title: Asia T-152/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 14.9.2009 — Lange Uhren v. SMHV (Kellotaululla olevat geometriset kentät) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Kellotaululla olevat geometriset kentät — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Käytön perusteella syntyneen erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 3 kohta (josta on tullut asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohta)

text:
               24.10.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 256/24

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 14.9.2009 — Lange Uhren v. SMHV (Kellotaululla olevat geometriset kentät)
   (Asia T-152/07) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Kellotaululla olevat geometriset kentät - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) - Käytön perusteella syntyneen erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 3 kohta (josta on tullut asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohta)
   2009/C 256/43
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Lange Uhren GmbH (Glashütte, Saksa) (edustaja: asianajaja M. Schaeffer)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: M. Kicia)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamiskanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 15.2.2007 tekemästä päätöksestä (asia R 1176/2005-1), joka koskee hakemusta kuviomerkin, joka esittää kellotaululla olevia geometrisiä kenttiä, rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Lange Uhren GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 155, 7.7.2007.


title: Asia T-345/06: Kanne 4.12.2006 — Complejo Agrícola v. komissio

text:
               27.1.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 20/18

         Kanne 4.12.2006 — Complejo Agrícola v. komissio
   (Asia T-345/06)
   (2007/C 20/25)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Complejo Agrícola S.A. (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat A. Menéndez Menéndez ja G. Yanguas Montero)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Tämä kanne on otettava tutkittavaksi

               —

               Asiakirjanäyttö on hyväksyttävä ja tutkittava

               —

               Euroopan yhteisöjen komission 19.7.2006 tekemän päätöksen 1 artikla, yhdessä päätöksen liitteen 1 kanssa, on kumottava osittain, siltä osin kuin se koskee Acebuchalesin määrittelemistä yhteisön tärkeänä pitämäksi alueeksi, ja Complejo Agrícolalle on palautettava täydet omistusoikeudet maatilan sen osan osalta, joka ei täytä ympäristöön liittyviä vaatimuksia, jotta se voitaisiin määritellä yhteisön tärkeänä pitämäksi alueeksi

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan Complejo Agrícolan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Tämä kanne on nostettu neuvoston direktiivin 92/43/ETY mukaisesta luettelosta Välimeren vyöhykkeen luonnonmaantieteellisellä alueella olevista yhteisön tärkeinä pitämistä alueista 19.7.2006 tehtyä komission päätöstä (1) vastaan siltä osin kuin siinä mainitaan ES6120015 ”Acebuchales de la Campiña sur de Cádiz” yhteisön tärkeänä pitämien alueiden luettelossa, ottaen huomioon että kantaja omistaa tällä yhteisön tärkeänä pitämällä alueella sijaitsevan maatilan.
   Vaatimustensa tueksi kantaja väittää, että

               —

               Komissio on ylittänyt toimivaltansa rajat määritellessään ”Acebuchales de la Campiña sur de Cádizin” yhteisön tärkeänä pitämäksi alueeksi, ja vaikuttaessaan täten kantajan maatilaan, koska se on soveltanut virheellisesti direktiivin 92/43/ETY liitteessä I, II ja III asetettuja edellytyksiä. Lisäksi siitä, että komissio on soveltanut virheellisesti direktiivin 92/43/ETY liitteen III arviointiperusteita, on johtanut siihen, että suuri osa kantajan omistamaa sellaista maata on määritelty yhteisön tärkeänä pitämäksi alueeksi, joka ei ole ympäristöllisesti arvokasta, minkä vuoksi yhdenvertaisuuden periaatetta ja laillisuusperiaatetta on loukattu.

               —

               Kantajan omistusoikeuteen perustuvia käyttö- ja hyödyntämismahdollisuuksia on rajoitettu perusteettomasti ja suhteettomasti, siltä osin kuin on kyse maatilan niistä osista, jotka on laskettu osaksi ”Acebuchales de la Campiña sur de Cádizin” yhteisön tärkeänä pitämää aluetta mutta jotka eivät ole ympäristöllisesti arvokkaita.

               —

               Kantajalla ei ole ollut mahdollisuutta osallistua menettelyyn, jonka yhteydessä ”Acebuchales de la Campiña sur de Cádiz” määriteltiin yhteisön tärkeänä pitämäksi alueeksi, minkä vuoksi asianomaisen kuulemisen periaatetta ja oikeusvarmuuden periaatetta on loukattu.

      (1)  EUVL L 259, 21.9.2006, s. 1.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (ensimmäinen jaosto) 14 päivänä lokakuuta 2004, asiassa C-36/02: (Bundesverwaltungsgerichtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) Omega Spielhallen- und Automatenaufstellungs-GmbH vastaan Oberbürgermeisterin der Bundesstadt Bonn (Palvelujen tarjoamisen vapaus — Tavaroiden vapaa liikkuvuus — Rajoitukset — Yleinen järjestys — Ihmisarvo — Kansallisessa perustuslaissa vahvistettujen perusarvojen suojaaminen — ”Tappamispelit”)

text:
               4.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/3

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (ensimmäinen jaosto)
   14 päivänä lokakuuta 2004,
   asiassa C-36/02: (Bundesverwaltungsgerichtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) Omega Spielhallen- und Automatenaufstellungs-GmbH vastaan Oberbürgermeisterin der Bundesstadt Bonn (1)

   (Palvelujen tarjoamisen vapaus - Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Rajoitukset - Yleinen järjestys - Ihmisarvo - Kansallisessa perustuslaissa vahvistettujen perusarvojen suojaaminen - ”Tappamispelit”)
   (2004/C 300/05)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-36/02, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 24.10.2001 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 12.2.2002, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Omega Spielhallen- und Automatenaufstellungs-GmbH vastaan Oberbürgermeisterin der Bundesstadt Bonn, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit A. Rosas (esittelevä tuomari), R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts ja S. von Bahr, julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut 14.10.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Yhteisön oikeus ei estä sitä, että taloudellinen toiminta, jossa hyödynnetään kaupallisesti peliä, jossa simuloidaan ihmisten tappamista, kielletään kansallisella toimenpiteellä, joka on annettu yleisen järjestyksen turvaamiseksi sillä perusteella, että tämä toiminta loukkaa ihmisarvoa.

      (1)  EYVL C 109, 4.5.2002.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 27 päivänä kesäkuuta 1995, asiassa T-186/94, Guérin automobiles vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu - Valitus - Asetuksen N:o 99/63/ETY 6 artiklan perusteella annettu tiedonanto - Laiminlyöntikanne - Mitätöimiskanne)

text:
N:o C 208/20          FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        12.8.95
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           korvaushakemuksista 9.6.1993 tehdyn komission päätök
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                             sen 93/363/ETY ( Amroh BV, PIA HiFi, MPI Electronic ) ( 2 )
                 14 päivänä kesäkuuta 1995 ,                       kumoamista , yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                   istuin ( kolmas jaosto ), toimien kokoonpanossa jaoston
asiassa T-61/92 , Henri de Compte vastaan Euroopan                 puheenjohtaja J. Biancarelli sekä tuomarit C. P. Briët ja
                         parlamentti^)                             C. W. Bellamy, kirjaaja H. Jung, on 27.6.1995 antanut
(Virkamiehet — Mitätöimiskanne — Euroopan parlamen                tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
tin puhemiehen päätös myöntää varauksin vastuuvapaus
tilinpitäjille — Pidättäytyminen maksamasta tilinpitäjälle         1 ) kanne hylätään.
                 vakuustilillä olevaa summaa)
                                                                   2 ) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
                         ( 95/C 208/41 )                                  lut.                  \
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      (M EYVL N:o C 282 , 20.10.1993
                                                                   ( 2 ) EYVL N:o L 150 , 22.6.1993 , s . 44
Asiassa T-61 /92 , Euroopan parlamentin entinen virkamies
Henri de Compte, kotipaikka Châtel-Saint-Germain
( Ranska ), asiamiehinään asianajajat Edmond Lebrun ja
Eric Boigelot, Bryssel , prosessiosoite Luxemburgissa                     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
asianajotoimisto Louis Schiltz, 2 , rue Fort Rheinsheim,                            TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
vastaan Euroopan parlamentti ( asiamiehet: Francois Vain
ker ja Denis Waelbroeck ), jossa kantaja vaatii Euroopan                                27 päivänä kesäkuuta 1995 ,
parlamentin puhemiehen 19.12.1991 vastuuvapauden my               asiassa T-186/94 , Guérin automobiles vastaan Euroopan
öntämisestä tilinpitäjille varainhoitovuodelta 1982 teke                                  yhteisöjen komissio ( 1 )
män päätöksen julistamista mitättömäksi siltä osin, kuin            (Kilpailu — Valitus — Asetuksen N:o 99/63/ETY 6 artiklan
siinä on tehty varaus ja päätetty edelleen pitää pidätettynä       perusteella annettu tiedonanto — Laiminlyöntikanne —
kantajan nimissä avatulla vakuustilillä oleva summa , sekä                                   Mitätöimiskanne)
parlamentin velvoittamista maksamaan kantajalle tämä                                           ( 95/C 208/43
summa viivästyskorkoineen, ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuin (toinen jaosto ), toimien kokoonpanossa                                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
puheenjohtaja B. Vesterdorf sekä tuomarit D. P. M.
Barrington ja A. Saggio , kirjaaja B. Pastor, on 14.6.1995         Asiassa T-186/94 , Guérin automobiles, ranskalainen yhtiö,
antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :                Alençon ( Ranska ), asiamiehenään asianajaja Jean-Claude
                                                                   Fourgoux, Pariisi ja Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa
 1 ) Kanne hylätään.                                               asianajotoimisto Pierrot Schiltz, 4 , rue Beatrix de Bourbon,
                                                                   vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään
2 ) Asianosaisten on vastattava omista kuluistaan.
                                                                   oikeudellisen osaston virkamies Francisco Enrique Gonzä
                                                                   lez-Diaz ja Geraud de Bergues, jossa vaaditaan EY:n
(') EYVL N:o C 258 , 7.10.1992                                     perustamissopimuksen 175 artiklan nojalla sen vahvista
                                                                   mista, että komission on laiminlyönyt antaa kantajalle
                                                                   päätöksen valitukseen, jonka kantaja on tehnyt 6 päivänä
                                                                   helmikuuta 1962 annetun neuvoston asetuksen N:o 17
                                                                    ( perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäinen
                                                                   täytäntöönpanoasetus )(2 ) 3 artiklan 2 kohdan perusteella ,
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           ja jossa asiassa toissijaisesti vaaditaan komission 21.1.1993
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                             ja 4.2.1994 päivättyjen kirjeiden mitätöintiä, ensimmäisen
                 27 päivänä kesäkuuta 1995 ,                       oikeusasteen tuomioistuin ( laajennettu kolmas jaosto )
asiassa T-169/94 , Pia HiFi Vertriebs GmbH vastaan Euro           toimien kokoonpanossa jaoston puheenjohtaja J. Bianca
                  opan yhteisöjen komissio ^)                      relli , tuomarit R. Schintgen, C. P. Briët, C. W. Bellamy ja J.
                                                                   Azizi; kirjaaja H. Jung, on 27.6.1995 antanut tuomion,
     (Polkumyyntitullit — Korvaushakemuksesta tehdyn               jonka tuomiolauselma on seuraava :
                 päätöksen kumoamispyyntö)
                          ( 95/C 208/42 )                           1 ) Lausunnon antaminen kanteessa esitetyistä vaatimuksi
                                                                          sta, siltä osin kuin ne perustuvat perustamissopimuksen
                                                                           175 artiklaan, raukeaa.
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                   2 ) Muut kanteessa esitetyt vaatimukset jätetään tutki
                                                                           matta .
Asiassa T-169/94 , Pia HiFi Vertriebs GmbH, saksalainen
yhtiö, kotipaikka Weiterstadt ( Saksa ), asiamiehenään
                                                                    3 ) Komissio velvoitetaan korvaaman oikeudenkäyntiku
 asianajaja F. Michael Boemke, Hampuri, prosessiosoite                     lut.
 Luxemburgissa asianajotoimisto Marc Loesch, 11 , rue
 Goethe, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio , ( asiamiehi        f 1 ) EYVL N:o C 188 , 9.7.1994 , s . 15
 nään Eric White ja Claus-Michael Happe , myöhemmin Jörn            ( 2 ) EYVL N:o 13 , 21.2.1962 , s . 204
 Sack ), jossa kantaja vaatii Japanista peräisin olevien tietty
 jen cd-soitinten tuonnista kannettujen polkumyyntitullien


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys, (viides jaosto) 1 päivänä lokakuuta 2004, asiassa C-379/03 P: Rafael Pérez Escolar vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku — Valtiontuet — Laiminlyöntikanne — Asiavaltuus — Kanteen tutkittavaksi ottaminen)

text:
               22.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 19/10

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   (viides jaosto)
   1 päivänä lokakuuta 2004,
   asiassa C-379/03 P: Rafael Pérez Escolar vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Muutoksenhaku - Valtiontuet - Laiminlyöntikanne - Asiavaltuus - Kanteen tutkittavaksi ottaminen)
   (2005/C 19/19)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asiassa C-379/03 P, jossa on kyse yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 56 artiklan mukaisesta muutoksenhausta, joka on pantu vireille 10.9.2003, Rafael Pérez Escolar, (edustajanaan F. Moreno Pardo), ja jossa vastapuolena on: Euroopan yhteisöjen komissio, (asiamiehenään J. L. Buendía Sierra) yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. Gulmann (esittelevä tuomari) sekä tuomarit R. Schintgen ja J. Klučka, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: R. Grass, on antanut 1.10.2004 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Pérez Escolar velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 251, 18.10.2003.


title: Asia C-290/05: Hajdú-Bihar Megyei Bíróságin  3.3.2005  tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ákos Nádasdi vastaan Vám- és Pénzügyőrség Észak-Alföldi Regionális Parancsnoksága

text:
               26.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/10

         Hajdú-Bihar Megyei Bíróságin 3.3.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ákos Nádasdi vastaan Vám- és Pénzügyőrség Észak-Alföldi Regionális Parancsnoksága
   (Asia C-290/05)
   (2005/C 296/19)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari
   Hajdú-Bihar Megyei Bíróság on pyytänyt 3.3.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 19.7.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Ákos Nádasdi vastaan Vám- és Pénzügyőrség Észak-Alföldi Regionális Parancsnoksága seuraaviin kysymyksiin:

               1.

               Onko EY:n perustamissopimuksen 90 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisena pidettävä sitä, että jäsenvaltio pitää voimassa muista jäsenvaltioista tuoduista käytetyistä autoista kannettavan veron, jossa ei oteta huomioon ajoneuvon arvoa ja jonka määrä määräytyy yksinomaan autojen teknisten ominaisuuksien (moottorityyppi, sylinteritilavuus) ja ympäristönäkökohtiin perustuvan luokituksen perusteella?

               2.

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko rekisteröintiverosta annettu vuoden 2003 laki nro CX, jota sovelletaan käsiteltävänä olevaa asiaa, yhteensopiva EY:n perustamissopimuksen 90 artiklan ensimmäisen kohdan kanssa niiltä osin kuin se koskee käytettyjä tuontiautoja, kun otetaan huomioon, että rekisteröintiveroa ei ole maksettava sellaisista ajoneuvoista, jotka oli jo otettu käyttöön Unkarissa ennen kyseisen lain voimaantuloa?


title: Asia C-14/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 11.1.2016 – Euro Park Service -niminen yhtiö, jolle Cairnbulg Nanteuil -nimisen yhtiön oikeudet ja velvoitteet ovat siirtyneet v. Ministre des Finances et des Comptes publics

text:
               21.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 11.1.2016 – Euro Park Service -niminen yhtiö, jolle Cairnbulg Nanteuil -nimisen yhtiön oikeudet ja velvoitteet ovat siirtyneet v. Ministre des Finances et des Comptes publics
   (Asia C-14/16)
   (2016/C 106/27)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d’État

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Euro Park Service -niminen yhtiö, jolle Cairnbulg Nanteuil -nimisen yhtiön oikeudet ja velvoitteet ovat siirtyneet

      Vastapuoli: Ministre des Finances et des Comptes publics

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko valintaoikeuden käyttötavan valvominen Euroopan unionin primaarioikeuden nojalla mahdollista silloin, kun jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä käytetään eri jäsenvaltioissa olevia yhtiöitä koskeviin sulautumisiin, diffuusioihin, varojensiirtoihin ja osakkeidenvaihtoihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23.7.1990 annetun neuvoston direktiivin 90/434/ETY, (1) sellaisena kuin se on muutettuna, 11 artiklan 1 kohdassa annettua valintaoikeutta?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko EY 43 artiklan, josta on tullut SEUT 49 artikla, määräyksiä tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että kansallisessa lainsäädännössä säädetään veropetoksen tai veronkierron torjumiseksi, että sulautumisiin ja niiden kaltaisiin toimiin yleisesti sovellettavan verosääntelyn soveltamiseen tarvitaan etukäteen myönnetty hyväksyntä vain silloin, kun varainsiirrot tehdään ulkomaisten oikeushenkilöiden hyväksi, mutta ei silloin, kun ne tehdään kansallisen oikeuden mukaan perustettujen oikeushenkilöiden hyväksi?

      (1)  EYVL L 225, s. 1.


title: Asia T-557/14: Kanne 28.7.2014 – BrandGroup v. SMHV – Brauerei S. Riegele, Inh. Riegele (SPEZOOMIX)

text:
               29.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 339/25

         Kanne 28.7.2014 – BrandGroup v. SMHV – Brauerei S. Riegele, Inh. Riegele (SPEZOOMIX)
   (Asia T-557/14)
   2014/C 339/30
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: BrandGroup GmbH (Bechtsrieth, Saksa) (edustaja: asianajaja T. Raible)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Brauerei S. Riegele, Inh. Riegele KG (Augsburg, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 15.5.2014 tekemän päätöksen asiassa R 941/2013-1

               —

               velvoittamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) sekä Brauerei S. Riegele, Inh. Riegele KG:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”SPEZOOMIX” luokkiin 32 ja 33 kuuluvia tavaroita varten – yhteisön tavaramerkkihakemus nro 9 9 13  617

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: kansainvälisesti ja yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”Spezi”, kansainvälisesti ja yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanan ”Spezi”, sekä kansallinen sanamerkki ”Ein Spezi muß dabei sein” luokkaan 32 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: väiteosaston ratkaisun kumoaminen ja haetun tavaramerkin epääminen kokonaisuudessaan

      Kanneperusteet: asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 78 artiklan 5 kohdan rikkominen.


title: Asia F-65/12: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 11.2.2014 — Armani v. komissio (Henkilöstö — Palkkaus — Perhelisät — Oikeus huollettavana olevasta lapsesta maksettavaan lisään — Huollettavana oleva lapsi — Kantajan puolison lapsi)

text:
               22.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 85/25

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 11.2.2014 — Armani v. komissio
   (Asia F-65/12) (1)

   (Henkilöstö - Palkkaus - Perhelisät - Oikeus huollettavana olevasta lapsesta maksettavaan lisään - Huollettavana oleva lapsi - Kantajan puolison lapsi)
   2014/C 85/41
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Enrico Maria Armani (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja É. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: D. Martin ja V. Joris)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan komission sellaisen päätöksen kumoamista, jolla kantajalta evättiin oikeus perhelisään hänen puolisonsa pojasta, joka on syntynyt aikaisemmasta avioliitosta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan komission 17.8.2011 tekemä päätös, jolla Enrico Maria Armanilta evättiin oikeus huollettavana olevasta lapsesta maksettavaan perhelisään hänen puolisonsa lapsesta, kumotaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Enrico Maria Armanin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 243, 11.8.2012, s. 34.


title: Asia F-86/10: Virkamiestuomioistuimen määräys 3.3.2011 — Dubus v. parlamentti

text:
               30.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 130/27

         Virkamiestuomioistuimen määräys 3.3.2011 — Dubus v. parlamentti
   (Asia F-86/10) (1)

   2011/C 130/55
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä sovintoratkaisun jälkeen.

      (1)  EUVL C 317, 20.11.2010, s. 49.


title: Peter Cainin 10.11.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-289/97)

text:
24.1.98              FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 26/7
kotipaikka Wismar (Saksa), edustajinaan asianajajat Hans-       2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan kaikki välitoimiha-
Jürgen Rabe ja Georg M. Berrisch, Hampuri, prosessi-                 kemuksen käsittelystä aiheutuneet oikeudenkäyntiku-
osoite Luxemburgissa asianajotoimisto FrancËois Turk, 13 B           lut.
avenue Guillaume, jossa pyydetään vahvistamaan ne
oikeudenkäyntikulut, jotka kantajien on ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-266/94, Skibsvñrft-       3) Kukin osapuoli vastaa laiminlyöntikanteen käsittelystä
foreningen ym. v. komissio, 22.10.1996 antaman tuomion               aiheutuneista omista oikeudenkäyntikuluistaan.
(Kok. 1996, s. II-1399) perusteella korvattava väliintulija
MTW Schiffswerft GmbH:lle, yhteisöjen ensimmäisen
                                                                (1) EYVL C 131, 26.4.1997.
oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu ensimmäinen
jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti A. Saggio
sekä tuomarit B. Vesterdorf, C. W. Bellamy, R. M. Moura
Ramos ja J. Pirrung, kirjaaja: H. Jung, on antanut
24.11.1997 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                                                                Peter Cainin 10.11.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota
Kantajien on korvattava väliintulija MTW Schiffswerft                               vastaan nostama kanne
GmbH:n oikeudenkäyntikulut 125 000 Saksan markalla.
                                                                                (Asia T-289/97)
                                                                                (98/C 26/14)
(1) EYVL C 254, 10.9.1994.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                Peter Cain, kotipaikka Trier (Saksan liittotasavalta), on
                                                                nostanut 10.11.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö-
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
                                                                jen komissiota vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat
            TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS,
                                                                Jean-NoeÈl Louis, Thierry Demaseure, Ariane Tornel ja
              26 päivänä marraskuuta 1997,                      FrancËoise Parmentier, Bryssel, prosessiosoite Luxembur-
                                                                gissa Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange.
asiassa T-39/97, T. Port GmbH & Co. vastaan Euroopan
                  yhteisöjen komissio (1)
                                                                Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
(Maatalous Ð Yhteinen markkinajärjestely Ð Banaanit Ð           tuin
Lisätuontitodistuksia koskeva hakemus Ð Laiminlyön-
tikanne Ð Oikeudenkäynnin kohteen puuttuminen Ð
          Lausunnon antaminen asiassa raukeaa)                  Ð kumoaa 12.3.1997 tehdyn komission päätöksen, jolla
                        (98/C 26/13)                                 kantaja nimitettiin 1.2.1997 alkaen kääntäjien palkka-
                                                                     ryhmään palkkaluokkaan LA 7 palkkatasoon 3,
               (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                     Ð velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Asiassa T-39/97, T. Port GmbH & Co., kotipaikka Ham-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
puri (Saksa), edustajanaan asianajaja Gert Meier, Köln,
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Marc
Baden, 24 rue Marie-Adelaïde, vastaan Euroopan yhteisö-         Kantaja nimitettiin 26.2.1996 tehdyllä päätöksellä, joka
jen komissio (asiamiehinään Dierk Booû, Klaus-Dieter            tuli voimaan 1.1.1996 alkaen, koeajalla olevaksi virkamie-
Borchardt ja Hubert van Vliet), jossa ensimmäisen oikeus-       heksi palkkaluokkaan LA 7 palkkatasoon 1, ja hänen ase-
asteen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että komissio        mapaikakseen määrättiin Luxemburgissa toimiva käännös-
on jättänyt ratkaisematta kantajan 16.12.1996 päivätyn          palvelujen temaattinen yksikkö G, Eurostat, tiedotus/
hakemuksen, joka koski lisätuontitodistusten myöntämistä        innovaatiot,      luotot/investoinnit,   Euroffice,  EHTY,
banaanialan yhteiseen markkinajärjestelyyn liittyvillä siir-    englanninkielen yksikkö. Kantaja nimitettiin virkaansa
tymätoimenpiteillä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen         vakinaiseksi virkamieheksi 18.10.1996 tehdyllä päätök-
tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaos-      sellä, joka tuli voimaan 1.11.1996.
ton puheenjohtaja P. Lindh sekä tuomarit K. Lenaerts ja
J. D. Cooke, kirjaaja: H. Jung, on 26.11.1997 antanut
määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:                       Kanteen kohteena oleva päätös on 12.3.1997 tehty päätös,
                                                                jolla kumottiin sekä korvattiin 26.2.1996 tehty päätös
                                                                ja jolla nimittävä viranomainen nimitti kantajan
                                                                koeajalla olevaksi virkamieheksi palkkaluokkaan LA 7
1) Lausunnon antaminen raukeaa.                                 palkkatasoon 3.
 ---pagebreak--- C 26/8                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      24.1.98
Kantaja väittää, että vastaaja on kieltäytynyt käyttämästä          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
henkilöstösääntöjen 31 artiklan 2 kohdan mukaista har-              tuin
kintavaltaansa kanteen kohteena olevassa valintamenette-
lyssä. Lisäksi vastaajan tulkinta henkilöstösääntöjen
31 artiklasta poistaa kaikki mahdollisuudet soveltaa kysei-         Ð kumoaa sisäisen kilpailun COM/T/A/97 valintalauta-
sen artiklan 2 kohtaa.                                                  kunnan päätöksen, jolla on hylätty kantajan hakemus;
Sovelletut arviointiperusteet ovat kantajan mukaan sel-             Ð velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
keästi rajoittavammat kuin henkilöstösäännöissä ja sen
soveltamisesta annetuissa säännöksissä tarkoitetut arvioin-
tiperusteet; tämän lisäksi niillä vielä pyritään muuhun pää-        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
määrään kuin mikä on ollut yhteisön lainsäätäjän tavoit-
teena sen halutessa mahdollistaa toimielimen kannalta eri-
tyisen hyödyllisen kokemuksen huomioon ottaminen                    Kantaja, joka on ura-alueen B virkamies ja jolla on yli-
virkamiestä palvelukseen otettaessa.                                opistotutkinto, vastustaa kilpailun COM/T/A/97 valinta-
                                                                    lautakunnan päätöstä olla hyväksymättä hakijaa kyseiseen
                                                                    kilpailuun sillä perusteella, että hän ei täytä kilpailuilmoi-
                                                                    tuksessa asetettua edellytystä, jonka mukaan hakijan on
Kantajan mukaan vaikuttaa myös siltä, että palkkaluokan             oltava hakemuksen jättöpäivänä jossakin ura-alueen A 8Ð
määrittämisestä vastaava komitea oli päättänyt soveltaa             A 4 palkkaluokassa toimiva toimihenkilö.
kantajaan uusia 7.2.1996 annettuja yleisiä täytäntöönpa-
nosääntöjä, kun taas saman kilpailun läpäisseihin muihin
henkilöihin sovellettiin aiemmin annettuja, selkeästi               Kantaja esittää vaatimustensa tueksi seuraavat perusteet:
vähemmän rajoittavia säännöksiä, joten kantajaa on syr-
jitty ja kohdeltu epäyhdenvertaisesti.
                                                                    Ð Henkilöstösääntöjen 27 ja 28 artiklan rikkominen,
                                                                        yhdenvertaisuusperiaatteen loukkaaminen sekä apu-
Lisäksi ottaen huomioon kilpailuilmoituksessa asetetut                  laishallintovirkamiesten / johtavien hallintovirkamies-
edellytykset ja sen viran erityiset ominaisuudet, johon kan-            ten varallaololuettelon laatimismenettelyihin osallistu-
taja on määrätty, vaikuttaa siltä, että hallinto on tehnyt              mista koskevan henkilöstön oikeuden loukkaaminen.
arviointivirheen sijoittaessaan kantajan asianomaisen viran             Kantaja täsmentää tältä osin, että sisäisen kilpailun
peruspalkkaluokkaan.                                                    kilpailuilmoituksen julkaisemisella aloitetulla palveluk-
                                                                        seenottamismenettelyllä pyritään yksinomaan siihen,
                                                                        että palvelukseen otettavat henkilöt olisivat mahdolli-
                                                                        simman päteviä, tehokkaita ja luotettavia, riippumatta
Lopuksi kanteen kohteena olevaa päätöstä ei ole perus-                  siitä mahdollisesta virka-asemasta, joka heillä on tie-
teltu lainkaan, koska nimittävä viranomainen on hylännyt                tyllä hetkellä yhteisön organisaatiokaaviossa. Lisäksi
kantajan valituksen implisiittisellä päätöksellä.                       henkilöstösääntöjen 28 artiklassa on mainittu tyhjentä-
                                                                        västi ne ehdot, joiden jäädessä täyttymättä henkilöä ei
                                                                        voida nimittää virkamieheksi. Hakijoiden virka-ase-
                                                                        maan liittyvä peruste, joka estää palvelukseenoton,
                                                                        merkitsee yhdenvertaisuusperiaatteen loukkaamista,
                                                                        kun hakijat ovat yhtä päteviä tai kun kyseinen hakija
                                                                        on jopa pätevämpi.
Manuel TomaÂs Carrasco Benítezin 20.11.1997 Euroopan
        yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                 Ð Ilmeinen arviointivirhe ja henkilöstösääntöjen 5 artik-
                       (Asia T-294/97)                                  lan rikkominen, koska yhdessäkään henkilöstösääntö-
                                                                        jen määräyksessä ei anneta yhteisön toimielimelle
                         (98/C 26/15)                                   oikeutta varata virkoja tietyn luokan virkamiehille tai
                                                                        rajoittaa tiettyjä virkoja koskevaa palvelukseenottoa
                                                                        ainoastaan väliaikaisiin toimihenkilöihin, jotka jo hoi-
                                                                        tavat avoinna olevaa virkaa tai saman palkkaluokan
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                        tointa, silloin kun hakijalla, jonka hakemus myöhem-
                                                                        min hylätään, on virkaan vaadittava kokemus ja vaa-
                                                                        dittavat tutkintotodistukset.
Manuel TomaÂs Carrasco Benítez, kotipaikka Lontoo, on
nostanut 20.11.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö-             Ð Henkilöstösääntöjen 25 artiklan rikkominen, koska rii-
jen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianaja-              danalaisessa päätöksessä ei ole noudatettu perustelu-
jat Jean-NoeÈl Louis, Thierry Demaseure, Ariane Tornel ja               velvollisuutta.
FrancËoise Parmentier, Bryssel, prosessiosoite Luxembur-
gissa asianajotoimisto Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de
Cessange.


title: Asia C-105/08: Kanne 6.3.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta

text:
               9.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 116/15

         Kanne 6.3.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-105/08)
   (2008/C 116/26)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: R. Lyal ja M. Afonso)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut EY 49 ja EY 56 artiklan eikä ETA-sopimuksen 36 ja 40 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on säätänyt, että ulkomaille suoritettuja korkoja kohdellaan verotuksessa vähemmän edullisesti kuin Portugalissa sijaitseville oikeussubjekteille suoritettuja korkoja ja on näin ollen asettanut rajoituksia muissa jäsenvaltioissa ja ETA-sopimuksen piiriin kuuluvissa maissa sijaitsevien rahoituslaitosten kiinnityslainojen ja muiden luotonantopalvelujen tarjoamiselle.

               —

               Portugalin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Yhtiöverosta annetussa laissa (Código do Imposto sobre o Rendimento das Pessoas Colectivas; CIRC) säädetään erilaisesta tuloverokohtelusta rahoituslaitoksille maksettujen korkojen osalta sen mukaan, onko niiden kotipaikka Portugalissa vaiko ei.
   Portugalissa sellaisten rahoituslaitosten, joilla ei ole siellä kotipaikkaa, saamiin korkotuloihin sovellettavat verosäännökset tarkoittavat, että näitä verotetaan samojen tulojen osalta huomattavasti rankemmin kuin sellaisia verovelvollisia, joiden kotipaikka on Portugalissa. Kansallisessa lainsäädännössä estetään näin ollen sellaisia rahoituslaitoksia, joiden kotipaikka ei ole Portugalissa, tarjoamasta erityisesti kiinnityslainoja Portugalin markkinoilla ja estetään Portugalissa asuvia henkilöitä käyttämästä sellaisia luotonantopalveluja, joita nämä rahoituslaitokset voisivat tarjota. Näin ollen kyseisellä lainsäädännöllä rikotaan EY 49 ja EY 56 artiklassa ja näitä vastaavissa ETA-sopimuksen määräyksissä taattuja perusvapauksia.


title: Asia T-355/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.5.2017 – adp Gauselmann v. EUIPO (MULTI FRUITS) (EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin MULTI FRUITS rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdottomat hylkäysperusteet — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)

text:
               10.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.5.2017 – adp Gauselmann v. EUIPO (MULTI FRUITS)
   (Asia T-355/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Hakemus sanamerkin MULTI FRUITS rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdottomat hylkäysperusteet - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta))
   (2017/C 221/29)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: adp Gauselmann GmbH (Espelkamp, Saksa) (edustaja: asianajaja P. Koch Moreno)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: A. Schifko)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 29.4.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 1043/2015-5), joka koskee hakemusta sanamerkin MULTI FRUITS rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               adp Gauselmann GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 296, 16.8.2016.


title: Asia T-718/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.7.2014 – The Directv Group v. SMHV – Bolloré (DIRECTV) (Yhteisön tavaramerkki — Menettämisvaatimus — Menettämisvaatimuksen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               29.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 339/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.7.2014 – The Directv Group v. SMHV – Bolloré (DIRECTV)
   (Asia T-718/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Menettämisvaatimus - Menettämisvaatimuksen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   2014/C 339/22
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: The Directv Group, Inc. (El Segundo, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja F. Valentin)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Bolloré (Ergué Gabéric, Ranska) (edustaja: asianajaja S. Legrand)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 11.10.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 1812/2012-2), joka koskee Bolloré:n ja The Directv Group, Inc.:in välistä mitättömyysmenettelyä

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan vastaajan ja väliintulijan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 71, 8.3.2014.


title: Asia T-482/07: Kanne 20.12.2007 — Nynäs Petroleum ja Nynas Petróleo v. komissio

text:
               23.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/56

         Kanne 20.12.2007 — Nynäs Petroleum ja Nynas Petróleo v. komissio
   (Asia T-482/07)
   (2008/C 51/101)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: AB Nynäs Petroleum (Tukholma, Ruotsi) ja Nynas Petróleo, SA (Madrid, Espanja) (edustajat: barrister D. Beard ja solicitor M. Dean)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Päätöksen 1 kohta on kumottava siltä osin kuin sitä sovelletaan Nynasiin ajanjaksolla 1991–1996

               —

               päätöksen 1 kohta on kumottava siltä osin kuin hintojen yhdenmukaistamista sovelletaan Nynasiin

               —

               päätöksen 2 kohta on kumottava siltä osin kuin siinä määrätään Nynas SA:lle 10 642 500 euron suuruinen sakko ja AB Nynäsille 10 395 000 euron suuruinen sakko, tai vaihtoehtoisesti kyseistä sakkoa on kohtuullistettava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajat vaativat kanteellaan sen EY 81 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/38.710 — Bitumi — Espanja) 3.10.2007 tehdyn komission päätöksen K(2007)441 lopullinen osittaista kumoamista EY 230 artiklan nojalla, jolla komissio totesi, että kantajat, Nynäs Petroleum ja Nynas Petróleo (jäljempänä yhdessä ”Nynas”) muiden yritysten ohella osallistuivat sellaisiin sopimuksiin ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin kovuusluokan mukaan luokiteltavan bitumin markkinoilla Espanjassa, jotka liittyivät markkinoidenjakosopimuksiin ja hintojen yhdenmukaistamiseen, ja/tai kantajille määrätyn sakon alentamista EY 229 artiklan nojalla.
   Vaatimukset perustuvat seuraaviin kanneperusteisiin:

               (i)

               Kantajat väittävät, että komissio arvioi väärin Nynasin osallisuuden keston väitetyissä markkinoidenjakojärjestelyissä, erityisesti kun se katsoi, että Nynas osallistui väitettyyn rikkomiseen vuosien 1991 ja 1996 välisenä aikana.

               (ii)

               Lisäksi kantajat väittävät, että komissio on väärässä todetessaan, että Nynas osallistui väitettyihin hintoihin liittyviin rikkomisiin.

               (iii)

               Lopuksi kantajat väittävät, että komissio teki arviointivirheen arvioidessaan, missä määrin Nynas oli osallistunut rikkomisiin, ja vahvistaessaan Nynasille maksettavaksi määrätyn sakon kohtuullista määrää.


title: Yhdistetyt asiat C-448/10 P–C-450/10 P: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 6.10.2011 — ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA (C-448/10 P), Cementir Italia Srl (C-449/10 P) ja Nuova Terni Industrie Chimiche SpA (C-450/10 P) v. Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Julkisen edun nimissä suoritetun pakkolunastuksen vuoksi — Sähköntoimituksiin sovellettavan alennetun tariffin soveltamisajan jatkaminen — Päätös, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja jossa vaaditaan sen takaisinperimistä — Edun käsite — Luottamuksensuojan periaate — Kansallisen oikeuden tulkinta — Tosiseikkojen ottaminen huomioon vääristyneellä tavalla — Vääristyneen tavan käsite — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat ja joka on selvästi perusteeton)

text:
               4.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/12

         Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 6.10.2011 — ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA (C-448/10 P), Cementir Italia Srl (C-449/10 P) ja Nuova Terni Industrie Chimiche SpA (C-450/10 P) v. Euroopan komissio
   (Yhdistetyt asiat C-448/10 P–C-450/10 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Julkisen edun nimissä suoritetun pakkolunastuksen vuoksi - Sähköntoimituksiin sovellettavan alennetun tariffin soveltamisajan jatkaminen - Päätös, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja jossa vaaditaan sen takaisinperimistä - Edun käsite - Luottamuksensuojan periaate - Kansallisen oikeuden tulkinta - Tosiseikkojen ottaminen huomioon vääristyneellä tavalla - Vääristyneen tavan käsite - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat ja joka on selvästi perusteeton)
   2012/C 32/21
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittajat: ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA (C-448/10 P), Cementir Italia Srl (C-449/10 P) ja Nuova Terni Industrie Chimiche SpA (C-450/10 P) (edustajat: asianajajat T. Salonico, G. Barone ja A. Marega)

      Valittajien vastapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: D. Grespan ja G. Conte)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asioissa T-62/08, ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA v. komissio, T-63/08, Cementir Italia v. komissio, ja T-64/08, Nuova Terni Industrie Chimiche v. komissio, 1.7.2010 antamista tuomioista, joilla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi vaatimukset kumota valtiontuesta C 36/A/06 (ex NN 38/06), jota Italia on myöntänyt yrityksille ThyssenKrupp, Cementir ja Nuova Terni Industrie Chimiche, 20.11.2007 tehty komission päätös 2008/408/EY (EUVL 2008, L 144, s. 37)

      Määräysosa

               1)

               Valitukset hylätään.

               2)

               ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA, Cementir Italia Srl ja Nuova Terni Industrie Chimiche SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 317, 20.11.2010.


title: Asia T-202/17: Kanne 31.3.2017 – Calhau Correia de Paiva v. komissio

text:
               19.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/31

         Kanne 31.3.2017 – Calhau Correia de Paiva v. komissio
   (Asia T-202/17)
   (2017/C 195/44)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Ana Calhau Correia de Paiva (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat V. Villante ja G. Pandey)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               Kumoaa seuraavat päätökset ja toimet todettuaan tarvittaessa ennakolta, että kilpailuilmoitus EPSO/AD/293/14 ja kyseessä oleva kielijärjestelmä ovat lainvastaisia ja ne eivät SEUT 277 artiklan mukaisesti ole sovellettavissa kantajaan:

                           —

                           Euroopan henkilöstövalintatoimiston (EPSO) ja valintalautakunnan 9.11.2015 tekemä päätös siitä, että hakijan nimeä ei sisällytetä kilpailusta EPSO/AD/293/14 laadittuun varallaololuetteloon

                           —

                           EPSOn ja valintalautakunnan 23.6.2016 tekemä päätös siitä, että 9.11.2015 tehtyä päätöstä ei tarkastella uudelleen ja hakijan nimeä ei merkitä varallaololuetteloon

                           —

                           EPSOn 22.12.2016 tekemä päätös siitä, että vastataan kieltävästi kantajan henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan mukaiseen hallinnolliseen valitukseen, joka koski valintalautakunnan päätöstä siitä, että hakijan nimeä ei merkitä kilpailusta EPSO/AD/293/14 laadittuun varallaololuetteloon, ja uudelleen tarkastamisesta kieltäytymistä koskevaa päätöstä

                           —

                           Kilpailun EPSO/AD/293/14 varallaololuettelo.

               —

               Velvoittaa Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan henkilöstösääntöjen 1 artiklaa on rikottu, syrjimättömyysperiaatetta on loukattu, suhteellisuusperiaatetta on loukattu ja yhtäläisten mahdollisuuksien periaatetta on loukattu ja on tehty ilmeinen arviointivirhe, kun EPSO määräsi tapaustutkimuksen tekemisessä käytettäväksi näppäimistön QWERTY EN, AZERTY FR/BE tai QWERTZ DE.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan vuoden 1958 asetusta N:o 1 on rikottu kielijärjestelmä hyväksyttäessä ja se kilpailuilmoituksessa EPSO/AD293/14 vahvistettaessa, minkä lisäksi kilpailuilmoitus EPSO/AD/293/14 on lainvastainen ja se ei ole sovellettavissa.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan henkilöstösääntöjen 1 artiklaa on rikottu ja syrjimättömyyskiellon periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta on loukattu, kun EPSO ja/tai valintalautakunta rajoittivat kilpailun hakijoiden toisen kielen valintamahdollisuudet saksaan, englantiin ja ranskaan.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan yhtäläisten mahdollisuuksien periaatetta on loukattu EPSOn kilpailun tarkastelumenettelyssä.

               5)

               Viides kanneperuste, jonka mukaan SEUT 296 artiklan 2 kohtaa ja henkilöstösääntöjen 25 artiklaa on rikottu, kun EPSO ei ole perustellut päätöksiään tietyn kielijärjestelmän hyväksymistä ja edistämisestä, minkä lisäksi kilpailuilmoitusta ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 artiklaa on rikottu, koska EPSO suoritti tehtäviä, jotka kuuluvat valintalautakunnalle.


title: Asia C-276/11 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 14.3.2013 — Viega GmbH & Co. KG v. Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Kilpailu — Kartelli — Kupariputkiliitin- ja kupariseosputkiliitinala — Hitsattavat ja kiinnitettävät liitokset — Asian selvittäminen ja näytön arviointi — Oikeus tulla kuulluksi tuomioistuimessa — Perusteluvelvollisuus — Suhteellisuusperiaate)

text:
               18.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 14.3.2013 — Viega GmbH & Co. KG v. Euroopan komissio
   (Asia C-276/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Kilpailu - Kartelli - Kupariputkiliitin- ja kupariseosputkiliitinala - Hitsattavat ja kiinnitettävät liitokset - Asian selvittäminen ja näytön arviointi - Oikeus tulla kuulluksi tuomioistuimessa - Perusteluvelvollisuus - Suhteellisuusperiaate)
   2013/C 141/06
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Viega GmbH & Co. KG (edustajat: Rechtsanwalt J. Burrichter, Rechtsanwalt T. Mäger ja Rechtsanwalt M. Röhrig)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Bottka ja R. Sauer, avustajanaan Rechtsanwalt A. Böhlke)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-375/06, Viega GmbH & Co. KG v. komissio, 24.3.2011 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi valittajan kanteen, jossa vaadittiin kumoamaan EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 20.9.2006 tehty komission päätös K(2006) 4180 lopullinen, joka koski kartellia kupariputkiliittimien ja kupariseosputkiliittimien markkinoilla, tai toissijaisesti alentamaan valittajalle määrättyä sakkoa — Oikeutta tulla kuulluksi koskevan periaatteen ja suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen sekä perusteluvelvollisuuden laiminlyönti — Tutkintamenettelyä koskevien periaatteiden loukkaaminen — EY 81 artiklan 1 kohdan ja perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 (EYVL L 1, s. 1) 23 artiklan 1 kohdan rikkominen

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Viega GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 238, 13.8.2011.


title: Asia C-352/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Social n ° 2 de Terrassa (Espanja) on esittänyt 22.7.2014 – Juan Miguel Iglesias Gutiérrez v. Bankia, S.A. ym.

text:
               29.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 339/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa (Espanja) on esittänyt 22.7.2014 – Juan Miguel Iglesias Gutiérrez v. Bankia, S.A. ym.
   (Asia C-352/14)
   2014/C 339/14
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Juan Miguel Iglesias Gutiérrez

      Vastaajat: Bankia, S.A., Sección Sindical UGT, Sección Sindical CCOO, Sección Sindical ACCAM, Sección Sindical CSICA, Sección Sindical SATE ja Fondo de Garantia Salarial

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Ovatko työntekijöiden asemasta annetun lain konsolidoidun toisinnon (24.3.1995 annettu kuninkaan asetus nro 1/1995) 56 § , kiireellisistä toimenpiteistä työmarkkinoiden uudistamiseksi 6.7.2012 annetun lain nro 3/2012 viides siirtymäsäännös ja sosiaalioikeudellisista tuomioistuimista 10.10.2011 annetun lain nro 36/2011 (Ley Reguladora de la Jurisdicción Social) 123 § ja 124 §:n 13 momentti (koska siinä viitataan implisiittisesti edellä mainittuihin säännöksiin) [Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen] konsolidoidun toisinnon 107 ja 108 artiklan vastaisia siltä osin, kuin niissä korotetaan aineellisesti niiden korvausten määrää, jotka on hyväksytty Euroopan komission menettelyssä ”State aid SA.35253 (2012/N) Spain. Restructuring and Recapitalisation of the BFA Group” antamassa päätöksessä?

               2)

               Onko vastoin mainittuja unionin oikeussääntöjä ja Euroopan komission menettelyssä ”State aid SA.35253 (2012/N) Spain. Restructuring and Recapitalisation of the BFA Group” antamaa päätöstä tulkita edellä mainittuja oikeussääntöjä siten, että tuomioistuin saa muuttaa korvausta tilanteessa, jossa irtisanominen katsotaan perustelluksi, kansallisessa oikeudessa säädetyn lakimääräisen vähimmäiskorvauksen suuruiseksi?

               3)

               Onko vastoin mainittuja unionin oikeussääntöjä ja Euroopan komission menettelyssä ”State aid SA.35253 (2012/N) Spain. Restructuring and Recapitalisation of the BFA Group” antamaa päätöstä tulkita edellä mainittuja oikeussääntöjä siten, että tuomioistuin voi muuttaa korvausta tilanteessa, jossa irtisanominen katsotaan perusteettomaksi, kuulemisaikana tehdyn sopimuksen mukaisten määrien mukaiseksi edellyttäen, että korvausten määrä ylittää lakimääräisen vähimmäismäärän mutta jää lakimääräistä enimmäismäärää pienemmäksi?


title: Asia T-294/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.5.2013 — Kreikka v. komissio (EMOTR — Tukiosasto — Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto — Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Oliiviöljy — Peltokasvit — Ilmeinen arviointivirhe — Kiinteämääräisen oikaisun määrän korottaminen toistuvien puutteiden vuoksi — YMP:n uudistuksen vaikutus kiinteämääräiseen oikaisuun — Oikeasuhteisuus — Oliivialan GIS-järjestelmän perustamisesta johtuvien menojen luonne)

text:
               29.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 189/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.5.2013 — Kreikka v. komissio
   (Asia T-294/11) (1)

   (EMOTR - Tukiosasto - Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto - Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Oliiviöljy - Peltokasvit - Ilmeinen arviointivirhe - Kiinteämääräisen oikaisun määrän korottaminen toistuvien puutteiden vuoksi - YMP:n uudistuksen vaikutus kiinteämääräiseen oikaisuun - Oikeasuhteisuus - Oliivialan GIS-järjestelmän perustamisesta johtuvien menojen luonne)
   2013/C 189/37
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: I. Chalkias ja S. Papaïoannou)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: D. Triantafyllou ja A. Markoulli)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamiskanne Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta, Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) tai Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 15.4.2011 tehdystä komission täytäntöönpanopäätöksestä 2011/244/EU (EUVL L 102, s. 33) siltä osin kuin se koskee Helleenien tasavaltaa.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 238, 13.8.2011.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys, 25 päivänä toukokuuta 2005, asiassa T-443/03, Sociedad Operadora de Telecomunicaciones de Castilla Y León, SA (Retecal) ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu — Yrityskeskittymät — Espanjalaisviranomaisten väitettyä jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kantelu — Päätös lopettaa kantelun käsittely — Tutkimatta jättäminen)

text:
               6.8.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 193/28

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   25 päivänä toukokuuta 2005,
   asiassa T-443/03, Sociedad Operadora de Telecomunicaciones de Castilla Y León, SA (Retecal) ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Kilpailu - Yrityskeskittymät - Espanjalaisviranomaisten väitettyä jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kantelu - Päätös lopettaa kantelun käsittely - Tutkimatta jättäminen)
   (2005/C 193/46)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asiassa T-443/03, Sociedad Operadora de Telecomunicaciones de Castilla y León, SA (Retecal), kotipaikka Boecillo (Espanja), Euskaltel, SA, kotipaikka Zamudio-Vizcaya (Espanja), Telecable de Asturias, SA, kotipaikka Oviedo (Espanja), R Cable y Telecomunicaciones Galicia, SA, kotipaikka Coruña (Espanja), Tenaria, SA, kotipaikka Cordovilla (Espanja), edustajinaan asianajaja J. Jiménez Laiglesia, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään F. Castillo de la Torre, prosessiosoite Luxemburgissa), jota tukevat Espanjan kuningaskunta (asiamiehenään L. Fraguas Gadea), Sogecable, SA, kotipaikka Tres Cantos, Madrid (Espanja), edustajinaan asianajajat S. Martínez Lage ja H. Brokelmann, ja Telefónica, SA, kotipaikka Madrid, edustajinaan aluksi asianajajat M. Merola ja S. Moreno Sánchez, sittemmin Merola, jossa kantajat vaativat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan komission 21.10.2003 tekemän päätöksen lopettaa kantajien tekemän sellaisen kantelun käsittely, jossa väitettiin, että espanjalaisviranomaiset olivat rikkoneet yrityskeskittymien valvonnasta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89 (oikaistu versio EYVL 1990, L 257, s. 13) 9 artiklaa Vía Digitalin ja Sogecablen välisen yrityskeskittymän yhteydessä (asia KOMP/M.2845 — Sogecable/Canal Satélite Digital/Vía Digital), yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Vilaras sekä tuomarit F. Dehousse ja D. Švaby; kirjaaja: H. Jung, on antanut 25.5.2005 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä komission, Telefónica, SA:n ja Sogecable, SA:n oikeudenkäyntikuluista.

               3)

               Espanjan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 59, 6.3.2004.


title: Asia C-244/05: Bayerischer Verwaltungsgerichtshofin (Saksa) 19.4.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Bund Naturschutz in Bayern e.V. vastaan Freistaat Bayern

text:
               20.8.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/8

         Bayerischer Verwaltungsgerichtshofin (Saksa) 19.4.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Bund Naturschutz in Bayern e.V. vastaan Freistaat Bayern
   (Asia C-244/05)
   (2005/C 205/16)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Saksa), on pyytänyt 19.4.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 7.6.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Bund Naturschutz in Bayern e.V. vastaan Freistaat Bayern, seuraaviin kysymyksiin:

               1.

               Kun otetaan huomioon EY 10 artiklan toisen kohdan (25.3.1957 tehty Euroopan yhteisöjen perustamissopimus, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 16.4.2003 tehdyllä liittymissopimuksella) mukainen lojaliteettivelvollisuus, mitä suojelujärjestelmää direktiivin 92/43/ETY (1) 3 artiklan 1 kohdassa edellytetään yhdessä tämän direktiivin kuudennen perustelukappaleen kanssa yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C 117/03 13.1.2005 antaman tuomion perusteella toteuttavan erityisesti sellaisilla alueilla, joilla on ensisijaisesti suojeltavia luontotyyppejä tai lajeja ja jotka voidaan yksilöidä yhteisön tärkeinä pitämiksi alueiksi, ennen kuin ne voidaan sisällyttää Euroopan yhteisöjen komission direktiivin 21 artiklan mukaisessa menettelyssä vahvistamaan luetteloon yhteisön tärkeinä pitämistä alueista?

               2.

               Mikä vaikutus tähän suojelujärjestelmään on sillä, jos mainitut alueet sisältyvät jo direktiivin 92/43/ETY 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin komission ylläpitämiin kansallisiin luetteloihin?

               3.

               Riittääkö direktiivin 92/43/ETY 3 artiklan 1 kohdan sekä tämän direktiivin kuudennen perustelukappaleen mukaisten yhteisön oikeuden vaatimusten täyttämiseksi mainittujen alueiden osalta Bayerisches Naturschutzgesetzin 48 §:n 2 momentin mukainen kansallinen suojelujärjestelmä, kun otetaan huomioon EY 10 artiklan toisen kohdan mukainen lojaliteettivelvollisuus?

      (1)  EYVL L 206, s. 7.


title: Asia T-273/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.12.2015 – Sarafraz v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iranin tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavat rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Unionin alueelle pääsyä ja sen kautta tapahtuvaa kulkua koskevat rajoitukset — Oikeudellinen perusta — Perusteluvelvollisuus — Oikeus tulla kuulluksi — Arviointivirhe — Ne bis in idem — Ilmaisunvapaus — Lehdistönvapaus — Elinkeinovapaus — Henkilöiden vapaa liikkuvuus — Omaisuudensuoja)

text:
               25.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 27/31

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.12.2015 – Sarafraz v. neuvosto
   (Asia T-273/13) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iranin tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavat rajoittavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Unionin alueelle pääsyä ja sen kautta tapahtuvaa kulkua koskevat rajoitukset - Oikeudellinen perusta - Perusteluvelvollisuus - Oikeus tulla kuulluksi - Arviointivirhe - Ne bis in idem - Ilmaisunvapaus - Lehdistönvapaus - Elinkeinovapaus - Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Omaisuudensuoja))
   (2016/C 027/35)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Mohammad Sarafraz (Teheran, Iran) (edustajat: aluksi asianajaja T. Walter, sitten asianajajat J. M. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea ja J. L. Iriarte Ángel)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: J.-P. Hix ja Á. de Elera-San Miguel Hurtado)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Stiftung Organisation Justice for Iran (Amsterdam, Alankomaat) (edustajat: aluksi asianajaja G. Pulles, sitten asianajaja R. Marx)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ensiksikin Iranin tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/235/YUTP muuttamisesta 11.3.2013 annetun neuvoston päätöksen 2013/124/YUTP (EUVL L 68, s. 57), toiseksi Iranin tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 359/2011 12 artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta 11.3.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 206/2013 (EUVL L 68, s. 9), kolmanneksi Iranin tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/235/YUTP muuttamisesta 10.4.2014 annetun neuvoston päätöksen 2014/205/YUTP (EUVL L 109, s. 25), neljänneksi Iranin tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 359/2011 12 artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta 10.4.2014 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 371/2014 (EUVL L 109, s. 9), viidenneksi Iranin tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/235/YUTP muuttamisesta 7.4.2014 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2015/555 (EUVL L 92, s. 91) ja kuudenneksi Iranin tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 359/2011 täytäntöönpanosta 7.4.2015 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2015/548 (EUVL L 92, s. 1) kumoaminen kantajaa koskevilta osiltaan.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Mohammad Sarafraz vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Stiftung Organisation Justice for Iran vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 207, 20.7.2013.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 1 päivänä maaliskuuta 2005, asiassa T-185/03, Vincenzo Fusco vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Sanamerkkiä ENZO FUSCO koskeva yhteisön tavaramerkkihakemus — Aikaisempi yhteisön tavaramerkkinä rekisteröity sanamerkki ANTONIO FUSCO — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               30.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/24

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   1 päivänä maaliskuuta 2005,
   asiassa T-185/03, Vincenzo Fusco vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Sanamerkkiä ENZO FUSCO koskeva yhteisön tavaramerkkihakemus - Aikaisempi yhteisön tavaramerkkinä rekisteröity sanamerkki ANTONIO FUSCO - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   (2005/C 106/54)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asiassa T-185/03, Vincenzo Fusco, kotipaikka Sarmeola di Rubano (Italia), edustajanaan asianajaja B. Saguatti, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), asiamiehinään O. Montalto ja P. Bullock, jossa toisena osapuolena SMHV:n valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä ja väliintulijana ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa on Antonio Fusco International SA Lussemburgo, succursale di Lugano, kotipaikka Lugano (Sveitsi), edustajinaan M. Bosshard, S. Verea ja K. Muraro, ja jossa kantaja on nostanut kanteen SMHV:n neljännen valituslautakunnan 17.3.2003 asiassa R 1023/2001-4 antamasta päätöksestä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Pirrung sekä tuomarit A. W. H. Meij ja J. Forwood, kirjaaja: apulaiskirjaaja B. Pastor, on 1.3.2005 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1

               Kanne hylätään.

               2

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 184, 2.8.2003.


title: Asia T-626/16: Kanne 2.9.2016 – Troszczynski v. parlamentti

text:
               17.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 383/26

         Kanne 2.9.2016 – Troszczynski v. parlamentti
   (Asia T-626/16)
   (2016/C 383/35)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Mylène Troszczynski (Noyon, Ranska) (edustaja: asianajaja M. Ceccaldi)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan parlamentin pääsihteerin 23.6.2016 tekemän päätöksen, joka tehtiin ”Euroopan parlamentin jäsenten asemaa koskevien sääntöjen soveltamisohjeista”19.5. ja 9.7.2008 tehdyn Euroopan parlamentin puhemiehistön päätöksen 2009/C 159/01, sellaisena kuin se on muutettuna, 33, 43, 62, 67 ja 68 artiklan nojalla ja jossa todetaan, että kantajaan kohdistuu 56 554,00 euron suuruinen saatava parlamentin jäsenten avustajiin liittyvinä aiheettomasti maksettuina määrinä, sekä perustellaan saatavan takaisinperintä soveltamisohjeiden 68 artiklan nojalla ja varainhoitoasetuksen 78, 79 ja 80 artiklan nojalla,

               —

               kumoamaan päiväämättömän veloitusilmoituksen nro 2016–888, jossa kantajalle ilmoitetaan häneen kohdistuvan saatavan toteamisesta 23.6.2016 päivätyllä pääsihteerin päätöksellä, joka koskee parlamentin jäsenten avustajiin liittyvien aiheettomasti maksettujen määrien takaisinperintää parlamentin jäsenten asemaa koskevien sääntöjen soveltamisohjeiden 68 artiklan ja varainhoitoasetuksen 78, 79 ja 80 artiklan nojalla

               —

               velvoittamaan Euroopan parlamentin korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut

               —

               velvoittamaan Euroopan parlamentin maksamaan Mylène Troszczynskille korvattavien oikeudenkäyntikulujen korvaamisena 50 000 euroa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee riidanalaisten toimien muodolliseen laillisuuteen vaikuttavia virheitä. Tämä peruste jakautuu kolmeen osaan.

                           —

                           Ensimmäinen osa, jonka mukaan riidanalaiset toimet kuuluvat Euroopan parlamentin puhemiehistön eivätkä pääsihteerin aineellisen toimivallan piiriin, koska ne ovat taloudellisia päätöksiä, jotka koskevat poliittisia puolueita ja siis parlamentin jäseniä.

                           —

                           Toinen osa, jonka mukaan Euroopan parlamentin puhemiehistöllä ei ole toimivaltaa oman toimivaltansa osalta eikä se voi näin ollen muuttaa toimivaltansa luonnetta ja laajuutta. Pääsihteeri ei kuitenkaan osoita mitenkään, että hän olisi saanut parlamentin puhemiehistön puheenjohtajalta säännönmukaisen valtuutuksen, jonka nojalla hänellä olisi toimivalta antaa, allekirjoittaa ja antaa tiedoksi riidanalaiset toimet, kun kyse on parlamentin jäsentä koskevien taloudellisten kysymysten ratkaisemisesta.

                           —

                           Kolmas osa, jonka mukaan riidanalaisten toimien laatija ei noudattanut perusteluvelvollisuutta. Näin ollen esitetyillä perusteluilla ei kateta kyseisissä toimissa todettua tosiseikkoja koskevaa tilannetta ja siinä on kiistaton ristiriita kantajan avustajan syyksi katsotun sen seikan, jonka mukaan hän toimi samanaikaisesti kahdessa tehtävässä ja sen seikan välillä, jonka mukaan hän hoiti vain yhtä tehtävää kaikki muut poissulkien; pääsihteerin väitetään viittaavaan vain tähän jälkimmäiseen tapaukseen.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka koskee riidanalaisten toimien aineelliseen laillisuuteen vaikuttavia virheitä. Tämä peruste jakautuu yhdeksään osaan.

                           —

                           Ensimmäinen osa, jonka mukaan tosiseikkoja, joihin riidanalaisten toimien tueksi on vedottu, ei ole olemassa.

                           —

                           Toinen osa, jonka mukaan riidanalaiset toimet toteutettiin näytön esittämistä ja todistustaakkaa koskevissa asioissa sovellettavien yleisten oikeusperiaatteiden vastaisella tavalla.

                           —

                           Kolmas osa, jonka mukaan aiheettomasti maksetun summan palauttamista koskevalla päätöksellä loukataan suhteellisuusperiaatetta. Lisäksi vaaditun summan suuruutta ei ole perusteltu yksityiskohtien eikä laskumenetelmän osalta.

                           —

                           Neljäs osa, jonka mukaan riidanalaiset toimet merkitsevät parlamentin jäsenten paikallisten avustajien poliittisten oikeuksien loukkaamista.

                           —

                           Viides osa, jonka mukaan riidanalaisia toimia rasittaa toimivallan väärinkäyttö, koska pääsihteeri käytti väitetysti luonteeltaan taloudellisia pakkokeinoja, joiden käyttämiseen hänellä ei ole oikeutta, rajoittaakseen sellaisen parlamentin jäsenen toimintakeinoja, jonka osalta on yleisesti tiedossa ja kiistatonta, ettei pääsihteeri ole samalla kannalla hänen poliittisten ihanteidensa ja ohjelmansa kanssa.

                           —

                           Kuudes osa, jonka mukaan riidanalaiset toimet ovat syrjiviä ja niiden perusteella voidaan olettaa aikomus haitata kantajan poliittista toimintaa; näin ollen kyseessä on fumus persecutionis.

                           —

                           Seitsemäs osa, jonka mukaan riidanalaisilla toimilla loukataan kantajan riippumattomuutta Euroopan parlamentin jäsenenä

                           —

                           Kahdeksas osa, jonka mukaan riidanalaisilla toimilla loukataan una via electa -periaatetta ja nostetaan esille kysymys OLAFin puolueettomuudesta, koska OLAFin tutkimukset, jotka koskevat Euroopan parlamentin ranskalaisia jäseniä, jotka on valittu Front Nationalin listoilta, suoritetaan väitetysti aina näitä jäseniä vastaan

                           —

                           Yhdeksäs osa, jonka mukaan riidanalaisilla toimilla loukataan yleistä oikeusperiaatetta, jonka mukaan ”riita-asioiden oikeudenkäynnissä on odotettava rikosoikeudenkäynnin ratkaisua”, koska perusteettoman edun palauttamismenettelyt olisi keskeytettävä odotettaessa muissa, muun muassa ranskalaisissa menettelyissä annettavaa ratkaisua sekä loukataan non bis in idem -periaatetta.


title: Asia T-251/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.9.2011 — Vion v. SMHV (PASSION FOR BETTER FOOD) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin PASSION FOR BETTER FOOD rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               29.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/13

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.9.2011 — Vion v. SMHV (PASSION FOR BETTER FOOD)
   (Asia T-251/08) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin PASSION FOR BETTER FOOD rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   2011/C 319/23
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Vion NV (Best, Alankomaat) (edustaja: asianajaja A. Klinger)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: aluksi M. Kicia, sitten R. Manea)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SMHV:n neljännen valituslautakunnan 25.4.2008 tekemästä päätöksestä (asia R 562/2007-4), joka koskee sanamerkin PASSION FOR BETTER FOOD rekisteröimistä yhteisön tavaramerkiksi, nostettu kanne.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Vion NV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 223, 30.8.2008.


title: Asia T-412/10: Kanne 9.9.2010 — Roca v. Euroopan komissio

text:
               6.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/57

         Kanne 9.9.2010 — Roca v. Euroopan komissio
   (Asia T-412/10)
   ()
   2010/C 301/92
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Roca (Saint Ouen L'Aumone, Ranska) (edustaja asianajaja P. Vidal Martinez)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että

               —

               23.6.2010 tehdyn Euroopan komission päätöksen 1 ja 2 artikla on kumottava osittain siltä osin kuin siinä määrätään Roca Francelle SEUT 101 artiklan rikkomisesta suhteeton sakko

               —

               sen seurauksensa Roca Francelle määrättyä sakkoa on alennettava kanteessa esitetyllä tavalla siltä osin kuin yleinen tuomioistuin katsoo tämän esitetyistä syistä tai muista yleisen tuomioistuimen huomioonottamista syistä asianmukaiseksi

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan Roca Francen oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tässä oikeudenkäynnissä kysymyksessä oleva riidanalainen päätös on sama kuin asioissa T-408/10, Roca Sanitario v. komissio ja T-411/10, Laufen Austria v. komissio.
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaisia näissä asioissa esitettyjen perusteiden ja perustelujen kanssa.


title: Asia T-182/07: Kanne 29.5.2007 — Borco-Marken-Import Matthiesen v. SMHV — Tequilas del Señor (TEQUILA GOLD Sombrero NEgro)

text:
               21.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 170/33

         Kanne 29.5.2007 — Borco-Marken-Import Matthiesen v. SMHV — Tequilas del Señor (TEQUILA GOLD Sombrero NEgro)
   (Asia T-182/07)
   (2007/C 170/64)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Borco-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG (Hampuri, Saksa) (edustaja: asianajaja M. Wolter)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Tequilas del Señor SA de CV (Guadalajara, Meksiko)
   Kantajan vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 7.3.2007 asiassa R 1285/2005-1 tekemä päätös on kumottava

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Tequilas del Señor SA de CV.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki ”TEQUILA GOLD Sombrero Negro” luokaan 33 kuuluvia tavaroita varten — hakemus nro 2 722 122.

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Borco-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansalliset kuviomerkit, joihin sisältyvät sanaosat ”SIERRA” ja ”CACTUS JACK SHOOTER”, sekä kansallinen kuviomerkki, jossa kuvataan ”punainen sombrerohattu”, luokkaan 33 kuuluvia tavaroita varten.

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia T-31/13 P: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.9.2013 — Valittajana Bouillez ja muuna osapuolena neuvosto (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Ylennys — Vuoden 2007 ylennyskierros — Päätös olla ylentämättä valittajaa palkkaluokkaan AST 7 — Perusteluvelvollisuus — SEUT 266 artikla — Henkilöstösääntöjen 45 artikla — Perustelujen ristiriitaisuus — Ansioiden vertailu — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)

text:
               16.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 336/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.9.2013 — Valittajana Bouillez ja muuna osapuolena neuvosto
   (Asia T-31/13 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Ylennys - Vuoden 2007 ylennyskierros - Päätös olla ylentämättä valittajaa palkkaluokkaan AST 7 - Perusteluvelvollisuus - SEUT 266 artikla - Henkilöstösääntöjen 45 artikla - Perustelujen ristiriitaisuus - Ansioiden vertailu - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)
   2013/C 336/53
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Vincent Bouillez (Overijse, Belgia) (edustajat: asianajajat D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis ja É. Marchal)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bauer ja A. Bisch)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, jossa vaaditaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa F-75/11, Bouillez vastaan neuvosto, 14.11.2012 antaman tuomion kumoamista

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Vincent Bouillez vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvostolle tästä oikeudenkäynnistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 86, 23.3.2013.


title: Asia T-174/05: Elf Aquitainen 27.4.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               9.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/31

         Elf Aquitainen 27.4.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-174/05)
   (2005/C 171/51)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Elf Aquitaine, kotipaikka Courbevoie (Ranska), on nostanut 27.4.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Eric Morgan de Rivery ja Evelyne Friedel.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               ensisijaisesti kumoaa komission 19.1.2005 tekemän päätöksen C(2004) 4876 lopullinen 1 artiklan d kohdan siltä osin kuin siinä katsotaan, että Elf Aquitaine oli 1.1.1984–7.5.1999 rikkonut EY 81 artiklaa ja 1.1.1994–7.5.1999 ETA 53 artiklaa

               —

               näin ollen kumoaa komission 19.1.2005 tekemän päätöksen C(2004) 4876 lopullinen i) 2 artiklan c kohdan siltä osin kuin siinä tuomitaan Elf Aquitaine ja Atofina yhteisvastuullisesti 45 miljoonan euron suuruiseen sakkoon, ii) saman päätöksen 3 artiklan siltä osin siinä velvoitetaan Elf Aquitaine lopettamaan riidanalaisen EY 81 artiklan ja ETA 53 artiklan rikkominen, ja iii) mainitun päätöksen 4 artiklan 9 kohdan siltä osin kuin se kohdistuu Elf Aquitaineen

               —

               toissijaisesti kumoaa komission 19.1.2005 tekemän päätöksen C(2004) 4876 lopullinen 2 artiklan c kohdan siltä osin kuin siinä tuomitaan Elf Aquitaine ja Atofina yhteisvastuullisesti 45 miljoonan euron suuruiseen sakkoon

               —

               vaihtoehtoisesti muuttaa komission 19.1.2005 tekemän päätöksen C(2004) 4876 lopullinen 2 artiklan c kohtaa siltä osin kuin siinä tuomitaan Elf Aquitaine ja Arkema yhteisvastuullisesti 45 miljoonan euron suuruiseen sakkoon ja alentaa kyseisen sakon asianmukaiseen määrään

               —

               joka tapauksessa velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Riidanalaisella päätöksellä komissio katsoi, että kantaja oli osallisena sellaisten yritysten yhteistoiminnassa, jotka jakoivat keskenään tuotantokiintiöitä ja asiakkaita, sopivat yhteisesti hinnankorotuksista, ottivat käyttöön korvausjärjestelmän, vaihtoivat keskenään myyntimääriä ja hintoja koskevia tietoja, osallistuivat säännöllisiin kokouksiin ja olivat muuten yhteydessä keskenään sopiakseen edellä mainituista rajoituksista ja toteuttaakseen ne. Näiden rikkomusten vuoksi komissio määräsi kantajalle sakon.
   Kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä se joutui vastuuseen sellaisesta kilpailusääntöjen rikkomisesta, johon sen tytäryhtiö oli syyllistynyt, ja se katsoo, että päätös on kumottava seuraavilla perusteilla:

               Ensimmäisellä kanneperusteellaan kantaja vetoaa puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen. Kantaja väittää, että komissio ei ollut väitetiedoksiannossa selvästi esittänyt perusteluitaan, se ei ollut huolehtinut sillä olevasta todistustaakasta eikä se ollut ottanut huomioon hallinnollisesta menettelystä johtuvia seikkoja.

               Toisella kanneperusteellaan kantaja vetoaa riidanalaisen päätöksen riittämättömäksi väitettyihin perusteluihin, kun otetaan huomioon sen hyväksytyn kannan väitetty uutuus, joka koskee kantajan joutumista vastuuseen sen tytäryhtiön menettelystä, sekä siihen väitteeseen, ettei kantajan vääriksi osoittamiin seikkoihin ole annettu vastauksia.

               Kolmannessa kanneperusteessa kantaja vetoaa lisäksi väitettyyn ristiriitaan yhtäältä sen kilpailusääntöjen rikkomista koskevan vastuun ja toisaalta sen tytäryhtiön vähäisemmän osallisuuden tunnustamisen välillä.

               Neljäntenä kanneperusteena kantaja vetoaa niiden säännösten väitettyyn rikkomiseen, joilla säännellään emoyhtiön joutumista vastuuseen sen tytäryhtiötä koskevasta kilpailusääntöjen rikkomisesta.

               Sen jälkeen viidennellä kanneperusteella kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä loukataan useita keskeisiä kaikkien jäsenvaltioiden tunnustamia periaatteita, jotka ovat yhtenäinen osa yhteisöjen oikeusjärjestystä, eli rangaistuksen henkilökohtaisuuden periaatetta, laillisuusperiaatetta ja syyttömyysolettamaa koskevaa yleistä periaatetta.

               Kuudes kanneperuste koskee useita väitettyjä komission riidanalaisen päätöksen tekemiseen johtaneen menettelyn kestäessä tekemiä laiminlyöntejä, joiden kantaja katsoo loukkaavaan hyvän hallinnon periaatetta.

               Seitsemännellä kanneperusteellaan kantaja esittää, että sen perusteen uutuudella, joka koskee emoyhtiöiden joutumista vastuuseen yhtymiin kuuluvia tytäryhtiöitä koskevasta kilpailusääntöjen rikkomisesta, sellaisena kuin sitä sovellettiin riidanalaisessa päätöksessä, loukattiin oikeusvarmuuden periaatetta.

               Seuraavilla kahdella kanneperusteella kantaja väittää, että komissio oli vääristellyt esitettyjä asiakirjatodisteita ja että riidanalaisessa päätöksessä oli kyse harkintavallan väärinkäytöstä.

               Toissijaisesti kantaja katsoo, että sakko on kumottava sillä perusteella, että komission sakon määräämisessä käyttämät perusteet eivät olleet millään tavoin johdonmukaiset.

               Vaihtoehtoisesti kantaja katsoo, että sakon määrää on alennettava.


title: Asia C-147/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vredegerecht te Antwerpen (Belgia) on esittänyt 14.3.2016 – Karel de Grote – Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen VZW v. Susan Romy Jozef Kuijpers

text:
               13.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/28

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vredegerecht te Antwerpen (Belgia) on esittänyt 14.3.2016 – Karel de Grote – Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen VZW v. Susan Romy Jozef Kuijpers
      (Asia C-147/16)
      (2016/C 211/36)
      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Vredegerecht te Antwerpen

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Karel de Grote – Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen VZW

         Vastaaja: Susan Romy Jozef Kuijpers

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko kansallisella tuomioistuimella, jonka käsiteltäväksi on saatettu kuluttajaa vastaan esitetty sopimuksen täytäntöönpanoa koskeva vaatimus ja jolla on kansallisen prosessioikeuden nojalla ainoastaan toimivalta tutkia viran puolesta, onko vaatimus ristiriidassa oikeusjärjestyksen perusteisiin kuuluvien kansallisten säännösten kanssa, myös toimivalta tutkia ja ratkaista viran puolesta, myös vastaajan poissa ollessa, sovelletaanko kyseiseen sopimukseen kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista annettua direktiiviä, (1) sellaisena kuin se on saatettu osaksi Belgian oikeutta?

                  2)

                  Onko katsottava, että itsenäinen oppilaitos, joka tarjoaa paikallisviranomaisen tukemaa opetusta kuluttajalle sellaisen sopimuksen nojalla, jonka mukaan opetusta tarjotaan lukukausimaksua vastaan, jonka lisäksi peritään mahdollisesti korvausta oppilaitokselle aiheutuneista kuluista, on unionin oikeudessa tarkoitettu yritys?

                  3)

                  Kuuluuko kuluttajan ja itsenäisen, paikallisviranomaisen tukeman oppilaitoksen välinen sopimus, joka nojalla tämä oppilaitos tarjoaa paikallisviranomaisen tukemaa opetusta, kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY soveltamisalaan, ja onko itsenäisen oppilaitoksen, joka tarjoaa paikallisviranomaisen tukemaa opetusta kuluttajalle tämän opetuksen tarjoamista koskevan sopimuksen nojalla, katsottava olevan direktiivissä tarkoitettu myyjä tai elinkeinonharjoittaja?

         (1)  EYVL L 95, s. 29.


title: Asia C-423/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 28.7.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesarbeitsgericht – Saksa) – Nils-Johannes Kratzer v. R+V Allgemeine Versicherung AG (Ennakkoratkaisupyyntö — Sosiaalipolitiikka — Direktiivi 2000/78/EY — Yhdenvertainen kohtelu työssä ja ammatissa — 3 artiklan 1 kohdan a alakohta — Direktiivi 2006/54/EY — Miesten ja naisten yhtäläiset mahdollisuudet ja yhdenvertainen kohtelu työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa — 14 artiklan 1 kohdan a alakohta — Soveltamisala — Käsite ”työpaikan, itsenäisenä ammatinharjoittajana tehdyn työn tai toimen saaminen” — Työn hakeminen muodollisesti hakijan aseman saamiseksi yksinomaan korvauksen vaatimista varten syrjinnän perusteella — Oikeuden väärinkäyttö)

text:
               26.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 350/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 28.7.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesarbeitsgericht – Saksa) – Nils-Johannes Kratzer v. R+V Allgemeine Versicherung AG
   (Asia C-423/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 2000/78/EY - Yhdenvertainen kohtelu työssä ja ammatissa - 3 artiklan 1 kohdan a alakohta - Direktiivi 2006/54/EY - Miesten ja naisten yhtäläiset mahdollisuudet ja yhdenvertainen kohtelu työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa - 14 artiklan 1 kohdan a alakohta - Soveltamisala - Käsite ”työpaikan, itsenäisenä ammatinharjoittajana tehdyn työn tai toimen saaminen” - Työn hakeminen muodollisesti hakijan aseman saamiseksi yksinomaan korvauksen vaatimista varten syrjinnän perusteella - Oikeuden väärinkäyttö))
   (2016/C 350/15)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesarbeitsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Nils-Johannes Kratzer

      Vastaaja: R+V Allgemeine Versicherung AG

      Tuomiolauselma

   Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY 3 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ja miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa 5.7.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/54/EY 14 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että tilanne, jossa henkilön tavoitteena työpaikkaa hakiessaan ei ole kyseisen työpaikan saaminen vaan ainoastaan hakijan aseman saaminen muodollisesti yksinomaan korvauksen vaatimista varten, ei kuulu näissä säännöksissä tarkoitetun käsitteen ”työn tai toimen saaminen” alaan, ja jos unionin oikeudessa edellytetyt osatekijät ovat olemassa, sitä voidaan pitää oikeuden väärinkäyttönä.

      (1)  EUVL C 320, 28.9.2015.


title: Asia C-201/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 21.2.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Kasvinsuojeluaineet — Rinnakkaistuonti — Markkinoille saattamista koskevien lupien myöntämisessä noudatettava menettely — Edellytykset — Rinnakkaistuodun kasvinsuojeluaineen ja vertailutuotteen yhteinen alkuperä)

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/4

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 21.2.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-201/06) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Kasvinsuojeluaineet - Rinnakkaistuonti - Markkinoille saattamista koskevien lupien myöntämisessä noudatettava menettely - Edellytykset - Rinnakkaistuodun kasvinsuojeluaineen ja vertailutuotteen yhteinen alkuperä)
   (2008/C 92/05)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: B. Stromsky)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues ja R. Loosli-Surrans)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Alankomaiden kuningaskunta (asiamies: H. G. Sevenster)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 28 artikla — Vaatimus siitä, että rinnakkaistuodulla kasvinsuojeluaineella ja vertailutuotteella on oltava yhteinen alkuperä
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Alankomaiden kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 165, 15.7.2006.


title: Asia C-518/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sofiyski gradski sad (Bulgaria) on esittänyt 4.10.2016 – ZPT AD v. Narodno sabranie na Republika Bulgaria, Varhoven administrativen sad ja Natsionalna agentsia za prihodite

text:
               12.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 462/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sofiyski gradski sad (Bulgaria) on esittänyt 4.10.2016 – ZPT AD v. Narodno sabranie na Republika Bulgaria, Varhoven administrativen sad ja Natsionalna agentsia za prihodite
   (Asia C-518/16)
   (2016/C 462/14)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Sofiyski gradski sad

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: ZPT AD

      Vastaajat: Narodno sabranie na Republika Bulgaria, Varhoven administrativen sad ja Natsionalna agentsia za prihodite

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetuksen N:o 1998/2006 (1) kaltaisilla unionin oikeuden täytäntöönpanosäännöksillä välitön vaikutus ja ovatko ne välittömästi sovellettavia, ja mikäli näin on, loukkaako kansallinen lainsäätäjä näitä periaatteita säännöksellä, jolla kavennetaan tai rajoitetaan unionin oikeussäännön soveltamisalaa?

               2)

               Sopiiko verohelpotuksen muodossa annettu valtiontuki yhteen sisämarkkinoilla vallitsevan kilpailun kanssa, jos tuki investoidaan omaisuuteen, jota käytetään sellaisten tuotteiden valmistamiseen, joista osa viedään kolmansiin maihin tai jäsenvaltioihin?

               3)

               Onko vientituotteiden valmistaminen käyttämällä omaisuutta, joka on hankittu valtiontuista saaduilla varoilla, toimintaa, joka liittyy asetuksen N:o 1998/2006 1 artiklan d alakohdassa tarkoitetulla tavalla välittömästi vientimääriin? Jos kysymykseen vastataan kieltävästi, onko jäsenvaltioilla mahdollisuus säätää kansallisessa lainsäädännössä lisärajoituksista, jotka koskevat sellaisten tuotteiden viejiä, jotka valmistetaan verohelpotukseen perustuvalla investoinnilla saadun omaisuuden avulla? Jos tähän vastataan myöntävästi, missä suhteessa tämä säännös on jäsenvaltioiden välisiä viennin määrällisiä rajoituksia ja vaikutuksiltaan vastaavia toimenpiteitä koskevaan SEUT 35 artiklassa vahvistettuun kieltoon, ja onko kyseessä syrjintä ja tavaroiden vapaan liikkuvuuden loukkaaminen?

               4)

               Onko asetuksen N:o 1998/2006 1 artiklan mukaan sallittua evätä oikeushenkilöltä unionin oikeuteen perustuva oikeus vähämerkityksiseen taloudelliseen tukeen ennen kuin kansallisessa laissa vahvistettu neljän vuoden määräaika, jonka kuluessa investointi on tehtävä, on päättynyt, vain sillä perusteella, että kyseinen henkilö on sijoittanut tänä aikana varoja myös yrityksensä muihin itsenäisiin ja erillisiin organisaatioihin, jotka harjoittavat vientiä?

      (1)  Perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen 15.12.2006 annettu komission asetus (EY) N:o 1998/2006 (EUVL 2006, L 379, s 5).