title: Asia C-541/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 15.9.2017 – Saksan liittotasavalta v. Amar Omar

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 15.9.2017 – Saksan liittotasavalta v. Amar Omar
   (Asia C-541/17)
   (2017/C 402/16)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesverwaltungsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Saksan liittotasavalta

      Vastaaja: Amar Omar

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1.

               Estääkö unionin oikeus sen, että jäsenvaltio (tässä Saksa) kieltäytyy ottamasta kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsiteltäväksi direktiivin 2013/32/EU (1) 33 artiklan 2 kohdan a alakohdan tai edeltävän direktiivin 2005/85/EY (2) 25 artiklan 2 kohdan a alakohdan toimivaltaa soveltaen, koska toinen jäsenvaltio (tässä Bulgaria) on jo myöntänyt hakijalle kansainvälistä suojelua, jos kansainvälisen suojelun muoto, nimittäin pakolaisaseman saaneiden elinolot toisessa jäsenvaltiossa,

                           a)

                           ei ole direktiivin 2011/95/EU (3) 20 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen vaatimusten mukainen ja/tai

                           b)

                           rikkoo perusoikeuskirjan 4 artiklaa tai Euroopan ihmisoikeussopimuksen 3 artiklaa?

               2.

               Jos kysymyksen 1 a tai b kohtaan vastataan myöntävästi, sovelletaanko tätä myös, jos

                           a)

                           pakolaisaseman saaneille ei myönnetä pakolaisaseman myöntäneessä jäsenvaltiossa (tässä Bulgaria) vähimmäistoimeentulon varmistavia etuuksia tai niitä myönnetään huomattavasti vähemmän kuin muissa jäsenvaltioissa mutta heitä ei kuitenkaan kohdella tältä osin toisin kuin kyseisen jäsenvaltion kansalaisia

                           b)

                           pakolaisaseman saaneet rinnastetaan tosin muodollisesti omiin kansalaisiin toimeentuloedellytysten osalta mutta heidän on käytännössä vaikeampi saada niihin liittyvä etuuksia, eikä todellisen samanlaisen kohtelun varmistamiseksi kyseisen jäsenvaltion kansalaisten kanssa ole olemassa vastaavan laajuista ja kyseessä olevan henkilöryhmän erityistarpeet asianmukaisesti huomioon ottavaa kotouttamisohjelmaa?

      (1)  Kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/32/EU (EUVL 2013, L 180, s. 60).

      (2)  Pakolaisaseman myöntämistä tai poistamista koskevissa menettelyissä jäsenvaltioissa sovellettavista vähimmäisvaatimuksista 1.12.2005 annettu neuvoston direktiivi 2005/85/EY (EUVL 2005, L 326, s. 13).

      (3)  Vaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi, pakolaisten ja henkilöiden, jotka voivat saada toissijaista suojelua, yhdenmukaiselle asemalle sekä myönnetyn suojelun sisällölle 13.12.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/95/EU (EUVL 2011, L 337, s. 9).


title: Asia C-567/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 5.10.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Vilniaus apygardos teismas – Liettua) – ”LitSpecMet” UAB v. ”Vilniaus lokomotyvų remonto depas” UAB (Ennakkoratkaisupyyntö — Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevat sopimukset — Direktiivi 2004/18/EY — 1 artiklan 9 kohta — Käsite ”hankintaviranomainen” — Yhtiö, jonka osakekanta on hankintaviranomaisen omistuksessa — Konsernin sisäiset liiketoimet)

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 5.10.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Vilniaus apygardos teismas – Liettua) – ”LitSpecMet” UAB v. ”Vilniaus lokomotyvų remonto depas” UAB
   (Asia C-567/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevat sopimukset - Direktiivi 2004/18/EY - 1 artiklan 9 kohta - Käsite ”hankintaviranomainen” - Yhtiö, jonka osakekanta on hankintaviranomaisen omistuksessa - Konsernin sisäiset liiketoimet))
   (2017/C 402/02)
   Oikeudenkäyntikieli: liettua

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Vilniaus apygardos teismas

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja:”LitSpecMet” UAB

      Vastaaja:”Vilniaus lokomotyvų remonto depas” UAB

      Muu osapuoli:”Plienmetas” UAB

      Tuomiolauselma

   Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 30.11.2011 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 1251/2011, 1 artiklan 9 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, että yhtiö, joka yhtäältä on kokonaan sellaisen hankintaviranomaisen omistuksessa, joka toiminnassaan tyydyttää yleisen edun mukaisia tarpeita, ja joka toisaalta toteuttaa sekä liiketoimia kyseiselle hankintaviranomaiselle että liiketoimia kilpailluilla markkinoilla, on luokiteltava mainitussa säännöksessä tarkoitetuksi julkisoikeudelliseksi laitokseksi, kunhan kyseisen yhtiön toiminta on tarpeen, jotta mainittu hankintaviranomainen voi harjoittaa toimintaansa, ja kunhan yleisen edun mukaisten tarpeiden tyydyttämiseksi kyseinen yhtiö toimii muiden kuin taloudellisten perusteiden pohjalta, minkä selvittäminen on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana. Tässä yhteydessä on merkityksetöntä, että sisäisten liiketoimien arvo voi tulevaisuudessa muodostaa alle 90 prosenttia tai epäolennaisen osan yhtiön kokonaisliikevaihdosta.

      (1)  EUVL C 27, 25.1.2016.


title: Asia C-544/17 P: Unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-812/14: BPC Lux 2 Sàrl ja muut v. Euroopan komissio 19.7.2017 antamasta määräyksestä 18.9.2017 tehty valitus

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/15

         Unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-812/14: BPC Lux 2 Sàrl ja muut v. Euroopan komissio 19.7.2017 antamasta määräyksestä 18.9.2017 tehty valitus
   (Asia C-544/17 P)
   (2017/C 402/17)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: BPC Lux 2 Sàrl ja muut (edustajat: barrister K. Bacon QC, barrister B. Woogar, solicitor J. Webber ja solicitor M. Steenson)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio ja Portugalin tasavalta

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen määräyksen

               —

               siirtää asian unionin yleiseen tuomioistuimeen asia varsinaista käsittelyä varten ja

               —

               velvoittaa komission korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kyseessä on valitus, joka on tehty unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-812/14: BPC Lux 2 Sàrl ja muut v. Euroopan komissio 19.7.2017 antamasta määräyksestä EU:T:2017:560 (riidanalainen määräys), jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi tutkittavaksi ottamisen edellytysten puuttumisen vuoksi kantajien kanteen, jolla vaaditaan valtiontuesta SA.39250 Resolution of Banco Espírito Santo annetun komission päätöksen C(2014) (riidanalainen päätös) kumoamista.
   Valituksenalaisella määräyksellä unionin yleinen tuomioistuin on todennut viran puolesta, ettei kantajilla ole kumoamisintressiä, ja tämän vuoksi tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat. Kantajat vetoavat nyt unionin tuomioistuimessa yhteen kanneperusteeseen, joka koskee sitä, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen ja/tai otti selvitysaineiston huomioon ilmeisen vääristyneellä tavalla.
   Erityisesti unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt virheen todetessaan, että riidanalaisen päätöksen kumoaminen ei voisi mitenkään vaikuttaa kansallisiin menettelyihin, koska ne koskivat kansalliseen oikeuteen liittyviä kysymyksiä, kun taas käsiteltävät menettelyt koskevat unionin oikeuteen liittyviä asioita. Kuten myöhemmin todetaan, kantajat ovat esittäneet heidän portugalilaisen asianajajansa selvitysaineistoa, jota komissio tai Portugalin valtio eivät ole kiistäneet, sen osalta, että riidanalaisen päätöksen kumoaminen kasvattaisi merkittävästi heidän kansallisen oikeudellisen vaatimuksensa menestymismahdollisuuksia, jonka nojalla BESin päätös kumotaan tai on oikeus vaatia vahingonkorvauksia. Tekemällä päinvastaisen ratkaisun ja antamatta täten Portugalin tuomioistuimille mahdollisuutta arvioida asiaa itse, unionin yleinen tuomioistuin on kielletyllä tavalla korvannut Portugalin tuomioistuinten kansallisen oikeuden tulkinnan omalla tulkinnallaan ja/tai ottanut selvitysaineiston huomioon ilmeisen vääristyneellä tavalla.


title: Asia T-211/17 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 29.9.2017 – Amplexor Luxembourg v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Julkiset palveluhankinnat — Välitoimihakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/36

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 29.9.2017 – Amplexor Luxembourg v. komissio
   (Asia T-211/17 R)
   ((Väliaikainen oikeussuoja - Julkiset palveluhankinnat - Välitoimihakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty))
   (2017/C 402/48)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Amplexor Luxembourg Sàrl (Bertrange, Luxemburg) (edustaja: asianajaja J.-F. Steichen)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Estrada de Solà ja O. Verheecke)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 278 ja SEUT 279 artiklaan perustuva vaatimus sellaisten välitoimien määräämisestä, jotka koskevat yhtäältä Euroopan unionin julkaisutoimiston 13.2.2017 tarjouspyynnön nro 10651 yhteydessä tekemän päätöksen täytäntöönpanon lykkäämistä siltä osin kuin päätöksessä asetetaan Jouve ja Skrivanek -konsortion tarjous ensimmäiselle sijalle ja toisaalta julkaisutoimiston ja kyseisen konsortion välillä tehdyn puitesopimuksen keskeyttämistä.

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-281/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.10.2017 – Solelec ym. v. parlamentti (Julkiset rakennusurakat — Tarjouspyyntömenettely — Parlamentin Luxemburgissa sijaitsevan Konrad Adenauer -rakennuksen laajennus- ja uudistushankkeen yhteydessä tehtävät sähkötyöt (vahvavirta) — Tarjoajan tarjouksen hylkääminen ja sopimuksen tekeminen toisen tarjoajan kanssa — Ilmeinen arviointivirhe — Valintaperusteet — Tekninen suorituskyky ja ammatillinen pätevyys — Tarjouskilpailun ratkaisuperusteet — Hinnaltaan poikkeuksellisen alhainen tarjous — Markkina-arvo)

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.10.2017 – Solelec ym. v. parlamentti
   (Asia T-281/16) (1)

   ((Julkiset rakennusurakat - Tarjouspyyntömenettely - Parlamentin Luxemburgissa sijaitsevan Konrad Adenauer -rakennuksen laajennus- ja uudistushankkeen yhteydessä tehtävät sähkötyöt (vahvavirta) - Tarjoajan tarjouksen hylkääminen ja sopimuksen tekeminen toisen tarjoajan kanssa - Ilmeinen arviointivirhe - Valintaperusteet - Tekninen suorituskyky ja ammatillinen pätevyys - Tarjouskilpailun ratkaisuperusteet - Hinnaltaan poikkeuksellisen alhainen tarjous - Markkina-arvo))
   (2017/C 402/32)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Solelec SA (Esch-sur-Alzette, Luxemburg), Mannelli & Associés SA (Bertrange, Luxemburg), Paul Wagner et fils SA (Luxemburg, Luxemburg) ja Socom SA (Foetz, Luxemburg) (edustaja: asianajaja S. Marx)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: M. Mraz ja L. Chrétien)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan yhtäältä parlamentin 27.5.2016 tekemä päätös, jolla hylättiin kantajien tarjous Luxemburgissa (Luxemburg) sijaitsevan Konrad Adenauer -rakennuksen laajennus- ja peruskorjaushanketta koskevaan tarjouspyyntömenettelyyn INLO-D-UPIL-T-1-AO6 kuuluvasta erästä nro 75 ”Sähkötyöt – vahvavirta”, ja toisaalta päätös, jolla kyseisestä erästä tehtiin sopimus toisen tarjoajan kanssa.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Solelec SA, Mannelli & Associés SA, Paul Wagner et fils SA ja Socom SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      (1)  EUVL C 260, 18.7.2016.


title: Asia T-656/17: Kanne 25.9.2017 – Sumol + Compal Marcas v. EUIPO – Jacob (Dr. Jacob’s essentials)

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/48

         Kanne 25.9.2017 – Sumol + Compal Marcas v. EUIPO – Jacob (Dr. Jacob’s essentials)
   (Asia T-656/17)
   (2017/C 402/63)
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Sumol + Compal Marcas, SA (Carnaxide, Portugali) (edustaja: asianajaja A. De Sampaio)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Ludwig Manfred Jacob (Heidesheim, Saksa)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki, joka sisältää oranssia, keltaista ja vihreän sävyjä sisältävät sanaosat ”Dr. Jacob’s essentials” – Rekisteröintihakemus nro 13 742 903

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 11.7.2017 asiassa R 2067/2016-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n ja muun osapuolen valituslautakunnassa korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperuste

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Yhdistetyt asiat C-24/16 ja 25/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 27.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberlandesgericht Düsseldorf – Saksa) – Nintendo Co. Ltd v. BigBen Interactive GmbH ja BigBen Interactive SA (Ennakkoratkaisupyyntö — Teollis- ja tekijänoikeudet — Asetus (EY) N:o 6/2002 — 20 artiklan 1 kohdan c alakohta, 79 artiklan 1 kohta sekä 82, 83, 88 ja 89 artikla — Loukkauskanne — Yhteisömallista johtuvien oikeuksien rajoitukset — Lainausten ottamisen käsite — Asetus (EY) N:o 44/2001 — 6 artiklan 1 alakohta — Toimivalta tuomioistuinjäsenvaltion ulkopuolelle sijoittautuneeseen kanssavastaajaan nähden — Yhteisömallia käsittelevien tuomioistuinten toimivallan alueellinen ulottuvuus — Asetus (EY) N:o 864/2007 — 8 artiklan 2 kohta — Vaatimuksiin seuraamuksia ja muita toimenpiteitä koskevien määräysten antamisesta sovellettava laki)

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 27.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberlandesgericht Düsseldorf – Saksa) – Nintendo Co. Ltd v. BigBen Interactive GmbH ja BigBen Interactive SA
   (Yhdistetyt asiat C-24/16 ja 25/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Teollis- ja tekijänoikeudet - Asetus (EY) N:o 6/2002 - 20 artiklan 1 kohdan c alakohta, 79 artiklan 1 kohta sekä 82, 83, 88 ja 89 artikla - Loukkauskanne - Yhteisömallista johtuvien oikeuksien rajoitukset - Lainausten ottamisen käsite - Asetus (EY) N:o 44/2001 - 6 artiklan 1 alakohta - Toimivalta tuomioistuinjäsenvaltion ulkopuolelle sijoittautuneeseen kanssavastaajaan nähden - Yhteisömallia käsittelevien tuomioistuinten toimivallan alueellinen ulottuvuus - Asetus (EY) N:o 864/2007 - 8 artiklan 2 kohta - Vaatimuksiin seuraamuksia ja muita toimenpiteitä koskevien määräysten antamisesta sovellettava laki))
   (2017/C 402/03)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Nintendo Co. Ltd

      Vastaaja: BigBen Interactive GmbH ja BigBen Interactive SA

      Tuomiolauselma

               1)

               Yhteisömallista 12.12.2001 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 6/2002, luettuna yhdessä tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 6 artiklan 1 alakohdan kanssa, on tulkittava siten, että pääasioissa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa yhteisömalleja käsittelevän tuomioistuimen, jonka käsiteltäväksi loukkauskanne on saatettu, kansainvälinen toimivalta perustuu ensimmäiseen vastaajaan nähden asetuksen N:o 6/2002 82 artiklan 1 kohtaan ja muuhun jäsenvaltioon sijoittautuneeseen toiseen vastaajaan nähden tähän 6 artiklan 1 alakohtaan, luettuna yhdessä asetuksen N:o 6/2002 79 artiklan 1 kohdan kanssa, sillä perusteella, että jälkimmäinen vastaaja valmistaa ja toimittaa ensimmäiselle vastaajalle tuotteita, joita ensimmäinen vastaaja pitää kaupan, tämä tuomioistuin voi kantajan vaatimuksesta kohdistaa jälkimmäiseen vastaajaan määräyksiä, jotka koskevat asetuksen N:o 6/2002 89 artiklan 1 kohdan ja 88 artiklan 2 kohdan piiriin kuuluvia toimenpiteitä ja tämän jälkimmäisen vastaajan muutakin kuin edellä mainittuun toimitusketjuun liittyvää toimintaa ja joiden ulottuvuus kattaa koko unionin alueen.

               2)

               Asetuksen N:o 6/2002 20 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että kolmas, joka ilman yhteisömallista johtuvien oikeuksien haltijan lupaa käyttää muun muassa internetsivustollaan tällaisia malleja sisältävien tuotteiden kuvia myydessään lainmukaisesti tuotteita, joita on tarkoitus käyttää kyseisestä mallista johtuvien oikeuksien haltijan tiettyihin tuotteisiin liittyvinä tarvikkeina, selittääkseen tai osoittaakseen, miten myytäviä tuotteita ja kyseisten oikeuksien haltijan tuotteita käytetään yhdessä, suorittaa toisintamisen ”lainausten ottamiseksi” 20 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla; tällainen toimi on tämän säännöksen nojalla sallittu, jos sen yhteydessä noudatetaan siinä vahvistettuja kumulatiivisia edellytyksiä, minkä varmistaminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävänä.

               3)

               Sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin sovellettavasta laista (Rooma II) 11.7.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) 864/2007 8 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että tässä säännöksessä tarkoitetulla käsitteellä ”maan – –, jossa oikeutta loukkaava teko tehtiin”, tarkoitetaan maata, jossa vahingon aiheuttanut tapahtuma sattui. Tilanteessa, jossa samaa vastaajaa moititaan eri jäsenvaltioissa toteutetuista eri loukkaustoimista, vahingon aiheuttaneen tapahtuman yksilöimiseksi ei ole syytä viitata kuhunkin moitittuun loukkaustoimeen, vaan vastaajan toimintaa on arvioitava kokonaisuutena sen paikan määrittämiseksi, jossa alkuperäinen loukkaustoimi, joka on aiheuttanut moititun toiminnan, on tapahtunut tai ollut vaarassa tapahtua

      (1)  EUVL C 145, 25.4.2016.


title: Asia T-244/17 R II: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 19.9.2017 – António Conde & Companhia v. komissio (Välitoimet — Kalastusalus — Luoteis-Atlantin kalastusjärjestö — Tutkittavaksi ottaminen — Uudet tosiseikat — Olosuhteiden muuttuminen — Välitoimihakemus — Oikeussuojan tarpeen puuttuminen)

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/37

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 19.9.2017 – António Conde & Companhia v. komissio
   (Asia T-244/17 R II)
   ((Välitoimet - Kalastusalus - Luoteis-Atlantin kalastusjärjestö - Tutkittavaksi ottaminen - Uudet tosiseikat - Olosuhteiden muuttuminen - Välitoimihakemus - Oikeussuojan tarpeen puuttuminen))
   (2017/C 402/49)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: António Conde & Companhía, SA (Gafanha de Nazaré, Portugali) (edustaja: asianajaja J.R. García-Gallardo Gil-Fournier)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Bouquet, A. Lewis ja F. Moro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 278 ja SEUT 279 artiklaan perustuva vaatimus sellaisten välitoimien määräämisestä, joilla Euroopan komissio velvoitetaan yhtäältä olemaan painostamatta Portugalin tasavaltaa jättämään kalastusalus Calvão pois niiden Portugalin lipun alla purjehtivien alusten luettelosta, joilla on lupa kalastaa Luoteis-Atlantin kalastusjärjestön (NAFO) sääntelyalueella, ja toisaalta toimittamaan komission ja Portugalin edustajien väliseen yhteydenpitoon liittyvät asiakirjat, jotka koskevat kantajan alusten sulkemista pois NAFOn sääntelyalueelta.

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-316/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.10.2017 – Moravia Consulting v. EUIPO – Citizen Systems Europe (SDC-554S) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin SDC-554S rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi rekisteröimätön kansallinen sanamerkki SDC-554S — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 4 kohta) — Todisteet kansallisen oikeuden sisällöstä — Asetuksen (EY) N:o 2868/95 19 säännön 2 kohdan d alakohta (josta on tullut delegoidun asetuksen (EU) 2017/1430 7 artiklan 2 kohdan d alakohta) — Todisteiden esittäminen ensimmäistä kertaa valituslautakunnassa — Valituslautakunnan harkintavalta — Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 95 artiklan 2 kohta))

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/26

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.10.2017 – Moravia Consulting v. EUIPO – Citizen Systems Europe (SDC-554S)
   (Asia T-316/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin SDC-554S rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi rekisteröimätön kansallinen sanamerkki SDC-554S - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 4 kohta) - Todisteet kansallisen oikeuden sisällöstä - Asetuksen (EY) N:o 2868/95 19 säännön 2 kohdan d alakohta (josta on tullut delegoidun asetuksen (EU) 2017/1430 7 artiklan 2 kohdan d alakohta) - Todisteiden esittäminen ensimmäistä kertaa valituslautakunnassa - Valituslautakunnan harkintavalta - Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 95 artiklan 2 kohta)))
   (2017/C 402/33)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Moravia Consulting spol. s r. o. (Brno, Tšekki) (edustaja: asianajaja M. Kyjovský)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: D. Gája)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Citizen Systems Europe GmbH (Stuttgart, Saksa) (edustajat: asianajajat C. von Donat, J. Lipinsky, J. Hagenberg, T. Hollerbach ja C. Nitschke)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 1.4.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 1575/2015-2), joka koskee osapuolten Moravia Consulting ja Citizen Systems Europe välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Moravia Consulting spol. s r. o. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 287, 8.8.2016.


title: Asia T-579/17 R: Unionin yleisen tuomioistuimen varapresidentin määräys 26.9.2017 – Wall Street Systems UK v. EKP (Väliaikainen oikeussuoja — Julkiset palveluhankinnat — Tarjouspyyntömenettely — Kassanhallintajärjestelmän toimitus — Tarjoajan tarjouksen hylkääminen ja toisen tarjoajan valinta hankintasopimuksen sopimuspuoleksi — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/37

         Unionin yleisen tuomioistuimen varapresidentin määräys 26.9.2017 – Wall Street Systems UK v. EKP
   (Asia T-579/17 R)
   ((Väliaikainen oikeussuoja - Julkiset palveluhankinnat - Tarjouspyyntömenettely - Kassanhallintajärjestelmän toimitus - Tarjoajan tarjouksen hylkääminen ja toisen tarjoajan valinta hankintasopimuksen sopimuspuoleksi - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty))
   (2017/C 402/50)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Wall Street Systems UK Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja A. Csaki)

      Vastaaja: Euroopan keskuspankki (EKP) (edustajat: asiamiehet C. Kroppenstedt ja I. Köpfer sekä asianajajat U. Soltész ja A. Neun)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 278 ja SEUT 279 artiklaan perustuva hakemus päätöksen, jolla hylätään kantajan muutoksenhaku tarjouspyyntömenettelyn 2016/S 093-165651 yhteydessä, täytäntöönpanon lykkäämisestä.

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Asiassa T-579/17 R 29.8.2017 annettu määräys kumotaan.

               3)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-554/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Svea hovrätt (Ruotsi) on esittänyt 21.9.2017 – Rebecka Jonsson v. Société du Journal L’Est Républicain

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Svea hovrätt (Ruotsi) on esittänyt 21.9.2017 – Rebecka Jonsson v. Société du Journal L’Est Républicain
   (Asia C-554/17)
   (2017/C 402/18)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Svea hovrätt

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Rebecka Jonsson

      Vastaaja: Société du Journal L’Est Républicain

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko eurooppalaisesta vähäisiin vaatimuksiin sovellettavasta menettelystä 11.7.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 861/2007 (1) 16 artikla esteenä sellaisen kansallisen säännöksen soveltamiselle, jonka mukaan oikeudenkäyntikuluja voidaan kuitata tai kohtuullistaa, kun asiassa esitetään useita vaatimuksia, joista osa ratkaistaan toisen ja osa toisen hyväksi, tai kun vaatimus hyväksytään ainoastaan osaksi?

               2)

               Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä, miten käsitettä ”hävinnyt asianosainen” asetuksen 16 artiklassa on tulkittava?

      (1)  EUVL 2007, L 199, s. 1.


title: Asia C-73/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 27.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovakia) – Peter Puškár v. Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky ja Kriminálny úrad finančnej správy (Ennakkoratkaisupyyntö — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 7, 8 ja 47 artikla — Direktiivi 95/46/EY — 1, 7 ja 13 artikla — Henkilötietojen käsittely — SEU 4 artiklan 3 kohta — Henkilötietoja sisältävän luettelon laatiminen — Tarkoitus — Veronkanto — Veropetosten torjunta — Tuomioistuinvalvonta — Perusvapauksien ja -oikeuksien suoja — Asian saattaminen tuomioistuimen käsiteltäväksi edellyttää, että ensin on tehty hallinnollinen oikaisuvaatimus — Mainitun luettelon hyväksyttävyys todisteena — Henkilötietojen käsittelyn laillisuuden edellytykset — Rekisterinpitäjä suorittaa yleistä etua koskevan tehtävän)

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 27.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovakia) – Peter Puškár v. Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky ja Kriminálny úrad finančnej správy
   (Asia C-73/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 7, 8 ja 47 artikla - Direktiivi 95/46/EY - 1, 7 ja 13 artikla - Henkilötietojen käsittely - SEU 4 artiklan 3 kohta - Henkilötietoja sisältävän luettelon laatiminen - Tarkoitus - Veronkanto - Veropetosten torjunta - Tuomioistuinvalvonta - Perusvapauksien ja -oikeuksien suoja - Asian saattaminen tuomioistuimen käsiteltäväksi edellyttää, että ensin on tehty hallinnollinen oikaisuvaatimus - Mainitun luettelon hyväksyttävyys todisteena - Henkilötietojen käsittelyn laillisuuden edellytykset - Rekisterinpitäjä suorittaa yleistä etua koskevan tehtävän))
   (2017/C 402/04)
   Oikeudenkäyntikieli: slovakki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Peter Puškár

      Vastaajat: Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky ja Kriminálny úrad finančnej správy

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa asetetaan sen edellytykseksi, että henkilö, joka katsoo yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24.10.1995 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 95/46/EY taattua oikeuttaan henkilötietojen suojaan loukatun, voi saattaa asian tuomioistuimen käsiteltäväksi, se, että hän on ensin käyttänyt kaikki kansallisissa hallintoviranomaisissa käytettävissä olevat oikeussuojakeinot, kunhan näiden oikeussuojakeinojen käyttämistä koskevat konkreettiset menettelysäännöt eivät vaikuta suhteettomasti kyseisessä määräyksessä tarkoitettuun oikeuteen tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin tuomioistuimessa. Erityisesti edellytetään, että kaikkien käytettävissä olevien hallinnollisten oikeussuojakeinojen käyttämisestä ensin ei aiheudu merkittävää viivästystä asian saattamiselle tuomioistuimen käsiteltäväksi, että se keskeyttää asianomaisten oikeuksien vanhentumisen ja että siitä ei aiheudu kohtuuttomia kuluja.

               2)

               Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että kansallinen tuomioistuin ei hyväksy direktiivillä 95/46 annetun henkilötietojen suojan rikkomisesta todisteena esitettäväksi riidanalaisen luettelon kaltaista luetteloa, jonka rekisteröity esittää ja joka sisältää hänen henkilötietojaan, siinä tapauksessa, että kyseinen henkilö on hankkinut luettelon ilman laissa edellytettyä rekisterinpitäjän suostumusta, jollei tästä epäämisestä säädetä kansallisessa lainsäädännössä ja jollei se kunnioita sekä tehokkaita oikeussuojakeinoja tuomioistuimessa koskevan oikeuden keskeistä sisältöä että suhteellisuusperiaatetta.

               3)

               Direktiivin 95/46 7 artiklan e alakohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä sille, että jäsenvaltion viranomaiset suorittavat veronkannon ja veropetosten torjunnan tarkoituksessa sen kaltaista henkilötietojen käsittelyä kuin riidanalaisen luettelon laatiminen pääasiassa ilman rekisteröityjen suostumusta, edellyttäen yhtäältä, että näille viranomaisille on kansallisessa lainsäädännössä annettu kyseisessä säännöksessä tarkoitettuja yleistä etua koskevia tehtäviä, että tämän luettelon laatiminen ja rekisteröityjen nimen merkitseminen siihen ovat tosiasiallisesti soveltuvia ja tarpeen tavoiteltujen päämäärien saavuttamiseksi ja että on olemassa riittäviä indisioita olettaa, että rekisteröidyt ovat luettelossa perustellusti, ja toisaalta, että kaikki direktiivissä 95/46 asetetut henkilötietojen käsittelyn laillisuuden edellytykset täyttyvät.

      (1)  EUVL C 165, 10.5.2016.


title: Asia T-317/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.10.2017 – Moravia Consulting v. EUIPO – Citizen Systems Europe (SDC-888TII RU) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin SDC-888TII RU rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi rekisteröimätön kansallinen sanamerkki SDC-888TII RU — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 4 kohta) — Todisteet kansallisen oikeuden sisällöstä — Asetuksen (EY) N:o 2868/95 19 säännön 2 kohdan d alakohta (josta on tullut delegoidun asetuksen (EU) 2017/1430 7 artiklan 2 kohdan d alakohta) — Todisteiden esittäminen ensimmäistä kertaa valituslautakunnassa — Valituslautakunnan harkintavalta — Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 95 artiklan 2 kohta))

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.10.2017 – Moravia Consulting v. EUIPO – Citizen Systems Europe (SDC-888TII RU)
   (Asia T-317/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin SDC-888TII RU rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi rekisteröimätön kansallinen sanamerkki SDC-888TII RU - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 4 kohta) - Todisteet kansallisen oikeuden sisällöstä - Asetuksen (EY) N:o 2868/95 19 säännön 2 kohdan d alakohta (josta on tullut delegoidun asetuksen (EU) 2017/1430 7 artiklan 2 kohdan d alakohta) - Todisteiden esittäminen ensimmäistä kertaa valituslautakunnassa - Valituslautakunnan harkintavalta - Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 95 artiklan 2 kohta)))
   (2017/C 402/34)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Moravia Consulting spol. s r. o. (Brno, Tšekki) (edustaja: asianajaja M. Kyjovský)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: D. Gája)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Citizen Systems Europe GmbH (Stuttgart, Saksa) (edustajat: asianajajat C. von Donat, J. Lipinsky, J. Hagenberg, T. Hollerbach ja C. Nitschke)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 1.4.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 1566/2015-2), joka koskee osapuolten Moravia Consulting ja Citizen Systems Europe välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Moravia Consulting spol. s r. o. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 287, 8.8.2016.


title: Asia T-156/17: Kanne 11.9.2017 – L v. parlamentti

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/38

         Kanne 11.9.2017 – L v. parlamentti
   (Asia T-156/17)
   (2017/C 402/51)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: L (edustaja: asianajaja I. Coutant Peyre)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan parlamentin 24.6.2016 tekemän ja kantajan 25.7.2016 vastaanottaman päätöksen, jolla se irtisanoi kantajan

               —

               velvoittamaan parlamentin maksamaan 100 000 euron korvauksen aineettomasta vahingosta ja

               —

               velvoittamaan parlamentin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhdeksään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että ilmiantajien suojelua koskevaa periaatetta, sellaisena kuin se on määritelty henkilöstösääntöjen 22 a ja 22 b artiklassa ja sisäisten sääntöjen 6 artiklassa, ja unionin kyseistä etua on loukattu.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu perustelujen puuttumiseen.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu huolenpitovelvoitteen rikkomiseen.

               6)

               Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että parlamentti ei ole vastannut kantajan henkilöstösääntöjen 24 artiklan nojalla esittämään avunantopyyntöön ja on loukannut puolustautumisoikeuksia sekä oikeutta sovitteluun.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että kantajan oikeutta tutustua asiakirjoihin on loukattu.

               8)

               Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu harkintavallan väärinkäyttöön.

               9)

               Yhdeksäs kanneperuste, joka perustuu irtisanomisen sääntöjenvastaisuuteen.


title: Asia C-555/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Østre Landsret (Tanska) on esittänyt 22.9.2017 – 2M-Locatel A/S v. Skatteministeriet

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Østre Landsret (Tanska) on esittänyt 22.9.2017 – 2M-Locatel A/S v. Skatteministeriet
   (Asia C-555/17)
   (2017/C 402/19)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Østre Landsret

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: 2M-Locatel A/S

      Vastaaja: Skatteministeriet

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko yhdistettyä nimikkeistöä yhteisessä tullitariffissa, sellaisena kuin se on vahvistettu tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (1) liitteen I muuttamisesta 17.10.2006 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1549/2006 (2) liitteessä I,

               (i)

               nimikkeen 8528 alajakoa ”– – videovirittimet”,

               (ii)

               alanimikettä 8528 71 13 sekä

               (iii)

               alanimikettä 8528 71 90

         tulkittava siten, että tavara, joka vastaa alanimikkeen 8528 71 13 tavarankuvausta ja joka kykenee vastaanottamaan, avaamaan ja käsittelemään internet-teknologian avulla välitettyjä Live TV -televisiosignaaleja mutta ei kykene vastaanottamaan, avaamaan eikä käsittelemään antennin, kaapelitelevision tai satelliittin välityksellä välitettyjä Live TV-televisiosignaaleja, on luokiteltava alanimikkeeseen 8528 71 13, alanimikkeeseen 8528 71 90 tai johonkin kolmanteen alanimikkeeseen

      (1)  EYVL 1987, L 256, s. 1.

      (2)  EUVL 2006, L 301, s. 1.


title: Asia T-658/17: Kanne 21.9.2017 – Stichting Against Child Trafficking v. OLAF

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/48

         Kanne 21.9.2017 – Stichting Against Child Trafficking v. OLAF
   (Asia T-658/17)
   (2017/C 402/64)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Stichting Against Child Trafficking (Nijmegen, Alankomaat) (edustaja: asianajaja E. Agstner)

      Vastaaja: Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan petostentorjuntaviraston 3.8.2017 asiassa OC/2017/0451 tekemän päätöksen olla aloittamatta hallinnollista tutkintaa

               —

               velvoittaa Euroopan petostentorjuntaviraston aloittamaan hallinnollisen tutkinnan ja tutkinnan tuloksista riippuen siirtämään asian kansallisiin lainkäyttöelimiin rikosoikeudellista menettelyä varten ja/tai Euroopan toimielimiin hallinnollista menettelyä varten

               —

               velvoittamaan Euroopan petostentorjuntaviraston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan OLAF on rikkonut unionin oikeutta ja tehnyt ilmeisiä arviointivirheitä

                           —

                           Riidanalainen päätös ei ole Euroopan unionin perustavanlaatuista arvojen, yhteisön lainsäädäntökokonaisuuden ja YK:n lasten oikeuksien julistuksen mukainen, ja se perustuu asian asiakirja-aineiston ilmeisen virheelliseen tulkintaan.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu toimimatta jättämiseen ja tutkinnan aloittamisen laiminlyöntiin

                           —

                           OLAF ei ota huomioon sen, että EU:n varoja käytetään EU:n lainsäädännön ja arvojen vastaisten organisaatioiden ja toimintatapojen hyväksi, aiempien ja nykyisten vaikutusten välistä yhteyttä.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu oikeuteen tulla kuulluksi

                           —

                           OLAF ei selvästikään ollut lainkaan kiinnostunut totuuden selvittämisestä, koska se kieltäytyi kuulemasta todistajia ja tapaamasta kantajaa.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan on tehty menettelyvirheitä

                           —

                           10.9.2014 pidetystä kokouksesta, jonka aikana kantaja ja kaksi Euroopan komission virkamiestä esittivät lausuntoja ja niitä tukevia tosiseikkoja, ei laadittu pöytäkirjaa.


title: Asia C-557/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 22.9.2017 – Y.Z. ym. v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 22.9.2017 – Y.Z. ym. v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Asia C-557/17)
   (2017/C 402/20)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Raad van State

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Y.Z., Z.Z. ja Y.Y.

      Vastapuoli: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko oikeudesta perheenyhdistämiseen 22.9.2003 annetun Euroopan unionin neuvoston direktiivin 2003/86/EY (1) 16 artiklan 2 kohdan a alakohtaa tulkittava siten, että se on esteenä perheenyhdistämistä varten myönnetyn oleskeluoikeuden peruuttamiselle, jos kyseinen oleskeluoikeus on hankittu vilpillisten tietojen perusteella, kun perheenjäsen ei ole ollut tietoinen kyseisten tietojen vilpillisestä luonteesta?

               2)

               Onko pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asemasta 25.11.2003 annetun Euroopan unionin neuvoston direktiivin 2003/109/EY (2) 9 artiklan 1 kohdan a alakohtaa tulkittava siten, että se on esteenä pitkään oleskelleen kolmannen maan kansalaisen aseman peruuttamiselle, jos kyseinen asema on hankittu vilpillisten tietojen perusteella, kun pitkään oleskellut kolmannen maan kansalainen ei ole ollut tietoinen kyseisten tietojen vilpillisestä luonteesta?

      (1)  EUVL 2003, L 251, s. 12.

      (2)  EUVL 2004, L 16, s. 44.


title: Asia T-520/17: Kanne 6.8.2017 – Gestvalor 2040 ym. v. SRB

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/39

         Kanne 6.8.2017 – Gestvalor 2040 ym. v. SRB
   (Asia T-520/17)
   (2017/C 402/52)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Gestvalor 2040, SL (Madrid, Espanja) ja 596 muuta kantajaa (edustaja: asianajaja P. Rúa Sobrino)

      Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin ottaa tutkittavaksi kumoamiskanteen, joka on nostettu Banco Popular Español S.A.:a (oikeushenkilöllisyyttä osoittava tunnus 80H66LPTVDLM0P28XF25) koskevan kriisinratkaisusuunnitelman hyväksymisestä 7.6.2017 tehdystä yhteisen kriisinratkaisuneuvoston johdon istunnon päätöksestä, joka on osoitettu FROB:lle (SRB/EES/2017/08), ja asianmukaisessa menettelyssä

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               toteaa, että asetuksen (EU) N:o 806/2014 18 ja 29 artikla ovat lainvastaisia ja ettei niitä voida soveltaa

               —

               velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-478/17, Mutualidad de la Abogacía ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, asiassa T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL v. SRB, asiassa T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, asiassa T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, asiassa T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, asiassa T-497/17, Sánchez del Valle ja Calatrava Real State 2015 v. komissio ja SRB sekä asiassa T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB.


title: Asia T-318/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.10.2017 – Moravia Consulting v. EUIPO – Citizen Systems Europe (SDC-444S) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin SDC-444S rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi rekisteröimätön kansallinen sanamerkki SDC-444S — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 4 kohta) — Todisteet kansallisen oikeuden sisällöstä — Asetuksen (EY) N:o 2868/95 19 säännön 2 kohdan d alakohta (josta on tullut delegoidun asetuksen (EU) 2017/1430 7 artiklan 2 kohdan d alakohta) — Todisteiden esittäminen ensimmäistä kertaa valituslautakunnassa — Valituslautakunnan harkintavalta — Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 95 artiklan 2 kohta))

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.10.2017 – Moravia Consulting v. EUIPO – Citizen Systems Europe (SDC-444S)
   (Asia T-318/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin SDC-444S rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi rekisteröimätön kansallinen sanamerkki SDC-444S - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 4 kohta) - Todisteet kansallisen oikeuden sisällöstä - Asetuksen (EY) N:o 2868/95 19 säännön 2 kohdan d alakohta (josta on tullut delegoidun asetuksen (EU) 2017/1430 7 artiklan 2 kohdan d alakohta) - Todisteiden esittäminen ensimmäistä kertaa valituslautakunnassa - Valituslautakunnan harkintavalta - Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 95 artiklan 2 kohta)))
   (2017/C 402/35)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Moravia Consulting spol. s r. o. (Brno, Tšekki) (edustaja: asianajaja M. Kyjovský)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: D. Gája)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Citizen Systems Europe GmbH (Stuttgart, Saksa) (edustajat: asianajajat C. von Donat, J. Lipinsky, J. Hagenberg, T. Hollerbach ja C. Nitschke)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 1.4.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 1573/2015-2), joka koskee osapuolten Moravia Consulting ja Citizen Systems Europe välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Moravia Consulting spol. s r. o. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 287, 8.8.2016.


title: Asia T-665/17: Kanne 27.9.2017 – China Construction Bank v. EUIPO – Groupement des cartes bancaires (CCB)

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/49

         Kanne 27.9.2017 – China Construction Bank v. EUIPO – Groupement des cartes bancaires (CCB)
   (Asia T-665/17)
   (2017/C 402/65)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: China Construction Bank Corp. (Peking, Kiina) (edustajat: A. Carboni ja J. Gibbs, Solicitors)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Groupement des cartes bancaires (Pariisi, Ranska)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki, joka sisältää sanaosat ”CCB” – Rekisteröintihakemus nro 13 359 609

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 14.6.2017 asiassa R 2265/2016-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen ja palauttaa EU-tavaramerkkiä koskevan hakemuksen nro 13 359 609 EUIPO:on, jotta se voi rekisteröidä merkin

               —

               velvoittaa EUIPO:n ja kaikki tämän muutoksenhaun väliintulijat vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut tässä muutoksenhaussa sekä ensimmäisessä valituslautakunnassa asiassa R 2268/2016-1 ja väiteosastossa asiassa B 2 524 422 käydyistä menettelyistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               EU:n tavaramerkkiasetuksen 75 artiklaa on rikottu, koska ratkaisu on perustettu sellaisille perusteille ja näytölle, josta kantaja ei voinut lausua.

               —

               EU:n tavaramerkkiasetuksen 76 artiklan 1 kohtaa on rikottu, koska asiassa otettiin huomioon tosiseikkoja, näyttöä ja väitteitä, joita kumpikaan osapuolista ei esittänyt, ja näyttöä, jota ei esitetty tässä asiassa.

               —

               Edellä mainituilla rikkomisilla ja tuomioistuinten sekaannusvaaran arvioinnista esittämän ohjeistuksen virheellisellä soveltamisella on rikottu EU:n tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa.


title: Asia T-382/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.10.2017 – Asna v. EUIPO – Wings Software (ASNA WINGS) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin ASNA WINGS rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi Benelux-sanamerkki WINGS — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Aiemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 47 artiklan 2 ja 3 kohta) — Todisteet, jotka esitetään ensimmäisen kerran vasta unionin yleisessä tuomioistuimessa)

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.10.2017 – Asna v. EUIPO – Wings Software (ASNA WINGS)
   (Asia T-382/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin ASNA WINGS rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi Benelux-sanamerkki WINGS - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) - Aiemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö - Asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 47 artiklan 2 ja 3 kohta) - Todisteet, jotka esitetään ensimmäisen kerran vasta unionin yleisessä tuomioistuimessa))
   (2017/C 402/36)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Asna, Inc. (San Antonio, Texas, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat J.-B. Devaureix ja J. Erdozain López)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: M. Rajh)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Wings Software BVBA (Heist-Op-den-Berg, Belgia) (edustajat: asianajajat C. Dekoninck ja J. Bussé)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 26.4.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 436/2015-5), joka koskee osapuolten Wings Software ja Asna välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Asna, Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 335, 12.9.2016.


title: Asia T-553/17: Kanne 16.8.2017 – Cambra Abaurrea v. parlamentti ym.

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/39

         Kanne 16.8.2017 – Cambra Abaurrea v. parlamentti ym.
   (Asia T-553/17)
   (2017/C 402/53)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Agustín Cambra Abaurrea (Marcilla, Espanja) (edustaja: asianajaja A. Mayayo Martínez)

      Vastaajat: Euroopan parlamentti, Euroopan unionin neuvosto ja yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               toteaa, että kumoamiskanne yhteisen kriisinratkaisuneuvoston sitä päätöstä vastaan, koska kriisinratkaisusuunnitelman täytäntöönpanosta aiheutunut erittäin vakavaa vahinkoa Banco Popularin vanhoille laillisille osakkaille ja velkojille, on nostettu määräajassa ja oikeassa muodossa ja tuomiollaan kumoaa mainitun päätöksen;

               —

               toteaa muussa tapauksessa, että yhteisen kriisinratkaisuneuvoston ja FROBin kriisinratkaisusuunnitelman täytäntöönpano on välittömästi keskeytettävä, koska sen voimassa olosta ja voimaan tulosta aiheutuu Banco Popularin osakkaille osakasaseman menettämisen vuoksi vahinkoa, joka ei ole korvattavissa tai joka voidaan vain vaivoin korvata.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-478/17, Mutualidad de la Abogacía ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, asiassa T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL v. SRB, asiassa T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, asiassa T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, asiassa T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, asiassa T-497/17, Sánchez del Valle ja Calatrava Real Estate 2015 v. komissio ja SRB sekä asiassa T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB.


title: Asia T-386/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.10.2017 – Falegnameria Universo dei F.lli Priarollo v. EUIPO – Zanini Porte (silente PORTE & PORTE) (EU-tavaramerkki — Menettämismenettely — EU-kuviomerkki silente PORTE & PORTE — Tosiasiallinen käyttö — Käyttöpaikka — Käytön luonne — Kolmannen osapuolen käyttö — Menetetyksi julistaminen — Puolustautumisoikeudet — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 75 ja 76 artikla — Asetuksen N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohta)

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.10.2017 – Falegnameria Universo dei F.lli Priarollo v. EUIPO – Zanini Porte (silente PORTE & PORTE)
   (Asia T-386/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Menettämismenettely - EU-kuviomerkki silente PORTE & PORTE - Tosiasiallinen käyttö - Käyttöpaikka - Käytön luonne - Kolmannen osapuolen käyttö - Menetetyksi julistaminen - Puolustautumisoikeudet - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 75 ja 76 artikla - Asetuksen N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohta))
   (2017/C 402/37)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Falegnameria Universo dei F.lli Priarollo Snc (Caerano di San Marco, Italia) (edustaja: asianajaja B. Osti)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: S. Di Natale ja L. Rampini)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Zanini Porte SpA (Bosco Chiesanuova, Italia) (edustaja: asianajaja A. Rizzoli)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 28.4.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 240/2015-1), joka koskee osapuolten Zanini Porte ja Falegnameria Universo dei F.lli Priarollo välistä menettämismenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Falegnameria Universo dei F.lli Priarollo Snc velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 383, 17.10.2016.


title: Asia C-164/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 4.10.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)– Yhdistynyt kuningaskunta) – Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs v. Mercedes-Benz Financial Services UK Ltd (Ennakkoratkaisupyyntö — Arvonlisävero — Direktiivi 2006/112/EY — 14 artiklan 2 kohdan b alakohta — Tavaroiden luovutus — Moottoriajoneuvot — Lunastusoikeuden sisältävä rahoitusleasingsopimus)

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 4.10.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)– Yhdistynyt kuningaskunta) – Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs v. Mercedes-Benz Financial Services UK Ltd
   (Asia C-164/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - 14 artiklan 2 kohdan b alakohta - Tavaroiden luovutus - Moottoriajoneuvot - Lunastusoikeuden sisältävä rahoitusleasingsopimus))
   (2017/C 402/05)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Vastaaja: Mercedes-Benz Financial Services UK Ltd

      Tuomiolauselma

   Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 14 artiklan 2 kohdan b alakohdassa käytettyä ilmaisua ”[vuokrasopimus], johon sisältyy ehto omistusoikeuden siirtymisestä [tavanomaisessa tapauksessa] viimeistään viimeisen maksuerän maksamisen yhteydessä” on tulkittava siten, että sitä sovelletaan lunastusoikeuden sisältävään vakiomuotoiseen leasingsopimukseen, jos sopimuksen taloudellisista ehdoista voidaan päätellä, että lunastusoikeuden käyttäminen on ainoa taloudellisesti rationaalinen valinta, jonka vuokralleottaja voi tehdä kyseisenä valinta-ajankohtana siinä tapauksessa, että sopimusvelvoitteet täytetään sopimuskauden loppuun asti, mikä kansallisten tuomioistuinten on tutkittava.

      (1)  EUVL C 191, 30.5.2016.


title: Asia C-567/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Liettua) on esittänyt 26.9.2017 – ”Bene Factum” UAB v. Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Liettua) on esittänyt 26.9.2017 – ”Bene Factum” UAB v. Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Asia C-567/17)
   (2017/C 402/21)
   Oikeudenkäyntikieli: liettua

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja:”Bene Factum” UAB

      Vastaaja: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19.10.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/83/ETY (1) 27 artiklan 1 kohdan b alakohtaa tulkittava siten, että sitä sovelletaan muihin kuin ihmisravinnoksi tarkoitettuihin tuotteisiin niiden suunnitellun (välittömän) peruskäyttötarkoituksen (kulutuksen) perusteella riippumatta siitä, että jotkut henkilöt käyttävät nyt käsiteltävässä asiassa riidanalaisten tuotteiden kaltaisia kosmetiikka- ja hygieniatuotteita alkoholijuomina päihtyäkseen?

               2)

               Vaikuttaako ensimmäiseen kysymykseen annettavaan vastaukseen se, että henkilö, joka toi riidanalaiset tuotteet maahan jäsenvaltiosta, tiesi, että tietyt henkilöt käyttävät denaturoitua etyylialkoholia sisältäviä tuotteita, jotka oli valmistettu sen tilauksesta ja joita muut henkilöt jakelivat (myivät) loppukäyttäjille Liettuassa, alkoholijuomina, ja valmisti ja varusti nämä tuotteet pakkausmerkinnöillä ottaen tämän seikan huomioon ja pyrki myymään niitä niin paljon kuin mahdollista?

      (1)  EYVL 1992, L 316, s. 21.


title: Asia C-571/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 28.9.2017 – Openbaar Ministerie v. Samet Ardic

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 28.9.2017 – Openbaar Ministerie v. Samet Ardic
   (Asia C-571/17)
   (2017/C 402/22)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank Amsterdam

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Openbaar Ministerie

      Vastaaja: Samet Ardic

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Jos luovutettavaksi pyydetty henkilö on hänen läsnä ollessaan käydyssä menettelyssä todettu lainvoimaisella tuomiolla syylliseksi ja tuomittu vapausrangaistukseen, jonka täytäntöönpanoa on lykätty ehdollisesti, onko myöhempi menettely, jossa tuomioistuin luovutettavaksi pyydetyn henkilön poissa ollessa määrää kyseisen lykkäyksen kumottavaksi, koska asianomainen ei ole noudattanut ehtoja ja hän on vältellyt rikosseuraamustyöntekijän valvontaa ja ohjausta, puitepäätöksen 2002/584/YOS (1) 4 a artiklassa tarkoitettu ”päätökseen johtanut oikeudenkäynti”?

      (1)  Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 tehty neuvoston puitepäätös 2002/584/YOS (EYVL 2002, L 190, s. 1).


title: Asia T-672/17: Kanne 25.9.2017 – Mamas and Papas v. EUIPO – Wall-Budden (Vauvansängyn pehmusteet)

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/50

         Kanne 25.9.2017 – Mamas and Papas v. EUIPO – Wall-Budden (Vauvansängyn pehmusteet)
   (Asia T-672/17)
   (2017/C 402/66)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Mamas and Papas Ltd (Huddersfield, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: J. Reid, Barrister, ja B. Whitehead, Solicitor)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Jane Wall-Budden (Byfleet, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen mallin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen malli: Vauvansängyn pehmusteita esittävä yhteisömalli – Yhteisömalli nro 1230460-0001

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 25.7.2017 asiassa R 208/2016-3 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               julistaa rekisteröidyn yhteisömallin nro 1230460-0001 mitättömäksi

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan mitättömyys- ja valitusmenettelyistä aiheutuneet kulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 6/2002 7 artiklan 1 kohdan rikkominen

               —

               Asetuksen N:o 6/2002 3 ja 4 artiklan rikkominen

               —

               Valituslautakunta ei antanut vähemmän painoarvoa käytössä näkymättömille piirteille.

               —

               Asetuksen N:o 6/2002 8 artiklan 1 kohdan rikkominen.


title: Asia C-591/17: Kanne 12.10.2017 – Itävallan tasavalta v. Saksan liittotasavalta

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/18

         Kanne 12.10.2017 – Itävallan tasavalta v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-591/17)
   (2017/C 402/23)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Itävallan tasavalta (asiamies: G. Hesse)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta

      Vaatimukset

               —

               Saksan liittotasavalta on rikkonut SEUT 18, SEUT 34, SEUT 56 ja SEUT 92 artiklaa, koska se on ottanut käyttöön henkilöautoista kannettavan maksun infrastruktuurien käytöstä kannettavasta maksusta 8.6.2015 annetulla lailla (Infrastrukturabgabengesetz, BGBI. I, s. 904), sellaisena kuin se on muutettuna 18.5.2017 annetun lain (BGBI. I, s. 1218) 1 §:llä, ja koska se on säätänyt Saksassa rekisteröityjen ajoneuvojen omistajille vapautuksesta, joka sisällytettiin 26.9.2002 annettuun ajoneuvoverolakiin (Verkehrsteueränderungsgesetz, BGBI. I, s. 3818) liikenneveron muuttamisesta 8.6.2015 annetulla toisella lailla (Gesetz zur Änderung des Zweiten Verkehrsteueränderungsgesetzes, BGBI. I, s. 1493), jota on viimeksi muutettu liikenneverolain muuttamisesta annetun toisen lain muuttamisesta 6.6.2017 annetulla lailla (Gesetz zur Änderung des Zweiten Verkehrsteueränderungsgesetzes, BGBI. I, s. 1493)

               —

               Saksan liittotasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   1.   Kansalaisuuteen perustuva välillinen syrjintä infrastruktuurien käytöstä kannettavan maksun hyvittämisellä siten, että Saksassa rekisteröityjen ajoneuvojen omistajat vapautetaan maksusta

   Infrastruktuurien käytöstä perittävästä maksusta annetulla lailla velvoitetaan kaikki Saksan moottoritieverkoston käyttäjät maksamaan infrastruktuurien käytöstä maksu, joka on eriytetty ajoneuvon päästöjen mukaan. Saksassa asuvat tienkäyttäjät saavat kuitenkin hyvityksen, jonka määrä on vähintään maksun suuruinen ja joka toteutetaan ajoneuvoverolakiin sisällytetyllä vapautuksella. Infrastruktuurien käytöstä perittävän maksun ja ajoneuvoverosta myönnettävän (vähintään) samansuuruisen vapautuksen välinen ajallinen ja aineellinen yhteys johtavat siihen, että tosiasiassa infrastruktuurien käytöstä perittävä maksu rasittaa ainoastaan tiestön ulkomaisia käyttäjiä.
   Itävallan tasavalta katsoo, että näitä kahta toimenpidettä – johtuen niiden ajallisesta ja aineellisesta erottamattomuudesta – on arvioitava yhdessä unionin oikeuden suhteen. Säännöstöstä aiheutuu välillistä kansalaisuuteen perustuvaa syrjintää, joka edellyttää SEUT 18 artiklan mukaisesti oikeutusperusteen. Itävallan tasavallan mukaan ajoneuvojen ulkomaisten kuljettajien syrjimiseksi ei ole olemassa perusteita ja säännöstöllä rikotaan täten SEUT 18 artiklaa.
   2.   Kansalaisuuteen perustuva välillinen syrjintä, joka johtuu infrastruktuurien käytöstä perittävän maksun järjestämistavasta

   Kotimaisten ja ulkomaisten tienkäyttäjien välinen erilainen kohtelu johtuu myös siitä seikasta, että maksuvelvoitteen valvonta ja infrastruktuurien käytöstä perittävän maksun laiminlyönnin tai virheellisen maksun johdosta määrättävät seuraamukset kohdistuvat pääosiltaan ulkomaisiin kuljettajiin, koska saksalaiset kuljettajat määrätään automaattisesti maksamaan infrastruktuurien käytöstä perittävä maksu.
   3.   SEUT 34 ja SEUT 56 artiklan rikkominen

   Itävallan tasavallan mukaan asiassa on myös loukattu tavaroiden vapaata liikkuvuutta ja palvelujen tarjoamisen vapautta, koska säännöstöstä aiheutuu vaikutuksia tavaroiden rajat ylittäville toimituksille pienillä, alle 3,5 tonnin painoisilla ajoneuvoilla, jotka kuuluvat infrastruktuurien käytöstä perittävän maksun piiriin, sekä ulkomaisten tarjoamille ja ulkomaisille tarjottaville palvelujen suorituksille. Säännöstöä on täten edellä esitetyn syrjinnän lisäksi pidettävä myös kiellettynä edellä mainittujen perusvapauksien rajoituksena, jolle ei ole oikeutusperustetta.
   4.   SEUT 92 artiklan rikkominen

   Säännöstöllä rikotaan myös SEUT 92 artiklaa, koska se ulottuu myös kaupallisiin linja-autokuljetuksiin ja tavaroiden kuljetuksiin alle 3,5 tonnin painoisilla ajoneuvoilla. SEUT 92 artiklassa ei säädetä mahdollisuudesta oikeutusperusteeseen, joten SEUT 92 artiklan mukainen syrjintä johtaa jo itsessään siihen, että säännöstö on unionin oikeuden vastainen.


title: Asia T-585/17: Kanne 29.8.2017 – Alonso Goñi ym v. SRB

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/40

         Kanne 29.8.2017 – Alonso Goñi ym v. SRB
   (Asia T-585/17)
   (2017/C 402/54)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Pablo Alonso Goñi (Legutio, Espajaa), Xabier Alonso Vicinay (Legutio), Leire Alonso Vicinay (Legutio) (edustaja: asianajaja R. García Bragado Acín)

      Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan nostetuksi kumoamiskanne, joka koskee Banco Popular Españolia koskevan ratkaisun hyväksymisestä 7.6.2017 tehtyä päätöstä SRB/EES/2017/08 ja sen perusteluita; ja toteamaan asianmukaiset tarkastukset suoritettuaan, että kumoamiskanne on otettava tutkittavaksi ja noudattamaan unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 120 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa määrättyä menettelyä,

               —

               toteamaan, että koska edellä mainitun päätöksen täytäntöönpano on käytännössä mahdotonta toteuttaa taannehtivasti, yhteinen kriisinratkaisuneuvosto on velvollinen maksamaan kantajille aiheutuneista vahingoista korvauksen, jonka määrä vastaa heidän investoimiaan summia tai jonka määrä vahvistetaan tuomion täytäntöönpanoa varten,

               —

               yhteinen kriisinratkaisuneuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samankaltaiset kuin asioissa T-478/17, Mutualidad de la Abogacía y Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. yhteinen kriisinratkaisuneuvosto, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno ja SFL v. yhteinen kriisinratkaisuneuvosto, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja yhteinen kriisinratkaisuneuvosto, T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja yhteinen kriisinratkaisuneuvosto, T-484/17, Fidesban ym. v. yhteinen kriisinratkaisuneuvosto, T-497/17, Sánchez del Valle ja Calatrava Real State 2015 v. komissio ja yhteinen kriisinratkaisuneuvosto ja T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja yhteinen kriisinratkaisuneuvosto.


title: Asia T-572/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.10.2017 – Brouillard v. komissio (Henkilöstö — Palvelukseen ottaminen — Kilpailuilmoitus — Avoin kilpailu EPSO/AD/306/15 — Ranskan kielen juristi-lingvistit Euroopan unionin tuomioistuimeen — Sähköinen haku — Esivalinta asiakirjojen perusteella — Vaadittavat tutkintotodistukset — Koulutus, jonka taso vastaa oikeudellisen alan belgialaista, ranskalaista tai luxemburgilaista korkeakoulututkintoa — Yksityisoikeuden alan (oikeus- ja taloustiede sekä taloushallinto) master 2 -tutkinto, erikoistumisalana oikeuslingvistiikka — Tutkintotodistuksen myöntäminen työkokemuksen kautta saavutetun osaamisen perusteella — Kilpailun kokeisiin osallistumisen epääminen — Kumoamiskanne — Kannekirjelmän sisältö — Tutkimatta jättäminen — Ammattitaito — Vaatimus oikeudellisesta loppututkinnosta — Tukintojen tunnustaminen)

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/30

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.10.2017 – Brouillard v. komissio
   (Asia T-572/16) (1)

   ((Henkilöstö - Palvelukseen ottaminen - Kilpailuilmoitus - Avoin kilpailu EPSO/AD/306/15 - Ranskan kielen juristi-lingvistit Euroopan unionin tuomioistuimeen - Sähköinen haku - Esivalinta asiakirjojen perusteella - Vaadittavat tutkintotodistukset - Koulutus, jonka taso vastaa oikeudellisen alan belgialaista, ranskalaista tai luxemburgilaista korkeakoulututkintoa - Yksityisoikeuden alan (oikeus- ja taloustiede sekä taloushallinto) master 2 -tutkinto, erikoistumisalana oikeuslingvistiikka - Tutkintotodistuksen myöntäminen työkokemuksen kautta saavutetun osaamisen perusteella - Kilpailun kokeisiin osallistumisen epääminen - Kumoamiskanne - Kannekirjelmän sisältö - Tutkimatta jättäminen - Ammattitaito - Vaatimus oikeudellisesta loppututkinnosta - Tukintojen tunnustaminen))
   (2017/C 402/39)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Alain Laurent Brouillard (Bryssel, Belgia) (edustajat: aluksi asianajaja P. Vande Casteele, sitten asianajaja H. Brouillard)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Gattinara ja F. Simonetti)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 270 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan yhtäältä Euroopan henkilöstövalintatoimiston (EPSO) tekemä kantajan tietoon 24.9.2015 sähköpostitse saatettu päätös, jolla kantajalta on evätty oikeus osallistua varallaololuettelon laatimiseksi muun muassa Euroopan unionin tuomioistuimen ranskan kielen (FR) juristi-lingvistien (AD 7) palvelukseen ottamista varten järjestettävän tutkintotodistuksiin ja kokeisiin perustuvan avoimen kilpailun EPSO/AD/306/15 seuraavaan vaiheeseen, ja toisaalta tämän kilpailun yhteydessä tehdyt valinta- ja nimittämispäätökset.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kumotaan Euroopan henkilöstövalintatoimiston (EPSO) tekemä Alain Laurent Brouillardin tietoon 24.9.2015 sähköpostitse saatettu päätös, jolla häneltä on evätty oikeus osallistua varallaololuettelon laatimiseksi muun muassa Euroopan unionin tuomioistuimen ranskan kielen (FR) juristi-lingvistien (AD 7) palvelukseen ottamista varten järjestettävän tutkintotodistuksiin ja kokeisiin perustuvan avoimen kilpailun EPSO/AD/306/15 seuraavaan vaiheeseen.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Alain Laurent Brouillard ja Euroopan komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, 20.1.2016 annettuun määräykseen Brouillard v. komissio (F-148/15 R) johtaneesta välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      (1)  EUVL C 59, 15.2.2016. (asia on alkujaan rekisteröity Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa asianumerolla F-148/15, ja siirretty Euroopan unionin yleiseen tuomioistuimeen 1.9.2016).


title: Asia C-347/15: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 29.8.2017 – Euroopan komissio v. Itävallan tasavalta

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/19

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 29.8.2017 – Euroopan komissio v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-347/15) (1)

   (2017/C 402/24)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 279, 24.8.2015.


title: Asia T-596/17: Kanne 4.9.2017 – Balti Gaas v. komissio

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/41

         Kanne 4.9.2017 – Balti Gaas v. komissio
   (Asia T-596/17)
   (2017/C 402/55)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Balti Gaas OÜ (Tallinna, Viro) (edustajat: asianajajat E. Tamm ja L. Naaber-Kivisoo)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               yhdistää nyt käsiteltävän asian ja asian T-236/17

               —

               toteaa SEUT 265 artiklan kolmannen alakohdan perusteella, että komissio on laiminlyönyt unionin oikeuden mukaiset velvollisuutensa, kun se ei ole antanut perusteltua kantajan rahoitushakemusta koskevaa päätöstä, ja velvoittaa komission suorittamaan kokonaisvaltaisen kantajan rahoitushakemuksen arvioinnin, antamaan perustellun päätöksen ja toimittamaan kyseisen päätöksen kantajalle

               —

               toissijaisesti, jos unionin yleinen tuomioistuin katsoo, ettei laiminlyöntiä ole tapahtunut, kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin kumoaa Verkkojen Eurooppa-välineeseen liittyviä Euroopan laajuisia energiainfrastruktuureja koskevan rahoitustuen myöntämiseksi 14.3.2017 tehdyn komission täytäntöönpanopäätöksen C(2017) 1593 final ja

               —

               velvoittaa vastaajat vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajalle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin kanneperusteisiin.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste koskee sitä, että Verkkojen Eurooppa-välineeseen liittyviä Euroopan laajuisia energiainfrastruktuureja koskevan rahoitustuen myöntämiseksi 14.3.2017 tehdyssä komission täytäntöönpanopäätöksessä C(2017) 1593 final mainitaan ainoastaan hakijat, jotka saavat rahoitusta, mutta komissio ei ole tehnyt perusteltua kantajan rahoitushakemusta koskevaa päätöstä.

               2.

               Toinen kanneperuste koskee sitä, että komissio on rikkonut olennaista menettelyvaatimusta, kun se ei ole antanut perusteluja.

               3.

               Kolmas kanneperuste koskee sitä, että INEA/komissio on ylittänyt toimivaltansa. INEAn/kommission kieltäytyminen antamasta rahoitusta sillä perusteella, ettei Paldiski LNG-terminaali ole enää välttämätön Itämeren alueen maakaasun toimitusvarmuuden osalta, ei ole pätevä. Kantajan katsoo, että tällaisen kanta on yhteistä etua koskevien hankkeiden listan merkityksellinen muutos (asetus (EU) No 347/2013 ja asetus (EU) No 2016/89). Tehdäkseen näin komission on annettava delegoitu asetus kantajalle lähetettävän kirjeen sijaan.

               4.

               Neljäs kanneperuste koskee sitä, että INEA/komissio on rikkonut olennaista menettelyvaatimusta, kun se ei perustellut riidanalaista päätöstä -INEA/komissio ei antanut riittäviä perusteluja sille, miksi kantaja ei saanut vähintään 3 pistettä kaikissa kategorioissa ja INEAn/komission perustelut perustuivat tosiseikkojen vääränlaiseen arviointiin.


title: Asia T-676/17: Kanne 2.10.2017 – UN v. komissio

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/51

         Kanne 2.10.2017 – UN v. komissio
   (Asia T-676/17)
   (2017/C 402/67)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: UN (edustaja: asianajaja H. Tettenborn)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan kantajan arvioinnin vuodelta 2015, sellaisena kuin se on arviointikertomuksen nro 260603 lopullisessa versiossa, joka on päivätty 1.12.2015 (arviointikertomuksen versio, joka pysyi voimassa, kun kantajan valitus hylättiin 21.6.2017)

               —

               velvoittamaan komission maksamaan kantajalle korvauksena hänelle aiheutuneesta aineettomasta vahingosta kohtuullinen summa, jonka määrä jätetään unionin yleisen tuomioistuimen harkintaan, sekä

               —

               velvoittamaan komissio vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste: Komissio teki ilmeisiä arviointivirheitä, jotka perustuvat osaksi virheellisiin tosiseikkoihin sekä huolenpitovelvollisuuden ja hyvän hallinnon periaatteen loukkauksiin (Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artikla)

               2)

               Toinen kanneperuste: Komissio on loukannut huolenpitovelvollisuutta ja hyvän hallinnon periaatetta (Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artikla).


title: Asia T-617/17: Kanne 7.9.2017 – Vialto Consulting v. komissio

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/42

         Kanne 7.9.2017 – Vialto Consulting v. komissio
   (Asia T-617/17)
   (2017/C 402/56)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Vialto Consulting Kft. (Budapest, Unkari) (edustaja: asianajaja V. Christianos)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               velvoittamaan komission maksamaan kantajalle 190 951,93 euron määrän kantajalle tosiasiallisesti aiheutuneista vahingoista ja 129 992,63 euron määrän saamatta jääneistä voitoista viivästyskorkoineen, jotka lasketaan nyt käsiteltävässä asiassa annettavan tuomion antamispäivästä aina täysimääräiseen maksamiseen asti

               —

               velvoittamaan komission maksamaan kantajalle 150 000 euron määrän korvauksena vahingoista, jotka ovat aiheutuneet sen ammatilliselle maineelle, viivästyskorkoineen, jotka lasketaan nyt käsiteltävässä asiassa annettavan tuomion antamispäivästä aina täysimääräiseen maksamiseen asti

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Nyt käsiteltävällä kanteellaan Vialto Consulting Korlátont Felelősségű Társaság -niminen osakeyhtiö (jäljempänä Vialto) vaatii SEUT 340 artiklan toisen kohdan, luettuna yhdessä SEUT 268 artiklan kanssa, perusteella korvausta vahingosta, joka sille on aiheutunut petostentorjuntaviraston (jäljempänä OLAF) ja muiden Euroopan komission yksiköiden (jäljempänä komissio) lainvastaisesta toiminnasta EU:n rahoittaman palveluhankintasopimuksen nro TR2010/0311.01-02/001 suorittamisen yhteydessä; kyseinen sopimus oli tehty Turkin tasavallan rahoitus- ja sopimuskeskusyksikön (CFCU) ja yrityskonsernin, johon Vialto kuului, välillä.
   Komissio oli aiheuttanut – sekä OLAFin että muiden komission yksiköiden välityksellä – Vialtolle erityisesti seuraavat vahingot: (a) tosiasiallinen omaisuusvahinko, jonka suuruus on 190 951,93 euroa; (b) saamatta jääneet voitot, joiden suuruus on 129 992,63 euroa ja (c) aineeton vahinko, jonka suuruus on 150 000 euroa, ammatillisen maineen loukkaamisen vuoksi.
   Nämä vahingot olivat aiheutuneet Vialtolle komission toiminnasta ja laiminlyönneistä OLAFin Vialtossa paikan päällä suorittamien tarkastusten aikana ja jälkeen. Komissio on rikkonut erityisesti seuraavia, yksityisten oikeussubjektien oikeuksia koskevia sääntöjä:

               —

               asetuksen N:o 2185/1996 7 artiklan 1 kohtaa OLAFin suorittamien tarkastusten suorittamisen osalta, erityisesti sille siirrettyjen rajoitettujen tarkastusvaltuuksien osalta

               —

               oikeutta hyvään hallintoon, luottamuksensuojaa ja suhteellisuusperiaatetta OLAFin suorittamiin tarkastuksiin nähden

               —

               oikeutta tulla kuulluksi naapuruuspolitiikasta ja laajentumisneuvotteluista vastaavan komission pääosaston toimien osalta sen jälkeen, kun OLAFin suorittamat tarkastukset oli päätetty.


title: Asia T-681/17: Kanne 2.10.2017 – Khadi and Village Industries Commission v EUIPO – BNP Best Natural Products (Khadi)

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/52

         Kanne 2.10.2017 – Khadi and Village Industries Commission v EUIPO – BNP Best Natural Products (Khadi)
   (Asia T-681/17)
   (2017/C 402/68)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Khadi and Village Industries Commission (Mumbai, Maharashtra, Intia) (edustajat: J. Guise, N. Rose ja V. Ellis, Solicitors)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: BNP Best Natural Products GmbH (München, Saksa)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki Khadi – EU-tavaramerkki nro 10 479 954

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 30.6.2017 asiassa R 2083/2016-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen ja toteaa riidanalaisen EU-tavaramerkin mitättömäksi;

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohtaa on rikottu;

               —

               Valituslautakunta on vääristellyt todistusaineistoa;

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan g alakohtaa ja 52 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on rikottu

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan i alakohtaa ja 52 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on rikottu;

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-656/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.10.2017 – PM v. ECHA (REACH — Aineen rekisteröinnistä perittävä maksu — Pienille ja keskisuurille yrityksille myönnetty maksunalennus — Yrityksen koon määrittäminen — Yrityksen ilmoituksen tarkastaminen kemikaalivirastossa — Todisteiden pyytäminen sen osoittamiseksi, että yritys on pieni tai keskisuuri — Päätös hallinnollisen maksun määräämisestä)

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/31

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.10.2017 – PM v. ECHA
   (Asia T-656/16) (1)

   ((REACH - Aineen rekisteröinnistä perittävä maksu - Pienille ja keskisuurille yrityksille myönnetty maksunalennus - Yrityksen koon määrittäminen - Yrityksen ilmoituksen tarkastaminen kemikaalivirastossa - Todisteiden pyytäminen sen osoittamiseksi, että yritys on pieni tai keskisuuri - Päätös hallinnollisen maksun määräämisestä))
   (2017/C 402/40)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: PM (edustaja: asianajaja C. Zambrano Almero)

      Vastaaja: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) (asiamiehet: aluksi E. Maurage, J.-P. Trnka ja M. Heikkilä, sitten J.-P. Trnka ja M. Heikkilä, avustajanaan asianajaja C. Garcia Molyneux)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan kemikaaliviraston 12.7.2016 antama päätös SME(2016) 3198, jossa todetaan, ettei kantaja ole esittänyt tarvittavia todisteita saadakseen keskisuurille yrityksille myönnettävän maksunalennuksen, ja määrätään sen maksettavaksi hallinnollinen maksu.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               PM vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan kemikaaliviraston (ECHA) oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 402, 31.10.2016.


title: Asia T-620/17: Kanne 8.9.2017 – Teollisuuden Voima v. komissio

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/43

         Kanne 8.9.2017 – Teollisuuden Voima v. komissio
   (Asia T-620/17)
   (2017/C 402/57)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Teollisuuden Voima Oyj (Eurajoki, Suomi) (edustajat: asianajajat M. Powell, Solicitor, Y. Utzschneider, K. Struckmann ja G. Forwood)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan valtiontuesta SA.44727 2016/C (ex 2016/N), jonka Ranska aikoo toteuttaa Areva-konsernin hyväksi, 10.1.2017 annetun komission päätöksen (EU) 2017/1021 (1)

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että komissio ei ole perustellut päätöstä riittävästi, mikä on SEUT 296 artiklan vastaista ja johtuu siitä, että riidanalaisen päätöksen julkaistua versiota on toimitettu liikaa siten, että kantajalle eivät selviä sen perustelut ja että unionin tuomioistuin ei voi harjoittaa valvontaansa.

               2)

               Toinen kanneperuste perustuu väitettyihin ilmeisiin arviointivirheisiin, jotka koskevat Areva Groupin pitkän aikavälin elinkelpoisuuden palauttamista.

                           —

                           Kantaja vetoaa tältä osin niihin komission antamiin suuntaviivoihin valtiontuesta rahoitusalan ulkopuolisten vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen, joiden mukaan rakenneuudistussuunnitelman on mahdollistettava yrityksen pitkän aikavälin elinkelpoisuuden palautuminen kohtuullisessa ajassa yrityksen tulevia toimintaedellytyksiä koskevien realististen oletusten perusteella. (2)

               3)

               Kolmas kanneperuste perustuu väitettyihin ilmeisiin virheisiin niiden ehdotettujen toimenpiteiden arvioinnissa, joilla pyritään rajoittamaan kilpailun vääristymistä pääasiallisilla markkinoilla, joilla Areva Group tulee toimimaan rakenneuudistuksen jälkeen.

               4)

               Neljäs kanneperuste perustuu väitettyyn arviointivirheeseen siltä osin kuin valtiontuen hyväksymiselle on asetettu epäasianmukaisia ja riittämättömiä edellytyksiä.

               5)

               Viides kanneperuste perustuu väitettyyn ilmeiseen arviointivirheeseen siltä osin kuin on todettu, että valtiontuki soveltuu sisämarkkinoille, kun otetaan huomioon se, ettei ehdotetussa rakenneuudistussuunnitelmassa anneta riittäviä takeita siitä, että Areva kykenee suorittamaan OL3-hankkeen ajoissa loppuun, ja se on näin ollen tiettyjen muiden sellaisten EU:n perussopimuksen tavoitteiden vastainen, jotka olisi pitänyt ottaa huomioon, kun valtiontuen soveltuvuutta yhteismarkkinoille on tutkittu.

      (1)  EUVL 2017, L 155, s. 23.

      (2)  EUVL 2014, C 249, s. 1, 47 kohta.


title: Asia C-273/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 4.10.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Corte suprema di cassazione – Italia) – Agenzia delle Entrate v. Federal Express Europe Inc. (Ennakkoratkaisupyyntö — Arvonlisävero — Kuudes direktiivi 77/388/ETY — Direktiivi 2006/112/EY — Vapautus arvonlisäverosta — 86 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 144 artikla — Vähäarvoisten tai vailla kaupallista luonnetta olevien tavaroiden tuontitullittomuus — Tavaroiden maahantuontiin liittyvien palvelusuoritusten vapautus verosta — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään arvonlisäverollisiksi vähäarvoisten asiakirjojen ja tavaroiden kuljetuskustannukset, vaikka ne ovat luonteeltaan liitännäisiä suorituksia verottomiin tavaroihin nähden)

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 4.10.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Corte suprema di cassazione – Italia) – Agenzia delle Entrate v. Federal Express Europe Inc.
   (Asia C-273/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Arvonlisävero - Kuudes direktiivi 77/388/ETY - Direktiivi 2006/112/EY - Vapautus arvonlisäverosta - 86 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 144 artikla - Vähäarvoisten tai vailla kaupallista luonnetta olevien tavaroiden tuontitullittomuus - Tavaroiden maahantuontiin liittyvien palvelusuoritusten vapautus verosta - Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään arvonlisäverollisiksi vähäarvoisten asiakirjojen ja tavaroiden kuljetuskustannukset, vaikka ne ovat luonteeltaan liitännäisiä suorituksia verottomiin tavaroihin nähden))
   (2017/C 402/06)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte suprema di cassazione

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Agenzia delle Entrate

      Vastaaja: Federal Express Europe Inc.

      Tuomiolauselma

   Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 144 artiklaa, luettuna yhdessä saman direktiivin 86 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa, on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan edellytyksenä sille, että arvonlisäverovapautusta voidaan soveltaa liitännäissuorituksiin, kuljetuspalvelut mukaan lukien, on paitsi se, että liitännäissuoritusten arvo on sisällytetty veron perusteeseen, myös se, että näistä suorituksista on maksettu tosiasiallisesti arvonlisävero tullissa maahantuonnin yhteydessä.

      (1)  EUVL C 343, 19.9.2016.


title: Asia T-704/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.10.2017 – Murka v. EUIPO (SCATTER SLOTS) (EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin SCATTER SLOTS rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) — Käytön perusteella syntynyt erottamiskyky — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 3 kohta))

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/32

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.10.2017 – Murka v. EUIPO (SCATTER SLOTS)
   (Asia T-704/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Hakemus sanamerkin SCATTER SLOTS rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) - Käytön perusteella syntynyt erottamiskyky - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 3 kohta)))
   (2017/C 402/41)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Murka Ltd (Tortola, Brittiläiset Neitsytsaaret) (edustaja: asianajaja S. Santos Rodriguez)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: J. Ivanauskas)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 21.6.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 471/2016-1), joka koskee hakemusta sanamerkin SCATTER SLOTS rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Murka Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 454, 5.12.2016.


title: Asia C-341/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 5.10.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberlandesgericht Düsseldorf – Saksa) – Hanssen Beleggingen BV v. Tanja Prast-Knipping (Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeudellinen yhteistyö siviili- ja kauppaoikeuden alalla — Asetus (EY) N:o 44/2001 — Tuomioistuimen toimivalta — 2 artiklan 1 kohta — Vastaajan kotipaikan tuomioistuinten toimivalta — 22 artiklan 4 alakohta — Yksinomainen toimivalta asiassa, joka koskee immateriaalioikeuksien rekisteröintiä tai pätevyyttä — Riita-asia, jossa pyritään määrittämään, onko henkilö rekisteröity perustellusti tavaramerkin haltijaksi)

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 5.10.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberlandesgericht Düsseldorf – Saksa) – Hanssen Beleggingen BV v. Tanja Prast-Knipping
   (Asia C-341/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö siviili- ja kauppaoikeuden alalla - Asetus (EY) N:o 44/2001 - Tuomioistuimen toimivalta - 2 artiklan 1 kohta - Vastaajan kotipaikan tuomioistuinten toimivalta - 22 artiklan 4 alakohta - Yksinomainen toimivalta asiassa, joka koskee immateriaalioikeuksien rekisteröintiä tai pätevyyttä - Riita-asia, jossa pyritään määrittämään, onko henkilö rekisteröity perustellusti tavaramerkin haltijaksi))
   (2017/C 402/07)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Hanssen Beleggingen BV

      Vastaaja: Tanja Prast-Knipping

      Tuomiolauselma

   Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 22 artiklan 4 alakohtaa on tulkittava siten, ettei sitä sovelleta riita-asioihin, joissa pyritään selvittämään, onko henkilö rekisteröity perustellusti tavaramerkin haltijaksi.

      (1)  EUVL C 326, 5.9.2016.


title: Asia C-592/16: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 14.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour d'appel de Mons – Belgia) – Cabinet d’Orthopédie Stainier SPRL v. Belgian valtio

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/20

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 14.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour d'appel de Mons – Belgia) – Cabinet d’Orthopédie Stainier SPRL v. Belgian valtio
   (Asia C-592/16) (1)

   (2017/C 402/25)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 38, 6.2.2017.


title: Asia C-437/16 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 5.10.2017 – Valittajana Wolf Oil Corp. sekä muina osapuolina Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja SCT Lubricants UAB (Muutoksenhaku — EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Sanamerkki CHEMPIOIL — Aiempi kuviomerkki CHAMPION — Väitteen hylkääminen)

text:
               27.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 5.10.2017 – Valittajana Wolf Oil Corp. sekä muina osapuolina Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja SCT Lubricants UAB
   (Asia C-437/16 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti - Sanamerkki CHEMPIOIL - Aiempi kuviomerkki CHAMPION - Väitteen hylkääminen))
   (2017/C 402/08)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Wolf Oil Corp. (edustajat: P. Maeyaert ja J. Muyldermans, advocaten)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: L. Rampini) ja SCT Lubricants UAB (edustaja: S. Labesius, Rechtsanwalt)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Wolf Oil Corp. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 428, 21.11.2016.