title: Asia C-297/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesverwaltungsgericht Steiermark (Itävalta) on esittänyt 2.5.2018 – Humbert Jörg Köfler ym.

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/14

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesverwaltungsgericht Steiermark (Itävalta) on esittänyt 2.5.2018 – Humbert Jörg Köfler ym.
      (Asia C-297/18)
      (2018/C 301/18)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Pääasian asianosaiset

         Valittajat: Humbert Jörg Köfler, Wolfgang Leitner, Joachim Schönbeck ja Wolfgang Semper

         Vastapuolena oleva viranomainen: Bezirkshauptmannschaft Murtal

         Muu osapuoli: Finanzpolizei

         Ennakkoratkaisukysymys

      Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännökselle, jonka nojalla tuottamuksellisten tekojen seuraamuksiksi määrätään rajoittamattoman korkeita sakkoja, erityisesti korkeita vähimmäissakkoja, ja monivuotisia, vaihtoehtoisia vapausrangaistuksia?


title: Asia T-13/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.7.2018 – Europa Terra Nostra v. parlamentti (Toimielimiä koskeva oikeus — Euroopan parlamentti — Päätös tuen myöntämisestä poliittiselle säätiölle — Ennakkomaksun määrän vahvistaminen 33 prosenttiin myönnetyn tuen enimmäismäärästä — Velvollisuus toimittaa ennakkomaksua koskeva pankkitakaus — Varainhoitoasetus — Varainhoitoasetuksen soveltamissäännöt — Euroopan tason poliittisia puolueita ja niiden rahoitusta koskevista säännöistä annettu asetus (EY) N:o 2004/2003 — Oikeasuhteisuus — Harkintavallan väärinkäyttö)

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/28

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.7.2018 – Europa Terra Nostra v. parlamentti
      (Asia T-13/17) (1)

      ((Toimielimiä koskeva oikeus - Euroopan parlamentti - Päätös tuen myöntämisestä poliittiselle säätiölle - Ennakkomaksun määrän vahvistaminen 33 prosenttiin myönnetyn tuen enimmäismäärästä - Velvollisuus toimittaa ennakkomaksua koskeva pankkitakaus - Varainhoitoasetus - Varainhoitoasetuksen soveltamissäännöt - Euroopan tason poliittisia puolueita ja niiden rahoitusta koskevista säännöistä annettu asetus (EY) N:o 2004/2003 - Oikeasuhteisuus - Harkintavallan väärinkäyttö))
      (2018/C 301/36)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Europa Terra Nostra eV (Berliini, Saksa) (edustaja: asianajaja P. Richter)

         Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: N. Görlitz, C. Burgos ja S. Alves)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, joka koskee tuen myöntämisestä kantajalle 12.12.2016 tehdyn Euroopan parlamentin päätöksen FINS-2017-30 osittaista kumoamista siltä osin kuin kyseisessä päätöksessä ennakkomaksun määrä rajataan 33 prosenttiin tuen enimmäismäärästä ja tuen maksaminen edellyttää pankkitakauksen toimittamista.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Europa Terra Nostra eV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 63, 27.2.2017.


title: Asia T-447/18: Kanne 18.7.2018 – TUIfly v. komissio

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/45

      Kanne 18.7.2018 – TUIfly v. komissio
      (Asia T-447/18)
      (2018/C 301/61)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: TUIfly GmbH (Langenhagen, Saksa) (edustajat: asianajajat L. Giesberts ja M. Gayger)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan valtiontuesta SA.24221 (2011/C) (ex 2011/NN), jonka Itävalta on toteuttanut Klagenfurtin lentoaseman, Ryanairin ja muiden lentoasemaa käyttävien lentoyhtiöiden hyväksi, 11.11.2016 annetun komission päätöksen (EU) 2018/628 (EUVL 2018, L 107, s. 1) 7 ja 8 artiklan sekä 9, 10 ja 11 artiklan siltä osin kuin ne liittyvät 7 ja 8 artiklaan

                  —

                  velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteen tueksi vedotaan seuraaviin kanneperusteisiin.

                  1)

                  Päätös on Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan vastainen ja siinä loukataan hyvän hallinnon periaatetta ja kantajan puolustautumisoikeuksia, koska komissio ei ole antanut kantajan tutustua tutkinta-asiakirjoihin eikä antanut kantajalle tilaisuutta puolustautua asianmukaisesti.

                  2)

                  Päätös on SEUT 107 artiklan 1 kohdan vastainen, koska komissio ei ole osoittanut, että kantaja olisi saanut valikoivaa etua.

                  3)

                  Päätös on SEUT 107 artiklan 1 kohdan vastainen, koska komissio on markkinataloussijoittajaperiaatetta soveltaessaan ylittänyt harkintavaltansa menettelyä koskevien sääntöjen kannalta.
                  Tältä osin kantaja katsoo, että komissio on tehnyt menettelyvirheen soveltaessaan arvioinnissaan lentoliikenteen vuoden 2014 suuntaviivojen mukaisia tiukkoja arviointiperusteita, vaikka asiassa merkitykselliset tosiseikat ajoittuvat aikaisemmille vuosille 2003–2009.

                  4)

                  Päätös on SEUT 107 artiklan 1 kohdan vastainen, koska komissio on markkinataloussijoittajaperiaatetta soveltaessaan ylittänyt harkintavaltansa tosiseikkojen riittämättömän selvittämisen vuoksi.
                  Tältä osin kantaja vetoaa siihen, että komissio on oikeudettomasti katsonut, että siitä, ettei kantajan kanssa tehdyistä sopimuksista ole olemassa kattavaa liiketoimintasuunnitelmaa, seuraa, ettei Klagenfurtin lentoasemaa varten ole olemassa kannattavuusstrategiaa, sekä tehnyt ratkaisussa keskenään ilmeisessä ristiriidassa olevia toteamuksia tosiseikoista, jotka koskevat Klagenfurtin lentoaseman pitkän aikavälin kannattavuusstrategiaa.

                  5)

                  Päätös on SEUT 107 artiklan 1 kohdan vastainen, koska komissio on markkinataloussijoittajaperiaatetta soveltaessaan ylittänyt harkintavaltansa tosiseikkojen riittämättömän selvittämisen vuoksi laatiessaan jälkikäteen oman ex ante –kannattavuusanalyysinsä.
                  Tältä osin kantaja väittää, että komissio on tehnyt arviointivirheen jättäessään ottamatta huomioon lentoaseman tuloina Klagenfurtin lentoasemalle valtiontukisäännöstön mukaisesti myönnetyt avustukset sen markkinointitoiminnan rahoittamiseen. Lisäksi komissio ei ole riittävästi selvittänyt kantajan tuottamien suoritteiden markkina-arvoa eikä ottanut sitä huomioon ratkaisussa, vaikka kyse on kantajan markkinahintaisista suoritteista.

                  6)

                  Päätös on SEUT 107 artiklan 3 kohdan vastainen, koska komissio on menetellyt virheellisesti käyttäessään tuen oikeutusta arvioidessaan suhteettoman ankaria arviointiperusteita, jotka eivät vastaa sen noudattamaa soveltamiskäytäntöä markkinointisopimuksen tekemisen ajankohtana.

                  7)

                  Päätös on SEUT 107 artiklan 3 kohdan vastainen, koska komissio ei ole riittävästi selvittänyt väitettyjen tukien oikeuttamiseen liittyviä tosiseikkoja.
                  Tältä osin kantaja vetoaa siihen, että komissio on oikeudettomasti katsonut, että siitä, ettei kantajan kanssa tehdyistä sopimuksista ole olemassa kattavaa liiketoimintasuunnitelmaa, seuraa, ettei Klagenfurtin lentoasemaa varten ole olemassa kannattavuusstrategiaa, sekä tehnyt ratkaisussa keskenään ilmeisessä ristiriidassa olevia toteamuksia tosiseikoista, jotka koskevat Klagenfurtin lentoaseman pitkän aikavälin kannattavuusstrategiaa.


title: Asia C-378/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 8.6.2018 – Landwirtschaftskammer Niedersachsen v. Reinhard Westphal

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/14

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 8.6.2018 – Landwirtschaftskammer Niedersachsen v. Reinhard Westphal
      (Asia C-378/18)
      (2018/C 301/19)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Bundesverwaltungsgericht

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Landwirtschaftskammer Niedersachsen

         Vastaaja: Reinhard Westphal

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Alkaako asetuksen (EY) N:o 2419/2001 (1) 49 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu vanhentumisaika kulua tuen maksamisesta vai määräytyykö sen alkaminen asetuksen (EY, EURATOM) N:o 2988/95 (2) 3 artiklan 1 kohdan eli tässä tapauksessa kyseisen kohdan toisen alakohdan ensimmäisen virkkeen perusteella?

                  2)

                  Ovatko asetuksen (EY) N:o 2419/2001 49 artiklan 6 kohdan tai asetuksen (EY, EURATOM) N:o 2988/95 3 artiklan 1 kohdan vanhentumissäännöt asetuksen (EY, EURATOM) N:o 2988/95 2 artiklan 2 kohdan toisessa virkkeessä tarkoitettuja hallinnollisia seuraamuksia koskevia säännöksiä?

                  3)

                  Voidaanko asetuksen (EY) N:o 2419/2001 52 a artiklaa ja siinä esitettyä asetuksen (EY) N:o 2419/2001 49 artiklan 5 kohdan vanhentumissäännön taannehtivaa soveltamista koskevaa sääntöä soveltaa analogisesti asetuksen (EY) N:o 2419/2001 49 artiklan 6 kohtaan?
                  Jos asetuksen (EY, EURATOM) N:o 2988/95 3 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan ensimmäistä virkettä sovelletaan (ensimmäinen kysymys), muihin kysymyksiin ei ole tarpeellista vastata; jos sitä ei sovelleta, kolmas kysymys on tarpeeton, jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi.

         (1)  Tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- ja valvontajärjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3508/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 11.12.2001 annettu komission asetus (EY) N:o 2419/2001 (EUVL 2001, L 327, s. 11).

         (2)  Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18.12.1995 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 (EYVL 1995, L 312, s. 1).


title: Asia C-217/17 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 5.7.2018 – Valittajana Mast-Jägermeister SE ja muuna osapuolena Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (Muutoksenhaku — Yhteisömalli — Pikareita esittäviä yhteisömalleja koskeva hakemus — Asetus (EY) N:o 6/2002 — 36 artiklan 1 kohdan c alakohta — Graafinen esitys — 45 ja 46 artikla — Hakemuksen tekemispäivän vahvistaminen — Edellytykset — Asetus (EY) N:o 2245/2002 — 4 artiklan 1 kohdan e alakohta ja 10 artiklan 1 ja 2 kohta)

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/8

      Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 5.7.2018 – Valittajana Mast-Jägermeister SE ja muuna osapuolena Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)
      (Asia C-217/17 P) (1)

      ((Muutoksenhaku - Yhteisömalli - Pikareita esittäviä yhteisömalleja koskeva hakemus - Asetus (EY) N:o 6/2002 - 36 artiklan 1 kohdan c alakohta - Graafinen esitys - 45 ja 46 artikla - Hakemuksen tekemispäivän vahvistaminen - Edellytykset - Asetus (EY) N:o 2245/2002 - 4 artiklan 1 kohdan e alakohta ja 10 artiklan 1 ja 2 kohta))
      (2018/C 301/09)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Valittaja: Mast-Jägermeister SE (edustaja: C. Drzymalla, Rechtsanwalt)

         Muu osapuoli: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: S. Hanne)

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Valitus hylätään.

                  2)

                  Mast-Jägermeister SE velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 300, 11.9.2017.


title: Asia T-757/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 26.6.2018 – Kerstens v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Kurinpitomenettely — Unionin yleisen tuomioistuimen muutoksenhaussa antaman tuomion täytäntöönpano — Päätöksen, jolla annettiin varoitus, peruuttaminen — Sellaisten kurinpitomenettelyn aloittaminen uudelleen, jotka johtivat kumottuun seuraamukseen — Kumoamiskanne — Toimi, joka ei ole virkamiehelle vastainen — Vahingonkorvauskanne — Oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn noudattamatta jättäminen — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/36

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 26.6.2018 – Kerstens v. komissio
      (Asia T-757/17) (1)

      ((Henkilöstö - Virkamiehet - Kurinpitomenettely - Unionin yleisen tuomioistuimen muutoksenhaussa antaman tuomion täytäntöönpano - Päätöksen, jolla annettiin varoitus, peruuttaminen - Sellaisten kurinpitomenettelyn aloittaminen uudelleen, jotka johtivat kumottuun seuraamukseen - Kumoamiskanne - Toimi, joka ei ole virkamiehelle vastainen - Vahingonkorvauskanne - Oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn noudattamatta jättäminen - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen))
      (2018/C 301/47)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Petrus Kerstens (Overijse, Belgia) (edustaja: asianajaja C. Mourato)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Mongin ja R. Striani)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 270 artiklaan perustuva vaatimus yhtäältä kumota komission 27.3. ja 6.4.2017 antamat kaksi ilmoitusta ja toisaalta korvata se aineeton vahinko, joka kantajalle väitetysti aiheutui kurinpitomenettelyistä CMS 15/017 ja CMS 12/063 ja niiden pituudesta

         Määräysosa

                  1)

                  Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

                  2)

                  Petrus Kerstens velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 32, 29.1.2018.


title: Asia C-320/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 5.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Conseil d’État – Ranska) – Marle Participations SARL v. Ministre de l’Économie et des Finances (Ennakkoratkaisupyyntö — Arvonlisävero — Direktiivi 2006/112/EY — 2, 9 ja 168 artikla — Liiketoiminta — Holdingyhtiön suora tai välillinen osallistuminen tytäryhtiöidensä hallinnointiin — Tilanne, jossa holdingyhtiö vuokraa tytäryhtiölleen kiinteistön — Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen — Arvonlisävero, jonka holdingyhtiö maksaa hankkiessaan osuuksia muista yrityksistä)

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/8

      Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 5.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Conseil d’État – Ranska) – Marle Participations SARL v. Ministre de l’Économie et des Finances
      (Asia C-320/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - 2, 9 ja 168 artikla - Liiketoiminta - Holdingyhtiön suora tai välillinen osallistuminen tytäryhtiöidensä hallinnointiin - Tilanne, jossa holdingyhtiö vuokraa tytäryhtiölleen kiinteistön - Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen - Arvonlisävero, jonka holdingyhtiö maksaa hankkiessaan osuuksia muista yrityksistä))
      (2018/C 301/10)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Conseil d’État

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Marle Participations SARL

         Vastapuoli: Ministre de l’Économie et des Finances

         Tuomiolauselma

      Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettua neuvoston direktiiviä 2006/112/EY on tulkittava siten, että se, että holdingyhtiö vuokraa tytäryhtiölleen kiinteistön, on ”osallistumista tytäryhtiön hallinnointiin”, jota on pidettävä kyseisen direktiivin 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna liiketoimintana, joka synnyttää oikeuden vähentää holdingyhtiölle tytäryhtiön osuuksien hankkimisesta aiheutuneisiin kustannuksiin liittyvän arvonlisäveron, jos tällainen palvelujen tarjoaminen on jatkuvaluonteista, jos se suoritetaan vastiketta vastaan ja jos se on verollista – mikä tarkoittaa, ettei tällainen vuokraaminen saa olla verosta vapautettua – ja jos suorittajan tarjoaman palvelun ja sen palvelun vastaanottajalta saaman vastasuorituksen välillä on suora yhteys. Holdingyhtiölle, joka osallistuu tytäryhtiöidensä hallinnointiin vuokraamalla niille kiinteistön ja joka harjoittaa tähän liittyvää liiketoimintaa, tytäryhtiöidensä osuuksien hankinnasta aiheutuneiden kulujen on katsottava kuuluvan sen yleiskuluihin, ja hankintakuluihin sisältyvä arvonlisävero on lähtökohtaisesti voitava vähentää kokonaisuudessaan.
      Holdingyhtiölle, joka osallistuu vain joidenkin tytäryhtiöidensä hallinnointiin ja joka sitä vastoin ei harjoita muihin tytäryhtiöihinsä liittyvää liiketoimintaa, tytäryhtiöiden osuuksien hankinnasta aiheutuneiden kulujen on katsottava olevan vain osittain kyseisen holdingyhtiön yleiskustannuksia, jolloin hankintakuluihin sisältyvä arvonlisävero voidaan vähentää vain siltä osin kuin kyseiset kulut kuuluvat – jäsenvaltioiden määrittelemien jakoperusteiden mukaan – liiketoiminnan piiriin, ja jäsenvaltioiden on mainittua toimivaltaansa käyttäessään otettava huomioon mainitun direktiivin tarkoitus ja systematiikka ja siis säädettävä sellaisesta laskentatavasta, joka kuvastaa objektiivisesti osuutta, joka aikaisemmassa vaihdannan vaiheessa aiheutuneista kustannuksista tosiasiallisesti kohdistuu yhtäältä liiketoimintaan ja toisaalta muuhun kuin liiketoimintaan, minkä tarkastaminen on kansallisten tuomioistuinten tehtävä.

         (1)  EUVL C 269, 14.8.2017.


title: Asia C-390/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juge d’instruction du tribunal de grande instance de Paris (Ranska) on esittänyt 13.6.2018 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajina ovat YA ja AIRBNB Ireland UC

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/15

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juge d’instruction du tribunal de grande instance de Paris (Ranska) on esittänyt 13.6.2018 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajina ovat YA ja AIRBNB Ireland UC
      (Asia C-390/18)
      (2018/C 301/20)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Juge d’instruction du tribunal de grande instance de Paris

         Rikosoikeudenkäynnin asianosaiset pääasiassa

      YA ja AIRBNB Ireland UC

         Muut osapuolet: Hotelière Turenne SAS, Pour un hébergement et un tourisme professionnel (AHTOP), Valhotel

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Sovelletaanko AirBnb Ireland UC -yhtiön Irlannista käsin ylläpidetyn sähköisen alustan välityksellä Ranskassa tarjoamiin palveluihin 8.6.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/31/EY (1) 3 artiklassa tarkoitettua palvelujen tarjoamisen vapautta?

                  2)

                  Voidaanko AirBnb Ireland UC -yhtiötä vastaan soveltaa kiinteistöliiketoimien alalla toimivista välittäjistä 2.1.1970 annetussa laissa nro 70-9 (nk. Hoguet-laki) säädettyjä kiinteistönvälittäjän ammatin harjoittamista Ranskassa rajoittavia sääntöjä?

         (1)  Tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaupankäyntiä, sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista (”Direktiivi sähköisestä kaupankäynnistä”) 8.6.2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/31/EY (EYVL 2000, L 178, s. 1).


title: Asia T-784/17 RII: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 26.6.2018 – Strabag Belgium v. parlamentti (Väliaikainen oikeussuoja — Julkiset rakennusurakat — Määräys, jolla lykättiin sen Euroopan parlamentin tekemän päätöksen täytäntöönpanoa, jolla hylättiin kantajan tarjous ja päätettiin tehdä pääurakoitsijan työtä parlamentin rakennuksissa Brysselissä koskevaa puitesopimusta koskeva hankintasopimus viiden tarjoajan kanssa — Määräyksen muuttamista koskeva hakemus — Työjärjestyksen 159 artikla — Tutkimatta jättäminen)

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/36

      Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 26.6.2018 – Strabag Belgium v. parlamentti
      (Asia T-784/17 RII)
      ((Väliaikainen oikeussuoja - Julkiset rakennusurakat - Määräys, jolla lykättiin sen Euroopan parlamentin tekemän päätöksen täytäntöönpanoa, jolla hylättiin kantajan tarjous ja päätettiin tehdä pääurakoitsijan työtä parlamentin rakennuksissa Brysselissä koskevaa puitesopimusta koskeva hankintasopimus viiden tarjoajan kanssa - Määräyksen muuttamista koskeva hakemus - Työjärjestyksen 159 artikla - Tutkimatta jättäminen))
      (2018/C 301/48)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Strabag Belgium (Antwerpen, Belgia) (edustajat: asianajajat M. Schoups, K. Lemmens ja M. Lahbib)

         Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: Z. Nagy ja B. Simon)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 159 artiklaan perustuva vaatimus asiassa Strabag Belgium v. parlamentti (T-784/17 R, ei julkaistu, muutoksenhaku vireillä, EU:T:2018:17) 18.1.2018 annetun määräyksen muuttamiseksi

         Määräysosa

                  1)

                  Hakemus 18.1.2018 asiassa Strabag Belgium v. parlamentti (T-784/17 R, ei julkaistu, muutoksenhaku vireillä, EU:T:2018:17) annetun määräyksen muuttamiseksi hylätään.

                  2)

                  Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-742/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 3.7.2018 – Kim ym. v. neuvosto

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/47

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 3.7.2018 – Kim ym. v. neuvosto
      (Asia T-742/17) (1)

      (2018/C 301/62)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

         (1)  EUVL C 13, 15.1.2018.


title: Asia C-394/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte di appello di Napoli (Italia) on esittänyt 14.6.2018 – I.G.I. Srl v. Maria Grazia Cicenia, Mario Di Pierro, Salvatore de Vito ja Antonio Raffaele

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/15

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte di appello di Napoli (Italia) on esittänyt 14.6.2018 – I.G.I. Srl v. Maria Grazia Cicenia, Mario Di Pierro, Salvatore de Vito ja Antonio Raffaele
      (Asia C-394/18)
      (2018/C 301/21)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Corte di appello di Napoli

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: I.G.I. Srl

         Vastapuolet: Maria Grazia Cicenia, Mario Di Pierro, Salvatore de Vito ja Antonio Raffaele

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Voivatko jakautuvan yhtiön velkojat, joiden saatavan perusteet ovat syntyneet ennen jakautumista ja jotka eivät ole esittäneet siviililain 2503 §:ssä oikeussuojakeinoksi säädettyä vastalausetta (eivätkä siis ole käyttäneet direktiivin [82/891/ETY] (1) 12 artiklan täytäntöönpanemiseksi säädettyä oikeussuojakeinoa), nostaa siviililain 2901 §:n nojalla takaisinsaantikanteen jakautumisen täytäntöönpanon jälkeen vaatiakseen sen toteamista tehottomaksi niihin nähden, jolloin ne asetettaisiin siis täytäntöönpanovaiheessa parempaan asemaan kuin vastaanottavan yhtiön tai vastaanottavien yhtiöiden velkojat sekä etusijalle viimeksi mainittujen yhtiöiden osakkaisiin nähden;

                  2)

                  viittaako direktiivin 19 artiklassa säädetty pätemättömyyden käsite vain kanteisiin, jotka koskevat jakautumisen pätevyyttä, vai myös kanteisiin, jotka eivät vaikuta sen pätevyyteen mutta jotka johtavat sen suhteelliseen tehottomuuteen tai siihen, ettei jakautumiseen voida vedota velkojia vastaan.

         (1)  54 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla osakeyhtiöiden jakautumisesta 17.12.1982 annettu kuudes neuvoston direktiivi 82/891/ETY (EYVL 1982, L 378, s. 47).


title: Asia C-339/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 5.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Köln – Saksa) – Verein für lauteren Wettbewerb eV v. Princesport GmbH (Ennakkoratkaisupyyntö — Tekstiilikuitujen nimitykset ja niitä vastaavat selosteet ja merkinnät — Asetus (EU) N:o 1007/2011 — 7 ja 9 artikla — Puhtaat tekstiilituotteet — Monikuituiset tekstiilituotteet — Selosteita tai merkintöjä koskevat säännöt)

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/9

      Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 5.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Köln – Saksa) – Verein für lauteren Wettbewerb eV v. Princesport GmbH
      (Asia C-339/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Tekstiilikuitujen nimitykset ja niitä vastaavat selosteet ja merkinnät - Asetus (EU) N:o 1007/2011 - 7 ja 9 artikla - Puhtaat tekstiilituotteet - Monikuituiset tekstiilituotteet - Selosteita tai merkintöjä koskevat säännöt))
      (2018/C 301/11)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Landgericht Köln

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Verein für lauteren Wettbewerb eV

         Vastaaja: Princesport GmbH

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Tekstiilikuitujen nimityksistä ja niitä vastaavista tekstiilituotteiden kuitukoostumuksen selosteista ja merkinnöistä sekä neuvoston direktiivin 73/44/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 96/73/EY ja 2008/121/EY kumoamisesta 27.9.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1007/2011 4 artiklaa ja 14 artiklan 1 kohdan ensimmäistä alakohtaa, luettuina yhdessä kyseisen asetuksen kymmenennen perustelukappaleen kanssa, on tulkittava siten, että niissä säädetään yleisestä velvollisuudesta, joka koskee kaikkien tekstiilituotteiden selosteita ja merkintöjä niiden kuitukoostumuksen ilmoittamiseksi, mukaan lukien mainitun asetuksen 7 artiklassa määritellyt tekstiilituotteet.

                  2)

                  Asetuksen N:o 1007/2011 7 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, ettei siinä säädetä velvollisuudesta käyttää puhtaan tekstiilituotteen selosteessa tai merkinnöissä yhtä kyseisessä säännöksessä tarkoitetuista maininnoista, eli ”100-prosenttinen”, ”puhdas” tai ”täys-”. Silloin, kun kyseisiä mainintoja käytetään, niitä voidaan käyttää yhdessä.

                  3)

                  Asetuksen N:o 1007/2011 9 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, ettei velvollisuutta ilmoittaa selosteessa tai merkinnässä kaikkien kyseisessä tekstiilituotteessa käytettyjen kuitujen nimitys ja niiden painoprosenttiosuudet sovelleta puhtaaseen tekstiilituotteeseen.

         (1)  EUVL C 283, 28.8.2017.


title: Asia C-60/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 11.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Espanja) – Ángel Somoza Hermo ja Ilunión Seguridad SA v. Esabe Vigilancia SA ja Fondo de Garantía Salarial (Fogasa) (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 2001/23/EY — 1 artiklan 1 kohta — Yrityksen luovutus — 3 artiklan 1 kohta — Työntekijöiden oikeuksien turvaaminen — Työehtosopimuksen määräysten nojalla toteutettava sijaantulo työsopimuksiin — Työehtosopimus, jossa suljetaan pois yrityksen luovuttajan ja luovutuksensaajan velvollisuus vastata yhteisvastuullisesti työsopimuksista johtuvista velvoitteista, myös palkanmaksuvelvoitteista, jotka ovat syntyneet ennen tämän yrityksen luovutusta)

text:
               10.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/8

      Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 11.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Espanja) – Ángel Somoza Hermo ja Ilunión Seguridad SA v. Esabe Vigilancia SA ja Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)
      (Asia C-60/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2001/23/EY - 1 artiklan 1 kohta - Yrityksen luovutus - 3 artiklan 1 kohta - Työntekijöiden oikeuksien turvaaminen - Työehtosopimuksen määräysten nojalla toteutettava sijaantulo työsopimuksiin - Työehtosopimus, jossa suljetaan pois yrityksen luovuttajan ja luovutuksensaajan velvollisuus vastata yhteisvastuullisesti työsopimuksista johtuvista velvoitteista, myös palkanmaksuvelvoitteista, jotka ovat syntyneet ennen tämän yrityksen luovutusta))
      (2018/C 319/08)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Tribunal Superior de Justicia de Galicia

         Pääasian asianosaiset

         Valittajat: Ángel Somoza Hermo ja Ilunión Seguridad SA

         Vastapuolet: Esabe Vigilancia SA ja Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12.3.2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/23/EY 1 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että tätä direktiiviä sovelletaan tilanteeseen, jossa toimeksiantaja on irtisanonut yrityksen kanssa tehdyn, vartiointipalvelujen suorittamista sen laitoksissa koskevan sopimuksen ja tehnyt kyseisten palvelujen suorittamiseksi uuden sopimuksen sellaisen toisen yrityksen kanssa, joka ottaa työehtosopimuksen nojalla palvelukseensa sekä lukumäärältään että pätevyydeltään olennaisen osan siitä henkilökunnasta, jonka sen edeltäjä oli osoittanut hoitamaan näitä työtehtäviä, mikäli toimenpiteeseen liittyy taloudellisen yksikön luovutus näiden kahden yrityksen välillä.

                  2)

                  Euroopan unionin tuomioistuin ei ole toimivaltainen vastaamaan Tribunal Superior de Justicia de Galician 30.12.2016 tekemällään päätöksellä esittämään toiseen kysymykseen.

         (1)  EUVL C 121, 18.4.2017.


title: Asia C-147/18: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 22.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Audiencia Provincial de Almería – Espanja) – Banco Mare Nostrum SA v. Ignacio Jesús Berenguel Nieto ja Carmen Sonia Salinas López

text:
               24.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 341/12

      Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 22.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Audiencia Provincial de Almería – Espanja) – Banco Mare Nostrum SA v. Ignacio Jesús Berenguel Nieto ja Carmen Sonia Salinas López
      (Asia C-147/18) (1)

      (2018/C 341/21)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja
      Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

         (1)  EUVL C 166, 14.5.2018.


title: Asia T-467/18: Kanne 30.7.2018 – Audimas v. EUIPO – Audi (AUDIMAS)

text:
               24.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 341/26

      Kanne 30.7.2018 – Audimas v. EUIPO – Audi (AUDIMAS)
      (Asia T-467/18)
      (2018/C 341/37)
      Oikeudenkäyntikieli: liettua

         Asianosaiset ja muut osapuolet

         Kantaja: Audimas AB (Kaunas, Liettua) (edustaja: asianajaja G. Domkutė-Lukauskienė)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Muu osapuoli valituslautakunnassa: Audi AG (Ingolstadt, Saksa)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

         Riidanalainen tavaramerkki: Kuviomerkin AUDIMAS Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti – Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti nro 1 251 000

         EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 22.5.2018 asiassa R 2425/2017-2 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen ja pysyttää kantajan tavaramerkin AUDIMAS rekisteröinnin nro 1 251 000 Nizzan luokituksen luokkiin 18, 25 ja 35 kuuluville tavaroille ja palveluille

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n ja muun osapuolen valituslautakunnassa (jos tämä esiintyy väliintulijana) korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Kanneperusteet

      Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-417/18: Kanne 6.7.2018 – CdT v. EUIPO

text:
               24.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 341/17

      Kanne 6.7.2018 – CdT v. EUIPO
      (Asia T-417/18)
      (2018/C 341/29)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Euroopan unionin elinten käännöskeskus (asiamiehet: J. Rikkert ja M. Garnier)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan Viraston 26.4.2018 tekemän päätöksen irtisanoa käännöskeskuksen kanssa sovittu järjestely

                  —

                  kumoamaan Viraston 26.4.2018 tekemän päätöksen ottaa itselleen oikeus toteuttaa kaikki tarvittavat ennakkotoimet käännöspalveluidensa jatkuvuuden takaamiseksi erityisesti julkaisemalla tarjouspyyntöjä

                  —

                  kumoamaan Viraston päätöksen julkaista käännöspalveluita koskeva tarjouspyyntö virallisessa lehdessä viitenumerolla 2018/S 114-258472 ja kieltää virastoa tekemästä sopimuksia tämän tarjouspyynnön perusteella

                  —

                  toteamaan lainvastaiseksi sen, että EU:n virasto taikka mikä tahansa muu elin tai laitos, jonka perussäännössä määrätään, että käännöspalvelut tarjoaa käännöskeskus, julkaisee käännöspalveluita koskevan tarjouspyynnön

                  —

                  velvoittamaan Viraston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

                  1.

                  Ensimmäinen kanneperuste perustuu menettelysääntöjen noudattamatta jättämiseen. Kantaja katsoo, että yhtäältä jos käännöskeskuksen ja sen asiakkaiden välillä ilmenee vaikeuksia, sovelletaan käännöskeskuksen perussäännön 11 artiklan menettelysääntöjä, ja toisaalta Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (jäljempänä Virasto) 26.4.2018 tekemä päätös ottaa itselleen oikeus toteuttaa tarvittavat toimet käännöspalveluiden tarjoamisen jatkuvuuden takaamiseksi rikkoo käännöskeskuksen perussäännön 11 artiklaa, koska siinä ei noudateta tässä artiklassa tarkoitettua sovittelumenettelyä kahden viraston välisessä ongelmatilanteessa.

                  2.

                  Toinen kanneperuste perustuu Viraston ennakoinnin puuttumiseen. Tältä osin kantaja katsoo seuraavaa:

                              —

                              ensimmäiseksi Viraston tilanne on Viraston perussäännön 148 artiklan ja käännöskeskuksen perussäännön 2 artiklan vastainen, sillä se saattaa johtaa voimassaolevan järjestelyn puuttumiseen 1.1.2019 alkaen

                              —

                              toiseksi käännöskeskuksen perussäännön 2 artiklassa esitetään käännöskeskuksen eri asiakastyypit ja sen 1 kohdassa nimetään nimenomaisesti seitsemän virastoa ja elintä, joista yksi on Virasto ja joille käännöskeskus tarjoaa niiden toiminnan kannalta välttämättömiä käännöspalveluja. Tämän artiklan 3 kohdassa mainitaan myös toimielimet ja elimet, joilla on omat käännösosastot, jotka voivat tarvitessaan ja vapaaehtoisuuteen perustuen käyttää käännöskeskuksen palveluja

                              —

                              kolmanneksi näitä kahta kohtaa yhdessä tulkitsemalla voidaan todeta, että 1 kohdassa luetelluilla virastoilla ei ole valtuuksia päättää vapaaehtoisuuteen perustuen, käyttävätkö ne käännöskeskuksen palveluja vai eivät, ja tämän vuoksi ne voivat päättää irtisanoa niitä käännöskeskukseen sitovan järjestelyn ainoastaan, jos toinen järjestely tulisi sen jälkeen voimaan.

                  3.

                  Kolmas kanneperuste perustuu siihen, ettei virastolla ole toimivaltaa julkaista käännöspalveluita koskevaa tarjouspyyntöä. Ottamatta kantaa Viraston julkaiseman tarjouspyynnön arvioinnin tuloksiin kantaja väittää, että Virasto on päätettyään esittää tarjouspyyntö tilanteessa, jossa se ei voi noudattaa Viraston perussäännön 148 artiklaa ja käännöskeskuksen perussäännön 2 artiklaa. Kantaja väittää lopuksi, että tässä tilanteessa sopimusten allekirjoittaminen ja käännöspalveluiden ostaminen merkitsee mainitun 148 artiklan selvää rikkomista ja näin ollen konkreettisesti sitä, ettei Virasto voi lainmukaisesti jatkaa tätä menettelyä normaaliin päätökseensä eli sopimusten allekirjoittamiseen asti.


title: Asia C-707/17: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 12.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Rayonen sad Svilengrad – Bulgaria) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajina ovat Daniela Pinzaru ja Robert-Andrei Cirstinoiu (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Euroopan unioniin tuotavan tai sieltä vietävän käteisrahan valvonta — Asetus (EY) N:o 1889/2005 — Ilmoittamisvelvollisuuden laiminlyönnit — Kansallisessa oikeudessa säädetyt seuraamukset — Ilmoittamatta jätetyn rahasumman menettäminen valtiolle — Vapausrangaistus — Sakko, jonka suuruus on kaksi kertaa rikoksen kohteen arvo — Oikeasuhteisuus)

text:
               24.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 341/2

      Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 12.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Rayonen sad Svilengrad – Bulgaria) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajina ovat Daniela Pinzaru ja Robert-Andrei Cirstinoiu
      (Asia C-707/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Euroopan unioniin tuotavan tai sieltä vietävän käteisrahan valvonta - Asetus (EY) N:o 1889/2005 - Ilmoittamisvelvollisuuden laiminlyönnit - Kansallisessa oikeudessa säädetyt seuraamukset - Ilmoittamatta jätetyn rahasumman menettäminen valtiolle - Vapausrangaistus - Sakko, jonka suuruus on kaksi kertaa rikoksen kohteen arvo - Oikeasuhteisuus))
      (2018/C 341/02)
      Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Rayonen sad Svilengrad

         Rikosoikeudenkäynnin asianosaiset pääasiassa

      Daniela Pinzaru ja Robert-Andrei Cirstinoiu

         Määräysosa

      Yhteisön alueelle tuotavan tai sieltä vietävän käteisrahan valvonnasta 26.10.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1889/2005 9 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan kyseisen asetuksen 3 artiklassa säädetyn ilmoittamisvelvollisuuden laiminlyömisen johdosta määrätään seuraamuksena yhtäältä ilmoittamatta jätetyn rahasumman menettäminen valtiolle ja toisaalta enintään kuuden vuoden pituinen vapausrangaistus tai sakko, jonka suuruus on kaksi kertaa rikoksen kohteen arvo.

         (1)  EUVL C 94, 12.3.2018.


title: Asia C-419/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Rejonowy dla Warszawy Pragi-Południe w Warszawie (Puola) on esittänyt 26.6.2018 – Profi Credit Polska S.A. w Bielsku Białej v. Bogumiła Włostowska, Mariusz Kurpiewski, Kamil Wójcik, Michał Konarzewski, Elżbieta Kondracka-Kłębecka, Monika Karwowska, Stanisław Kowalski, Anna Trusik, Adam Lizoń ja Włodzimierz Lisowski

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/3

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Rejonowy dla Warszawy Pragi-Południe w Warszawie (Puola) on esittänyt 26.6.2018 – Profi Credit Polska S.A. w Bielsku Białej v. Bogumiła Włostowska, Mariusz Kurpiewski, Kamil Wójcik, Michał Konarzewski, Elżbieta Kondracka-Kłębecka, Monika Karwowska, Stanisław Kowalski, Anna Trusik, Adam Lizoń ja Włodzimierz Lisowski
      (Asia C-419/18)
      (2018/C 427/04)
      Oikeudenkäyntikieli: puola

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Sąd Rejonowy dla Warszawy Pragi-Południe w Warszawie

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Profi Credit Polska S.A. w Bielsku Białej

         Vastaajat: Bogumiła Włostowska, Mariusz Kurpiewski, Kamil Wójcik, Michał Konarzewski, Elżbieta Kondracka-Kłębecka, Monika Karwowska, Stanisław Kowalski, Anna Trusik, Adam Lizoń ja Włodzimierz Lisowski

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Ovatko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (1) 3 artiklan 1 kohta, 6 artiklan 1 kohta ja 7 artiklan 1 kohta sekä kulutusluottosopimuksista ja neuvoston direktiivin 87/102/ETY kumoamisesta 23.4.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/48/EY (2), erityisesti direktiivin 10 ja 14 artikla, 17 artiklan 1 kohta ja 19 artikla, esteenä sille, että kansallisessa lainsäädännössä sallitaan se, että elinkeinotoimintaa harjoittavan luotonantajan saatavan vakuudeksi luotonottajalta, joka on kuluttaja, asetetaan puutteellisesti täytetty (avoimena annettu) oma vekseli?

                  2)

                  Onko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 6 artiklan 1 kohtaa ja 7 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että niissä asetetaan tuomioistuimelle, jonka ratkaistavana on ensimmäisessä kysymyksessä mainitun kaltainen asia, velvollisuus tutkia viran puolesta, etteivät vekselivelan perusteena olevaa suhdetta koskevan sopimuksen ehdot sisällä kohtuuttomia sopimusehtoja, myös silloin, kun kanteen nostanut elinkeinonharjoittaja perustelee vaatimustaan ainoastaan vekselisuhteella?

         (1)  EYVL 1993, L 95, s. 29.

         (2)  EUVL 2008, L 133, s. 66.


title: Asia T-633/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.10.2018 – Erdősi Galcsikné v. komissio (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — EU Pilot – menettelyyn 8572/16 CHAP(2015) 00353 liittyvät asiakirjat — Tutustumisoikeuden epääminen — Asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmas luetelmakohta — Tutkintatoimien tarkoitusten suojaa koskeva poikkeus — Yleinen luottamuksellisuusolettama — Ylivoimainen yleinen etu)

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/60

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.10.2018 – Erdősi Galcsikné v. komissio
      (Asia T-633/17) (1)

      (Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - EU Pilot – menettelyyn 8572/16 CHAP(2015) 00353 liittyvät asiakirjat - Tutustumisoikeuden epääminen - Asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmas luetelmakohta - Tutkintatoimien tarkoitusten suojaa koskeva poikkeus - Yleinen luottamuksellisuusolettama - Ylivoimainen yleinen etu)
      (2018/C 427/79)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Róbert Sárossy (Budapest, Unkari) (edustaja: asianajaja D. Lazar)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Erlbacher ja C. Ehrbar)

         Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Unkari (asiamiehet: M. Fehér, G. Koós ja M. Tátrai)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus 1.6. ja 17.7.2017 tehtyjen komission päätösten, joissa evätään kantajalta oikeus saada tutustua EU Pilot -menettelyä no 8572/16 CHAP(2015) 00353 koskeviin asiakirjoihin, kumoamiseksi.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Róbert Sárossy vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Unkari vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 382, 13.11.2017.


title: Asia C-583/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Frankfurt am Main (Saksa) on esittänyt 20.9.2018 – Verbraucherzentrale Berlin eV v. DB Vertrieb GmbH

text:
               17.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 455/20

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Frankfurt am Main (Saksa) on esittänyt 20.9.2018 – Verbraucherzentrale Berlin eV v. DB Vertrieb GmbH
      (Asia C-583/18)
      (2018/C 455/30)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Oberlandesgericht Frankfurt am Main

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Verbraucherzentrale Berlin eV

         Vastapuoli: DB Vertrieb GmbH

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko kuluttajan oikeuksista 25.10.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/83/EU (1) 2 artiklan 6 alakohtaa tulkittava siten, että se käsittää myös sopimukset, joilla elinkeinonharjoittajaa ei välittömästi velvoiteta suorittamaan palvelu vaan joiden nojalla kuluttajalla on oikeus saada alennus tulevaisuudessa tehtävistä palvelutoimeksiannoista?
                  Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:

                  2)

                  Onko alakohtaista poikkeusta, jota sovelletaan ”sopimuksiin, jotka koskevat matkustajaliikenteen palveluja”, ja josta säädetään kuluttajan oikeuksista 25.10.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/83/EU 3 artiklan 3 kohdan k alakohdassa, tulkittava siten, että sitä sovelletaan myös tilanteisiin, joissa kuluttaja ei välittömästi saa vastineeksi kuljetuspalvelua vaan pikemminkin oikeuden saada alennus tulevaisuudessa tehtävistä kuljetussopimuksista?

         (1)  Kuluttajan oikeuksista, neuvoston direktiivin 93/13/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/44/EY muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 85/577/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/7/EY kumoamisesta 25.10.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/83/EU (EUVL 2011, L 304, s. 64).


title: Asia C-657/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Općinski sud u Novom Zagrebu (Kroatia) on esittänyt 19.10.2018 – Hrvatska radiotelevizija v. TY

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/17

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Općinski sud u Novom Zagrebu (Kroatia) on esittänyt 19.10.2018 – Hrvatska radiotelevizija v. TY
      (Asia C-657/18)
      (2019/C 4/23)
      Oikeudenkäyntikieli: kroaatti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Općinski sud u Novom Zagrebu

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Hrvatska radiotelevizija

         Vastaaja: TY

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko kansallisen lainsäädännön säännös eli täytäntöönpanolain (Ovršni zakon; Narodne novine nrot 112/12, 25/13, 93/14, 55/16 ja 73/17) 1 § , jossa notaareille annetaan toimivalta toteuttaa vaatimusten pakkotäytäntöönpano todistusvoimaisen asiakirjan perusteella antamalla täytäntöönpanoperusteeksi täytäntöönpanomääräys ilman vastapuolen nimenomaista lupaa, yhteensopiva ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen 6 artiklan 1 kappaleen ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 18 artiklan kanssa, kun otetaan huomioon unionin tuomioistuimen asioissa C-484/15 ja C-551/15 antamat tuomiot?

                  2)

                  Voidaanko unionin tuomioistuimen 9.3.2017 antamissa tuomioissa Zulfikarpašić (C-484/15, EU:C:2017:199) ja Pula Parking (C-551/15, EU:C:2017:193) vahvistamaa tulkintaa soveltaa ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen käsiteltävänä olevassa asiassa nro Povrv-2032/17?


title: Asia T-29/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.10.2018 – RQ v. komissio (Julkishallinto – Virkamiehet – OLAFin pääjohtaja – Päätös kantajan lainkäytöllisen koskemattomuuden pidättämisestä – Vireilläolovaikutus – Asianomaiselle vastainen toimi – Perusteluvelvollisuus – Huolenpito- ja avustamisvelvollisuus – Perusteltu luottamus – Puolustautumisoikeudet)

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/25

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.10.2018 – RQ v. komissio
      (Asia T-29/17) (1)

      (Julkishallinto - Virkamiehet - OLAFin pääjohtaja - Päätös kantajan lainkäytöllisen koskemattomuuden pidättämisestä - Vireilläolovaikutus - Asianomaiselle vastainen toimi - Perusteluvelvollisuus - Huolenpito- ja avustamisvelvollisuus - Perusteltu luottamus - Puolustautumisoikeudet)
      (2019/C 4/34)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: RQ (edustaja: asianajaja É. Boigelot)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: K. Banks, J.-P. Keppenne ja J. Baquero Cruz)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 270 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan kantajan lainkäytöllisen koskemattomuuden pidättämistä koskevasta pyynnöstä 2.3.2016 annettu komission päätös C(2016) 1449 final sekä tarpeellisin osin kantajan ensimmäisestä päätöksestä tekemän valituksen hylkäämisestä 5.10.2016 annettu komission päätös Ares(2016) 5814495

         Tuomiolauselma

                  1)

                  RQ:n lainkäytöllisen koskemattomuuden pidättämistä koskevasta pyynnöstä 2.3.2016 annettu komission päätös C(2016) 1449 final kumotaan.

                  2)

                  Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 95, 27.3.2017.


title: Asia C-124/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 24.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Vergabekammer Südbayern – Saksa) – Vergabekammer Südbayern v. Stadtwerke München GmbH (Ennakkoratkaisupyyntö – Direktiivi 2014/24/EU – 57 artikla – Direktiivi 2014/25/EU – 80 artikla – Julkiset hankintamenettelyt – Menettely – Poissulkemisperusteet – Poissulkemisen enimmäiskesto – Talouden toimijan velvollisuus tehdä yhteistyötä hankintaviranomaisen kanssa luotettavuutensa osoittamiseksi)

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/2

      Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 24.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Vergabekammer Südbayern – Saksa) – Vergabekammer Südbayern v. Stadtwerke München GmbH
      (Asia C-124/17) (1)

      (Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2014/24/EU - 57 artikla - Direktiivi 2014/25/EU - 80 artikla - Julkiset hankintamenettelyt - Menettely - Poissulkemisperusteet - Poissulkemisen enimmäiskesto - Talouden toimijan velvollisuus tehdä yhteistyötä hankintaviranomaisen kanssa luotettavuutensa osoittamiseksi)
      (2019/C 4/02)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Vergabekammer Südbayern

         Pääasian asianosaiset

         Hakija: Vergabekammer Südbayern

         Vastapuoli: Stadtwerke München GmbH

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankinnoista ja direktiivin 2004/17/EY kumoamisesta 26.2.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/25/EU 80 artiklaa, luettuna yhdessä julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta 26.2.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/24/EU 57 artiklan 6 kohdan kanssa, on tulkittava siten, ettei se ole esteenä kansallisen oikeuden säännökselle, jossa edellytetään, että talouden toimija, joka haluaa osoittaa luotettavuutensa siitä huolimatta, että asianmukainen poissulkemisperuste on olemassa, selvittää rangaistavaan tekoon tai virheeseen liittyvät tosiasiat ja olosuhteet kattavasti toimimalla aktiivisesti yhteistyössä paitsi tutkintaviranomaisen myös hankintaviranomaisen kanssa viimeksi mainitun oman tehtävän puitteissa esittääkseen sille näytön luotettavuutensa palautumisesta, kunhan tämä yhteistyö rajoittuu tämän tutkinnan kannalta ehdottomasti tarpeellisiin toimenpiteisiin.

                  2)

                  Direktiivin 2014/24 57 artiklan 7 kohtaa on tulkittava siten, että kun talouden toimija on syyllistynyt mainitun direktiivin 57 artiklan 4 kohdan d alakohdassa tarkoitetun poissulkemisperusteen soveltamisalaan kuuluvaan käyttäytymiseen, josta toimivaltainen viranomainen on määrännyt seuraamuksen, poissulkemisen enimmäiskesto lasketaan kyseisen viranomaisen päätöksen tekopäivästä lähtien.

         (1)  EUVL C 178, 6.6.2017.


title: Asia T-122/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.10.2018 – Devin v. EUIPO – Haskovo (DEVIN) (EU-tavaramerkki – Mitättömyysmenettely – EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki DEVIN – Ehdoton hylkäysperuste – Kuvailevuus – Maantieteellinen nimi – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/26

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.10.2018 – Devin v. EUIPO – Haskovo (DEVIN)
      (Asia T-122/17) (1)

      (EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki DEVIN - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Maantieteellinen nimi - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))
      (2019/C 4/35)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Devin AD (Devin, Bulgaria) (edustaja: asianajaja B. Van Asbroeck)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: S. Di Natale ja D. Gája)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Haskovo Chamber of Commerce and Industry (Haskovo, Bulgaria) (edustaja: asianajaja D. Dimitrova)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 2.12.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 579/2016-2), joka koskee osapuolten Devin AD ja Haskovo Chamber of Commerce and Industry välistä mitättömyysmenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) toisen valituslautakunnan 2.12.2016 tekemä päätös (asia R 579/2016-2) kumotaan.

                  2)

                  Kanne hylätään muilta osin.

                  3)

                  EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Devin AD:n oikeudenkäyntikulut.

                  4)

                  Haskovo Chamber of Commerce and Industry vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 121, 18.4.2017.


title: Asia C-595/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 24.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour de cassation – Ranska) – Apple Sales International, Apple Inc. ja Apple retail France EURL v. MJA, eBizcuss.comin selvitysmiehenä (Ennakkoratkaisupyyntö – Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue – Tuomioistuimen toimivalta siviili- ja kauppaoikeuden alalla – Asetus (EY) N:o 44/2001 – 23 artikla – Jälleenmyyntisopimukseen sisältyvä oikeuspaikkalauseke – Jälleenmyyjän vahingonkorvauskanne, joka perustuu siihen, että tavarantoimittaja on rikkonut SEUT 102 artiklaa)

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/9

      Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 24.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour de cassation – Ranska) – Apple Sales International, Apple Inc. ja Apple retail France EURL v. MJA, eBizcuss.comin selvitysmiehenä
      (Asia C-595/17) (1)

      (Ennakkoratkaisupyyntö - Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue - Tuomioistuimen toimivalta siviili- ja kauppaoikeuden alalla - Asetus (EY) N:o 44/2001 - 23 artikla - Jälleenmyyntisopimukseen sisältyvä oikeuspaikkalauseke - Jälleenmyyjän vahingonkorvauskanne, joka perustuu siihen, että tavarantoimittaja on rikkonut SEUT 102 artiklaa)
      (2019/C 4/12)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Cour de cassation

         Pääasian asianosaiset

         Valittajat: Apple Sales International, Apple Inc. ja Apple retail France EURL

         Vastapuoli: MJA, eBizcuss.comin selvitysmiehenä

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 23 artiklaa on tulkittava siten, että asianosaisten väliseen sopimukseen sisältyvän oikeuspaikkalausekkeen soveltaminen vahingonkorvauskanteeseen, jonka jälleenmyyjä on nostanut tavarantoimittajaansa vastaan SEUT 102 artiklan perusteella, ei ole poissuljettua vain sen perusteella, että kyseisessä lausekkeessa ei viitata nimenomaisesti kilpailuoikeuden rikkomisesta johtuvaa vahingonkorvausvastuuta koskeviin riitoihin.

                  2)

                  Asetuksen N:o 44/2001 23 artiklaa on tulkittava siten, että oikeuspaikkalausekkeen soveltaminen vahingonkorvauskanteeseen, jonka jälleenmyyjä on nostanut tavarantoimittajaansa vastaan SEUT 102 artiklan perusteella, ei edellytä, että jäsenvaltion tai unionin viranomainen on jo todennut kilpailuoikeuden rikkomisen.

         (1)  EUVL C 437, 18.12.2017.


title: Asia C-234/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 24.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberster Gerichtshof – Itävalta) – XC, YB ja ZA (Ennakkoratkaisupyyntö – Unionin oikeuden periaatteet – Vilpitön yhteistyö – Menettelyllinen autonomia – Vastaavuus- ja tehokkuusperiaate – Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään oikeussuojakeinosta, joka mahdollistaa rikosasian uudelleenkäsittelyn silloin, kun ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehtyä yleissopimusta on rikottu – Velvollisuutta soveltaa kyseistä menettelyä myös silloin, kun unionin oikeudessa vahvistettuja perusoikeuksia väitetään loukatun, ei ole)

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/3

      Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 24.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberster Gerichtshof – Itävalta) – XC, YB ja ZA
      (Asia C-234/17) (1)

      (Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin oikeuden periaatteet - Vilpitön yhteistyö - Menettelyllinen autonomia - Vastaavuus- ja tehokkuusperiaate - Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään oikeussuojakeinosta, joka mahdollistaa rikosasian uudelleenkäsittelyn silloin, kun ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehtyä yleissopimusta on rikottu - Velvollisuutta soveltaa kyseistä menettelyä myös silloin, kun unionin oikeudessa vahvistettuja perusoikeuksia väitetään loukatun, ei ole)
      (2019/C 4/03)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Oberster Gerichtshof

         Pääasian asianosaiset

         Hakijat: XC, YB ja ZA

         Muu osapuoli: Generalprokuratur

         Tuomiolauselma

      Unionin oikeutta – ja erityisesti vastaavuus- ja tehokkuusperiaatetta – on tulkittava siten, että siinä ei edellytetä, että kansallinen tuomioistuin soveltaa myös unionin oikeuden rikkomisiin ja etenkin Euroopan unionin perusoikeuskirjan 50 artiklassa ja tarkastusten asteittaisesta lakkauttamisesta yhteisillä rajoilla 14.6.1985 Benelux-talousliiton valtioiden, Saksan liittotasavallan ja Ranskan tasavallan hallitusten välillä tehdyn Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen, joka allekirjoitettiin Schengenissä (Luxemburg) 19.6.1990 ja joka tuli voimaan 26.3.1995, 54 artiklassa taatun perusoikeuden loukkaamisiin sisäisen oikeuden oikeussuojakeinoa, joka mahdollistaa lainvoimaiseksi tulleella kansallisella ratkaisulla päätökseen saatetun rikosasian uudelleenkäsittelyn yksinomaan silloin, kun Roomassa 4.11.1950 allekirjoitettua ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehtyä yleissopimusta tai sen jotain pöytäkirjaa on rikottu.

         (1)  EUVL C 239, 24.7.2017.


title: Asia C-662/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 23.10.2018 – AQ v. Ministre de l’Action et des Comptes publics

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/18

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 23.10.2018 – AQ v. Ministre de l’Action et des Comptes publics
      (Asia C-662/18)
      (2019/C 4/24)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Conseil d’État

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: AQ

         Vastaaja: Ministre de l’Action et des Comptes publics

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  —

                  Onko 19.10.2009 annetun direktiivin (1) 8 artiklan säännöksiä tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että vaihdossa saatujen arvopapereiden luovutuksen yhteydessä realisoituneeseen arvonnousuun ja sellaiseen arvonnousuun, jonka verotusta on lykätty, sovelletaan eri sääntöjä veron perusteen ja verokannan osalta?

                  —

                  Onko näitä samoja säännöksiä etenkin tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että veron perusteesta tehtäviä vähennyksiä, joissa on tarkoitus ottaa huomioon arvopapereiden omistusajan kesto, ei sovelleta arvonnousuun, jonka verotusta on lykätty, kun otetaan huomioon, että veron perustetta koskevaa kyseistä sääntöä ei sovellettu kyseisen arvonnousun realisoitumishetkellä mutta sitä sovelletaan vaihdossa saatujen arvopapereiden luovutuksesta syntyneeseen arvonnousuun siten, että otetaan huomioon vaihtopäivä eikä vaihdossa saatujen arvopaperien hankintapäivä?

         (1)  Eri jäsenvaltioissa olevia yhtiöitä koskeviin sulautumisiin, jakautumisiin, osittaisjakautumisiin, varojensiirtoihin ja osakkeiden vaihtoihin sekä eurooppayhtiön (SE) tai eurooppaosuuskunnan (SCE) sääntömääräisen kotipaikan siirtoon jäsenvaltioiden välillä sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 19.10.2009 annettu neuvoston direktiivi 2009/133/EY (EUVL 2009, L 310, s. 34).


title: Asia C-602/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 24.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt tribunal de première instance de Liège – Belgia) – Benoît Sauvage ja Kristel Lejeune v. Belgian valtio (Ennakkoratkaisupyyntö – Työntekijöiden vapaa liikkuvuus – Jostakin muusta jäsenvaltiosta kuin asuinvaltiosta saadut tulot – Kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehty sopimus – Verotusvallan jako – Asuinvaltion verotusvalta – Liittymätekijät)

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/10

      Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 24.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt tribunal de première instance de Liège – Belgia) – Benoît Sauvage ja Kristel Lejeune v. Belgian valtio
      (Asia C-602/17) (1)

      (Ennakkoratkaisupyyntö - Työntekijöiden vapaa liikkuvuus - Jostakin muusta jäsenvaltiosta kuin asuinvaltiosta saadut tulot - Kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehty sopimus - Verotusvallan jako - Asuinvaltion verotusvalta - Liittymätekijät)
      (2019/C 4/13)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Tribunal de première instance de Liège

         Pääasian asianosaiset

         Kantajat: Benoît Sauvage ja Kristel Lejeune

         Vastaaja: Belgian valtio

         Tuomiolauselma

      SEUT 45 artiklaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä jäsenvaltion verojärjestelmälle, joka perustuu pääasiassa kyseessä olevan kaltaiseen kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehtyyn verosopimukseen ja jonka mukaan mainitussa jäsenvaltiossa asuvan henkilön jossain toisessa jäsenvaltiossa tekemästä palkkatyöstä saamien tulojen verosta vapauttamisen edellytyksenä on, että työ, josta palkka on maksettu, on tosiasiallisesti tehty kyseisessä toisessa jäsenvaltiossa.

         (1)  EUVL C 437, 18.12.2017.


title: Asia C-663/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d’appel d’Aix-En-Provence (Ranska) on esittänyt 23.10.2018 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana ovat B S ja C A

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/18

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d’appel d’Aix-En-Provence (Ranska) on esittänyt 23.10.2018 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana ovat B S ja C A
      (Asia C-663/18)
      (2019/C 4/25)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Cour d’appel d’Aix-En-Provence

         Rikosoikeudenkäynnin asianosaiset pääasiassa

      B S ja C A

         Ennakkoratkaisukysymys

      Ennakkoratkaisupyyntö SEUT 28, SEUT 29, SEUT 30 ja SEUT 32 artiklan, asetusten N:o 1307/2013 (1) ja N:o 1308/2013 (2) sekä tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatteen tulkinnasta:
      Onko asetuksia N:o 1307/2013 ja N:o 1308/2013 sekä tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatetta tulkittava siten, että kun 22.8.1990 tehdyllä päätöksellä käyttöön otetuilla poikkeusmääräyksillä rajoitetaan hampun viljelyä, sen teollista käyttöä ja sen markkinointia siten, että ne ovat sallittuja vain kuitujen ja siementen osalta, niillä asetetaan rajoitus, joka ei ole yhteisön oikeuden mukainen?

         (1)  Yhteisen maatalouspolitiikan tukijärjestelmissä viljelijöille myönnettäviä suoria tukia koskevista säännöistä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 637/2008 ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 kumoamisesta 17.12.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1307/2013 (EUVL 2013, L 347, s. 608).

         (2)  Maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 992/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta 17.12.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1308/2013 (EUVL 2013, L 347, s. 671).


title: Asia T-129/17 RENV: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.10.2018 – DI v. EASO (Henkilöstö – EASOn henkilöstö – Sopimussuhteiset toimihenkilöt – Määräaikainen työsopimus – Koeaika – Irtisanomispäätös koeajan päättyessä – Kanteen ja valituksen vastaavuutta koskeva sääntö – Vastuu)

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/26

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.10.2018 – DI v. EASO
      (Asia T-129/17 RENV)
      (Henkilöstö - EASOn henkilöstö - Sopimussuhteiset toimihenkilöt - Määräaikainen työsopimus - Koeaika - Irtisanomispäätös koeajan päättyessä - Kanteen ja valituksen vastaavuutta koskeva sääntö - Vastuu)
      (2019/C 4/36)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: DI (edustajat: asianajajat I. Vlaic ja G. Iliescu)

         Vastaaja: Euroopan turvapaikka-asioiden tukivirasto (EASO) (asiamies: W. Stevens, avustajinaan asianajajat D. Waelbroeck ja A. Duron)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 270 artiklaan perustuva vaatimus yhtäältä EASOn pääjohtajan 28.2.2013 tekemän päätöksen, jolla kantaja irtisanottiin koeajan päättyessä, kumoamisesta, ja toisaalta vaatimus korvaukseksi vahingosta, joka kantajalle ja hänen perheelleen on aiheutunut

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, mukaan lukien asian F-113/13 ja asian T-730/15 P käsittelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-666/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d’appel de Paris (Ranska) on esittänyt 24.10.2018 – IT Development SAS v. Free Mobile SAS

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/19

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d’appel de Paris (Ranska) on esittänyt 24.10.2018 – IT Development SAS v. Free Mobile SAS
      (Asia C-666/18)
      (2019/C 4/26)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Cour d’appel de Paris

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: IT Development SAS

         Vastapuoli: Free Mobile SAS

         Ennakkoratkaisukysymys

      Onko se, että ohjelmiston lisenssinsaaja jättää noudattamatta lisenssisopimuksen ehtoja (ylittämällä koejakson, sallitun käyttäjämäärän tai muun mitattavan määrän, kuten ohjelmiston käskyjen suorittamiseksi käytettävien prosessorien määrän, tai muuttamalla ohjelmiston lähdekoodia, kun lisenssin mukaan tämä oikeus on yksinomaan alkuperäisellä oikeudenhaltijalla),

                  —

                  (29.4.2004 annetussa direktiivissä 2004/48 (1) tarkoitettu) oikeudenloukkaus, joka on aiheutunut tietokoneohjelmien oikeudellisesta suojasta 23.4.2009 annetun direktiivin 2009/24/EY (2) 4 artiklassa vahvistetun ohjelmiston tekijänoikeuden haltijalle,

                  —

                  vai voidaanko siihen soveltaa erillistä oikeudellista järjestelmää, kuten yleistä sopimukseen perustuvan vahingonkorvausvastuun järjestelmää?

         (1)  Teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/48/EY (EUVL 2004, L 157, s. 45).

         (2)  Tietokoneohjelmien oikeudellisesta suojasta 23.4.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/24/EY (EUVL 2009, L 111, s. 16).


title: Asia C-696/17 P: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 18.10.2018 – Valittajana Alex SCI ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku – Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla – Valtiontuet – Kaupunkikehityshankkeen rahoitus – Valituksen hylkääminen – Kumoamiskanne – Kantajaa erikseen koskeva toimi – Asiavaltuus)

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/10

      Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 18.10.2018 – Valittajana Alex SCI ja muuna osapuolena Euroopan komissio
      (Asia C-696/17 P) (1)

      (Muutoksenhaku - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla - Valtiontuet - Kaupunkikehityshankkeen rahoitus - Valituksen hylkääminen - Kumoamiskanne - Kantajaa erikseen koskeva toimi - Asiavaltuus)
      (2019/C 4/14)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Valittaja: Alex SCI (edustaja: J. Fouchet, avocat)

         Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Georgieva-Kecsmar, K. Herrmann ja T. Maxian Rusche)

         Väliintulija, joka tukee komission vaatimuksia: Ranskan tasavalta (asiamiehet: D. Colas, E. de Moustier ja P. Dodeller)

         Määräysosa

                  1)

                  Valitus hylätään.

                  2)

                  Alex SCI vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Ranskan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 72, 26.2.2018.


title: Asia T-544/13 RENV: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.11.2018 – Dyson v. komissio (Direktiivi 2010/30/EU – Energiaan liittyvien tuotteiden energian ja muiden voimavarojen kulutuksen osoittaminen merkinnöin ja yhdenmukaisin tuotetiedoin – Komission delegoitu asetus direktiivin täydentämiseksi – Pölynimurien energiamerkintä – Valtuutussäädöksen keskeinen osa)

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/20

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.11.2018 – Dyson v. komissio
      (Asia T-544/13 RENV) (1)

      (Direktiivi 2010/30/EU - Energiaan liittyvien tuotteiden energian ja muiden voimavarojen kulutuksen osoittaminen merkinnöin ja yhdenmukaisin tuotetiedoin - Komission delegoitu asetus direktiivin täydentämiseksi - Pölynimurien energiamerkintä - Valtuutussäädöksen keskeinen osa)
      (2019/C 4/27)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Dyson Ltd (Malmesbury, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: barrister F. Carlin, solicitor E. Batchelor ja solicitor M. Healy, avustajanaan asianajaja A. Patsa)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Flynn, K. Herrmann ja K. Talabér-Ritz)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/30/E[U] täydentämisestä pölynimurien energiamerkinnän osalta 3.5.2013 annettu komission delegoitu asetus (EU) N:o 665/2013 (EUVL 2013, L 192, s. 1)

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kumotaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/30/E[U] täydentämisestä pölynimurien energiamerkinnän osalta 3.5.2013 annettu komission delegoitu asetus (EU) N:o 665/2013.

                  2)

                  Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien muutoksenhakuasian käsittelystä unionin tuomioistuimessa aiheutuneet kulut.

         (1)  EUVL C 344, 23.11.2013.


title: Asia C-296/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Chambre disciplinaire de première instance de l’ordre des chirurgiens-dentistes de Midi-Pyrénées (Ranska) on esittänyt 24.4.2018 – Conseil départemental de l’ordre des chirurgiens-dentistes de la Haute-Garonne v. RG ja RG

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/11

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Chambre disciplinaire de première instance de l’ordre des chirurgiens-dentistes de Midi-Pyrénées (Ranska) on esittänyt 24.4.2018 – Conseil départemental de l’ordre des chirurgiens-dentistes de la Haute-Garonne v. RG ja RG
      (Asia C-296/18)
      (2019/C 4/15)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Chambre disciplinaire de première instance de l’ordre des chirurgiens-dentistes de Midi-Pyrénées

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Conseil départemental de l’ordre des chirurgiens-dentistes de la Haute-Garonne

         Vastaajat: RG ja RG
      Unionin tuomioistuin (kahdeksas jaosto) on 23.10.2018 antamallaan määräyksellä päättänyt:
      Tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaupankäyntiä, sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista 8.6.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/31/EY (Direktiivi sähköisestä kaupankäynnistä) 8 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa kielletään yleisesti ja ehdottomasti kaikki hammaslääketieteen ammatinharjoittajien mainonta, koska siinä kielletään kaikenlainen mainonta, jossa nämä ammatinharjoittajat voivat mainostaa itseään tai yritystään internet-sivuillaan.


title: Asia C-260/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 25.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Symvoulio tis Epikrateias – Kreikka) – Anodiki Services EPE v. GNA, O Evangelismos – Ofthalmiatreio Athinon – Polykliniki ja Geniko Ogkologiko Nosokomeio Kifisias – (GONK) ”Oi Agioi Anargyroi” (Ennakkoratkaisupyyntö – Julkiset hankinnat – Direktiivi 2014/24/EU – 10 artiklan g alakohta – Soveltamisalan ulkopuolelle jättäminen – Työsopimukset – Käsite – Julkisoikeudellisten sairaaloiden päätökset tehdä määräaikaisia työsopimuksia ravintolapalveluja, ateriatoimituksia ja puhtaanapitoa koskevia tarpeita varten – Direktiivi 89/665/ETY – 1 artikla – Muutoksenhakuoikeus)

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/3

      Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 25.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Symvoulio tis Epikrateias – Kreikka) – Anodiki Services EPE v. GNA, O Evangelismos – Ofthalmiatreio Athinon – Polykliniki ja Geniko Ogkologiko Nosokomeio Kifisias – (GONK) ”Oi Agioi Anargyroi”
      (Asia C-260/17) (1)

      (Ennakkoratkaisupyyntö - Julkiset hankinnat - Direktiivi 2014/24/EU - 10 artiklan g alakohta - Soveltamisalan ulkopuolelle jättäminen - Työsopimukset - Käsite - Julkisoikeudellisten sairaaloiden päätökset tehdä määräaikaisia työsopimuksia ravintolapalveluja, ateriatoimituksia ja puhtaanapitoa koskevia tarpeita varten - Direktiivi 89/665/ETY - 1 artikla - Muutoksenhakuoikeus)
      (2019/C 4/04)
      Oikeudenkäyntikieli: kreikka

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Symvoulio tis Epikrateias

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Anodiki Services EPE

         Vastapuolet: GNA, O Evangelismos – Ofthalmiatreio Athinon – Polykliniki ja Geniko Ogkologiko Nosokomeio Kifisias – (GONK) ”Oi Agioi Anargyroi”

         Muut osapuolet: Arianthi Ilia EPE, Fasma AE, Mega Sprint Guard AE, ICM – International Cleaning Methods AE, Myservices Security and Facility AE, Kleenway OE, GEN – KA AE, Geniko Nosokomeio Athinon ”Georgios Gennimatas” ja Ipirotiki Facility Services AE

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta 26.2.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/24/EU, sellaisena kuin se on muutettuna 24.11.2015 annetulla komission delegoidulla asetuksella (EU) 2015/2170, 10 artiklan g alakohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevien sopimusten kaltaiset sopimukset eli yksittäiset määräaikaiset työsopimukset, jotka on tehty sellaisten henkilöiden kanssa, jotka on valittu objektiivisin perustein – kuten työttömyysjakson kesto, aikaisempi työkokemus ja heidän huollettavinaan olevien alaikäisten lasten lukumäärä –, kuuluvat tässä säännöksessä tarkoitetun työsopimusten käsitteen alaan.

                  2)

                  Direktiivin 2014/24, sellaisena kuin se on muutettuna delegoidulla asetuksella 2015/2170, säännöksiä, SEUT 49 ja SEUT 56 artiklaa, yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, avoimuusperiaatetta ja suhteellisuusperiaatetta sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 16 ja 52 artiklaa ei sovelleta viranomaisen päätökseen turvautua pääasiassa kyseessä olevien työsopimusten kaltaisten työsopimusten tekemiseen hoitaakseen tietyt yleistä etua koskeviin velvollisuuksiinsa kuuluvat tehtävät.

                  3)

                  Julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21.12.1989 annetun neuvoston direktiivin 89/665/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 26.2.2014 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2014/23/EU, 1 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että hankintaviranomaisen päätös tehdä tiettyjen palvelujen suorittamista koskevia työsopimuksia luonnollisten henkilöiden kanssa direktiivin 2014/24, sellaisena kuin se on muutettuna delegoidulla asetuksella 2015/2170, mukaista julkista hankintamenettelyä käyttämättä sillä perusteella, etteivät nämä sopimukset kyseisen viranomaisen mielestä kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan, voi olla talouden toimijan, jolla on intressi osallistua julkiseen hankintaan, jolla on sama kohde kuin mainituilla sopimuksilla, ja joka katsoo, että nämä sopimukset kuuluvat tämän direktiivin soveltamisalaan, vireillepaneman kyseisen säännöksen mukaisen muutoksenhaun kohteena.

         (1)  EUVL C 239, 24.7.2017.


title: Asia T-359/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.10.2018 – Aldo Supermarkets v. EUIPO – Aldi Einkauf (ALDI) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus sanamerkin ALDI rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aikaisempi EU-kuviomerkki ALDO – Suhteellinen hylkäysperuste – Väitteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset – Asetuksen (EY) N:o 2868/95 15 sääntö (josta on tullut delegoidun asetuksen (EU) 2018/625 2 artikla) – Aikaisemman tavaramerkin esittämisen edellytykset – Asetuksen N:o 2868/95 19 sääntö (josta on tullut delegoidun asetuksen 2018/625 7 artikla) – Näytön puuttuminen aikaisemman tavaramerkin tosiasiallisesta käytöstä – Asetuksen (EY) N: 207/2009 42 artikla (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 47 artikla))

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/27

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.10.2018 – Aldo Supermarkets v. EUIPO – Aldi Einkauf (ALDI)
      (Asia T-359/17) (1)

      (EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin ALDI rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi EU-kuviomerkki ALDO - Suhteellinen hylkäysperuste - Väitteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset - Asetuksen (EY) N:o 2868/95 15 sääntö (josta on tullut delegoidun asetuksen (EU) 2018/625 2 artikla) - Aikaisemman tavaramerkin esittämisen edellytykset - Asetuksen N:o 2868/95 19 sääntö (josta on tullut delegoidun asetuksen 2018/625 7 artikla) - Näytön puuttuminen aikaisemman tavaramerkin tosiasiallisesta käytöstä - Asetuksen (EY) N: 207/2009 42 artikla (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 47 artikla))
      (2019/C 4/37)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Aldo Supermarkets (Varna, Bulgaria) (edustajat: aluksi asianajaja C. Saettel, sitten asianajajat T. Chevrier ja M. Thewes)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: G. Sakalaite-Orlovskiene, A. Folliard-Monguiral ja D. Walicka)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Saksa) (edustajat: asianajajat N. Lützenrath, U. Rademacher, N. Bertram ja C. Fürsen)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 29.3.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 976/2016-4), joka koskee osapuolten Aldo Supermarkets ja Aldi Einkauf välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Aldo Supermarkets velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 249, 31.7.2017.


title: Asia T-286/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.10.2018 – KF v. EUSK (Kumoamiskanne ja vahingonkorvauskanne – EUSK:n henkilöstö – Sopimussuhteiset toimihenkilöt – Unionin tuomioistuinten toimivalta – Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – SEU 24 artikla – SEUT 263, SEUT 268, SEUT 270 ja SEUT 275 artikla – Perusoikeuskirjan 47 artikla – Yhdenvertainen kohtelu – Päätökset 2014/401/YUTP ja 2009/747/YUTP – EUSK:n valituslautakunta – Lainvastaisuusväite – Avustamispyyntö – Hallinnollisen tutkimuksen menettelytavat – Virasta pidättäminen – Kurinpitomenettely – Virasta erottaminen – Hyvän hallinnon periaate – Puolueettomuusvaatimus – Oikeus tulla kuulluksi – Oikeus tutustua asiakirja-aineistoon – Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Ennenaikaiset vahingonkorvausvaatimukset – Aineeton vahinko)

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/20

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.10.2018 – KF v. EUSK
      (Asia T-286/15) (1)

      (Kumoamiskanne ja vahingonkorvauskanne - EUSK:n henkilöstö - Sopimussuhteiset toimihenkilöt - Unionin tuomioistuinten toimivalta - Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - SEU 24 artikla - SEUT 263, SEUT 268, SEUT 270 ja SEUT 275 artikla - Perusoikeuskirjan 47 artikla - Yhdenvertainen kohtelu - Päätökset 2014/401/YUTP ja 2009/747/YUTP - EUSK:n valituslautakunta - Lainvastaisuusväite - Avustamispyyntö - Hallinnollisen tutkimuksen menettelytavat - Virasta pidättäminen - Kurinpitomenettely - Virasta erottaminen - Hyvän hallinnon periaate - Puolueettomuusvaatimus - Oikeus tulla kuulluksi - Oikeus tutustua asiakirja-aineistoon - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Ennenaikaiset vahingonkorvausvaatimukset - Aineeton vahinko)
      (2019/C 4/28)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: KF (edustajat: asianajaja A. Kunst ja barrister N. Macaulay)

         Vastaaja: Euroopan unionin satelliittikeskus (EUSK) (edustajat: asianajajat L. Defalque ja A. Guillerme)

         Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: F. Naert ja M. Bauer)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Yhtäältä SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota EUSK:n johtajan 5.7.2013 tekemät päätökset, jotka koskevat kurinpitomenettelyn aloittamista kantajaa vastaan, kantajan pidättämistä virantoimituksesta ja hänen avustuspyyntönsä hylkäämistä, ja EUSK:n johtajan 28.2.2014 tekemän päätöksen, joka koskee kantajan erottamista, sekä EUSK:n valituslautakunnan 26.1.2015 tekemän päätöksen, jolla nämä päätökset vahvistettiin, ja toisaalta SEUT 268 artiklaan perustuva vaatimus väitetysti aiheutuneen vahingon korvaamisesta.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Euroopan unionin satelliittikeskuksen (EUSK) valituslautakunnan 26.1.2015 tekemä päätös kumotaan.

                  2)

                  EUSK:n johtajan 5.7.2013 tekemä päätös, jolla KF pidätettiin virasta, kumotaan.

                  3)

                  EUSK:n johtajan 28.2.2014 tekemä päätös, jolla KF erotettiin virasta, kumotaan.

                  4)

                  EUSK velvoitetaan maksamaan KF:lle 10 000 euroa korvauksena hänelle aiheutuneesta aineettomasta vahingosta.

                  5)

                  Kanne hylätään muilta osin.

                  6)

                  EUSK vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan KF:n oikeudenkäyntikulut.

                  7)

                  Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 302, 14.9.2015.


title: Asia T-550/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.11.2018 – Troszczynski v. parlamenttti (Toimielimiä koskeva oikeus – Euroopan parlamentin jäsen – Erioikeudet ja vapaudet – Päätös Euroopan parlamentin jäsenen parlamentaarisen koskemattomuuden poistamisesta – Toiminta, joka ei liity edustajan tehtäviin – Koskemattomuuden poistamista koskeva menettely – Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Vahinko – Syy-yhteys)

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/28

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.11.2018 – Troszczynski v. parlamenttti
      (Asia T-550/17) (1)

      (Toimielimiä koskeva oikeus - Euroopan parlamentin jäsen - Erioikeudet ja vapaudet - Päätös Euroopan parlamentin jäsenen parlamentaarisen koskemattomuuden poistamisesta - Toiminta, joka ei liity edustajan tehtäviin - Koskemattomuuden poistamista koskeva menettely - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Vahinko - Syy-yhteys)
      (2019/C 4/38)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Mylène Troszczynski (Noyon, Ranska) (edustaja: asianajaja F. Wagner)

         Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: aluksi M. Dean ja S. Alonso de León, sitten S. Alonso de León, N. Görlitz ja S. Seyr)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Yhtäältä SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota 14.6.2017 tehty päätös, jolla parlamentti poisti kantajan koskemattomuuden, ja toisaalta SEUT 268 artiklaan perustuva vaatimus saada korvaus kantajan väitetysti kärsimästä aineettomasta vahingosta.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Mylène Troszczynski velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 357, 23.10.2017.


title: Asia C-331/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 25.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Corte d’appello di Roma – Italia) – Martina Sciotto v. Fondazione Teatro dell’Opera di Roma (Ennakkoratkaisupyyntö – Sosiaalipolitiikka – Direktiivi 1999/70/EY – Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemä puitesopimus – 5 lauseke – Toimenpiteet perättäisten määräaikaisten työsopimusten tai suhteiden väärinkäytön ehkäisemiseksi – Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan tällaisia toimenpiteitä ei sovelleta sinfoniaorkesteri- ja oopperasäätiöiden toimialalla)

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/4

      Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 25.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Corte d’appello di Roma – Italia) – Martina Sciotto v. Fondazione Teatro dell’Opera di Roma
      (Asia C-331/17) (1)

      (Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 1999/70/EY - Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemä puitesopimus - 5 lauseke - Toimenpiteet perättäisten määräaikaisten työsopimusten tai suhteiden väärinkäytön ehkäisemiseksi - Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan tällaisia toimenpiteitä ei sovelleta sinfoniaorkesteri- ja oopperasäätiöiden toimialalla)
      (2019/C 4/05)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Corte d’appello di Roma

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Martina Sciotto

         Vastapuoli: Fondazione Teatro dell’Opera di Roma

         Tuomiolauselma

      Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY liitteenä olevan 18.3.1999 tehdyn määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 lauseketta on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka nojalla työsuhteita yleisesti säänteleviä oikeussääntöjä, joilla sanktioidaan perättäisten määräaikaisten työsopimusten väärinkäyttöä siten, että määräaikainen sopimus määritellään automaattisesti uudelleen toistaiseksi voimassa olevaksi sopimukseksi työsuhteen jatkuessa yli tietyn määräpäivän, ei sovelleta sinfoniaorkesteri- ja oopperasäätiöiden toimialalla, kun kansallisessa oikeusjärjestyksessä ei ole mitään muuta tehokasta toimenpidettä, jolla sanktioitaisiin alalla todettuja väärinkäytöksiä.

         (1)  EUVL C 309, 18.9.2017.


title: Asia T-34/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.11.2018 – Liettua v. komissio (Maataloustukirahasto – Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot – Erityistuki naudan- ja vasikanliha-aloilla – Paikalla suoritettavat tarkastukset – Eläinten fyysinen tarkastaminen – Tarkastusten laatu – Tarkastuskertomus – Kiinteämääräinen oikaisu – Perusteluvelvollisuus – Oikeasuhteisuus – Täsmällinen oikaisu)

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/21

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.11.2018 – Liettua v. komissio
      (Asia T-34/16) (1)

      (Maataloustukirahasto - Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Erityistuki naudan- ja vasikanliha-aloilla - Paikalla suoritettavat tarkastukset - Eläinten fyysinen tarkastaminen - Tarkastusten laatu - Tarkastuskertomus - Kiinteämääräinen oikaisu - Perusteluvelvollisuus - Oikeasuhteisuus - Täsmällinen oikaisu)
      (2019/C 4/29)
      Oikeudenkäyntikieli: liettua

         Asianosaiset

         Kantaja: Liettuan tasavalta (asiamiehet: aluksi D. Kriaučiūnas, T. Orlickas ja R. Krasuckaitė, sitten T. Orlickas ja R. Krasuckaitė)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Sauka ja A. Steiblytė)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jolla vaaditaan kumoamaan Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 13.11.2015 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2015/2098 (EUVL 2015, L 303, s. 35).

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Liettuan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 118, 4.4.2016.


title: Asia T-758/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.11.2018 – Perfect Bar v. EUIPO (PERFECT BAR) (EU-tavaramerkki – Hakemus sanamerkin PERFECT BAR rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Ehdottomat hylkäysperusteet – Kuvailevuus – Erottamiskyvyn puuttuminen – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta))

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/28

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.11.2018 – Perfect Bar v. EUIPO (PERFECT BAR)
      (Asia T-758/17) (1)

      (EU-tavaramerkki - Hakemus sanamerkin PERFECT BAR rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdottomat hylkäysperusteet - Kuvailevuus - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta))
      (2019/C 4/39)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Perfect Bar LLC (San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat F. Miazzetto, J. L. Gracia Albero ja E. Cebollero González)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: J. Ivanauskas ja D. Walicka)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 5.9.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 2439/2016-4), joka koskee hakemusta sanamerkin PERFECT BAR rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) neljännen valituslautakunnan 5.9.2017 tekemä päätös (asia R 2439/2016-4) kumotaan siltä osin kuin se koskee ”proteiinilisiä” ja ”lisäravinteita ja ravintolisiä”.

                  2)

                  Kanne hylätään muilta osin.

                  3)

                  Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 22, 22.1.2018.


title: Asia T-334/16 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.10.2018 – Valittajina FN ym. ja muuna osapuolena CEPOL (Muutoksenhaku – Henkilöstö – Väliaikaiset toimihenkilöt – CEPOLin kotipaikan siirto Bramshillista (Yhdistynyt kuningaskunta) Budapestiin (Unkari) – Henkilöstön siirto – Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena – Virkamiestuomioistuimessa nostetun kanteen tutkimatta jättäminen)

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/22

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.10.2018 – Valittajina FN ym. ja muuna osapuolena CEPOL
      (Asia T-334/16 P) (1)

      (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Väliaikaiset toimihenkilöt - CEPOLin kotipaikan siirto Bramshillista (Yhdistynyt kuningaskunta) Budapestiin (Unkari) - Henkilöstön siirto - Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena - Virkamiestuomioistuimessa nostetun kanteen tutkimatta jättäminen)
      (2019/C 4/30)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittajat: FN, FP ja FQ (edustajat: asianajajat L. Levi ja A. Blot)

         Muu osapuoli: Euroopan unionin lainvalvontakoulutusvirasto (CEPOL) (asiamiehet: aluksi F. Bánfi ja R. Woldhuis, sitten R. Woldhuis ja D. Schroeder, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (kolmas jaosto) 11.4.2016 antamasta tuomiosta FN ym. v. CEPOL (F-41/15 DISS II, EU:F:2016:70) tehty valitus, jossa vaaditaan tämän tuomion kumoamista

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (kolmas jaosto) 11.4.2016 antama tuomio FN ym. v. CEPOL (F-41/15 DISS II) kumotaan siltä osin kuin siinä ei todeta, ettei FN:n, FP:n ja FQ:n esittämiä kumoamisvaatimuksia voida ottaa tutkittavaksi.

                  2)

                  FN:n, FP:n ja FQ:n virkamiestuomioistuimelle asiassa F-41/15 RX-II esittämät kumoamisvaatimukset hylätään.

                  3)

                  Valitus hylätään muilta osin.

                  4)

                  Yhtäältä FN, FP ja FQ ja toisaalta Euroopan unionin lainvalvontakoulutusvirasto (CEPOL) vastaavat kumpikin valitusmenettelyssä ja ensimmäisessä oikeusasteessa käydyssä menettelyssä aiheutuneista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 305, 22.8.2016.


title: Asia C-413/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 25.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Liettua) – Asia, jonka on pannut vireille ”Roche Lietuva” UAB (Ennakkoratkaisupyyntö – Diagnostiikkaan tarkoitettujen terveydenhuollon tarvikkeiden ja laitteiden julkisia hankintoja koskevat sopimukset – Direktiivi 2014/24/EU – 42 artikla – Hankintasopimuksen tekeminen – Hankintaviranomaisen harkintavalta – Teknisten eritelmien yksityiskohtainen laatiminen)

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/5

      Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 25.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Liettua) – Asia, jonka on pannut vireille ”Roche Lietuva” UAB
      (Asia C-413/17) (1)

      (Ennakkoratkaisupyyntö - Diagnostiikkaan tarkoitettujen terveydenhuollon tarvikkeiden ja laitteiden julkisia hankintoja koskevat sopimukset - Direktiivi 2014/24/EU - 42 artikla - Hankintasopimuksen tekeminen - Hankintaviranomaisen harkintavalta - Teknisten eritelmien yksityiskohtainen laatiminen)
      (2019/C 4/06)
      Oikeudenkäyntikieli: liettua

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Pääasian asianosainen

      ”Roche Lietuva” UAB

         Muu osapuoli: Kauno Dainavos poliklinika VšĮ

         Tuomiolauselma

      Julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta 26.2.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/24/EU 18 ja 42 artiklaa on tulkittava siten, ettei hankintaviranomaisen ole näiden säännösten mukaan annettava terveydenhuollon tavarahankintaa koskevan tarjouspyynnön teknisiä eritelmiä vahvistettaessa lähtökohtaisesti enemmän painoarvoa joko terveydenhuollon laitteiden yksilöllisille ominaisuuksille tai kyseisten laitteiden toiminnan tulokselle, mutta näissä samoissa säännöksissä edellytetään, että teknisissä eritelmissä noudatetaan kokonaisuudessaan yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on arvioitava, ovatko kyseessä olevat tekniset eritelmät näiden vaatimusten mukaisia sen käsiteltävänä olevassa asiassa.

         (1)  EUVL C 309, 18.9.2017.