title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 17 päivänä toukokuuta 2001 asiassa C-159/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivi 79/409/ETY – Luonnonvaraisten lintujen suojelu – Tutkittavaksi ottaminen)

text:
14.7.2001               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 200/19
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                           (toinen jaosto)                                                          (kuudes jaosto)
                 17 päivänä toukokuuta 2001                                                17 päivänä toukokuuta 2001
asiassa C-119/99 (Tribunal d’instance du VIIe arrondisse-                asiassa C-159/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
ment de Paris’n esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Hew-                                             Italian tasavalta (1)
lett Packard BV vastaan Directeur général des douanes et
                        droits indirects (1)
                                                                         (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
                                                                         vi 79/409/ETY – Luonnonvaraisten lintujen suojelu – Tutkit-
(Yhteinen tullitariffi – Yhdistetty nimikkeistö – Sellaisen                                       tavaksi ottaminen)
monitoimisen laitteen luokittelu, joka on yhtä aikaa kirjoitin,
kopiolaite, telekopiolaite ja skanneri – Pääasiallinen toiminto
        – Komission asetuksen N:o 2184/97 pätevyys)                                                (2001/C 200/34)
                         (2001/C 200/33)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                         (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                     Asiassa C-159/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
                                                                         nään P. Stancanelli) vastaan Italian tasavalta (asiamiehenään
                                                                         U. Leanza, avustajinaan P. G. Ferri ja M. Fiorilli), jossa
                                                                         kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Italian
Asiassa C-119/99, jonka tribunal d’instance du VIIe arrondisse-          tasavalta ei ole noudattanut yhteisön oikeuden mukaisia
ment de Paris (Ranska) on saattanut EY 234 artiklan nojalla              velvoitteitaan,
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan-
sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Hewlett
Packard BV vastaan Directeur général des douanes et droits               —     koska se on antanut säännöstön, jossa sallitaan kolmen
indirects ennakkoratkaisun tiettyjen tavaroiden luokittelusta                  lintulajin (Passer italiae, Passer montanus ja Sturnus
yhdistettyyn nimikkeistöön 3 päivänä marraskuuta 1997                          vulgaris) pyydystäminen ja hallussapito luonnonvaraisten
annetun komission asetuksen (EY) N:o 2184/97 (EYVL L 299,                      lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979 annetun
s. 6) liitteessä olevan 3 kohdan pätevyydestä, yhteisöjen                      neuvoston direktiivin 79/409/ETY (EYVL L 103, s. 1) 5 ja
tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston                   7 artiklan ja liitteen II säännösten vastaisesti, ja säätänyt,
puheenjohtaja V. Skouris sekä tuomarit R. Schintgen ja                         että tätä säännöstöä sovelletaan yleisenä ja pysyvänä
N. Colneric (esittelevä tuomari), julkisasiamies: J. Mischo,                   poikkeuksena mainitun direktiivin 9 artiklan säännösten
kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 17.5.2001                vastaisesti, mikä lisäksi luo oikeudellisen epävarmuuden
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                     tilan, joka ei ole hyväksyttävissä, ja
                                                                         —     koska se on antanut sellaisen säännöstön direktiivissä
                                                                               79/409 säädettyihin kieltoihin sovellettavia poikkeuksia
Ennakkoratkaisupyynnön tutkinnassa ei ole ilmennyt mitään sellais-             koskevista edellytyksistä ja poikkeuksien soveltamista
ta, mikä vaikuttaisi tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn           koskevista yksityiskohtaisista säännöistä, joka ei täysin
nimikkeistöön 3 päivänä marraskuuta 1997 annetun komission                     vastaa direktiivin 9 artiklassa asetettuja vaatimuksia,
asetuksen (EY) N:o 2184/97 liitteessä olevan 3 kohdan pätevyyteen.             erityisesti siltä osin kuin on kysymys tämän artiklan
                                                                               1 kohdan a ja b alakohdassa säädetyistä poikkeusten
                                                                               perusteista,
(1) EYVL C 188, 3.7.1999.                                                yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpa-
                                                                         nossa: jaoston puheenjohtaja C. Gulmann (esittelevä tuomari)
                                                                         sekä tuomarit V. Skouris, J.-P. Puissochet, R. Schintgen ja
                                                                         F. Macken, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: osastopäällikkö
                                                                         D. Louterman-Hubeau, on antanut 17.5.2001 tuomion, jonka
                                                                         tuomiolauselma on seuraava:
 ---pagebreak--- C 200/20                FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           14.7.2001
1)    Italian tasavalta ei ole noudattanut luonnonvaraisten lintujen       puheenjohtaja A. La Pergola sekä tuomarit M. Wathelet
      suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979 annetun neuvoston               (esittelevä tuomari), D. A. O. Edward, P. Jann ja L. Sevón,
      direktiivin 79/409/ETY mukaisia velvoitteitaan, koska se on          julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: johtava hallintovirkamies
      antanut säännöstön, jossa sallitaan lintulajien Passer italiae,      H. A. Rühl, on antanut 17.5.2001 tuomion, jonka tuomiolau-
      Passer montanus ja Sturnus vulgaris pyydystäminen ja hallussa-       selma on seuraava:
      pitäminen direktiivin 5 ja 7 artiklan ja liitteen II säännösten
      vastaisesti.
                                                                           1)    Kun verovelvollinen ottaa liiketoimintansa piiristä omaan
2)    Kanne hylätään muilta osin.                                                käyttöönsä tavaran (tässä tapauksessa ajoneuvon), jonka osto-
                                                                                hintaan sisältyvää arvonlisäveroa hän ei ole saanut vähentää ja
3)    Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.                    johon on sen hankinnan jälkeen kohdistettu töitä, joiden osalta
                                                                                vähennys on tehty, jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön
                                                                                yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yh-
(1) EYVL C 188, 3.7.1999.
                                                                                denmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta
                                                                                1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY
                                                                                5 artiklan 6 kohdan mukaisesti omaan käyttöön ottamisesta
                                                                                on suoritettava arvonlisävero vain vähennykseen oikeuttaneiden
                                                                                ainesosien osalta; tältä osin ainesosina pidetään osia, jotka
                                                                                ovat lopullisesti menettäneet erilliset fyysiset ja taloudelliset
                                                                                ominaispiirteensä, kun ne on liitetty ajoneuvoon tämän ostami-
                                                                                sen jälkeen, ja nämä osien hankintaan liittyvät tavaroiden
                                                                                luovutukset ovat pysyvästi lisänneet tavaran arvoa niin, ettei
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                tätä arvon lisäystä ole täysin kulutettu ennen omaan käyttöön
                                                                                ottamista.
                           (viides jaosto)
                                                                           2)    Jos kyse on kuudennen direktiivin 77/388/ETY 5 artiklan
                   17 päivänä toukokuuta 2001                                    6 kohdassa tarkoitetusta verollisesta omaan käyttöön ottamises-
                                                                                ta ja omaan käyttöön on otettu sellainen tavara (tässä
                                                                                tapauksessa ajoneuvo)
yhdistetyissä asioissa C-322/99 ja C-323/99, Finanzamt
Burgdorf vastaan Hans-Georg Fischer (C-322/99) ja Finan-
zamt Düsseldorf-Mettmann vastaan Klaus Brandenstein                              —      joka on hankittu niin, ettei verovelvollisella ole ollut
                            (C-323/99) (1)                                              oikeutta arvonlisäveron vähentämiseen, ja
                                                                                —      johon on kohdistettu töitä, joiden osalta verovelvollisella
(Kuudes arvonlisäverodirektiivi – 5 artiklan 6 kohta ja                                 on ollut oikeus arvonlisäveron vähentämiseen ja joissa
11 artiklan A kohdan 1 alakohdan b alakohta – Liikeomai-
                                                                                tavaraan on liitetty ainesosia,
suuteen kuuluvan tavaran ottaminen omaan käyttöön –
Verottaminen, jos tavaran tai sen ainesosien ostohintoihin
sisältyvä arvonlisävero on saatu vähentää – Omaan käyttöön                       kuudennen direktiivin 77/388/ETY 11 artiklan A kohdan
                 otetun tavaran ainesosien käsite)                               1 alakohdan b alakohdassa tarkoitettuna veron perusteena
                                                                                on saman direktiivin 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettuina
                                                                                ainesosina pidettävien, ajoneuvoon liitettyjen tavaroiden hinta
                          (2001/C 200/35)                                        omaan käyttöön ottamisen hetkellä.
                                                                           3)    Jos tavaran (tässä tapauksessa ajoneuvon) ostamisen jälkeen
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                suoritetuista töistä, joiden ostohintaan sisältyvä arvonlisävero
                                                                                on saatu vähentää, ei ole suoritettava arvonlisäveroa kuudennen
                                                                                direktiivin 77/388/ETY 5 artiklan 6 kohdan mukaisesti
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                 omaan käyttöön ottamisen yhteydessä, näiden töiden osalta
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                            suoritettuja arvonlisäverovähennyksiä on oikaistava tämän
                                                                                direktiivin 20 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti,
                                                                                mikäli näiden töiden arvoa ei ole täysin kulutettu verollisen
Yhdistetyissä asioissa C-322/99 ja C-323/99, jonka Bundesfi-                     liiketoiminnan piirissä ennen ajoneuvojen siirtämistä yksityis-
nanzhof (Saksa) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen                  omaisuuteen.
tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa Finanzamt Burgdorf
vastaan Hans-Georg Fischer (C-322/99) ja Finanzamt
Düsseldorf-Mettmann vastaan Klaus Brandenstein (C-323/99)
ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädän-                (1) EYVL C 333, 20.11.1999.
nön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestel-
mä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä touko-
kuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin
77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) tulkinnasta, yhteisöjen tuo-
mioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston


title: Asia T-396/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 30.3.2017 – Herm. Sprenger v. EUIPO – web2get (lenkkijalustimen muoto) (Euroopan unionin tavaramerkki — Mitättömyysvaatimus — Mitättömyysvaatimuksen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               28.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/48

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 30.3.2017 – Herm. Sprenger v. EUIPO – web2get (lenkkijalustimen muoto)
   (Asia T-396/15) (1)

   ((Euroopan unionin tavaramerkki - Mitättömyysvaatimus - Mitättömyysvaatimuksen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2017/C 283/74)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Herm. Sprenger GmbH & Co. KG (Iserlohn, Saksa) (edustaja: asianajaja V. Schiller)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (edustajat: asiamiehet A. Söder ja A. Schifko)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: web2get GmbH & Co. KG (Dülmen, Saksa)

      Asia

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 22.4.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 520/2014-1), joka koskee web2get GmbH & Co. KG:n ja Herm. Sprenger GmbH & Co. KG:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Herm. Sprenger GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  JO C 302 du 14.9.2015.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 13 päivänä huhtikuuta 2000 asiassa C-420/98 (Nederlandse Raad van Staten esittämä ennakkoratkaisupyyntö), W. N. vastaan Staatssecretaris van Financiën (Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Direktiivi 77/799/ETY – Jäsenvaltioiden viranomaisten keskinäinen apu välittömien verojen alalla – Oma-aloitteinen tietojenvaihto)

text:
8.7.2000                  FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 192/5
(josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistui-            van Financiën ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden toimivaltais-
men käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui-              ten viranomaisten keskinäisestä avusta välittömien verojen
messa vireillä olevassa asiassa C. Baars vastaan Inspecteur der             alalla 19 päivänä joulukuuta 1977 annetun neuvoston direktii-
Belastingen Particulieren/Ondernemingen Gorinchem ennak-                    vin 77/799/ETY (EYVL L 336, s. 15) 4 artiklan 1 ja 3 kohdan
koratkaisun EY:n perustamissopimuksen 6 ja 52 artiklan (joista              tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto),
on muutettuina tullut EY 12 ja EY 43 artikla) sekä EY:n                     toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja L. Sevón sekä
perustamissopimuksen 73 b ja 73 d artiklan (joista on tullut                tuomarit P. Jann (esittelevä tuomari) ja M. Wathelet, julkisasia-
EY 56 ja EY 58 artikla) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin                mies: S. Alber, kirjaaja: johtava hallintovirkamies H. A. Rühl,
(viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja               on antanut 13.4.2000 tuomio, jonka tuomiolauselma on
D. A. O. Edward sekä tuomarit C. Gulmann, J.-P. Puissochet,                 seuraava:
P. Jann ja M. Wathelet (esittelevä tuomari), julkisasiamies:
S. Alber, kirjaaja: johtava hallintovirkamies D. Louterman-                 Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten keskinäisestä avusta
Hubeau, on antanut 13.4.2000 tuomion, jonka tuomiolausel-                   välittömien verojen alalla 19 päivänä joulukuuta 1977 annetun
ma on seuraava:                                                             neuvoston direktiivin 77/799/ETY 4 artiklan 1 kohdan a alakohtaa
                                                                            on tulkittava seuraavasti:
EY:n perustamissopimuksen 52 artiklan (josta on muutettuna tullut
EY 43 artikla) vastaisena on pidettävä kansallisessa tuomioistuimessa       –    Siinä tarkoitetun veronalennuksen tai verovapautuksen ei tarvitse
kyseessä olevan kaltaista jäsenvaltion verolainsäädäntöä,                        käydä ilmi toisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen ni-
                                                                                menomaisesta toimenpiteestä.
–    jolla jäsenvaltioiden kansalaisille, jotka asuvat tämän jäsenval-
     tion alueella, myönnetään täysi tai osittainen vapautus varalli-       –    Ilmaus epätavanomainen veronalennus tai verovapautus tarkoit-
     suusverosta yhtiön osakkeisiin tai osuuksiin sijoitetun pääoman             taa verojen määrän perusteetonta vähentymistä toisessa jäsenval-
     osalta                                                                      tiossa.
–    mutta jolla tämän verovapautuksen saamisen edellytykseksi
     asetetaan, että osakkeet tai osuudet omistetaan yhtiöstä, jonka        (1) EYVL C 48, 20.2.1999.
     kotipaikka on kyseessä olevassa jäsenvaltiossa, ja jonka mukaan
     verovapautusta ei siis myönnetä sellaisten yhtiöiden osakkeiden
     tai osuuksien omistajille, joiden kotipaikka on jossakin toisessa
     jäsenvaltiossa, jos yhtiön osakkeiden tai osuuksien omistaminen
     antaa omistajalle vaikutusvaltaa yhtiön päätöksiin ja toimintaan.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(1) EYVL L 278, 5.9.1998.
                                                                                (kolmas jaosto)
                                                                            13 päivänä huhtikuuta 2000 asiassa C-123/99, Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio vastaan Helleenien tasavalta (1)
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                            (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direk-
                        (ensimmäinen jaosto)                                        tiivin 94/62/EY täytäntöönpanon laiminlyönti)
                   13 päivänä huhtikuuta 2000                                                          (2000/C 192/10)
asiassa C-420/98 (Nederlandse Raad van Staten esittämä                                            (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
ennakkoratkaisupyyntö), W. N. vastaan Staatssecretaris
                           van Financiën (1)                                (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Direktiivi
77/799/ETY – Jäsenvaltioiden viranomaisten keskinäinen
apu välittömien verojen alalla – Oma-aloitteinen tietojen-                  Asiassa C-123/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
                                vaihto)                                     henään M. Condou-Durande) vastaan Helleenien tasavalta
                                                                            (asiamiehinään N. Dafniou ja D. Tsagkaraki), jossa kantaja
                           (2000/C 192/09)                                  vaatii yhteisöjen tuomioistuinta vahvistamaan, että Helleenien
                                                                            tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen ja
                                                                            pakkauksista ja pakkausjätteistä 20 päivänä joulukuuta 1994
                     (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                        annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
                                                                            94/62/EY (EYVL L 365, s. 10) mukaisia velvoitteitaan, koska
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan              se ei ole ilmoittanut komissiolle direktiivin noudattamisen
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                 edellyttämistä tarpeellisista laeista, asetuksista ja hallinnollisista
                                                                            määräyksistä tai ryhtynyt tarpeellisiin toimenpiteisiin direktii-
Asiassa C-420/98, jonka Nederlandse Raad van State (Alanko-                 vin noudattamiseksi, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto),
maat) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan                   toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. C. Moitinho
(josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistui-            de Almeida sekä tuomarit C. Gulmann ja F. Macken (esittelevä
men käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui-              tuomari), julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: R. Grass, on antanut
messa vireillä olevassa asiassa W. N. vastaan Staatssecretaris              13.4.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:


title: Asia T-34/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.9.2014 – Canon Europa v. komissio (Kumoamiskanne — Tulliliitto — Yhteinen tullitariffi — Tariffi- ja tilastonimikkeistö — Luokittelu yhdistettyyn nimikkeistöön — Alanimikkeet — Sen alanimikkeisiin luokiteltuihin tavaroihin sovellettavat tullit — Sääntelytoimi, joka edellyttää täytäntöönpanotoimenpiteitä — Tutkimatta jättäminen)

text:
               17.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 409/38

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.9.2014 – Canon Europa v. komissio
   (Asia T-34/11) (1)

   ((Kumoamiskanne - Tulliliitto - Yhteinen tullitariffi - Tariffi- ja tilastonimikkeistö - Luokittelu yhdistettyyn nimikkeistöön - Alanimikkeet - Sen alanimikkeisiin luokiteltuihin tavaroihin sovellettavat tullit - Sääntelytoimi, joka edellyttää täytäntöönpanotoimenpiteitä - Tutkimatta jättäminen))
   2014/C 409/54
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Canon Europa NV (Amsterdam, Alankomaat) (edustajat: asianajajat P. De Baere ja P. Muñiz)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: R. Lyal ja L. Keppenne)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta 5.10.2010 annetun komission asetuksen (EY) 861/2010 (EUVL L 284, p. 1) kumoamiseksi osittain

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Lausunnon antaminen Konica Minolta Business Solutions Europe GmbH:n ja Olivetti SpA:n väliintulohakemuksista raukeaa.

               3)

               Canon Europa NV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 80, 12.3.2011.


title: Asia T-6/08: Kanne 4.1.2008 — Nestlé v. SMHV — Master Beverage Industries (Golden Eagle Deluxe)

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/55

         Kanne 4.1.2008 — Nestlé v. SMHV — Master Beverage Industries (Golden Eagle Deluxe)
   (Asia T-6/08)
   (2008/C 64/89)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Société des Produits Nestlé SA (Vevey, Sveitsi) (edustaja: asianajaja A. von Mühlendahl)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Master Beverage Industries Pte Ltd (Singapore, Singapore)
   Vaatimukset

               —

               SMHV:n toisen valituslautakunnan 1.10.2007 tekemä päätös asiassa R 568/2006-2 (yhteisön tavaramerkki 3 156 924) on kumottava

               —

               riidanalainen yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus N:o 3 156 924, joka muodostuu punaisesta mukista ja sanoista ”Golden Eagle Deluxe”, on hylättävä

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kantajalle valituslautakunnassa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut,

               —

               vastapuolena valituslautakunnassa ollut Master Beverage on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kantajalle valituslautakunnassa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut, jos siitä tulee väliintulija tässä oikeudenkäynnissä.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Master Beverage Industries Pte Ltd

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki ”Golden Eagle Deluxe” luokkaan 30 kuuluville tavaroille — hakemus N:o 3 156 924

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: yhteisön tason, kansainväliset ja kansalliset kuviomerkit ja sanamerkit ”Red Cup”, ”Gold Blend” ja muun muassa kahville tarkoitetun kupin kuvat

      Väiteosaston ratkaisu: väite hylätään kokonaisuudessaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: valitus hylätään

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 8 artiklan 5 kohdan rikkominen, koska riidanalaisten merkkien ulkoasujen samankaltaisuuden aste on hyvin korkea sen vuoksi, että sekä haetussa tavaramerkissä että suurimmassa osassa aikaisempia tavaramerkkejä olevat yhdeksän osaa, jotka ovat jo itsessään erottamiskykyisiä, on järjestelty samalla tavalla


title: Asia T-244/15: Kanne 15.5.2015 – Klyuyev v. neuvosto

text:
               13.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/23

         Kanne 15.5.2015 – Klyuyev v. neuvosto
   (Asia T-244/15)
   (2015/C 228/29)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Andriy Klyuyev (Donetsk, Ukraina) (edustaja: solicitor R. Gherson,)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston päätöksen 2014/119/YUTP muuttamisesta 5.3.2015 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2015/364 (EUVL L 62, s. 25) ja Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 208/2014 täytäntöönpanosta 5.3.2015 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2015/357 (EUVL L 62, s. 1) kantajaa koskevilta osin

               —

               toteamaan vaihtoehtoisesti, että 5.3.2014 annetun neuvoston päätöksen 2014/119/YUTP (sellaisena kuin se on muutettuna) 1 artiklan 1 kohtaa ja 5.3.2014 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 208/2014 (sellaisena kuin se on muutettuna) 3 artiklan 1 kohtaa ei voida soveltaa kantajaa koskevilta osin niiden lainvastaisuuden vuoksi

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että 5.3.2014 annettu neuvoston päätös 2014/119/YUTP (sellaisena kuin se on muutettuna) (jäljempänä päätös) on siltä osin kuin siinä asetetaan kantajaan kohdistuvia rajoittavia toimenpiteitä ristiriidassa päätöksessä nimenomaisesti mainittujen tavoitteiden kanssa (esim. demokratia, oikeusvaltioperiaate ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen) eikä se kuulu SEU 21 artiklassa määrättyjen yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan (YUTP) alan periaatteiden ja tavoitteiden alaan. Päätös ei siten täytä SEU 29 artiklaan tukeutumisen edellytyksiä. Koska päätös oli pätemätön, neuvosto ei voinut tukeutua SEUT 215 artiklan 2 kohtaan antaakseen 5.3.2014 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 208/2014, sellaisena kuin se on muutettuna (jäljempänä asetus). Viimeaikaiset tapahtumat ovat tehneet selväksi, etteivät Ukrainan tutkinta- tai oikeusviranomaiset kohtele kantajaa oikeudenmukaisesti, riippumattomasti ja puolueettomasti.

               2.

               Toinen kanneperuste perustuu siihen, ettei kantaja täyttänyt edellytyksiä asetuksen ja päätöksen liitteisiin (yhdessä riidanalaiset toimet) sisällyttämiseksi. Ukrainan viranomaiset eivät olleet kohdistaneet kantajaan luetteloon sisällyttämisen ajankohtana rikosoikeudellista menettelyä julkisten varojen tai omaisuuden väärinkäytön tai virka-aseman väärinkäytön ja täten Ukrainan valtionvaroihin tai -omaisuuteen kohdistuvan vahingon aiheuttamisen johdosta.

               3.

               Kolmas kanneperuste perustuu siihen, että neuvosto loukkasi kantajan puolustautumisoikeuksia ja oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan. Kantajalle ei ole annettu asian tueksi vakavasti otettavia tai uskottavia taikka konkreettisia todisteita, joilla voitaisiin oikeuttaa häneen kohdistuvien rajoittavien toimenpiteiden käyttöön ottaminen. Todisteita ei ole etenkään mistään huolellisesta tai puolueettomasta tutkinnasta siltä osin, ovatko väitetyt perusteet, joiden väitetään oikeuttavan uudelleen nimeämisen, perusteltuja kantajan esittämien lausumien valossa.

               4.

               Neljäs kanneperuste perustuu siihen, ettei neuvosto ilmoittanut kantajalle riittäviä perusteluja hänen luetteloon merkitsemiselleen. Perusteet eivät olleet yksityiskohtaisia, ja ne sisälsivät pelkästään yleisluonteisia kaavamaisia sanamuotoja.

               5.

               Viides kanneperuste perustuu siihen, että neuvosto loukkasi vakavasti kantajan omaisuudensuojaa ja mainetta koskevia perusoikeuksia. Rajoittavista toimenpiteistä ei säädetty laissa, asetuksissa tai määräyksissä. Ne päätettiin ottaa käyttöön ilman asianmukaisia suojamekanismeja, joilla annetaan kantajalle mahdollisuus tosiasiallisesti esittää asiansa neuvostolle. Rajoittavia toimenpiteitä ei ole rajoitettu koskemaan vain tiettyä omaisuutta, jonka väitetään edustavan väärin käytettyjä valtion varoja, eikä niitä ole edes rajoitettu koskemaan vain väitetysti väärinkäytettyjen varojen määrää vastaavaa varallisuusmäärää. Niitä on pidetty osoituksena syyllisyydestä, millä on ollut kielteisiä vaikutuksia muun oikeudenkäytön kannalta.

               6.

               Kuudes kanneperuste perustuu siihen, että neuvosto tukeutui aineellisesti epätäsmällisiin tosiseikkoihin. Väite siitä, että Ukrainan viranomaiset ovat kohdistaneet kantajaan rikosoikeudellisen menettelyn julkisten varojen tai omaisuuden väärinkäytön tai virka-aseman väärinkäytön ja täten Ukrainan valtionvaroihin tai -omaisuuteen kohdistuvan vahingon aiheuttamisen johdosta, taikka väite siitä, että kantaja on todennäköisesti syyllistynyt näihin tekoihin, on selvästi virheellinen.

               7.

               Seitsemäs kanneperuste on esitetty lainvastaisuuden toteamisen tueksi, ja se perustuu siihen, että mikäli päätöksen 1 artiklan 1 kohtaa ja asetuksen 3 artiklan 1 kohtaa tulkitaan siten, että ne koskevat a) kaikkia Ukrainan viranomaisten suorittamia tutkintoja siitä riippumatta, onko näiden tutkintojen tueksi, valvomiseksi taikka tarkistamiseksi käytössä tuomioistuinratkaisuja taikka oikeudenkäyntimenettelyjä, ja/tai b) ”julkisessa tehtävässä olevan henkilön aseman väärinkäytöstä perusteettoman hyödyn tuottamiseksi” siitä riippumatta, väitetäänkö valtion varoja käytetyn väärin, nimeämisperusteelta puuttuisi asianmukainen oikeusperusta, kun otetaan huomioon tällaisesta laajasta tulkinnasta mahdollisesti seuraava mielivaltainen laajuus ja soveltamisala, ja/tai tämä tulkinta olisi suhteeton päätöksen ja asetuksen tavoitteisiin nähden. Nimeämisperuste olisi näin ollen lainvastainen.


title: Asia C-96/12: Unionin tuomioistuimen määräys (kymmenes jaosto) 21.3.2013 (Tribunal da Relação de Guimarãesin (Portugali) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Domingos Freitas ja Maria Adília Monteiro Pinto v. Companhia de Seguros Allianz Portugal SA (Työjärjestyksen 99 artikla — Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettava vakuutus — Direktiivit 72/166/ETY, 84/5/ETY ja 90/232/ETY — Oikeus saada korvausta moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavasta vakuutuksesta — Vakuutetun vahingonkorvausvastuu — Vahinkoa kärsineen myötävaikutus — Korvausoikeuden poistaminen tai rajoittaminen)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/43

         Unionin tuomioistuimen määräys (kymmenes jaosto) 21.3.2013 (Tribunal da Relação de Guimarãesin (Portugali) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Domingos Freitas ja Maria Adília Monteiro Pinto v. Companhia de Seguros Allianz Portugal SA
   (Asia C-96/12) (1)

   (Työjärjestyksen 99 artikla - Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettava vakuutus - Direktiivit 72/166/ETY, 84/5/ETY ja 90/232/ETY - Oikeus saada korvausta moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavasta vakuutuksesta - Vakuutetun vahingonkorvausvastuu - Vahinkoa kärsineen myötävaikutus - Korvausoikeuden poistaminen tai rajoittaminen)
   2013/C 225/74
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal da Relação de Guimarães

      Asianosaiset

      Kantajat: Domingos Freitas ja Maria Adília Monteiro Pinto

      Vastaaja: Companhia de Seguros Allianz Portugal SA

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal da Relação de Guimarães — Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta ja vakuuttamisvelvollisuuden voimaansaattamista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 24.4.1972 annetun neuvoston direktiivin 72/166/ETY (EYVL L 103, s. 1), moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 30.12.1983 annetun neuvoston direktiivin 84/5/ETY (EYVL L 8, s. 17), moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 14.5.1990 annetun neuvoston direktiivin 90/232/ETY (EYVL L 129, s. 33), erityisesti sen 1 a artiklan, moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevien jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen lähentämisestä ja neuvoston direktiivien 73/239/ETY ja 88/357/ETY muuttamisesta (neljäs liikennevakuutusdirektiivi) 16.5.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/26/EY (EYVL L 181, s. 65) ja moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevien neuvoston direktiivien 72/166/ETY, 84/5/ETY, 88/357/ETY ja 90/232/ETY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/26/EY muuttamisesta 11.5.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/14/EY (EUVL L 149, s. 14) tulkinta — Kansalliset säännökset, joiden nojalla liikenneonnettomuuden vahingonkärsijän oikeus korvaukseen voidaan evätä tai sitä voidaan vähentää vahingonkärsijän myötävaikutusta omaan vahinkoonsa koskevan arvioinnin perusteella — Liikenneonnettomuus, jossa osallisina ovat moottoriajoneuvo ja polkupyörä ja jonka pyöräilijä on aiheuttanut

      Määräysosa

   Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta ja vakuuttamisvelvollisuuden voimaansaattamista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 24.4.1972 annettua neuvoston direktiiviä 72/166/ETY, moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 30.12.1983 annettua toista neuvoston direktiiviä 84/5/ETY ja moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 14.5.1990 annettua kolmatta neuvoston direktiiviä 90/232/ETY on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä kansallisille vahingonkorvausoikeuden säännöksille, joiden perusteella voidaan vahingonkärsijän yksinomaista tai osittaista myötävaikuttamista omaan vahinkoonsa koskevan tapauskohtaisen arvioinnin perusteella poistaa onnettomuuden vahingonkärsijän oikeus vaatia korvausta onnettomuuteen osallisen moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otetusta vakuutuksesta tai rajoittaa sitä.

      (1)  EUVL C 138, 12.5.2012.


title: Asia F-88/08 RENV: Virkamiestuomioistuimen määräys 30.4.2014 – Michel v. ETF

text:
               16.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 184/47

         Virkamiestuomioistuimen määräys 30.4.2014 – Michel v. ETF
   (Asia F-88/08 RENV)
   2014/C 184/80
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.


title: Asia C-358/02: Tribunal de travail de Bruxellesin (19. jaosto) 24.9.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Yamina Haddad vastaan Belgian valtio

text:
C 305/12                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       7.12.2002
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                    neuvoston direktiivin 86/363/ETY sekä torjunta-ainejää-
                                                                                mien enimmäismäärien vahvistamisesta tietyille kasvi-
1)     toteaa Itävallan tasavallan laiminlyöneen hedelmien ja                   kunnasta peräisin oleville tuotteille, mukaan lukien hedel-
       vihannesten torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vah-                    mät ja vihannekset, annetun neuvoston direktiivin 90/
       vistamisesta annetun neuvoston direktiivin 76/895/ETY                    642/ETY liitteiden muuttamisesta 22 päivänä syyskuuta
       ja torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamises-                   2000 annetun komission direktiivin 2000/58/EY ( 1) mu-
       ta tietyille kasvikunnasta peräisin oleville tuotteille, mu-             kaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän
       kaan lukien hedelmät ja vihannekset, annetun neuvoston                   direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
       direktiivin 90/642/ETY liitteiden muuttamisesta 22 päi-                  hallinnollisia määräyksiä tai ilmoittanut näistä toimenpi-
       vänä syyskuuta 2000 annetun komission direktiivin                        teistä komissiolle
       2000/57/EY ( 1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
       antanut tämän noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuk-          2.     velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
       sia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ole ilmoitta-           tikulut.
       nut näistä toimenpiteistä komissiolle, ja
2)     velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
       tikulut.                                                          Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
                                                                         Jäsenvaltiolla oleva velvollisuus panna direktiivi täytäntöön
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                                (EY 249 artiklan 3 kohta) edellyttää, että direktiivissä säädettyä
                                                                         määräaikaa on noudatettava. Tämä määräaika päättyi nyt esillä
                                                                         olevassa asiassa 31.3.2001, eikä Itävallan tasavalta ole ryhtynyt
Jäsenvaltioiden velvollisuus panna direktiivit täytäntöön (EY            vaadittaviin toimenpiteisiin.
249 artiklan 3 kohta) käsittää direktiivissä asetettujen määrä-
aikojen noudattamisen. Asianomainen määräaika on päättynyt
28.2.2001, eikä Itävallan tasavalta ole ryhtynyt vaadittaviin            (1 ) EYVL 2000, L 244, s. 78.
toimiin.
( 1) EYVL 2000, L 244, s. 76.
                                                                         Tribunal de travail de Bruxellesin (19. jaosto) 24.9.2002
                                                                         tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                                asiassa Yamina Haddad vastaan Belgian valtio
Euroopan yhteisöjen komission 3.10.2002 Itävallan
                                                                                (Asia C-358/02)
                tasavaltaa vastaan nostama kanne
                                                                                (2002/C 305/20)
                           (Asia C-355/02)
                           (2002/C 305/19)
                                                                         Tribunal de travail de Bruxelles (19. jaosto) on pyytänyt
                                                                         24.9.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-
                                                                         jen tuomioistuimeen 7.10.2002, Euroopan yhteisöjen tuo-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 3.10.2002 Euroo-                mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Yamina Haddad vas-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa             taan Belgian valtio seuraaviin kysymyksiin:
vastaan. Kantajan asiamiehenä on Euroopan komission oikeu-
dellisen yksikön virkamies Gerald Braun. Prosessiosoite on               ”Onko Euroopan talousyhteisön jäsenvaltioiden ja Marokon
c/o Euroopan komission oikeudellisen yksikön virkamies                   kuningaskunnan välillä 27.4.1976 tehdyn yhteistyösopimuk-
Luis Escobar Guerrero, Centre Wagner C 254, Luxemburg-                   sen, joka on hyväksytty yhteisössä 26 päivänä syyskuuta 1978
Kirchberg.                                                               annetulla neuvoston asetuksella N:o 2211/78 ( 1), 41 artiklan
                                                                         1 kohtaa tulkittava ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaa-
                                                                         misesta 4.11.1950 Roomassa tehdyn eurooppalaisen yleissopi-
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             muksen 14 artikla ja tähän sopimukseen 20.3.1952 tehdyn
                                                                         ensimmäisen lisäpöytäkirjan 1 artikla huomioon ottaen siten,
1.     toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut viljojen      että se estää sen, että valtio kieltäytyy myöntämästä vammaisa-
       torjunta-ainejäämien enimmäismääristä annetun neuvos-             vustuksen kaltaisen avustuksen, joka myönnetään kansallisen
       ton direktiivin 86/362/ETY, eläinkunnasta peräisin ole-           lainsäädännön mukaan tämän valtion ja Euroopan unionin
       vissa elintarvikkeissa ja niiden pinnassa olevien torjunta-       jäsenvaltioiden kansalaisille, Marokon kansalaiselle, joka on
       ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta annetun               opiskelija ja työttömän Marokon kansalaisen aviopuoliso,
 ---pagebreak--- 7.12.2002              FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 305/13
joka asuu aviopuolisonsa kanssa pysyvästi Belgiassa, kun              oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-127/
aviopuolisot on vakuutettu vapaaehtoisen vakuutuksen perus-           01, Carlo Ripa di Meana vastaan Euroopan parlamentti,
teella Belgian sairausvakuutusjärjestelmässä?”                        9.7.2002 antamasta määräyksestä. Valittajan edustajina ovat
                                                                      asianajajat Wilma Viscardini ja Gabriele Donà.
( 1) Euroopan talousyhteisön ja Marokon kuningaskunnan välisen
     yhteistyösopimuksen tekemisestä 26 päivänä syyskuuta 1978        Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
     annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2211/78 (EYVL L 264,
     27.9.1978, s. 1).
                                                                      –     kumoaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                            tuimen asiassa T-127/01, Carlo Ripa di Meana vastaan
                                                                            Euroopan parlamentti, 9.7.2002 antaman määräyksen;
                                                                      –     toteaa, että kanne asiassa T-127/01 voidaan ottaa tutkitta-
                                                                            vaksi;
Tribunale di Modenan, Ufficio del Giudice per le indagini
preliminari, 27.6.2002 tekemällään päätöksellä esittämä               –     palauttaa asian T-127/01 ensimmäisen oikeusasteen tuo-
ennakkoratkaisupyyntö rikosasiassa Christian Lanzottia                      mioistuimelle, jotta se ratkaisee pääasian;
                             vastaan
                                                                      –     velvoittaa Euroopan parlamentin korvaamaan valitukses-
                         (Asia C-359/02)                                    ta ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esite-
                                                                            tystä oikeudenkäyntiväitteestä aiheutuneet oikeuden-
                                                                            käyntikulut.
                         (2002/C 305/21)
Tribunale di Modena, Ufficio del Giudice per le indagini              Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
preliminari, on pyytänyt 27.6.2002 tekemällään päätöksellä,
joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 7.10.2002,
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua ri-             Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hyväksyi 9.7.2002
kosasiassa Christian Lanzottia vastaan seuraavaan kysymyk-            päivätyllä määräyksellään Euroopan parlamentin asiassa
seen:                                                                 T-127/01 esittämän oikeudenkäyntiväitteen, ja totesi tämän
                                                                      seurauksena, että Ripa di Meanan nostamaa kannetta, jolla
Onko Italian lain nro 401/89, sellaisena kuin se on muutettuna        tämä vaati kumottavaksi 26.3.2001 tehtyä Euroopan parla-
lain nro 388/00 37 §:llä, 4 §:n 1 momentin, 4 bis §:n ja              mentin päätöstä, jolla kantajan eläkkeen suorittaminen keskey-
4 ter §:n kaltainen kansallinen lainsäädäntö, jossa kaikkia           tettiin sen johdosta, että hänet oli valittu Consiglio della
henkilöitä kaikissa olosuhteissa kielletään rikosoikeudellisen        regione di Umbrian jäseneksi, ei voitu tutkia.
seuraamuksen uhalla keräämästä, hyväksymästä, merkitsemäs-
tä ja välittämästä urheilutapahtumiin liittyviä vedonlyöntejä,
ellei tähän ole saatu kansallisissa oikeussäännöissä edellytettyä     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi erityisesti, että
ennakkolupaa, yhteensoveltuvaa EY 43 artiklan ja sitä seuraa-         Ripa di Meanan kanne oli nostettu liian myöhään, koska
vien artiklojen sekä EY 49 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen     26.3.2001 päivätyn kirjeen – johon ei sisältynyt mitään
kanssa, jotka koskevat sijoittautumisvapautta ja rajojen yli          uusia seikkoja verrattuna 26.1.2001 päivättyyn Euroopan
suoritettavien palvelujen tarjoamisen vapautta?                       parlamentin kirjeeseen, ja koska sitä ei ollut laadittu kantajan
                                                                      tilanteen uudelleen arvioinnin jälkeen hänen 15.3.2001 päivä-
                                                                      tyssä kirjeessään esittämien tosiseikkojen ja oikeudellisten
                                                                      seikkojen perusteella – oli katsottava olevan ”puhtaasti
                                                                      26.1.2001 päivätyn kirjeen vahvistava toimi”.
Carlo Ripa di Meanan 8.10.2002 tekemä valitus Euroopan                Ripa di Meana perustaa valituksensa siihen, että kyseiseen
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                    määräykseen sisältyy joitakin ilmeisiä oikeudellisia virheitä.
neljännen jaoston asiassa T-127/01, Carlo Ripa di Meana
vastaan Euroopan parlamentti, 9.7.2002 antamasta mää-
                            räyksestä                                 Ripa di Meana toteaa erityisesti, että ensimmäisen oikeusasteen
                                                                      tuomioistuin on: tehnyt menettelyä koskevan virheen: loukan-
                                                                      nut puolustautumisoikeuksia; tehnyt virheen 26.1.2001 ja
                        (Asia C-360/02 P)
                                                                      26.3.2001 päivättyjen kirjeiden oikeudellisessa luonnehdin-
                                                                      nassa. Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on
                         (2002/C 305/22)                              soveltanut virheellisesti vahvistavia toimia koskevaa yhteisön
                                                                      oikeuskäytäntöä, eikä ole ottanut huomioon ”anteeksiannetta-
                                                                      vissa olevaa virhettä” koskevaa oikeuskäytäntöä.
Carlo Ripa di Meana on valittanut 8.10.2002 Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen


title: Asia C-120/01: Euroopan yhteisöjen komission 16.3.2001 Irlantia vastaan nostama kanne.

text:
C 150/14                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       19.5.2001
Euroopan yhteisöjen komission 16.3.2001 Irlantia vastaan                 Eoghan O’Hannrachainin 19.3.2001 tekemä valitus Euroo-
                          nostama kanne.                                 pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                         men (viides jaosto) yhdistetyissä asioissa T-97/99 ja
                                                                         T-99/99, M. Chamier ja E. O’Hannrachain vastaan Euroo-
                          (Asia C-120/01)                                      pan parlamentti, 16.1.2001 antamasta tuomiosta
                                                                                (Asia C-121/01 P)
                          (2001/C 150/26)
                                                                                (2001/C 150/27)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.3.2001 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.                E. O’Hannrachain on valittanut 19.3.2001 Euroopan yhteisö-
Kantajan asiamiehenä on Richard Wainwright, prosessiosoite               jen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-
Luxemburgissa.                                                           keusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) yhdistetyissä asioissa
                                                                         T-97/99 ja T-99/99, M. Chamier ja E. O’Hannrachain vastaan
                                                                         Euroopan parlamentti, 16.1.2001 antamasta tuomiosta. Valit-
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             tajan edustajina ovat asianajajat G. Vandersanden ja L. Levi,
                                                                         prosessiosoite Brysselissä.
–     toteaa, ettei Irlanti ole noudattanut polykloorattujen             Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
      bifenyylien ja polykloorattujen terfenyylien (PCB/PCT)
      käsittelystä annetun neuvoston direktiivin 96/59/EY (1)
      mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole laatinut ja toimitta-     –     kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yh-
      nut komissiolle 16.9.1999 mennessä direktiivin 11 artik-                 distetyissä asioissa T-97/99 ja T-99/99 16.1.2001 anta-
      lan ja 4 artiklan 1 kohdan edellyttämiä suunnitelmia,                    man tuomion,
      pääpiirteittäisiä suunnitelmia ja yhteenvetoja;
                                                                               –     hyväksyy valittajan ensimmäisessä oikeusasteessa
                                                                                esittämät vaatimukset näin ollen
–     velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                               –     kumoaa nimittävän viranomaisen 16.7.1998 teke-
                                                                                män päätöksen, jolla se nimitti L. V:n varainhoidosta
                                                                                ja sen valvonnasta vastaavan pääosaston pääjohtajan
                                                                                virkaan, samana päivänä tehdyn päätöksen olla
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                  hyväksymättä kantajan hakemusta kyseiseen virka-
                                                                                an, sekä tarvittaessa 21.1.1999 tehdyn päätöksen,
                                                                                jolla hylättiin kantajan tekemä valitus
Direktiivin 11 artiklassa velvoitetaan jäsenvaltiot laatimaan
suunnitelmat ja pääpiirteittäiset suunnitelmat polykloorattuja                 –     velvoittaa vastaajan korvaamaan vahingonkorvauk-
bifenyylejä (PCB) sisältävien laitteiden puhdistamiseksi tai                         sena ja korkoina kohtuulliseksi arvioidun summan,
käsittelmiseksi ja ilmoittamaan komissiolle näistä suunnitel-                        joka on euroa
mista ja pääpiirteittäisistä suunnitelmista. Direktiivin 4 artiklan
1 kohdassa velvoitetaan jäsenvaltiot tekemään tiettyjä PCB-
                                                                         –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
määriä sisältävistä laitteista inventaariot ja toimittamaan ko-
missiolle yhteenvedon tällaisista inventaarioluetteloista.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Irlanti ei ole tähän päivään mennessä toimittanut komissiolle
tällaisia suunnitelmia, pääpiirteittäisiä suunnitelmia ja yhteen-        –     Henkilöstösääntöjen 29 artiklan rikkominen: Ensimmäi-
vetoja, eikä komissiolla ole mitään muita tietoja, joiden                      sen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut henkilöstö-
perusteella se voisi päätellä, että Irlanti on laatinut tällaiset              sääntöjen 29 artiklaa katsoessaan, että nimittävä viran-
suunnitelmat, pääpiirteittäiset suunnitelmat ja yhteenvedot.                   omainen voi noudattaa 29 artiklan 2 kohdan mukaista
                                                                               menettelyä sen jälkeen, kun se on aloittanut henkilöstö-
                                                                               sääntöjen 29 artiklan 1 kohdan mukaisen palvelukseenot-
                                                                               tamismenettelyn suorittamatta kuitenkaan tätä ennen
                                                                               29 artiklan mukaista hyväksyttävien hakijoiden ansioiden
(1) EYVL L 243, 24.9.1996, s. 31.
                                                                               vertailevaa arviointia tarkastaakseen täyttyvätkö kilpai-
                                                                               luilmoituksessa edellytetyt vaatimukset. Nimittävä viran-
                                                                               omainen ei ole näin ollen arvioinut sitä, johtaisiko
                                                                               henkilöstösääntöjen 29 artiklan mukainen sisäinen ylen-
                                                                               nys- tai siirtomenettely tässä tapauksessa mahdollisim-
                                                                               man pätevän, tehokkaan ja luotettavan henkilön nimittä-
                                                                               miseen.


title: Euroopan yhteisöjen komission 16.10.1995 Irlantia vastaan nostama kanne (Asia C-324/95)

text:
N:o C 333/8           FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        9.12.95
Saarländische Oberlandesgerichtin 6.10.1995 tekemällään               kaista jäsenvaltiota, asetetaan välillisesti jäsenvaltioille vel
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa                    vollisuus noudattaa direktiivissä asetettua täytäntöönpanoa
aviopari David Charles Hayes ja Jeanette Karen Hayes,                 koskevaa määräaikaa . Tämä määräaika päättyi 1.1.1993
englantilaisen siviilioikeuden mukainen yhtiö vastaan Firma           ilman, että Irlanti oli saattanut komission vaatimuksissa
Kronenberger GmbH i.L. edustajanaan selvitysmies Klaus                mainitun direktiivin noudattamisen edellyttämiä säännök
                             D. Wein                                  siä voimaan .
                        ( Asia C-323/95 )
                           95/C 333/ 13                               (') EYVL N:o L 268 , 24.9.1991 , s . 41
Saarländische Oberlandesgericht on pyytänyt 6.10.1995
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhtei
söjen tuomioistuimen kirjaamoon 16.10.1995 , Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa aviopari David Charles
                                                                          Euroopan yhteisöjen komission 16.10.1995 Irlannin
Hayes ja Jeanette Karen Hayes, englantilaisen siviilioikeu                         tasavaltaa vastaan nostama kanne
den mukainen yhtiö vastaan Firma Kronenberger GmbH
i.L. edustajanaan selvitysmies Klaus D. Wein ennakkorat                                      ( Asia C-325/95 )
kaisua seuraavaan kysymykseen:                                                                   95/C 333/ 15 )
Syrjitäänkö Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisia, joi              Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.10.1995
den kotipaikka ei ole Saksa ja joilla ei ole siellä omaisuutta ja     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlannin
jotka ovat nostaneet saksalaisessa riita-asioita käsittele           tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen
vässä tuomioistuimessa kanteen saksalaista rajavastuuyhti            yksikön jäsen Carmen 0'Reilly, ja prosessiosoite Luxem
ötä ( GmbH ) vastaan tavarantoimitusta koskevan laskun                burgissa c/o Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner.
maksamisesta, ETY:n perustamissopimuksen 7 artiklan
ensimmäisen kohdan vastaisesti heidän kansalaisuutensa
perusteella , kun toimivaltainen saksalainen tuomioistuin             Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
vaatii vastaajan pyynnöstä kantajilta vakuutta oikeuden
                                                                      1 . toteaa , että laiminlyödessään
käyntikuluja varten saksalaisen siviiliprosessiasetuksen 110
pykälän mukaisesti ?
                                                                           — eläinten terveyttä koskevista edellytyksistä saatetta
                                                                              essa vesiviljeltyjä eläimiä ja tuotteita markkinoille 28
                                                                              päivänä tammikuuta 1991 annetun neuvoston
                                                                              direktiivin 91 /67/ETY ( 1 )
    Euroopan yhteisöjen komission 16.10.1995 Irlantia                      — terveyttä koskevista vaatimuksista elävien simpu
                   vastaan nostama kanne                                      koiden tuotannossa ja saattamisessa markkinoille
                                                                              15 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston
                        (Asia C-324/95 )
                                                                              direktiivin 91 /492/ETY ( 2 ), terveyttä koskevista vaa
                           95/C 333/ 14                                       timuksista kalastustuotteiden tuotannossa ja saatta
                                                                              misessa markkinoille 22 päivänä heinäkuuta 1991
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.10.1995                           annetun neuvoston direktiivin 91 /493/ETY ( 3 ) ja
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia
vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön                     — tietyillä aluksilla käsiteltyjä kalastustuotteita koske
jäsen Carmen 0'Reilly ja sen prosessiosoite Luxemburgissa                     vien hygieniasääntöjen vähimmäisvaatimuksista di
on c/o Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner.                                rektiivin 91 /493/ETY 3 artiklan 1 kohdan a alakoh
                                                                              dan i alakohdan mukaisesti 16 päivänä kesäkuuta
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                  1992 annetun neuvoston direktiivin 92/48/ETY( 4 )
1 ) julistaa, että Irlanti on jättänyt noudattamatta sille                 — noudattamiseksi tarpeellisten lakien, asetusten ja
     terveyttä ja eläinten terveyttä koskevista ongelmista                    hallinnollisten määräysten voimaansaattamisen Ir
     kaninlihan ja tarhatun riistan lihan tuotannossa ja                      lannin tasavalta ei ole noudattanut mainittujen
     markkinoille saattamisessa 27 päivänä marraskuuta                        direktiivien perusteella sille kuuluvia velvoittei
     1990 annetun neuvoston direktiivin 91 /495/ETY( 1 )                      taan,
     mukaan sille kuuluvan velvoitteen, koska se on jättänyt
     saattamatta voimaan tämän direktiivin noudattamisen              2 . velvoittaa Irlannin tasavallan korvaamaan oikeuden
     edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset;            käyntikulut.
     ja
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
2 ) velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                      EY:n perustamissopimuksen 189 artikla, jonka mukaan
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden jo
                                                                      kaista jäsenvaltiota, sisältää jäsenvaltioille kuuluvan velvo
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklassa, jonka mukaan                itteen ottaa huomioon direktiivissä sen noudattamiselle
direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden jo             asetettu määräaika . Tämä määräaika päättyi 1.1.1993 , eikä


title: Asia T-194/04: Bavarian Lager Companyn 27.5.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               7.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 201/21

         Bavarian Lager Companyn 27.5.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-194/04)
   (2004/C 201/44)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Bavarian Lager Company, kotipaikka Clitheroe (Yhdistynyt kuningaskunta) on nostanut 27.5.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajat ovat solicitor J. Pearson ja solicitor C. Bright, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               toteaa sen, että komissio hyväksyi Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen tekemän muutoksen vuoden 1989 Supply of Beer (Tied Estate) Orderin (S.I 1989 nro 2390) 7 artiklan 2 kohdan a alakohtaan (nk. vierasolutsäännös), olevan EY:n perustamissopimuksen 28 artiklan (aiempi 30 artikla) vastaista;

               —

               toteaa, että komission ei olisi pitänyt hyväksyä kyseistä muutosta ja että kun komission hyväksyi sen, se itse rikkoi EY:n perustamissopimuksen 28 artiklaa (aiempi 30 artikla);

               —

               kumoaa 18.3.2004 tehdyn komission päätöksen kieltäytyä antamasta kantajalle tiettyjä asiakirjoja;

               —

               velvoittaa komission toimittamaan kaikkien niiden henkilöiden nimet, jotka osallistuivat 11.10.1996 pidettyyn kokoukseen, johon osallistui sisämarkkinapääosaston virkamiehiä, Yhdistyneen kuningaskunnan kauppa- ja teollisuusministeriön virkamiehiä sekä Conféderation des Brasseurs du Marché Commun –järjestön edustajia ja

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajana oleva yritys perustettiin 28.5.1992 maahantuomaan saksalaisia oluita myytäväksi Yhdistyneen kuningaskunnan pubeissa. Vuonna 1993 kantaja kanteli komissiolle väitetystä EY 28 artiklan (aiempi EY:n perustamissopimuksen 30 artikla) rikkomisesta Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädäntöön sisältyvän nk. vierasolutsäännöksen osalta. Tämän säännöksen nojalla panimoiden on sallittava pubien, jotka ovat yksinostosopimuksilla siihen sidottuja, tarjota toisen panimon ”vierasolutta”. Vierasoluen pitää olla olutta, joka käy tynnyrissä, josta se myydään, mitä oluttyyppiä valmistetaan lähes yksinomaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Kantajan myymä olut sekä useimmat Yhdistyneen kuningaskunnan ulkopuolella valmistettavat oluet eivät voi kuulua tämän säännöksen soveltamisalaan, ja kantaja piti tätä määrällistä tuonnin rajoitusta vaikutukseltaan vastaavana toimenpiteenä. Komissio ilmoitti 21.4.1997 päivätyssä kirjeessään kantajalle, että vierasolutsäännöksen esitetyn muutoksen vuoksi menettely Yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan oli keskeytetty ja se lopetettaisiin heti muutoksen hyväksymisen jälkeen.
   Kantaja pyysi asetuksen N:o 1049/2001 (1) nojalla 5.12.2003 komissiota antamaan sen tutustua tätä koskevan, komission, Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen ja panimoiden välillä 11.10.1996 pidetyn kokouksen pöytäkirjoihin. Kantaja pyysi komissiota erityisesti ilmoittamaan tiettyjen sellaisten henkilöiden henkilöllisyyden, joiden nimet oli peitetty kantajalle aiemmin paljastetuista pöytäkirjoista. Komissio hylkäsi kantajan pyynnön ja vahvisti tämän kieltäytymisen pääsihteerin kantajalle osoittamalla 18.3.2004 päivätyllä kirjeellä. Kieltäytymisensä tueksi komissio vetosi tarpeeseen suojella kokoukseen osallistuneiden henkilöiden henkilötietoja sekä komission vastaavissa asioissa toteuttamien tutkimusten mahdolliseen vaarantumiseen, jos komissiolle tietoja antavien henkilöiden henkilöllisyys paljastetaan.
   Kantaja vaatii kanteessaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta toteamaan ensinnäkin, ettei komission päätös Yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan aloitetun menettelyn keskeyttämisestä ole asianmukainen. Tältä osin kantaja vetoaa EY 28 artiklan ja EY 12 artiklan rikkomiseen.
   Komission kieltäytymisestä antaa kantajan tutustua pyynnön kohteina oleviin asiakirjoihin kantaja katsoo, että asetuksen N:o 1049/2001 2 artiklassa komissio velvoitetaan ilmoittamaan kyseiseen kokoukseen osallistuneet henkilöt ja ettei mikään 4 artiklassa säädetyistä poikkeuksista sovellu. Kantaja väittää myös, että 4 artiklan 3 kohdassa säädettyä poikkeusta ei tarvitse ottaa huomioon, koska tietojen paljastaminen on selvästi yleisen edun mukaista.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, 31.5.2001, s. 43).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 22 päivänä kesäkuuta 2000 asiassa C-425/98 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Marca Mode CV vastaan Adidas AG ja Adidas Benelux BV (Direktiivi 89/104/ETY – Direktiivin 89/104/ETY 5 artiklan 1 kohdan b alakohta – Tavaramerkit – Sekaannusvaara – Vaara merkin ja tavaramerkin välisestä mielleyhtymästä)

text:
21.10.2000              FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                  C 302/3
(asiamiehenään G. Rozet), jossa kantaja vaatii, että yhteisöjen         Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päi-
tuomioistuin kumoaa valtiontuesta Coopérative d’exportation             vänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin
du livre français’lle (CELF) 10 päivänä kesäkuuta 1998 tehdyn           89/104/ETY 5 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ei voida tulkita siten,
komission päätöksen 1999/133/EY (EYVL L 44, s. 37), yhtei-              että
söjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa:
jaoston puheenjohtaja D. A. O. Edward sekä tuomarit L. Se-              –      kun tavaramerkki on erityisen erottamiskykyinen joko merkkiin
vón, P. J. G. Kapteyn (esittelevä tuomari), P. Jann ja H. Ragne-              itseensä liittyvistä syistä tai sen vuoksi, että se on tullut laajalti
malm, julkisasiamies: A. La Pergola, kirjaaja: johtava hallinto-               tunnetuksi yleisön keskuudessa, ja
virkamies D. Louterman-Hubeau, on antanut 22.6.2000 tuo-
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                 –      kun kolmas käyttää elinkeinotoiminnassaan ilman tavaramer-
                                                                               kin haltijan suostumusta samoja tai samankaltaisia tavaroita
1)    Kanne hylätään.                                                          tai palveluja varten, joita varten tavaramerkki on rekisteröity,
                                                                               merkkiä, joka vastaa tavaramerkkiä siinä määrin, että on
2)    Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-                mahdollista, että merkin ja tavaramerkin välillä syntyy miel-
      kulut.                                                                   leyhtymä,
(1) EYVL C 327, 24.10.1998.                                             tavaramerkin haltija voisi yksinoikeutensa perusteella kieltää tältä
                                                                        kolmannelta merkin käytön sellaisessa tilanteessa, jossa tavaramerkin
                                                                        erottamiskyvyn takia ei voida sulkea pois sitä, että tämä mielleyhtymä
                                                                        voisi johtaa sekaannuksen syntymiseen.
                                                                        (1) EYVL C 20, 23.1.1999.
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                          (kuudes jaosto)
                  22 päivänä kesäkuuta 2000
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
asiassa C-425/98 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä
ennakkoratkaisupyyntö): Marca Mode CV vastaan Adidas
                  AG ja Adidas Benelux BV (1)                                                 27 päivänä kesäkuuta 2000
(Direktiivi 89/104/ETY – Direktiivin 89/104/ETY 5 artiklan              asiassa C-404/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
1 kohdan b alakohta – Tavaramerkit – Sekaannusvaara –                                            Portugalin tasavalta (1)
  Vaara merkin ja tavaramerkin välisestä mielleyhtymästä)
                                                                        (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Yhteis-
                         (2000/C 302/05)                                markkinoille soveltumaton valtiontuki – Takaisinperiminen
                                                                                – Täytäntöönpanon täydellinen mahdottomuus)
                   (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                                                   (2000/C 302/06)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                         (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
Asiassa 425/98, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alanko-
                                                                        (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
maat) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistui-
men käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomiostui-
messa vireillä olevassa asiassa Marca Mode CV vastaan Adidas            Asiassa C-404/97, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
AG ja Adidas Benelux BV ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden                nään D. Triantafyllou ja A. M. Alves Vieira) vastaan Portugalin
tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulu-              tasavalta (asiamiehinään J. Mota de Campos, L. Fernandes ja
kuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin                    M. L. Duarte), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta
89/104/ETY (EYVL 1989, L 40, s. 1) 5 artiklan 1 kohdan                  toteamaan, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut EY:n
b alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaos-          perustamissopimuksen ja Portugalin EPAC – Empresa Para
to), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. C. Moi-            a Agroalimentação e Cereais, SA:n hyväksi toteuttamista
tinho de Almeida sekä tuomarit C. Gulmann (esittelevä tuoma-            toimenpiteistä 9 päivänä heinäkuuta 1997 tehdyn komission
ri), J.-P. Puissochet, G. Hirsch ja F. Macken, julkisasiamies:          päätöksen 97/762/EY (EYVL L 311, s. 25) mukaisia velvoittei-
F. G. Jacobs, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on anta-       taan, koska se ei ole asetetussa määräajassa poistanut ja perinyt
nut 22.6.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                takaisin EPAC – Empresa Para a Agroalimentação e Cereais


title: Asia T-200/14: Kanne 27.3.2014 – Ben Ali v. neuvosto

text:
               30.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 202/23

         Kanne 27.3.2014 – Ben Ali v. neuvosto
   (Asia T-200/14)
   2014/C 202/30
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Ali (Saint-Étienne-du-Rouvray, Ranska) (edustaja: asianajaja A. de Saint Remy)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               määräämään unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 64 artiklassa tarkoitettuna prosessinjohtotoimena komission julkistamaan ”kaikki riidanalaisen asetuksen antamiseen liittyvät asiakirjat”

               —

               kumoamaan yhtäältä Tunisian tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/72/YUTP muuttamisesta 30.1.2014 annetun Euroopan unionin neuvoston päätöksen 2014/49/YUTP ja toisaalta Tunisian tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 101/2011 täytäntöönpanosta 30.1.2014 annetun Euroopan unionin neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 81/2014

               —

               velvoittamaan Euroopan unionin neuvoston maksamaan kantajalle 1 00  000 euron kokonaissumman korvauksena kaikista kantajalle aiheutuneista vahingoista

               —

               velvoittamaan Euroopan unionin neuvoston maksamaan kantajalle 30  000 euroa puolustautumiskuluista, joita kantajalle on aiheutunut esillä olevan kanteen johdosta; nämä kulut ovat työjärjestyksen 91 artiklan mukaisesti korvattavia puolustautumiskuluja

               —

               velvoittamaan Euroopan unionin neuvoston korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen, jotka ovat olennaisilta osin samat tai samankaltaiset kuin asiassa T-301/11, Ben Ali vastaan neuvosto (1) esitetyt kanneperusteet.

      (1)  EUVL 2011, C 266, s. 29.


title: Yhdistetyt asiat C-629/15 P ja 630/15 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 28.6.2017 – Valittajana Novartis Europharm Ltd (C-629/15 P ja C-630/15 P) ja muina osapuolina Euroopan komissio ja Teva Pharma BV (C-629/15 P) sekä Euroopan komissio ja Hospira UK Ltd (C-630/15 P) (Muutoksenhaku — Ihmisille tarkoitetut lääkkeet — Markkinoille saattamista koskeva lupa — Asetus (ETY) N:o 2309/93 — Keskitetty unionin tason menettely — Sellaisen lääkkeen kehittäminen, jolle on myönnetty markkinoille saattamista koskeva lupa muita terapeuttisia käyttötarkoituksia varten — Erillinen markkinoille saattamista koskeva lupa ja uusi kaupallinen nimi — Direktiivi 2001/83/EY — 6 artiklan 1 kohdan toinen alakohta ja 10 artiklan 1 kohta — Yleisen myyntiluvan käsite — Lainmukainen tietosuoja-aika)

text:
               28.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 28.6.2017 – Valittajana Novartis Europharm Ltd (C-629/15 P ja C-630/15 P) ja muina osapuolina Euroopan komissio ja Teva Pharma BV (C-629/15 P) sekä Euroopan komissio ja Hospira UK Ltd (C-630/15 P)
   (Yhdistetyt asiat C-629/15 P ja 630/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Ihmisille tarkoitetut lääkkeet - Markkinoille saattamista koskeva lupa - Asetus (ETY) N:o 2309/93 - Keskitetty unionin tason menettely - Sellaisen lääkkeen kehittäminen, jolle on myönnetty markkinoille saattamista koskeva lupa muita terapeuttisia käyttötarkoituksia varten - Erillinen markkinoille saattamista koskeva lupa ja uusi kaupallinen nimi - Direktiivi 2001/83/EY - 6 artiklan 1 kohdan toinen alakohta ja 10 artiklan 1 kohta - Yleisen myyntiluvan käsite - Lainmukainen tietosuoja-aika))
   (2017/C 283/05)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Novartis Europharm Ltd (edustaja: C. Schoonderbeek, advocaat) (C-629/15 P ja C-630/15 P)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio (asiamiehet: K. Mifsud-Bonnici, A. Sipos ja M. Šimerdová (C-629/15 P ja C-630/15 P), Teva Pharma BV (edustaja: K. Bacon, QC, C. Firthin, solicitor, valtuuttamana) (C-629/15 P) ja Hospira UK Ltd (edustaja: J. Stratford, QC, E. Vickersin ja N. Stoaten, solicitors, valtuuttamana) (C-630/15 P)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitukset asiassa C-629/15 P ja asiassa C-630/15 P hylätään.

               2)

               Novartis Europharm Ltd vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission, Teva Pharma BV:n ja Hospira UK Ltd:n oikeudenkäyntikulut asiassa C-629/15 P ja asiassa C-630/15 P.

      (1)  EUVL C 38, 1.2.2016.


title: Asia F-56/05: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 29.9.2011 — Strobl v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Nimitys — Ennen uusien henkilöstösääntöjen voimaantuloa varallaololuetteloon merkityt hakijat — Uusien epäedullisempien sääntöjen mukainen palkkaluokan määrittäminen — Henkilöstösääntöjen liitteen XIII 12 artikla — Perusteltu luottamus — Yhdenvertaisuusperiaate — Ikään perustuva syrjintä)

text:
               12.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/21

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 29.9.2011 — Strobl v. komissio
   (Asia F-56/05) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Nimitys - Ennen uusien henkilöstösääntöjen voimaantuloa varallaololuetteloon merkityt hakijat - Uusien epäedullisempien sääntöjen mukainen palkkaluokan määrittäminen - Henkilöstösääntöjen liitteen XIII 12 artikla - Perusteltu luottamus - Yhdenvertaisuusperiaate - Ikään perustuva syrjintä)
   2012/C 138/38
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Peter Strobl (Greifenberg-Beuern, Saksa) (edustaja: asianajaja H.-J. Rüber)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi J. Currall ja H. Krämer, sitten J. Currall, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Simm ja I. Šulce)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Komission sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla kantajan, joka oli otettu varallaololuetteloon ennen uusien henkilöstösääntöjen voimaantuloa, palkkaluokka on määritetty uusien henkilöstösääntöjen epäedullisempien määräysten mukaisesti (henkilöstösääntöjen muuttamisesta annetun asetuksen (EY, Euratom) N:o 723/2004 liitteessä XIII oleva 12 artikla)

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Osapuolet vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               3)

               Väliintulija Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 229, 17.9.2005, s. 28 (asia rekisteröitiin aluksi Euroopan unionin yleisessä tuomioistuimessa numerolla T-260/05 ja siirrettiin Euroopan unionin virkamiestuomioistuimeen 15.12.2005 annetulla määräyksellä).


title: Asia F-34/13: Kanne 16.4.2013 — ZZ v. komissio

text:
               20.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 207/58

         Kanne 16.4.2013 — ZZ v. komissio
   (Asia F-34/13)
   2013/C 207/97
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja R. Duta)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vaatimus kumota kilpailun EPSO/AD/231/12 valintalautakunnan päätös olla hyväksymättä kantajaa kyseisen kilpailun arviointikokeisiin.

      Vaatimukset

               —

               kantajan 25.9.2012 päivätyn valituksen johdosta 31.1.2013 tehty päätös on kumottava

               —

               päätökset, jotka tehtiin 28.6.2012 ja 16.7.2012 ja joilla kantajalle ilmoitettiin siitä, ettei häntä hyväksytty arviointikeskuksessa suoritettavaan esivalintavaiheeseen kilpailussa EPSO/AD/230-231/12, johon hän osallistui, on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-316/11 P: Valitus, jonka Longevity Health Products, Inc. on tehnyt 22.6.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-96/11, Longevity Health Products, Inc. v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 15.4.2011 antamasta määräyksestä

text:
               10.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/28

         Valitus, jonka Longevity Health Products, Inc. on tehnyt 22.6.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-96/11, Longevity Health Products, Inc. v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 15.4.2011 antamasta määräyksestä
   (Asia C-316/11 P)
   2011/C 269/52
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Longevity Health Products, Inc. (edustaja: Rechtsanwalt J. Korab)

      Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

               —

               Longevity Health Poducts, Inc.:n valitus on hyväksyttävä

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-96/11 15.4.2011 antama määräys on kumottava

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointivirasto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja väittää, että valituksenalainen määräys on kumottava seuraavilla perusteilla:

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen perustelut ovat virheelliset

               —

               unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut huomioon tavaramerkin haltijan esittämiä väitteitä.


title: Asia C-296/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 8.6.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil – Slovenia) – Medisanus d.o.o. v. Splošna Bolnišnica Murska Sobota (Ennakkoratkaisupyyntö — Julkiset hankinnat — Ihmisille tarkoitetut lääkkeet — Direktiivi 2004/18/EY — 2 artikla ja 23 artiklan 2 ja 8 kohta — SEUT 34 ja SEUT 36 artikla — Julkista hankintaa koskeva sopimus sairaalan hankintoja varten — Kansallinen säännöstö, jonka mukaan sairaaloiden on hankittava ensisijaisesti kotimaisesta plasmasta valmistettuja lääkkeitä — Yhdenvertaisen kohtelun periaate)

text:
               31.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 249/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 8.6.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil – Slovenia) – Medisanus d.o.o. v. Splošna Bolnišnica Murska Sobota
   (Asia C-296/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Julkiset hankinnat - Ihmisille tarkoitetut lääkkeet - Direktiivi 2004/18/EY - 2 artikla ja 23 artiklan 2 ja 8 kohta - SEUT 34 ja SEUT 36 artikla - Julkista hankintaa koskeva sopimus sairaalan hankintoja varten - Kansallinen säännöstö, jonka mukaan sairaaloiden on hankittava ensisijaisesti kotimaisesta plasmasta valmistettuja lääkkeitä - Yhdenvertaisen kohtelun periaate))
   (2017/C 249/03)
   Oikeudenkäyntikieli: sloveeni

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Medisanus d.o.o.

      Vastapuoli: Splošna Bolnišnica Murska Sobota

      Tuomiolauselma

   Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY 2 artiklaa ja 23 artiklan 2 ja 8 kohtaa sekä SEUT 34 artiklaa, luettuna yhdessä SEUT 36 artiklan kanssa, on tulkittava siten, että ne ovat esteenä julkista hankintaa koskevien tarjouspyyntöasiakirjojen lausekkeelle, jossa edellytetään jäsenvaltion, johon hankintaviranomainen kuuluu, lainsäädännön mukaisesti, että kyseisen julkisen hankinnan kohteena olevat plasmasta peräisin olevat lääkkeet valmistetaan kyseisessä jäsenvaltiossa kerätystä plasmasta.

      (1)  EUVL C 346, 19.10.2015.


title: Asia T-398/12: Kanne 6.9.2012 — Cosma Moden v. SMHV — s.Oliver Bernd Freier (COSMA)

text:
               27.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/30

      Kanne 6.9.2012 — Cosma Moden v. SMHV — s.Oliver Bernd Freier (COSMA)
      (Asia T-398/12)
      (2012/C 331/58)
      Kannekirjelmän kieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Cosma Moden GmbH & Co. KG (Emsdetten, Saksa) (edustaja: asianajaja J. Meyer)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

         Vastapuoli valituslautakunnassa: s.Oliver Bernd Freier GmbH & Co. KG (Rottendorf, Saksa)

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan asiassa R 2011/2010-4 4.7.2012 tekemän päätöksen, joka koskee yhteisön tavaramerkkiä koskevaa hakemusta nro 6 589 808, ja muuttamaan sitä siten, että valitus on perusteltu ja väite on siis hylättävä myös muilta osin

                  —

                  velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut valitusmenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

         Yhteisön tavaramerkin hakija: Cosma Moden GmbH & Co. KG

         Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”COSMA” luokkiin 24, 25 ja 35 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — tavaramerkkihakemus nro 6 589 808

         Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: s.Oliver Bernd Freier GmbH & Co. KG

         Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”comma”, ja kansallinen sanamerkki ”comma”, jotka on rekisteröity luokkiin 3, 6, 9, 14, 18, 20, 25, 26, 28 ja 35 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

         Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen osittain

         Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

         Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia T-567/10: Kanne 16.12.2010 — Vivendi v. komissio

text:
               5.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 72/18

         Kanne 16.12.2010 — Vivendi v. komissio
   (Asia T-567/10)
   2011/C 72/31
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Vivendi (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajaja O. Fréget, asianajaja J.-Y. Ollier ja asianajaja M. Struys)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               kanne on otettava tutkittavaksi

               —

               on kumottava komission 1.1.2010 tekemä päätös, jolla se hylkäsi Vivendin 2.3.2009 tekemän kantelun (rekisteröity numerolla 2009/4269), jonka mukaan Ranskan tasavalta on rikkonut kilpailusta sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen markkinoilla 16.12.2002 annettua direktiiviä ja näin ollen SEUT 106 artiklaa, koska se on myöntänyt lainsäädännöllisen edun puhelinliittymien tason vahvistamisen alalla

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan kantajalle yleisessä tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja esittää kanteensa tueksi kolme kanneperustetta.

               1)

               Ensimmäisen kanneperusteen mukaan hyvän hallinnon periaatetta on loukattu, koska komissio tutki kantajan sille tekemän kantelun vain summittaisesti.

               2)

               Toisen kanneperusteen mukaan on tehty oikeudellinen virhe arvioitaessa erityisoikeuksien ja yksinoikeuksien käsitettä direktiivin 2002/77/EY (1) ja SEUT 106 artiklan 3 kohdan valossa.

                           —

                           Kantaja väittää, että komissio ei voi olla määräämättä seuraamuksia siitä, että Ranskan tasavalta myönsi lainsäädännöllisen edun France Télécomille, kun se vahvisti puhelinliittymiä koskevan yleispalvelun tariffin tasolle, joka sulki pois kaiken France Télécomin kanssa kilpailevan palveluntarjonnan, ja vetosi siihen, että yksikään yksityinen operaattori ei ollut esittänyt vaatimusta lainsäädännöllisen edun poistamista.

                           —

                           Kantaja väittää toissijaisesti, että tällaisia vaatimuksia oli esitetty.

               3)

               Kolmannen kanneperusteen mukaan on tehty oikeudellinen virhe ja ilmeinen arviointivirhe siltä osin kuin kysymys on niiden velvoitteiden laajuuden arvioinnista, joita kansallisella sääntelyviranomaisella on sähköisestä viestinnästä annettujen direktiivien perusteella, koska jäsenvaltion käyttäytymistä ei voida puolustella lainsäädännön puutteellisuudella tai epätäsmällisyydellä.

      (1)  Kilpailusta sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen markkinoilla 16.9.2002 annettu neuvoston direktiivi (EYVL L 249, s. 21)


title: Asia C-539/03: Hoge Raad der Nederlanden 19.12.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa 1. ROCHE NEDERLAND B.V., 2. ROCHE DIAGNOSTIC SYSTEMS INC., 3. N. V. ROCHE S.A., 4. HOFFMANN-LA ROCHE AKTIENGESELLSCHAFT, 5. PRODUITS ROCHE S.A., 6. ROCHE PRODUCTS LIMITED, 7. F. HOFFMANN-LA ROCHE A.G., 8. HOFFMANN-LA ROCHE WIEN GMBH, 9. ROCHE AB vastaan 1. Dr Frederick James PRIMUS, 2. Dr Milton David GOLDENBERG

text:
6.3.2004               FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                            C 59/11
Hoge Raad der Nederlanden 19.12.2003 tekemällään pää-                Itävallan Oberste Gerichtshofin 18.11.2003 tekemällään
töksellä     esittämä      ennakkoratkaisupyyntö          asiassa    päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Lam-
1. ROCHE NEDERLAND B.V., 2. ROCHE DIAGNOSTIC                                    bert Roodebeen vastaan Itävallan valtio
SYSTEMS INC., 3. N. V. ROCHE S.A., 4. HOFFMANN-LA
ROCHE AKTIENGESELLSCHAFT, 5. PRODUITS ROCHE
S.A., 6. ROCHE PRODUCTS LIMITED, 7. F. HOFFMANN-
LA ROCHE A.G., 8. HOFFMANN-LA ROCHE WIEN                                                      (Asia C-541/03)
GMBH, 9. ROCHE AB vastaan 1. Dr Frederick James
       PRIMUS, 2. Dr Milton David GOLDENBERG
                                                                                (2004/C 59/19)
                        (Asia C-539/03)
                         (2004/C 59/18)
                                                                     Itävallan Oberste Gerichtshof on pyytänyt 18.11.2003 teke-
                                                                     mällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistui-
                                                                     meen 23.12.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta en-
                                                                     nakkoratkaisua asiassa Lambert Roodebeen vastaan Itävallan
                                                                     valtio seuraaviin kysymyksiin:
Hoge Raad der Nederlanden, on pyytänyt 19.12.2003 tekemäl-
lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
22.12.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
ratkaisua asiassa 1. ROCHE NEDERLAND B.V., 2. ROCHE
                                                                     Onko ulkomaalaisten liikkumista ja oleskelua koskevien, yleis-
DIAGNOSTIC SYSTEMS INC., 3. N. V. ROCHE S.A., 4. HOFF-
                                                                     een järjestykseen ja turvallisuuteen sekä kansanterveyteen
MANN-LA ROCHE AKTIENGESELLSCHAFT, 5. PRODUITS
                                                                     perustuvien erityistoimenpiteiden yhteensovittamisesta 25 päi-
ROCHE S.A., 6. ROCHE PRODUCTS LIMITED, 7. F. HOFF-
                                                                     vänä helmikuuta 1964 annetun neuvoston direktiivin 64/221/
MANN-LA ROCHE A.G., 8. HOFFMANN-LA ROCHE WIEN
                                                                     ETY (1) 8 ja 9 artiklaa tulkittava niin, että hallintoviranomaiset
GMBH, 9. ROCHE AB vastaan 1. Dr Frederick James PRIMUS,
                                                                     – riippumatta viranomaisen sisäisestä instanssijärjestyksestä –
2. Dr Milton David GOLDENBERG, seuraaviin kysymyksiin:
                                                                     eivät saa muutoin kuin pakottavissa tapauksissa tehdä päätöstä
                                                                     karkottamisesta valtakunnan alueelta ilman mainitun direktii-
A.   Onko Brysselin yleissopimuksen 6 artiklan 1 kohdan              vin 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun toimivaltaisen viranomai-
     soveltamiseksi edellytettyä yhteyttä olemassa patentin          sen (josta Itävallan lainsäädännössä ei ole säädetty) lausuntoa,
     loukkaamista koskevan kanteen, jonka eurooppapatentin           mikäli niiden päätöstä vastaan pelkkä valitusten kumoaminen
     haltija on nostanut yhtäältä sellaista vastaajaa vastaan,       hallintotuomioistuimissa on sallittua sellaisin rajoituksin,
     jolla on kotipaikka sen tuomioistuimen sijaintivaltiossa,
     jossa kanne on nostettu, ja toisaalta sellaisia vastaajia
     vastaan nostetun kanteen välillä, joiden kotipaikat ovat        a)    että kyseiset valitukset eivät saa lykkäävää vaikutusta
     muissa sopimusvaltioissa kuin sen tuomioistuimen sijain-              alusta lukien,
     tivaltiossa, jossa kanne on nostettu, ja jotka patentin
     haltijan mukaan loukkaavat patenttia yhdessä tai useam-
     massa sopimusvaltiossa?                                         b)    että kyseiset tuomioistuimet eivät tee päätöksiä tarkoituk-
                                                                           senmukaisuudesta ja että ne voivat ainoastaan kumota
                                                                           valituksenalaiset päätökset,
B.   Jos kysymykseen A annettava vastaus ei ole myöntävä tai
     varauksetta myöntävä, missä tilanteessa on kyse tällaisesta
     yhteydestä ja onko tältä osin merkitystä esimerkiksi sillä,     c)    että toinen näistä tuomioistuimista (Verwaltungsgerichts-
                                                                           hof) rajoittuu johdonmukaisuuden tutkimiseen tosiseik-
                                                                           kojen toteamisen osalta ja
     –     ovatko vastaajat osa yhtä ja samaa konsernia?
                                                                     d)    että toinen näistä tuomioistuimista (Verfassungsgerichts-
     –     toimivatko vastaajat yhdessä yhteisen toimintasuun-             hof) tosiseikkojen toteamisen johdonmukaisuuden tutki-
           nitelman perusteella, ja jos ne toimivat näin, onko             miseen rajoittumisen lisäksi on rajoittunut perustuslailla
           se paikka, jossa kyseinen toimintasuunnitelma on                suojattujen oikeuksien loukkaamisen tutkimiseen?
           luotu, asian kannalta merkityksellinen? [alkup. s. 31]
     –     ovatko ne loukkaukset, joihin eri vastaajien väitetään
                                                                     (1) EYVL L 56, s. 850.
           syyllistyneen, käytännössä samat?