title: Asia C-138/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 20.5.2010 (Tribunale Ordinario di Palermon (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Todaro Nunziatina & C. SNC v. Assessorato del Lavoro e della Previdenza Sociale, della Formazione Professionale e dell’Emigrazione della regione Sicilia (Ennakkoratkaisupyyntö — Valtiontuet — Komission päätökset — Tulkinta — Sisilian alueen myöntämät tuet yrityksille, jotka tekevät koulutus- ja työsopimuksia tai muuttavat tällaiset sopimukset toistaiseksi voimassa oleviksi sopimuksiksi — Tukien myöntämiselle asetettu määräaika — Talousarvion rajoitukset — Viivästyskorot — Tutkimatta jättäminen)

text:
               3.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 20.5.2010 (Tribunale Ordinario di Palermon (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Todaro Nunziatina & C. SNC v. Assessorato del Lavoro e della Previdenza Sociale, della Formazione Professionale e dell’Emigrazione della regione Sicilia
   (Asia C-138/09) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Valtiontuet - Komission päätökset - Tulkinta - Sisilian alueen myöntämät tuet yrityksille, jotka tekevät koulutus- ja työsopimuksia tai muuttavat tällaiset sopimukset toistaiseksi voimassa oleviksi sopimuksiksi - Tukien myöntämiselle asetettu määräaika - Talousarvion rajoitukset - Viivästyskorot - Tutkimatta jättäminen)
   2010/C 179/18
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Ordinario di Palermo

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Todaro Nunziatina & C. SNC

      Vastaaja: Assessorato del Lavoro e della Previdenza Sociale, della Formazione Professionale e dell’Emigrazione della regione Sicilia

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunale Ordinario di Palermo — Valtiontuet — Työllisyystuista 15.5.1991 annetusta Sisilian alueen aluelaista nro 27 11.12.1995 tehdyn komission päätöksen SG (95) D/15975 ja Sisilian sellaisille yrityksille myöntämistä tuista, jotka tekevät koulutus- tai työsopimuksia tai muuttavat koulutus- ja työsopimukset toistaiseksi voimassa oleviksi sopimuksiksi, 16.10.2002 tehdyn komission päätöksen 2003/195/EY (EUVL L 77, s. 57), ulottuvuus

      Tuomiolauselma

               1)

               Työllisyystuista 15.5.1991 annetusta Sisilian alueen aluelaista nro 27 11.12.1995 tehtyä komission päätöstä SG (95) D/15975 (valtiontuki NN 91/A/95) on tulkittava siten, että siinä on todettu yhteismarkkinoille soveltuvaksi tukijärjestelmä, joka muodostuu kyseisen lain nro 27/91 10 §:n 1 momentin a ja b kohdassa säädetyistä kahdesta toimenpiteestä, jotka eivät saa olla päällekkäisiä ja joiden perusteena olevan tapahtuman eli työntekijän työhönoton tai koulutus- ja työsopimuksen muuttamisen toistaiseksi voimassa olevaksi sopimukseksi on täytynyt tapahtua ennen 31.12.1996, mutta että näissä säännöksissä säädettyjen tukien maksaminen voi jatkua tämän päivämäärän jälkeen, jollei tämä ole soveltuvien kansallisten talousarviota ja varojenhoitoa koskevien sääntöjen vastaista ja jos se tapahtuu Euroopan komission hyväksymien budjettimäärärahojen mukaisesti.

               2)

               Tukijärjestelmästä, jonka Italia aikoo toteuttaa Sisilian alueen työllisyyden edistämiseksi 16.10.2002 tehdyn komission päätöksen 2003/195/EY (valtiontuki C 56/99) 1 artiklaa on tulkittava siten, että alueen talousarvion yleisiin varoihin varainhoitovuodeksi 1997 osoitettujen määrien käyttämisen sallimisesta 27.5.1997 annetun Sisilian alueen aluelain nro 16 11 §:n 1 momentissa säädetty tukijärjestelmä on uusi tuki, joka eroaa työllisyystuista 15.5.1991 annetun Sisilian alueen aluelain nro 27 10 §:ssä säädetystä tukijärjestelmästä. Kyseinen 1 artikla on esteenä tukien myöntämiselle 1.1.1997 lukien tapahtuvaan koulutus- ja työsopimuksilla palkattujen työntekijöiden työhönottoon tai koulutus- ja työsopimusten muuttamiseen toistaiseksi voimassa oleviksi sopimuksiksi.

               3)

               On kyseisen jäsenvaltion asiana määrittää se asian osapuoli, jolle kuuluu todistustaakka siitä, että työllisyystuista 15.5.1991 annetun Sisilian alueen aluelain nro 27 10 §:n 1 momentin a ja b kohdassa tarkoitetuille tukitoimille, jotka on hyväksytty päätöksellä SG (95) D/15975, osoitettuja budjettimäärärahoja ei ole jo käytetty loppuun.

               4)

               Niiden laillisten korkojen määrää, jotka on mahdollisesti suoritettava, mikäli päätöksellä SG (95) D/15975 hyväksytyt tuet maksetaan myöhässä, tämän päätöksen antamisen jälkeiseltä ajalta, ei ole sisällytettävä tässä päätöksessä hyväksyttyjen budjettimäärärahojen määrään. Korkokanta ja koron soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt kuuluvat kansallisen oikeuden piiriin.

      (1)  EUVL C 153, 4.7.2009.


title: Asia C-122/07 P: Valitus, jonka Eurostrategies SPRL on tehnyt 28.2.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-203/06, Eurostrategies SPRL v. Euroopan yhteisöjen komissio, 1.12.2006 antamasta määräyksestä

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/32

         Valitus, jonka Eurostrategies SPRL on tehnyt 28.2.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-203/06, Eurostrategies SPRL v. Euroopan yhteisöjen komissio, 1.12.2006 antamasta määräyksestä
   (Asia C-122/07 P)
   (2007/C 95/60)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittaja: Eurostrategies SPRL (edustajat: solicitor R. A. Lang ja solicitor S. Crosby)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-203/06 1.12.2006 antaman määräyksen vain sen perustelujen osalta

               —

               antaa valituksesta aiheutuvista oikeudenkäyntikuluista valittajalle myönteisen ratkaisun.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja väittää seuraavaa:

               1.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin loukkasi prosessuaalisen yhdenvertaisuuden periaatetta, sellaisena kuin se vahvistetaan Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 1 kohdassa ja Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa, kun se kieltäytyi kuulemasta valittajan näkemystä siitä, oliko valittaja vastaanottanut väitetyn ”väliaikaisen vastauksen”, jonka perusteella, jos sellainen vastaus olisi vastaanotettu, komissiolla olevaa määräaikaa olisi jatkettu viidellätoista päivällä, mikä olisi tehnyt kanteen nostamisen tuomioistuimessa tarpeettomaksi.
               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti myös kuulematta valittajan näkemyksen toisesta kirjeestä, jonka komissio väitti lähetetyn sähköpostilla mutta joka oli tosiasiassa lähetetty faksilla.

               2.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin rikkoi Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1049/2001 (1) katsoessaan, että komissiolla oli oikeus saada määräaikaa jatketuksi viidellätoista päivällä asetuksen 8 artiklan 2 kohdan nojalla, koska tällaista jatkamista koskevien edellytysten täyttymisestä ei ollut näyttöä. Yhtenä tällaisena edellytyksenä on se, että määräajan jatkamisesta ilmoitetaan hakijalle. Komissio on kuitenkin osoittanut vain sen, että sähköposti oli lähetetty, muttei sitä, että se oli vastaanotettu. Valittajan mukaan sähköpostin oikeusvaikutus alkaa vasta sitten, kun vastaanottaja on sen nähnyt. Näin ollen ilmoitusta ei tapahtunut, joten asetuksen 1049/2001 8 artiklan 2 kohdassa säädetyt edellytykset eivät täyttyneet.

               3.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin rikkoi olennaista menettelymääräystä, kun se ei suorittanut intressivertailua ratkaisunsa antamiseksi. Valittaja mainitsee Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 2.5.1991 annetun työjärjestyksen 47 artiklan 1 kohdan ja 67 artiklan 3 kohdan esimerkkeinä tarpeesta suorittaa intressivertailu.

               4.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki ilmeisen arviointivirheen, kun se vääristeli sille esitetyn näytön selvää merkitystä; tämä näyttö ei mitenkään osoita, että komissio olisi ilmoittanut valittajalle pyynnöstään saada määräaikaa jatketuksi viidellätoista päivällä.

               5.

               Valittaja väittää neljänteen valitusperusteeseen nähden toissijaisesti, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin rikkoi yhteisön oikeutta katsoessaan, että sähköpostin oikeusvaikutus alkaa sen lähettämisestä eikä sen vastaanottamisesta.

      (1)  EYVL L 145, s. 43.


title: Asia C-167/02 P: Willy Rothleyn ja 70 muun Euroopan parlamentin jäsenen 3.5.2002 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston asiassa T-17/00, Willy Rothley ja 70 muuta Euroopan parlamentin jäsentä vastaan Euroopan parlamentti, jota tukevat Euroopan unionin neuvosto, Euroopan yhteisöjen komissio, Alankomaiden kuningaskunta ja Ranskan tasavalta, 26.2.2002 antamasta tuomiosta

text:
C 156/10                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            29.6.2002
Willy Rothleyn ja 70 muun Euroopan parlamentin jäsenen                         puhtaasti sisäistä järjestämistä ulommas ja toimi vaikuttaa
3.5.2002 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäi-                          siten välittömästi parlamentin jäseniin. Jopa ensimmäisen
sen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston asias-                       oikeusasteen tuomioistuimen valituksenalaisessa tuo-
sa T-17/00, Willy Rothley ja 70 muuta Euroopan parla-                          miossa omaksuman kannan mukaan kysymyksessä on
mentin jäsentä vastaan Euroopan parlamentti, jota tukevat                      toimi, joka voi olla EY 230 artiklan 1 kohdan mukaisen
Euroopan unionin neuvosto, Euroopan yhteisöjen komis-                          kanteen kohteena. Nämä vaikutukset riittävät perusteeksi
sio, Alankomaiden kuningaskunta ja Ranskan tasavalta,                          sille, että kanne on tutkittava, vaikkei toimi tällaisessa
                 26.2.2002 antamasta tuomiosta                                 tapauksessa koskisi kantajia erikseen.
                         (Asia C-167/02 P)
                                                                               Toissijaisesti: Vastoin ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                               mioistuimen käsitystä toimi koskee valittajia erikseen jo
                          (2002/C 156/18)                                      sen vuoksi, että he muodostavat rajatun henkilöjoukon,
                                                                               johon kuuluvien lukumäärä ja henkilöllisyys on tiedossa
                                                                               ja pysyy muuttumattomana.
Willy Rothley ja 70 muuta Euroopan parlamentin jäsentä ovat
                                                                               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on virheellisesti
valittaneet 3.5.2002 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                               sillä kannalla, ettei nyt käsiteltävään tapaukseen voida
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                               soveltaa oikeuskäytäntöä, jonka mukaan yleisesti vaikut-
men viidennen jaoston asiassa T-17/00, Willy Rothley ja
                                                                               tavaa oikeusnormia vastaan saadaan nostaa kumoamis-
70 muuta Euroopan parlamentin jäsentä vastaan Euroopan
                                                                               kanne, jos sen antajalla on ollut ylemmänasteiseen oikeus-
parlamentti, jota tukevat Euroopan unionin neuvosto, Euroo-
                                                                               normiin perustuva velvollisuus kantajan erityisaseman
pan yhteisöjen komissio, Alankomaiden kuningaskunta ja
                                                                               huomioon ottamiseen. OLAF:n tutkintavaltuudet samoin
Ranskan tasavalta, 26.2.2002 antamasta tuomiosta. Valittajien
                                                                               kuin kanteen kohteena olevalla toimella parlamentin
edustaja on asianajaja, Prof. Dr. Hans-Jürgen Rabe, Sozietät
                                                                               jäsenille, heidän avustajilleen ja parlamentin virkamiehille
Nörr Stiefenhofer Lutz, Charlottenstraße 57, D-10117 Berliini.
                                                                               asetetut ilmoitus-, sietämis- ja yhteistyövelvoitteet merkit-
                                                                               sevät pysyvää kajoamista jäsenten oikeuteen toimia edus-
                                                                               tajantehtävässään riippumattomasti ja vapaasti. OLAF:n
Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin:                             toimivaltuudet ja tutkintavaltuudet kokonaisuutena tar-
                                                                               kastellen rikkovat Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja
                                                                               vapauksista tehdyn pöytäkirjan 10 artiklassa parlamentin
1.    kumoaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                      jäsenille taattua koskemattomuutta tai tekevät sen tehot-
      tuomioistuimen viidennen jaoston 26.2.2002 antaman                       tomaksi. Kanteen kohteena olevalla toimella ja siihen
      tuomion (1)                                                              perustuvilla OLAF:n valtuuksilla suorittaa tutkintaa parla-
                                                                               mentissa puututaan pysyvästi myös tutkintavaliokuntien
2.    kumoaa Euroopan parlamentin työjärjestyksensä muutta-                    tutkintaoikeuteen ja loukataan siten parlamentin jäsenten,
      misesta 18.11.1999 tekemän päätöksen, joka liittyy                       erityisesti valittajien, oikeuksia.
      25.5.1999 tehtyyn toimielinten väliseen sopimukseen
      Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) sisäisistä tut-
      kimuksista (2), siltä osin kuin päätös koskee Euroopan
      parlamentin jäseniä
                                                                         –     Tehokkaan oikeussuojan periaatteen loukkaaminen: En-
                                                                               simmäisen oikeusasteen tuomioistuin on jättänyt arvioi-
      toissijaisesti                                                           matta, takaako sen tulkinta EY 230 artiklan 4 kohdasta
                                                                               valittajien tehokkaan oikeussuojan vai onko erityisesti
      palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                    kriteerin ”koskee erikseen” huomioon ottaen edellytettävä
      men ratkaistavaksi                                                       tulkintaa, joka takaa valittajille riittävän oikeussuojan
                                                                               kanteen kohteena olevaa päätöstä vastaan.
3.    velvoittaa Euroopan parlamentin (valittajan vastapuoli)
      korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         (1) Ei vielä julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      (2) EYVL 1999, L 202, s. 1.
–     EY 230 artiklan 4 kohdan rikkominen: Valituksenalai-
      sessa tuomiossa todetaan virheellisesti, että kanteen koh-
      teena oleva toimi ei millään yhteisöjen tuomioistuimen
      oikeuskäytännön mukaan ajateltavissa olevalla tavalla
      koske valittajia erikseen. Parlamentin riidanalaisen toimen
      kohde ja vaikutukset menevät parlamentin työskentelyn


title: Asia T-438/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 11.5.2007 — Daishowa Seiki v. SMHV — Tengelmann Warenhandelsgesellschaft (BIG PLUS)

text:
               7.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/42

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 11.5.2007 — Daishowa Seiki v. SMHV — Tengelmann Warenhandelsgesellschaft (BIG PLUS)
   (Asia T-438/05) (1)

   (2007/C 155/76)

      Oikeudenkäyntikieli: englanti

   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EYVL C 96, 22.4.2006.


title: Asia C-414/15 P: Valitus, jonka Stichting Woonlinie ym. on tehnyt 29.7.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-202/10, Stichting Woonlinie ym. v. Euroopan komissio, 12.5.2015 antamasta määräyksestä

text:
               12.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 337/8

         Valitus, jonka Stichting Woonlinie ym. on tehnyt 29.7.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-202/10, Stichting Woonlinie ym. v. Euroopan komissio, 12.5.2015 antamasta määräyksestä
   (Asia C-414/15 P)
   (2015/C 337/10)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Stichting Woonlinie, Stichting Allee Wonen, Woningstichting Volksbelang, Stichting WoonInvest, Stichting Woonstede (edustajat: asianajaja P. Glazener ja yliopiston opettaja L. Hancher)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio, Belgian kuningaskunta, Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN)

      Vaatimukset

               —

               [unionin yleisen tuomioistuimen seitsemännen jaoston asiassa T-202/10 (RENV) 12.5.2015 antama] määräys on kumottava tässä valituksessa esitettyjen valitusperusteiden perusteella kokonaisuudessaan tai osaksi

               —

               asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen unionin tuomioistuimen oikeudellisen kannan mukaisen uuden ratkaisun antamista varten

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat sekä unionin yleisessä tuomioistuimessa käydystä oikeudenkäynnistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Ensimmäisen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut unionin oikeutta, arvioinut relevantit tosiseikat virheellisesti ja perustellut määräyksen riittämättömästi, koska se totesi, että kantajien kanneperusteet kohdistuivat tosiasiassa 17 artiklan perusteella lähetettyyn kirjeeseen ja ettei unionin yleisen tuomioistuimen harjoittama valvonta voi ulottua siihen. Unionin yleiseltä tuomioistuimelta jää tämän johdosta huomaamatta, että SEUT 108 artiklan 1 kohdan mukaan määräyksen oikeusvaikutusten on oltava oikeutettuja sen johdosta, että aikaisempi tilanne ei soveltunut yhteen perustamissopimuksen kanssa. Unionin yleinen tuomioistuin tulkitsee virheellisesti TF1-tuomiota kun se johtaa siitä, että sen valituksenalaisen määräyksen osalta suorittaman tarkastelun on rajoituttava koskemaan sitä kysymystä, oliko komissio arvioinut oikein olemassa olevan tukiohjelman, sellaisena kuin se oli muutettuna Alankomaiden vastattaviksi ottamilla velvoitteilla, yhteensoveltuvuuden.

      Toisen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut unionin oikeutta, arvioinut relevantit tosiseikat virheellisesti ja perustellut määräyksen riittämättömästi, koska se totesi, ettei se voinut harjoittaa valvontaa komission ehdottamien aiheellisten toimenpiteiden osalta, koska ne olivat vain ehdotuksia ja aiheellisista toimenpiteistä tulee sitovia vasta sen jälkeen kun Alankomaiden viranomaiset ovat hyväksyneet ne.


title: Asia C-586/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 9.6.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Cluj – Romania) – Vasile Budișan v. Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj (Ennakkoratkaisupyyntö — Sisäinen verotus — SEUT 110 artikla — Jäsenvaltion moottoriajoneuvosta niiden ensirekisteröinnin tai niihin kohdistuvan omistusoikeuden ensimmäisen siirron kirjaamisen yhteydessä kantama vero — Veron neutraalisuus muista jäsenvaltioista käytettyinä tuotujen moottoriajoneuvojen ja kotimaan markkinoilla saatavilla olevien samanlaisten moottoriajoneuvojen välillä)

text:
               16.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 9.6.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Cluj – Romania) – Vasile Budișan v. Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj
   (Asia C-586/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Sisäinen verotus - SEUT 110 artikla - Jäsenvaltion moottoriajoneuvosta niiden ensirekisteröinnin tai niihin kohdistuvan omistusoikeuden ensimmäisen siirron kirjaamisen yhteydessä kantama vero - Veron neutraalisuus muista jäsenvaltioista käytettyinä tuotujen moottoriajoneuvojen ja kotimaan markkinoilla saatavilla olevien samanlaisten moottoriajoneuvojen välillä))
   (2016/C 296/13)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Curtea de Apel Cluj

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Vasile Budișan

      Vastaaja: Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj

      Tuomiolauselma

   SEUT 110 artiklaa on tulkittava siten, että

               —

               se ei ole esteenä sille, että jäsenvaltio ottaa käyttöön moottoriajoneuvoveron, joka kannetaan käytettyinä tuoduista ajoneuvoista silloin, kun ne rekisteröidään ensimmäisen kerran kyseisessä jäsenvaltiossa, ja mainitussa jäsenvaltiossa jo rekisteröidyistä ajoneuvoista silloin, kun niiden omistusoikeuden ensimmäinen siirto kirjataan samassa jäsenvaltiossa,

               —

               se on esteenä sille, että jäsenvaltio vapauttaa kyseisestä verosta jo rekisteröidyt ajoneuvot, joista on maksettu aikaisemmin voimassa ollut unionin oikeuden vastaiseksi todettu vero, jota ei ole palautettu.

      (1)  EUVL C 107, 30.3.2015.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 13 päivänä joulukuuta 2004, asiassa T-8/03, El Corte Inglés, SA, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Yhteisön tavaramerkki — Kuviomerkki EMILIO PUCCI — Kansallisten kuviomerkkien EMIDIO TUCCI haltijan tekemä väite — Rekisteröinnin osittainen epääminen)

text:
               19.2.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/23

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   13 päivänä joulukuuta 2004,
   asiassa T-8/03, El Corte Inglés, SA, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Kuviomerkki EMILIO PUCCI - Kansallisten kuviomerkkien EMIDIO TUCCI haltijan tekemä väite - Rekisteröinnin osittainen epääminen)
   (2005/C 45/52)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asiassa T-8/03, El Corte Inglés, SA, kotipaikka Madrid (Espanja), edustajanaan asianajaja J. Rivas Zurdo, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehinään P. Bullock ja O. Montalto), jossa asian käsittelyyn SMHV:n valituslautakunnassa osallistui ja väliintulijana ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa on Emilio Pucci Srl, kotipaikka Firenze (Italia), edustajinaan asianajajat P. L. Roncaglia, G. Lazzeretti ja M. Boletto, ja jossa on kyse kanteesta, joka on nostettu SMHV:n neljännen valituslautakunnan 3.10.2002 tekemästä ratkaisusta (yhdistetyt asiat R 700/2000-4 ja R 746/2000-4), joka koski väitettä, jonka kansallisten kuviomerkkien EMIDIO TUCCI haltija oli tehnyt kuviomerkin EMILIO PUCCI yhteisön tavaramerkiksi rekisteröintiä vastaan, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Pirrung sekä tuomarit A. W. H. Meij ja N. J. Forwood, kirjaaja: johtava hallintovirkamies J. Palacio González, on antanut 13.12.2004 seuraavan tuomion

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 70, 22.3.2003.


title: Asia F-23/07: Kanne 19.3.2007 — M. v. Euroopan lääkevirasto

text:
               26.5.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 117/35

         Kanne 19.3.2007 — M. v. Euroopan lääkevirasto
   (Asia F-23/07)
   (2007/C 117/55)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: M. (Broxbourne, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan lääkevirasto (EMEA)
   Vaatimukset

               —

               25.10.2006 tehty se päätös on kumottava, jolla EMEAn pääjohtaja hylkäsi kantajan vaatimuksen, joka koski asian saattamista työkyvyttömyyslautakunnan käsiteltäväksi

               —

               EMEA on velvoitettava maksamaan kantajalle 100 000 euroa vahingonkorvauksena virkavirheestä

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja, EMEAn väliaikainen toimihenkilö, joutui 17.3.2005 työtapaturman uhriksi, minkä seurauksena hän väittää menettäneensä kykynsä hoitaa työtään. Hänelle ilmoitettiin 14.2.2006, että hänen sopimustaan ei uusittaisi 15.10.2006 jälkeen. Hänen vaatimuksensa, joka koskee asian saattamista työkyvyttömyyslautakunnan käsiteltäväksi, hylättiin.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa muun muassa siihen, että muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 31 artiklan ensimmäistä kohtaa ja 33 artiklan ensimmäistä kohtaa, sellaisena kuin virkamiestuomioistuin on niitä tulkinnut asiassa F-119/05, Gesner vastaan SMHV, 16.1.2007 antamassaan tuomiossa (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) on rikottu.


title: Asia C-18/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal d'instance de Bordeaux (Ranska) on esittänyt 21.1.2008 — Foselev Sud-Ouest SARL v. Administration des douanes et des droits indirects

text:
               29.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal d'instance de Bordeaux (Ranska) on esittänyt 21.1.2008 — Foselev Sud-Ouest SARL v. Administration des douanes et des droits indirects
   (Asia C-18/08)
   (2008/C 79/32)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunal d'instance de Bordeaux
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Foselev Sud-Ouest SARL

      Vastaaja: Administration des douanes et des droits indirects
   Ennakkoratkaisukysymys
   Verojen ja maksujen kantamisesta raskailta tavaraliikenteen ajoneuvoilta tiettyjen infrastruktuurien käytöstä 17.6.1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/62/EY (1) 6 artiklan 2 kohdan b alakohdassa säädetään jäsenvaltioiden mahdollisuudesta olla verottamatta tietynlaisia ajoneuvoja. Onko tältä osin komission 20.6.2005 tekemällä päätöksellä (2) Ranskalle annettua lupaa olla verottamatta tietynlaisia ajoneuvoja sovellettava suoraan yksityiseen oikeussubjektiin vai onko kyseessä oleva päätös pantava täytäntöön kansallisella täytäntöönpanotoimella, koska se on Ranskalle osoitettu lupapäätös?

      (1)  EYVL L 187, s. 42.

      (2)  Verojen ja maksujen kantamisesta raskailta tavaraliikenteen ajoneuvoilta tiettyjen infrastruktuurien käytöstä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/62/EY 6 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti esitetystä Ranskan pyynnöstä soveltaa ajoneuvoveroa koskevaa poikkeusta 20.6.2005 tehty komission päätös (EUVL L 158, s. 23).


title: Asia T-158/04: Erich Drazdanskyn 26.4.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
               28.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/19

         Erich Drazdanskyn 26.4.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
   (Asia T-158/04)
   (2004/C 217/36)
   Oikeudenkäyntikieli määrätään työjärj estyksen 131 artiklan 2 kohdan nojalla Kieli, jolla kanne on laadittu: saksa
   Erich Drazdansky, Wiener Neustadt (Itävalta), on nostanut 26.4.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja A. Leeb.
   Muuna osapuolena valituslautakunnassa oli The Concentrate Manufacturing Company of Ireland, also trading as Seven-Up International, Hamilton, Bermudasaaret.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               muuttaa riidanalaista päätöstä niin, että menetetty määräaika palautetaan

               —

               tarvittaessa kumoaa viraston päätöksen ja velvoittaa sen tekemään uuden päätöksen hakemuksesta

               —

               velvoittaa vastaajan joka tapauksessa korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja haki vastaajana olevalta virastolta sanamerkin ”UUP'S” rekisteröintiä luokkaan 32 kuuluville tavaroille (hakemus nro 1968676). Rekisteröintiä vastaan esitti väitteen The Concentrate Manufacturing Company of Ireland, jolla on yhteisön tavaramerkki ja espanjalainen sanamerkki ”UP” luokkiin 30 ja 32 kuuluville tavaroille.
   Väiteosasto hyväksyi väitteen 31.7.2003 päätöksellään, joka annettiin tiedoksi telekopiona 1.8.2003. Kantaja valitti päätöksestä 1.10.2003 päivätyllä kirjelmällään, joka saapui virastoon 7.10.2003. Valituslautakunnan toimipaikasta ilmoitettiin kirjallisesti 23.10.2003 kantajalle, ettei valitusta ollut tehty määräajassa, ja pyydettiin kantajaa esittämään huomautuksensa tältä osin. Kantaja haki tämän jälkeen menetetyn määräajan palauttamista.
   Viraston toinen valituslautakunta hylkäsi päätöksellään 3.3.2004 hakemuksen ja kantajan valituksen.
   Kantajan mukaan sen edustaja allekirjoitti ja jätti valituksen postiin määräajan viimeisenä päivänä; valitus oli määrä lähettää telekopiona. Postin työntekijä jätti kuitenkin valitusmaksun maksamisen jälkeen erehdyksessä kyseisen lähetyksen panematta telekopiona lähtevien joukkoon ja laittoi sen niiden lähetysten joukkoon, jotka lähtevät kirjattuina kirjeinä.
   Kantaja väittää viraston soveltaneen riidanalaisessa päätöksessä väärin asetuksen N:o 40/94 säännöksiä menetetyn määräajan palauttamisesta. Oikein soveltamisen seurauksena viraston olisi tullut päätyä siihen, että menetetyn määräajan palauttamista koskevat edellytykset täyttyivät tässä tapauksessa, koska ei ollut kyse organisaatiotuottamuksesta, joka estäisi menetetyn määräajan palauttamisen, ja koska maksuasetuksen säännöksiä maksujen viivästyneestä maksamisesta olisi analogian kautta voitu soveltaa.
   Kantajan mielestä kyseessä on konkreettinen lievä erehdys, jota ei organisatorisestikaan voitu estää taloudellisesti kohtuullisin keinoin. On myös huomattava, ettei valitusprosessissa vastapuolena olevalle aiheutunut prosessuaalista haittaa.


title: Asia T-143/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.9.2015 – EE v. SMHV (valkoisten pisteiden esitys keltaisella pohjalla) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus valkoisia pisteitä keltaisella pohjalla esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               26.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 354/32

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.9.2015 – EE v. SMHV (valkoisten pisteiden esitys keltaisella pohjalla)
   (Asia T-143/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus valkoisia pisteitä keltaisella pohjalla esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2015/C 354/36)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: EE Ltd (Hatfield, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja:solicitor P. Brownlow)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: M. Rajh)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SHMV:n toisen valituslautakunnan 27.11.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 703/2013-2), joka koskee hakemusta valkoisia pisteitä keltaisella pohjalla esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               EE Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 135, 5.5.2014.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (kolmas jaosto) 15 päivänä syyskuuta 2005, asiassa C-37/03 P, BioID AG vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta — Sana- ja kuviomerkki — BioID — Rekisteröinnin ehdoton hylkäysperuste — Tavaramerkki, jolta puuttuu erottamiskyky)

text:
               29.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 271/1

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (kolmas jaosto)
   15 päivänä syyskuuta 2005,
   asiassa C-37/03 P, BioID AG vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta - Sana- ja kuviomerkki - BioID - Rekisteröinnin ehdoton hylkäysperuste - Tavaramerkki, jolta puuttuu erottamiskyky)
   (2005/C 271/02)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-37/03 P, jossa on kyse yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 56 artiklaan perustuvasta valituksesta, joka on pantu vireille 3.2.2003, BioID AG, kotipaikka Berliini (Saksa), selvitystilassa (edustajanaan asianajaja A. Nordemann), jossa vastapuolena on sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehinään A. von Mühlendahl ja G. Schneider), yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Rosas sekä tuomarit J.-P. Puissochet, S. von Bahr, J. Malenovský ja A. Ó Caoimh (esittelevä tuomari), julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M. Ferreira, on antanut 15.9.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-91/01, BioID vastaan SMHV (BioID), 5.12.2002 antama tuomio (Kok. 2002, s. II-5159) kumotaan.

               2)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 20.2.2001 tekemästä päätöksestä nostettu kanne hylätään.

               3)

               Valittaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut kummassakin oikeusasteessa.

      (1)  EUV L 70, 22.3.2003.


title: Hendrick Smetsin 2.9.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-134/96)

text:
N:o C 318/20           FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       26.10.96
Kantaja     vaatii   yhteisöjen     ensimmäisen     oikeusasteen    Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
tuomioistuinta                                                      istuin
— kumoamaan talous- ja sosiaalikomitean pääsihteerin                — kumoaa komission 7.8.1995 tekemän päätöksen, jolla
    molemmat päätökset, joissa implisiittisesti hylättiin               kantajan matkustuspäiviksi vahvistettiin kaksi päivää,
    kantajan 4.2.1996 päivätyt valitukset, ja toteamaan,                sekä kaikki vastaavat aikaisemmat päätökset,
    että 1 ) talous- ja sosiaalikomitean on myönnettävä
    kantajalle koulutuslisiä . tämän lapsista Y. , M. ja L.
    kuoluvuodelle 1995/1996 yhteensä 19 080 Belgian fran           — kumoaa tarpeellisin osin komission 17.4.1996 tekemän,
    gia, kuten asiaa koskevassa, 31.8.1995 päivätyssä hake             kantajan valitusta koskevan nimenomaisen hylkäävän
    muksessa vaadittiin, ja sen lisäksi toteamaan, että                 päätöksen ,
    2 ) talous- ja sosiaalikomitean se päätös, joka koskee
    M:n osalta maksettavaa koulutuslisää, on tultava                — toteaa, että komission 21.12.1994 antamat ja 4.1.1995
    voimaan päivämäärän 1.9.1995 asemesta 1.8.1995 ,                    hallinnollisissa tiedotuksissa julkaistut sisäiset ohjeet
                                                                        ovat lainvastaisia ja tämän vuoksi määrää , että ne
— velvoittamaan talous- ja sosiaalikomitean korvaamaan                  poistetaan,
    oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien ne välttämättömät
    kulut, jotka kantajalle ovat tässä asiassa aiheutuneet, ja      — vahvistaa, että kantajalle kuului vuonna 1995 sekä
    erityisesti prosessiosoitteen valinnasta sekä asiamiehen            aikaisempina vuosina 8,5 matkustuspäivää tai ainakin
     matkoista ja oleskelusta aiheutuneet kulut sekä palk              6.11.1991 julkaistun hallinnollisen kiertokirjeen
     kiot .                                                             nro 26 a perusteella lasketut matkustuspäivät, ja
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 — velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyn
                                                                        tikulut .
Kantaja , joka on entinen virkamies ja joka saa Euroopan
yhteisöiltä työkyvyttömyyseläkettä, on vaatinut talous- ja
sosiaalikomitealta ensisijaisesti sitä, että tämä myöntäisi         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
hänelle muuttuvaa , muuta kuin kiinteää koulutuslisää
kantajan kolmen lapsen kuljetuskustannusten takia, ja               Kantaja, joka on komission Tsadin tasavallan edustuston
toissijaisesti kantaja on vaatinut, että yhden hänen lapsensa       päällikkö, vastustaa päätöstä rajoittaa hänen vuosilomansa
osalta maksettavaa kiinteämääräistä koulutuslisää korote           lisäksi tulevat matkustuspäivänsä kahteen päivään komis
taan .                                                              sion 21.12.1994 antamien sisäisten ohjeiden perusteella .
                                                                    Kantajalla oli ollut siihen asti useampana vuotena
Ensimmäinen hakemus ja siihen liittyvä valitus hylättiin            6.11.1991 annetun hallinnollisen kiertokirjeen nro 26 a
implisiittisesti; toinen hakemus hyväksyttiin, tosin kantajan       mukaiset 8,5 matkustuspäivää .
vaatimaa ajankohtaa myöhemmästä ajankohdasta alkaen .
Tähän liittyvä valitus hylättiin implisiittisesti .                 Kantaja vetoaa kanteensa tueksi ensinnäkin siihen, että
                                                                    hallinnollista kiertokirjettä nro 26 a on rikottu väittäen
 Kantaja siis nosti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui           toisaalta , että 21.12.1994 annetuissa sisäisissä ohjeissa ei
 messa kanteen näistä molemmista implisiittisistä hylkäävis        missään kohdin mainita, että niillä kumottaisiin tai muutet
tä päätöksistä .                                                    taisiin kyseistä kiertokirjettä, ja toisaalta, että niissä ei
                                                                    mitenkään perustella sitä , että kiertokirje ei enää vastaa
                                                                    vaatimuksia ja että on välttämätöntä vähentää merkittäväs
                                                                    ti ja yllättävästi matkustuspäiviä . Kantaja päättelee tästä ,
                                                                    että vuoden 1991 kiertokirjettä on sovellettava edelleen ja
                                                                    että riidanalainen päätös on selvästi tämän kiertokirjeen
                                                                    vastainen .
 Hendrick Smetsin 2.9.1996 Euroopan yhteisöjen komis
                  siota vastaan nostama kanne                       Kantaja väittää myös, että luottamuksensuojan periaatetta
                                                                    on rikottu, koska vastaaja on herättänyt matkustuspäiviä
                          (Asia T-l 34/96 )                         koskevia perusteltuja toiveita siltä osin kuin se on vakiin
                           ( 96/C 318/37 )                          nuttanut tätä koskevia tiettyjä perusteita kiertokirjeen
                                                                     muodossa annetuissa säännöksissä ja soveltanut niitä use
                                                                    amman vuoden ajan. Kantajan mukaan sillä, että kantajan
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      olettamia matkustuspäiviä on vähennetty ilman mitään
                                                                     perusteluja , on rikottu saavutettuja oikeuksia ja loukattu
 Hendrick Smets, kotipaikka N'Djamena (Tsad ), on nosta             luottamuksensuojan periaatetta .
 nut 2.9.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus
 asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                 Kantaja arvioi lisäksi , että tapauksia, joissa niitä virkamie
 komissiota vastaan . Kantajan edustajana on asianajaja              hiä, joiden asemapaikka on kolmannessa maassa ( FAPT
 Nicolas Lhoest, Bryssel , ja prosessiosoite Luxemburgissa           virkamiehet ), ja niitä virkamiehiä , joiden asemapaikka on
 Fiduciaire Myson, 1 rue Glesener.                                   yhteisössä ( FAC-virkamiehet ), kohdellaan samalla tavalla,
 ---pagebreak--- 26.10.96            UFI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 318/21
kuten vastaaja on tehnyt matkustuspäivien osalta, on                     kasta tehdyn sopimuksen 2 artiklan 2 kohdassa tarkoi
pidettävä FAPT-virkamiehiin kohdistuvana syrjintänä .                    tettuja pieniä ja keskisuuria yrityksiä koskevin osin,
Kantaja korostaa tältä osin, että vastaaja ei voi katsoa, että           ja
virkamiehen, jolle korvataan lentolipun hinta sillä perus
teella, että hänen asemapaikkansa ja hänen lähtöpaikkansa
                                                                    — velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntiku
välinen ero on yli 500 kilometriä siitä riippumatta , onko               lut .
kyseessä FAPT-virkamies vaiko FAC-virkamies, matkustus
päiviä on enemmän kuin kaksi päivää, paitsi jos tämä
perustelee tarvitsevansa lisäaikaa, kun taas kantajalle             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
kyseessä on kaksi täysin erilaista tilannetta . FAC-virkamie
hille myönnetyt kaksi matkustuspäivää koskevat virkamie
hiä , joiden asemapaikan ja lähtöpaikan välinen ero on              Tämä kanne koskee ensimmäistä direktiiviä, jolla pannaan
muutamia satoja kilometrejä, kun taas FAPT-virkamies on             täytäntöön tiettyjen työmarkkinaosapuolten yhteisön ta
usein useiden tuhansien kilometrien päässä lähtöpaikastaan          solla tekemä sopimus, joka perustuu Rooman sopimuksen,
ja sellaisissa paikallisissa oloissa, jotka tekevät matkoista       sellaisena kuin se on muutettuna Maastrichtin sopimuk
usein pidempiä ja vaikeampia .                                      sella, liitteenä olevan sosiaalipolitiikkaa koskevan pöytäkir
                                                                    jan liitteenä olevaan sosiaalipolitiikasta tehtyyn sopimuk
                                                                    seen. Kantaja , joka on Euroopan tasolla toimiva pienten ja
Kantaja väittää lopuksi, että 21.12.1994 annetut ohjeet             keskisuurten yritysten työnantajaliitto, riitauttaa kyseisen
ovat lainvastaisia, koska ne on toisaalta annettu neuvotte
lematta etukäteen henkilöstösäännön 110 artiklan mukais
                                                                    direktiivin tällaisia yrityksiä koskevin osin .
ten edustusryhmien kanssa, ja toisaalta, koska niitä ei ole
perusteltu pätevästi ja niissä on runsaasti epäjohdonmukai         Komissio on vuodesta 1983 lähtien valmistellut vanhem
suuksia, epätarkkuuksia , epätäsmällisyyttä ja ristiriitai         painlomaa ja perhesyistä myönnettävää lomaa koskevaa
suuksia .                                                           direktiiviehdotusta . Koska tämä teksti kohtasi monia vai
                                                                    keuksia , komissio päätti tammikuussa 1995 käyttää tässä
                                                                    asiassa sosiaalipolitiikasta tehdyssä sopimuksessa määrät
                                                                    tyä uutta menettelyä . Kantajaa kuultiin muiden organisaa
                                                                    tioiden kanssa kyseisen sopimuksen 3 artiklan 2 kohdan
                                                                    mukaisesti työmarkkinaosapuolten ensimmäisen kuulemi
                                                                    sen yhteydessä . Se syrjäytettiin järjestelmällisesti direktiivin
                                                                    antamiseen johtaneista neuvotteluista, vaikka se oli useaan
                                                                    otteeseen perustellusti ilmoittanut toiveensa osallistua
Union européenne de l'Artisanat et des Petites et Moyennes          niihin .
Entreprisesin 5.9.1996 Euroopan unionin neuvostoa
                    vastaan nostama kanne
                                                                    Kantaja katsoo, että riidanalainen säädös koskee sitä
                        ( Asia T-135/96 )                           suoraan ja erikseen . Se korostaa tältä osin, että sosiaalipo
                          ( 96/C 318/38 )                           litiikasta tehdyn sopimuksen 2 artiklan 2 kohdassa viitataan
                                                                    nimenomaisesti tarpeeseen olla vaikeuttamatta pienten ja
                                                                    keskisuurten yritysten perustamista tai niiden kehittämistä .
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       Tarkemmin sanottuna vanhempainlomalla on keskeinen
                                                                    merkitys pienille ja keskisuurille yrityksille .
Union europeenne de 1'Artisanat et des Petites et Moyennes          Kantaja väittää, että kun direktiivin liitteenä olevan puite
Entreprises, kotipaikka Bryssel, on nostanut 5.9.1996               sopimuksen 2 lausekkeen 3 kohdan f alakohdassa määrä
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois              tään vain mahdollisuudesta sallia erityisjärjestelyjä pienten
tuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan .
                                                                    yritysten toiminnan ja rakenteellisten tarpeiden huomioon
Kantajan edustajina ovat asianajaja Francis Herbert, Brys
                                                                    ottamiseksi, se ei täytä edellä mainitun sopimuksen 2 artik
sel, ja asianajaja Genevieve Tuts, Liege, ja prosessiosoite
                                                                    lan 2 kohdan vaatimuksia , koska velvollisuus on tehty
Luxemburgissa asianajotoimisto Carlos Zeyen, 67 rue                 vapaaehtoiseksi ja koska keskisuuria yrityksiä ei mainita .
Ermesinde .
                                                                    Kantaja täsmentää tältä osin, että se oli arvostellut
                                                                    13.12.1995 päivätyssä kirjeessään puitesopimusta seuraa
                                                                    van kolmen kohdan osalta : se, ettei vanhempainloman
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
istuin
                                                                    siirtämismahdollisuutta yritykseen liittyvistä syistä ole ulo
                                                                    tettu koskemaan keskisuuria yrityksiä , irtisanomissuojaa
                                                                    koskevan poikkeusjärjestelmän ulottaminen niihin tapauk
— ensisijaisesti kumoaa EY:n perustamissopimuksen                   siin, joissa työnantajan taloudelliset intressit ovat vaarassa
     173 artiklan nojalla UNICE:n, CEEP:n ja EAY:n teke            työsopimuksen voimassa pitämisen vuoksi vanhempainlo
     mästä vanheimpainlomaa koskevasta puitesopimukses             man aikana ja sen jälkeen , sekä käsiteollisuusalan tarve
     ta 3 päivänä kesäkuuta 1996 annetun neuvoston direk           rajoittaa vanhempainlomaoikeus pikkulapsiin .
     tiivin 96/34/EY ( EYVL N:o L 145 , s . 4 , 19.6.1996 ),
                                                                    Kantaja väittää, että on rikottu yhdenvertaisuusperiaatetta,
— toissijaisesti kumoaa EY:n perustamissopimuksen 173               sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen 2 artiklan 2 kohtaa,
     artiklan nojalla kyseisen direktiivin vain sosiaalipolitii    3 artiklan 3 kohtaa ja 4 artiklaa, sekä riidanalaisen


title: Asia C-99/14 P: Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 11.12.2014 – Valittajana Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) sekä muina osapuolina Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Valtiontuki — Päätös 2010/787/EU — Tuet kilpailukyvyttömien hiilikaivosten sulkemisen helpottamiseksi — Edellytykset, joilla näiden tukien voidaan katsoa soveltuvan sisämarkkinoille — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla)

text:
               23.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/17

         Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 11.12.2014 – Valittajana Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) sekä muina osapuolina Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio
   (Asia C-99/14 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Valtiontuki - Päätös 2010/787/EU - Tuet kilpailukyvyttömien hiilikaivosten sulkemisen helpottamiseksi - Edellytykset, joilla näiden tukien voidaan katsoa soveltuvan sisämarkkinoille - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla))
   (2015/C 065/24)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) (edustajat: solicitor K. Dasai ja abogada S. Cisnal de Ugarte)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: F. Florindo Gijón ja P. Mahnič Bruni) ja Euroopan komissio (asiamiehet: L. Flynn, É. Gippini Fournier ja C. Urraca Caviedes)

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 112, 14.4.2014.


title: Asia T-95/02: Michael Hohenbichlerin 28.3.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
15.6.2002                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 144/55
Michael Hohenbichlerin 28.3.2002 Euroopan yhteisöjen                     Maddalena Lebedef-Caponin 3.4.2002 Euroopan yhteisö-
               komissiota vastaan nostama kanne                                      jen komissiota vastaan nostama kanne
                            (Asia T-95/02)
                                                                                (Asia T-98/02)
                         (2002/C 144/108)
                                                                                (2002/C 144/109)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Michael Hohenbichler, kotipaikka Bryssel, on nostanut
28.3.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan edustajana on avocat Jean-Noël Louis, pro-
sessiosoite Luxemburgissa.                                               Maddalena Lebedef-Caponi, kotipaikka Senningerberg (Luxem-
                                                                         burg), on nostanut 3.4.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäi-
                                                                         sen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö-
                                                                         jen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Gille
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               Bounéou, prosessiosoite Luxemburgissa.
–     kumoaa komission päätöksen, joka koskee henkilöstö-
      sääntöjen liitteen VIII 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti            Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
      virkamiesten eläkettä varten huomioonotettavista palve-
      lusvuosista laadittavaa hyvityslaskelmaa.
                                                                         –     kumoaa kantajaa koskevan arviointikertomuksen vuosilta
                                                                               1995-1997
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         –     määrää oikeudenkäyntikuluista siten, että vastaajan on
                                                                               korvattava kulut ja oikeudenkäyntipalkkiot
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Käsiteltävän asian kantaja, joka on komission virkamies, kiistää
tavan, jolla nimittävä viranomainen on laatinut hyvityslaskel-           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
man eläkettä varten huomioon otettavista palvelusvuosista,
kun kaikki hänen ennen yhteisöjen palvelukseen siirtymistään
hankkimat eläkeoikeudet siirretään yhteisön eläkejärjestel-
mään.                                                                    Kantaja, joka on komission virkamies, riitauttaa sen, että
                                                                         hänen vuosia 1995-1997 koskevan arviointikertomuksensa
                                                                         kumoamiseksi tehty valitus on hylätty.
Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin seikkoihin:
–     henkilöstösääntöjen liitteen VIII 11 artiklan 2 kohtaa on          Kanteensa tueksi kantaja vetoaa henkilöstösääntöjen liitteessä
      rikottu.                                                           II olevan 1 artiklan viimeisen kohdan, komission sekä ammatti-
                                                                         yhdistysten ja ammattialajärjestöjen välisen puitesopimuksen
                                                                         13 artiklan toisen kohdan sekä sen 15 artiklan ensimmäisen ja
–     henkilöstösääntöjen liitteen VIII 11 artiklan 2 kohdan             toisen kohdan rikkomiseen. Hän väittää, että tietyt arvioinnit
      yleisiä täytäntöönpanosäännnöksiä on rikottu.                      eivät ole perusteltuja, ja että arviointikertomukseen liittyy
                                                                         tiettyjä virheitä ja laiminlyöntejä. Kantaja väittää lisäksi, että
                                                                         häntä on ahdisteltu henkisesti sen ajanjakson kuluessa, jona
–     yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu.                   hän hoiti tehtäviään henkilöstön edustajana.


title: Asia T-160/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.6.2016 – Bank Mellat v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iraniin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet — Iranilaisia rahoituslaitoksia koskevat varainsiirtorajoitukset — Unionin yleisen tuomioistuimen toimivalta — Kumoamiskanne — Sääntelytoimi, joka ei sisällä täytäntöönpanotoimenpiteitä — Yksityistä suoraan koskeva toimi — Oikeussuojan tarve — Tutkittavaksi ottaminen — Oikeasuhteisuus — Perusteluvelvollisuus — SEUT 215 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut oikeudelliset takeet — Oikeusvarmuus — Mielivallan kielto — Perusoikeuksien loukkaaminen)

text:
               11.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 251/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.6.2016 – Bank Mellat v. neuvosto
   (Asia T-160/13) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet - Iranilaisia rahoituslaitoksia koskevat varainsiirtorajoitukset - Unionin yleisen tuomioistuimen toimivalta - Kumoamiskanne - Sääntelytoimi, joka ei sisällä täytäntöönpanotoimenpiteitä - Yksityistä suoraan koskeva toimi - Oikeussuojan tarve - Tutkittavaksi ottaminen - Oikeasuhteisuus - Perusteluvelvollisuus - SEUT 215 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut oikeudelliset takeet - Oikeusvarmuus - Mielivallan kielto - Perusoikeuksien loukkaaminen))
   (2016/C 251/22)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Bank Mellat (Teheran, Iran) (edustajat: aluksi solicitor S. Zaiwalla, solicitor P. Reddy, solicitor F. Zaiwalla, solicitor Z. Burbeza, solicitor A. Meskarian, D. Wyatt, QC, barrister R. Blakeley ja barrister G. Beck, sitten S. Zaiwalla, P. Reddy, Z. Burbeza, A. Meskarian, D. Wyatt, R. Blakeley ja G. Beck)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bishop ja I. Rodios)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: D. Gauci ja M. Konstantinidis) sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: aluksi S. Behzadi-Spencer, L. Christie ja C. Brodie, sitten C. Brodie ja V. Kaye, avustajanaan barrister S. Lee)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka koskee Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 muuttamisesta 21.12.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1263/2012 (EUVL 2012, L 356, s. 34) 1 artiklan 15 kohdan kumoamisvaatimusta tai mainitun säännöksen kumoamisvaatimusta siltä osin kuin siinä ei säädetä kantajan tapaukseen sovellettavasta poikkeuksesta, sekä Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 15.10.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/635/YUTP (EUVL 2012, L 282, s. 58) 1 kohdan 6 kohdan soveltumattomuuden toteamista

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Bank Mellat vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ja Euroopan komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 147, 25.5.2013.


title: High Court of Justice, Queen's Bench Divisionin 20.6.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa The Queen vastaan Intervention Board for Agricultural Produce, ex parte: Accrington Beef Co. Ltd ym. (Asia C-241/95)

text:
2.9.95               |_ FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 229/ 15
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
istuin                                                               samat kuin asiassa C-234/95 (2); täytäntöönpanon määrä
                                                                     aika on loppunut 1.7.1992 .
— toteaa, että Italian tasavalta, jättäessään antamatta
     neuvoston direktiivin 67/548/ETY mukaisesti ilmoitet           ( ] ) EYVL N:o L 189 , 20.7.1990 , s . 17
     tujen aineiden ihmisille ja ympäristölle aiheuttamien           ( 2 ) Katso tämän Euroopan yhteisöjen virallisen lehden s . 13
     vaarojen arviointiperiaatteiden vahvistamisesta 20
     päivänä heinäkuuta 1993 annetun komission direktiivin
     93/67/ETY (') noudattamiseksi tarpeelliset lait, asetuk
     set ja hallinnolliset määräykset, tai jättäessään ilmoitta
     masta niistä, on jättänyt täyttämättä mainitun direk
     tiivin ja EY:n perustamissopimuksen mukaan sille                Cour d'appel de Metzin 31.5.1995 tekemällään päätöksellä
     kuuluvat velvollisuudet, ja                                     esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa virallinen syyttäjä
                                                                     sekä asianomistajat Robert Vergobbio ja Salvatore La
— velvoittaa Italian tasvallan korvaamaan oikeudenkäyn                               Mancusa vastaan Remy Schmit
     tikulut .                                                                                (Asia C-240/95 )
                                                                                ( 95/C 229/32 )
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                     Cour d'appel de Metz on 31.5.1995 tekemällään päätök
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklassa, jonka mukaan
direktiivi velvoittaa saavuutettavaan tulokseen nähden               sellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistui
                                                                     men kirjaamoon 7.7.1995 , pyytänyt yhteisöjen tuomioistu
jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu, velvoitetaan
                                                                     imelta ennakkoratkaisua asiassa virallinen syyttäjä sekä
jäsenvaltiot noudattamaan direktiivissä asetettuja täytän
                                                                     asianomistajat Robert Vergobbio ja Salvatore La Mancusa
töönpanon määräaikoja . Tämä määräaika päättyi
                                                                     vastaan Remy Schmit.
31.10.1993 ilman, että Italian tasavalta olisi antanut
komission vaatimuksissa mainitun direktiivin noudattami
seksi tarpeelliset säännökset ja määräykset.                          Cour d'appel de Metz pyytää yhteisöjen tuomioistuimelta
                                                                     ennakkoratkaisua seuraavaan kysymkseen:
 (>) EYVL N:o L 227, 8.9.1993 , s . 9
                                                                      Onko sellainen autojen vuosimalleja koskeva kansallinen
                                                                      säädös, jonka perusteella jäsenvaltion viranomaiset ja
                                                                      tämän jäsenvaltion markkinoilla toimivat yritykset katso
                                                                      vat, että kahdesta samanmerkkisestä ja samaa mallia
                                                                      olevasta autosta, jotka on saatettu markkinoille samaan
Euroopan yhteisöjen komission 6.7.1995 Belgian kuningas              aikaan 1 . heinäkuuta jälkeen, toista saadaan esitellä seuraa
                  kunta vastaan nostama kanne                         van vuoden vuosimallina, kun taas on kiellettyä esitellä tällä
                         (Asia C-239/95 )                             tavoin toista , joka on valmistettu toisessa jäsenvaltiossa ja
                           ( 95/C 229/31 )
                                                                      tuotu rinnakkaistuontina maahan, Euroopan yhteisön
                                                                      perustamissopimuksen 30 artiklan vastainen ?
 Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään oikeudelli
 nen neuvonantaja Hendrik van Lier, prosessiosoite Luxem
 burgissa c/o Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner,
 Kirchberg, on nostanut 6.7.1995 Euroopan yhteisöjen
 tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningaskuntaa vas                 High Court of Justice, Queen's Bench Divisionin 20.6.1995
 taan .                                                               tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                      asiassa The Queen vastaan Intervention Board for Agricul
 Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                              tural Produce, ex parte: Accrington Beef Co. Ltd ym.
                                                                                ( Asia C-241/95 )
 — toteaa, että Belgian kuningaskunta on jättänyt täyttä                                          ( 95/C 229/33 )
      mättä sille aktiivisia implantoitavia lääkinnällisiä lait
      teita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentä
      misestä 20 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston              High Court of Justice, Queen's Bench Division on esittänyt
      direktiivin 90/385/ETY(') ja erityisesti sen 16 artiklan         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle 20.6.1995 tekemäl
      mukaan kuuluvat velvollisuudet jättäessään antamatta             lään päätöksellä ennakkoratkaisupyynnön, joka on saapu
      direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja        nut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
      hallinnolliset määräykset,                                       10.7.1995 , saadakseen asiassa The Queen vastaan Interven
                                                                       tion Board for Agricultural Produce, ex parte: Accrington
  — toteaa toissijaisesti , että Belgian kuningaskunta, jättäes       Beef Co . Ltd ym. ennakkoratkaisun seuraaviin kysymyk
                                                                       siin :
      sään ilmoittamatta viipymättä komissiolle tällaisista
      toimenpiteistä, on joka tapauksessa jättänyt täyttämättä
      näiden samojen säänösten mukaan sille kuuluvat jäse             1 . Onko nimikkeeseen 0202 kuuluvaa jäädytettyä nau
      nyysvelvoitteet, ja                                                    danlihaa ja alanimikkeeseen 0206 29 91 kuuluvia tuot
                                                                             teita koskevista tuontijärjestelyistä annetun neuvoston
  — velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu                      asetuksen ( EY ) N:o 130/94 yksityiskohtaisesta sovelta
      denkäyntikulut.                                                        misesta 31 tammikuuta 1994 annetua komission ase
 ---pagebreak--- N:o C 229/ 16          | FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         2.9.95
      tuksen ( EY ) N:o 214/94 ^) 1 artiklan 2 kohta pätemätön         Dublinin Labour Courtin 5.4.1995 tekemällään päätöksellä
      ja yhteisön oikeuden vastainen siltä osin kuin siinä             esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Kathleen Hill ja
      vaaditaan niiltä taloudellisilta toimijoilta, jotka halu        Ann Stapleton vastaan Revenue Commissioners ja Depart
      avat saada osuuden kyseisessä kohdassa vuodelle 1994                                    ment of Finance
      säädetyistä kiintiöistä aikaisemman naudanlihanvien                                    ( Asia C-243/95 )
      tinsä perusteella, että ne ovat vieneet vähintään 150
                                                                                ( 95/C 229/34 )
      tonnia edellisenä vuonna, sen sijaan, että 110 tonnia
      riittäisi, kuten vuonna 1993 oli edellytetty ? Onko
      1 artiklan 2 kohta pätemätön ja yhteisön oikeuden
      vastainen erityisesti siltä osin, kuin siinä                     Dublinin Labour Court onm pyytänyt 5.4.1995 tekemäl
                                                                       lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistui
      a ) ylitetään nimikkeeseen 0202 kuuluvan jäädytetyn              men kirjaamoon 12.7.1995 , yhteisöjen tuomioistuimelta
           naudanlihan ja alanimikkeeseen 0206 29 91 ( 1994 )          asiassa Kathleen Hill ja Ann Stapleton vastaan Revenue
           kuuluvien tuotteiden tullitariffikiintiön sopimisesta       Commissioners ja Department of Finance ennakkoratkai
           ja hallinnoimisesta 24 päivänä tammikuuta 1994              sua seuraaviin kysymyksiin :
           annetussa neuvoston asetuksessa ( ETY ) N:o 130/
           94 ( 2 ) komissiolle annetut valtuudet;
                                                                       Tässä on kyse tilanteesta , jossa huomattavasti useammat
      b ) loukataan suhteellisuusperiaatetta;                          nais- kuin miespuoliset työntekijät ovat osan työelämästään
                                                                       osa-aikatyössä .
      c ) loukataan luottamuksensuojan periaatetta;
                                                                       a ) Onko kyseessä periaatteessa epäsuora syrjintä , kun
      d ) loukataan ETY:n perustamissopimuksen 190 artik                   osa-aikatyötä tekevät, kokopäivätyöhön siirtyvät työn
           lan mukaista perusteluvelvoitetta; ja/tai                        tekijät nousevat asteittain kokopäivätyötä tekevien
                                                                            palkkataulukossa sillä tavalla, että perusteena käyte
      e ) rikotaan asetuksen ( EY ) N:o 130/94 4 artiklaa ja                tään todellista työskentelyaikaa siten, että heidän saa
           naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä                 mansa etuudet ovat täysin suhteutettavissa aina koko
           27 päivänä kesäkuuta 1968 annetus neuvoston                      päivätyössä olleiden henkilöiden etuuksiin mutta että he
           asetuksen ( EY ) N:o 805/68 ( 3 ) 27 artiklaa, koska se          ovat kokopäivätyötä tehneiden palkkataulukossa alem
           on hyväksytty ilman naudanlihan hallintokomitean                 pana kuin kaikin tavoin heidän kaltaisensa työntekijät,
           kuulemista ?                                                     jotka toisin kuin he ovat työskennelleet kokopäiväise
                                                                            sti ?
2 . Onko komission asetuksen ( EY ) 214/94 2 artiklan
      2 kohta pätemätön ja yhteisön oikeuden vastainen siltä                Toisin sanoen rikkooko miesten ja naisten samapalk
      osin kuin siinä ei anneta niille yhteen sulautuville                  kaisuuden periaatteen soveltamista koskevan lainsä
      yhtiöille, joilla on 1 artiklan 2 kohtaan perustuvia                  ädännön lähentämisestä 10 päivänä helmikuuta 1975
      oikeuksia , mahdollisuutta laskea sulautumisen jälkeen                annetussa neuvoston direktiivissä 75/117/ETY ( 1 ) mää
      yhteen aikaisemmat vientinsä saadakseen osuuden kiin                 riteltyä samapalkkaisuuden periaatetta se, että osa
      tiöstä ? Loukkaako 2 artiklan 2 kohta erityisesti                     aikaisesta kokopäiväiseen työhön siirtyvät työntekijät
                                                                            jäävät jälkeen asteittain nousevassa taulukossa ja siksi
                                                                            palkoissaan, koska työnantaja soveltaa palveluksessa
      a ) syrjintäkiellon periaatetta, koska yritykset, joiden              oloa koskevaa edellytystä työskentelyajan mukaan ?
           oikeuksista säädetään asetuksen 1 artiklan 1 koh
           dassa , voivat yhteen sulautuessaan laskea yhteen
           aikaisemmat vientinsä saadakseen osuuden kiinti
                                                                       b ) Jos näin on, onko työnantajan esitettävä erityisiä
           östä , kun taas yritykset, joiden oikeuksista sääde             perusteita voidakseen soveltaa todellisena työskentely
           tään 1 artiklan 2 kohdassa, eivät voi menetellä näin;            aikana määriteltyä palveluksessa oloa koskevaa edelly
           ja/tai                                                           tystä portaittain nousevien etujen myöntämiseen ?
       b ) neuvoston asetuksen ( EY ) N:o 130/94 toisessa
            perustelukappaleessa mainittua takuuta , joka kos         c ) Jos näin on, voidaanko todelliseen työskentelyaikaan
            kee sitä, että kaikilla kiintiöstä kiinnostuneilla              perustuvaa asteittaista nousemista objektiivisesti peru
            yhteisön alueen taloudellisilla toimijoilla olisi jatku        stella muilla seikoilla kuin sillä, että ajan myötä saavu
            vasti mahdollisuus saada osuus kiintiöstä ?                     tetaan tietty ammattitaito ja -kokemus ?
(') EYVL N:o L 27, 1.2.1994 , s . 46
                                                                        0 ) EYVL N:o L 45 , 19.2.1975 , s . 19
( 2 ) EYVL N:o L 22 , 27.1.1994, s . 3
( 3 ) EYVL N:o L 148 , 28.6.1968 , s . 24


title: Asia C-423/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen (Ruotsi) on esittänyt 17.9.2012 — Flora May Reyes v. Migrationsverket

text:
               17.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 355/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen (Ruotsi) on esittänyt 17.9.2012 — Flora May Reyes v. Migrationsverket
   (Asia C-423/12)
   2012/C 355/19
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Flora May Reyes

      Vastapuoli: Migrationsverket

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko direktiivin 2004/83 (1) 2 artiklan 2 alakohdan c alakohtaa tulkita siten, että jäsenvaltio voi tietyissä olosuhteissa vaatia, että 21-vuotias tai tätä vanhempi, unionin kansalaisen suoraan etenevässä polvessa oleva sukulainen on — jotta hänet voitaisiin katsoa riippuvaiseksi ja jotta hän näin kuuluisi direktiivin 2004/38 2 artiklan 2 alakohdan c alakohdassa olevan perheenjäsenen määritelmän alaan — yrittänyt saada työtä, saada apua alkuperämaansa viranomaisilta ja/tai yrittänyt jollakin muulla tavalla huolehtia itse elatuksestaan, mutta tämä ei ole ollut mahdollista?

               2)

               Mikä merkitys direktiivin 2004/38 2 artiklan 2 alakohdassa olevan riippuvaisuutta koskevan vaatimuksen tulkinnassa on annettava sille, että sukulaisella katsotaan — hänen henkilöönsä liittyvien seikkojen kuten iän, koulutuksen ja terveydentilan johdosta — olevan hyvät edellytykset saada työtä ja että hänen tarkoituksenaan on lisäksi aloittaa työnteko jäsenvaltiossa, minkä pitäisi merkitä, että edellytykset sille, että tällainen sukulainen olisi katsottava mainitussa säännöksessä tarkoitetulla tavalla riippuvaiseksi, eivät enää täyty?

      (1)  Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/38/EY, EUVL L 158, s. 77 (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)


title: Asia C-244/16 P: Valitus, jonka Industrias Químicas del Vallés, S.A. on tehnyt 27.4.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-296/15, Industrias Químicas del Vallés v. komissio, 16.2.2016 antamasta määräyksestä

text:
               18.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/25

         Valitus, jonka Industrias Químicas del Vallés, S.A. on tehnyt 27.4.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-296/15, Industrias Químicas del Vallés v. komissio, 16.2.2016 antamasta määräyksestä
   (Asia C-244/16 P)
   (2016/C 260/32)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittaja: Industrias Químicas del Vallès, S.A. (edustajat: C. Fernández Vicién, I. Moreno-Tapia Rivas ja C. Vila Gisbert, abogadas)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-296/15, Industrias Químicas del Vallés (jäljempänä IQV) v. komissio, 16.2.2016 antama määräys on kumottava

               —

               IQV:n komission täytäntöönpanoasetuksesta N:o 2015/408 (1) nostama kumoamiskanne on otettava tutkittavaksi

               —

               asia on palautettava Euroopan unionin yleiselle tuomioistuimelle, jotta se ratkaisee asian T-296/15

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               i)

               Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että riidanalainen asetus on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 263 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitettu sääntelytoimi, joka edellyttää täytäntöönpanotoimenpiteitä.

               ii)

               Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että IQV:n riidanalaisesta asetuksesta nostaman kanteen tutkimatta jättämisestä ei seurannut, että siltä on riistetty oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan.

               iii)

               Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että riidanalainen asetus ei koskenut IQV:tä erikseen.

      (1)  Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1107/2009 80 artiklan 7 kohdan täytäntöönpanosta ja korvattavien aineiden luettelon laatimisesta 11.3.2015 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 2015/408 (EUVL 2015, L 67, s. 18).


title: Asia C-385/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 21.10.2010 (Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybėsin (Liettuan tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Nidera Handelscompagnie BV v. Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Direktiivi 2006/112/EY — Ostoihin sisältyvän arvonlisäveron vähentäminen — Kansallinen sääntely, jonka mukaan arvonlisäveroa ei saada vähentää, jos tavarat on myyty uudelleen ennen arvonlisäverovelvollisen rekisteröitymistä)

text:
               18.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 346/19

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 21.10.2010 (Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybėsin (Liettuan tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Nidera Handelscompagnie BV v. Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Asia C-385/09) (1)

   (Direktiivi 2006/112/EY - Ostoihin sisältyvän arvonlisäveron vähentäminen - Kansallinen sääntely, jonka mukaan arvonlisäveroa ei saada vähentää, jos tavarat on myyty uudelleen ennen arvonlisäverovelvollisen rekisteröitymistä)
   2010/C 346/30
   Oikeudenkäyntikieli: liettua

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Nidera Handelscompagnie BV

      Vastaaja: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės — Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2009 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1) 167 artiklan, 168 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 178 artiklan 1 kohdan a alakohdan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan oikeus vähentää arvonlisävero annetaan ainoastaan verovelvollisille, jotka on rekisteröity arvonlisäverovelvollisiksi kyseisessä jäsenvaltiossa — Oikeutta arvonlisäveron vähentämiseen ei ole sellaisten tavaroiden ja palveluiden osalta, jotka verovelvollinen on hankkinut ennen rekisteröitymistään arvonlisäverovelvolliseksi kyseisessä jäsenvaltiossa, jos kyseisiä tavaroita ja palveluita on jo käytetty arvonlisäveroverovelvollisen verolliseen toimintaan

      Tuomiolauselma

   Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettua neuvoston direktiiviä 2006/112/EY on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että arvonlisäverovelvollinen, joka täyttää veron vähentämisen aineelliset edellytykset tämän direktiivin mukaisesti ja joka on rekisteröitynyt arvonlisäverovelvolliseksi kohtuullisessa ajassa niiden liiketoimien toteuttamisesta, joihin vähennysoikeus perustuu, voi menettää mahdollisuuden käyttää vähennysoikeutta sellaisen kansallisen lainsäädännön johdosta, jossa kielletään tavaroiden oston yhteydessä maksetun arvonlisäveron vähentäminen silloin, kun kyseinen verovelvollinen ei ole rekisteröitynyt arvonlisäverovelvolliseksi ennen kuin se käyttää tavaroita arvonlisäverolliseen toimintaansa.

      (1)  EUVL C 312, 19.12.2009.


title: Euroopan yhteisöjen komission 3.2.1999 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne (Asia C-26/99)

text:
27.3.1999              FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 86/11
     über die Umweltverträglichkeitsprüfungin (laki ympä-                velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä mää-
     ristövaikutusten arvioinnista) 3 §:ssä ja tämän lain liit-          räajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttä-
     teessä olevassa 8 kohdassa, 14.4.1994 annetun Fernst-               miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja
     rassengesetzin (laki maanteistä) 17 §:ssä sekä
     17.12.1997 annetun Luftverkehrsgesetzin (laki ilmalii-
     kenteestä) 8 §:ssä eräät hankkeet on tietyin edellytyk-        2. velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
     sin vapautettu velvoitteesta tehdä ympäristövaikutus-
     ten arviointi;
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
2. velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeu-
     denkäyntikulut.
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
                                                                    samat kuin asiassa C-20/99 (2).
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                    (1) EYVL L 340, 31.12.1993, s. 21.
                                                                    (2) Ks. tämän virallisen lehden s. 9.
Edellä mainittujen säännösten perusteella ja niissä täsmen-
netyin edellytyksin on Saksan oikeuden mukaan mahdol-
lista toteuttaa tienrakennus- ja lentokenttähankkeita ilman
kaavanvahvistusmenettelyä ja siten ilman ympäristövaiku-
tusten arviointimenettelyä siitä huolimatta, että kyseiset
hankkeet ovat direktiivin liitteessä I tarkoitettuja hank-
keita, joista siten on tehtävä ympäristövaikutusten arvi-           Euroopan yhteisöjen komission 3.2.1999 Luxemburgin
ointi. Ympäristövaikutusten arviointia ei Saksan säännös-                      suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
ten mukaan ole tarpeen tehdä, jos julkinen etu ei ole kysy-
                                                                                (Asia C-26/99)
myksessä ja jos lisäksi kolmannen oikeutta ei loukata tai
jos niiden, joiden etua asia koskee, kanssa on tehty sopi-                                    (1999/C 86/22)
mus, jossa säädellään kyseisten hankkeiden toteuttamiseen
liittyvistä seikoista. Tässä suhteessa on todettava, että
direktiivin 85/337/ETY säännöksiä ei ole mainittu eikä sen
vaatimuksia ole otettu huomioon.                                    Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 3.2.1999
                                                                    Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxembur-
                                                                    gin suurherttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat
(1) EYVL L 175, 5.7.1985, s. 40.                                    oikeudellinen neuvonantaja Pieter Jan Kuijper ja oikeudel-
                                                                    lisen yksikön käytettäväksi asetettu kansallinen virkamies
                                                                    Nicola Yerrell, ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o
                                                                    Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                    Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Euroopan yhteisöjen komission 3.2.1999 Itävallan tasaval-
                  taa vastaan nostama kanne
                        (Asia C-25/99)                              Ð toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta on jättänyt
                                                                         noudattamatta EY:n perustamissopimuksen mukaiset
                        (1999/C 86/21)                                   velvollisuutensa, koska se ei ole antanut työntekijöiden
                                                                         suojelemiseksi vaaroilta, jotka liittyvät biologisille teki-
                                                                         jöille altistumiseen työssä annetun neuvoston direktii-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 3.2.1999                        vin 90/679/ETY mukauttamisesta tekniseen kehityk-
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan                   seen 30 päivänä kesäkuuta 1995 annetun komission
tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on Euroopan                     direktiivin 95/30/EY (1) noudattamisen edellyttämiä
yhteisöjen komission oikeudellisen yksikön virkamies                     lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä eikä
Michael Niejahr ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o                   ilmoittanut niitä komissiolle,
oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz,
Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                    Ð velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaa-
                                                                         maan oikeudenkäyntikulut.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
1. toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut EY:n
     perustamissopimuksen ja eläinten suojelusta teurastus-
     tai lopettamishetkellä 22 päivänä joulukuuta 1993              EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan 3 kohta ja
     annetun neuvoston direktiivin 93/119/ETY (1) mukaisia          5 artiklan 1 kohta ovat vaikutukseltaan pakottavia ja vel-
 ---pagebreak--- C 86/12                 FI                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   27.3.1999
voittavat jäsenvaltiot toteuttamaan tätä varten asetetussa        vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellinen pääneu-
määräajassa sellaisen direktiivin noudattamisen kannalta          vonantaja Richard B. Wainwright ja virkamiesvaihdossa
tarpeelliset toimenpiteet, joka on niille osoitettu. Direktii-    komissioon tullut kansallinen virkamies Michael Slotter,
vin 95/30/EY 2 artiklan 1 kohdassa asetettu määräaika             prosessiosoite Luxemburgissa c/o komission oikeudellisen
päättyi 30.11.1996 eikä Luxemburgin suurherttuakunta              yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wag-
ollut tähän mennessä toteuttanut direktiivin noudattami-          ner, Kirchberg.
sen edellyttämiä toimenpiteitä.
(1) EYVL L 155, 6.7.1995, s. 41.
                                                                  Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                  Ð toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut Euroopan yhtei-
Espanjan kuningaskunnan 5.2.1999 Euroopan unionin                     sön perustamissopimuksen 30 artiklan mukaisia vel-
               neuvostoa vastaan nostama kanne                        voitteitaan, kun se on
                         (Asia C-27/99)
                         (1999/C 86/23)                               1) kieltänyt muissa jäsenvaltioissa laillisesti valmistet-
                                                                          tujen ja markkinoille saatettujen ja alkuperä-
                                                                          maansa pitoisuuskuvauksen ja -merkinnän mukais-
Espanjan kuningaskunta on nostanut 5.2.1999 kanteen                       ten mutta Irlannin pitoisuussäännöksiä vastaamat-
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa Euroopan unionin                     tomien jalometalleista (kullasta, hopeasta tai
neuvostoa vastaan. Kantajan asiamiehenä on Rosario Silva                  platinasta) valmistettujen tuotteiden myynnin
de Lapuerta, prosessiosoite Luxemburgissa on Espanjan                     Irlannissa, tai velvoittanut tuotavissa tällaisissa
suurlähetystö, 4Ð6 boulevard E. Servais.                                  tuotteissa korvaamaan niissä olevat tarkastusleimat
                                                                          vastaavilla Irlannin alempaa virallista pitoisuutta
                                                                          osoittavilla leimoilla,
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Ð kumoaa tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien
                                                                      2) edellyttänyt, että toisesta jäsenvaltiosta tuoduissa,
     osalta vuodeksi 1999 vahvistettavista suurimmista sal-
                                                                          Irlannissa myytävissä jalometalleista (kullasta,
     lituista saaliista ja niiden pyyntiä koskevista tietyistä
                                                                          hopeasta tai platinasta) valmistetuissa tuotteissa on
     edellytyksistä 18 päivänä joulukuuta 1998 annetun
                                                                          oltava pitoisuuden takaava leima, joka ilmaisee
     neuvoston asetuksen (EY) N:o 48/99 (1) liitteeseen I
                                                                          niiden valmistajan, käsityöläisen tai kauppiaan ja
     sisältyvän sardellia koskevan kohdan ja
                                                                          on sen virallisen pitoisuudenmäärittäjän nimittävän
                                                                          yhteisön rekisteröimä, jota aiotaan käyttää kyseis-
Ð velvoittaa vastaajana olevan toimielimen korvaamaan                     ten tuotteiden varustamiseen virallisella tarkastus-
     oikeudenkäyntikulut.                                                 leimalla, vaikka näissä tuotteissa jo on alkuperäjä-
                                                                          senvaltion lainsäädännön mukainen pitoisuuden
                                                                          takaava leima,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat              3) edellyttänyt, että toisesta jäsenvaltiosta tuoduissa,
samat kuin asiassa C-179/95 (2).                                           Irlannissa myytävissä jalometalleista (kullasta,
                                                                           hopeasta tai platinasta) valmistetuissa tuotteissa,
(1) EYVL L 13, 18.1.1999, s. 1.                                            jotka on tuossa toisessa jäsenvaltiossa varustettu
(2) EYVL C 208, 12.8.1995, s. 10.                                          riippumattoman elimen tarkastusleimalla, jossa on
                                                                           kuluttajien tarvitsemat tiedot, on oltava Dublinin
                                                                           kaupungin kultaseppien yhteisön ja valvojien
                                                                          nimittämän virallisen pitoisuudenmäärittäjän viral-
                                                                          linen tarkastusleima, ja
Euroopan yhteisöjen komission 5.2.1999 Irlantia vastaan
                         nostama kanne                                4) suhtautunut eri tavoin Irlannissa valmistettujen
                                                                          tuotteiden virallisiin tarkastusleimoihin ja muista
                         (Asia C-30/99)                                   jäsenvaltioista tuotujen tuotteiden vastaaviin lei-
                         (1999/C 86/24)                                   moihin.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 5.2.1999
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia             Ð velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.