title: Asia C-178/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 30.6.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Rejonowy dla Wrocławia-Śródmieścia – Puola) – Alicja Sobczyszyn v. Szkoła Podstawowa w Rzeplinie (Ennakkoratkaisupyyntö — Työajan järjestäminen — Direktiivi 2003/88/EY — Oikeus palkalliseen vuosilomaan — Opettajat — Kuntoutusloma — Vuosiloma, joka on samanaikainen kuntoutusloman kanssa — Oikeus pitää vuosiloma muuna ajanjaksona)

text:
               12.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 335/17

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 30.6.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Rejonowy dla Wrocławia-Śródmieścia – Puola) – Alicja Sobczyszyn v. Szkoła Podstawowa w Rzeplinie
   (Asia C-178/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Työajan järjestäminen - Direktiivi 2003/88/EY - Oikeus palkalliseen vuosilomaan - Opettajat - Kuntoutusloma - Vuosiloma, joka on samanaikainen kuntoutusloman kanssa - Oikeus pitää vuosiloma muuna ajanjaksona))
   (2016/C 335/22)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Sąd Rejonowy dla Wrocławia-Śródmieścia

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Alicja Sobczyszyn

      Vastaaja: Szkoła Podstawowa w Rzeplinie

      Tuomiolauselma

   Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että kun pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen säännöstö tai käytäntö mahdollistaa sen, että työntekijältä, joka on kansallisen oikeuden mukaisesti myönnetyllä kuntoutuslomalla oppilaitoksen, jossa hän työskentelee, lomakalenterissa vahvistetun vuosilomajakson aikana, voidaan evätä hänen kuntoutuslomansa päätteeksi oikeus pitää palkallinen vuosilomansa myöhempänä ajankohtana, mainittu 7 artiklan 1 kohta on esteenä tällaiselle säännöstölle tai käytännölle, jos kuntoutuslomaa koskevan oikeuden tarkoitus poikkeaa vuosilomaa koskevan oikeuden tarkoituksesta, minkä selvittäminen on kansallisen tuomioistuimen asiana.

      (1)  EUVL C 245, 27.7.2015.


title: Asia T-197/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.7.2011 — Slovenia v. komissio (EMOTR — Tukiosasto — Yhteisörahoituksen ulkopuolelle jätettävät menot — Peltokasvit)

text:
               27.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/33

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.7.2011 — Slovenia v. komissio
   (Asia T-197/09) (1)

   (EMOTR - Tukiosasto - Yhteisörahoituksen ulkopuolelle jätettävät menot - Peltokasvit)
   2011/C 252/76
   Oikeudenkäyntikieli: slovenia

      Asianosaiset

      Kantaja: Slovenian tasavalta (asiamiehet: aluksi Ž. Cilenšek Bončina, sittemmin L. Bembič, avustajanaan asianajaja J. Sladič)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi T. van Rijn et K. Banks, sitten F. Jimeno Fernández ja M. Žebre ja lopuksi F. Jimeno Fernández ja B. Rous)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta ja Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 19.3.2009 tehty komission päätös 2009/253/EY (EUVL L 75, s. 15) on kumottava siltä osin kuin siinä jätetään yhteisörahoituksen ulkopuolelle tietyt Slovenialle aiheutuneet menot

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Slovenian tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 180, 1.8.2009.


title: Asia C-353/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 14.10.2008 (Amtsgericht Flensburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Stefan Grunkinin ja Dorothee Regina Paulin vireille panema oikeudenkäynti (Oikeus vapaasti liikkua ja oleskella jäsenvaltioiden alueella — Kansainvälinen yksityisoikeus sukunimen alalla — Sovellettavan lain valinnassa ainoana liittymänä kansalaisuus — Jäsenvaltiossa syntynyt ja siellä asuva alaikäinen lapsi, joka on toisen jäsenvaltion kansalainen — Jäsenvaltio, jonka kansalainen lapsi on, ei tunnusta nimeä, jonka hän on saanut siinä jäsenvaltiossa, jossa hän on syntynyt ja asuu)

text:
               6.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 313/3

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 14.10.2008 (Amtsgericht Flensburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Stefan Grunkinin ja Dorothee Regina Paulin vireille panema oikeudenkäynti
   (Asia C-353/06) (1)

   (Oikeus vapaasti liikkua ja oleskella jäsenvaltioiden alueella - Kansainvälinen yksityisoikeus sukunimen alalla - Sovellettavan lain valinnassa ainoana liittymänä kansalaisuus - Jäsenvaltiossa syntynyt ja siellä asuva alaikäinen lapsi, joka on toisen jäsenvaltion kansalainen - Jäsenvaltio, jonka kansalainen lapsi on, ei tunnusta nimeä, jonka hän on saanut siinä jäsenvaltiossa, jossa hän on syntynyt ja asuu)
   (2008/C 313/04)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Amtsgericht Flensburg
   Oikeudenkäynnissä, jonka ovat panneet vireille
   Stefan Grunkin ja Dorothee Regina Paul,
   Leonhard Matthias Grunkin-Paulin ja Standesamt Niebüllin
   osallistuessa asian käsittelyyn
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Amtsgericht Flensburg — EY:n perustamissopimuksen 12 ja 18 artiklan tulkinta — Kansallinen lainvalintasääntö, jossa henkilön sukunimen määräytymisoikeuden osalta käytetään ainoana liittymänä kansalaisuutta — Jäsenvaltio kieltäytyy hyväksymästä lapsen sukunimeä, joka on hänen vanhempiensa sukunimistä muodostettu yhdysnimi, kun lapsi on syntynyt ja asuu toisessa jäsenvaltiossa, jossa hänet on merkitty rekisteriin tällä yhdysnimellä
   Tuomiolauselma
   EY 18 artikla on pääasian kaltaisissa olosuhteissa esteenä sille, että jäsenvaltion viranomaiset kansallista lainsäädäntöä soveltaen kieltäytyvät tunnustamasta lapsen sukunimeä sellaisena kuin se on määräytynyt ja rekisteröity toisessa jäsenvaltiossa, jossa tämä lapsi on syntynyt ja asunut syntymästään saakka, kun lapsi vanhempiensa tavoin on vain ensiksi mainitun jäsenvaltion kansalainen.

      (1)  EUVL C 281, 18.11.2006.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 13 päivänä huhtikuuta 2000 asiassa T-18/98, Peter Reichert vastaan Euroopan parlamentti (Henkilöstö – Henkilöstösääntöjen liitteessä VII oleva 4 artikla – Ulkomaankorvaus – Pääasiallinen ammattitoiminnan suorittamispaikka)

text:
C 176/20                    FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           24.6.2000
                                                  ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                                     3) Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoite-
                       MIOISTUIMEN TUOMIO                                           taan korvaamaan kaksi kolmasosaa kantajan oikeudenkäyntiku-
                                                                                luista, lukuunottamatta RTP – Radiotelevisão Portuguesa, SA:n
                                                                                ja Portugalin tasavallan väliintulosta aiheutuvia oikeudenkäynti-
                     10 päivänä toukokuuta 2000                                     kuluja.
                                                                               4) Portugalin tasavalta ja RTP – Radiotelevisão Portuguesa, SA
asiassa T-46/97, SIC – Sociedade Independente de Comu-                              vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja ne velvoitetaan
   nicação SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)                             yhteisvastuullisesti korvaamaan kaksi kolmasosaa niistä oikeu-
                                                                                denkäyntikuluista, joita kantajalle on aiheutunut niiden väliintu-
                                                                                losta.
(Julkisten televisiokanavien rahoitus – Kantelu – Valtiontuet
– EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa (josta                      5) Yhdistynyt kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
on tullut EY 88 artiklan 2 kohta) määrätyn menettelyn                               taan.
           aloittamatta jättäminen – Kumoamiskanne)
                                                                               (1) EYVL C 340, 7.11.1998.
                              (2000/C 176/33)
                      (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
                                                                               YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                                                                                MIOISTUIMEN TUOMIO
Asiassa T-46/97, SIC – Sociedade Independente de Comuni-
cação, SA, kotipaikka Estrada da Outorela (Portugali), edustaji-
                                                                                13 päivänä huhtikuuta 2000
naan asianajajat C. Botelho Moniz ja P. Moura Pinheiro, Lissa-
bon, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto A. May,
31 Grand-rue, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-                   asiassa T-18/98, Peter Reichert vastaan Euroopan parla-
hinään G. Rozet ja A. M. Alves Vieira), jota tukevat RTP –                                                    mentti (1)
Radiotelevisão Portuguesa, SA, kotipaikka Lissabon (Portugali),
edustajinaan asianajajat M. Tinoco de Faria Manuel ja I. Jalles,               (Henkilöstö – Henkilöstösääntöjen liitteessä VII oleva 4 ar-
Lissabon, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Beg-                   tikla – Ulkomaankorvaus – Pääasiallinen ammattitoiminnan
hin ja Feider, 56-58, rue Charles Martel, Portugalin tasavalta                                           suorittamispaikka)
(asiamiehinään L. Fernandes, M. L. Duarte ja T. Ribeiro), ja
Ison Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta                                              (2000/C 176/34)
(asiamiehenään R. Magrill), jossa kantaja vaatii kumoamaan
EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan (josta on tullut EY                                            (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
88 artikla) soveltamiseen liittyvässä menettelyssä 7.11.1996
tehdyn, kantajalle 20.12.1996 tiedoksiannetun Euroopan yh-
                                                                               Asiassa T-18/98, Peter Reichert, Euroopan parlamentin sosia-
teisöjen komission päätöksen, joka koski julkisten televisioka-
                                                                               listiryhmän väliaikainen toimihenkilö, edustajanaan asianajaja
navien rahoitusta, ja kumoamaan Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                               Dieter Rogalla, Sprockhövel (Saksa), prosessiosoite Luxembur-
sion 20.12.1996 päivätyllä kirjeellä tehdyn päätöksen, joka
                                                                               gissa on asianajotoimisto Decker, Braun & Wagner, PL 335,
koski kantajan RTP – Radiotelevisão Portuguesa SA:ta vastaan
                                                                               vastaan Euroopan parlamentti (asiamiehinään Yannis Pantalis
tekemää kantelua, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                               ja Evelyn Waldherr), jossa kantaja vaatii kumoamaan Euroopan
mioistuin (laajennettu ensimmäinen jaosto), toimien kokoon-
                                                                               parlamentin 21.10.1997 tekemän päätöksen, joka koski Eu-
panossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuomarit V. Tiili, A. Po-
                                                                               roopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösään-
tocki, A. W. H. Meij ja M. Vilaras, kirjaaja: hallintovirkamies
                                                                               töjen liitteessä VII olevassa 4 artiklassa tarkoitetun ulkomaan-
G. Herzig, on 10.5.2000 antanut tuomion, jonka tuomiolau-
                                                                               korvauksen myöntämistä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
selma on seuraava:
                                                                               teen tuomioistuin, toimien yhden tuomarin kokoonpanossa,
                                                                               jossa tuomarina P. Mengozzi, kirjaaja: hallintovirkamies J. Pala-
1) Kannetta ei oteta tutkittavaksi siltä osin kuin se koskee                   cio Gonzalez, on 13.4.2000 antanut tuomion, jonka tuomio-
     20.12.1996 päivättyä komission kirjettä.                                  lauselma on seuraava:
                                                                               1) Kanne hylätään.
2) Riidanalainen päätös kumotaan niiltä osin, kuin se koskee
     Portugalin valtion RTP – Radiotelevisão Portuguesa, SA:n                 2) Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
     hyväksi toteuttamia toimenpiteitä, joihin kuuluvat korvauksina
     maksetut rahoitustuet, verovapautukset, televisio-ohjelmien levi-
     tysverkon käyttöä koskevat maksuhelpotukset ja sosiaaliturva-             (1) EYVL C 94, 28.3.1998.
     maksujen laiminlyönnin perusteella syntynyttä velkaa koskevat
     järjestelyt, joihin liittyy viivästyskorkojen perimättäjättäminen.


title: Asia T-222/08: Kanne 9.6.2008 — Sanatur v. SMHV — Sektkellerei Schloss Wachenheim (life light)

text:
               30.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/46

         Kanne 9.6.2008 — Sanatur v. SMHV — Sektkellerei Schloss Wachenheim (life light)
   (Asia T-222/08)
   (2008/C 223/80)
   Kannekirjelmän kieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Sanatur GmbH (Singen, Saksa) (edustaja: asianajaja M. Wiume)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Sektkellerei Schloss Wachenheim AG (Trier, Saksa)
   Kantajan vaatimukset

               —

               SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 6.3.2008 asiassa R 1257/2006-1 tekemä päätös on kumottava

               —

               riitautettua päätöstä on muutettava siten, että valitus hylätään

               —

               vastapuoli valituslautakunnassa on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien valitusmenettelyn kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”light life” luokkiin 32 kuuluvia tavaroita varten (hakemus N:o 3 192 481).

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sektkellerei Schloss Wachenheim AG.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: saksalainen kuviomerkki ”LIGHT live” luokkaan 32 kuuluvia tavaroita varten (tavaramerkki N:o 302 00 216).

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hylkääminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: väiteosaston päätöksen kumoaminen.

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska kyseessä olevien tavaramerkkien välillä ei ole sekaannusvaaraa.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 13 päivänä joulukuuta 2001 asiassa C-235/00 (High Court of Justicen (England & Wales), Queen's Bench Divisionin (Crown Office) esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Commissioners of Customs & Excise vastaan CSC Financial Services Ltd (Kuudes arvonlisäverodirektiivi – Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 13 artiklan B kohdan d alakohdan 5 alakohta – Verosta vapautetut liiketoimet – Arvopapereita koskevat liiketoimet – Välitys – Call center -palvelu)

text:
2.3.2002                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 56/1
                                                                    I
                                                              (Tiedonantoja)
                                                      TUOMIOISTUIN
                                                             TUOMIOISTUIN
   YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN LAUSUNTO 2/00                             Colomeria, J. Mischoa, A. Tizzanoa, L. A. Geelhoedia ja C. Stix-
                                                                        Hacklia, on antanut seuraavan lausunnon:
                   6 päivänä joulukuuta 2001                            Euroopan yhteisöllä ja sen jäsenvaltioilla on jaettu toimivalta
                                                                        hyväksyä Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirja.
(Cartagenan pöytäkirja – Tekeminen – Oikeudellinen perus-
ta – EY 133 artikla, EY 174 artiklan 4 kohta ja EY 175 artik-           (1) EYVL C 355, 9.12.2000.
lan 1 kohta – Elävät muunnetut organismit – Ympäristön-
             suojelu – Yhteinen kauppapolitiikka)
                           (2002/C 56/01)
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (viides jaosto)
Euroopan yhteisöjen komissio on 27.10.2000 pyytänyt yhtei-
söjen tuomioistuimelta lausuntoa EY 300 (1) artiklan 6 kohdan
nojalla, joka kuuluu seuraavasti:                                                         13 päivänä joulukuuta 2001
                                                                        asiassa C-235/00 (High Court of Justicen (England &
1)   Onko EY:n perustamissopimuksen 133 artiklaa ja 174 ar-             Wales), Queen’s Bench Divisionin (Crown Office) esittä-
     tiklan 4 kohtaa yhdessä 300 artiklan asiaan soveltuvien            mä ennakkoratkaisupyyntö), Commissioners of Customs
     määräysten kanssa pidettävä pätevänä oikeusperustana                      & Excise vastaan CSC Financial Services Ltd (1)
     tehdä Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirja Euroopan yh-
     teisön puolesta?
                                                                        (Kuudes arvonlisäverodirektiivi – Kuudennen arvonlisävero-
                                                                        direktiivin 13 artiklan B kohdan d alakohdan 5 alakohta –
2)   Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä,                  Verosta vapautetut liiketoimet – Arvopapereita koskevat
     onko toimivalta, jonka jäsenvaltiot säilyttävät ympäris-                     liiketoimet – Välitys – Call center -palvelu)
     tönsuojelun alalla ja jolla voidaan perustella niiden osallis-
     tumista Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjaan, luonteel-                                    (2002/C 56/02)
     taan toissijaista suhteessa yhteisön ensisijaiseen toimival-
     taan tehdä kansainvälisiä sitoumuksia pöytäkirjassa käsi-                             (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
     tellyistä asioista?
                                                                        (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti
G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat P. Jann,
F. Macken, N. Colneric ja S. von Bahr sekä tuomarit C. Gul-
mann, D. A. O. Edward, A. La Pergola, J.-P. Puissochet,                 Asiassa C-235/00, jonka High Court of Justice (England &
L. Sevón, M. Wathelet (esittelevä tuomari), R. Schintgen ja            Wales), Queen’s Bench Division (Crown Office) (Yhdistynyt
V. Skouris, kuultuaan ensimmäistä julkisasiamiestä S. Alberia           kuningaskunta) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen
sekä julkisasiamies F. G. Jacobsia, P. Léger’tä, D. Ruiz-Jarabo         tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
 ---pagebreak--- C 56/2                     FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            2.3.2002
tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Commissioners of                  mioistuinta toteamaan, että Luxemburgin suurherttuakunta ei
Customs & Excise ja CSC Financial Services Ltd ennakkoratkai-                ole noudattanut maanteiden kansallisen ja kansainvälisen
sun jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmu-                    tavara- ja henkilöliikenteen harjoittajien ammattiin pääsystä
kaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmu-                  sekä tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista
kainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977                       kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnus-
annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL                     tamisesta sekä toimenpiteistä näiden liikenteenharjoittajien
L 145, s. 1) 13 artiklan B kohdan d alakohdan 5 alakohdan                    sijoittautumisvapauden tehokkaan käyttämisen edistämiseksi
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien                annetun direktiivin 96/26/EY muuttamisesta 1 päivänä loka-
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit                   kuuta 1998 annetun neuvoston direktiivin 98/76/EY (EYVL
A. La Pergola, L. Sevón (esittelevä tuomari), M. Wathelet ja                L 227, s. 17) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
C. W. A. Timmermans, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer,                 tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia
kirjaaja: osastopäällikkö D. Louterman-Hubeau, on antanut                    ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole
13.12.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                        ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle, yhteisöjen tuo-
                                                                             mioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaos-
Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta            ton puheenjohtaja P. Jann (esittelevä tuomari) sekä tuomarit
– yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymispe-            L. Sevón ja M. Wathelet, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja:
ruste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston               R. Grass, on 13.12.2001 antanut tuomion, jonka tuomiolau-
direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan B kohdan d alakohdan 5 ala-               selma on seuraava:
kohtaa on tulkittava siten, että
                                                                             1)    Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut maanteiden
–     ilmaisulla liiketoimet, jotka koskevat arvopapereita, tarkoite-              kansallisen ja kansainvälisen tavara- ja henkilöliikenteen har-
      taan liiketoimia, joilla voidaan luoda, muuttaa tai lakkauttaa               joittajien ammattiin pääsystä sekä tutkintotodistusten, todistus-
      oikeuksia ja velvollisuuksia, joita osapuolilla on arvopapereiden            ten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen
      perusteella                                                                  vastavuoroisesta tunnustamisesta sekä toimenpiteistä näiden
                                                                                liikenteenharjoittajien sijoittautumisvapauden tehokkaan käyt-
–     ilmaisulla välitys, joka koskee arvopapereita, ei tarkoiteta
                                                                                tämisen edistämiseksi annetun direktiivin 96/26/EY muutta-
      palveluja, jotka koostuvat vain finanssituotetta koskevien tieto-
                                                                                misesta 1 päivänä lokakuuta 1998 annetun neuvoston direktii-
      jen antamisesta ja tarvittaessa vastaavia arvopapereita koskevien
                                                                                vin 98/76/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
      merkitsemishakemusten vastaanotosta ja käsittelystä mutta
                                                                                säädetyssä määräajassa tämän direktiivin noudattamisen edel-
      joissa ei lasketa liikkeeseen näitä arvopapereita.
                                                                                lyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
(1) EYVL C 233, 12.8.2000.                                                   2)    Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaamaan oikeu-
                                                                                denkäyntikulut.
                                                                             (1) EYVL C 118, 21.4.2001.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                        (ensimmäinen jaosto)
                    13 päivänä joulukuuta 2001
                                                                             Areios Pagosin (Kreikka) 10.7.2001 tekemällään päätök-
asiassa C-107/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                       sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa A. Kefalas
                Luxemburgin suurherttuakunta (1)                             ym. vastaan 1) Kreikan valtio 2) Organismos Oikonomikis
                                                                             Anasygrotisis Epicheiriseon AE -niminen, selitystilassa
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-                  oleva osakeyhtiö, edustajanaan Ethniki Kefalaiou Anony-
vi 98/76/EY – Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytän-                     mi Etaireia Diacheirisis Energitikou kai Pathitikou -nimi-
                       töönpanon laiminlyönti)                               nen osakeyhtiö, 3) Athinaïki Chartopoiïa AE -niminen
                                                                                osakeyhtiö, 4) G. Tsamasfyros ym
                             (2002/C 56/03)
                                                                                (Asia C-303/01)
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (2002/C 56/04)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                             Areios Pagos (Kreikka) on pyytänyt 10.7.2001 tekemällään
Asiassa C-107/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-                   päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
nään M. Wolfcarius), vastaan Luxemburgin suurherttuakunta                    30.7.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
(asiamiehenään J. Faltz), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuo-               ratkaisua asiassa A. Kefalas ym. vastaan 1) Kreikan valtio 2)


title: Asia C-492/01 P: Dieckmann & Hansen GmbH:n 19.12.2001 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston asiassa T-155/99, Dieckmann & Hansen GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 23.10.2001 antamasta tuomiosta

text:
C 44/8                   FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       16.2.2002
1.    Ovatko kuudennen arvonlisäverodirektiivin 20 artiklan              Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
      2 kohta ja 17 artikla (1) sekä luottamuksensuojan ja
      oikeusvarmuuden periaatteet esteenä sille, että – tapauk-
      sessa, jossa ei ole kyse yhteisöjen tuomioistuimen asiassa         1.    kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
      Schloßstraße (2) antaman tuomion 50 ja 51 kohdassa                       23.10.2001 antaman tuomion;
      mainituista veropetoksista tai väärinkäytöstä taikka suun-
      nitellun käyttötarkoituksen muuttamisesta – verovelvolli-
      sen vähentämää arvonlisäveroa, jonka hän on maksanut,              2.    velvoittaa        vastaajan        maksamaan      valittajalle
      kun hänelle on luovutettu (kiinteää) omaisuutta (arvonli-                8 725 320,45 Saksan markan summan lisättynä 8 pro-
      säverollisen) vuokraustoiminnan harjoittamista varten,                   sentin vuotuisella korolla kanteen nostamispäivästä läh-
      oikaistaan 20 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla                  tien;
      pelkästään sen vuoksi, että lainsäädännön muuttamisen
      vuoksi verovelvollisella ei enää ole oikeutta siihen valin-
      taan, että vuokraamista pidetään arvonlisäverollisena,             3.    toteaa, että vastaaja on velvollinen korvaamaan valittajalle
      tämän valintamahdollisuuden päättymisen (tässä tapauk-                   kaikki muut mahdolliset vahingot, jotka sille ovat aiheutu-
      sessa 1.1.1996) jälkeisten oikaisuajanjaksoon kuuluvien                  neet siitä, että se kazakstanilaisen kaviaarin tuontikiellon
      vuosien osalta?                                                          takia on joutunut irtisanomaan työntekijänsä ja lopetta-
                                                                               maan toimintansa 31.12.1999;
2.    Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi,
      onko muutettuja säännöksiä jätettävä soveltamatta ai-
      noastaan siltä osin kuin kyse on ensimmäisessä kysymyk-            4.    velvoittaa komission korvaamaan tästä oikeudenkäynnis-
      sessä mainituista vähennetyistä veroista vai myös –                      tä aiheutuneet kulut.
      oikaisuajanjakson päättymiseen asti – siltä osin, pidetään-
      kö ensimmäisessä kysymyksessä mainittua vuokraustoi-
      mintaa arvonlisäverollisena (kuudennen arvonlisäverodi-
      rektiivin 13 artiklan C kohdan mukaisesti)?
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
(1) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistami-
    sesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen mää-        –     yhteisöjen ensimmäisen asteen tuomioistuin on virheelli-
    räytymisperuste, 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi             sesti katsonut, että komissio on käyttänyt laajaa harkinta-
    77/388/ETY (EYVL 1977, L 45, s. 1).                                        valtaansa tehdessään päätöstä 1999/244/EY (1), jolla Ka-
(2) Asiassa C-396/98 8.6.2000 annettu tuomio.                                  zakstan poistettiin kolmansien maiden luettelosta, ja että
                                                                               tämän seurauksena ainoastaan riittävän ilmeinen kantajaa
                                                                               suojaavan hyvän hallinnon periaatteen loukkaaminen voi
                                                                               aiheuttaa komissiolle vahingonkorvausvelvollisuuden.
                                                                               Mainittu päätös perustuu valtuutukseen neuvoston pää-
                                                                               töksen 95/408/EY 2 artiklan 3 kohdassa, jossa saman
                                                                               artiklan 2 kohta huomioon ottaen säädetään edellytysten
                                                                               ja sisällön mukaisista tietyistä rajoitetuista kriteereistä,
                                                                               joita komission on noudatettava. Komission on vahvistet-
                                                                               tava, onko kolmannen maan viranomainen toimittanut
Dieckmann & Hansen GmbH:n 19.12.2001 tekemä valitus                            sille vähintään direktiivissä 91/493/ETY säädettyjä va-
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                         kuuksia vastaavat vakuudet tai ovatko nämä vakuudet
tuimen viidennen jaoston asiassa T-155/99, Dieckmann &                         yhä voimassa.
Hansen GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
                23.10.2001 antamasta tuomiosta
                                                                               Näiden vakuuksien vahvistaminen perustuu neuvoston
                                                                               direktiivissä 91/493/ETY määriteltyihin konkreettisiin
                         (Asia C-492/01 P)                                     olosuhteisiin, jotka koskevat kolmansista maista tuotujen
                                                                               tuotteiden tuotantoa ja markkinointia koskevia edellytyk-
                                                                               siä, erityisesti hygieniastandardien noudattamista valmis-
                            (2002/C 44/15)                                     tuksessa kuluttajien terveyden suojelemiseksi. Nämä edel-
                                                                               lytykset on vahvistettava konkreettisesti. Vahvistaminen
                                                                               ei jätä tilaa maatalouspolittiselle tai talouspoliittiselle
                                                                               harkinnalle.
Dieckmann & Hansen GmbH on valittanut 19.12.2001 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim-                –     ensimmäisen oikeuasteen tuomioistuin on joka tapauk-
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston asiassa                   sessa jättänyt huomiotta sen, että komissio on ylittänyt
T-155/99, Dieckmann & Hansen GmbH vastaan Euroopan                             selvästi ja huomattavasti harkintavaltansa: vaikka komis-
yhteisöjen komissio, 23.10.2001 antamasta tuomiosta. Valitta-                  sion valtuuttamat eläinlääkintätarkastajat ovat kertomuk-
jan edustajana on rechtsanwalt H.-J. Rabe, Latham & Watkins                    sessan todenneet, että heidän arviointinsa ”voimassa
Schön Nolte, Warburgstraße 50, D-20354 Hampuri.                                olevan eläinlääkintälainsäädännön, terveyspolitiikan ja
 ---pagebreak--- 16.2.2002                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              C 44/9
       eläinlääkintävalvonnan yleisestä tilanteesta Kazaksta-                     –     edellyttää, että muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneil-
       nissa” koskee myös kaviaaria, niiden havainnot liittyvät                         la biolääketieteellisillä tutkimuslaboratorioilla on
       kuitenkin ainoastaan hevosenlihan ja kuhafileiden tuotan-                        tarpeellisen toimiluvan saadakseen oltava toimipaik-
       toon. Komissio on tehnyt eläinlääkintäkomitealle ehdo-                           ka Ranskan alueella;
       tuksen ilman omaa tutkimusta ja arviontia sekä tarkasta-
       jien kertomusta esittämättä.
                                                                                –     ei myönnä korvauksia muihin jäsenvaltioihin sijoit-
                                                                                tautuneissa biolääketieteellisissä tutkimuslaboratori-
–      ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on lisäksi jättä-                          oissa tehdyistä biolääketieteellisistä tutkimuksista
       nyt huomiotta sen, että komissio on selvästi loukannut                           aiheutuneista kustannuksista;
       myös luottamuksensuojan periaatetta valittajan vahin-
       goksi: Euroopan yhteisön virallisessa lehdessä 18.2.1999
       julkaistun komission 28.1.1999 tekemän päätöksen                     2.    velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
       1999/136/EY jälkeen oli kaviaarin tuonti Kazakstanista                     tikulut.
       sallittu kuten aikaisemminkin (luettelo II). Tällä perusteel-
       la valittaja teki maaliskuun 1999 alussa kauden 1999
       kaviaarin toimituksia Kazakstanista koskevan sopimuk-
       sen. Tammikuussa 1999, joka tapauksessa ennen
       18.2.1999, komissio oli kuitenkin jo tietoinen kertomuk-             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
       sessa esitetyistä tarkastuksen tuloksista, jotka saivat sen
       esittämään eläinlääkintäkomitean 23.2.1999 pidetyssä
       kokouksessa luonnoksen, jossa esitettiin poistamista
       luettelosta II. Ottaen huomioon kyseisten tuojien vähäi-             –     EY 43 artiklaa koskeva rajoitus, joka johtuu siitä, että
       nen määrä komissiolle olisi ollut helppoa ilmoittaa näille                 biolääketieteellisen tutkimuslaboratorion tarvitseman hal-
       yrityksille sillä tammikuussa käytettävissä olleista tarkas-               linnollisen toimiluvan (kansanterveyslain L 757 §) voi
       tusmatkan tuloksista ja niistä kaviaarin tuonnillle mahdol-                myöntää vain se paikallisviranomainen (préfet du départe-
       lisesti aiheutuvista seurauksista.                                         ment), jonka alueella laboratorio toimii (asetuksen
                                                                                N:o 76-1004 15 §). Tämän säännöksen mukaan toimin-
                                                                                taa ei voida harjoittaa sivuliikkeen tai agentuurin kautta.
                                                                                Komissio ei kiistä sitä, että jäsenvaltio voi säätää laborato-
(1) Sellaisten kolmansien maiden luettelosta, joista kalastustuotteiden           rioiden toimintaa koskevan lupajärjestelmän. Tällaisessa
    tuonti ihmisravinnoksi on sallittua, tehdyn komission päätöksen               järjestelmässä on kuitenkin otettava huomioon toisessa
    97/296/EY muuttamisesta tehty päätös 1999/244/EY (EYVL L 91,                  jäsenvaltiossa eli sijoittautumisvaltiossa jo täytetyt mää-
    s. 37).                                                                       räykset ja takeet, mikä ei estä sitä, että terveyden suojelun
                                                                                taso voi olla korkeampi ensin mainitussa jäsenvaltiossa.
                                                                                Muussa tapauksessa toisessa jäsenvaltiossa jo täytettyjen
                                                                                takeiden jättäminen huomioon ottamatta merkitsisi, että
                                                                                lupahakemuksen johdosta olisi ryhdyttävä uudestaan
                                                                                samoihin toimenpiteisiin kuin sen luvan osalta, jonka
                                                                                ulkomaalainen laboratorio on jo saanut sijoittautumisval-
                                                                                tiossaan. Tällainen tilanne olisi vastoin suhteellisuusperi-
                                                                                aatetta, jonka mukaan tavoitellut päämäärät on saavutet-
Euroopan yhteisön komission 21.12.2001 nostama kanne                              tava vähemmän rajoittavilla keinoilla.
                    Ranskan tasavaltaa vastaan
                                                                            –     EY 43 ja EY 49 artiklaa koskeva rajoitus, joka johtuu siitä,
                           (Asia C-496/01)                                        että ranskalaisessa säännöksessä (sosiaaliturvalain R 332-
                                                                                3 §) rajoitetaan sairasvakuutuskassojen taloudellinen tuki
                                                                                poikkeustapauksiin eli tapauksiin, joissa vakuutettu on
                            (2002/C 44/16)                                        todistanut, ettei se voi saada aiheellista hoitoa Ranskan
                                                                                alueella, ja joita ei esiinny biolääketieteellisen tutkimusla-
                                                                                boratorioiden osalta. Tämä rajoittaa palvelujen vapaata
                                                                                tarjontaa (tapaus, jossa ulkomaalaisella laboratoriolla ei
Euroopan yhteisön komissio on nostanut 21.12.2001 Euroo-                          ole toimipaikkaa Ranskassa) tai oikeutta sivutoimipaikko-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa                        jen perustamiseen (tapaus, jossa laboratiolla on sivutoimi-
vastaan. Kantajan asiamiehenä on M. Patakia ja prosessiosoite                     paikka, jossa ei kuitenkaan tehdä tutkimuksia).
on Luxemburgissa.
                                                                            Komission mukaan näitä rajoituksia ei voida perustella kansan-
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                            terveyteen liittyvillä syillä. Tästä asiasta annetuissa neuvoston
tuin:
                                                                            asetuksissa (93/16/ETY, 85/432/ETY, 85/433/ETY, 78/1026/
                                                                            ETY ja 78/1027/ETY) vahvistetuilla takeilla varmistetaan sai-
1.     toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY                 raanhoitopalvelujen laatu hyvin laaja-alaisesti, joten perusta-
       43 artiklan ja EY 49 artiklan mukaisia velvoitteitaan,               missopimuksessa vahvistettuja perusvapauksia rajoittavien eri-
       koska se                                                             tyisten toimenpiteiden on oltava poikkeuksellisia ja ne on


title: Asia T-135/01: Giorgio Fedon & Figli spa:n, Fedon srl:n ja Fedon America Usa Inc.:n 18.6.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota ja Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
C 275/10                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        29.9.2001
                                              ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN                                  Ursula Klugin 22.5.2001 Euroopan unionin neuvostoa
                             MÄÄRÄYS                                                        vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-112/01)
                    7 päivänä kesäkuuta 2001
                                                                                (2001/C 275/22)
asiassa T-202/00, Mario Costacurta vastaan Euroopan                                           (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                      yhteisöjen komissio(1)
                                                                          Ursula Klug, kotipaikka Bryssel, on nostanut 22.5.2001 Euroo-
                                                                          pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
(Henkilöstö – Kantajan asemapaikan määrääminen yhteisön                   kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan edus-
ulkopuoliseen maahan vuonna 1993 – Asianomaisen uudel-                    tajina ovat asianajajat Jean-Noël Louis ja Véronique Peere ja
leensijoittaminen julkaisutoimistoon vuonna 1996 – Henki-                 prosessiosoite Luxemburgissa.
löstösääntöjen liitteessä X vahvistettujen poikkeussäännös-
ten nojalla myönnettävien etuuksien menettäminen – Liit-                  Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
teen X nojalla vuonna 2000 tehty hakemus asemapaikan
siirtämisestä yhteisön ulkopuoliseen maahan – Komission                   –     kumoaa päätöksen, jolla vahvistettiin häntä koskeva
vastauksista nostetun kanteen tutkittavaksi ottamisen edel-                     lopullinen arviointikertomus vuosilta 1997–1999
                   lytysten selvä puuttuminen)
                                                                          –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                          (2001/C 275/21)
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                        Tässä asiassa kantaja riitauttaa tietyt arvioinnit, jotka sisältyvät
                                                                          häntä koskevaan arviointikertomukseen vuosilta 1997–1999.
Asiassa T-202/00, Mario Costacurta, Euroopan yhteisöjen                   Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin seikkoihin:
komission virkamies, kotipaikka Luxemburg, edustajanaan
asianajaja M. Petit, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan                –     Arviointimenettelyn noudattamatta jättäminen, sellaisena
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään G. Valsesia ja                      kuin tämä menettely on vahvistettu 28.7.1989 julkais-
J. Currall), jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen                      tuissa arviointiohjeissa.
tuomioistuinta kumoamaan toimen, joka sisältyy 6.6.2000
päivättyyn kirjeeseen, jonka julkaisutoimiston pääjohtaja lähet-          –     Kohdassa ”työskentelyn säännöllisyys” tehtyihin arvioin-
ti kantajalle vastauksena tämän hakemukseen asemapaikan                         teihin liittyvä ilmeinen virhe, joka perustuu sallittujen
siirtämisestä yhteisön ulkopuoliseen maahan, sekä implisiitti-                  sairauspoissaolojen ja muiden poissaolojen sekoittami-
sen päätöksen, jolla hylättiin kantajan 21.7.2000 tekemä                        seen keskenään.
valitus, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaos-
to), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
A. W. H. Meij sekä tuomarit A. Potocki ja J. Pirrung, kirjaaja:
H. Jung, on antanut 7.6.2001 määräyksen, jonka määräysosa
on seuraava:                                                              Giorgio Fedon & Figli spa:n, Fedon srl:n ja Fedon America
                                                                          Usa Inc.:n 18.6.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota ja
1)    Kanne jätetään tutkimatta.                                             Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-135/01)
2)    Kantaja vastaa kaikista oikeudenkäyntikuluista välitoimimenet-
      telystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut mukaan lukien.                                        (2001/C 275/23)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
(1) EYVL C 285, 7.10.2000.                                                Giorgio Fedon & Figli spa, Fedon srl ja Fedon America Usa
                                                                          Inc. ovat nostaneet 18.6.2001 ensimmäisen oikeusasteen
                                                                          tuomioistuimessa kanteen komissiota ja neuvostoa vastaan.
                                                                          Kantajien edustajina ovat asianajajat Ivo Van Bael, Andrea
                                                                          Cevese ja Fabrizio Di Gianni.
 ---pagebreak--- 29.9.2001                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 275/11
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–     vahvistaa Fedonin oikeuden ja velvoittaa yhteisön maksa-
      maan vahingonkorvauksena 4.432.590.743 Italian liiraa               Kantaja, joka on Euroopan keskuspankin työntekijä, on kahden
      tai muun kohtuulliseksi katsotun määrän, jota voidaan               pojan isä. Hän haki koulutuslisää sillä perusteella, että hänen
      tarkistaa niin kauan kuin tulleja peritään, ja Italian laillisen    poikansa kävivät kansainvälistä koulua. Vastaaja hylkäsi hake-
      korkokannan mukaiset korot siitä lukien, kun Fedon on               muksen sillä perusteella, ettei kantaja täyttänyt 16 prosentin
      todellisuudessa maksanut Yhdysvaltojen tulliviranomai-              suuruisen ulkomaankorvauksen (expatriation allowance) saa-
      sille tavaroiden arvosta laskettavaa 95.4 prosentin suur-           misen edellytyksiä.
      uista tullia (korotettu tulli), korvauksen maksamiseen
      saakka; lisäksi kantajat vaativat yhteisöjen vakiintuneen
      oikeuskäytännön mukaista 8 prosentin suuruista viiväs-              Kantaja väittää, että kieltäytyminen myöntämästä hänelle
      tyskorkoa, jos korvauksen maksaminen viivästyy.                     koulutuslisää merkitsee sopimusrikkomusta ja erityisesti sen
                                                                          huolenpitovelvollisuuden laiminlyöntiä, joka vastaajalla on
–     velvoittaa yhteisön korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                 häneen nähden.
                                                                          Kantaja toteaa myös, että ”Conditions of Employmentin”
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       (työsuhteen ehdot; jäljempänä CoE) 19 artiklan i kohta on
                                                                          ristiriidassa yhdenvertaisen kohtelun periaatteen kanssa. Kanta-
                                                                          ja on CoE:n 9 artiklan c kohdassa myöntänyt, että se on
Tämän asian kantajat, jotka valmistavat silmälasikoteloita ja             velvollinen noudattamaan kyseistä periaatetta. CoE:n 19 artik-
vievät niitä Yhdysvaltoihin, vaativat korvausta vahingosta, joka          lan mukaista koulutuslisää myönnetään ainoastaan sellaisille
on syntynyt sen seurauksena, että Yhdysvallat on toteuttanut              työntekijöille, jotka täyttävät ulkomaankorvauksen saamisen
tiettyjä kauppapoliittisia kostotoimenpiteitä, joilla on vaiku-           edellytykset. Näin ollen kahta työntekijäryhmää eli niitä, jotka
tuksia edellä mainitulla alalla.                                          täyttävät ulkomaankorvauksen saamisen edellytykset, ja niitä,
                                                                          jotka eivät täytä kyseisiä edellytyksiä, kohdellaan eri tavalla.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat            Erilainen kohtelu olisi kantajan mukaan perusteltu ainoastaan,
kuin asiassa T-69/00, FIAM ja FIAM Technologies vastaan                   jos ulkomaankorvauksen tarkoitus olisi sama kuin koulutusli-
neuvosto ja komissio (1).                                                 sän; asia ei kuitenkaan ole näin. Koulutuslisän ja ulkomaankor-
                                                                          vauksen tavoitteet ovat olennaisesti erilaiset, joten on perustee-
                                                                          tonta sitoa CoE:n 19 artiklan 1 kohdan mukaisen koulutuslisän
(1) EYVL C 135, 13.5.2000, s. 30.                                         myöntäminen 17 artiklan mukaisen ulkomaankorvauksen
                                                                          edellytyksiin.
Emanuele Nicastron 6.7.2001 Euroopan keskuspankkia
                     vastaan nostama kanne
                                                                          Mercedes Alvarez Morenon 4.7.2001 Euroopan yhteisö-
                                                                                jen komissiota vastaan nostama kanne
                          (Asia T-152/01)
                          (2001/C 275/24)                                                           (Asia T-153/01)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                                   (2001/C 275/25)
Emanuele Nicastro, Frankfurt am Main, on nostanut 6.7.2001                                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
messa kanteen Euroopan keskuspankkia vastaan. Kantajan
edustajina ovat asianajajat Norbert Pflüger, Regina Steiner ja            Mercedes Alvarez Moreno, kotipaikka Berliini, on nostanut
Silvia Mittländer.                                                        4.7.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                          mioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vas-
                                                                          taan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Georges Vandersan-
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                den ja Dominique Dugois.
–     kumoaa Euroopan keskuspankin tekemän päätöksen,
      jolla se epäsi kantajalta koulutuslisän (education allowan-         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
      ce) hänen kahta poikaansa varten
                                                                          –      kumoaa vastaajan päätöksen soveltaa 65 vuoden ikärajaa
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                       freelance-tulkkeihin ja siten soveltaa häneen tätä ikärajaa


title: Asia C-306/05: Audiencia Provincial de Barcelonan (Espanja) 7.6.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Sociedad General de Autores y Editores de España (SGAE) vastaan Rafael Hoteles S.A.

text:
               15.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 257/3

         Audiencia Provincial de Barcelonan (Espanja) 7.6.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Sociedad General de Autores y Editores de España (SGAE) vastaan Rafael Hoteles S.A.
   (Asia C-306/05)
   (2005/C 257/05)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Audiencia Provincial de Barcelona (Espanja) on pyytänyt 7.6.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 3.8.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Sociedad General de Autores y Editores de España (SGAE) vastaan Rafael Hoteles S.A. seuraaviin kysymyksiin:

               1)

               Onko se, että satelliitin välityksellä tai maitse vastaanotettuja televisiosignaaleja lähetetään edelleen kaapeleitse hotellihuoneisiin sijoitettuihin televisiovastaanottimiin, yleisölle välittämistä, johon on sovellettava 22.5.2001 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2001/29/EY (1) säädettyä tekijänoikeuksien suojaa koskevien kansallisten lainsäädäntöjen yhdenmukaistamista?

               2)

               Onko 22.5.2001 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2001/29/EY säädetyn tekijänoikeuksien suojan kanssa yhteensopimatonta, että hotellihuoneen katsotaan olevan yksityinen koti, jonka vuoksi yleisölle esittämisenä ei pidetä esittämistä, joka tapahtuu televisiovastaanottimien avulla, joihin lähetetään hotellin ennalta vastaanottamia televisiosignaaleja?

               3)

               Voidaanko hotellihuoneeseen sijoitetun televisiovastaanottimen avulla tapahtuvaa esittämistä pitää yleisölle välittämisenä, koska teokseen tutustuva yleisö on vaihtuvaa, kun on kyse 22.5.2001 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2001/29/EY säädetystä tekijänoikeuksien suojaamisesta yleisölle välittämistä vastaan?

      (1)  Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22 päivänä toukokuuta 2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/29/EY (EYVL L 167, 22.6.2001, s. 10).


title: Asia T-512/14: Kanne 26.6.2014 – Green Source Poland v. komissio

text:
               10.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 395/50

      Kanne 26.6.2014 – Green Source Poland v. komissio
      (Asia T-512/14)
      (2014/C 395/63)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Green Source Poland sp. z o.o. (Warsova, Puola) (edustajat: asianajajat M. Merola ja L. Armati)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan riitautetun päätöksen

                  —

                  velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kantaja vaatii kanteessaan unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan 7.4.2014 tehdyn komission päätöksen C(2014) 2289 final, jossa komissio kieltäytyy myöntämästä Euroopan aluekehitysrahastosta taloudellista tukea ehdotetulle, biopolttoaineiden valmistukseen tarvittavien biokomponenttien innovatiivisen valmistusteknologian hankintaa ja toteuttamista (Purchase and implementation of innovative manufacturing technology of biocomponents to produce biofuels) koskevalle suurhankkeelle, joka on osa Innovatiivinen talous -nimistä toimintaohjelmaa, joka koskee Puolan lähentymistavoitteiden mukaista rakenteellista apua.
      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

                  1.

                  Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu väitteeseen, että komissio on ylittänyt asetuksen N:o 1083/2006 (1) 41 artiklaan perustuvan toimivaltansa ja loukannut oikeusvarmuuden periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta antaessaan sitovan vaikutuksen epäsuoria maankäytön muutoksia koskevasta direktiivistä tehdylle ehdotukselle, jota ei ole vielä hyväksytty. Kantaja väittää, että epäävä päätös ei tosiasiassa perustu siihen, että hankkeelta, joka on ensimmäisen sukupolven tuotantokeino biopolttoaineiden valmistamiseksi elintarvikkeista, puuttui korkea innovatiivisuuden aste, vaan siihen, että hanke ei ole yhteensopiva epäsuoria maankäytön muutoksia koskevasta direktiivistä tehdyn ehdotuksen (2) kanssa, sillä ehdotuksessa edistetään toisen sukupolven biopolttoaineita, joita valmistetaan muista viljelytuotteista kuin elintarvikkeista. Komissio nojautui siten tulevaan lainsäädäntöön evätessään rahoituksen Euroopan aluekehitysrahastosta.

                  2.

                  Toinen kanneperuste, joka perustuu perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin ja ilmeiseen arviointivirheeseen, koska komissio katsoi, että epäsuoria maankäytön muutoksia koskevasta direktiivistä tehdyssä ehdotuksessa asetetaan kyseenalaiseksi ehdotetun tehtaan kannattavuus. Kantaja väittää, että komissio on virheellisesti katsonut, että tehtaan pitkän aikavälin kannattavuus olisi kyseenalaista vuodesta 2020 lähtien, mikä perustui oletuksiin, että vuoden 2020 jälkeen ainoastaan muista viljelytuotteista kuin elintarvikkeista valmistetuille biopolttoaineille myönnettäisiin taloudellista tukea.

                  3.

                  Kolmas kanneperuste, joka perustuu menettelyä koskeviin virheisiin ja suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen, koska komissio vetosi epäjohdonmukaisiin ja keinotekoisiin perusteisiin evätessään rahoituksen Euroopan aluekehitysrahastosta.

                  4.

                  Neljäs kanneperuste, joka perustuu asetuksen N:o 1083/2006 41 artiklan rikkomiseen, koska komissio on arvioinnissaan mennyt merkityksellisessä toimintaohjelmassa asetettuja perusteita pidemmälle ja päätynyt toteamaan, että ainoastaan ”korkeinta kehitystasoa vastaavia” ja ”kaikkein innovatiivisimpia ja uusimpia ratkaisuja” olisi tuettava. Toimintaohjelmassa viitataan kuitenkin vain uusiin ja uudenaikaisiin ratkaisuihin, joita pitäisi tulkita Puolassa nykyisin vallitsevan teollisen ja kaupallisen kehityksen ja kyseisen alueen kehityksen edistämistä koskevan kokonaistavoitteen valossa.

                  5.

                  Viides kanneperuste, joka perustuu asetuksen N:o 1083/2006 41 artiklan rikkomiseen sekä hyvän hallinnon periaatteen, huolellisuusvelvoitteen ja perusteluvelvoitteen loukkaamiseen.

                  6.

                  Kuudes kanneperuste, joka perustuu menettelyä koskeviin virheisiin, menettelyn kohtuullista kestoa koskevan periaatteen ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen sekä asetuksen N:o 1083/2006 41 artiklan 2 kohdan rikkomiseen; viimeksi mainitussa säännöksessä vahvistetaan kolmen kuukauden määräaika suurhankkeita koskevien päätösten tekemiselle. Kantaja väittää, että komissio on kehottanut Puolaa useita kertoja peruuttamaan hakemuksensa ja on toistanut samat kysymykset tai esittänyt uusia kysymyksiä, joilla ei ollut mitään merkitystä asian kannalta ja se on siten hidastanut menettelyä yli puolitoista vuotta ja heikentänyt siten ehdotetun hankkeen mahdollisuuksia tulla toteutetuksi.

         (1)  Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1260/1999 kumoamisesta 11.7.2006 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1083/2006 (EUVL L 210, s. 25).

         (2)  Ehdotus bensiinin ja dieselpolttoaineiden laadusta annetun direktiivin 98/70/EY ja uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä annetun direktiivin 2009/28/EY muuttamisesta annettavaksi Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi COM(2012) 595 final


title: Asia F-162/12: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 16.12.2013 — CL v. EEA (Henkilöstö — Väliaikainen toimihenkilö — Sairausloma — Virkaan palaaminen — Huolenpitovelvollisuus — Työpaikkakiusaaminen)

text:
               8.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 39/29

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 16.12.2013 — CL v. EEA
   (Asia F-162/12) (1)

   (Henkilöstö - Väliaikainen toimihenkilö - Sairausloma - Virkaan palaaminen - Huolenpitovelvollisuus - Työpaikkakiusaaminen)
   2014/C 39/54
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: CL (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, J.-N. Louis ja D. Abreu Caldas)

      Vastaaja: Euroopan ympäristökeskus (EEA) (asiamies: O. Cornu, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus sen päätöksen kumoamisesta, jolla kantaja palautetaan tehtäväänsä sairausloman jälkeen sen ajankohdan jälkeen, jolloin hän lääkärinlausuntojen mukaan kykeni työskentelemään.

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               CL vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan ympäristökeskuksen oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 86, 23.3.2013, s. 30.


title: Asia C-510/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 24.11.2008 — Vera Mattner v. Finanzamt Velbert

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/28

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 24.11.2008 — Vera Mattner v. Finanzamt Velbert
   (Asia C-510/08)
   (2009/C 44/47)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Finanzgericht Düsseldorf
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Vera Mattner

      Vastaaja: Finanzamt Velbert
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Onko EY 39 ja EY 43 artiklaa sekä EY 56 artiklaa, luettuna yhdessä EY 58 artiklan kanssa, tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaiselle lahjaveron kantamista koskevalle jäsenvaltion kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään luovutuksen osalta vain 1 100 euron suuruisesta vähennyksestä, jos ulkomailla asuva henkilö luovuttaa toiselle ulkomailla asuvalle henkilölle Saksassa sijaitsevan kiinteistön, mutta jossa säädetään saman kiinteistön lahjoituksen osalta 205 000 euron suuruisesta vähennyksestä, jos lahjoittajan tai lahjan saajan kotipaikka on lahjoitushetkellä kyseisessä jäsenvaltiossa?


title: Euroopan yhteisöjen komission 15.12.1995 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne (Asia C-393/95)

text:
N:o C 31/16          | FI |                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           3.2.96
Euroopan yhteisöjen komission 8.12.1995 Irlantia vastaan                  osaksi kansallista oikeusjärjestystä, Belgian kuningas
                          nostama kanne                                   kunta on laiminlyönyt sille EY:n perustamissopimuksen
                         ( Asia C-387/95 )                                ja kyseisen direktiivin mukaan kuuluvat velvollisuu
                                                                          det,
                            ( 96/C 31 /32 )
                                                                   2 . velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 8.12.1 995                       denkäyntikulut.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia
vastaan. Kantajan edustajat ovat oikeudellinen neuvonan
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
taja Dimitrios Gouloussis ja oikeudellisen yksikön virka
mies Carmel 0'Reilly, ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                   kuin asiassa C-387/95 ( 2 ) esitetyt; direktiivin mukainen
                                                                   määräaika on päättynyt 1.1.1994 .
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                   (') EYVL N:o L 374, 31.12.1991 , s . 7
1 . toteaa, että jätettyään ilmoittamatta ne lait, asetukset ja    ( 2 ) Katso tämän virallisen lehden s. 16
     hallinnolliset määräykset, jotka ovat tarpeen vakuutus
    yritysten tilinpäätöksistä ja konsolidoiduista tilin
    päätöksistä 19.12.1991 annetun neuvoston direktiivin
     91 /674/ETY ( 1 ) saattamiseksi osaksi kansallista oikeus
    järjestystä, tai jätettyään voimaansaattamatta em. lait,
     asetukset ja hallinnolliset määräykset Irlanti on laimin
     lyönyt sille kyseisen direktiivin mukaan kuuluvat velvol           Euroopan yhteisöjen komission 15.12.1995 Irlantia
     lisuudet,                                                                          vastaan nostama kanne
                                                                                ( Asia C-394/95 )
2. velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                ( 96/C 31 /34 )
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                   Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään lakimies
EY:n perustamissopimuksen 189 artikla, jonka mukaan                Dimitrios Gouloussis ja oikeudellisen yksikön virkamies
direktiivi velvoittaa      saavutettavaan tulokseen     nähden     Carmel 0'Reilly, prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos
jokaista jäsenvaltiota, sisältää epäsuorasti jäsenvaltioiden       Gomez de la Cruz, Centre Wagner, on nostanut 26.9.1995
velvollisuuden noudattaa direktiivin mukaista määräaikaa .         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia
Määräaika on päättynyt 1.1.1994, eikä Irlanti ole siihen          vastaan .
mennessä saattanut voimaan säännöksiä, jotka ovat tarpeen
komission johtopäätöksissä tarkoitetun direktiivin saatta        Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
miseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä .
                                                                   1 . toteaa, että koska Irlanti ei ole ilmoittanut Euroopan
(>) EYVL N:o L 374, 31.12.1991 , s . 7                                   talousyhteisön ja Sveitsin liittovaltion välisen muuta
                                                                         ensivakuutusliikettä kuin henkivakuutusliikettä koske
                                                                         van sopimuksen täytäntöönpanosta 20 päivänä kesä
                                                                         kuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91 /371 /
                                                                         ETY(*) noudattamiseksi tarvittavia lakeja, asetuksia tai
                                                                         hallinnollisia määräyksiä , tai koska se ei ole toteuttanut
    Euroopan yhteisöjen komission 15.12.1995 Belgian                     tämän direktiivin noudattamiseksi tarvittavia toimenpi
           kuningaskuntaa vastaan nostama kanne                          teitä, se on jättänyt täyttämättä mainitun direktiivin
                          Asia C-3 93/95 )                               mukaan sille kuuluvat velvoitteet,
                            ( 96/C 31/33 )
                                                                  2 . velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 15.12.1995
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
kuningaskuntaa vastaan. Kantajan edustaja on Dimitrios
Gouloussis ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos              ETY:n perustamissopimuksen 189 artiklaan, jonka mukaan
                                                                   direktiivi    velvoittaa     saavutettavaan  tulokseen    nähden
Gomez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                   jokaista jäsenvaltiota, sisältyy epäsuorasti jäsenvaltioiden
                                                                  velvollisuus noudattaa direktiivin täytäntöönpanolle asetet
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                      tua määräaikaa . Kyseinen määräaika päättyi 4.7.1993 , eikä
                                                                   Irlanti ollut antanut tarvittavia säännöksiä komission vaa
1 . toteaa, että jätettyään annetussa määräajassa voimaan        timuksissa mainitun direktiivin täytäntöönpanemiseksi .
    saattamatta ja ilmoittamatta komissiolle ne lait, asetuk
    set ja hallinnolliset määräykset, jotka ovat tarpeen
                                                                   (') EYVL N:o L 205 , 27.7.1991 , s . 48
    vakuutusyritysten tilinpäätöksistä ja konsolidoiduista
    tilinpäätöksistä 19 päivänä joulukuuta 1991 annetun
    neuvoston direktiivin 91 /674/ETY ( x ) saattamiseksi


title: Asia C-113/99: Verwaltungsgerichthofin, Wien (Itävalta), 17.3.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa P. P. Handels GmbH i. L., edustajanaan konkurssipesän hoitaja Dr. Herta Schmid, vastaan Wienin, Niederösterreichin ja Burgerlandin Finanzlandesdirektion

text:
3.7.1999                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                               C 188/9
vastaan Katun Germany GmbH ennakkoratkaisua harhaanjoh-                  Verwaltungsgerichthofin, Wien (Itävalta), 17.3.1999 te-
tavasta ja vertailevasta mainonnasta 10 päivänä syyskuuta                kemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
1984 annetun neuvoston direktiivin 84/450/ETY 3 a artiklan               asiassa P. P. Handels GmbH i. L., edustajanaan konkurssi-
1 kohdan g alakohdan tulkinnasta, sellaisena kuin direktiivi on          pesän hoitaja Dr. Herta Schmid, vastaan Wienin, Nie-
muutettuna harhaanjohtavaa mainontaa koskevan direktiivin                  derösterreichin ja Burgerlandin Finanzlandesdirektion
84/450/ETY muuttamisesta sisällyttämällä siihen vertaileva
mainonta 6 päivänä lokakuuta 1997 annetulla Euroopan                                                 (Asia C-113/99)
parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/55/EY (EYVL L 290,
23.10.1997, s. 18). Ennakkoratkaisua pyydetään seuraaviin                                            (1999/C 188/20)
kysymyksiin:
                                                                         Verwaltungsgerichtshof, Wien (Itävalta), on pyytänyt
1) Onko tietyn laitevalmistajan tuotteisiin varaosia ja käytössä         17.3.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-
    kuluvia tarvikkeita tarjoavan yrityksen mainontaa pi-                jen tuomioistuimeen 6.4.1999, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
    dettävä direktiivin 2 artiklan 2 a kohdassa tarkoitettuna            tuimelta ennakkoratkaisua asiassa P. P. Handels GmbH i. L.,
    vertailevana mainontana, jos tämä yritys mainonnassaan               Wien, edustajanaan konkurssipesän hoitaja Dr. Herta Schmid,
    yksilöi tuotteensa käyttämällä viitenumeroina laitevalmis-           vastaan Wienin, Niederösterreichin ja Burgerlandin Finanzlan-
    tajan vastaaville alkuperäisvaraosille antamia tuotenume-            desdirektion seuraavaan kysymykseen:
    roita (OEM-numerot)?
                                                                         Onko pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista
2) Vastauksen ensimmäiseen kysymykseen ollessa myöntävä:                 17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin
                                                                         69/335/ETY (1) 10 artiklan vastaista, että vuonna 1996 on
                                                                         kannettu vuoden 1988 Körperschaftsteuergesetzin (KStG 1988),
    a) Onko laitevalmistajan tuotenumeroiden (OEM-                       sellaisena kuin se on muutettuna liittovaltion lailla BGBl. nro
        numerot) asettaminen rinnakkain yrityksen omien ti-              680/1994, 24 §:n 4 momentin mukaisia veroja?
        lausnumeroiden kanssa direktiivin 3 a artiklan 1 koh-
        dan c alakohdassa sallittua tavaravertailua, esimerkiksi         (1) EYVL 1969, L 249, s. 25.
        hintavertailuna?
    b) Ovatko tuotenumerot (OEM-numerot) 3 a artiklan
        1 kohdan g alakohdassa tarkoitettuja kilpailijan erotta-
        via tunnuksia?
                                                                         Cour administrative d’appel de Nancyn (ensimmäinen
3) Vastauksen toiseen kysymykseen ollessa myöntävä:                      jaosto) 25.3.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennak-
                                                                         koratkaisupyyntö asiassa Roquette Frères SA vastaan
                                                                            Office national interprofessionnel des céréales (ONIC)
    a) Mitkä ovat ne kriteerit, joilla arvioidaan sitä, käy-
        tetäänkö 2 artiklan 2 a kohdan mukaisessa mainon-                                            (Asia C-114/99)
        nassa 3 a artiklan g alakohdassa tarkoitetulla tavalla
        epäoikeutetusti hyväksi kilpailijan erottavien tunnusten
                                                                                (1999/C 188/21)
        mainetta?
                                                                         Cour administrative d’appel de Nancy (ensimmäinen jaosto)
    b) Onko laitevalmistajan tuotenumerojen (OEM-                        on pyytänyt 25.3.1999 tekemällään päätöksellä, joka on
        numerot) asettaminen rinnakkain yrityksen omien ti-              saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 6.4.1999, Euroopan
        lausnumeroiden kanssa peruste, jonka nojalla jo voi-             yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Roquet-
        daan katsoa, että kilpailijan erottavaa tunnusta käy-            te Frères SA vastaan Office national interprofessionnel des
        tetään 3 a artiklan 1 kohdan g alakohdassa tarkoitetulla         céréales (ONIC) seuraavaan kysymykseen:
        tavalla epäoikeutetusti hyväkseen, jos muita kuin alku-
        peräistuotteita mainostava yritys voisi tämän toiminta-          Onko 1.3.1990 voimassa olleiden säännösten ja erityisesti
        tapansa sijasta viitata siihen kulloiseenkin tuotteeseen,        Euroopan yhteisöjen komission 27.11.1987 (1) antaman ase-
        johon käytössä kuluvat tarvikkeet tai varaosat on                tuksen (ETY) N:o 3665/87 5 artiklan 1 kohdan, jonka mukaan
        tarkoitettu?                                                     edellytyksenä vientituen maksamiselle on, että ” – – tuote on
                                                                         tosiasiallisesti saatettu markkinoille sellaisenaan tuontimaana
                                                                         olevassa kolmannessa maassa – – ”, mukaan mahdollista,
    c) Onko epäoikeutetun hyväksikäytön arvioinnissa rat-                että valvonnasta vastaava viranomainen (tässä asiassa ONIC)
        kaiseva kriteeri se, vaikeuttaisiko kyseisiin tuotenume-         kyseenalaistaa tavarantoimittajan oikeuden tukeen pelkästään
        roihin (OEM-numerot) viittaamisen sijasta viittaus               sillä perusteella, että sen ulkomainen asiakas käyttää toimitetun
        (pelkästään) tuotteeseen, johon käytössä kuluvat tarvik-         tavaran sellaisen toisen tuotteen valmistukseen, joka saatetaan
        keet tai varaosat on tarkoitettu, yrityksen myyntiä              jälleenviedä muihin Euroopan talousyhteisön jäsenvaltioihin?
        erityisesti siksi, että tavaroiden käyttäjät ovat tottuneet
        käyttämään lähtökohtanaan laitevalmistajan tuotenu-
        meroita (OEM-numerot)?                                           (1) Maataloustuotteiden vientitukien järjestelmän soveltamista koske-
                                                                             vista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä annettu asetus (EYVL
                                                                             L 351, s. 1).


title: Asia T-172/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.10.2012 — Gem-Year ja Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) v. neuvosto (Polkumyynti — Kiinasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuonti — Yhteisön teollisuuden tukema kantelu — Asianomaisen tuotteen määrittely — Vahinko — Markkinatalousolosuhteissa toimivan yrityksen asema — Tuotantopanoksista maksetut hinnat, jotka merkittävässä määrin heijastavat niiden arvoa markkinoilla — Asetuksen (EY) N:o 384/96 2 artiklan 7 kohdan b ja c alakohta (joista on tullut asetuksen (EY) N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan b ja c alakohta))

text:
               24.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 366/30

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.10.2012 — Gem-Year ja Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) v. neuvosto
   (Asia T-172/09) (1)

   (Polkumyynti - Kiinasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuonti - Yhteisön teollisuuden tukema kantelu - Asianomaisen tuotteen määrittely - Vahinko - Markkinatalousolosuhteissa toimivan yrityksen asema - Tuotantopanoksista maksetut hinnat, jotka merkittävässä määrin heijastavat niiden arvoa markkinoilla - Asetuksen (EY) N:o 384/96 2 artiklan 7 kohdan b ja c alakohta (joista on tullut asetuksen (EY) N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan b ja c alakohta))
   2012/C 366/57
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Gem-Year Industrial Co. Ltd (Zhejiang, Kiina) ja Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd (Zhejiang) (edustajat: aluksi asianajajat K. Adamantopoulos ja Y. Melin, sitten asianajajat Y. Melin, V. Akritidis ja F. Crespo)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: aluksi J. P. Hix, avustajinaan asianajajat G. Berrisch ja G. Wolf, sitten J. P. Hix ja B. Driessen, avustajanaan asianajaja G. Berrisch)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: H. van Vliet ja C. Clyne) ja European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) (Bryssel, Belgia) (edustajat: aluksi asianajajat J. Bourgeois, Y. van Gerven ja E. Wäktare, sitten asianajaja J. Bourgeois)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan kumottavaksi lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuonnissa 26.1.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 91/2006 (EUVL L 29, s. 1).

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Gem-Year Industrial Co. Ltd ja Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston ja European Industrial Fasteners Institute AISBL:n oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 153, 4.7.2009.


title: AVOINTA KILPAILUA KOSKEVA ILMOITUS

text:
22 . 2 . 95      ( Fil                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                             N:oC 45 / 11
                                             TUOMIOISTUIN
                                     AVOINTA KILPAILUA KOSKEVA ILMOITUS
                                                     (95/C 45/09)
            Euroopan yhteisöjen tuomioistuin julkaisee Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä (*) seuraa
            van avointa kilpailua koskevan ilmoituksen :
            Suomenkielinen laitos :
            Avoin kilpailu CJ/LA/ 12 (suomenkieliset juristi-lingvistit)
            Ruotsinkielinen laitos :
            Avoin kilpailu CJ/LA/ 13 (ruotsinkieliset juristi-lingvistit)
            Tämän virallisen lehden voi tilata Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen henkilöstöyksiköstä,
            L-2925 Luxemburg.
            (') EYVL N:o C 45 A, 22. 2. 1995 .


title: Asia T-166/01: Lucchini S.p.A:n 23.7.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
13.10.2001               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 289/29
Lucchini S.p.A:n 23.7.2001 Euroopan yhteisöjen komis-                          teihin asian kannalta merkityksettömiä aineellisia sään-
                  siota vastaan nostama kanne                                  nöksiä sen vuoksi, että se piti tuotantoon tarkoitettuina
                                                                               sellaisia investointeja, jotka olisi pitänyt katsoa yksin-
                                                                               omaan ympäristönsuojeluun tarkoitetuiksi investoinneik-
                          (Asia T-166/01)                                      si. Varmistettuaan, että ilmoitetut investoinnit olivat
                                                                               ainoastaan ympäristönsuojeluun tarkoitettuja eikä tuo-
                                                                               tantoinvestointeja, komission olisi nimittäin pitänyt tehdä
                          (2001/C 289/68)                                      päätöksensä yksinomaan edellä mainitun terästukisääntö-
                                                                               jen 3 artiklan perusteella, joka on tässä tapauksessa
                                                                               relevantti määräys, eikä niiden määräysten perusteella,
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)                            jotka koskevat komission suorittamaa valvontaa niissä
                                                                               tapauksissa, joissa tuotantoinvestointien lisäksi tehdään
                                                                               ympäristönsuojeluun tarkoitettuja investointeja.
Lucchini S.p.A. on nostanut 23.7.2001 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on                –     Komission perustelut ovat ristiriitaisia, koska vaikka se
asianajaja Giovanni Vezzoli.                                                   on katsonut ilmoitetut investoinnit pelkästään toiminnal-
                                                                               lisiksi investoinneiksi, se on kuitenkin arvostellut Italian
                                                                               viranomaisia siitä, etteivät nämä ole toimittamassaan
                                                                               aineistossa millään tavalla eritelleet tuotantokustannuksia
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                     ja ympäristönsuojelutoimista aiheutuvia kustannuksia,
                                                                               mikä olisi mahdollista ainoastaan, jos komissio olisi itse
–     ensisijaisesti ja aineellisesti kumoaa 21.12.2000 tehdyn                 pitänyt investointeja ympäristönsuojeluun tarkoitettuina.
      komission päätöksen C(2000) 4368 lopull. (EYVL L 163,
      20.6.2001) siltä osin kuin komissio on todennut yhteis-
                                                                         –     Komissio on laiminlöynyt perusteluvelvollisuutensa,
      markkinoille soveltumattomaksi valtiontuen, jonka Italia
                                                                               koska se ei ole esittänyt minkäänlaista objektiivista näyt-
      aikoi toteuttaa Lucchini -nimisen terästeollisuusyrityksen
                                                                               töä niistä syistä, joihin se on perustanut päätelmänsä siitä,
      hyväksi ja joka on suuruudeltaan 13,5 miljardia Italian
                                                                               että ilmoitetut tuet eivät soveltuneet yhteismarkkinoille,
      liiraa (6,98 miljoonaa euroa);
                                                                               eikä edes niistä syistä, joiden vuoksi se katsoi, että
                                                                               riidanalaiset investoinnit liittyivät tuotantolaitoksiin ei-
–     joka tapauksessa velvoittaa komission korvaamaan oikeu-                  vätkä ympäristönsuojeluun.
      denkäyntikulut.
                                                                         –     Komissio on tietyissä perustelujensa merkityksellisissä
                                                                               kohdissa kohdellut kantajaa eriarvoisesti verrattuna mui-
                                                                               hin yrityksiin, jotka ovat saaneet tukia samankaltaisissa
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                            tapauksissa.
Riidanalainen päätös on tehty menettelyssä, joka aloitettiin
Italian komissiolle tekemällä terästukisääntöjen 3 artiklan
mukaisella virallisella ilmoituksella valtiontuesta, jonka Italia
aikoi myöntää Lucchini -nimiselle terästeollisuusyritykselle
ympäristönsuojeluun tarkoitettuihin investointeihin Piombi-
non tuotantolaitoksessa. Kyseisessä menettelyssä komissio
väitti, että ilmoitetut investoinnit oli pääasiallisesti tarkoitettu
tuotantotoimintaan eikä ympäristöolojen parantamiseen ja                 SAGEMin 24.7.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vas-
että ne olivat tarpeen muiden tuotantoinvestointien ohella                                      taan nostama kanne
Piombinon tuotantolaitoksen nykyaikaistamiseksi, joten niitä
varten ei voitu myöntää suunniteltuja valtiontukia.
                                                                                (Asia T-169/01)
Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin perusteisiin:                                       (2001/C 289/69)
–     Komissio on käyttänyt väärin harkintavaltaansa tosiseik-
      kojen puutteellisen selvittämisen vuoksi, koska se on                                 (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
      tehnyt ilmeisen virheen arvioidessaan sille ilmoitettuja
      investointeja, jotka se itse määritteli tuotantoinvestoin-
      neiksi eikä ympäristönsuojeluun tarkoitetuiksi investoin-          SAGEM SA, kotipaikka Pariisi, on nostanut 24.7.2001 Euroo-
      neiksi esittämättä tältä osin minkäänlaisia perusteluita.          pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
                                                                         kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan
–     Komissio on rikkonut oikeussääntöjä ja soveltanut niitä            edustaja on asianajaja Dominique Berlin, asianajotoimisto
      virheellisesti, kun se on soveltanut riidanalaisiin investoin-     Wilkie Farr & Gallagher, Pariisi (Ranska).


title: Asian C-280/01 poistaminen rekisteristä

text:
C 19/26                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   25.1.2003
         Asian C-254/01 ( 1) poistaminen rekisteristä                        Asian C-227/02 ( 1) poistaminen rekisteristä
                         (2003/C 19/45)                                                     (2003/C 19/47)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen viidennen jaoston pu-
heenjohtajan 20.11.2002 antamalla määräyksellä tuomioistui-         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 19.11.2002
men rekisteristä on poistettu asia C-254/01, Euroopan yhteisö-      antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
jen komissio vastaan Suomen tasavalta.                              tu asia C-227/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                    Luxemburgin suurherttuakunta.
( 1) EYVL C 245, 1.9.2001.
                                                                    (1 ) EYVL C 180, 27.7.2002.
         Asian C-280/01 ( 1) poistaminen rekisteristä
                         (2003/C 19/46)                                      Asian C-268/02 ( 1) poistaminen rekisteristä
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kuudennen jaoston pu-                                    (2003/C 19/48)
heenjohtajan 19.11.2002 antamalla määräyksellä tuomioistui-
men rekisteristä on poistettu asia C-280/01 (Court of Appealin
(England & Wales) (Civil Division) esittämä ennakkoratkaisu-        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 19.11.2002
pyyntö), Brian Watson vastaan First Choice Holidays & Flights       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
Ltd ja Aparta Hotels Caledonia SA.                                  tu asia C-268/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                    Luxemburgin suurherttuakunta.
( 1) EYVL C 289, 13.10.2001.
                                                                    (1 ) EYVL C 219, 14.9.2002.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 1 päivänä huhtikuuta 2004 asiassaC-90/02 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) Finanzamt Gummersbachvastaan Gerhard Bockemühl (Ennakkoratkaisupyyntö — Kuudennen arvonlisäverodirektiivin18 artiklan 1 kohdan tulkinta — Ostovähennysoikeuden edellytykset — Kuudennenarvonlisäverodirektiivin 9 artiklan 2 kohdan e alakohdassa tarkoitettu palvelunvastaanottaja — Ulkomaille sijoittautuneen verovelvollisen suorittama henkilöstönasettaminen käytettäväksi — Arvonlisäveron maksamiseen velvollinen vastaanottajapalvelusuorituksen vastaanottajana — Velvollisuus laskun hallussapitoon —Laskun sisältö)

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/7

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

   (viides jaosto)
   1 päivänä huhtikuuta 2004
   asiassa C-90/02 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) Finanzamt Gummersbach vastaan Gerhard Bockemühl (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 18 artiklan 1 kohdan tulkinta - Ostovähennysoikeuden edellytykset - Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 9 artiklan 2 kohdan e alakohdassa tarkoitettu palvelun vastaanottaja - Ulkomaille sijoittautuneen verovelvollisen suorittama henkilöstön asettaminen käytettäväksi - Arvonlisäveron maksamiseen velvollinen vastaanottaja palvelusuorituksen vastaanottajana - Velvollisuus laskun hallussapitoon - Laskun sisältö)
   (2004/C 106/10)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-90/02, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Finanzamt Gummersbach vastaan Gerhard Bockemühl ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna yhteisen arvonlisäverojärjestelmän täydentämisestä ja direktiivin 77/388 muuttamisesta verotuksellisten rajojen poistamiseksi 16 päivänä joulukuuta 1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/680/ETY (EYVL L 376, s. 1) sekä direktiivin 77/338 muuttamisesta ja toimenpiteistä arvonlisäveron yksinkertaistamiseksi 14 päivänä joulukuuta 1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/111/ETY (EYVL L 384, s. 47), 18 artiklan 1 kohdan ja 22 artiklan 3 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: tuomari P. Jann, joka hoitaa viidennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit A. Rosas ja S. von Bahr (esittelevä tuomari), julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M.-F. Contet, on 1.4.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Verovelvollisella, joka on jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna yhteisen arvonlisäverojärjestelmän täydentämisestä ja direktiivin 77/388 muuttamisesta verotuksellisten rajojen poistamiseksi 16 päivänä joulukuuta 1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/680/ETY sekä direktiivin 77/338 muuttamisesta ja toimenpiteistä arvonlisäveron yksinkertaistamiseksi 14 päivänä joulukuuta 1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/111/ETY, 21 artiklan 1 kohdan mukaisesti palvelun vastaanottajana velvollinen maksamaan siihen liittyvän arvonlisäveron, ei vähennysoikeutensa käyttämiseksi tarvitse olla hallussaan mainitun direktiivin 22 artiklan 3 kohdan mukaisesti laadittua laskua.

      (1)  EYVL C 169, 13.7.2002.