title: Asia T-98/00: Linde AG:n 21.4.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
24.6.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 176/27
Danielle Dubighin 19.4.2000 Euroopan yhteisöjen komis-                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                  siota vastaan nostama kanne
                            (Asia T-96/00)                               Riidanalainen päätös koskee Bundesanstalt für vereinigungsbe-
                                                                         dingte Sonderaufgabenin (jäljempänä BvS) ja sen tytäryhtiö
                                                                         Leuna-Werke GmbH:n Linde AG:lle antamaa 9 miljoonan
                          (2000/C 176/46)                                Saksan markan suuruista investointitukea uuden hiilimonoksi-
                                                                         dilaitoksen rakentamiseksi Leunaan (Saksi-Anhalt). Komissio
                                                                         toteaa riidanalaisessa päätöksessä, että määrää, joka vastaa
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                        35 prosenttia investoinnin kokonaiskustannuksista, voidaan
                                                                         pitää laillisena valtion aluetukena Saksi-Anhaltille. Kantajat
Danielle Dubigh, kotipaikka Bryssel, on nostanut 19.4.2000               riitauttavat päätöksen siltä osin kuin sen mukaan muu osa
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                investointituesta ei sovellu yhteismarkkinoille ja siltä osin kuin
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-             Saksan liittotasavallan on sen mukaan perittävä tämä tuki
jan edustajat ovat asianajajat Jean-Noël Louis ja Véronique              takaisin.
Peere, Bryssel.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               Kanteensa tueksi kantajat väittävät, että investointituki ei ole
                                                                         EY 87 artiklassa tarkoitettua valtiontukea. Kyseessä on sen
–   kumoaa kilpailun COM/C/2/99 valintalautakunnan pää-                  sijaan BvS:n yksinomaan liiketaloudellisin perustein toteuttama
    töksen hylätä kantajan hakemus ja                                    toimenpide, joka liittyy BvS:n edeltäjän eli Treuhandanstaltin
                                                                         ja UCB Chemie GmbH:n väliseen, vuonna 1993 tehtyyn
                                                                         yksityistämistä koskevaan sopimukseen. Tuki ei siis komission
–   velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         niin sanotusta Treuhandjärjestelmästä esittämien käsitysten
                                                                         mukaisesti ole valtiontukea.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Komissio ei myöskään ole esittänyt ainakaan riittäviä perustei-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat           ta, joiden takia tuki ei soveltuisi yhteismarkkinoille. Olettamus,
kuin asiassa T-95/00, Zaur-Gora v. komissio, esitetyt perus-             jonka mukaan mikä tahansa kantajien uuden hiilimonoksidilai-
telut.                                                                   toksen rakentamiseksi saama tuki saattaisi vääristää kilpailua,
                                                                         perustuu relevanttien markkinoiden virheelliselle määrittelylle.
                                                                         Komissio ei ole myöskään esittänyt asianmukaisia perusteita
                                                                         sille, että kyseessä oleva tuki vaikuttaisi jäsenvaltioiden väliseen
                                                                         kauppaan.
Linde AG:n 21.4.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota
                     vastaan nostama kanne
                            (Asia T-98/00)
                          (2000/C 176/47)
                                                                         Franco Campolin 20.4.2000 Euroopan yhteisöjen komis-
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                          siota vastaan nostama kanne
Linde AG, kotipaikka Wiesbaden (Saksan liittotasavalta), on                                        (Asia T-100/00)
nostanut 21.4.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-
siota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Hans-Jürgen                                       (2000/C 176/48)
Rabe, asianajotoimisto Gaedertz Rechtsanwälte, Bryssel.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
–   kumoaa Saksan Linde AG:lle antamasta valtiontuesta
    18.1.2000 tehdyn päätöksen K (2000) 64 lopullinen 2 ja               Franco Campoli, kotipaikka Bryssel, on nostanut 20.4.2000
    3 artiklan;                                                          Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                         messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
–   velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                 jan edustaja on asianajaja Sergio Diana, Bryssel.


title: Asia C-398/13 P: Valitus, jonka Inuit Tapiriit Kanatami ym. Ovat tehneet 12.7.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-526/10, Inuit Tapiriit Kanatami ym. v. Euroopan komissio, Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan parlamentti, 25.4.2013 antamasta tuomiosta

text:
               21.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 274/12

         Valitus, jonka Inuit Tapiriit Kanatami ym. Ovat tehneet 12.7.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-526/10, Inuit Tapiriit Kanatami ym. v. Euroopan komissio, Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan parlamentti, 25.4.2013 antamasta tuomiosta
   (Asia C-398/13 P)
   2013/C 274/20
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters and Trappers Association, Pangnirtung Hunters' and Trappers' Association, Jaypootie Moesesie, Allen Kooneeliusie, Toomasie Newkingnak, David Kuptana, Karliin Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products, Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs, Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council, Johannes Egede, Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK), William E. Scott & Son, Association des chasseurs de phoques des Îles-de-la-Madeleine, Hatem Yavuz Deri Sanayi iç Ve Diș Ticaret Ltd Șirketi, Northeast Coast Sealers' Co-Operative Society, Ltd (edustajat: avocat H. Viaene ja advocaat J. Bouckaert)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio, Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

               —

               on kumottava valituksenalainen unionin yleisen tuomioistuimen tuomio, todettava, että asetus N:o 1007/2009 (1) on lainvastainen ja että sitä on jätettävä soveltamatta SEUT 277 artiklan nojalla, sekä kumottava asetus N:o 737/2010 (2) SEUT 263 artiklan nojalla, mikäli unionin tuomioistuin katsoo, että kaikki edellytykset riidanalaista asetusta koskevan kumoamiskanteen aineelliselle ratkaisemiselle nyt käsiteltävässä asiassa täyttyvät,

               —

               vaihtoehtoisesti on kumottava valituksenalainen tuomio ja palautettava asia unionin yleiseen tuomioistuimeen

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valitus perustuu kahteen pääasialliseen valitusperusteeseen eli seuraaviin käsitykseen siitä, että 1) unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan soveltamisessa ja että 2) unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen perusoikeuksia koskevien periaatteiden tulkinnassa ja soveltamisessa.
   Valittajat väittävät ensimmäisessä valitusperusteessaan, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se ei arvioinut, täyttyivätkö edellytykset EY 95 artiklan käyttämiselle oikeudellisena perustana merkityksellisenä ajankohtana. Valittajat osoittavat, että edellytysten EY 95 artiklan käyttämiselle oikeudellisena perustana on täytyttävä komission ehdotuksen antamishetkellä. Valittajat katsovat lisäksi, että sitä, etteivät edellytykset EY 95 artiklan käyttämiselle oikeudellisena perustana täyty, ei voida korjata tuomioistuinvalvonnan vaiheessa. Valittajat väittävät myös, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se sovelsi väärää perustetta arvioidessaan, oliko unionin lainsäätäjän toimiminen EY 95 artiklan perusteella perusteltua kansallisten hyljetuotteiden myyntiä koskevien säännösten erojen vuoksi. Valituksenalaisessa tuomiossa unionin yleinen tuomioistuin sovelsi kynnysarvoa, joka perustuu kyseisten tuotteiden jäsenvaltioiden välistä kauppaa, jota ei ole pidettävä vähäisenä, koskevaan perusteeseen. Peruste, joka perustuu siihen, että kauppaa ei ole pidettävä vähäisenä, poikkeaa kuitenkin varsin paljon kaupan ”suhteellisen merkittävää” osuutta koskevasta perusteesta, eli unionin tuomioistuimen merkityksellisessä oikeuskäytännössään käyttämästä perusteesta.
   Valittajat väittävät toisessa valitusperusteessaan, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se viittasi ainoastaan perusoikeuskirjan määräyksiin. Valittajat katsovat, että pelkästään se seikka, että Euroopan ihmisoikeussopimuksessa taattu suoja, johon valittajat vetoavat, on otettu osaksi unionin oikeutta Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17, 7, 10 ja 11 artiklalla, ei poista unionin yleiseltä tuomioistuimelta velvollisuutta ottaa huomioon Euroopan ihmisoikeussopimuksen määräyksiä yleisinä oikeusperiaatteina. Valittajat väittävät myös, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se jätti kaupankäyntiin liittyvät edut omaisuudensuojan alan ulkopuolelle todeten, että ”omaisuudensuojaa ei voida ulottaa koskemaan pelkkien kaupankäyntiin liittyvien etujen suojelemista” ja eväämällä valittajilta Euroopan ihmisoikeussopimukset ensimmäisen lisäpöytäkirjan 1 artiklassa vahvistetut takeet. Valittajat katsovat lisäksi, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se ei tarkastellut perusasetusta Yhdistyneiden kansakuntien alkuperäiskansojen oikeuksien julistuksen 19 artiklan valossa. Kun otetaan huomioon, että unionin on toimivaltuuksiaan käyttäessä noudatettava kansainvälistä oikeutta ja että perusasetusta on siten tulkittava YK:n alkuperäiskansojen oikeuksien julistuksen 19 artiklan valossa, unionin yleisellä oikeudella oli velvollisuus tutkia, olivatko unionin toimielimet saaneet vapaasta tahdosta annetun tietoon perustuvan ennakkosuostumuksen ennen perusasetuksen antamista.

      (1)  Hyljetuotteiden kaupasta 16.9.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1007/2009 EUVL L 286, s. 36).

      (2)  Yksityiskohtaisista säännöistä hyljetuotteiden kaupasta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1007/2009 täytäntöönpanemiseksi 10.8.2010 annettu komission asetus (EU) N:o 737/2010 (EUVL L 216, s. 1).


title: Asia T-199/99: Sgaravatti Mediterranea S.r.l.:n 8.9.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
20.11.1999               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 333/31
Sgaravatti Mediterranea S.r.l.:n 8.9.1999 Euroopan yhtei-                ja joiden nojalla asetuksen N:o 4253/88 24 artiklan 2 kohdassa
          söjen komissiota vastaan nostama kanne                         tarkoitettu avustuksen peruuttaminen on perusteltua. Komis-
                                                                         siolla ei ole oikeutta peruuttaa avustusta ainoastaan viittaamalla
                          (Asia T-199/99)                                väärinkäytöksiin, vaan sillä on velvollisuus tutkia tiedossaan
                                                                         olevat seikat. Nyt esillä olevassa asiassa tarkoitetun riidanalai-
                                                                         sen päätöksen perusteluista ei kuitenkaan ilmene, että varain-
                          (1999/C 333/70)                                hoidon valvojan lausunnossa annettuja tietoja olisi itsenäisesti
                                                                         tutkittu ottaen huomioon myös kantajan esittämät asiakirjat.
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                         Lopuksi kantaja väittää, että luottamuksensuojan periaatetta
                                                                         on loukattu ja että perustelut ovat riittämättömät.
Sgaravatti Mediterranea S.r.l. on nostanut 8.9.1999 Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-
jina ovat asianajat Massimo Merola ja Piero A. M. Ferrari,
Rooma, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto
Alain Lorang, 51, rue Albert 1er.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         Alberto Martinellin 9.9.1999 Euroopan yhteisöjen komis-
— ensisijaisesti kumoaa 4 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn                                     siota vastaan nostama kanne
    komission päätöksen K (1999) 1502, ja toissijaisesti
    vähentää komissiolle palautettavan tuen määrää siten kuin
    myöhemmin asian käsittelyn kuluessa tullaan esittämään;                                        (Asia T-200/99)
— velvoittaa komission joka tapauksessa korvaamaan oikeu-
    denkäyntikulut.                                                                                (1999/C 333/71)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                            (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Kantaja riitauttaa 4 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn komission             Alberto Martinelli on nostanut 9.9.1999 Euroopan yhteisöjen
päätöksen K (1999) 1502, jolla peruutettiin kantajalle                   ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
12 päivänä lokakuuta 1992 tehdyn komission päätöksen K
                                                                         pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on
(92) 2435 nojalla myönnetty avustus. Viimeksi mainittu päätös
                                                                         asianajaja Giuseppe Marchesini, Vicenza, ja prosessiosoite
koskee avustuksia, joita EMOTR:n ohjausosasto myöntää neu-
                                                                         Luxemburgissa on asianajotoimisto Ernest Arendt, rue Mathias
voston asetuksen (ETY) N:o 4256/88 perusteella ”Progetto                 Hardt.
pilota su tecniche di rinaturazione e di ingegneria naturalistica
in aree mediterranee (Sardegna, Italia)” -nimisen pilottihank-
keen toteuttamista varten (hanke nro 92.IT.06.015).                      Kantaja- vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi seuraaviin rikkomisiin:              — toteaa, että kantajaa koskevien arviointikertomusten laati-
                                                                              matta jääminen vuosilta 1993-95 ja 1995-97 on kanteessa
— puolustautumisoikeuksia on loukattu, koska vastaaja ei ole                  esitetyistä syistä hallinnon tekemä virhe;
    antanut kantajan esittää huomautuksiaan niistä seikoista,
    jotka sen mukaan osoittavat, että myöntämispäätöksessä               — velvoittaa komission maksamaan kantajalle tälle aiheutu-
    asetettuja velvoitteita ei ole noudatettu;                                neesta henkisestä kärsimyksestä 20 000 euron korvauksen
                                                                              siten, kuin oikeudenkäyntiä edeltäneessä menettelyssä on
— suhteellisuusperiaatetta on loukattu. Kantaja väittää tältä                 täsmennetty;
    osin, että asiaan sovellettavien säännösten perustella on
    selvää, että avustus voidaan peruuttaa ainoastaan, jos               — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
    esiintulleet rikkomiset ovat vakavuudeltaan sellaisia, että
    ne tekevät turhaksi hankkeen toteuttamisen, tai sellaisia,
    että ne muuttavat oleellisesti itse hankkeen luonnetta.
    Nyt esillä olevassa asiassa on ilmennyt lainvastaisuuksia            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    hankkeen toteuttamiseen liittyvien henkilöstökustannus-
    ten osalta, sillä henkilöstö oli hoitanut hanketta vain
    osittain. Lainvastaisuudet ovat joka tapauksessa kantajan            Kantaja on komission tieteellisen ja teknisen alan entinen
    mukaan vain muodollisia eivätkä ne perustu vilpillisiin              virkamies, ja hän on nostanut kanteen siitä, että vuosien
    aikomuksiin.                                                         1993-1995 ja 1995-1997 osalta hänestä ei ole laadittu
                                                                         arviointikertomuksia eikä niitä ole annettu hänelle tiedoksi.
Kantaja toteaa muun muassa, että vastaaja on perustanut
avustuksen peruuttamista koskevan riidanalaisen päätöksensä              Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa siihen, että hen-
ennen kaikkea toteamukseen, jonka mukaan varainhoidon                    kilöstösääntöjen 43 artiklaa ja sen täytäntöönpanosta annettu-
valvoja oli havainnut seikkoja, jotka ”voivat olla lainvastaisia”,       ja määräyksiä on rikottu.


title: Asia T-270/01: Confederación Empresarial Vascan 22.10.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
5.1.2002                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 3/43
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja riitauttaa 11.7.2001 tehdyn komission päätöksen                  Kantaja riitauttaa 11.7.2001 tehdyn komission päätöksen
C(2001) 1763 lopull., jossa yhtiöverosta 26.6.1996 annetun               C(2001) 1761 lopull., jossa yhtiöverosta 4.7.1996 annetun
Norma Foral 3/1996:n 26 §:n mukaiset verovähennykset on                  Norma Foral 7/1996:n (Boletı́n Oficial del Territorio Histórico
katsottu yhteismarkkinoille soveltumattomaksi valtiontueksi.             de Guipúzcoa 10.7.1996) 26 §:n mukaiset verovähennykset on
Kyseisen säännöksen mukaan lain voimaantulon jälkeen Terri-              katsottu yhteismarkkinoille soveltumattomaksi valtiontueksi.
torio Histórico de Vizcayassa toimintansa aloittaneiden yritys-         Kyseisen säännöksen mukaan lain voimaantulon jälkeen Terri-
ten veron perustetta alennetaan neljän ensimmäisen verovuo-              torio Histórico de Guipúzcoassa toimintansa aloittaneiden
den aikana 99, 75, 50 ja 25 prosenttia aina, kun yritysten               yritysten veron perustetta alennetaan neljän ensimmäisen
maksettu pääoma on yli 20 miljoonaa pesetaa                              verovuoden aikana 99, 75, 50 ja 25 prosenttia aina, kun
(120 202 euroa), niiden investoinnit ovat yli 80 miljoonaa               yritysten maksettu pääoma on yli 20 miljoonaa pesetaa
pesetaa (430 810 euroa) ja ne perustavat yli kymmenen                    (120 202 euroa), niiden investoinnit ovat yli 80 miljoonaa
työpaikkaa.                                                              pesetaa (430 810 euroa) ja ne perustavat yli kymmenen
                                                                         työpaikkaa.
Kantajan väitteidensä tueksi esittämät oikeudelliset perusteet           Kantajan väitteidensä tueksi esittämät oikeudelliset perusteet
ovat samankaltaiset kuin asiassa T-225/01.                               ovat samankaltaiset kuin asiassa T-225/01.
Confederación Empresarial Vascan 22.10.2001 Euroopan                    Confederación Empresarial Vascan 22.10.2001 Euroopan
       yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                               yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                          (Asia T-269/01)                                                          (Asia T-270/01)
                            (2002/C 3/74)                                                            (2002/C 3/75)
                    (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                                           (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                                                                         Confederación Empresarial Vasca, kotipaikka Bilbao (Espanja),
Confederación Empresarial Vasca, kotipaikka Bilbao (Espanja),           on nostanut 22.10.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
on nostanut 22.10.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                   oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Marcos
komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Marcos             Araujo Boyd.
Araujo Boyd.
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         –     kumoaa Espanjan Guipúzcoan yrityksille myöntämästä
–    kumoaa Espanjan tietyille Guipúzcoassa (Espanja) äsket-                  valtiontuesta sijoitusten perusteella laskettavan 45 pro-
     täin perustetuille yrityksille myöntämästä valtiontuesta                  sentin verohelpotuksen muodossa 11.7.2001 tehdyn
     11.7.2001 tehdyn vastaajan päätöksen                                      vastaajan päätöksen
                                                                         –     toissijaisesti kumoaa Espanjan Guipúzcoan yrityksille
–    toissijaisesti kumoaa Espanjan tietyille Guipúzcoassa äs-                myöntämästä valtiontuesta sijoitusten perusteella lasket-
     kettäin perustetuille yrityksille myöntämästä valtiontuesta               tavan 45 prosentin verohelpotuksen muodossa
     11.7.2001 tehdyn vastaajan päätöksen 3 ja 4 artiklan,                     11.7.2001 tehdyn vastaajan päätöksen 3 ja 4 artiklan,
     koska on epäoikeudenmukaista velvoittaa perimään ta-                      koska on epäoikeudenmukaista velvoittaa perimään ta-
     kaisin Guipúzcoan aluehallinnon riidanalaisen verolain-                  kaisin Guipúzcoan aluehallinnon riidanalaisen verolain-
     säädännön perusteella kantamatta jättämät määrät                          säädännön perusteella kantamatta jättämät määrät
–    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
 ---pagebreak--- C 3/44                   FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       5.1.2002
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      –     velvoittaa vastaajan suorittamaan vahingonkorvauksena
                                                                               6,75 prosenttia vuotuista viivästyskorkoa marraskuusta
                                                                               2000 alkaen maksujen suorittamiseen asti verovähennyk-
Kantaja riitauttaa 11.7.2001 tehdyn komission päätöksen                        sen määrälle ja maastamuuttokorvauksen määrälle ajan-
C(2001) 1764 lopull., jossa 22.12.1997 annetun Norma Foral                     jaksolta lokakuusta 2000 syyskuuhun 2001, ja
7/1997:n lisätyn 10 §:n mukaiset verovähennykset on katsottu
yhteismarkkinoille soveltumattomaksi valtiontueksi. Kyseisen
säännöksen mukaan Territorio Histórico de Guipúzcoan yri-              –     velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-
tysten uuden aineellisen käyttöomaisuuden hankintoihin teke-                   kulut.
mille investoinneille myönnetään 2 500 miljoonaa pesetaa
(15 025 303 euroa) ylittävän osan perusteella 45 prosentin
verohelpotus.
Kantajan väitteidensä tueksi esittämät oikeudelliset perusteet
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
ovat samankaltaiset kuin asiassa T-225/01.
                                                                         Kantaja sai neljästä lapsestaan kumottavaksi vaaditun päätök-
                                                                         sen tekemiseen saakka elätettävänä olevasta lapsesta maksetta-
                                                                         vaa lisää ja koulutuslisää. Lisät maksettiin kantajan nimissä ja
                                                                         lukuun hänen puolisolleen, joka on parlamentin virkamies ja
                                                                         josta hän on eroamassa. Lasten huolto on annettu puolisolle,
José Manuel López Cejudon 23.10.2001 Euroopan yhtei-                    jolle kantaja maksaa elatusapua.
          söjen komissiota vastaan nostama kanne
                          (Asia T-271/01)
                                                                         Lokakuussa 2000 kantajalle annettiin palkkalaskelmassa tie-
                                                                         doksi, että tämän oikeus elätettävänä olevasta lapsesta makset-
                            (2002/C 3/76)                                tavaan lisään ja koulutuslisään oli evätty näiden neljän lapsen
                                                                         osalta, jolloin perhelisiä ei enää heinäkuusta 1999 lukien otettu
                                                                         huomioon verovähennyksenä ja maastamuuttokorvauksessa.
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                         Kantajan päätöksen johdosta tekemän valituksen seurauksena
José Manuel López Cejudo, kotipaikka Bryssel, on nostanut               heinäkuussa 2001 komissio myönsi kantajan osallistuvan
23.10.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                  tosiasiassa lasten huoltoon ja päätti siten myöntää elokuusta
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                  2001 alkaen oikeuden elätettävänä olevasta lapsesta maksetta-
vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Georges Vander-            vaan lisään ja koulutuslisään verovähennystä ja maastamuutto-
sanden ja Laure Levi.                                                    korvausta koskevine seurauksineen, joka oikeus oli määrä
                                                                         jakaa puolison kanssa jakoperusteella, josta vastaajan oli
                                                                         sovittava Euroopan parlamentin kanssa. Näin ollen kantajalle
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               ei myönnetty oikeutta kyseisiin lisiin ajanjaksolta lokakuusta
                                                                         2000 syyskuuhun 2001.
–    kumoaa päätöksen, joka sisältyy kantajan lokakuun 2000
     palkkalaskelmaan ja jolla häneltä evättiin oikeus elätettä-
     vänä olevasta lapsesta maksettavaan lisään sekä koulutus-
     lisään neljästä lapsestaan ja siten näiden perhelisien              Kantajan mukaan riidanalainen päätös
     huomioon ottaminen verovähennyksenä ja maastamuut-
     tokorvauksessa heinäkuusta 1999 lukien, ajanjakso loka-
     kuusta 2000 syyskuuhun 2001 mukaan luettuna, sekä                   –     loukkaa laillisuusperiaatetta, koska komissio itse myönsi
     tarpeen vaatiessa kumoamaan valituksen johdosta                           kantajan lokakuun 2000 palkkalaskelmaa koskevat väit-
     16.7.2001 tehdyn päätöksen,                                               teet perustelluiksi, mutta teki päätöksen vain tulevien
                                                                               palkanmaksujen osalta,
–    velvoittaa vastaajan suorittamaan vahingonkorvauksena
     6,75 prosenttia vuotuista viivästyskorkoa marraskuusta
     2000 alkaen maksun suorittamiseen asti lokakuun 2000                –     loukkaa perusteluperiaatetta, koska komissio ei selittänyt,
     palkkalaskelmassa sääntöjenvastaisesti pidätetylle sum-                   miksi se rajoitti myöntävän päätöksensä oikeusvaiku-
     malle,                                                                    tuksia,


title: Landesgericht für Zivilrechtssachen Wienin 13.8.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Klaus Konle vastaan Itävallan tasavalta (Asia C-302/97)

text:
18.10.97                 HFTI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 318/9
Landesgericht für Zivilrechtssachen Wienin 13.8.1997                             vahinkojen osalta, että vahingon kärsinyt voi vaatia
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                           korvausta vain osavaltiolta, mutta ei liittovaltiolta ?
           asiassa Klaus Konle vastaan Itävallan tasavalta
                             (Asia C-302/97)
                              ( 97/C 318/15 )
                                                                            Bundesgerichtshofin 26.6.1997 tekemällään päätöksellä
Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien on pyytänyt                        esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Verbraucher
13.8.1997 tekemällään, yhteisöjen tuomioistuimen kirjaa                    schutzverein e.V. vastaan Sektkellerei G. C. Kessler GmbH
moon 22.8.1997 saapuneella päätöksellään Euroopan                                                           & Co.
yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Klaus Konle vastaan
Itävallan tasavalta ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyk                                             ( Asia C-303/97 )
siin :                                                                                ( 97/C 318/ 16 )
1 . Onko EY:n perustamissopimuksen 6 artiklan sekä                          Bundesgerichtshof on pyytänyt 26.6.1997 tekemällään,
       52 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen ( kolmas osa,              yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 25.8.1997 saapu
       III osasto, 2 luku ) ja liittymisasiakirjan ( asiakirja —            neella päätöksellään Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
       Itävallan tasavallan — liittymisehdoista ja niiden sopi             ennakkoratkaisua asiassa Verbraucherschutzverein e.V.
       musten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perus                  vastaan Sektkellerei G. C. Kessler GmbH & Co . seuraa
       tuu ) 70 artiklan tulkinnan mukaan sillä ,                           viin kysymyksiin :
       a ) että kantajan oli täytynyt todistaa Tiroler Grund               1 . Riittääkö kuohuviinin ja sellaisen kuohuviinin, johon
             verkehrsgesetz (TGVG ) 1993:n voimassaoloaikana,                    on lisätty hiilihappoa, nimikkeitä ja esillepanoa koske
             että hän ei ottaisi käyttöön vapaa-ajan asuntoa,                    vien perussäännösten antamisesta 13 päivänä heinä
             kun taas maan kansalaiselle oli riittänyt pelkkä                    kuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen ( ETY)
              10 §:n 2 momentin mukainen selvitys kiinteistöre                  N:o 2333/92 (') 13 artiklan 2 kohdan b alakohdassa
             kisteriviranomaisten myöntämän sellaisen luvan                      säädetyn kiellon soveltamiseksi se, että tietty sana
             saamiseksi, jota kantajalle ei myönnetty, ja                        ( tässä 'Hochgewächs'), joka sisältyy kuohuviinin
                                                                                nimekkeenä käytettyyn merkkiin, on sekoitettavissa
       b ) että kantajan on maan kansalaisen tavoin TGVG                         osaan tietyn viinin (jota ei ole käytetty kuohuviinin
              1996:n mukaan jo ennen kuin hänen omistusoi                       cuveen valmistamiseen ) nimikettä (tässä 'Riesling-
             keutensa on merkitty kiinteistörekisteriin aloitet                 Hochgewächs'), vaikka suurella osalla kuluttajista ei
             tava lupamenettely, mahdollisuuden antaa pätevä                     ole vääriä, tuotteen ostamiseen vaikuttavia käsityksiä
             selvitys siitä, että ei ole otettu käyttöön vapaa-ajan              cuveen sisällöstä ja vaikka merkin haltija ei toimi ereh
             asuntoa, puuttuessa nykyisin maan kansalaiselta                    dyttämistarkoituksessa ?
             kin,
                                                                            2 . Jos vastaus edelliseen kysymykseen on myöntävä, voi
                                                                                daanko mainitun asetuksen 13 artiklan 2 kohdan
       rikottu yhteisön oikeutta ja loukattu yhteisön lainsää                   b alakohdassa säädettyä, merkintöjä koskevaa kieltoa
       dännössä taattua kantajan perusvapautta ?                                 jättää soveltamatta sen vuoksi, että teollisoikeutta,
                                                                                jonka merkin haltija on saanut käyttämällä merkkiä
                                                                                perinteisesti ja kenenkään häiritsemättä, on pidettävä
2 . Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myönteisesti :                        ylemmänasteisena , suojelemisen arvoisena intressinä ?
       onko Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tehtävänä
       EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisessa                    (') EYVL L 231 , 13.8.1992 , s . 9 .
       menettelyssä tarkastella myös sitä, onko yhteisön
       oikeuden       rikkominen       ollut   " riittävän   ilmeistä "
       ( lähinnä yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Brasserie
       de Pecheur vastaan Saksan liittotasavalta 5.3.1996
       antamassa tuomiossa tarkoitetulla tavalla )?
                                                                            Fernando Carbajo Ferreron 26.8.1997 tekemä valitus
3 . Jos ensimmäiseen ja toiseen kysymykseen vastataan                       Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
       myönteisesti : onko yhteisön oikeuden rikkominen ollut               tuimen ensimmäisen jaoston 12.6.1997 antamasta tuo
        " riittävän ilmeistä "?                                             miosta asiassa T-237/95 , Fernando Carbajo Ferrero vas
                                                                                taan Euroopan parlamentti
4. Toteutuuko jäsenvaltioiden vastuu yhteisön oikeuden                                             ( Asia C-304/97 P
       rikkomisesta yksityisille oikeussubjekteille aiheutu                                            ( 97/C 318/ 17 )
       neista vahingoista EY:n perustamissopimuksen 5 artik
       laa oikein tulkitsemalla myös silloin, kun liittovaltio
       muotoisen jäsenvaltion kansallisessa vahingonkorvaus                Fernando Carbajo Ferrero on valittanut 26.8.1997 Euroo
       laissa säädetään osavaltion toiminnasta aiheutuneiden                pan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen


title: Asia C-438/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 22.12.2010 (Naczelny Sąd Administracyjnyn (Puolan tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Bogusław Juliusz Dankowski v. Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Oikeus vähentää ostoihin sisältyvä arvonlisävero — Suoritetut palvelut — Verovelvollinen, joka ei ole kirjautunut arvonlisäverorekisteriin — Arvonlisäverotusta varten pakolliset maininnat laskussa — Kansallinen verosäännöstö — Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 17 artiklan 6 kohtaan perustuva vähennysoikeuden rajoittaminen)

text:
               26.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 22.12.2010 (Naczelny Sąd Administracyjnyn (Puolan tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Bogusław Juliusz Dankowski v. Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi
   (Asia C-438/09) (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Oikeus vähentää ostoihin sisältyvä arvonlisävero - Suoritetut palvelut - Verovelvollinen, joka ei ole kirjautunut arvonlisäverorekisteriin - Arvonlisäverotusta varten pakolliset maininnat laskussa - Kansallinen verosäännöstö - Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 17 artiklan 6 kohtaan perustuva vähennysoikeuden rajoittaminen)
   2011/C 63/15
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Bogusław Juliusz Dankowski

      Vastapuoli: Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Naczelny Sąd Administracyjny — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145 s. 1) 17 artiklan 6 kohdan tulkinta — Sellaisen kansallisen säännöstön yhteensopivuus mainitun säännöksen kanssa, jonka mukaan verovelvollisella ei ole oikeutta vähentää ostoihin sisältyvää arvonlisäveroa palvelusuorituksista sellaisen laskun perusteella, jonka on kansallisen oikeuden vastaisesti toimittanut sellainen henkilö, joka ei ole arvonlisäverovelvollisten rekisterissä

      Tuomiolauselma

               1)

               Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 14.2.2006 annetulla neuvoston direktiivillä 2006/18/EY, 18 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ja 22 artiklan 3 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että verovelvollisella on oikeus vähentää arvonlisävero, joka on maksettu toisen verovelvollisen, joka ei ole rekisteröitynyt arvonlisäverotusta varten, suorittamista palveluista silloin, kun näitä palveluja koskevissa laskuissa on kaikki mainitussa 22 artiklan 3 kohdan b alakohdassa vaaditut tiedot ja erityisesti ne tiedot, jotka ovat tarpeen kyseiset laskut toimittaneen henkilön ja suoritettujen palvelujen luonteen yksilöimiseksi.

               2)

               Kuudennen direktiivin 77/388, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2006/18, 17 artiklan 6 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa evätään arvonlisäveron, jonka verovelvollinen on maksanut toiselle verovelvolliselle eli palvelujen suorittajalle, vähennysoikeus silloin, kun viimeksi mainittu ei ole rekisteröitynyt arvonlisäverotusta varten.

      (1)  EUVL C 37, 13.2.2010.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS, 25 päivänä maaliskuuta 1998, asiassa T-202/97, Louis Koopman vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö - Palkkatason määrittäminen - Virkaikä - Henkilöstösääntöjen 90 artikla - Tutkimatta jättäminen)

text:
C 151/8                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   16.5.98
                                         ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                            burg), IneÁs Bruno, kotipaikka Luxemburg (Luxemburg),
              TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS,                               Alba Muller di Lenardo, kotipaikka Mersch (Luxemburg),
                 16 päivänä maaliskuuta 1998,                       Maria da Paz Gomez, kotipaikka Luxemburg (Luxem-
                                                                    burg), ja LeÂonore Araujo, kotipaikka Strassen (Luxem-
asiassa T-235/95, Anthony Goldstein vastaan Euroopan                burg), edustajinaan asianajajat Jean-NoeÈl Louis, Ariane
                     yhteisöjen komissio (1)                        Tornel ja FrancËoise Parmentier, Bryssel, prosessiosoite
(Kumoamiskanne Ð Komissiolta pyydetyt välitoimet Ð                  Luxemburgissa asianajotoimisto Myson SARL, 30 rue de
Komission toimivalta Ð Vahvistava päätös Ð Oikeussuo-               Cessange, vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuin (asia-
      jaintressin puuttuminen Ð Tutkimatta jättäminen)              miehenään Timothy Millet), jossa vaaditaan kumoamaan
                                                                    nimenomaiset päätökset, joilla on hylätty kantajien vaati-
                         (98/C 151/15)                              mukset niiden summien palauttamisesta, jotka on vähen-
                                                                    netty Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien hen-
                 (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                    kilöstösääntöjen 67 artiklan 2 kohdan mukaisesti heidän
                                                                    kotitalouslisästään heidän puolisoidensa luxemburgilaisen
Asiassa T-235/95, Anthony Goldstein, kotipaikka Lontoo,             pankin työntekijöihin sovellettavan yleisen työehtosopi-
edustajanaan solicitor Raymond St John Murphy, 3 Kings              muksen perusteella saaman kotitalouslisän vuoksi, sekä
Bench Walk, Inner Temple, Lontoo, vastaan Euroopan                  tarvittaessa 17.3.1997 tehdyt päätökset, joilla on nimen-
yhteisöjen komissio (asiamiehenään Richard Lyal), jossa             omaisesti hylätty heidän valituksensa, yhteisöjen ensim-
kantaja vaatii kumoamaan 16.10.1995 tehdyn komission                mäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien
päätöksen, jolla komissio on yhtäältä kieltäytynyt tutki-           kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Kalogeropoulos
masta uudelleen päätöstään hylätä välitoimihakemus,                 sekä tuomarit C. W. Bellamy ja J. Pirrung, kirjaaja: H.
jonka kantaja on tehnyt sellaisessa menettelyssä, jossa on          Jung, on antanut 24.3.1998 määräyksen, jonka määräys-
ollut kysymys siitä, onko General Medical Council rikko-            osa on seuraava:
nut EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklaa, ja jolla
komissio on toisaalta kieltäytynyt määräämästä eräitä               1) Kanne jätetään tutkimatta.
muita kantajan hakemia välitoimia, ensimmäisen oikeusas-
teen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpa-
nossa: jaoston puheenjohtaja V. Tiili sekä tuomarit C. P.           2) Kukin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntiku-
BrieÈt ja A. Potocki, kirjaaja: H. Jung, on antanut                      luistaan.
16.3.1998 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                                                                    (1) EYVL C 252, 16.8.1997.
1) Kanne jätetään tutkimatta.
2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-
     lut, mukaan lukien ensimmäisen oikeusasteen tuo-
     mioistuimen puheenjohtajan käsiteltävänä olleista
     menettelyistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.                      YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS,
(1) EYVL C 64, 2.3.1996.                                                            25 päivänä maaliskuuta 1998,
                                                                        asiassa T-202/97, Louis Koopman vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio (1)
                                                                    (Henkilöstö Ð Palkkatason määrittäminen Ð Virkaikä Ð
                                                                     Henkilöstösääntöjen 90 artikla Ð Tutkimatta jättäminen)
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                                                    (98/C 151/17)
              TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS,
                 24 päivänä maaliskuuta 1998,
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
asiassa T-181/97, Huguette Meyer ym. vastaan Euroopan
                   yhteisöjen tuomioistuin (1)
                                                                    Asiassa T-202/97, Louis Koopman, Euroopan yhteisöjen
(Henkilöstö Ð Kumoamiskanne Ð Palkkalaskelmat Ð                     komission virkamies, kotipaikka Keerbergen (Belgia),
Tutkittavaksi ottaminen Ð Määräaika Ð Uusi ja olennai-              edustajanaan asianajaja Nicolas LhoeÈst, Bryssel, prosessi-
             nen seikka Ð Määräajan ylittyminen)                    osoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de
                                                                    Cessange, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
                         (98/C 151/16)
                                                                    hinään Christine Berardis-Kayser ja Florence Duvieusart-
                                                                    Clotuche), jossa kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusas-
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     teen tuomioistuin kumoaa 21.10.1996 tehdyn komission
                                                                    päätöksen hylätä palkkatason uudelleenmäärittämistä hen-
Asiassa T-181/97, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen                kilöstösääntöjen 32 artiklan 3 kohdan mukaisesti koskeva
virkamiehet Huguette Meyer, kotipaikka Mamer (Luxem-                kantajan hakemus, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
 ---pagebreak--- 16.5.98               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   C 151/9
tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa:                   YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
jaoston puheenjohtaja V. Tiili, sekä tuomarit C. P. BrieÈt ja                  TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS,
A. Potocki, kirjaaja: H. Jung, on antanut 25.3.1998 mää-                          24 päivänä maaliskuuta 1998,
räyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                                                                  asiassa T-232/97, Micheline Becret-Danieau ym. vastaan
                                                                                Euroopan parlamentti (1)
1) Kanne jätetään tutkimatta.                                     (Henkilöstö Ð Kumoamiskanne Ð Palkkalaskelmat Ð
                                                                  Tutkittavaksi ottaminen Ð Määräaika Ð Uusi ja olennai-
                                                                              nen seikka Ð Määräajan ylittyminen)
2) Asianosaiset velvoitetaan vastaamaan omista oikeu-
                                                                                (98/C 151/19)
     denkäyntikuluistaan.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(1) EYVL C 7, 10.1.1998.
                                                                  Asiassa T-232/97, Euroopan parlamentin virkamiehet
                                                                  Micheline Becret-Danieau, kotipaikka Bertrange (Luxem-
                                                                  burg), Jeremiah Cadogan, kotipaikka Steinsel (Luxem-
                                                                  burg), Madeleine Mesenburg, kotipaikka Biwer (Luxem-
                                                                  burg), Rainer Moriarty, kotipaikka Colmar-Berg
                                                                  (Luxemburg), Anne-Marie Nilles, kotipaikka Mamer
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                          (Luxemburg), Teresa Rodrigues, kotipaikka Mondercange
             TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS,                              (Luxemburg), Fernando Simoes, kotipaikka Munsbach
               12 päivänä maaliskuuta 1998,                       (Luxemburg), Jean-Louis Spellini, kotipaikka Bascharage
                                                                  (Luxemburg), Jeanne Pica-Borruto, kotipaikka Thionville
    asiassa T-207/97, Georges Berthu vastaan Euroopan             (Ranska), ja Nicole Schulte, kotipaikka Leudelange
                     unionin neuvosto (1)                         (Luxemburg), edustajinaan asianajajat Jean-NoeÈl Louis,
                                                                  Ariane Tornel ja FrancËoise Parmentier, Bryssel, prosessi-
(Talous- ja rahapolitiikka Ð Tietyistä euron käyttöön             osoite Luxemburgissa asianajotoimisto Myson SARL, 30
ottamiseen liittyvistä säännöksistä annettu neuvoston ase-        rue de Cessange, vastaan Euroopan parlamentti (asiamie-
tus Ð EY:n perustamissopimuksen 109 g artiklassa määrä-           hinään Manfred Peter ja Yannis Pantalis), jossa vaaditaan
tyn nimen ºecuº korvaaminen nimellä ºeuroº Ð Kumoa-               kumoamaan nimenomaiset päätökset, joilla on hylätty
miskanne Ð Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä             kantajien vaatimukset niiden summien palauttamisesta,
                         puuttuminen)                             jotka on vähennetty Euroopan yhteisöjen virkamiehiin
                        (98/C 151/18)                             sovellettavien henkilöstösääntöjen 67 artiklan 2 kohdan
                                                                  mukaisesti heidän kotitalouslisästään heidän puolisoidensa
                                                                  saaman kotitalouslisän vuoksi, sekä tarvittaessa 15.5.1997
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     ja 27.7.1997 tehdyt päätökset, joilla on nimenomaisesti
                                                                  hylätty heidän valituksensa, yhteisöjen ensimmäisen
                                                                  oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoon-
Asiassa T-207/97, Euroopan parlamentin jäsen Georges              panossa: jaoston puheenjohtaja A. Kalogeropoulos sekä
Berthu, kotipaikka Chelles (Ranska), edustajanaan asian-          tuomarit C. W. Bellamy ja J. Pirrung, kirjaaja: H. Jung, on
ajaja Alexandre Varaut, Pariisi, 9 rue Alfred de Vigny,           antanut 24.3.1998 määräyksen, jonka määräysosa on seu-
Pariisi, vastaan Euroopan unionin neuvosto (asiamiehi-            raava:
nään Jean-Paul JacqueÂ ja Ignacio Díez Parra), jossa kan-
taja vaatii tietyistä euron käyttöön ottamiseen liittyvistä       1) Kanne jätetään tutkimatta.
säännöksistä 17 päivänä kesäkuuta 1997 annetun neuvos-
ton asetuksen (EY) N:o 1103/97 (EYVL L 162, 19.6.1997,            2) Kukin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntiku-
s. 1) kumoamista, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                luistaan.
(toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-
johtaja A. Kalogeropoulos sekä tuomarit C. W. Bellamy ja          (1) EYVL C 318, 18.10.1997.
J. Pirrung, kirjaaja: H. Jung, on antanut 12.3.1998 tuo-
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
1) Kanne hylätään tutkittavaksi ottamisen edellytysten
     selvän puuttumisen vuoksi.
                                                                      Emesa Sugar (Free Zone) NV:n 10.3.1998 Euroopan
                                                                            unionin neuvostoa vastaan nostama kanne
2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-                                     (Asia T-43/98)
     lut.                                                                                (98/C 151/20)
(1) EYVL C 318, 18.10.1997.                                                      (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                  Emesa Sugar (Free Zone), kotipaikka Oranjestad (Aruba)
                                                                  on nostanut 10.3.1998 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen


title: Asian C-66/98 poistaminen rekisteristä

text:
7.8.1999                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 226/27
Euroopan yhteisöjen komission 15.6.1999 Ranskan tasa-                             Asian C-10/99 (1) poistaminen rekisteristä
                   valtaa vastaan nostama kanne
                                                                                (1999/C 226/48)
                          (Asia C-230/99)
                                                                         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 29.4.1999
                          (1999/C 226/46)                                antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                         tu asia C-10/99 (Amtsgericht Münchenin esittämä ennakkorat-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 15.6.1999 Euroo-                kaisupyyntö), Peter Feiler vastaan Karlsruher Lebensversiche-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa               rungs-AG.
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellinen neuvonantaja
Hendrik van Lier ja oikeudellisessa yksikössä toimiva kansalli-
nen virkamies Olivier Couvert-Castéra, prosessiosoite Luxem-             (1) EYVL C 71, 13.3.1999.
burgissa c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,
Kirchberg.
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuin
–    toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut 28 EY                      Asian C-63/98 (1) poistaminen rekisteristä
     artiklan (aiempi 30 artikla) mukaisia velvoitteitaan, koska
     se on antanut 9.11.1994 asetuksen, joka koskee kumista
     valmistettuja, elintarvikkeiden sekä ruoka- ja juomavalmis-                                (1999/C 226/49)
     teiden kanssa kosketuksissa olevia tarvikkeita ja tuotteita,
     mutta ei ole säätänyt nimenomaisesti muissa jäsenvaltiossa          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 4.5.1999
     laillisesti noudatettavien teknisten sääntöjen, standardien ja      antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
     valmistusmenetelmien hyväksymisestä tai niihin liittyvien           tu asia C-63/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Alan-
     valvonta- ja koetulosten tunnustamisesta, kun valvonnan             komaiden kuningaskunta.
     tai kokeen on suorittanut toisessa jäsenvaltiossa virallisesti
     tunnustettu laboratorio,
                                                                         (1) EYVL C 166, 30.5.1998.
–    velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
     kulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Ranskan lainsäädännöllä, johon komissio viittaa, estetään                         Asian C-311/98 (1) poistaminen rekisteristä
sellaisten toisessa jäsenvaltiossa laillisesti valmistettujen tai
markkinoille saatettujen tuotteiden kaupan pitäminen Rans-
kassa, jotka eivät ole Ranskan säännösten mukaisia. Lainsää-                                    (1999/C 226/50)
däntö rajoittaa siten yhteisön sisäistä kauppaa. Komissio
myöntää, että kyseisillä säännöksillä on tarkoitus vastata               Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 21.5.1999
kansanterveyden asettamiin vaatimuksiin, mutta se pitää toi-             antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
menpidettä tavoitellun päämäärän kannalta kohtuuttomana,                 tu asia C-311/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
koska asetuksessa ei säädetä suojelutasoltaan vastaavien mui-            Espanjan kuningaskunta.
den jäsenvaltioiden tuotteiden vastavuoroisesta tunnustami-
sesta.
                                                                         (1) EYVL C 299, 26.9.1998.
           Asian C-292/98 (1) poistaminen rekisteristä
                          (1999/C 226/47)                                         Asian C-66/98 (1) poistaminen rekisteristä
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen neljännen jaoston pu-                                        (1999/C 226/51)
heenjohtajan 19.4.1999 antamalla määräyksellä tuomioistui-
men rekisteristä on poistettu asia C-292/98, Euroopan yhteisö-           Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kolmannen jaoston pu-
jen komissio vastaan Italian tasavalta.                                  heenjohtajan 26.5.1999 antamalla määräyksellä tuomioistui-
                                                                         men rekisteristä on poistettu asia C-66/98, Euroopan yhteisö-
(1) EYVL C 299, 26.9.1998.                                               jen komissio vastaan Italian tasavalta.
                                                                         (1) EYVL C 137, 2.5.1999.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 6 päivänä toukokuuta 2003 asiassa C-104/01 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Libertel Groep BV vastaan Benelux-Merkenbureau (Tavaramerkit – Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Direktiivi 89/104/ETY – Merkit, joista tavaramerkki voi muodostua – Erottamiskyky – Väri sellaisenaan – Oranssi väri)

text:
C 146/6                  FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                             21.6.2003
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                 1)     Koska Bockhornin kunta (Saksa) ei ole järjestänyt tarjouskilpai-
                                                                                lumenettelyä jätevedenkäsittelysopimuksesta eikä ole julkaissut
                            (viides jaosto)                                      sopimuksen tekomenettelyn tuloksia Euroopan yhteisöjen viralli-
                                                                                sessa lehdessä, Saksan liittotasavalta ei ole tässä julkisia
                                                                                palveluhankintoja koskevassa menettelyssä noudattanut julkisia
                   10 päivänä huhtikuuta 2003                                    palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yh-
                                                                                teensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neu-
yhdistetyissä asioissa C-20/01 ja C-28/01, Euroopan yhtei-                       voston direktiivin 92/50/ETY 8 artiklan sekä 15 artiklan
        söjen komissio vastaan Saksan liittotasavalta (1)                        2 kohdan ja 16 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan.
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Tutkitta-               2)     Koska Braunschweigin kaupunki (Saksa) on tehnyt jätehuolto-
vaksi ottaminen – Oikeussuojan tarve – Direktiivi 92/50/                         sopimuksen neuvottelumenettelyä noudattaen julkaisematta en-
ETY – Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten                            nakolta tarjouskilpailuilmoitusta, vaikka direktiivin 92/50/
tekomenettelyt – Neuvottelumenettelyn toimittaminen jul-                         ETY 11 artiklan 3 kohdassa säädetyt edellytykset, jotka
kaisematta ennakolta tarjouskilpailuilmoitusta – Edellytyk-                      koskevat neuvottelumenettelyssä tehtävien sopimusten tekemistä
                                  set)                                           julkaisematta yhteisössä tarjouskilpailuilmoitusta, eivät olleet
                                                                                täyttyneet, Saksan liittotasavalta ei ole tässä julkisia palvelu-
                                                                                hankintoja koskevassa menettelyssä noudattanut direktiivin 92/
                          (2003/C 146/09)
                                                                                50/ETY 8 artiklan ja 11 artiklan 3 kohdan b alakohdan
                                                                                mukaisia velvoitteitaan.
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                          3)     Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                 kulut.
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                          4)     Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
                                                                                vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Yhdistetyissä asioissa C-20/01 ja C-28/01, Euroopan yhteisö-
jen komissio (asiamiehenään J. Schieferer) vastaan Saksan                 (1 ) EYVL C 61, 24.2.2001.
liittotasavalta (asiamiehenään W.-D. Plessing, avustajanaan
Rechtsanwalt H.-J. Prieß), jota tukee Ison-Britannian ja Pohjois-
Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehenään R. Magrill,
avustajanaan barrister R. Williams), joissa nostamissaan kah-
dessa kanteessa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta totea-
maan, että
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
–      koska Bockhornin kunnan (Saksa) jätevedenkäsittelysopi-
       muksesta ei ole järjestetty tarjouskilpailua eikä sopimuk-
       sen tekomenettelyn tuloksia ole julkaistu Euroopan yhtei-                              6 päivänä toukokuuta 2003
       söjen virallisessa lehdessä, Saksan liittotasavalta ei ole
       tässä julkisia palveluhankintoja koskevassa menettelyssä           asiassa C-104/01 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä
       noudattanut julkisia palveluhankintoja koskevien sopi-             ennakkoratkaisupyyntö), Libertel Groep BV vastaan Bene-
       musten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18 päi-                                       lux-Merkenbureau ( 1)
       vänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/
       50/ETY (EYVL L 209, s. 1) 8 artiklan sekä 15 artiklan              (Tavaramerkit – Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämi-
       2 kohdan ja 16 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan,          nen – Direktiivi 89/104/ETY – Merkit, joista tavaramerkki
                                                                          voi muodostua – Erottamiskyky – Väri sellaisenaan – Orans-
–      koska Braunschweigin kaupunki (Saksa) on tehnyt jäte-                                               si väri)
       huoltosopimuksen neuvottelumenettelyä noudattaen ja
       julkaisematta ennakolta tarjouskilpailuilmoitusta, vaikka
       direktiivin 92/50/ETY 11 artiklan 3 kohdassa säädetyt                                         (2003/C 146/10)
       edellytykset, jotka koskevat neuvottelumenettelyä nou-
       dattaen tehtävien sopimusten tekemistä julkaisematta                                    (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
       yhteisössä tarjouskilpailuilmoitusta, eivät olleet täytty-
       neet, Saksan liittotasavalta ei ole tässä julkisia palveluhan-     (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
       kintoja koskevassa menettelyssä noudattanut direktiivin                           tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
       92/50/ETY 8 artiklan ja 11 artiklan 3 kohdan b alakohdan
       mukaisia velvoitteitaan,
yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-                Asiassa C-104/01, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alanko-
nossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuomarit                    maat) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomiois-
D. A. O. Edward, A. La Pergola, P. Jann (esittelevä tuomari) ja           tuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomiois-
A. Rosas, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: johtava               tuimessa vireillä olevassa asiassa Libertel Groep BV ja Benelux-
hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut 10.4.2003 tuo-                 Merkenbureau ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden tavaramerk-
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                   kilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988
 ---pagebreak--- 21.6.2003                  FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                             C 146/7
annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY                                 YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(EYVL 1989, L 40, s. 1) 3 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen
tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: kuudennen jaoston                                                  (viides jaosto)
puheenjohtaja J.-P. Puissochet, joka hoitaa presidentin tehtäviä,
jaostojen puheenjohtajat M. Wathelet ja C. W. A. Timmermans                                     8 päivänä toukokuuta 2003
sekä tuomarit C. Gulmann, D. A. O. Edward, P. Jann, F. Macken,
S. von Bahr ja J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari),
                                                                             asiassa C-111/01 (Oberster Gerichtshofin esittämä ennak-
julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M.-
                                                                             koratkaisupyyntö), Gantner Electronic GmbH vastaan
F. Contet, on antanut 6.5.2003 tuomion, jonka tuomiolausel-
                                                                                Basch Exploitatie Maatschappij BV ( 1)
ma on seuraava:
                                                                             (Brysselin yleissopimus – 21 artikla – Vireilläolovaikutus –
1)     Ääriviivattomalla värillä sellaisenaan voi olla tiettyjen tavaroi-                                  Kuittaus)
       den ja palvelujen osalta jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsää-
       dännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun                                        (2003/C 146/11)
       ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY 3 artiklan
       1 kohdan b alakohdassa ja 3 kohdassa tarkoitettu erottamiskyky                             (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
       edellyttäen erityisesti, että väri voidaan esittää graafisesti siten,
       että esitys on selvä, täsmällinen, itsessään täydellinen, sellainen,  (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
       että siihen on helppo tutustua, ymmärrettävä, kestävä ja                            tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
       objektiivinen. Tätä viimeksi mainittua edellytystä ei voi täyttää
       pelkkä kyseisen värin esittäminen paperilla, mutta se voidaan
       täyttää kuvaamalla tätä väriä kansainvälisesti hyväksytyllä           Asiassa C-111/01, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on
       värien yksilöimiskoodilla.                                            saattanut yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi tuomiois-
                                                                             tuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksityis-
2)     Arvioitaessa erottamiskykyä, joka tietyllä värillä voi tavara-        oikeuden alalla koskevan 27 päivänä syyskuuta 1968 allekirjoi-
       merkkinä olla, on tarpeen ottaa huomioon yleinen etu, jonka           tetun yleissopimuksen tulkitsemisesta yhteisöjen tuomioistui-
       mukaan sentyyppisiä tavaroita tai palveluja, joita varten             messa 3 päivänä kesäkuuta 1971 tehdyn pöytäkirjan nojalla
       rekisteröintiä on haettu, tarjoavien muiden toimijoiden mahdol-       saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole-
       lisuutta käyttää värejä ei saa aiheettomasti rajoittaa.               vassa asiassa Gantner Electronic GmbH ja Basch Exploitatie
                                                                             Maatschappij BV ennakkoratkaisun edellä mainitun 27.9.1968
                                                                             allekirjoitetun yleissopimuksen (EYVL 1972, L 299, s. 32)
3)     Tietyllä värillä sellaisenaan voidaan katsoa olevan direktiivin       21 artiklan tulkinnasta, sellaisena kuin yleissopimus on muu-
       89/104/ETY 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja 3 kohdassa            tettuna Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-Britan-
       tarkoitettu erottamiskyky edellyttäen, että kohdeyleisön käsityk-     nian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan liittymi-
       sen mukaan tavaramerkin perusteella kyetään yksilöimään, että         sestä kyseiseen yleissopimukseen ja pöytäkirjaan 9 päivänä
       tavara tai palvelu, jota varten tavaramerkin rekisteröintiä           lokakuuta 1978 tehdyllä yleissopimuksella (EYVL L 304,
       haetaan, on peräisin tietystä yrityksestä, ja erottamaan tämä         s. 1; yleissopimus muutoksineen, s. 77), Helleenien tasavallan
       tavara tai palvelu muiden yritysten tavaroista tai palveluista.       liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen ja pöytäkirjaan
                                                                             25 päivänä lokakuuta 1982 tehdyllä yleissopimuksella (EYVL
4)     Sillä, että väriä sellaisenaan haetaan rekisteröittäväksi tavara-     L 388, s. 1), Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan
       merkiksi lukuisia tavaroita tai palveluja varten tai tiettyä          liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen ja pöytäkirjaan
       tavaraa tai palvelua taikka tavaroiden tai palvelujen tiettyä         26 päivänä toukokuuta 1989 tehdyllä yleissopimuksella (EYVL
       ryhmää varten, on merkitystä yhdessä kyseiseen tapaukseen             L 285, s. 1) ja Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin
       liittyvien muiden seikkojen kanssa arvioitaessa rekisteröitäväksi     kuningaskunnan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen ja
       haetun värin erottamiskykyä ja sitä, onko kyseisen värin              pöytäkirjaan 29 päivänä marraskuuta 1996 tehdyllä yleissopi-
       rekisteröiminen ristiriidassa sen yleisen edun kanssa, jonka          muksella (EYVL 1997, C 15, s. 1), yhteisöjen tuomioistuin
       mukaan sentyyppisiä tavaroita tai palveluja, joita varten             (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
       rekisteröintiä on haettu, tarjoavien muiden toimijoiden mahdol-       M. Wathelet (esittelevä tuomari) sekä tuomarit C. W. A. Tim-
       lisuutta käyttää värejä ei saa aiheettomasti rajoittaa.               mermans, A. La Pergola, P. Jann ja S. von Bahr, julkisasiamies:
                                                                             P. Léger, kirjaaja: hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut
                                                                             8.5.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
5)     Arvioidessaan, onko tavaramerkillä direktiivin 89/104/ETY
       3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja 3 kohdassa tarkoitettu
                                                                             Tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksi-
       erottamiskyky, tavaramerkkien rekisteröinnin osalta toimival-
                                                                             tyisoikeuden alalla koskevan 27 päivänä syyskuuta 1968 allekirjoite-
       taisen viranomaisen on suoritettava konkreettinen tutkimus ja
                                                                             tun yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Tanskan
       otettava huomioon kaikki kyseiseen tapaukseen liittyvät seikat
                                                                             kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin
       ja erityisesti merkin käyttö.
                                                                             yhdistyneen kuningaskunnan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen
                                                                             ja pöytäkirjaan 9 päivänä lokakuuta 1978 tehdyllä yleissopimuksel-
                                                                             la, Helleenien tasavallan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen ja
( 1) EYVL C 200, 14.7.2001.                                                  pöytäkirjaan 25 päivänä lokakuuta 1982 tehdyllä yleissopimuksella,
                                                                             Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liittymisestä
                                                                             kyseiseen yleissopimukseen ja pöytäkirjaan 26 päivänä toukokuuta
                                                                             1989 tehdyllä yleissopimuksella ja Itävallan tasavallan, Suomen


title: Asia F-122/13: Kanne 17.12.2013 — ZZ v. Europol

text:
               22.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 52/53

         Kanne 17.12.2013 — ZZ v. Europol
   (Asia F-122/13)
   2014/C 52/105
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat J. Kempeners ja M. Itani)

      Vastaaja: Euroopan poliisivirasto (Europol)

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Europolin sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla päätettiin olla jatkamatta kantajan sopimusta toistaiseksi, ja Europolin velvoittaminen maksamaan erotus sen palkan välillä, jonka kantaja olisi voinut edelleen saada Europolilta, ja kaikkien kantajan tosiasiallisesti saamien korvausten välillä

      Vaatimukset

               —

               Europolin 6.5.2013 tekemä päätös, jolla kantajalle ilmoitettiin, ettei hänen 31.10.2013 päättyvää määräaikaista sopimustaan jatkettaisi

               —

               Europol on velvoitettava maksamaan kantajalle erotus yhtäältä sen palkkamäärän, jonka kantaja olisi voinut saada, jos hän olisi jatkanut työskentelyä Europolin palveluksessa, ja toisaalta palkan, palkkioiden ja työttömyyskorvauksien ja kaikkien muiden korvauksien, joita kantajalle on tosiasiallisesti maksettu 1.10.2013 alkaen, välillä

               —

               Europol on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-379/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.12.2015 – Universal Music v. SMHV – Yello Strom (Yellow Lounge) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Väitteen peruminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               22.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 68/26

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.12.2015 – Universal Music v. SMHV – Yello Strom (Yellow Lounge)
   (Asia T-379/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Väitteen peruminen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2016/C 068/34)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Universal Music GmbH (Berliini, Saksa) (edustaja: asianajaja M. Viefhus)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: aluksi G. Schneider, sitten G. Schneider ja D. Walicka)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Yello Strom GmbH (Köln, Saksa) (edustaja: asianajaja K. Gründig-Schnelle)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 20.3.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 274/2013-4), joka koskee Yello Strom GmbH:n ja Universal Music GmbH:n välistä väitemenettelyä.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Universal Music GmbH ja Yello Strom GmbH vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne kumpikin velvoitetaan korvaamaan puolet sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 292, 1.9.2014.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (toinen jaosto)  15 päivänä joulukuuta 2005 , asiassa C-344/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Suomen tasavalta (Direktiivi 79/409/ETY — Luonnonvaraisten lintujen suojelu — Tiettyjen vesilintujen kevätmetsästys)

text:
               25.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/3

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (toinen jaosto)
   15 päivänä joulukuuta 2005,
   asiassa C-344/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Suomen tasavalta (1)

   (Direktiivi 79/409/ETY - Luonnonvaraisten lintujen suojelu - Tiettyjen vesilintujen kevätmetsästys)
   (2006/C 48/06)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi
   Asiassa C-344/03, jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 1.8.2003, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään G. Valero Jordana ja P. Aalto) vastaan Suomen tasavalta (asiamiehenään T. Pynnä), yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit C. Gulmann (esittelevä tuomari), R. Schintgen, G. Arestis ja J. Klučka, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: hallintovirkamies K. Sztranc, on antanut 15.12.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Koska Suomen tasavalta ei ole näyttänyt toteen sitä, että Manner-Suomessa ja Ahvenanmaan maakunnassa tapahtuvassa vesilintujen kevätmetsästyksessä

                           —

                           luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, tehdyllä asiakirjalla, 9 artiklan 1 kohdan c alakohdan poikkeusedellytys, joka koskee muun tyydyttävän ratkaisun kuin kevätmetsästyksen puuttumista, täyttyy haahkan, telkän, tukkakoskelon, isokoskelon, pilkkasiiven ja tukkasotkan osalta, eikä sitä, että

                           —

                           samassa säännöksessä säädetty poikkeusedellytys, jonka mukaan metsästyksen on koskettava ainoastaan pieniä lintumääriä, täyttyy haahkan, isokoskelon, tukkakoskelon ja pilkkasiiven osalta,

                     Suomen tasavalta ei ole noudattanut kyseisen direktiivin mukaisia velvoitteitaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Suomen tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 226, 20.9.2003.


title: Asia C-337/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sø- og Handelsretten (Tanska) on esittänyt 1.7.2011 — HK Danmark Lone Skouboe Wergen valtuuttamana v. Pro Display A/S, konkurssimenettelyssä

text:
               10.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/32

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sø- og Handelsretten (Tanska) on esittänyt 1.7.2011 — HK Danmark Lone Skouboe Wergen valtuuttamana v. Pro Display A/S, konkurssimenettelyssä
   (Asia C-337/11)
   2011/C 269/63
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Sø- og Handelsretten

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: HK Danmark Lone Skouboe Wergen valtuuttamana

      Vastaaja: Pro Display A/S, konkurssimenettelyssä

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

                           a)

                           Kuuluuko henkilö, joka fyysisten, henkisten tai psyykkisten vaurioiden takia ei pysty tai pystyy vain rajoitetusti hoitamaan työtehtäviään yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-13/05, (1) Chacón Navas, 11.7.2006 antaman tuomion 45 kohdassa mainitun pitkäaikaisuuden vaatimuksen täyttävänä ajanjaksona, direktiivissä tarkoitetun vammaisuuden käsitteen piiriin?

                           b)

                           Voiko lääkärin diagnosoimasta parantumattomasta sairaudesta aiheutuva tila kuulua direktiivissä tarkoitetun vammaisuuden käsitteen piiriin?

                           c)

                           Voiko lääkärin diagnosoimasta väliaikaisesta sairaudesta aiheutuva tila kuulua direktiivissä tarkoitetun vammaisuuden käsitteen piiriin?

               2)

               Onko pysyvä toiminnanvajavuus, joka ei edellytä erityisten apuvälineiden tai vastaavien käyttöä vaan ilmenee ainoastaan tai lähinnä siten, että toiminnanvajavuudesta kärsivä henkilö ei kykene työskentelemään kokopäiväisesti, katsottava vammaksi siinä merkityksessä kuin tätä ilmaisua on käytetty neuvoston direktiivissä 2000/78/EY? (2)

               3)

               Kuuluuko työajan lyhennys neuvoston direktiivin 2000/78/EY 5 artiklassa tarkoitettujen toimenpiteiden joukkoon?

               4)

               Onko neuvoston direktiivi 2000/78/EY esteenä sellaisen kansallisen lainsäädännön soveltamiselle, jonka perusteella työnantajalla on oikeus irtisanoa työntekijä lyhennetyllä irtisanomisajalla työntekijän nautittua sairausajan palkkaa kaikkiaan 120 päivältä kahdentoista peräkkäisen kuukauden aikana, jos työntekijää voidaan pitää vammaisena direktiivissä tarkoitetussa merkityksessä, kun

                           a)

                           poissaolot johtuvat vammasta
                           tai

                           b)

                           poissaolot johtuvat siitä, että työnantaja ei ole toteuttanut toimenpiteitä, jotka konkreettinen tarve huomioon ottaen palvelevat sitä tarkoitusta, että vammaisella henkilöllä on mahdollisuus hoitaa työtehtävänsä?

      (1)  Tuomio 11.7.2006, s. I-6467.

      (2)  EYVL L 303, s. 16.


title: Asia C-176/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 15.1.2014 (Cour de cassationin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Association de médiation sociale v. Union locale des syndicats CGT ym. (Sosiaalipolitiikka — Direktiivi 2002/14/EY — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 27 artikla — Henkilöstöä edustavien elinten perustamisen edellytyksenä tietyt palveluksessa olevien työntekijöiden määrät — Määrien laskeminen — Unionin oikeuden vastainen kansallinen säännöstö — Kansallisen tuomioistuimen rooli)

text:
               22.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 85/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 15.1.2014 (Cour de cassationin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Association de médiation sociale v. Union locale des syndicats CGT ym.
   (Asia C-176/12) (1)

   (Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 2002/14/EY - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 27 artikla - Henkilöstöä edustavien elinten perustamisen edellytyksenä tietyt palveluksessa olevien työntekijöiden määrät - Määrien laskeminen - Unionin oikeuden vastainen kansallinen säännöstö - Kansallisen tuomioistuimen rooli)
   2014/C 85/04
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour de cassation

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Association de médiation sociale

      Vastaajat: Union locale des syndicats CGT, Hichem Laboubi, Union départementale CGT des Bouches-du-Rhône ja Confédération générale du travail (CGT)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Cour de cassation (Ranska) — Työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevista yleisistä puitteista Euroopan yhteisössä 11.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/14/EY — luonnos työntekijöiden edustusta koskevaksi Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission yhteiseksi julistukseksi (EYVL L 80, s. 29) säännösten tulkinta — Euroopan unionin perusoikeuskirjan 27, 51, 52 ja 53 artiklan tulkinta — SEUT 6 artiklan 1 ja 3 kohdan tulkinta — Mahdollisuus vedota edellä mainittuihin säännöksiin yksityisten välisessä oikeusriidassa sen selvittämiseksi, onko direktiivin kansallinen täytäntöönpanotoimi vaatimustenmukainen — Sellaisen kansallisen lainsäädännön hyväksyttävyys, jossa erityisesti henkilöstöä edustavien elinten perustamista varten vaadittujen lakisääteisten henkilöstön määrien määrittämiseksi jätetään yrityksen henkilöstön määrää laskettaessa huomiotta tietyillä sopimuksilla palkatut työntekijät

      Tuomiolauselma

   Euroopan perusoikeuskirjan 27 artiklaa yksin tai yhdessä työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevista yleisistä puitteista Euroopan yhteisössä 11.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/14/EY säännösten kanssa on tulkittava siten, että kun Ranskan työlain L.1111-3 §:n kaltainen kyseisen direktiivin kansallinen täytäntöönpanosäännös on ristiriidassa unionin oikeuden kanssa, tähän perusoikeuskirjan artiklaan ei voida vedota yksityisten välisessä riita-asiassa kyseisen kansallisen säännöksen soveltamatta jättämiseksi.

      (1)  EUVL C 184, 23.6.2012.


title: Asia C-441/02: Euroopan yhteisöjen komission 5.12.2002 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 31/10                  FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                          8.2.2003
4.   Onko suhteellisuusperiaate esteenä sellaiselle kansalliselle                  vuuteen riittävän selkeästi tai on perustanut unionin
     lainsäädännölle, jota tarkoitetaan kysymyksessä 1, kun                        kansalaisten karkotuspäätöksiä tällaiseen epäselvään
     tutkitaan kysymyksiä 1–3?                                                     toimivaltaperustaan,
5.   Onko kysymyksiin 1–4 annettaviin vastauksiin vaikutusta
     sillä, jos ns. reseptivapaiden lääkkeiden osalta tehdään
                                                                             3)    se ei ole lainsäädännössään tehnyt riittävän selväksi,
     kokonaan tai osittain poikkeus siitä kansallisen lainsää-
                                                                                että unionin kansalaisten karkotuspäätökset eivät
     dännön mukaisesta vaatimuksesta, että lääkkeiden vähit-
     täismyyntiä saa harjoittaa ainoastaan valtio tai valtion                      saa perustua toimivaltaperustaan, joka toteuttaa
                                                                                yleisestäviä tarkoitusperiä tai antaa unionin kansa-
     määräysvallassa oleva oikeushenkilö?
                                                                                laisten karkotuspäätösten perustaksi muiden ulko-
                                                                                maalaisten pois pelottamisen,
                                                                             4)    se on sallinut unionin kansalaisten karkotuspäätök-
                                                                                siä, jotka eivät noudata asianmukaista suhdetta
                                                                                yhtäältä perusoikeuden perhe-elämän huomioon ot-
Euroopan yhteisöjen komission 5.12.2002 Saksan liitto-                             tamisen ja toisaalta yleisen järjestyksen ylläpidon
               tasavaltaa vastaan nostama kanne                                    välillä, ja koska
                          (Asia C-441/02)
                                                                             5)    se on määrännyt unionin kansalaisten karkotuspää-
                           (2003/C 31/15)                                          tökset heti täytäntöönpantaviksi, vaikka kyse ei ole
                                                                                ollut kiireellisistä tapauksista, sekä
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 5.12.2002 Euroo-
                                                                       –     velvoittavan Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeu-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasaval-
                                                                             denkäyntikulut.
taa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat C. O’Reilly ja W. Bo-
gensberger, prosessiosoite Luxemburgissa.
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii yhteisöjen tuomiois-
tuimen
–    toteavan, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut
     EY-sopimuksen 18 ja 39 artiklan, perusoikeuden perhe-             Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
     elämän huomioon ottamiseen yhteisön oikeuden yleisenä
     oikeusperiaatteena, ulkomaalaisten liikkumista ja oleske-
     lua koskevien, yleiseen järjestykseen ja turvallisuuteen          –     Henkilön käytöksen riittämätön arviointi, kun on suori-
     sekä kansanterveyteen perustuvien erityistoimenpiteiden                 tettu (automaattinen) pakkokarkotus: Ausländergesetzin
     yhteensovittamisesta annetun direktiivin 64/221/ETY (1)                 (ulkomaalaislaki, AuslG) 47 § 1 ja 2 momentin säännök-
     3 ja 9 artiklan, työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta                 set ovat – sikäli kuin ne koskevat unionin kansalaisia –
     yhteisön alueella annetun asetuksen (ETY) N:o 1612/                     räikeässä ja ratkaisemattomassa ristiriidassa direktiivin
     68 ( 2) 1 artiklan, sijoittautumiseen ja palvelujen tarjoami-           64/221/ETY 3 artiklan 2 kohdan kanssa, jonka mukaan
     seen liittyvää jäsenvaltioiden kansalaisten liikkumista ja              rikostuomiot eivät yksinään ilman muuta voi olla perus-
     oleskelua yhteisön alueella koskevien rajoitusten poista-               teena karkotukselle. Ne ovat samalla vastoin direktiivin
     misesta annetun direktiivin 73/148/ETY ( 3) 1, 4, 5, 8 ja               64/221/ETY 3 artiklan 1 kohtaa, jossa vaaditaan kunkin
     10 artiklan sekä oleskeluoikeudesta annetun direktiivin                 ”yksittäisen henkilön” henkilökohtaisen käytöksen arvi-
     90/364/ETY ( 4) 1 ja 2 artiklan mukaisia velvoitteitaan,                ointia, so. tapauskohtaista tarkastelua. AuslG:n 47:n
     koska                                                                   § 1 ja 2 momentissa (pääsääntöisesti) viedään kuitenkin
                                                                             viranomaisilta harkintavalta, jota käyttäen tällainen tar-
     1)     se ei ole lainsäädännössään tehnyt riittävän selväksi,           kastelu tulisi suorittaa, ja korvataan harkintavalta yleisellä
            että unionin kansalaisten karkotuspäätökset eivät                ja yksinomaan lainsäätäjän tekemällä arvioinnilla, joka on
            saa perustua toimivaltaperustaan, joka määrää kar-               sidoksissa tuomioon. Aufenthaltgesetz/EWG:n 12 §:ssä
            kotuksen pakolliseksi tai pääsääntöisesti pakolliseksi           säädetään, ettei rikostuomio yksistään riitä ulkomaalaisen
            seuraukseksi lainvoimaisesta rikostuomiosta tai joka             karkottamiseen (4 momentti), ja sen mukaan on katsotta-
            on perustanut unionin kansalaisten karkotuspäätök-               va, antaako henkilön käytös aiheen karkotukseen yleiseen
            siä tällaiseen epäselvään toimivaltaperustaan,                   järjestykseen ja turvallisuuteen liittyvien perusteiden
                                                                             vuoksi (3 momentti). Se ei silti anna mahdollisuutta
     2)     se ei ole Aufenthaltgesetz/EWG:n (laki oleskelusta)              ymmärtää Aufenthaltgesetz/EWG:n 12 §:n 3 ja 4 mo-
            12 §:n 1 momentissa säätänyt yhteisön oikeuden                   menttia taikka direktiivin 64/221/ETY 3 artiklan 1 ja
            vaatimusten mukaisia rajoituksia vapaaseen liikku-               2 kohtaa pelkäänä ”laajennuksena” ja ”muutoksena”
 ---pagebreak--- 8.2.2003               FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                              C 31/11
     AuslG:n 47:n § 1 ja 2 momentin mukaiseen (pääsääntöi-           –      Karkotuksen välitön täytäntöönpano muissa kuin kiireel-
     sesti) pakolliseen karkotukseen, eikä viimeksi mainittu                lisissä tapauksissa: Saksan hallintokäytäntö toteaa pää-
     säännös voi panna täytäntöön ensimmäistä sisällöltään,                 sääntöisesti – lähes systemaattisesti – VwGO:n 80 §:n
     koska se on ristiriidassa täytäntöönpanevan päätöksen                  2 momentin 4 kohdassa tarkoitetun, karkotuksen välittö-
     kanssa. Tämä ristiriitainen oikeustila johtaa ongelmiin                mään täytäntöönpanoon johtavan erityisen syyn olemas-
     soveltamiskäytännössä ja yhteisön oikeuden vastaisiin                  saolon. Tällöin direktiivin 64/221/ETY 7 ja 9 artiklan
     päätöksiin.                                                            säännökset menettävät merkityksensä. Koska Saksan ul-
                                                                            komaalaislainsäädäntö ei kuitenkaan tunne direktiivin
                                                                            64/221/ETY 9 artiklassa tarkoitettua erityismenettelyä
                                                                            riippumattomassa elimessä, voidaan unionin kansalaisten
                                                                            karkotusten tapauksessa VwGO:n 80 §:n 2 momentin
                                                                            4 kohdan mukaisella määräyksellä sulkea lykkäävä vaiku-
–    Yleisen järjestyksen vaarantumisen riittämätön tutkimi-                tus pois ainoastaan silloin, kun kyseessä on direktiivin
     nen rajoitetun oleskeluluvan saaneiden unionin kansalais-              64/221/ETY 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ”kiireellinen
     ten karkotuksen yhteydessä. Aufenthaltgesetz/EWG:n                     tapaus”. Komission käsityksen mukaan tällaisena kiireelli-
     12 §:n soveltamisen yhteydessä Saksan viranomaiset                     senä tapauksena voidaan pitää vain tilannetta, jossa
     tulkitsevat monissa tapauksissa erheellisesti Saksan hallin-           välitön täytäntöönpano on ainoa keino torjua konkreetti-
     to-oikeudessa olevan ”yleisen järjestyksen ja turvallisuu-             nen, välitön ja vakava vaara yleiselle turvallisuudelle ja
     den” käsitettä laajasti ja jättävät huomiotta käsitteen                jossa viranomaiset konkreettisesti perustelevat tämän
     olennaisesti suppeamman tulkinnan, joka ilmenee tuo-                   kvalifioidun edellytyksen täyttymisen. Lisäksi komission
     mioistuimen oikeuskäytännöstä (Bouchereau), joka yksin                 mukaan suhteellisuusperiaate sallii ainakin pitkään oles-
     on EY-sopimuksen 39 artiklan 4 kohdan ja 46 artiklan                   kelleiden unionin kansalaisten osalta karkotuspäätöksen
     yhteydessä ratkaiseva. Tämä johtuu ilmeisesti siitä, että              välittömän täytäntöönpanon ainoastaan poikkeustapauk-
     viranomaiset tekevät Aufenthaltgesetz/EWG:n 12 §:n                     sissa erityisen raskauttavista ja kiireellisistä syistä. Myös
     1 momentin erityisrakenteesta lähellä olevan mutta yhtei-              tältä osin Saksan oikeustila ja hallintokäytäntö kaipaavat
     sön oikeuden kanssa ristiriidassa olevan käänteispää-                  yksiselitteistä ja ymmärrettävästi toteutettua selkeytystä.
     telmän, jonka mukaan ainoastaan mainitun normin
     2 momentissa tarkoitetun rajoittamattoman EY-oleskelu-
     luvan haltijoiden osalta on tutkittava yleiseen järjestyk-
                                                                     (1 ) EYVL P 56, 4.4.1964, s. 850.
     seen liittyvät raskauttavat perusteet; muut unionin kansa-
                                                                     (2 ) EYVL L 257, 19.10.1968, s. 2.
     laiset voitaisiin siis karkottaa myös ”selvistä” yleiseen       (3 ) EYVL L 172, 28.6.1973, s. 14.
     järjestykseen liittyvistä syistä.                               (4 ) EYVL L 180, 13.7.1990, s. 26.
–    Yleisestävien näkökohtien kielletty huomioon ottaminen:
     säännönmukainen karkotus, joka määrätään tietyn rikok-
     sen johdosta annetun tuomion perusteella yleisestävien
     tarkoitusperien vuoksi, ei ole sopusoinnussa niiden peri-
     aatteiden kanssa, joita sovelletaan jonkin jäsenvaltion
     kansalaisuuden omaavien työntekijöiden vapaan liikku-           Tribunale di Pordenonen 20.11.2002 tekemällään päätök-
     vuuden osalta. Hallintokäytäntö, joka nojautuu AuslG:n          sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö rikosoikeuden-
     47:n § 1 ja 2 momenttiin ja siis selvästi myös yleisestäviin                  käynnissä Nicolas Schreiberia vastaan
     näkökohtiin, on ristiriidassa yhteisön oikeuden kanssa.
                                                                                (Asia C-443/02)
                                                                                (2003/C 31/16)
–    Riittämätön suhteellisuusperiaatteen huomioiminen, kun
     kyse on perusoikeudesta perhe-elämän huomioon ottami-
     seen: monissa tapauksissa asianomaisen perhetilannetta
     (AuslG:n 17 §:n kannalta) ei ole tarkasteltu, tai tarkastelu
     on tehty riittämättömällä tavalla, vaikka ”yleistä järjestys-
                                                                     Tribunale di Pordenone on pyytänyt 20.11.2002 tekemällään
     tä” koskevaa poikkeusta on sovellettava ihmisoikeudet           päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
     huomioon ottaen. Komissio viittaa tältä osin erityisesti        6.12.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
     Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytän-                ratkaisua rikosoikeudenkäynnissä Nicolas Schreiberia vastaan
     töön, jonka mukaan koko konkreettisen elämäntilanteen           seuraaviin kysymyksiin:
     tarkastelun jälkeen vailla yksilökohtaista oleskeluoikeutta
     olevaa vakavan rikoksen uusijaakaan ei saa aina karkottaa.
     Komission käsityksen mukaan Saksan oikeustila ja hallin-        1.     Onko direktiivin 98/8/EY (1) 2 artiklan 1 kohdan a ja
     tokäytäntö ovat tältä osin yksiselitteisen ja ymmärrettä-              b alakohtaa tulkittava direktiivillä yhteisön oikeuteen
     västi toteutetun selkeytyksen tarpeessa.                               perustetun yleisen järjestelmän valossa siten, että termeillä