title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 4 päivänä toukokuuta 1999, asiassa C-262/96 (Sozialgericht Aachenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Sema Sürül vastaan Bundesanstalt für Arbeit (ETY-Turkki-assosiaatiosopimus - Assosiaationeuvoston päätös - Sosiaaliturva - Kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kielto - Välitön oikeusvaikutus - Turkin kansalainen, jolla on oikeus oleskella jäsenvaltiossa - Oikeus perheavustuksiin samoin edellytyksin kuin kyseisen jäsenvaltion kansalaisilla)

text:
C 204/12                  FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              17.7.1999
     niissä velvoitetaan määrittelemään tietyt makeat pintavedet             lainsäädäntö, jonka mukaan sellaisten yhtiöiden voittoon, joiden
     pilaantuneiksi vesiksi ja siis määrittelemään kaikki tunnetut           kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa ja jotka harjoittavat toimin-
     maa-alueet, joilta vesi valuu näihin vesiin aiheuttaen niiden           taansa kyseessä olevassa jäsenvaltiossa siellä sijaitsevan kiinteän
     pilaantumista, direktiivin 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti               toimipaikan välityksellä, ei voida soveltaa alempaa verokantaa, jota
     pilaantumisalttiiksi vyöhykkeiksi, kun näiden vesien nitraattipi-       sovelletaan ainoastaan yhtiöihin, joiden kotipaikka on tässä kyseessä
     toisuus ylittää 50 mg/l ja kun kyseinen jäsenvaltio katsoo, että        olevassa jäsenvaltiossa, vaikka näiden kahden ryhmän välillä ei ole
     maataloudesta peräisin olevat typpiyhdistepäästöt vaikuttavat           mitään objektiivista eroa, jolla voitaisiin perustella tällainen erilainen
     huomattavasti tähän kokonaisnitraattipitoisuuteen.                      kohtelu.
2) Ennakkoratkaisukysymyksiä tutkittaessa ei esille ole tullut yhtään        (1) EYVL C 331, 1.11.1997.
     sellaista seikkaa, joka vaikuttaisi direktiivin 91/676/ETY päte-
     vyyteen.
(1) EYVL C 295, 27.9.1997.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                4 päivänä toukokuuta 1999,
                                                                             asiassa C-262/96 (Sozialgericht Aachenin esittämä ennak-
                                                                             koratkaisupyyntö): Sema Sürül vastaan Bundesanstalt für
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                                  Arbeit (1)
                                                                             (ETY-Turkki-assosiaatiosopimus – Assosiaationeuvoston
                             (viides jaosto)                                 päätös – Sosiaaliturva – Kansalaisuuteen perustuvan syr-
                                                                             jinnän kielto – Välitön oikeusvaikutus – Turkin kansalainen,
                   29 päivänä huhtikuuta 1999,                               jolla on oikeus oleskella jäsenvaltiossa – Oikeus perheavus-
                                                                             tuksiin samoin edellytyksin kuin kyseisen jäsenvaltion kan-
                                                                                salaisilla)
asiassa C-311/97 (Dioikitiko Protodikeio Peiraiosin
esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Royal Bank of Scotland                                                 (1999/C 204/23)
                    plc vastaan Kreikan valtio (1)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Sijoittautumisvapaus – Verolainsäädäntö – Yhtiöiden voi-
                              ton verotus)
                                                                             (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                           (1999/C 204/22)                                                  tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                             Asiassa C-262/96, jonka Sozialgericht Aachen (Saksa) on
                                                                             saattanut 234 EY artiklan (aiempi 177 artikla) nojalla yhteisö-
                     (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)                          jen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansalli-
                                                                             sessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Sema Sürül
                                                                             vastaan Bundesanstalt für Arbeit ennakkoratkaisun Euroopan
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan               yhteisöjen jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmien soveltami-
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                  sesta turkkilaisiin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä
                                                                             19 päivänä syyskuuta 1980 tehdyn assosiaationeuvoston
Asiassa C-311/97, jonka Dioikitiko Protodikeio Peiraios (Kreik-              päätöksen 3/80 (EYVL 1983, C 110, s. 60) tiettyjen määräysten
ka) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan                      tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa:
nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen                  presidentti G. C. Rodriguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat
tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa               J.-P. Puissochet, G. Hirsch ja P. Jann sekä tuomarit
Royal Bank of Scotland plc vastaan Kreikan valtio ennakkorat-                J. C. Moitinho de Almeida, C. Gulmann, J. L. Murray,
kaisun ETY:n perustamissopimuksen 7 artiklan (nykyään EY:n                   D. A. O. Edward, H. Ragnemalm, L. Sevón ja R. Schintgen
perustamissopimuksen 6 artikla) ja EY:n perustamissopimuk-                   (esittelevä tuomari), julkisasiamies: A. La Pergola, kirjaaja:
sen 52 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides                 apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 4.5.1999 tuomion,
jaosto), toimien kokoonpanossa: ensimmäisen jaoston puheen-                  jonka tuomiolauselma on seuraava:
johtaja P. Jann, joka hoitaa viidennen jaoston puheenjohtajan
                                                                             1) Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmien
tehtäviä, sekä tuomarit J. C. Moitinho de Almeida,
                                                                                soveltamisesta turkkilaisiin työntekijöihin ja heidän perheenjäse-
D. A. O. Edward, L. Sevón ja M. Wathelet (esittelevä tuomari),
                                                                                niinsä 19 päivänä syyskuuta 1980 tehdyn assosiaationeuvoston
julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett,
                                                                                päätöksen 3/80 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava niin, että
on antanut 29.4.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on
                                                                                siinä kielletään jäsenvaltiota edellyttämästä tämän päätöksen
seuraava:
                                                                                soveltamisalaan kuuluvalta Turkin kansalaiselta, jolle on annettu
                                                                                lupa asua jäsenvaltion alueella, mutta jolla on tässä vastaanotta-
EY:n perustamissopimuksen 52 ja 58 artiklaa on tulkittava siten,                  vassa jäsenvaltiossa vain tilapäinen, määrättyä tarkoitusta varten
että niiden kanssa on ristiriidassa kansallisessa tuomioistuimessa                ja rajoitetuksi ajaksi myönnetty oleskelulupa, että hänellä olisi
vireillä olevassa asiassa kyseessä olevan verolainsäädännön kaltainen             oltava tietynlainen oleskeluoikeus tai oleskelulupa, jotta hänellä
 ---pagebreak--- 17.7.1999                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                               C 204/13
     olisi oikeus saada perheavustuksia lapselleen, joka asuu hänen                    yhdistetään asianomaisessa kohderyhmässä kyseisen tyyppi-
     kanssaan kyseisessä jäsenvaltiossa, kun jäsenvaltion omilta                       siin tavaroihin, myös siinä tapauksessa, että nämä nimet ovat
     kansalaisilta edellytetään näiden avustusten saamiseksi ainoas-                   sellaisia maatieteellisiä nimiä, joita asianomaiset yritykset
     taan, että he asuvat kyseisessä jäsenvaltiossa.                                   saattavat vastaisuudessa käyttää kyseisen tyyppisten tavaroi-
                                                                                den maantieteellisen alkuperän ilmaisemiseen.
2) Päätöksen 3/80 3 artiklan 1 kohdan välittömään oikeusvaiku-
     tukseen ei voida vedota tätä tuomiota edeltäneisiin ajanjaksoihin
     liittyviä etuuksia koskevien vaatimusten tueksi, lukuun ottamatta            –    Jos maantieteellistä nimeä ei tällä hetkellä yhdistetä asian-
     henkilöitä, jotka ennen tätä päivää ovat saattaneet asian vireille                omaisessa kohderyhmässä kyseisen tyyppisiin tavaroihin,
     tuomioistuimessa tai esittäneet vastaavan vaatimuksen.                            toimivaltaisen viranomaisen on tutkittava, onko kohtuudella
                                                                                oletettavissa, että tällaista nimeä voidaan vastaisuudessa
                                                                                pitää asianomaisessa kohderyhmässä tällaisten tavaroiden
(1) EYVL C 269, 14.9.1996.                                                             maantieteellisen alkuperän osoittavana ilmauksena.
                                                                                –    Tutkittaessa tätä viimeksi mainittua seikkaa on erityisesti
                                                                                otettava huomioon tämän nimen tunnettuusaste asianomai-
                                                                                sessa kohderyhmässä sekä nimen ilmaiseman paikan ja
                                                                                kyseisten tavaroiden ominaispiirteet.
          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                –    Maantieteellinen paikka ja tavara voidaan yhdistää toisiinsa
                    4 päivänä toukokuuta 1999,                                         siitä huolimatta, että tavaraa ei ole valmistettu tässä
                                                                                paikassa.
yhdistetyissä asioissa C-108/97 ja C-109/97 (Landgericht
München I:n esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Windsur-                        2) Direktiivin 89/104/ETY 3 artiklan 3 kohdan ensimmäistä
fing Chiemsee Produktions- und Vertriebs GmbH (WSC)                               virkettä on tulkittava seuraavasti:
vastaan Boots- und Segelzubehör Walter Huber
         (C-108/97) ja Franz Attenberger (C-109/97) (1)
                                                                                –    Tavaramerkin käytön perusteella syntynyt tavaramerkin erot-
(Direktiivi 89/104/ETY – Tavaramerkit – Maantieteellisen                               tamiskyky merkitsee sitä, että tavaramerkin perusteella pys-
                   alkuperän osoittavat ilmaukset)                                     tytään tunnistamaan rekisteröintihakemuksen kohteena
                                                                                oleva tavara tietyn yrityksen tavaraksi ja erottamaan näin
                                                                                tämä tavara muiden yritysten tavaroista.
                           (1999/C 204/24)
                                                                                –    Tässä säännöksessä ei sallita sitä, että erottamiskyvyn osalta
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                    tehtäisiin erottelu sen mukaan, millainen tarve on siihen,
                                                                                että muillakin yrityksillä olisi edelleen mahdollisuus käyttää
                                                                                tiettyä maantieteellistä nimeä.
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                –    Sen määrittämiseksi, onko tavaramerkki tullut erottamisky-
Yhdistetyissä asioissa C-108/97 ja C-109/97, jotka Landgericht                         kyiseksi käyttönsä vuoksi, toimivaltaisen viranomaisen on
München I (Saksa) on saattanut EY:n perustamissopimuksen                               arvioitava kokonaisuutena niitä seikkoja, jotka voivat osoit-
234 artiklan (aiempi 177 artiklan) nojalla yhteisöjen tuomiois-                        taa tavaramerkin saaneen sellaisen ominaisuuden, että
tuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomiois-                         tämän tavaramerkin perusteella kyseinen tavara voidaan
tuimessa vireillä olevissa asioissa Windsurfing Chiemsee Pro-                          tunnistaa tietyn yrityksen tavaraksi ja erottaa näin muiden
duktions- und Vertriebs GmbH (WSC) vastaan Boots- und                                  yritysten tavaroista.
Segelzubehör Walter Huber (C-108/97) ja Franz Attenberger
(C-109/97) ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden tavaramerkki-                         –    Jos toimivaltainen viranomainen katsoo, että merkittävä
lainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988                                osa asianomaisesta kohderyhmästä tunnistaa tavaramerkin
annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY                                   perusteella kyseisen tavaran tietyn yrityksen tavaraksi, tämän
(EYVL 1989, L 40, s. 1) 3 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja                             viranomaisen on joka tapauksessa katsottava, että direktiivin
3 artiklan 3 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin,                              3 artiklan 3 kohdassa asetettu rekisteröintiedellytys täyttyy.
toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias,
jaostojen puheenjohtajat P. J. G. Kapteyn, J.-P. Puissochet,
G. Hirsch ja P. Jann sekä tuomarit G. F. Mancini, J. C. Moitinho                  –    Yhteisön oikeuden vastaista ei ole se, että jos erottamiskyvyn
de Almeida, C. Gulmann (esittelevä tuomari) ja                                         arviointiin liittyy erityisiä vaikeuksia, kansallinen tuomiois-
D. A. O. Edward, julkisasiamies: G. Cosmas, on antanut                                 tuin päättää kansallisessa oikeudessa asetettujen edellytysten
4.5.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                    mukaisesti asiantuntijalausunnon hankkimisesta tai kysely-
                                                                                tutkimuksen teettämisestä asian selvittämiseksi.
1) Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä
     21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston
     direktiivin 89/104/ETY 3 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on
     tulkittava seuraavasti:                                                 (1) EYVL C 166, 31.5.1997.
     –     Tässä säännöksessä kielletään rekisteröimistä maantieteelli-
           siä nimiä tavaramerkeiksi paitsi siinä tapauksessa, että nämä
           nimet ovat sellaisten paikkojen nimiä, jotka tällä hetkellä


title: Asia C-93/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Navarra (Espanja) on esittänyt 26.2.2014 – Miguel Angel Zurbano Belaza ja Antonia Artieda Soria v. Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

text:
               19.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Navarra (Espanja) on esittänyt 26.2.2014 – Miguel Angel Zurbano Belaza ja Antonia Artieda Soria v. Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.
   (Asia C-93/14)
   2014/C 151/16
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Audiencia Provincial de Navarra

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Miguel Angel Zurbano Belaza ja Antonia Artieda Soria

      Vastaaja: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Jos pankki nostaa vuonna 2009 velvoiteoikeudellisen kanteen, jossa se vaatii asiakkaitaan maksamaan väitetyn velkasaatavan sen jälkeen, kun kiinnitetyt kiinteistöt on myyty huutokaupassa, onko vuonna 1986 tehdyn kiinnelainasopimuksen ehtoja arvioitaessa sovellettava direktiiviä 1993/13/ETY, (1) kun otetaan huomioon, että kolmas huutokauppa (19.7.1993) samoin kuin asiaa käsitelleen tuomioistuimen ratkaisun koroista (3.7.2000) ja lopullinen päätös kiinteistöistä tarjotun huutokauppahinnan hyväksymisestä (18.7.2000) sijoittuvat ajallisesti direktiivin julkaisemisen jälkeen?

               2)

               Jos pankki nostaa vuonna 2009 velvoiteoikeudellisen kanteen, jossa se vaatii asiakkaitaan maksamaan väitetysti erääntyneen velkasaatavan sen jälkeen, kun kiinnitetyt kiinteistöt on myyty huutokaupassa, onko kansallisen tuomioistuimen tulkittava lain 26/1984 10 §:ää direktiivin 1993/13 mukaisesti, kun otetaan huomioon, että kolmas huutokauppa (19.7.1993) samoin kuin asiaa käsitelleen tuomioistuimen ratkaisu koroista (3.7.2000) ja lopullinen päätös kiinteistöistä tarjotun huutokauppahinnan hyväksymisestä (18.7.2000) sijoittuvat ajallisesti direktiivin julkaisemisen jälkeen?

               3)

               Onko katsottava, että kiinteistökiinnityksistä annetun lain 131 §:n kahdennentoista säännön pakottavuus vaikuttaa direktiivin 1993/13 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun soveltamisalan ulkopuolelle jättämisen kannalta ainoastaan siihen, kuinka kolmas huutokauppa on toimitettava kiinteistöpanttivelkojan nostettua esineoikeudellisen kanteen, mutta ei estä kansallista tuomioistuinta tällaisen kiinteistöpanttivelkojan jälkikäteen nostaman velvoiteoikeudellisen kanteen yhteydessä tutkimasta sitä, onko vaaditun määrän laskentatapa unionin lainsäädännön mukainen?

               4)

               Onko kuluttajansuojaa koskevan unionin lainsäädännön (direktiivin 1993/13 3 ja 5 artikla) vastaisena pidettävä sitä, että pankki sen jälkeen, kun se on ostanut kiinnitetyt kiinteistöt huutokaupassa hyvin alhaiseen hintaan, nostaa asiakkaitaan vastaan velvoiteoikeudellisen kanteen, jossa vaaditun velkasaatavan määrän vahvistamiseksi on otettu huomioon kyseinen huutokaupatuista kiinteistöistä tarjottu hyvin alhainen hinta?

               5)

               Jos pankki on nostanut vuonna 2009 velvoiteoikeudellisen kanteen, jossa se vaatii asiakkaitaan maksamaan väitetyn velkasaatavan sen jälkeen, kun kiinnitetyistä kiinteistöistä on pidetty huutokauppa, jossa pankki on ostanut ne itselleen hyvin alhaiseen hintaan, onko yhdenvertaisen kohtelun periaatteen vastaista, ettei tässä tilanteessa oteta huomioon laeilla 1/2000 ja 4/2011 tehtyjä lainsäädäntömuutoksia?

      (1)  Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 1993/13/ETY (EUVL L 95, s. 29).


title: Asia F-36/14: Kanne 18.4.2014 – ZZ v. komissio

text:
               1.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 292/60

         Kanne 18.4.2014 – ZZ v. komissio
   (Asia F-36/14)
   2014/C 292/77
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat C. Bernard-Glanz ja A. Blot)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vaatimus kumota komission päätökset, joilla yhtäältä hylätään kantajan palvelussuhteen jatkamista koskeva vaatimus ja toisaalta vahvistetaan päätös, jonka mukaan kantaja siirretään viran puolesta eläkkeelle 1.6.2014.

      Vaatimukset

               —

               nimittävän viranomaisen 28.3.2014 tekemä päätös, jota on tarkasteltava yritys- ja teollisuustoiminnan pääosaston pääjohtajan 7.4.2014 tekemän päätöksen kanssa ja jossa hylätään kantajan palvelussuhteen jatkamista koskeva vaatimus ja näin ollen vahvistetaan hänen eläkkeelle siirtämisestään viran puolesta tehty päätös, on kumottava

               —

               riidanalaisista päätöksistä aiheutuneet tai aiheutuvat vahingot on korvattava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asian T-224/94 poistaminen rekisteristä

text:
N:o C 31/20          El                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        3.2.96
Voittomarginaalin määrittäminen 5 prosentiksi on vaikea            raustoimintaa koskeviin sääntöihin, joihin sisältyy kielto
ymmärtää siksi, että samaa tuotetta koskevassa Yhdisty            vuokrata nostureita, joita ei ole tyyppihyväksytty. Yksin
neen kuningaskunnan alueelle rajoittuvassa menettelyssä,           kertaistetussa menettelyssä tekemässään päätöksessä kan
joka johti siihen, että komissio hyväksyi määrälliset sitou       sallinen tuomioistuin on määrännyt, ettei tällaisten nostu
mukset toukokuusta 1994 alkaen, komissio hyväksyi 10               rien vuokraamista koskevaa kieltoa ole sovellettava ennen
prosentin voittomarginaalin.                                       kuin komissio on tehnyt lopullisen päätöksensä . Kantajat
                                                                   katsovat, että tuomioistuimen määräämän kiellon seurauk
Kantaja katsoo lopuksi, että 15 prosentin voittomarginaali         sena on olemassa vaara, että kansallinen Raad voor de
on ehdoton vähimmäismarginaali, jotta yhteisön teollisuus          Certificatie poistaa kantajat hyväksymislistaltaan, jolloin
voisi toisaalta rahoittaa tarvittavia ylläpitoinvestointeja ja     niiden olemassaolo vaarantuu ja hyvä maine kärsii .
toisaalta investoida olemassa olevien laitosten ajanmukais
tamiseen ja niiden korvaamiseen uusilla laitoksilla.               Kantajat katsovat, että komission laiminlyönti on lain
                                                                   vastainen, koska se rikkoo ihmisoikeuksien ja perusvapauk
                                                                   sien suojaamiseksi tehdyn eurooppalaisen yleissopimuksen
                                                                   6 artiklaa, ja erityisesti vaatimusta , jonka mukaan käsittelyn
                                                                   on tapahduttava kohtuullisessa ajassa, ja koska se rikkoo
                                                                   seuraavia yleisiä oikeusperiaatteita : oikeusvarmuuden peri
                                                                   aatetta, luottamuksensuojan periaatetta ja kantajan
Stichting Certificatie Kraanverhuurbedrijfin ja Federatie          oikeutta tulla kuulluksi .
van Nederlandse Kraanverhuurbedrijvenin 27.11.1995
 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                       (Asia T-2 13/95 )
                         ( 96/C 31 /47)
               (Oikeuaenkäyntikieli: hollanti)                         Yhdistettyjen asioiden T-97/93 ym.( ! ) poistaminen
                                                                                rekisteristä
Stichting Certificatie Kraanverhuurbedrijf ja Fedartie van                                    ( 96/C 31 /48 )
Nederlandse Kraanverhuurbedrijven, kotipaikka Culem
burg (Alankomaat), ovat nostaneet 27.11.1995 Euroopan                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien
edustajat ovat asianajaja M. van Empel, Amsterdam ja               Euroopan ensimmäisen oikeusasten tuomioistuimen ensim
asianajaja T. Janssens, Bryssel, ja prosessiosoite Luxembur       mäisen laajennetun jaoston puheenjohtajan 11 joulukuuta
gissa asianajotoimisto M. Loesch, 11 rue Goethe .                  1995 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä
                                                                   on poistettu asiat T-142/93 , Heiz Giinther Herken vastaan
                                                                   Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komis
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio           sio, ja T-149/93 , Hans Röper vastaan Euroopan unionin
istuin
                                                                   neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio .
1 . toteaa, että Euroopan yhteisö on vastuussa vahingosta,
    joka kantajille on aiheutunut ja tulee aiheutumaan             (!) EYVL N:o C 178, 18.7.1990, EYVL N:o C 146 , 5.6.1991 ja
    kanteessa mainitusta komission lainvastaisesta toimin             EYVL N:o C 44, 19.2.1992
    nasta,
2 . velvoittaa Euroopan yhteisön korvaamaan tämän
    vahingon ja sopimaan vahingon määrästä kantajien
    kanssa, ja mikäli vahingon määrästä ei päästä sopimuk
    seen, toteaa, että yhteisöjen tuomioistuin vahvistaa sen                Asian T-224/94 ( ) poistaminen rekisteristä
    määrän ja mikäli tarpeellista, nimittää asiantuntijan
                                                                                ( 96/C 31/49 )
    määrittämään tarkasti tämän vahingon,
3 . velvoittaa Euroopan yhteisön korvaamaan oikeuden                              (Oikeuaenkäyntikieli: englanti)
    käyntikulut.
                                                                   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                istuimen viidennen laajennetun jaoston puheenjohtajan 18
                                                                   joulukuuta 1995 antamalla määräyksellä tuomioistuimen
Kantajat väittävät, että vaikka komissiota on vaadittu EY:n        rekisteristä on poistettu asia T-224/94, Ferchimex N.V.
perustamissopimuksen 175 artiklan mukaisesti nimenomai            vastaan Euroopan unionin neuvosto, jota tukee Euroopan
sesti toimimaan, se ei ole tähän mennessä käsitellyt kanta        yhteisöjen komissio.
jien hakemusta saada puuttumattomuustodistus tai poik
keus ilmoittamiinsa tyyppihyväksyttyjen nosturien vuok             (!) EYVL N:o C 218 , 6.8.1994


title: L. B. Rasmussen on valittanut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 18.3.1997 antamasta tuomiosta asiassa T-35/96, L. B. Rasmussen vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Asia C-188/97 P)

text:
12.7.97              FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 212/ 17
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                            muksella velvoittaa kaasunjakeluyrityksen olemaan
                                                                        käyttämättä vedettävää putkea maakaasun toimittami
— toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut                seen suoraan sen alueen loppukäyttäjille, jos tästä on
     EY:n perustamissopimuksen ja komission direktiivin                 sovittu kunnalle itselleen kuuluvan kaasunjakeluyrityk
     93/71 /ETY (') mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole            sen suojaamiseksi kunnan alueella kilpailulta, johon
     toteuttanut säädetyssä määräajassa direktiivin noudat             tätä kunnan alueen läpi menevää putkea voitaisiin
     tamisen edellyttämiä toimenpiteitä,                                käyttää ?
— velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeu              3 . Jos kysymyksiin 1 ja 2 vastataan myöntävästi :
     denkäyntikulut.
                                                                        Onko kuntaa tai sille kuuluvaa, oikeudellisesti itse
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     näistä jakeluyritystä ( jonka kanssa kunta on tehnyt
                                                                        yksinomaisen teidenkäyttösopimuksen ), joka vastaa
                                                                        maakaasun jakelusta paikallisille loppukäyttäjille,
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen koh                   pidettävä EY:n perustamissopimuksen 90 artiklan
dan ja 5 artiklan ensimmäisen kohdan luonteeltaan vel                  2 kohdassa tarkoitettuna yleisiin taloudellisiin tarkoi
voittavien määräysten mukaan jäsenvaltiot ovat velvollisia              tuksiin liittyviä palveluja tuottavana yrityksenä, kun
saattamaan      direktiivin    säännökset   osaksi  kansallista
                                                                        julkinen valta ei ole uskonut tätä myös yksityisten yri
oikeusjärjestystä siten, että säännösten täysi vaikutus saa            tysten suoritettavissa olevaa tehtävää sille, mutta kun
vutetaan täytäntöönpanoa varten asetetun määräajan päät                kunta voi pitää tätä tehtävää kunnallishallinnon asiana
tyessä . Tämä määräaika on päättynyt 3.8.1994, eikä Saksa               ja kun se ( tai sen jakeluyritys ) on jakelutoimintaa suo
ole antanut direktiivin noudattamisen edellyttämiä sään
                                                                        rittaessaan valtion valvonnan ja yleisen liityntä- ja
nöksiä ja määräyksiä .                                                  jakeluvelvollisuuden alainen, kuten yksityiset yritykset
                                                                        kin ?
(•) EYVL N:o L 221 , 31.8.1993 , s . 27.
                                                                    4 . Jos kysymyksiin 1 —3 vastataan myöntävästi :
                                                                        Kun tutkitaan, jäävätkö kuvatun kaltaiset sopimukset
                                                                        EY:n perustamissopimuksen 90 artiklan 2 kohdan
Bundesgerichtshofin 11.3.1997 tekemällään päätöksellä                   mukaisesti EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa WINGAS GmbH                      soveltamisalan ulkopuolelle, onko otettava huomioon
( aikaisemmin Wintershall Gas GmbH) vastaan Stadt                       vain maakaasun paikallisen jakelun varmuutta ja edul
                                                                        lisuuutta koskevat seikat vai onko otettava huomioon
                              Detmold
                                                                        myös yleisiä etuja koskevat muut seikat ( erityisesti
                         (Asia C-187/97)                                ympäristönsuojelua koskevat seikat )?
                          ( 97/C 212/30 )
                                                                    5 . Jos kysymyksiin 1 —3 vastataan myöntävästi eikä EY:n
                                                                        perustamissopimuksen 90 artiklan 2 kohdan ensim
Bundesgerichtshof ( Kartellsenat) pyytää 11.3.1997 teke                mäisen virkkeen mukaisesti sovelleta perustamissopi
mällään, yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 15.5.1997                 muksen kilpailusääntöjä:
saapuneella päätöksellään Euroopan yhteisöjen tuomiois
tuimelta     ennakkoratkaisua       asiassa WINGAS     GmbH
( aikaisemmin Wintershall Gas GmbH ) vastaan Stadt Det                 voidaanko olettaa, että kysymyksissä 1 ja 2 esitettyjen
mold seuraaviin kysymyksiin:                                            kaltaiset kuntien ja maakaasunjakeluyritysten väliset
                                                                        sopimukset, joilla on tarkoitus sulkea pois kilpailu
                                                                        maakaasun paikallisen jakelun osalta, vaikuttavat kau
 1 . Onko EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan vastai                 pan kehittymiseen siinä määrin, että se on yhteisön
     nen sellainen sopimus, jolla kunta myöntää oikeudelli             edun vastaista ?
     sesti itsenäiselle, mutta kunnalle kuuluvalle kaasunja
      keluyritykselle yksinoikeuden käyttää julkisia teitään
      kaasuputkien asentamista ja kunnossapitoa varten
      maakaasun toimittamiseksi suoraan loppukäyttäjille ja
      siten sulkee tosiasiallisesti jakelua koskevan kilpailun
      pois alueellaan, kun tämä sopimus kuuluu sarjaan
      samankaltaisia ( toimilupa)sopimuksia, joista on seu         L. B. Rasmussen on valittanut Euroopan yhteisöjen tuo
      rauksena yhdessä kaasunjakeluyritysten välisten toimi        mioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas
      alueiden rajaamissopimusten kanssa, että koko kansal         teen    tuomioistuimen     18.3.1997     antamasta   tuomiosta
      liset kaasunjakelumarkkinat suojataan kotimaisten ja          asiassa T-35/96, L. B. Rasmussen vastaan Euroopan
      muiden jäsenvaltioiden kilpailijoiden kilpailua vas                                yhteisöjen komissio
      taan ?                                                                               (Asia C-188/97 P)
                                                                                97/C 212/31 )
 2 . Onko EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan vastai
      nen kysymyksessä 1 kuvatuissa olosuhteissa tehty sopi
      mus, jolla kunta maakaasuputken vetämisestä alueensa          L. B. Rasmussen on valittanut 15.5.1997 Euroopan
      läpi kaasunjakeluyrityksen kanssa tekemällään sopi           yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim
 ---pagebreak--- N:o C 212/18         | FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       12.7.97
maisen oikeusasteen tuomioistuimen 18.3.1997 antamasta               Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
tuomiosta asiassa T-35/96 , L. B. Rasmussen vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio. Valittajan edustajana on               — kumoaa Euroopan yhteisön ja Mauritanian islamilai
asianajaja Carlo Revoldini, Luxemburg, ja prosessiosoite
                                                                          sen tasavallan välistä yhteistyötä merikalastuksen
Luxemburgissa asianajotoimisto Revoldini, 180 route de                    alalla koskevan sopimuksen tekemisestä ja sen sovelta
Longwy.
                                                                          missäännöistä 24 päivänä helmikuuta 1997 annetun
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                            neuvoston asetuksen ( EY) N:o 408/97 (');
— kumoaa asiassa T-35/97 H 18.3.1997 annetun ensim
    mäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion kokonai
                                                                     — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
    suudessaan oikeudenkäyntikuluja koskeva määräys
    mukaan lukien,                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    ja
                                                                     — EY:n perustamissopimuksen 228 artiklan rikkominen :
— kumoaa, kuten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui                     Neuvosto ei ole voinut tehdä sopimusta Mauritanian
    men olisi pitänyt kumota,                                             kanssa pyytämättä ja saamatta Euroopan parlamentin
                                                                          puoltavaa lausuntoa EY:n perustamissopimuksen
    — komission päätöksen, jolla peruutettiin avointa toi                228 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan mukaisesti .
         mea koskeva ilmoitusmenettely KOM/1 16/94                        Tällä sopimuksella on nimittäin huomionarvoisia vai
         Ja
                                                                          kutuksia talousarvioon siksi, että yksinomaan Mauri
                                                                          tanialle tarkoitettu taloudellinen korvaus vastaa yli
    — komission päätöksen, jolla päätettiin varata toimi,                 20:tä prosenttia kullekin varainhoitovuodelle tähän
         jota ilmoitus avoimesta toimesta koski, uusien                   mennessä myönnetyistä budjettikohdan B 7-8 0 0
         jäsenvaltioiden kansalaisille ja jolla julkaistiin               (" kalastusta koskevat kansainväliset sopimukset ")
         ilmoitus avoimesta kilpailusta KOM/A/929 (yksi                  määrärahoista .
         kön V/F/3 päällikkö ),
ja velvoittaa                                                        — Olennaisen menettelymääräyksen rikkominen ( perusta
                                                                          missopimuksen vastainen kuulemismenettely ja komis
— komission korvaamaan henkisistä kärsimyksistä aiheu                    sion ehdottaman oikeudellisen perustan muuttamista
    tuneen aineettoman vahingon                                           koskevien perustelujen puuttuminen ).
    sekä
                                                                     (') EYVL N:o L 62, 4.3.1997, s . 1 .
— valituksen vastapuolen korvaamaan oikeudenkäyntiku
    lut tässä oikeusasteessa .
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Henkilöstösääntöjen 4, 5 , 7, 25 , 27, 29 ja 45 artiklan rik
kominen sekä taannehtivuuskiellon ja huolenpitovelvoit              Tribunal de première instance de Namurin 14.5.1997 teke
teen loukkaaminen sekä harkintavallan väärinkäyttö sen               mällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asi
vuoksi, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois           assa Christelle Deliège vastaan ASBL Ligue francophone
tuin on virheellisesti ja puutteellisesti perustellut valituksen     de judo et disciplines associées, ASBL Ligue belge de judo
kohteena olevan tuomion ja jättänyt vastaamatta asian                                     j a François Pacquée
osaisten väitteisiin .                                                                        ( Asia C-191 /97 )
(M EYVL N:o C 131 , 26.4.1997, s . 14 .                                                         ( 97/C 212/33 )
                                                                     Tribunal de première instance de Namur pyytää 14.5.1997
                                                                     tekemällään, yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
                                                                     20.5.1997 saapuneella päätöksellään Euroopan yhteisöjen
    Euroopan parlamentin 16.5.1997 Euroopan unionin                  tuomioistuimelta asiassa Christelle Deliège vastaan ASBL
              neuvostoa vastaan nostama kanne                        Ligue francophone de judo et disciplines associées, ASBL
                        ( Asia C-l 89/97 )                           Ligue beige de judo ja Francois Pacquée ennakkoratkaisua
                                                                     seuraavaan kysymykseen:
                          ( 97/C 212/32 )
Euroopan parlamentti on nostanut 16.5.1997 Euroopan                  Onko Rooman sopimuksen ja erityisesti sen 59, 85 ja
yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin                 86 artiklan vastaista se, että ammattiurheilijalta, puoliam
neuvostoa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudelli             mattilaiselta tai tällaiseksi pyrkivältä henkilöltä edellyte
nen neuvonantaja Gregorio Garzón Clariana, oikeudellisen             tään, että tällaisella henkilöllä on liittonsa lupa, jotta hän
yksikön jaostopäällikkö Ch. Pennera ja saman yksikön vir            voisi osallistua kansainväliseen kilpailuun, johon kansalli
kamies H. Krück, ja prosessiosoite Luxemburgissa on                  set joukkueet eivät osallistu ?
Euroopan parlamentti, posti- ja rekisteröintipalvelut, Bäti
ment Tour.


title: Asia C-564/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal d’instance d’Orléans (Ranska) on esittänyt 6.12.2012 — BNP Paribas Personal Finance SA ja Facet SA v. Guillaume Delmatti

text:
               9.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal d’instance d’Orléans (Ranska) on esittänyt 6.12.2012 — BNP Paribas Personal Finance SA ja Facet SA v. Guillaume Delmatti
   (Asia C-564/12)
   2013/C 38/19
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal d’instance d’Orléans

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: BNP Paribas Personal Finance SA ja Facet SA

      Vastaaja: Guillaume Delmatti

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Kielletäänkö kulutusluottosopimuksista 23.4.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/48/EY (1) 22 artiklassa, tulkittuna yhdessä kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (2) kanssa, sellaiset luottosopimusten vakiolausekkeet ja niiden soveltaminen, joiden mukaan kuluttaja vakuuttaa luotonantajan täyttäneen velvoitteensa?

               2)

               Ovatko yhteisön oikeuden yleinen tehokkuusperiaate ja direktiivin 2008/48/EY 22 ja 23 artikla esteenä sille, että luotonantaja voi esittää näyttönä sopimuksen tekoa edeltävien velvoitteidensa ja sopimusvelvoitteidensa täyttämisestä pelkästään luottosopimukseen sisältyvät vakiolausekkeet, joiden mukaan kuluttaja vakuuttaa, että nämä velvoitteet on täytetty, esittämättä tuomioistuimelle laatimiaan ja luotonottajalle antamiaan asiakirjoja?

      (1)  Kulutusluottosopimuksista ja neuvoston direktiivin 87/102/ETY kumoamisesta 23.4.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/48/EY (EUVL L 133, s. 66).

      (2)  EYVL L 95, s. 29.


title: Tuomioistuimen tuomio, annettu 22 päivänä syyskuuta 2016, asiassa E-29/15 – Sorpa bs. vastaan kilpailuviranomainen (Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö – Yrityksen käsite – Kuntien perustamat yhteistyövirastot – Jätehuolto – Yleistä taloudellista etua koskevat palvelut – Erilaisten ehtojen soveltaminen muiden kauppakumppaneiden samankaltaisiin suorituksiin – Hintasyrjintä)

text:
               20.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 123/7

         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   annettu 22 päivänä syyskuuta 2016,
   asiassa E-29/15
   Sorpa bs. vastaan kilpailuviranomainen
   (Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö – Yrityksen käsite – Kuntien perustamat yhteistyövirastot – Jätehuolto – Yleistä taloudellista etua koskevat palvelut – Erilaisten ehtojen soveltaminen muiden kauppakumppaneiden samankaltaisiin suorituksiin – Hintasyrjintä)
   (2017/C 123/08)
   Asiassa E-29/15, Sorpa bs. vastaan kilpailuviranomainen, Islannin korkein oikeus (Hæstiréttur Íslands) on esittänyt valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden välisen sopimuksen 34 artiklan nojalla tuomioistuimelle PYYNNÖN, joka koskee ETA-sopimuksen ja erityisesti sen 54 artiklan tulkintaa. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti ja esittelevä tuomari, ja tuomarit Per Christiansen ja Páll Hreinsson, on antanut 22 päivänä syyskuuta 2016 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1.

               Kunta voi olla yritys ETA-sopimuksen 54 artiklassa tarkoitetulla tavalla, kun se harjoittaa taloudellista toimintaa, joka koostuu tavaroiden tai palvelujen tarjoamisesta markkinoilla. Yksityiseltä taholta tuleva kilpailu on otettava huomioon arvioitaessa, onko toiminta, kuten jätehuolto, taloudellista toimintaa. Tämän vuoksi se seikka, että jätehuoltopalveluiden suorittamisesta perittävä maksu ei saa ylittää aiheutuneita kustannuksia, on suhteutettava markkinoilla vallitsevaan kilpailuun.

               2.

               Jätehuolto voi olla ETA-sopimuksen 59 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on määritettävä, tekisikö ETA-sopimuksen 54 artiklan soveltaminen mahdottomaksi sen, että kunnat voivat tarjota niille uskottuja jätehuoltopalveluja tai tarjota niitä taloudellisesti hyväksyttävin edellytyksin.

               3.

               Kun määritetään sitä, onko julkinen yhteisö jätehuoltopalveluja tarjotessaan ETA:n kilpailusäännöissä tarkoitettu yritys, sillä, onko kyseinen yhteisö kunta vai useiden kuntien yhteinen virasto, ei ole merkitystä.

               4.

               ETA-sopimuksen 54 artiklaa ei sovelleta, jos kansallinen lainsäädäntö edellyttää kilpailunvastaista toimintaa, tai jos kansallisessa lainsäädännössä luodaan sellaiset oikeudelliset puitteet, jotka itsessään eliminoivat mahdollisuuden yritysten väliseen kilpailuun. ETA-sopimuksen 54 artiklaa voidaan kuitenkin soveltaa, jos kansallisen lainsäädännön perusteella on mahdollista, että yritykset itsenäisellä menettelyllään estävät, rajoittavat tai vääristävät kilpailua.

               5.

               Jos ETA-valtio myöntää kansallisessa lainsäädännössään julkisyhteisöille poikkeuksen ETA:n kilpailusääntöjen soveltamisesta esimerkiksi siten, että niille annetaan erityisoikeuksia tai yksinoikeuksia, sen on noudatettava ETA-sopimuksen kilpailusääntöjä ja erityisesti ETA-sopimuksen 59 artiklan 1 kohtaa.

               6.

               Kunnallisen osuuskunnan omistajia voidaan pitää ETA-sopimuksen 54 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettuina kyseisen osuuskunnan kauppakumppaneina, elleivät ne muodosta yhtä yritystä kyseisen osuuskunnan kanssa.

               7.

               Jos määräävässä markkina-asemassa oleva yritys myöntää omistajilleen alennuksen, mutta kieltää sen muilta asiakkailtaan, yritys asettaa kyseiset asiakkaat ETA-sopimuksen 54 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettuun epäedulliseen kilpailuasemaan edellyttäen, että ne kilpailevat määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen omistajien kanssa ja että kilpailun kohteena olevat markkinat ovat tuotantoketjun alku- tai loppupään markkinoita suhteessa niihin markkinoihin, joilla yritys on määräävässä markkina-asemassa.


title: Asia T-48/02: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio  6.12.2005  — Brouwerij Haacht v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt — Sakot — Sakkojen laskentaa koskevat suuntaviivat — Rikkomiseen osallistuneen yrityksen todelliset taloudelliset mahdollisuudet aiheuttaa merkittävää haittaa muille toimijoille — Lieventävät seikat — Yhteistyötiedonanto)

text:
               11.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 36/28

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 6.12.2005 — Brouwerij Haacht v. komissio
   (Asia T-48/02) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Sakot - Sakkojen laskentaa koskevat suuntaviivat - Rikkomiseen osallistuneen yrityksen todelliset taloudelliset mahdollisuudet aiheuttaa merkittävää haittaa muille toimijoille - Lieventävät seikat - Yhteistyötiedonanto)
   (2006/C 36/60)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Brouwerij Haacht NV (Boortmeerbeek, Belgia) (edustajat: asianajajat Y. van Gerven, F. Louis ja H. Viaene)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A. Bouquet ja W. Wils)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kantaja on vaatinut itselleen EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia IV/37.614/F3 PO/Interbrew ja Alken-Maes) 5 päivänä joulukuuta 2001 tehdyn komission päätöksen 2003/569/EY (EUVL 2003, L 200, s. 1) 4 artiklassa määrätyn sakon kumoamista tai toissijaisesti sen määrän alentamista
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 109, 4.5.2002.


title: Asia T-331/13: Kanne 4.6.2013 — Nikolaou v. komissio ja Euroopan keskuspankki

text:
               31.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/35

         Kanne 4.6.2013 — Nikolaou v. komissio ja Euroopan keskuspankki
   (Asia T-331/13)
   2013/C 252/58
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Marinos Nikolaou (Nikosia, Kypros) (edustajat: asianajajat E. Efstathiou, K. Efstathiou, K. Liasidou)

      Vastaajat: Euroopan keskuspankki ja Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi

               —

               kumoamaan euroryhmän 25.3.2013 tekemän päätöksen, joka sai lopullisen muotonsa Kyproksen keskuspankin pääjohtajan Euroopan keskuspankin Euroopan keskuspankkijärjestelmän edustajana ja/tai asiamiehenä 29.3.2013 tekemällä päätöksellä K.D.P. (kanonistiki dioikitiki praksi, hallinnollinen määräys) 104/2013, jossa päätettiin Cyprus Popular Bank Public Co Ltd:n ”tiettyjen toimintojen myymisestä” ja joka on tosiasiallisesti Euroopan keskuspankin ja lisäksi Euroopan komission yhteinen päätös

               —

               toissijaisesti toteamaan, että edellä mainittu euroryhmän päätös on tosiasiallisesti Euroopan keskuspankin päätös ja/tai keskuspankin sekä Euroopan komission yhteinen päätös riippumatta päätöksen muodosta tai tyypistä

               —

               velvoittamaan Euroopan keskuspankin ja/tai Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut asiassa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään perusteeseen.

               1)

               Ensimmäisessä kumoamisperusteessaan kantaja väittää, että riidanalainen päätös on mitätön, koska se ei ole Euroopan unionista tehdyllä sopimuksella Euroopan keskuspankille eikä myöskään Euroopan komissiolle annetun toimivallan piirissä; se on toisin sanoen toimi, jonka antaessaan nämä kaksi toimielintä ylittivät toimivaltansa.

               2)

               Toisessa kumoamisperusteessaan kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä loukataan omaisuudensuojaa, jota suojataan Euroopan ihmisoikeussopimuksen ensimmäisen lisäpöytäkirjan 1 artiklassa ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 14 artiklassa ja joka vahvistetaan myös Euroopan unionin perusoikeuskirjassa.

               3)

               Kolmannessa kumoamisperusteessaan kantaja väittää, että riidanalainen päätös on selvästi oikeudellisesti perusteeton ja vailla oikeudellista perustaa sekä suhteellisuusperiaatteen vastainen.

               4)

               Neljännessä kumoamisperusteessaan kantaja väittää, että riidanalainen päätös on myös vastoin yleisesti hyväksyttyjä oikeusperiaatteita, jotka johtuvat Euroopan unionin oikeudesta, ja erityisesti vastoin periaatetta, jonka mukaan kukaan ei saa vedota omiin laiminlyönteihinsä saadakseen hyötyä ja/tai epäoikeudenmukaisen ja/tai lainvastaisen toimintansa laillistamiseksi.


title: Rüdiger Wenkin 15.10.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-159/96)

text:
 N:o C 40/20         LH                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         8.2.97
       Paolo Salvatore Affataton 14.10.1996 Euroopan                omainen ei minkään säännöksen perusteella voi muuttaa
        yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                 tuloksia . Tästä seuraa, että koska paremmuusjärjestys oli
                        (Asia T- 15 7/96 )                          julkaistu ja koska kantajan nimi sisältyi varallaololuette
                                                                    loon, minkäänlaisen muutoksen tekeminen ei ole mahdol
                          ( 97!C 40/48 )                            lista vastapuolta kuulematta edes siinä tapauksessa , että it
                                                                    seoikaisumenettelyssä haluttaisiin ainoastaan oikaista
                                                                    oletettu tosiasioita koskeva eikä oikeudellinen virhe .
                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                    Kantajan mukaan koko menettelyyn eri vaiheineen, tai ai
 Paolo Salvatore Affatato, asuinpaikka Foggia ( Italia ), on        nakin sen viimeisiin vaiheisiin, liittyy vakavia virheitä .
 nostanut 14.10.1996 kanteen Euroopan yhteisöjen ensim
mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa Euroopan yhtei
 söjen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja
Nicola De Perna, Foggia, ja kotipaikka Foggia, 13 Piazza
 del Lago.
                                                                           Rudiger Wenkin 15.10.1996 Euroopan yhteisöjen
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois                           komissiota vastaan nostama kanne
tuin                                                                                ( Asia T-159/96 )
                                                                                ( 97/C 40/49 )
— toteaa, että 5.7.1996 annettu virallinen tiedonanto ja
     sen perusteella tapahtunut kantajan merkitseminen pä                          (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
     teviä hakijoita koskevaan varallaololuetteloon on päte
     vä ja lainmukainen,                                           Rudiger Wenk, kotipaikka Caracas (Venezuela ) on nosta
                                                                   nut 15.10.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus
— kumoaa kyseisen kilpailun lainvastaiset vaiheet ja               asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen ko
     määrää ne uusittaviksi,                                       missiota vastaan . Kantajan edustaja on asianajaja Nicolas
                                                                   Lhoest, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire
                                                                   Myson SARL, 30 rue de Cessange.
— määrää korvattaviksi ne aineelliset ja aineettomat va
     hingot, jotka aiheutuivat valintalautakunnan ja mui          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
     den asian käsittelyyn osallistuneiden elinten vähintään      tuin
     kin epäselvästä menettelystä .
                                                                   — kumoaa päätöksen, jolla kantajan hakemus virkaan
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      KOM/121 /95 on hylätty, mukaan luettuna 2.2.1996
                                                                         päivätyn vakiokaavakkeen lähettämisellä kantajalle
                                                                         tiedoksi annettu päätös,
Kilpailun KOM/B/794 valintalautakunnan puheenjohtaja
ilmoitti 5.7.1996 päivätyllä kirjeellä tähän kilpailuun osal      — kumoaa siltä osin kuin on tarpeellista sen implisiittisen
listuneelle kantajalle, että hän oli läpäissyt kaikki kokeet             hylkäyspäätöksen , jonka komissio on tehnyt jättäes
ja että hänet oli tästä syystä merkitty päteviä hakijoita                sään vastaamatta kantajan valitukseen,
koskevaan varallaololuetteloon . Tämä sama puheenjohtaja
peruutti kuitenkin myöhemmin 10.7.1996 päivätyllä kir             — kumoaa kaikki komission tekemät tähän liittyvät tai
jeellä tämän ensin annetun tiedonannon ja poisti kantajan                myöhemmät päätökset, erityisesti päätöksen nimittää
varallaololuettelosta, ilmoittaen kuitenkin ensimmäistä                  toinen hakija riidanalaiseen virkaan,
kertaa kantajan koetulokset.
                                                                   — velvoittaa komission aloittamaan riidanalaisen viran
Kantaja väittää ensiksi, että hallintomenettelyn julkisuutta             täyttömenettelyn uudelleen henkilöstösääntöjen mää
ja hallintotoimenpiteiden avoimuutta koskevia periaatteita               räysten mukaisesti ,
on loukattu. Kantajan mukaan valintalautakunnan toimin
ta oli heti alusta alkaen ehdottoman salaista; kun kantaja         — velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeuden
hyväksyttiin suullisiin kokeisiin, hänelle ei ilmoitettu kir            käyntikulut.
jallisen kokeen koetuloksia . Samanlainen menettely oli
toistunut suullisessa kokeessa, joka oli toimitettu suljetuin      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
ovin ja ilman todistajien läsnäoloa .
                                                                   Kantaja, joka on Caracasissa asuva komission pääosastoon
Väitetyn " inhimillisen erehdyksen" osalta, joka kantajan          IB määrätty palkkaluokan A 4 virkamies, riitauttaa nimit
mukaan aiheutti varallaololuettelon muuttamisen, kantaja           tävän viranomaisen päätöksen olla nimittämättä häntä
väittää, että tällaisen erehdyksen tapahtuminen on vähin          avointa virkaa koskevassa ilmoituksessa KOM/ 121 /95 tar
täänkin outoa, kun otetaan huomioon, että suulliseen ko           koitettuun komission San Josen ( Costa Rica ) edustuston
keeseen oli hyväksytty vain hyvin pieni osa hakijoista ( 12 ).     päällikön A5/A4 palkkaluokan virkaan .
Kantajasta vaikuttaa vieläkin oudommalta se, että valinta
lautakunta teki päätökset kantajaa kuulematta . Sen jäl           Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin kolmeen
keen kun varallaololuettelo on julkaistu, mikään viran            kanneperusteeseen:
 ---pagebreak--- 8.2.97                   FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 40 /21
— Henkilöstösääntöjen 25 artiklan toista kohtaa on ri                nan muita taloudellisia osa-alueita . Näiden säädösten mu
    kottu, koska kyseistä hakemuksen hylkäämistä koske               kaisesti tukea myönnettiin yrityksille, jotka vähensivät tuo
    vaa päätöstä ei ole lainkaan perusteltu .                         tantokapasiteettiaan sulkemalla tuotantolaitoksiaan . Ko
                                                                      missio hyväksyi 12.12.1994 tekemällään päätöksellä
— Edellä mainittu avointa virkaa koskeva ilmoitus on                  edellä mainitut säädökset. Edellä mainittujen säädösten
    lainvastainen, koska siinä ei ole mainittu täytettävän            mukaisesti Italian viranomaiset ilmoittivat syyskuussa
    viran edellyttämiä pätevyysvaatimuksia, minkä johdos             1995 13 509 miljoonan Italian liiran suuruisen tuen myön
    ta nimittävä viranomainen on riidanalaista nimitystä              tämisestä kantajalle tämän rauta - ja terästeollisuustuotan
    tehdessään voinut käyttää ratkaisevina perusteina sel            non lopullista lakkauttamista varten; tuki liittyi yrityksen
    laisia pätevyysvaatimuksia, joita ei ole täsmennetty              toiminnan lopettamiseen ja tuotantolaitosten sulkemiseen,
    mainitussa ilmoituksessa .                                        jolloin teräksen 288 000 tonnin ja kuumalaminaatin
                                                                      165 000 tonnin tuotantokapasiteetti poistui .
— Henkilöstösääntöjen 7 artiklan 1 kohtaa sekä 27 ja 45
    artiklaa on rikottu. Tällä kanneperusteella kantaja               Riidanalaisessa päätöksessä, joka annettiin terästeollisuu
    väittää, että nimittävä viranomainen ei tässä tapauk             den tukia koskevien sääntöjen perusteella , komissio julisti
     sessa ole toiminut pelkästään yksikön edun nimissä,              soveltumattomiksi muun muassa kantajalle myönnettäviksi
    että se ei ole pyrkinyt löytämään suurimman mahdolli             suunnitellut tuet, koska se katsoi, että toiminnan lopetta
     sen pätevyyden omaavaa henkilöä ja että se ei ole ver           mistukia voidaan myöntää ainoastaan yrityksille, jotka
    taillut hakijoiden ansioita ja heistä laadittuja kerto           tuottavat säännöllisesti tuotteita rauta - ja terästeollisuuden
     muksia . Tältä osin kantaja täsmentää , että jos                 markkinoille .
    vastaajan todetaan suorittaneen tällaisen vertailun, sil
     loin on katsottava, että on tapahtunut ilmeinen arvi            Kantaja katsoo ensinnäkin, että silloin kun yritys ei aino
     ointivirhe ja että luottamuksensuojan periaatetta on             astaan keskeytä väliaikaisesti tuotantoaan vaan lopettaa
     loukattu .
                                                                      tuotannon kokonaan, tämä yritys ei täytä enää perustamis
                                                                      sopimuksen 80 artiklan eikä myöskään 4 artiklan c koh
                                                                      dan edellytyksiä . Tästä seuraa , että komissio on antanut
                                                                      EHTY:n perustamissopimuksen alaan kuulumattoman
                                                                      säännöksen määrätessään tukia koskevissa säännöissä, että
                                                                      kansallista tukea myönnetään vain sellaisille yrityksille,
    Moccia Irme SpA:n 19.10.1996 Euroopan yhteisöjen                  joita tämä perustamissopimus ei enää velvoita . Tämän
                 komissiota vastaan nostama kanne                     vuoksi mainittujen sääntöjen 4 artiklan toinen kohta on
                          ( Asia T- 164/96 )                          lainvastainen .
                             97/C 40/50 )
                                                                      Kantaja katsoo myöskin, että yhdenvertaisen kohtelun pe
                    (Oikeudenkäyntikieli: italia)                      riaatetta on loukattu . Kantaja toteaa tämän osalta, että
                                                                       osittaisen sulkemisen ollessa kyseessä tukea voidaan myön
Moccia Irme SpA, kotipaikka Napoli (Italia ), on nostanut             tää vain tuotantolaitoksen sulkemista varten, mutta sellai
19.10.1 996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas                  sen rauta- ja terästeollisuuden yrityksen osalta , jolla on
teen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen ko                  vain yksi tuotantolaitos, edellytetään, että tämä on tuotta
missiota vastaan . Kantajan edustajat ovat asianajajat Emi            nut säännöllisesti rauta- ja terästeollisuuden tuotteita sii
lio Cappelli, Paolo de Caterini ja Andrea Bandini , Rooma,             hen asti kunnes tuki on ilmoitettu . Toisaalta jos yritys
ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto Char              muuntaa tuotantolaitoksensa teollisuusjätteiden käsittely
les Turk, 13 B Avenue Guillaume .                                      laitokseksi ja tästä on säädetty lainsäädännössä, sitä ei voi
                                                                       da moittia siitä, että se on keskeyttänyt tuotantotoimin
                                                                       tansa .
Kantaja vaatii , että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuin
                                                                       Normien julkisuuden ja taannehtimattomuuden periaattei
— kumoaa EHTY:n perustamissopimuksen 33 ja 36 ar                      den osalta kantaja katsoo, että komissio ei voi olla nou
      tiklan mukaisesti Euroopan komission 30 päivänä hei             dattamatta näitä olennaisia edellytyksiä ottamalla käyt
      näkuuta 1996 tekemän päätöksen KOM ( 96 ) 2385 lo               töön ja soveltamalla vuonna 19 96 , toisin sanoen
      pull .; ja                                                       jälkikäteen ja konkreettisissa tapauksissa, sellaisten teräs
                                                                       teollisuuden tukia koskevien sääntöjen tulkintaperusteita,
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku                    joilla pyritään sääntelemään näiden yritysten raudan ja te
      lut.                                                             räksen tuotantoa vuonna 1993 .
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   Lopuksi kantaja toteaa, että komissio on laiminlyönyt sen
                                                                       harkintavaltaan jätettyjen päämäärien toteuttamisen ja
 Vuonna 1994 Italian hallitus ilmoitti komissiolle 3.8.1994             että se tämän vuoksi on syyllistynyt harkintavallan väärin
 annetun lain nro 481 ja 12.10.1994 annetun teollisuus-,                käyttöön, koska se on sulkemista koskevia tukia arvioides
 kauppa- ja käsityöläisministeriön asetuksen nro 683 , joilla           saan ottanut käyttöön perusteettomasti rajoittavia para
 kummallakin pyrittiin edistämään kansallisen rauta- ja te             metrejä ja torjunut samalla Italian viranomaisten
 rästeollisuusalan     rakenneuudistussuunnitelman      toteutta       ehdottaman " tuotantokelpoisuutta " koskevan vaihtoehtoi
 mista myöntämällä tukea tuotantoyksiköiden toiminnan                   sen perusteen .
 lakkauttamiseen ja näiden yksiköiden tuotantosuunnan
 muuttamiseen koskemaan rauta- ja terästeollisuustoimin


title: Asia C-120/99: Italian tasavallan 10.4.1999 Euroopan yhteisöjen neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
C 188/12                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          3.7.1999
Onko komissio siten voinut asetuksen N:o 2184/97 (1) liitteen                   –   koska perustamissopimuksen 43 artiklaa, oikeudellisen
3 kohdassa perustellusti päättää, että kaikki monitoimiset                          normihierarkian yleisiä periaatteita ja asetuksen N:o
telekopiolaitteet, jotka koostuvat                                                  3760/92 8 artiklan 4 kohdan ii kohtaa on loukattu (2),
–    modeemista,                                                                –   koska ”suhteellista vakautta” koskevan periaatteen
                                                                                toteuttamiseksi omaksutut arviointiperusteet ovat il-
–    kuvanlukijasta (skanneri),                                                     meisen soveltumattomia.
–    ja kirjoittimesta                                                     2. Asetuksen 2 artiklan 2 kohta ja liite (tonnikalaa koskeva
                                                                                taulukko) ovat lainvastaisia,
ja jotka toimivat itsenäisesti tai yhteydessä tietokoneeseen,
kuuluvat tullinimikkeeseen 851721 (telekopiolaitteet) poissul-                  –   koska niitä ei ole riittävästi perusteltu. Asetuksen
kien näin mahdollisuuden arvioida tapauskohtaisesti, mikä on                        viidennessä perustelukappaleessa esitetty perustelu on
laitteen tosiasiassa pääasiallinen toiminto, ja asettaen siten                      näennäinen, epäselvä ja täysin soveltumaton sen poik-
kirjoitintoiminnon toissijaiseksi laitteesta riippumatta, mikäli                    keuksellisen jaon perustelemiseksi, joka on vahvistettu
laite kuuluu edellä mainittuun luokkaan.                                            asetuksen liitteen ensimmäisessä taulukossa (tonni-
                                                                                kala),
(1) Tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön               –   koska asetuksen N:o 3760/92 8 artiklan 4 kohtaa,
    3 päivänä marraskuuta 1997 annettu komission asetus (EY) N:o                    yhteisen maatalouspolitiikan yleisiä periaatteita, oi-
    2184/97, (EYVL L 299, s. 6).                                                    keusvarmuuden periaatetta ja seuraamusten määräämi-
                                                                                seen liittyviä perustavanlaatuisia oikeusturvan takeita,
                                                                                –   koska ICCATin puitteissa tehdyn sopimuksen kannalta
                                                                                arvioituna on syyllistytty ilmeiseen arviointivirheeseen,
                                                                                –   koska kyseessä on harkintavallan väärinkäyttö.
Italian tasavallan 10.4.1999 Euroopan yhteisöjen neuvos-
                                                                           (1) EYVL L 13, 18.1.1999, s. 54.
                   toa vastaan nostama kanne                               (2) EYVL L 389, 31.12.1992, s. 1.
                          (Asia C-120/99)
                          (1999/C 188/27)
Italian tasavalta on nostanut 10.4.1999 Euroopan yhteisöjen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen neuvostoa                     Euroopan yhteisöjen komission 8.4.1999 Helleenien tasa-
vastaan. Kantajan edustajana on valtionasiamies Pier Giorgio                                 valtaa vastaan nostama kanne
Ferri ja prosessiosoite Luxemburgissa Italian suurlähetystö,
5 rue Marie-Adelaïde.
                                                                                (Asia C-121/99)
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                                (1999/C 188/28)
–    ottaa kanteen tutkittavaksi,
                                                                           Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 8.4.1999 Euroo-
–    kumoaa osittain         neuvoston        asetuksen  (EY)  N:o         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
     49/1999 (1),                                                          vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön virka-
                                                                           mies Maria Kontou-Durande, prosessiosoite Luxemburgissa
–    velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                  c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz,
                                                                           Centre Wagner.
Oikeudelliset perusteet ja pääsialliset perustelut                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                           1. toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut perusta-
                                                                                missopimuksen ja geneettisesti muunnettujen organismien
1. Asetuksen 2 artiklan 1 kohta (tonnikalakannan yhteisön                       tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön annetun di-
     osuuden jakaminen prosenttiosuuksina) on lainvastainen,                    rektiivin toisesta mukauttamisesta tekniikan kehitykseen
                                                                                18 päivänä kesäkuuta 1997 annetun direktiivin
     –   koska sitä ei ole riittävästi perusteltu. Asetuksen perus-             97/35/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ilmoit-
         telukappaleissa esitetty ei riitä millään tavoin takaa-                tanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämistä
         maan sitä, että TACien kansallisiksi kiintiöiksi jakami-               laeista, asetuksista ja hallinnollisista määräyksistä tai koska
         sen edellytykset ja arviointiperusteet on otettu huo-                  se ei ole antanut näitä direktiivin noudattamisen edellytä-
         mioon,                                                                 miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, ja


title: Asia T-202/99: Léon Rappen 10.9.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 314/14                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    30.10.1999
Léon Rappen 10.9.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota                      Martin Bangemannin 17.9.1999 Euroopan unionin neu-
                     vastaan nostama kanne                                                vostoa vastaan nostama kanne
                          (Asia T-202/99)                                                          (Asia T-208/99)
                          (1999/C 314/29)                                                          (1999/C 314/30)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                             (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Léon Rappe, Orp-Jauche (Belgia), on nostanut 10.9.1999                   Martin Bangemann, kotipaikka Melle (Ranska), on nostanut
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                17.9.1999 kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-             Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
jan asiamiehinä ovat asianajajat Jean-Noël Louis, Greta-                 messa. Kantajaa edustavat asianajajat Wolfgang Knapp ja Till
Françoise Parmentier ja Véronique Peere, Bryssel, prosessiosoi-          Müller-Ibold, asianajotoimisto Cleary, Gottlieb, Steen Hamil-
te Luxemburgissa Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange.              ton, 23 Rue de la Loi, Bryssel.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-            Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuin                                                                mioistuin
                                                                         a) kumoaa kantajan tapauksen saattamisesta EY:n perustamis-
— kumoaa komission päätöksen jättää kantaja ylentämättä
     palkkaluokkaan A6 vuoden 1998 urakierrossa,                              sopimuksen 213 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan
                                                                              nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi 9.7.1999
                                                                              tehdyn neuvoston päätöksen ja
— velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle korvausta
     hänen kärsimästään aineellisesta ja henkisestä vahingosta,          b) velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
     jonka määrä on arvioitava kohtuustekijät huomioon ot-
     taen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta niitä toimenpiteitä,
     joihin toimielimen on ryhdyttävä EY:n perustamissopi-
     muksen 233 artiklan mukaisesti, ja                                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                   Euroopan unionin neuvosto (jäljempänä vastaaja) teki
                                                                         9.7.1999 päätöksen Martin Bangemannin (jäljempänä kantaja)
                                                                         tapauksen saattamisesta EY:n perustamissopimuksen 213 ar-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      tiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan viimeisen virkkeen
                                                                         sekä EHTY:n perustamissopimuksen ja Euratomin perustamis-
                                                                         sopimuksen vastaavien määräysten nojalla Euroopan yhteisö-
Kantaja vetoaa ensinnäkin henkilöstösääntöjen 43 ja 45 artik-            jen tuomioistuimen käsiteltäväksi (1). Vastaaja antoi päätöksen
lan väittäen, ettei hänen henkilökansiossaan silloin, kun ylen-          kantajalle virallisesti samana päivänä kirjelmällään tiedoksi.
nyskelpoisten virkamiesten ansioita vertailtiin, ollut mitään
lopullista kertomusta niistä tehtävistä, joita kantaja oli vuosina
1995–1997 hoitanut hallintovirkamiehenä, mikä merkitsee                  Kantaja katsoo,
sitä, etteivät ylennyskomitea tai nimittävä viranomainen ole
voineet todellisuudessa suorittaa tehokkaasti kantajan ansioi-           — että kanteen kohteena olevaa päätöstä ei olisi saatu tehdä
den vertailua suhteessa muihin virkamiehiin, joilla oli ylennys-              kuulematta häntä sitä ennen;
mahdollisuus. Kantaja väittää myös, että kun vastaaja teki
kanteen kohteena olevan päätöksen ja hylkäsi nimenomaisesti              — että kanteen kohteena oleva päätös on EY 213 artiklan
kantajan valituksen, se ei antanut kantajalle tiedoksi tähän                  2 kohdan vastainen, koska hän ei ole ottanut vastaan
johtaneita perusteita, mikä rikkoo henkilöstösääntöjen 25 ja                  Telefonican tarjoamaa tehtävää;
26 artiklaa ja loukkaa puolustautumisoikeuksia sekä yhdenver-
taisen kohtelun ja hyvän hallinnon periaatteita.                         — että hän ei ole rikkonut EY 213 artiklan mukaista pidätty-
                                                                              misvelvollisuuttaan;
Kantaja korostaa lisäksi, että vastaaja oli velvollinen laatimaan        — että hän on kärsinyt kanteen kohteena olevan päätöksen
kertomuksen hänen ansioistaan vuosien 1995–1997 osalta                        johdosta – varsinkin siitä syystä, että päätös julkaistiin
ennen 31.12.1997. Tätä lopullista kertomusta ei kuitenkaan                    ennenkuulumattomalla tavalla – aineetonta vahinkoa, ja
ole vielä vahvistettu. Kantaja väittää, että tämän hallinnon                  että vastaaja on tuhonnut hänen maineensa tuomitessaan
huolenpitovelvollisuuden ja lojaalisuusvelvollisuuden noudat-                 hänet näin etukäteen; ja
tamatta jättämistä merkitsevän virkavirheen takia hän on
kärsinyt aineellista vahinkoa, koska häneltä on evätty ylennys-          — että hänelle syntyy kanteen kohteena olevan päätöksen
mahdollisuudet, sekä henkistä vahinkoa, joka liittyy hänen                    seurauksena myös aineellista vahinkoa.
ammatillista tulevaisuuttaan ja ansioidensa tunnustamista kos-
kevaan epävarmuuteen ja huoleen, ja vaatii, että vastaaja on
velvoitettava korvaamaan tämä vahinko.                                   (1) EYVL L 192, 24.7.1999, s. 55.


title: Asia T-631/13: Kanne 29.11.2013 — Raffinerie Heide v. komissio

text:
               1.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 31/16

         Kanne 29.11.2013 — Raffinerie Heide v. komissio
   (Asia T-631/13)
   2014/C 31/28
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Raffinerie Heide GmbH (Hemmingstedt, Saksa) (edustaja: asianajaja U. Karpenstein)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (1) 11 artiklan 3 kohdan mukaisista kansallisista täytäntöönpanotoimenpiteistä päästöoikeuksien jakamiseksi maksutta siirtymäaikana 5.9.2013 annetun komission päätöksen 2013/448/EU (EUVL L 240, s. 27) siltä osin, kuin sen 1 artiklan 1 kohdassa, luettuna yhdessä päätöksen liitteessä I olevan A kohdan kanssa, hylätään kantajan sisällyttäminen direktiivin 2003/87/EY 11 artiklan mukaiseen luetteloon ja kantajan laitokselle, jonka tunnus on DE000000000000010, maksutta jaettavien päästöoikeuksien alustavat vuosittaiset kokonaismäärät

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu harkintavallan käyttämättä jättämiseen
               Kantaja väittää tässä yhteydessä muun muassa, ettei unionin kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä kolmannelle päästökauppakaudelle (2013 — 2020) sulje pois jakoa erityisissä rasitustapauksissa eikä vapauta komissiota ottamasta päätöksissään huomioon yritysten perusoikeuksia ja suhteellisuusperiaatetta. Komissio ei ole ottanut tätä huomioon eikä se ole näin ollen käyttänyt sille unionin oikeudessa annettua harkintavaltaa.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu kantajan perusoikeuksien loukkaamiseen
               Kantaja väittää, että toimivaltainen kansallinen viranomainen loukkasi Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 ja 16 artiklan mukaisia kantajan perusoikeuksia sekä suhteellisuusperiaatetta, kun se hylkäsi haetun jaettavien päästöoikeuksien määrän. Kantajalle myönnettyjen päästöoikeuksien liian vähäinen määrä johtaa sen osalta ilmeiseen kohtuuttomuuteen ja rasitukseen, joka ei ole direktiivin 2003/87/EY mukainen. Yritysten saattaminen olemassaolon vaarantavaan tilanteeseen, kuten kantajan tilanteeseen, ei ole tarkoituksenmukaista tai kohtuullista direktiivin tavoitteiden saavuttamiseksi.

      (1)  Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY (EUVL L 275, s. 32).


title: Asia T-328/02: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 13.7.2006 — Smit Harbour Towage Rotterdam v. komissio

text:
               16.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 224/53

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 13.7.2006 — Smit Harbour Towage Rotterdam v. komissio
   (Asia T-328/02) (1)

   (2006/C 224/111)

      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

   Laajennetun kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EYVL C 323, 21.12.2002.


title: Asia C-205/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 30.6.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Judecătoria Sibiu – Romania) – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov v. Vasile Toma ja Biroul Executorului Judecătoresc Horațiu-Vasile Cruduleci (Ennakkoratkaisupyyntö — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 47 artikla — Oikeus saada asiansa käsitellyksi tuomioistuimessa — Prosessuaalisen yhdenvertaisuuden periaate — Vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteet — Sellaisen tuomioistuinratkaisun pakkotäytäntöönpanomenettely, jolla unionin oikeuden vastaisesti kannettu vero määrätään palautettavaksi — Viranomaisten vapauttaminen tietyistä tuomioistuinmaksuista — Unionin tuomioistuimen toimivalta)

text:
               12.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 335/19

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 30.6.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Judecătoria Sibiu – Romania) – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov v. Vasile Toma ja Biroul Executorului Judecătoresc Horațiu-Vasile Cruduleci
   (Asia C-205/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 47 artikla - Oikeus saada asiansa käsitellyksi tuomioistuimessa - Prosessuaalisen yhdenvertaisuuden periaate - Vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteet - Sellaisen tuomioistuinratkaisun pakkotäytäntöönpanomenettely, jolla unionin oikeuden vastaisesti kannettu vero määrätään palautettavaksi - Viranomaisten vapauttaminen tietyistä tuomioistuinmaksuista - Unionin tuomioistuimen toimivalta))
   (2016/C 335/25)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Judecătoria Sibiu

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov

      Vastaaja: Vasile Toma ja Biroul Executorului Judecătoresc Horațiu-Vasile Cruduleci

      Tuomiolauselma

   Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaa sekä vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteita on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle lainsäädännölle, jolla julkisoikeudelliset oikeushenkilöt vapautetaan tuomioistuimissa kannettavasta leimaverosta, kun ne vastustavat unionin oikeuden vastaisesti kannetun veron palauttamiseen liittyvän tuomioistuinratkaisun pakkotäytäntöönpanoa, ja jolla nämä vapautetaan velvollisuudesta asettaa tällaisen pakkotäytäntöönpanon keskeyttämishakemusta jättäessään vakuus, kun taas luonnollisten henkilöiden tai yksityisoikeudellisten oikeushenkilöiden näissä menettelyissä esittämistä hakemuksista peritään lähtökohtaisesti edelleen tällaiset tuomioistuinmaksut.

      (1)  EUVL C 245, 27.7.2015.


title: Asia T-261/04: Alain Crespinet'n 21.6.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               6.11.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 273/28

         Alain Crespinet'n 21.6.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-261/04)
   (2004/C 273/56)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Alain Crespinet, kotipaikka Rosièrs (Belgia), on nostanut 21.6.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis ja Etienne Marchal ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa päätöksen, jolla kantajalle annettiin etusijapisteitä vuoden 2003 ylennyskierroksella sekä päätöksen, jolla kantaja jätettiin merkitsemättä vuoden 2003 ylennyskierroksella palkkaluokkaan A5 ylennettävien virkamiesten luetteloon ja

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Esillä olevassa asiassa kantaja riitauttaa nimittävän viranomaisen päätöksen, jolla kantaja jätettiin ylentämättä vuoden 2003 ylennyskierroksella palkkaluokkaan A5 sen johdosta, että kantajalle annettiin kyseisen vuoden osalta liian vähän etusijapisteitä, jotta hänellä olisi kertynyt näitä pisteitä niin paljon kuin on tarpeen, jotta hänet voitaisiin ottaa huomioon ylennystä varten.
   Vaatimuksiensa tueksi kantaja vetoaa:

               —

               henkilöstösääntöjen 5, 7 ja 26 artiklan rikkomiseen,

               —

               henkilöstösääntöjen 43 ja 45 artiklan ja niiden yleisten täytäntöönpanosäännösten rikkomiseen,

               —

               palkkaluokan ja viran vastaavuusperiaatteen loukkaamiseen,

               —

               uralla etenemistä koskevan periaatteen loukkaamiseen,

               —

               yhdenvertaisen kohtelun ja syrjimättömyysperiaatteen loukkaamiseen.

         Kantaja katsoo erityisesti, että henkilöstösääntöjen 45 artiklan soveltamiseksi annettujen yleisten täytäntöönpanosäännösten 12 artiklan 3 kohdan mukainen yhden pisteen antaminen kutakin tietyssä palkkaluokassa kulunutta vuotta kohden on hyvitys siitä ajasta, jonka ylennyskelpoinen virkamies on ollut tietyssä palkkaluokassa eikä ota huomioon virkamiesten todellisia ansioita niinä vuosina, joita arviointikertomukset koskevat.


title: Asia T-213/99: Luc Verheydenin 24.9.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
20.11.1999               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 333/35
Luc Verheydenin 24.9.1999 Euroopan yhteisöjen komis-                     Manuel Tomás Carrasco Benitezin 28.9.1999 Euroopan
                  siota vastaan nostama kanne                                    yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                          (Asia T-213/99)
                                                                                (Asia T-214/99)
                          (1999/C 333/77)
                                                                                (1999/C 333/78)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Luc Verheyden, kotipaikka Angera (Italia), on nostanut                                       (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
24.9.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Eric Boigelot,                Manuel Tomás Carrasco Benitez, Lontoo, on nostanut
Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto                28.9.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
Louis Schiltz, 2 rue du Fort Rheinsheim.                                 tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                         vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Jean-Noël Louis,
                                                                         Greta-Françoise Parmentier ja Véronique Peere, Bryssel, ja
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               prosessiosoite Luxemburgissa on Fiduciaire Myson SARL, 30
                                                                         rue de Cessange.
— kumoaa Ispran infrastruktuuriosaston logistiikkayksikön
    päällikkö D. Van Hattemin 10.11.1998 päivätyn, kantajalle
    osoitetun arvion, jossa todetaan muun muassa, että kahden            Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
    viime vuoden aikana kantaja on hoitanut rakennuksessa
    76b sijaitsevaa varastoa tavalla, joka on ”alapuolella kaiken
    arvostelun”;                                                         — kumoaa kilpailun KOM/T/R/ADM/A/98 valintalautakun-
                                                                             nan päätöksen, jolla häneltä evättiin oikeus osallistua
— kumoaa komission jäsen Erkki Liikasen nimittävän viran-                    kilpailuun;
    omaisen ominaisuudessa tekemän, 22.6.1999 päivätyn
    päätöksen, joka annettiin kantajalle tiedoksi 25.6.1999 ja
                                                                         — kumoaa valintalautakunnan päätöksen yhdistetyissä kilpai-
    jolla hylättiin kantajan 16.2.1999 tekemä valitus;
                                                                             luilmoituksissa/sisäisissä kilpailuissa KOM/R/5179/98,
                                                                             KOM/R/5182/98, KOM/R/5183/98, KOM/R/5188/98 ja
— velvoittaa vastaajan joka tapauksessa vastaamaan kaikista                  KOM/R/5190/98;
    oikeudenkäyntikuluista;
— velvoittaa vastaajan korvaamaan ex aequo et bono kärsi-                — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
    tystä henkisestä vahingosta 25 000 000 Italian liiraa.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja riitauttaa sen, millä tavalla yksi kantajan esimiehistä
on moittinut häntä hänen tehokkuutensa ja tehtäviensä suorit-            Kantaja, joka on ura-alueen B virkamies ja työskentelee
tamisen osalta.                                                          Euroopan lääkearviointivirastossa, riitauttaa edellä mainittujen
                                                                         kilpailujen valintalautakuntien päätökset, joilla häneltä evättiin
                                                                         oikeus osallistua kokeisiin kyseisissä kilpailuissa. Nämä kilpai-
Kanteensa tueksi kantaja vetoaa                                          lut liittyvät komission uuteen toimintatapaan, jolla kunakin
                                                                         vuonna pyritään pysyvästi täyttämään tietty määrä tutkimus-
— henkilöstösääntöjen 26 ja 43 artiklan rikkomiseen, harkin-             budjetin alaan kuuluvia virkoja.
    tavallan väärinkäyttöön, menettelysääntöjen rikkomiseen
    sekä kantajan puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen.
    Kantaja väittää tältä osin erityisesti, ettei voida hyväksyä,        Väitteidensä tueksi kantaja vetoaa siihen, että henkilöstösään-
    että nimittävä viranomainen arvioi muutoin kuin hen-                 töjen 4 ja 27 artiklaa sekä 29 artiklan 1 kohdan b alakohtaa
    kilöstösääntöjen mukaisissa menettelyissä kantajan päte-             samoin kuin yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on rikottu, ja
    vyyttä, tuotosta ja tehokkuutta;                                     että tässä asiassa on tehty ilmeinen arviointivirhe.
— henkilöstösääntöjen 24 artiklan rikkomiseen ja luottamuk-
    sensuojan periaatteen loukkaamiseen sekä kantajaa koske-             Näiden perusteiden nojalla kantaja väittää seuraavaa:
    van huolenpitovelvollisuuden rikkomiseen. Tältä osin kan-
    taja väittää yhtäältä, että toisin kuin vastaaja väittää,
    vastaaja ei ole tarpeellisin tavoin kehittänyt kantajan              — Vaatimus vähintään kymmenestä virkavuodesta Euroopan
    ammattitaitoa, ja toisaalta, ettei vastaaja ole ryhtynyt                 yhteisöjen palveluksessa muuhun henkilöstöön sovelletta-
    tarpeellisiin ja riittäviin toimenpiteisiin suojellakseen kan-           vien palvelussuhteen ehtojen alaisena on lainvastainen,
    tajaa häneen kohdistetuilta kunnianloukkauksilta.                        koska tämä vaatimus voi johtaa sellaisten hakijoiden
                                                                             syrjäyttämiseen, joilla on vastaavat tai paremmat ansiot
                                                                             kuin niillä, jotka on hyväksytty osallistumaan kilpailuun
                                                                             (kilpailu KOM/T/R/ADM/A/98).