.2009 antamasta tuomiosta
   (Asia C-194/09 P)
   2009/C 193/09
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Alcoa Trasformazioni Srl (edustajat: asianajajat M. Siragusa, T. Müller-Ibold, T. Graf ja F. Salerno)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston asiassa T-332/06, Alcoa Trasformazioni Srl v. Euroopan yhteisöjen komissio, 25.3.2009 antaman tuomion

               —

               kumoaa komission päätöksen 2006/C 214/03, joka on annettu tiedoksi Italian tasavallalle 19.7.2006, siltä osin kuin tämä päätös koskee Alcoa Trasformazionille kuuluviin alumiinitehtaisiin sovellettavia sähkötariffeja

         Toissijainen vaatimus

               —

               palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen uudelleen tutkittavaksi yhteisöjen tuomioistuimen antaman tuomion mukaisesti

         Ja joka tapauksessa

               —

               velvoittaa komission yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan mukaisesti korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut sekä maksamaan valittajalle takaisin tämän komissiolle korvaamat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Ottaen huomioon komission näkemyksen, jonka mukaan Italian energiavaltaisille teollisuudenaloille myönnetyt sähkötariffit eivät olleet valtiontukea, herää kysymys, mitä tutkintakriteeriä komission tulisi soveltaa ja miten sen tulisi perustella päätöksensä tällaisissa olosuhteissa ennen muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista. Alcoan mukaan tilanteessa, jossa komissio on aiemmin katsonut, ettei tietty toimenpide ole valtiontukea, komissio ei voi aloittaa tällaista menettelyä, ellei se ole ensin suorittanut perusteellista tutkimusta sen perustelemiseksi, miksi aiempi näkemys ei enää ole voimassa. Lisäksi komission on päättäessään muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta perusteltava tällainen päätös riittävän selkeästi. Alcoan mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, että komissio saattoi aloittaa muodollisen tutkintamenettelyn tutkimatta sitä, oliko vuonna 1996 tehdyn päätöksen alkuperäinen arviointi tullut pätemättömäksi. Komission aiemmasta näkemyksestä, jonka mukaan toimenpide ei ollut valtiontukea, herää myös kysymys, mitä menettelyä tulisi soveltaa siinä tapauksessa, että komissio päättäisi tutkia asian uudelleen ja aloittaa muodollisen tutkintamenettelyn kyseisestä toimenpiteestä. Sekä sovellettavista menettelysäännöistä että oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan perusperiaatteista seuraa, että tällaisissa olosuhteissa tulee soveltaa voimassa olevan tuen tutkimiseen sovellettavaa menettelyä. Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, että komissio toimi oikein soveltaessaan uusien tukien osalta määrättyä menettelyä Alcoan tariffeihin.


title: Tuomioistuimen tuomio, annettu 27 päivänä kesäkuuta 2014 , asiassa E-26/13 – Islannin valtio vastaan Atli Gunnarsson (Henkilöiden vapaa liikkuvuus – ETA-sopimuksen 28 artikla – direktiivi 2004/38/EY – direktiivi 90/365/ETY – oleskeluoikeus – oikeus lähteä kotivaltiosta – epäedullisempi verokohtelu)

text:
               26.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 68/3

         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   annettu 27 päivänä kesäkuuta 2014,
   asiassa E-26/13
   Islannin valtio vastaan Atli Gunnarsson
   (Henkilöiden vapaa liikkuvuus – ETA-sopimuksen 28 artikla – direktiivi 2004/38/EY – direktiivi 90/365/ETY – oleskeluoikeus – oikeus lähteä kotivaltiosta – epäedullisempi verokohtelu)
   (2015/C 68/03)
   Asiassa E-26/13 Islannin valtio vastaan Atli Gunnarsson Islannin korkein oikeus (Hæstiréttur Íslands) esitti valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen 34 artiklan nojalla tuomioistuimelle PYYNNÖN, joka koskee ETA-sopimuksen 28 artiklan ja Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY 7 artiklan tulkintaa. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti, sekä tuomarit Per Christiansen (esittelevä tuomari) ja Páll Hreinsson, antoi 27 päivänä kesäkuuta 2014 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Ei ole direktiivin 90/365/ETY 1 artiklan eikä direktiivin 2004/38/EY 7 artiklan 1 kohdan b ja d alakohdan mukaista, ettei ETA-valtio anna toiseen ETA-valtioon muuttaneille puolisoille mahdollisuutta yhdistää henkilökohtaisia verohyvityksiään tuloverotuksessa tilanteessa, jossa toinen puolisoista saa eläkkeen kotivaltiostaan ja kyseinen eläke muodostaa asianomaisen henkilön kaikki tai lähes kaikki tulot eikä toisella puolisolla ole lainkaan tuloja, vaikka tällainen yhdistäminen olisi mahdollista, jos puolisot asuisivat kotivaltiossaan.


title: Asia T-214/10: Kanne 7.5.2010 — Moselland v. SMHV — Renta Siete (DIVINUS)

text:
               17.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/23

         Kanne 7.5.2010 — Moselland v. SMHV — Renta Siete (DIVINUS)
   (Asia T-214/10)
   2010/C 195/37
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Moselland eG — Winzergenossenschaft (Bernkastel-Kues, Saksa) (edustaja: asianajaja M. Dippelhofer)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Renta Siete, SL (Albacete, Espanja)

      Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 22.2.2010 tekemä päätös asiassa R 1204/2009-2 on kumottava

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien menettelystä valituslautakunnassa aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Renta Siete, SL

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki DIVINUS luokkiin 30, 33 ja 35 kuukuvia tavaroita ja palveluja varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansallinen kuviomerkki, joka sisältää sanaosat Moselland Divinum, luokkaan 33 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 76 artiklan 2 kohdan sekä asetuksen (EY) N:o 2868/95 (2) 19 säännön 2 kohdan ja 20 säännön 1 kohdan rikkominen, koska valituslautakunta ei ottanut asianmukaisesti ja/tai riittävästi huomioon todisteita aikaisempien oikeuksien olemassaolosta, asetuksen (EY) N:o 207/2009 76 artiklan 1 kohdan toisen virkkeen rikkominen, koska valituslautakunta ei tyytynyt arvioimaan kantajan esittämiä todisteita, asetuksen (EY) N:o 207/2009 78 artiklan 1, 3 j 4 kohdan rikkominen todisteiden puutteellisen arvioimisen vuoksi ja koska valituslautakunta tyytyi hankkimaan tietoja, vaikka hankittujen tietojen vastaiset todisteet oli jo esitetty, ja asetuksen (EY) N:o 207/2009 75 artiklan toisen virkkeen rikkominen, koska valituslautakunta ei antanut kantajalle tilaisuutta lausua viran puolesta selvitetyistä tosiseikoista, asetuksen (EY) N:o 2868/95 50 säännön 1 kohdan rikkominen, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, että vastaanottotodistuksen esittäminen ei ollut riittävä todiste asiakirjojen toimittamisesta edellytetyssä määräajassa, asetuksen (EY) N:o 2868/95 50 säännön 1 kohdan kolmannen virkkeen rikkominen harkintavallan väärinkäytön vuoksi ja lopuksi asetuksen (EY) N:o 2868/95 51 säännön b alakohdan rikkominen, koska valituslautakunta ei virheellisesti palauttanut valitusmaksua.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1)

      (2)  Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13.12.1995 annettu komission asetus N:o 2868/95 (EYVL L 303, s. 1)


title: Asia T-212/00: Nuove Industrie Molisane s.r.l.:n 11.8.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
21.10.2000               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 302/31
      Se, että kantajaan aiotaan nyt soveltaa Euroopan parla-              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
      mentin puhemiehistön 16.12.1998 antamaa ”asetusta”,                  kuin asiassa T-174/00, Biret International.
      merkitsee käytännössä sitä, että kaksitoista vuotta myö-
      hemmin halutaan muuttaa siihen kilpailuun sovellettuja
      sääntöjä ja edellytyksiä, jonka perusteella kantaja on
      otettu palvelukseen hoitamaan Lissabonin tiedotustoimis-
      ton päällikön tehtäviä (juuri niitä, eikä muita). Näin
      loukataan oikeusnormien taannehtivan vaikutuksen kiel-
      lon periaatetta.
–     Laillisuusperiaatteen loukkaaminen                                   Nuove Industrie Molisane s.r.l.:n 11.8.2000 Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
      Se, että hyväksytään ”liikkuvuuspolitiikan täytäntöönpa-
      nosta annetun asetuksen” kaltainen ”asetus”, merkitsee
      henkilöstösääntöjen tosiasiallista muuttamista, mikä ylit-                                     (Asia T-212/00)
      tää parlamentin sen toimivallan rajat, joka sillä on
      henkilöstöpolitiikkansa määrittämiseksi ja täytäntöönpa-                                       (2000/C 302/73)
      nemiseksi henkilöstösääntöjen säännösten nojalla.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                           Nuove Industrie Molisane s.r.l. on nostanut 11.8.2000 Euroo-
                                                                           pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
                                                                           kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan
Etablissements Biret et Cien 10.8.2000 Euroopan unionin                    edustajana ovat asianajajat Ivo Van Bael, Bryssel, ja Fabrizio Di
              neuvostoa vastaan nostama kanne                              Gianni, Rooma.
                          (Asia T-210/00)                                  Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                          (2000/C 302/72)                                  –     kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin komissio
                                                                                on käyttänyt kilpailutekijän korjauskertoimena 0,75 eikä
                                                                                ehdotettua kerrointa 1.
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                           –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut
Etablissements Biret et Cie, kotipaikka Pariisi, on nostanut
10.8.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                     –     tekee kaikki lain ja oikeudenmukaisuuden edellyttämät
tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vas-                         päätökset.
taan. Kantajan edustajana on asianajaja Stéphane Rodrigues,
Pariisi.
                                                                           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                           Asian kantaja on rajavastuuyhtiö, jonka kotipaikka on Sesto
–     toteaa Euroopan yhteisön olevan vastuussa kantajan                   Campanossa. Sesto Campanon on EY 87 artiklan 3 kohdan
      tytäryhtiön, Biret Internationalin, konkurssiin asettami-            c alakohdassa tarkoitettu tukialue. Kantaja riitauttaa 30.5.2000
      sesta                                                                tehdyn komission päätöksen nro SG(2000)D/103923 (valtion-
                                                                           tuki nro N 787/99), joka koskee komission tiedonnannossa
–     velvoittaa Euroopan unionin neuvoston maksamaan kan-                 monialaisista puitteista alueellisesta tuesta suurille investointi-
      tajalle    vahingonkorvauksena            70 630 850 Ranskan         hankkeille tarkoitettua tukihanketta.
      frangia
–     velvoittaa Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oi-                 Tukea saavan hankkeen tarkoituksena on klinkkerien (hydrau-
      keudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.                                 listen sidosten raaka-aine) tuotantolaitoksen perustaminen.
                                                                           Kantajalla ei ole tällä hetkellä käytettävissään klinkkereitä.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                        Kyseinen tuki on todettu osittain yhteismarkkinoille soveltu-
                                                                           vaksi. Kantaja väittää tältä osin, että komission päätös käyttää
Kantaja vaatii korvausta vahingosta, joka sille on aiheutunut              tuen intensiteetin sallittua enimmäismäärää (eli alueellista
sen tytäryhtiön, Biret Internationalin, konkurssiin asettamises-           enimmäismäärää) laskiessaan kilpailutekijän korjauskertoime-
ta, kun viimeksi mainitun on täytynyt lopettaa toimintansa                 na 0,75 ja todeta tämän perusteella, että yhteismarkkinoille
kokonaisuudessaan yhteisön asetettua erityisesti amerikkalaista            soveltuvana voidaan pitää ainoastaan 29 176,69 miljoonan
alkuperää olevan naudanlihan tuontikiellon.                                Italian liiran suuruista tukea on virheellinen seuraavista syistä:
 ---pagebreak--- C 302/32                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     21.10.2000
–     Komission päätös on virheellisesti perusteltu.                      Cooperativa Mare Azzurro a.r.l:n ynnä muiden 23.8.2000
                                                                           Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
–     Komissio on perusteettomasti katsonut, että voimakkaas-
      ta nousujohteisuudesta huolimatta kyseisillä markkinoilla
      vallitsee laskusuhdanne.                                                                      (Asia T-218/00)
–     Komission päätös on virheellinen sen vuoksi, että siinä on
      sovellettu 5,78 prosentin suuruista tuotantokapasiteetin                                      (2000/C 302/75)
      hyödyntämistä koskevaa vuotuista keskiarvoa.
–     Komissio ei ole ilmoittanut tosiseikkoja, joiden perusteella
      se päätti soveltaa korjauskerrointa 0,75.                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                          Cooperativa Mare Azzurro a.r.l. ym. ovat nostaneet 23.8.2000
                                                                          Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                          messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
                                                                          jien edustajana on asianajaja Giuseppe Boscolo, Venezia.
Antena 3 de Televisiónin 21.8.2000 Euroopan yhteisöjen                   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                komissiota vastaan nostama kanne
                                                                          –     kumoaa kokonaisuudessaan, tai, toissijaisesti, osoittain,
                           (Asia T-216/00)                                      riidanalaisen päätöksen ja/tai määrää, ettei kyseinen päät-
                                                                                ösä vaikuta kantajien asemaan, sekä velvoittaa vastaajan
                                                                                korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                           (2000/C 302/74)
                      (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Antena 3 de Televisión, kotipaikka Madrid, on nostanut
21.8.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                    Kantajina olevat osuuskunnat, jotka tarjoavat palveluja noin
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                   sadalle Veneziassa ja Chioggiassa toimivalle kalastusalan yri-
vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Fernando Pombo              tykselle, riitauttavat sosiaaliturvamaksujen alentamista koske-
Garcı́a, Emiliano Garayar Gutı́errez ja Rosario Alonso Pérez-             vien lakien nro 30/1997 ja nro 206/1995 mukaisista Venetsian
Villanueva.                                                               ja Chioggian alueella sijaitseviin yrityksiin kohdistuvista tuki-
                                                                          toimenpiteistä 25.11.1999 tehdyn komission päätöksen (1).
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                          Tässä päätöksessä on katsottu yhteismarkkinoille soveltumat-
–     kumoaa komission 10.5.2000 tekemän                   päätök-        tomiksi tietyt kyseisille yrityksille maksetut tuet.
      sen 2000/400/EY (nk. Eurovisio-päätös)
–     velvoittaa komission korvaamaan kaikki Antena 3 de
                                                                          Kantajat esittävät vaatimustensa tueksi seuraavat perustelut:
      Televisiónille aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
                                                                          –     komissio ei ole katsonut, että kyseiset tuet muodostavat
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                             jo olemassa olevan kolmivuotisen tukijärjestelmän ja ettei
                                                                                niitä näin ollen voida Euroopan yhteisön perustamissopi-
                                                                                muksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskoh-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat                  taisista säännöistä 22 maaliskuuta 1999 annetun neuvos-
kuin ne, jotka on esitetty asiassa T-185/00, Métropole Télévi-                  ton asetuksen (EY) N:o 659/1999 (2) 15 artiklan nojalla
sion M 6 (1).                                                                   palauttaa
(1) Ei vielä julkaistu.
                                                                          –     riidanalaisessa päätöksessä ei ole otettu huomioon Chiog-
                                                                                gian historiallisen keskuksen tulorakennetta eikä työlli-
                                                                                syystilannetta, koska perustamissopimuksen 87 artiklan
                                                                                3 kohdan a alakohdassa määrättyä alueellista poikkeusta
                                                                                ei ole sovellettu


title: Asia T-340/02: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 13.7.2006 — Wijsmuller v. komissio

text:
               16.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 224/53

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 13.7.2006 — Wijsmuller v. komissio
   (Asia T-340/02) (1)

   (2006/C 224/114)

      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

   Laajennetun kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EYVL C 19, 25.1.2003.


title: Asia C-241/08: Kanne 2.6.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta

text:
               2.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 197/15

         Kanne 2.6.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-241/08)
   (2008/C 197/25)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: D. Recchia ja J.-B. Laignelot)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia kyseisen direktiivin 6 artiklan 2 ja 3 kohdan asianmukaisen täytäntöönpanon edellyttämiä lakeja ja asetuksia

               —

               Ranskan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio esittää kanteensa tueksi kaksi kanneperustetta, jotka perustuvat siihen, että direktiivin 92/43/ETY (luontodirektiivi) 6 artiklan 2 ja vastaavasti 6 artiklan 3 kohtaa on rikottu.
   Kantaja väittää ensimmäisessä kanneperusteessaan, että luontodirektiivin 6 artiklan 2 kohta on luonteeltaan selvä. Kyseisessä 2 kohdassa kielletään suojeltujen luontotyyppien kaikenlainen heikentyminen. Se, että kansallisessa lainsäädännössä on otettu käyttöön merkittävien vaikutusten käsite, jotta voidaan rajoittaa edellä mainitun säännöksen soveltamista tiettyihin ihmisten toimenpiteisiin, ei siis ole perusteltua. Kansallinen lainsäätäjä ei voi myöskään todeta lopullisesti sitä, että tietyt metsästyksen tai kalastuksen kaltaiset toiminnat Natura 2000 -alueella eivät ole luonteeltaan häiritseviä, vaikka niitä harjoitettaisiinkin vain tilapäisesti tai voimassaolevan kansallisen säännöstön mukaisesti.
   Komissio toteaa toisessa kanneperusteessaan ensiksi, että luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdassa edellytetään, että kaikki suunnitelmat tai hankkeet, jotka eivät liity suoranaisesti alueen käyttöön tai ole sen kannalta tarpeellisia, on arvioitava asianmukaisesti, lukuun ottamatta ankaran tulkinnan tapauksia. Vastaajan lainsäädäntö aiheuttaa ongelmia suhteessa yhteisön oikeuteen, koska siinä jätetään systemaattisesti ympäristövaikutusten arvioinnin ulkopuolelle Natura 2000 -sopimusten mukaiset työt, hankkeet tai kehittäminen.
   Komissio toteaa seuraavaksi, että Ranskan lainsäädännössä on hankkeita, jotka eivät edellytä lupaa tai hallinnollista hyväksymistä ja jotka näin ollen jäävät arviointimenettelyn ulkopuolelle. Tietyillä näistä hankkeista on merkittäviä vaikutuksia Natura 2000 -alueisiin lajien suojelun tavoitteiden kannalta.
   Komission mukaan kansallisen lainsäätäjän pitäisi asettaa valituksentekijöille selvä velvollisuus esittää vaihtoehtoisia ratkaisuja tilanteissa, joissa tällaista aluetta koskevan hankkeen tai käyttösuunnitelman vaikutuksia arvioidaan kielteisesti.

      (1)  EYVL L 206, s. 7.


title: Asia F-29/08: Kanne 3.3.2008 — Y v. komissio

text:
               9.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 116/35

         Kanne 3.3.2008 — Y v. komissio
   (Asia F-29/08)
   (2008/C 116/69)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Y (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja N. Lhoëst)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Oikeusriidan kohde ja kuvaus
   Viranomaisen, joka saa tehdä sopimuksia palvelukseen ottamisesta, 24.5.2007 tekemän sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla kantaja irtisanottiin sopimussuhteisena toimihenkilönä riittämättömän käytöksen viranhoidossa johdosta, ja aineellisen ja aineettoman vahingon korvaaminen
   Vaatimukset

               —

               Viranomaisen, joka saa tehdä sopimuksia palvelukseen ottamisesta, 24.5.2007 tekemä päätös, jolla kantaja irtisanotaan sopimussuhteisena toimihenkilönä, on kumottava;

               —

               siltä osin kuin tarpeellista on kumottava komission 16.11.2007 tekemä päätös, jolla hylätään kantajan henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan nojalla 31.8.2007 tekemä valitus;

               —

               komissio on velvoitettava maksamaan kantajalle palkka, jota hänelle olisi edelleen maksettu, ellei viranomaisen, joka saa tehdä sopimuksia palvelukseen ottamisesta, olisi irtisanonut hänen sopimustaan ennenaikaisesti ja laittomasti, sekä kaikki korvaukset, joita kantaja voi vaatia;

               —

               komissio on velvoitettava maksamaan kantajalle korvaus, jonka määräksi arvioidaan 500 000 euroa aineettomasta vahingosta, jollei summaa koroteta oikeudenkäynnin kuluessa;

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 1 päivänä heinäkuuta 1999 asiassa T-111/99 R, Ignacio Samper vastaan Euroopan parlamentti (Henkilöstö - Välitoimimenettely - Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
C 281/16              FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       2.10.1999
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                             Boigelot, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-
         MIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS                            misto Louis Schiltz, 2 rue du Fort Rheinsheim, vastaan
                                                                       Euroopan parlamentti (asiamiehinään Hannu von Hertzen
                 30 päivänä kesäkuuta 1999                             ja Joäo Sant’Anna), jossa vaaditaan lykkäämään 14.4.1999
                                                                       julkaistun avoimia työpaikkoja koskevan ilmoituksen nro
                                                                       8675 perusteella aloitettua työhönottomenettelyä, yhteisöjen
       asiassa T-70/99 R, Alpharma vastaan neuvosto                    ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on an-
                                                                       tanut 1.7.1999 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
(Välitoimimenettely – Asetuksen (EY) N:o 2821/98
täytäntöönpanon lykkääminen – Sinkkibasitrasiinin poista-
minen sallitujen lisäaineiden luettelosta – Direktiivi                 1. Välitoimihakemus hylätään.
         70/524/ETY – Kiireellisyys – Intressivertailu
                                                                       2. Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                        (1999/C 281/31)
                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Asiassa T-70/99 R, Alpharma Inc., kotipaikka Fort Lee (Ameri-
kan Yhdysvallat), edustajinaan solicitor Gavin Robert ja asiana-
jaja Bernard van de Walle de Ghelcke, Bryssel, prosessiosoite
Luxemburgissa asianajotoimisto Freddy Brausch, 11 rue Goe-
the, vastaan Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään John
Carbery, Moyra Sims ja Jorge Monteiro), jota tukevat Euroopan          YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
yhteisöjen komissio (asimiehinään Peter Oliver, Theofanis                       MIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
Christoforou ja Francesco Ruggeri Laderchi), Suomen tasavalta
(asiamiehinään Holger Rotkirch ja Tuula Pynnä) ja Ruotsin
kuningaskunta (asiamiehenään Anders Kruse), jossa pyydetään                             15 päivänä heinäkuuta 1999
lykkäämään rehujen lisäaineista annetun neuvoston direktiivin
70/524/ETY muuttamisesta siltä osin kuin se koskee tiettyjen
antibioottien hyväksymisen peruuttamisesta 17 päivänä joulu-           asiassa T-167/99 R, Carla Giulietti vastaan Euroopan
kuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EYVL L 351, s. 4)                                    yhteisöjen komissio
täytäntööpanoa tai määräämään muita tarpellisiksi katsottavia
välitoimia, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men presidentti on 30.6.1999 antanut määräyksen, jonka                                (Välitoimimenettely – Henkilöstö)
määräysosa on seuraava:
1. Välitoimihakemus hylätään.                                                                  (1999/C 281/33)
2. Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                       Asiassa T-167/99 R, Carla Giulietti, kotipaikka Bryssel, edusta-
                                                                       jinaan asianajajat Georges Vandersanden ja Laure Levi, Bryssel,
                                                                       prosessiosoite Luxemburgissa fiduciaire Myson SARL, 30 rue
ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN                               de Cessange, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
                          MÄÄRÄYS                                   hinään Gianluigi Valsesia ja Julian Currall), jossa Giulietti vaatii
                                                                       keskeytettäväksi yhtäältä kilpailun COM/A/10/98 valintalauta-
                 1 päivänä heinäkuuta 1999                             kunnan sen päätöksen täytäntöönpanon, jolla Giuliettilta evät-
                                                                       tiin oikeus osallistua esikarsinnan myöhempiin kokeisiin, ja
                                                                       toisaalta kaikkien tätä päätöstä kilpailumenettelyssä seurannei-
asiassa T-111/99 R, Ignacio Samper vastaan Euroopan                    den toimien ja muiden päätösten täytäntöönpanon, yhteisöjen
                          parlamentti                                  ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on
                                                                       15.7.1999 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seu-
(Henkilöstö – Välitoimimenettely – Kiireellisyysedellytys ei           raava:
                             täyty)
                                                                       1. Välitoimihakemus hylätään.
                        (1999/C 281/32)
                                                                       2. Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Asiassa T-111/99 R, Ignacio Samper, Euroopan parlamentin
virkamies kotipaikka Madrid, edustajanaan asianajaja Eric


title: Asian T-236/99 poistaminen rekisteristä

text:
               25.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/27

         Asian T-236/99 poistaminen rekisteristä (1)

   (2004/C 239/59)

      (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)

   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun toisen jaoston puheenjohtajan 4.5.2004 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia T-236/99, Direcks Service Station Bocholtz B.V., jota tukee Alankomaiden kuningaskunta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.

      (1)  EYVL C 47, 19.2.2000.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 24 päivänä syyskuuta 2002 asiassa T-102/01, Orlando Pérez-Díaz vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Palvelukseen ottaminen – Tilapäisten virkamiesten valinta – Kantajaa ei lisätty varallaololuetteloon – Valintalautakunnan jäsenten kielitaito)

text:
C 305/22                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            7.12.2002
kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta ku-             1)     Valintalautakunnan 13.7.2000 päivättyyn kirjeeseen sisäl-
moamaan 19.6.2000 tehdyn päätöksen kantajan palkkaluokan                      tyvä päätös, jonka mukaan kantajaa ei valintamenettelyn
alentamisesta palkkaluokasta A 3 palkkaluokkaan A 6 ja                        KOM/R/A/01/1999 päätteeksi merkitty varallaololuetteloon,
vahingonkorvausta tästä päätöksestä kantajalle aiheutuneesta                  kumotaan.
vahingosta, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen
jaosto), toimien kokoonpanossa: puheenjohtaja R. M. Moura              2)     Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Ramos, sekä tuomarit J. Pirrung ja A. W. H. Meij, kirjaaja:
johtava hallintovirkamies H. Jung, on 11.9.2002 antanut
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                             (1 ) EYVL C 186, 30.6.2001.
1)     Komission 19.6.2000 tekemä päätös kantajan palkkaluokan
       alentamisesta palkkaluokasta A 3 palkkaluokkaan A 6 kumo-
       taan.
2)     Komissio velvoitetaan maksamaan kantajalle yhden euron
       suuruinen summa korvauksena tälle aiheutuneesta henkisestä
       kärsimyksestä.                                                         YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
3)     Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                24 päivänä syyskuuta 2002
( 1) EYVL C 227, 11.8.2001.
                                                                       asiassa T-102/01, Orlando Pérez-Díaz vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio (1)
                                                                       (Henkilöstö – Palvelukseen ottaminen – Tilapäisten virka-
                                                                       miesten valinta – Kantajaa ei lisätty varallaololuetteloon –
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                           Valintalautakunnan jäsenten kielitaito)
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (2002/C 305/48)
                   24 päivänä syyskuuta 2002
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
asiassa T-92/01, Marie-Claude Girardot vastaan Euroopan
                      yhteisöjen komissio (1)
(Henkilöstö – Palvelukseen ottaminen – Väliaikaisten toimi-            Asiassa T-102/01, Orlando Pérez-Díaz, kotipaikka Bryssel,
henkilöiden valinta – Hakijaa ei merkitty varallaololuette-            edustajanaan asianajaja M.-A. Lucas, vastaan Euroopan yhteisö-
loon – Valintalautakunnan kokoonpano – Yhdenvertainen                  jen komissio (asiamiehinään F. Clotuche-Duvieusart ja H. Tse-
                              kohtelu)                                 repa-Lacombe), jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen
                                                                       tuomioistuinta kumoamaan valintalautakunnan 14.7.2000
                          (2002/C 305/47)                              päivättyyn kirjeeseen sisältyvän päätöksen, jolla kantajaa ei
                                                                       lisätty kilpailumenettelyn KOM/R/A/01/1999 päätteeksi laa-
                                                                       dittuun tilapäisten virkamiesten varallaololuetteloon, yhteisö-
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen
                                                                       jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja B. Ves-
                                                                       terdorf, sekä tuomarit N. J. Forwood ja H. Legal, kirjaaja:
Asiassa T-92/01, Marie-Claude Girardot, Euroopan yhteisöjen            hallintovirkamies J. Palacio González, on antanut 24.9.2002
                                                                       tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
komission väliaikainen toimihenkilö, kotipaikka Bryssel, edus-
tajanaan asianajajat J.-N. Louis ja V. Peere, prosessiosoite
Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asia-             1)     Valintalautakunnan 14.7.2000 päivättyyn kirjeeseen sisältyvä
miehinään F. Clotuche-Duvieusart ja H. Tserepa-Lacombe),                      valintalautakunnan päätös, jolla kantajaa ei lisätty kilpailume-
jossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta vaadittiin ku-                  nettelyn KOM/R/A/01/1999 päätteeksi laadittuun tilapäisten
moamaan valintalautakunnan 13.7.2000 päivättyyn kirjeeseen                    virkamiesten varallaololuetteloon, kumotaan.
sisältyvä päätös, jonka mukaan kantajaa ei valintamenettelyn
KOM/R/A/01/1999 päätteeksi merkitty väliaikaisten toimihen-            2)     Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
kiöiden varallaololuetteloon, yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
asteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpa-
nossa: jaoston puheenjohtaja B. Vesterdorf sekä tuomarit               (1 ) EYVL C 186, 30.6.2001.
N. J. Forwood ja H. Legal, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio
González, on 24.9.2002 antanut tuomion, jonka tuomiolau-
selma on seuraava:


title: Asia T-268/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.10.2014 — Italia v. komissio (Unionin tuomioistuimen tuomion, jolla valtion todetaan jättäneen noudattamatta jäsenyysvelvoitteitaan, täytäntöönpanon laiminlyönti — Uhkasakko — Uhkasakon maksamisesta annettu päätös — Takaisinperimisvelvollisuus — Yritykset, joiden osalta on pantu vireille konkurssimenettelyt — Kyseessä olevien konkurssimenettelyjen kohde — Tarvittava huolellisuus — Todistustaakka)

text:
               1.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 431/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.10.2014 — Italia v. komissio
   (Asia T-268/13) (1)

   ((Unionin tuomioistuimen tuomion, jolla valtion todetaan jättäneen noudattamatta jäsenyysvelvoitteitaan, täytäntöönpanon laiminlyönti - Uhkasakko - Uhkasakon maksamisesta annettu päätös - Takaisinperimisvelvollisuus - Yritykset, joiden osalta on pantu vireille konkurssimenettelyt - Kyseessä olevien konkurssimenettelyjen kohde - Tarvittava huolellisuus - Todistustaakka))
   (2014/C 431/32)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamies: G. Palmieri, avustajanaan avvocato dello Stato S. Fiorentino)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Di Bucci, G. Conte ja B. Stromsky)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus sen komission 7.3.2013 antaman päätöksen C(2013) 1264 final kumoamiseksi, jolla Italian tasavalta määrätään maksamaan tilille ”Euroopan unionin omat varat”1 6 5 33  000 euroa uhkasakkona.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 207, 20.7.2013.


title: Asia C-215/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 22.12.2010 (markkinaoikeuden (Suomi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Mehiläinen Oy ja Terveystalo Healthcare Oy, aiemmin Suomen Terveystalo Oyj v. Oulun kaupunki (Julkisia palveluhankintoja koskevat sopimukset — Direktiivi 2004/18/EY — Sekamuotoinen sopimus — Sopimus, joka on tehty hankintaviranomaisen ja siitä erillisen yksityisen yhtiön välillä — Terveydenhuoltopalveluja suorittavan yhteisyrityksen perustaminen tasaosuuksin — Sopimuskumppanien sitoumus hankkia yhteisyritykseltä neljän vuoden siirtymäkauden ajan terveydenhuoltopalvelut, jotka niiden on tarjottava työntekijöilleen)

text:
               26.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 22.12.2010 (markkinaoikeuden (Suomi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Mehiläinen Oy ja Terveystalo Healthcare Oy, aiemmin Suomen Terveystalo Oyj v. Oulun kaupunki
   (Asia C-215/09) (1)

   (Julkisia palveluhankintoja koskevat sopimukset - Direktiivi 2004/18/EY - Sekamuotoinen sopimus - Sopimus, joka on tehty hankintaviranomaisen ja siitä erillisen yksityisen yhtiön välillä - Terveydenhuoltopalveluja suorittavan yhteisyrityksen perustaminen tasaosuuksin - Sopimuskumppanien sitoumus hankkia yhteisyritykseltä neljän vuoden siirtymäkauden ajan terveydenhuoltopalvelut, jotka niiden on tarjottava työntekijöilleen)
   2011/C 63/07
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Markkinaoikeus

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Mehiläinen Oy ja Terveystalo Healthcare Oy, aiemmin Suomen Terveystalo Oyj

      Vastaaja: Oulun kaupunki

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Markkinaoikeus — Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY (EUVL L 134, s. 114) 1 artiklan 2 kohdan a ja d alakohdan tulkinta — Kunnan ja erillisen yksityisen yhtiön välillä tehty sopimus sellaisen yhteisyrityksen perustamisesta tasaosuuksin, jolle siirretään perustajien työterveys- ja työhyvinvointitoiminta — Sopimus, jolla kunta ja yksityinen yhtiö sitoutuvat hankkimaan siirtymäkauden ajan työntekijöidensä työterveys- ja työhyvinvointipalvelut uudelta yhteisyritykseltä

      Tuomiolauselma

   Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2004/18/EY on tulkittava siten, että kun hankintaviranomainen tekee siitä erillisen yksityisen yhtiön kanssa sopimuksen, jolla perustetaan osakeyhtiömuotoinen yhteisyritys, jonka tarkoituksena on suorittaa työterveys- ja työhyvinvointipalveluja, kyseisen hankintaviranomaisen on tehtävä omille työntekijöilleen tarkoitettujen palvelujen hankintaa koskeva sopimus, jonka arvo ylittää mainitussa direktiivissä säädetyn kynnysarvon ja joka on erotettavissa kyseisen yhteisyrityksen perustamissopimuksesta, noudattaen kyseisen direktiivin niitä säännöksiä, joita sovelletaan tämän direktiivin liitteeseen II B kuuluviin palveluihin.

      (1)  EUVL C 193, 15.8.2009.


title: Asia C-280/99 P: Moccia Irme SpA:n 28.7.1999 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun kolmannen jaoston 12.5.1999 antamasta tuomiosta yhdistetyissä asioissa T-164/96, T-165/96, T-166/96, T-167/96, T-122/97 ja T-130/97, Moccia Irme SpA, Prolafer Srl, Ferriera Acciaieria Casilina SpA, Dora Ferriera Acciaieria Srl, Ferriera Lamifer SpA ja Nuova Sidercamuna SpA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio

text:
C 281/8                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      2.10.1999
Verwaltungsgerichtshofin 29.6.1999 tekemällään päätök-                      – se, että työntekijällä on ollut kotipaikka tässä jäsenval-
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Doris Kaske                    tiossa vähintään 15 vuoden ajan ennen vakuutuskausien
vastaan Landesgeschäftsstelle des Arbeitsmarktservice                       täyttymistä toisessa jäsenvaltiossa?
                              Wien
                                                                       (1) EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2.
                        (Asia C-277/99)
                        (1999/C 281/15)
Verwaltungsgerichtshof on pyytänyt 29.6.1999 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
26.7.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
ratkaisua asiassa Doris Kaske vastaan Landesgeschäftsstelle des        Moccia Irme SpA:n 28.7.1999 tekemä valitus Euroopan
Arbeitsmarktservice Wien seuraaviin kysymyksiin:                       yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                       laajennetun kolmannen jaoston 12.5.1999 antamasta tuo-
                                                                       miosta yhdistetyissä asioissa T-164/96, T-165/96,
1. Onko Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen niin sanottua               T-166/96, T-167/96, T-122/97 ja T-130/97, Moccia Irme
    Rönfeldt-oikeuskäytäntöä sovellettava myös sellaisessa             SpA, Prolafer Srl, Ferriera Acciaieria Casilina SpA, Dora
    asiassa, jossa siirtotyöntekijä on käyttänyt ”oikeuttaan           Ferriera Acciaieria Srl, Ferriera Lamifer SpA ja Nuova
    vapaaseen liikkuvuuteen” (tarkemmin ottaen käyttänyt tätä          Sidercamuna SpA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
    oikeutta ennakoivasti) ennen asetuksen N:o 1408/71 (1)
    voimaantuloa mutta myös jo ennen sitä, kun EY:n perusta-
    missopimus on tullut voimaan hänen kotivaltiossaan, eli                                     (Asia C-280/99 P)
    ajankohtana, jolloin hän ei työskentelyvaltiossaan vielä
    voinut vedota EY 39 artiklaan ja sitä seuraaviin artikloihin                                 (1999/C 281/16)
    (aiempi 48 artikla jne.)?
                                                                       Moccia Irme SpA, kotipaikka Napoli (Italia), on valittanut
2. Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
                                                                       28.7.1999 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan
                                                                       yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajen-
    Merkitseekö Rönfeldt – oikeuskäytännön soveltaminen                netun kolmannen jaoston 12.5.1999 antamasta tuomioista
    työttömyysvakuutuksen osalta sitä, että siirtotyöntekijä           yhdistetyissä asioissa T-164/96, T-165/96, T-166/96,
    voi vedota hänen kannaltaan asetuksen N:o 1408/71                  T-167/96, T-122/97 ja T-130/97, Moccia Irme SpA, Prolafer
    säännöksiä edullisempaan Euroopan unionin kahden                   Srl, Ferriera Acciaieria Casilina SpA, Dora Ferriera Acciaieria
    jäsenvaltion väliseen bilateraaliseen sopimukseen (tässä           Srl, Ferriera Lamifer SpA ja Nuova Sidercamuna SpA vastaan
    tapauksessa työttömyysvakuutuksesta tehtyyn Itävallan ja           Euroopan yhteisöjen komissio. Valittajan edustajina ovat asian-
    Saksan väliseen sopimukseen) myös sen ajanjakson osalta,           ajajat Emilio Cappelli, Paolo De Caterini ja Andrea Bandini,
    jolloin hän kyseisen voimaantulon jälkeen jatkaa edelleen          Rooma, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto
    EY 39 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa (aiempi           Charles Turk, 13 B, avenue Guillaume, L-1651 Luxemburg.
    48 artikla jne.) taatun oikeuden käyttämistä, erityisesti
    sellaisten etuuksien saamiseksi, joita työntekijä vaatii palat-
    tuaan työskentelyvaltiosta kotivaltioonsa?                         Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                       –    kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajen-
3. Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko                      netun kolmannen jaoston 12.5.1999 antaman tuomion
    tällaisia vaatimuksia arvioitava kyseisen – työntekijän                 siltä osin kuin se koskee Moccia Irme SpA:aa (asia
    kannalta edullisemman – sopimuksen perusteella ainoas-                  T-164/96);
    taan, jos ne perustuvat pakollisen työttömyysvakuutuksen
    vakuutuskausiin, jotka ovat täyttyneet työskentelyvaltiossa        –    hyväksyy valittajan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
    ennen asetuksen N:o 1408/71 voimaantuloa (tässä siis                    messa esittämät vaatimukset.
    ennen 1.1.1994)?
4. Jos jompaan kumpaan ensimmäisestä kahdesta kysymyk-                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    sestä vastataan kieltävästi tai kolmanteen kysymykseen
    vastataan myöntävästi:                                             1. EHTY:n perustamissopimuksen 4 artiklan c kohdan rikko-
                                                                            minen ja väärä soveltaminen – riittämättömät ja ristiriitai-
                                                                            set perustelut – harkintavallan väärinkäyttö.
    Kielletäänkö EY 39 artiklassa (aiempi 48 artikla) ja asetuk-
    sen N:o 1408/71 3 artiklan 1 kohdassa se, että jäsenvaltio
    sisällyttää toisessa jäsenvaltiossa täyttyneiden vakuutus-         2. Viidennen tukisäännöstön 4 artiklan 2 kohdan toisen
    kausien huomioon ottamiseksi oikeusjärjestykseensä                      luetelmakohdan rikkominen ja väärä soveltaminen – perus-
    sääntelyn (eli tässä sääntelyn, jossa ei vaadita välittömästi           telujen puuttuminen – harkintavallan väärinkäyttö.
    edeltävää vakuutettuna olemista asetuksen N:o 1408/71
    67 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla), joka tosin on       3. Syrjintäkiellon periaatteen loukkaaminen.
    työntekijän kannalta asetusta N:o 1408/71 edullisempi
    mutta jonka soveltamisedellytyksenä on kuitenkin – lu-
    kuun ottamatta perheen yhdistämistä koskevaa poikkeusta


title: Asia C-216/06: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 22.11.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/26

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 22.11.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-216/06) (1)

   (2006/C 331/55)

      Oikeudenkäyntikieli: espanja

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 165, 15.7.2006.


title: Asia T-317/03: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio  26.1.2006  — Volkswagen v. SMHV (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin Variant rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki DERBIVARIANT — Valituslautakunta epää rekisteröinnin — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 40/94 74 artiklan 1 kohta ja 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               25.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 74/17

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 26.1.2006 — Volkswagen v. SMHV
   (Asia T-317/03) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin Variant rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki DERBIVARIANT - Valituslautakunta epää rekisteröinnin - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 40/94 74 artiklan 1 kohta ja 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   (2006/C 74/33)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Volkswagen AG (Wolfsburg, Saksa) (edustaja: asianajaja S. Risthaus)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamiehet: J. Weberndörfer ja G. Schneider)

      Toinen asianosainen SMHV:n valituslautakunnassa: Nacional Motor, SA (Martorelles, Espanja)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, joka on nostettu SMHV:n neljännen valituslautakunnan 17.6.2003 tekemästä päätöksestä (asia R 610/2001-4), joka koski Nacional Motor, SA:n ja Volkswagen AG:n välistä väitemenettelyä.
   Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 17.6.2003 tekemän päätöksen (asia R 610/2001-4) päätösosan 2 kohta kumotaan sikäli kuin siinä hylätään sanamerkin Variant rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi koskeva hakemus muita kuin luokkiin 7, 12 ja 37 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 304, 13.12.2003.