title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 23 päivänä syyskuuta 2003 asiassa C-78/01 (Bundesgerichtshof esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Bundesverband Güterkraftverkehr und Logistik eV (BGL) vastaan Saksan liittotasavalta, asiamiehenään Hauptzollamt Friedrichshafen (Tavaroiden vapaa liikkuvuus – Ulkoinen passitus – TIR-carnet'lla suoritettu kuljetus – Rikkomukset tai säännönvastaisuudet – Takaajayhdistyksen mahdollisuus todistaa rikkomuksen tai säännönvastaisuuden tapahtumapaikka – Määräaika todisteiden esittämiselle – Rikkomuksen tai säännönvastaisuuden toteavan jäsenvaltion velvollisuus selvittää sen tapahtumapaikka)

text:
C 275/8                  FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                           15.11.2003
kotipaikka Thiéfosse (Ranska), Filatures et tissages de Saulxu-                   YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
res-sur-Moselotte, kotipaikka Saulxures-sur-Moselotte (Rans-
ka), Tissage Mouline Thillot, kotipaikka Thillot (Ranska),                                    23 päivänä syyskuuta 2003
Filature Niggeler & Küpfer SpA, kotipaikka Capriolo (Italia),
Standardtela SpA, kotipaikka Milano (Italia), (asiamiehinään:             asiassa C-78/01 (Bundesgerichtshof esittämä ennakkorat-
C. Stanbrook ja P. Bentley, QC) prosessiosoite Luxemburgissa              kaisupyyntö): Bundesverband Güterkraftverkehr und Lo-
jossa valittajat vaativat muutoksenhaussaan Euroopan yhteisö-             gistik eV (BGL) vastaan Saksan liittotasavalta, asiamiehe-
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu                               nään Hauptzollamt Friedrichshafen (1)
toinen jaosto) asiassa T-213/97, Eurocoton ym. vastaan neu-
vosto, 29.11.2000 antaman tuomion (Kok. 2000, s. II-3727)
kumoamista, ja jossa vastapuolena ja muina asianosaisina ovat:            (Tavaroiden vapaa liikkuvuus – Ulkoinen passitus – TIR-
                                                                          carnet’lla suoritettu kuljetus – Rikkomukset tai säännönvas-
Euroopan unionin neuvosto (asiamiehenään: S. Marquardt,
                                                                          taisuudet – Takaajayhdistyksen mahdollisuus todistaa rikko-
avustajinaan G. M. Berrisch ja H. P. Nehl) Ison-Britannian ja
                                                                          muksen tai säännönvastaisuuden tapahtumapaikka – Mää-
Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehenään:
K. Manji) ja Tessival SpA, kotipaikka Azzano S. Paolo (Italia),           räaika todisteiden esittämiselle – Rikkomuksen tai säännön-
                                                                          vastaisuuden toteavan jäsenvaltion velvollisuus selvittää sen
yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti
                                                                                tapahtumapaikka)
G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat M. Wathelet
ja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit C. Gulmann,
D. A. O. Edward, P. Jann, F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr                                       (2003/C 275/14)
(esittelevä tuomari), J. N. Cunha Rodrigues ja A. Rosas,
julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: johtava hallintovirkamies                               (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
L. Hewlett, on antanut 30.9.2003 tuomion, jonka tuomiolau-
selma on seuraava:                                                        (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
1)    Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
      asiassa T-213/97, Eurocoton ym. vastaan neuvosto,                   Asiassa C-78/01, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on saattanut
      29.11.2002 antama tuomio kumotaan valittajia koskevilta             EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-
      osin.                                                               väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
                                                                          olevassa asiassa Bundesverband Güterkraftverkehr und Logistik
                                                                          eV (BGL) ja Saksan liittotasavalta, asiamiehenään Hauptzollamt
2)    Euroopan unionin neuvoston 16.5.1997 tekemä päätös, josta           Friedrichshafen, Préservatrice Foncière Tiard SA:n osallistuessa
      tuli lopullinen 21.5.1997, olla hyväksymättä Euroopan yhtei-        asian käsittelyyn, ennakkoratkaisun tietyistä yhteisön tullikoo-
      söjen komission 21.4.1997 tekemää ehdotusta neuvoston               deksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92
      asetukseksi (EY) lopullisten polkumyyntitullien käyttöön otta-      soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta
      misesta Kiinan kansantasavallasta, Egyptistä, Intiasta, Indone-     1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (EYVL
      siasta, Pakistanista ja Turkista peräisin olevien valkaisematto-    L 253, s. 1) 454 ja 455 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen
      mien puuvillakankaiden tuonnille [KOM(97) 160 lopull.]              tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrí-
      kumotaan valittajia koskevilta osin.                                guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat M. Wathelet, R. Schint-
                                                                          gen ja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit C. Gulmann, A. La
                                                                          Pergola, V. Skouris, F. Macken, N. Colneric, J. N. Cunha
3)    Vahingonkorvausvaatimus hylätään.                                   Rodrigues ja A. Rosas (esittelevä tuomari), julkisasiamies:
                                                                          P. Léger, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut
                                                                          23.9.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
4)    Euroopan unionin neuvosto ja valittajat vastaavat omista
      oikeudenkäyntikuluistaan ensimmäisessä oikeusasteessa.              1)    Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen
                                                                                (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä
                                                                                2 päivänä heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen
5)    Euroopan unionin neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeuden-               (ETY) N:o 2454/93 454 artiklan 3 kohdan ensimmäisen ala-
      käyntikulut valitusasteessa.                                              kohdan kanssa ristiriidassa ei ole se, että takaajayhdistys, jolta
                                                                                jäsenvaltio vaatii oikeusteitse maksettavaksi tulleja takaajayh-
                                                                                distyksen ja kyseisen jäsenvaltion välisen TIR-carnet’isiin mer-
                                                                                kittyjen tavaroiden kansainvälistä kuljetusta koskevan tulliyleis-
6)    Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
                                                                                sopimuksen mukaisen takaussopimuksen perusteella, voi esittää
      vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä ensimmäisessä
                                                                                todisteet rikkomuksen tai säännönvastaisuuden tapahtumapai-
      oikeusasteessa että valitusasteessa.
                                                                                kasta, kunhan nämä todisteet esitetään kyseisessä säännöksessä
                                                                                säädetyssä määräajassa, joka on luonteeltaan vanhentumisaika.
                                                                          2)    Asetuksen N:o 2454/93 454 artiklan 3 kohdan ensimmäis-
(1) EYVL C 108, 7.4.2001.                                                       tä alakohtaa ja 455 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että
                                                                                takaajayhdistyksellä on rikkomuksen tai säännönvastaisuuden
                                                                                tosiasiallista tapahtumapaikkaa koskevien todisteiden esittä-
                                                                                mistä varten kahden vuoden määräaika sille osoitetusta maksu-
                                                                                vaatimuksesta lukien.
 ---pagebreak--- 15.11.2003                FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                                   C 275/9
3)    Asetuksen N:o 2454/93 454 ja 455 artiklalla ei aseteta sille        kinnasta yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa:
      jäsenvaltiolle, joka toteaa rikkomuksen tai säännönvastaisuuden     presidentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat
      TIR-carnet’lla suoritettavan kuljetuksen yhteydessä, velvollisuut-  J.-P. Puissochet, M. Wathelet, R. Schintgen ja C. W. A. Timmer-
      ta – mainitun asetuksen 455 artiklan 1 kohdan mukaisesti            mans sekä tuomarit D. A. O. Edward, A. La Pergola, P. Jann,
      tekemänsä ilmoituksen ja määrätoimipaikalle antamansa etsin-        F. Macken, N. Colneric (esittelevä tuomari) ja S. von Bahr,
      täilmoituksen lisäksi – selvittää, missä rikkomus tai säännön-      julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: johtava hallintovirka-
      vastaisuus on tosiasiallisesti tapahtunut ja ketkä ovat tullivelal- mies L. Hewlett, on antanut 23.9.2003 tuomion, jonka
      lisia, pyytämällä toiselta jäsenvaltiolta virka-apua asian selvit-  tuomiolauselma on seuraava:
      tämiseksi.
(1) EYVL C 118, 21.4.2001.                                                1)     Jotta pääasiassa kyseessä olevan tilanteen kaltaisissa olosuh-
                                                                                teissa voitaisiin vedota työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta
                                                                                yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvos-
                                                                                ton asetuksen (ETY) N:o 1612/68 10 artiklassa säädettyihin
                                                                                oikeuksiin, unionin kansalaisen kanssa naimisissa olevan yhtei-
                                                                                sön ulkopuolisen maan kansalaisen on oleskeltava laillisesti
                                                                                yhteisön jäsenvaltiossa hetkellä, jolloin hän siirtyy siihen toiseen
                                                                                jäsenvaltioon, johon unionin kansalainen muuttaa tai on
                                                                                muuttanut.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                          2)     Asetuksen N:o 1612/68 10 artiklaa ei sovelleta, kun jäsenval-
                                                                                tion kansalainen ja yhteisön ulkopuolisen maan kansalainen
                                                                                ovat solmineet lumeavioliiton yhteisön ulkopuolisten maiden
                    23 päivänä syyskuuta 2003                                    kansalaisiin sovellettavien maahantuloa ja oleskelua koskevien
                                                                                säännösten kiertämiseksi.
asiassa C-109/01 (Immigration Appeal Tribunalin esittämä
ennakkoratkaisupyyntö): Secretary of State for the Home
             Department vastaan Hacene Akrich (1)                         3)     Kun kyseessä on jäsenvaltion kansalaisen ja yhteisön ulkopuoli-
                                                                                sen maan kansalaisen välinen aito avioliitto, sillä seikalla, että
                                                                                puolisot ovat asettautuneet muuhun jäsenvaltioon voidakseen
                                                                                saada yhteisön oikeudessa annettuja oikeuksia palatessaan
(Työntekijöiden vapaa liikkuvuus – Yhteisön ulkopuolisen
                                                                                siihen jäsenvaltioon, jonka kansalainen ensin mainittu henkilö
maan kansalainen, joka on jäsenvaltion kansalaisen puoliso
                                                                                on, ei ole merkitystä tämän viimeksi mainitun jäsenvaltion
– Puoliso, jonka tulo kyseiseen jäsenvaltioon ja oleskelu
                                                                                toimivaltaisten viranomaisten arvioidessa puolisoiden oikeudel-
siellä on kielletty – Puolisoiden asettautuminen väliaikaisesti
                                                                                lista asemaa.
toiseen jäsenvaltioon – Asettautuminen siinä tarkoituksessa,
että puoliso saisi yhteisön oikeuden nojalla oikeuden tulla
ensimmäiseen jäsenvaltioon ja oleskella siellä – Väärinkäyt-
                                    tö)                                   4)     Jos sillä hetkellä, kun jäsenvaltion kansalainen – joka on
                                                                                naimisissa yhteisön ulkopuolisen maan kansalaisen kanssa ja
                                                                                joka asuu tämän viimeksi mainitun kanssa toisessa jäsenval-
                           (2003/C 275/15)                                       tiossa – palaa siihen jäsenvaltioon, jonka kansalainen hän
                                                                                on, tehdäkseen siellä palkkatyötä, hänen puolisollaan ei ole
                                                                                asetuksen N:o 1612/68 10 artiklassa säädettyjä oikeuksia,
                     (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                             koska hän ei ole oleskellut laillisesti jonkin jäsenvaltion alueella,
                                                                                ensiksi mainitun jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on
                                                                                kuitenkin arvioitaessa kyseisen puolison hakemusta tulla valtion
                                                                                alueelle ja oleskella siellä otettava huomioon ihmisoikeuksien ja
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                           perusvapauksien suojaamiseksi Roomassa 4.11.1950 allekir-
                                                                                joitetun yleissopimuksen 8 artiklassa tarkoitettu oikeus perhe-
                                                                                elämän kunnioittamiseen, edellyttäen että kyseessä on aito
                                                                                avioliitto.
Asiassa C-109/01, jonka Immigration Appeal Tribunal (Yhdis-
tynyt kuningaskunta) on saattanut EY 234 artiklan nojalla
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan-            (1) EYVL C 150, 19.5.2001.
sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Secretary
of State for the Home Department ja Hacene Akrich ennakko-
ratkaisun henkilöiden vapaata liikkuvuutta ja sellaisen yhteisön
ulkopuolisen maan kansalaisen oleskeluoikeutta, joka on jäsen-
valtion kansalaisen puoliso, koskevan yhteisön oikeuden tul-


title: Dalmine SpA:n 17.12.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-596/97)

text:
20.2.98                  FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 55/29
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
                                                                     samansisältöiset kuin asiassa T-288/97 (1).
samansisältöiset kuin asiassa T-288/97, Regione Friuli-
Venetsia Giulia v. komissio (1).
                                                                     (1) Regione Friuli-Venetsia Giulia v. komissio, ei vielä julkaistu
                                                                         oikeustapauskokoelmassa.
(1) Ei vielä julkaistu EYVL:ssä.
                                                                            Dalmine SpA:n 17.12.1997 Euroopan yhteisöjen
Anna Maria Baldon ym. 11.12.1997 Euroopan yhteisöjen                               komissiota vastaan nostama kanne
               komissiota vastaan nostama kanne                                              (Asia T-596/97)
                          (Asia T-313/97)                                                      (98/C 55/59)
                            (98/C 55/58)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                   (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                     Dalmine SpA on nostanut 17.12.1997 Euroopan yhteisö-
                                                                     jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
Baldo Anna Maria, Lena Livio, Peresson Francesco,                    Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-
Burello Angelo, Iuretig Ugo, Buiatti Gianfranco, Buiatti             jina ovat asianajaja Fabrizio Arossa ja solicitor Rachel
Eligio, Koren Alberto, Plesnicar Luigi, Marega Antonella,            Brandenburger, Freshfields, ja prosessiosoite Luxembur-
Interbartolo Gandolfo, Bandelli Luigi, Minutillo Vincenzo,           gissa asianajotoimisto Elvinger, Hoss ja Prussen, 2 place
Pontarini Roberto, Misson Luigi, Ferro Luigi, Zanin                  Winston Churchill.
Mario Tristano, Krt Narcizo, Nicoletti Renato, Damiani
Gilberto, Bergamo Giuseppe, Frosutto Renato, Zanin                   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
Lucio, Smoljan Liberato, De Monte Gianantonio, Liva                  tuin
Guido, Dominutti Giancarlo, Taboga Silvio, Mini Dino,
Agostinis Luigi, Fontana Silvano, Caruzzi Luciano, Di
Bidino Amabile, Tomasin Renzo, Narduzzi Sereno, Collo-               Ð kumoaa kanteessa tarkemmin esitetyin perustein
righ Edo, Rizzi Giuliano, Coppola Aurelio, Piron Rober-                   6.10.1997 tehdyn komission päätöksen C (97) 3036 2
tino, Amerio Paolo (ditta Amerio Carlo & c.), Amerio                      ja 4 artiklan siltä osin kuin nämä artiklat koskevat
Paolo (ditta Percotrans di Paolo Amerio & c.), Murello                    kantajaa;
Aurelio, Aristone Claudio, Budola Giuliano, Coppola
Aurelio, Deganis Luciano, Fantini Enzo, Uboldi Attilio,              Ð velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku-
Culino Paolino, Bernardis Arrigo, Miniussi Alfio, Monai                   lut.
Patrizia, Cok Celeste ja Di Vora Angelo ovat nostaneet
11.12.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
teen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
komissiota vastaan. Kantajien edustajina ovat asianajaja
Vincenzo Cinque ja Luciana Candriella, Udine, ja prosessi-           Kantaja, joka on Italian lainsäädännön mukaan perustettu
osoite on asianajotoimisto Luciana Candriella, via Mor-              julkinen osakeyhtiö, vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuo-
purgo, 34, Udine                                                     mioistuinta kumoamaan osittain päätöksen, jonka komis-
                                                                     sio on tehnyt tutkiessaan sitä, ovatko teräsputkien valmis-
                                                                     tajat rikkoneet EY:n perustamissopimuksen 85 artiklaa.
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-           Kantaja väittää, että vaikka riidanalaisen päätöksen
tuin                                                                 4 artiklassa on mainittu kolme adressaattia, samasta artik-
                                                                     lasta käy ilmi, että komissio on yrittänyt antaa päätöksen
                                                                     tiedoksi SIDERCA Saicille, joka on välillisesti kantajan
Ð ensisijaisesti kumoaa 30.7.1997 tehdyn komission pää-              emoyhtiö, ja Techint Groupille, jotka molemmat sijaitsevat
     töksen nro C (97) 2735 lopull;                                  Argentiinassa, toimittamalla päätöksen kantajan rekiste-
                                                                     röityyn osoitteeseen.
Ð toissijaisesti kumoaa tämän päätöksen siltä osin, kuin
     siinä (5 artikla) velvoitetaan valtio perimään takaisin         Kantaja väittää, että komissio on näin toimiessaan rikko-
     1.7.1990 lähtien myönnetyt tuet tuen maksamispäi-               nut olennaista menettelymääräystä, käyttänyt väärin har-
     västä laskettavine viivästyskorkoineen;                         kintavaltaansa ja rikkonut EY:n perustamissopimusta sekä
                                                                     sen soveltamista koskevia säännöksiä, koska sillä ei ole
                                                                     oikeutta lähettää tiedonsaantipyyntöä kolmansille osapuo-
Ð velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan                lille asetuksen N:o 17 11 artiklan 5 kohdan mukaisella
     oikeudenkäyntikulut.                                            päätöksellä, jonka se antaa tiedoksi kantajalle vaatien tätä
 ---pagebreak--- C 55/30               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        20.2.98
toimittamaan sen edelleen päätöksen adressaatteina ole-            prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto Loesch
ville kolmansille osapuolille. Komissio ei myöskään voi            & Wolter, 11 rue Goethe.
pätevästi antaa päätöstä kantajan kautta tiedoksi kahdelle
muulle oletetulle adressaatille yksinomaan sen vuoksi, että
kantajan ja SIDERCAn välillä on tytäryhtiösuhde. Kantaja           Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
väittää, että taloudellisen kokonaisuuden käsite ei ole rele-      tuin
vantti tarkasteltaessa kysymystä siitä, voidaanko yhdelle
päätöksen adressaatille asettaa velvollisuus toimittaa pää-
töksestä jäljennökset edelleen muille adressaateille. Lisäksi      Ð kumoaa lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta
se, että yhtenä päätöksen adressaattina on Techint Group,               tiettyjen sellaisten Kiinan kansantasavallasta ja Indone-
aiheuttaa lisävaikeuksia, koska se ei ole oikeushenkilö                 siasta peräisin olevien jalkineiden tuonnissa, joiden
vaan nimi, jolla viitataan useisiin eri yrityksiin, jotka har-          päälliset ovat tekstiiliainetta, sekä väliaikaisen tullin
joittavat monenlaista liiketoimintaa, josta viimekätinen                lopullisesta kantamisesta 29 päivänä lokakuuta 1997
määräysvalta on San Faustin NV:llä. Näin ollen, vaikka                  annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2155/97, ja
kantajaa vaadittaisiinkin toimittamaan päätös edelleen,
kantaja ei voisi tehdä sitä, koska se ei pystyisi yksilöimään
yhtä päätöksen adressaattia.                                       Ð velvoittaa neuvoston korvaamaan esillä olevassa asias-
                                                                        sa kantajina olevien yhtiöiden oikeudenkäyntikulut.
Lisäksi riidanalaisen päätöksen 2 artiklan sanamuodon
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
perusteella on selvää, että komissio katsoo kantajan ole-
van yhteisvastuussa kunkin muun adressaatin kanssa mah-
dollisten uhkasakkojen maksamisesta, jos niitä määrätään
                                                                   Kantajat, jotka ovat samat kuin asiassa T-73/97 (1), vaati-
asetuksen N:o 17 16 artiklan 1 kohdan c alakohdan
                                                                   vat kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin käyttöön-
nojalla Techint Groupille ja/tai SIDERCAlle, jollei
                                                                   otosta tiettyjen sellaisten Kiinan kansantasavallasta ja
SIDERCA toimita päätöksessä vaadittuja tietoja. Näin teh-
                                                                   Indonesiasta peräisin olevien jalkineiden tuonnissa, joiden
dessään komissio on rikkonut asetuksen N:o 17 11 ja
                                                                   päälliset ovat tekstiiliainetta, annetun neuvoston asetuksen
16 artiklaa ja loukannut pääluvun mukaista vastuuta kos-
                                                                   (EY) N:o 2155/97 (2). Väitettyä asetuksen (EY) N:o 3283/
kevaa periaatetta, joka kyseisessä asetuksessa on vahvis-
                                                                   94 (3) 1 artiklan 4 kohdan rikkomista koskevat oikeudelli-
tettu. Komissiolle ei anneta asetuksen N:o 17 11 tai
                                                                   set perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin
16 artiklassa eikä missään muussakaan säännöksessä
                                                                   tuossa asiassa.
oikeutta määrätä uhkasakkoja tietylle yritykselle sen
vuoksi, että jokin toinen yritys on laiminlyönyt velvolli-
suutensa toimittaa siltä asetuksen 11 artiklan 5 kohdan
                                                                   Lisäksi kantajat vetoavat asetuksen (EY) N:o 3283/94
mukaisesti vaaditut tiedot. Lisäksi riidanalaisen päätöksen
                                                                   3 artiklan 1 kohdan rikkomiseen, koska aineellista vahin-
täytäntöönpano johtaisi siihen, ettei kantaja voisi käyttää
                                                                   koa ºyhteisön teollisuudelleº laissa määritellyllä tavalla ei
puolustautumista koskevaa perusoikeuttaan.
                                                                   todettu aiheutuneen.
Lopuksi kantaja väittää, että sen lisäksi, että riidanalainen      Kantajat vetoavat myös asetuksen (EY) N:o 3283/94
päätös on epäjohdonmukainen ja puutteellisesti perusteltu,         20 artiklan 4 ja 5 kohdan rikkomiseen. Asetuksen (EY)
siinä määrätään suuremmat uhkasakot kuin mitä asetuk-              N:o 2155/97 hyväksymistä edeltävässä hallinnollisessa
sen N:o 17 16 artiklan 1 kohdassa sallitaan.                       menettelyssä komissio ei noudattanut menettelyllisiä
                                                                   takeita, joihin kantajilla oli polkumyyntiä koskevan perus-
                                                                   asetuksen 20 artiklan nojalla oikeus. Komissio rikkoi eri-
                                                                   tyisesti kantajien oikeutta lopulliseen ºilmoittamiseenº ja
                                                                   oikeutta ottaa kantaa tuon ilmoittamisen sisältöön. Näin
                                                                   ollen kantajien puolustautumisoikeuksia loukattiin.
BSC Footwear Supplies ym. 19.12.1997 Euroopan unionin              Lopuksi kantajat väittävät, että päätös määrätä 49,2 pro-
              neuvostoa vastaan nostama kanne                      sentin polkumyyntitulli tuotteelle, jota on käytännössä
                       (Asia T-598/97)                             mahdoton saada yhteisöstä (esim. vulkanisoiduille jalki-
                                                                   neille), on suhteellisuusperiaatteen vastainen ja siten lai-
                         (98/C 55/60)                              ton.
                                                                   (1) EYVL C 166, 31.5.1997, s. 17.
               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                     (2) EYVL L 298, 1.11.1997, s. 1.
                                                                   (3) Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista
                                                                       tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta
                                                                       1994 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 3283/94 (EYVL
BSC Footwear Supplies ym. on nostanut 19.12.1997                       L 349, 31.12.1994, s. 1).
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan.
Kantajan edustajat ovat Alasdair Bell ja Mark Powell, ja


title: Asia F-132/14: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 6.10.2015 – CH v. parlamentti (Henkilöstö — Parlamentin jäsenten valtuutetut avustajat — SEUT 266 artikla — Unionin yleisen tuomioistuimen antaman kumoamistuomion täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet — Irtisanomispäätöksen kumoaminen — Henkilöstösääntöjen 24 artiklan mukaisen avustamispyynnön hylkäämisestä tehdyn päätöksen kumoaminen — Avustamisvelvollisuuden laajuus kun on esitetty alustavaa näyttöä työpaikkakiusaamisesta — Työsopimuksen tekemiseen toimivaltaisen viranomaisen velvollisuus toteuttaa hallinnollinen tutkimus — Virkamiehen tai toimihenkilön mahdollisuus panna vireille kansallinen oikeudenkäyntimenettely — Työpaikkakiusaamista ja sen ehkäisemistä työpaikalla käsittelevä neuvoa-antava komitea, joka käsittelee parlamentin jäsenten valtuutettujen avustajien parlamentin jäsenistä tekemiä kanteluita — Tehtävä ja toimivaltuudet — Aineellinen vahinko ja henkinen kärsimys)

text:
               16.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 381/64

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 6.10.2015 – CH v. parlamentti
   (Asia F-132/14) (1)

   ((Henkilöstö - Parlamentin jäsenten valtuutetut avustajat - SEUT 266 artikla - Unionin yleisen tuomioistuimen antaman kumoamistuomion täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet - Irtisanomispäätöksen kumoaminen - Henkilöstösääntöjen 24 artiklan mukaisen avustamispyynnön hylkäämisestä tehdyn päätöksen kumoaminen - Avustamisvelvollisuuden laajuus kun on esitetty alustavaa näyttöä työpaikkakiusaamisesta - Työsopimuksen tekemiseen toimivaltaisen viranomaisen velvollisuus toteuttaa hallinnollinen tutkimus - Virkamiehen tai toimihenkilön mahdollisuus panna vireille kansallinen oikeudenkäyntimenettely - Työpaikkakiusaamista ja sen ehkäisemistä työpaikalla käsittelevä neuvoa-antava komitea, joka käsittelee parlamentin jäsenten valtuutettujen avustajien parlamentin jäsenistä tekemiä kanteluita - Tehtävä ja toimivaltuudet - Aineellinen vahinko ja henkinen kärsimys))
   (2015/C 381/90)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: CH (edustajat: asianajajat L. Levi, C. Bernard-Glanz ja A. Tymen)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: E. Taneva ja M. Dean)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Niiden päätösten kumoaminen, jotka Euroopan parlamentti teki virkamiestuomioistuimen asiassa F-129/12, CH vastaan parlamentti, 12.12.2013 antaman tuomion täytäntöönpanoa varten, ja joissa kieltäydyttiin aloittamasta hallinnollista tutkimusta liittyen kantajan kiusaamista koskevaan kanteluun; ylimääräisen taloudellisen korvauksen maksaminen kantajalle ja kaikkien niiden etujen ja lisien myöntäminen kantajalle, jotka liittyvät hänen parlamentin jäsenen valtuutetun avustajan työsopimukseensa, jonka irtisanomisen virkamiestuomioistuin kumosi edellä mainitussa tuomiossaan, ja vahingonkorvausvaatimus väitetystä aineellisesta vahingosta ja henkisestä kärsimyksestä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan parlamentin 2.4.2014 tekemä päätös, sellaisena kuin se on vahvistettu valituksen hylkäämisestä 4.8.2014 tehdyllä päätöksellä, kumotaan siltä osin kuin Euroopan parlamentti kieltäytyi SEUT 266 artiklan vastaisesti maksamasta CH:lle 5  686 euron lisäsummaa 12.12.2013 annetun tuomion CH v. parlamentti (F-129/12, EU:F:2013:203) täytäntöönpanotoimena.

               2)

               Euroopan parlamentin 3.3.2014 tekemä päätös, sellaisena kuin se on vahvistettu valituksen hylkäämisestä 4.8.2014 tehdyllä päätöksellä, kumotaan siltä osin kuin sen seurauksena, että 12.12.2013 annetulla tuomiolla CH v. parlamentti (F-129/12, EU:F:2013:203) on kumottu 15.3.2012 päivätty Euroopan parlamentin päätös, jolla hylättiin CH:n 22.12.2011 tekemä avustamispyyntö, Euroopan parlamentti ei päättänyt aloittaa hallinnollista tutkimusta väitetystä työpaikkakiusaamisesta ja rikkoi täten SEUT 266 artiklaa.

               3)

               Kumoamisvaatimukset hylätään muilta osin.

               4)

               Euroopan parlamentti velvoitetaan maksamaan CH:lle 5  686 euroa, korotettuna 1.7.2014 eli CH:n työsuhteen päättymispäivästä alkaen laskettavalla Euroopan keskuspankin kyseistä ajanjaksoa varten vahvistamalla perusrahoitusoperaatioihin sovellettavalla korolla, johon lisätään kaksi prosenttiyksikköä.

               5)

               Euroopan parlamentti velvoitetaan maksamaan CH:lle 25  000 euroa korvauksena aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä, korotettuna 4.8.2014 alkaen laskettavalla Euroopan keskuspankin kyseistä ajanjaksoa varten vahvistamalla perusrahoitusoperaatioihin sovellettavalla korolla, johon lisätään kaksi prosenttiyksikköä.

               6)

               Vahingonkorvausvaatimukset hylätään muilta osin.

               7)

               Euroopan parlamentti vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan CH:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 34, 2.2.2015, s. 52.


title: Union Carbide Corporationin (UCC) 16.1.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-8/97)

text:
8.3.97                M                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 74/25
— velvoittaa komission EY:N perustamissopimuksen 178              Jäsenvaltioiden tehtävä koota ja välittää tietoja komissiolle
    artiklan ja 215 artiklan toisen kohdan nojalla korvaa        ei voi estää komissiota tarkastamasta, pitävätkö nämä tie
    maan kaiken vahingon, joka kantajille on aiheutunut           dot paikkansa .
    asetuksen ( EY) N:o 2035/96 lainvastaisesta antamises
    ta ;
                                                                  Kun lasketaan vuoden 1997 lupia, suurin osa toimijoiden
                                                                  eri   luokkien   käsittelemistä   määristä  voitaisiin laskea
                                                                  virheettömästi yksinkertaisesti analysoimalla vuosien
— velvoittaa komission korvaamaan kantajien oikeuden             1993 , 1994 ja 1995 myönnettyjä ja käytettyjä lupia . Kun
     käyntikulut.                                                 komissio on antanut näihin virheellisiin lukuihin perustu
                                                                  van väliaikaisen vähennyskertoimen, se on lisäksi loukan
                                                                  nut EY:n perustamissopimuksen 40 artiklan 3 kohdassa
                                                                  määrättyä syrjintäkiellon periaatetta.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantajat kuuluvat Dole-konserniin, joka tuottaa, jalostaa,
jakelee ja markkinoi maailmanlaajuisesti laadukkaita he
delmätuotteita, erityisesti tuoreita hedelmiä ja vihanneksia
ja pakattuja hedelmiä ja pähkinöitä . Kantajat on rekiste        Union Carbide Corporationin ( UCC) 16.1.1997 Euroopan
röity banaanien tuontia yhteisöön koskevan järjestelmän                   yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 10
päivänä kesäkuuta 1993 annetun komission asetuksen                                         ( Asia T-8/97 )
( ETY) N:o 1442/93 ( EYVL N:o L 142, 12.6.1993 , s. 6 ) 2                                   ( 97/C 74/51 )
artiklan a kohdassa tarkoitetuiksi A-luokan toimijoiksi .
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Kanne koskee sitä, miten komissio jakoi kolmansista mais
ta peräisin olevia ja muita kuin perinteisiä AKT-banaaneja
koskevat tuontiluvat banaanialan yhteisestä markkinajär          Union Carbide Corporation (UCC ) on nostanut 16.1.1997
jestelystä 13 päivänä helmikuuta 1993 annetun neuvoston           Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
asetuksen ( ETY) N:o 404/93 ( EYVL N:o L 47, 25.2.1993 ,          tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
s. 1 ) 18 artiklan 1 kohdassa säädetyn tariffikiintiön mu        Kantajan edustajana on Brian Hartnett, ja prosessiosoite
kaisesti. Komission päätöksestä käy ilmi, että sillä pienen      Luxemburgissa asianajotoimisto Arendt & Medernach,
netään kantajille vuodelle 1997 myönnettävien lupien              postilokero 39 .
määrää soveltamalla väliaikaista vähennyskerrointa, joka
perustuu yhtenäisestä vähennyskertoimesta kullekin A- ja
B-luokan toimijalle vuoden 1997 tariffikiintiöstä myönnet        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tävän väliaikaisen banaanimäärän määrittämiseksi 24 päi          tuin
vänä lokakuuta 1996 annetussa komission asetuksessa
( ETY ) N:o 2035/96 ( EYVL N:o L 272, 25.10.1 996, s. 6 )
määriteltyihin virheellisiin viitemääriin.                        — kumoaa kokonaan tai osittain komission asiassa Shell
                                                                       vastaan Montecatini tekemän päätöksen K/96 1035 lo
                                                                       pull . ja
Vaatimustensa tueksi kantajat väittävät, että komissio
määritteli viitemäärän sellaisten lukujen perusteella, joiden     — velvoittaa komission korvaamaan kantajan oikeuden
tiedettiin olevan virheellisiä . Kantajien mukaan näitä vir           käyntikulut Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus
heellisyyksiä ei ole pelkästään itse luvuissa. Virheitä on             asteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan mu
myös laskemisessa ja siirroissa. Tältä osin kantajat katso            kaisesti .
vat, että vaikka väliaikaisen vähennyskertoimen antaminen
saattaisi olla käytännöllinen ratkaisu vaikeaan markkinoi
den hallintaa koskevaan ongelmaan, vaadittujen viitemää
rien ja viitekautena todella myönnettyjen ja käytettyjen           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
lupien erotusta, jonka osalta virhe on 27,8 prosenttia, ei
enää voida perustella vaikeuksilla, joiden syynä on yhtei
 sen markkinajärjestelyn käyttöön ottaminen . Kantajat ko        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
rostavat, että edellä mainitun virheen takia niiden tuonti       asiassa T-153/96 esitettyjä (Union Carbide Corporation
 oikeudet vähenevät asteittain, ja lopulta ne menettävät          v. Euroopan yhteisöjen komissio, EYVL N:o C 354,
kaikki oikeutensa toimia banaanimarkkinoilla, mikä on             23.11.1996, s . 33 ).
vastoin asetuksen ( ETY ) N:o 404/93 19 artiklan 2 kohtaa,
jolla pyritään estämään epätasapaino A- ja B-luokkien oi
 keuksien välillä .


title: Asia T-363/07: Kanne 14.9.2007 — Hamdi v. neuvosto

text:
               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/66

         Kanne 14.9.2007 — Hamdi v. neuvosto
   (Asia T-363/07)
   (2007/C 269/120)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Ahmed Hamdi (Amsterdam, Alankomaat) (edustaja: asianajaja J. Pauw)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto
   Vaatimukset

               —

               on todettava, ettei asetusta N:o 2580/2001 voida soveltaa kantajaan ja/tai että päätös 2007/445 on kumottava kantajaa koskevilta osin

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi ensinnäkin siihen, ettei tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi 27.12.2001 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 2580/2001 (EYVL L 344, s. 70) voida soveltaa häneen, koska yhteisön ulko- ja turvallisuuspolitiikan ja kantajan välillä ei ole minkäänlaista yhteyttä.
   Kantaja toteaa toiseksi, ettei asetusta N:o 2580/2001 voida soveltaa häneen, koska hän ei tee tai yritä tehdä terroritekoja, osallistu niiden tekemiseen eikä edistä niiden tekemistä.
   Kantaja toteaa lopuksi, että riidanalaisella päätöksellä loukataan suhteellisuusperiaatetta; että se on puutteellisesti perusteltu ja että sillä loukataan kantajan perusoikeuksia ja erityisesti hänen omaisuudensuojaansa ja yksityiselämänsä suojaa.


title: Asia T-343/06: Kanne 1.12.2006 — Shell Petroleum ynnä muut v. komissio

text:
               27.1.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 20/16

         Kanne 1.12.2006 — Shell Petroleum ynnä muut v. komissio
   (Asia T-343/06)
   (2007/C 20/23)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: Shell Petroleum NV (Haag, Alankomaat), The Shell Transport and Trading Company Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta), Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV (Capelle aan den IJssel, Alankomaat) (edustajat: asianajajat O. W. Brouwer, W. Knibbeler, S.Verschuur)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset
   Shell Petroleum NV ja The Shell Transport and Trading Company Ltd vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa kokonaan EY 81 artiklan mukaisesta menettelystä 13.9.2006 tehdyn komission päätöksen (asia COMP/F/38.456 — Bitumit — Alankomaat; jäljempänä päätös) sikäli kuin se on osoitettu Shell Petroleum NV:lle ja The Shell Transport and Trading Company Ltd:lle tai toissijaisesti

               —

               kumoaa päätöksen osittain sikäli kuin siinä todetaan, että Shell Petroleum NV ja The Shell Transport and Trading Company Ltd ovat rikkoneet EY 81 artiklaa 1.4.1994 ja 19.2.1996 välisenä aikana, ja alentaa niille määrätyn sakon määrää

               —

               joka tapauksessa alentaa päätöksessä Shell Petroleum NV:lle ja The Shell Transport and Trading Company Ltd:lle määrätyn sakon määrää

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien ne Shell Petroleum NV:lle ja The Shell Transport and Trading Company Ltd:lle aiheutuneet kulut, jotka liittyvät sakon maksamiseen kokonaan tai osittain taikka pankkitakauksen asettamiseen

               —

               toteuttaa muut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asianmukaisiksi katsomat toimenpiteet.

         Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa osittain päätöksen sikäli kuin siinä todetaan, että Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV on rikkonut EY 81 artiklaa 1.4.1994 ja 19.2.1996 välisenä aikana, ja alentaa sille määrätyn sakon määrää, ja

               —

               joka tapauksessa alentaa päätöksessä Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV:lle määrätyn sakon määrää

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien ne Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV:lle aiheutuneet kulut, jotka liittyvät sakon maksamiseen kokonaan tai osittain taikka pankkitakauksen asettamiseen

               —

               toteuttaa muut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asianmukaisiksi katsomat toimenpiteet.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajat väittävät, että seuraavat päätöksen osat perustuvat oikeudellisiin virheisiin ja arviointivirheisiin:

               (a)

               toteamus, jonka mukaan Shell Verkoopmaatschappij BV oli yllyttäjä ja kartellin johtaja

               (b)

               rikkomiseen liittyvän vastuun kohdentaminen The Shell Transport and Trading Company Ltd:iin ja Shell Petroleum NV:iin

               (c)

               sakon määrän korottaminen rikkomisen uusimisen vuoksi

               (d)

               perusmäärän laskeminen Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV:n osalta

               (e)

               rikkomisen kesto.


title: Asia F-5/07: Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 26.6.2008 — Nijs v. tilintarkastustuomioistuin (Henkilöstö — Virkamiehet — Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohta — Kannekirjelmässä oleva yhteenveto kanneperusteista — Valitusaika — Uusi tosiseikka — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/72

         Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 26.6.2008 — Nijs v. tilintarkastustuomioistuin
   (Asia F-5/07) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohta - Kannekirjelmässä oleva yhteenveto kanneperusteista - Valitusaika - Uusi tosiseikka - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   (2008/C 209/131)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Bart Nijs (Bereldange, Luxemburg) (edustaja: asianajaja F. Rollinger)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin (asiamiehet: T. Kennedy, J.-M. Stenier, G. Corstens ja J. Vermer)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Sen nimittävän viranomaisen päätöksen kumoaminen, että kantajaa ei ylennetä palkkaluokkaan A*11 vuoden 2006 ylennyskierroksella — Useiden kantajan ja muiden tilintarkastustuomioistuimen virkamiesten uraa koskevien päätösten kumoaminen — Tilintarkastustuomioistuimen henkilöstökomitean vuoden 2006 vaalin tuloksen kumoaminen — Vahingonkorvausvaatimus
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään osaksi tutkimatta, koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat ja osaksi se hylätään, koska se on selvästi perusteeton.

               2)

               Nijs velvoitetaan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 56, 10.3.2007, s. 44.


title: Asia C-489/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 7.9.2006 (Verwaltungsgericht Sigmaringenin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Alexander Jehle, Weinhaus Kiderlen v. Land Baden-Württemberg (Asetus (EY) N:o 1019/2002 — 2 artiklan ensimmäinen kohta — Oliiviöljy ja oliivin puristemassaöljy — Kaupan pitämistä koskevat vaatimukset — Vähittäiskauppa — Tarjoaminen loppukuluttajalle — Niin sanottu bag in the box -menetelmä)

text:
               28.10.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/4

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 7.9.2006 (Verwaltungsgericht Sigmaringenin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Alexander Jehle, Weinhaus Kiderlen v. Land Baden-Württemberg
   (Asia C-489/04) (1)

   (Asetus (EY) N:o 1019/2002 - 2 artiklan ensimmäinen kohta - Oliiviöljy ja oliivin puristemassaöljy - Kaupan pitämistä koskevat vaatimukset - Vähittäiskauppa - Tarjoaminen loppukuluttajalle - Niin sanottu ”bag in the box”-menetelmä)
   (2006/C 261/06)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Verwaltungsgericht Sigmaringen
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Alexander Jehle, Weinhaus Kiderlen

      Vastaaja: Land Baden-Württemberg
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Verwaltungsgericht Sigmaringen — Oliiviöljyn kaupan pitämistä koskevista vaatimuksista 13.6.2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1019/2002 (EYVL L 155, s. 27) 2 artiklan ensimmäisen virkkeen tulkinta — Oliiviöljyjen ja oliivin puristemassaöljyjen tarjoaminen kuluttajille esipakattuina enintään viiden litran pakkauksiin — Mahdollisuus myydä oliiviöljyä, joka on pakattu viiden litran ”Bag in Boxiin” ja josta kuluttaja ottaa myymälässä öljyä erissä.
   Tuomiolauselma

               1)

               Oliiviöljyn kaupan pitämistä koskevista vaatimuksista 13 päivänä kesäkuuta 2002 annettua komission asetusta (EY) N:o 1019/2002, sellaisena kuin se on muutettuna 1.7.2003 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1176/2003, ja erityisesti sen 2 artiklan ensimmäistä kohtaa on tulkittava siten, että oliiviöljyä ja oliivin puristemassaöljyä voidaan myydä loppukuluttajille ainoastaan tämän säännöksen vaatimusten mukaisesti pakattuna.

               2)

               Asetuksen N:o 1019/2002, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1176/2003, 2 artiklan ensimmäistä kohtaa on tulkittava siten, että siinä kielletään pääasian kantajan käyttämän kaltainen kaupan pitämisen tapa, joka ei täytä tässä säännöksessä säädettyjä edellytyksiä.

      (1)  EUVL C 45, 19.2.2005.


title: Asia F-49/10: Kanne 24.6.2010 — De Nicola v. EIP

text:
               14.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/61

         Kanne 24.6.2010 — De Nicola v. EIP
   (Asia F-49/10)
   ()
   2010/C 221/98
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Carlo De Nicola (Strassen, Luxemburg) (edustaja: asianajaja L. Isola)

      Vastaaja: Euroopan investointipankki

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Kantajalle 11.5.2010 tiedoksiannetun päätöksen kumoaminen siltä osin kuin päätöksellä tosiasiallisesti estettiin yritys ratkaista riita sovinnollisesti, koska päätöksellä hylättiin implisiittisesti hakemus laserhoitoon liittyvien sairauskulujen korvaamisesta, sekä vastaajan velvoittaminen suorittamaan kantajalle 3 000 euron suuruinen summa sekä korot ja rahan arvon muutokseen liittyvä vahinko suoritettavaksi määrätyn rahasumman osalta.

      Vaatimukset

               —

               sähköpostitse 11.5.2010 tiedoksiannettu päätös on kumottava

               —

               EIP on velvoitettava korvaamaan kantajalle 3 000 euron suuruinen summa, joka vastaa vuonna 2007 annetusta laserhoidosta aiheutuneita kuluja, minkä lisäksi EIP on velvoitettava korvaamaan rahan arvon alenemisesta johtuva vahinko sekä korot suoritettavaksi määrätyn rahasumman osalta.

               —

               EIP on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-630/13 P: Valitus, jonka Issam Anbouba on tehnyt 25.11.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T–592/11, Anbouba vastaan neuvosto, 13.9.2013 antamasta tuomiosta

text:
               15.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/21

         Valitus, jonka Issam Anbouba on tehnyt 25.11.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T–592/11, Anbouba vastaan neuvosto, 13.9.2013 antamasta tuomiosta
   (Asia C-630/13 P)
   2014/C 45/37
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Issam Anbouba (edustajat: asianajajat J.-M. Salva ja M.-A. Bastin)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-592/11, Issam Anbouba vastaan Euroopan unionin neuvosto, 13.9.2013 antama tuomio on kumottava

               —

               on todettava, että päätös valittajan sisällyttämisestä luetteloon henkilöistä ja yhteisöistä, joihin taloudellisia pakotteita sovelletaan, on lainvastainen

               —

               asiassa T-592/11 riitautetut päätökset ja asetukset on kumottava

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan molemmissa oikeusasteissa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vetoaa valituksensa tueksi kahteen perusteeseen.
   Valittaja väittää ensinnäkin, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että neuvosto, joka ei ollut kyennyt esittämään näyttöä valittajan tuesta Syyrian hallinnolle, oli soveltanut asianmukaisesti olettamaa siitä, että Syyrian merkittävimpien yritysten johtajat tukivat Syyrian hallintoa. Valitusperusteen ensimmäinen osa koskee sitä, ettei tällaiselle olettamalle ole oikeudellista perustetta. Valittaja toteaa, että koska rajoittavat toimenpiteet ovat erittäin vakavia ja pakottavia, niiden soveltaminen ei voi perustua sellaiseen olettamaan, johon yhdessäkään säädöksessä ei ole nimenomaisesti annettu oikeutta turvautua. Valitusperusteen toinen osa koskee sitä, että kyseinen olettama on suhteeton tavoiteltuun päämäärään nähden erityisesti sen takia, että se on erittäin yleisluonteinen. Valitusperusteen kolmas osa koskee sitä, ettei mainittu olettama ole kumottavissa. Sen näyttäminen, ettei Syyrian hallintoa ole tuettu, on aineellisesti mahdotonta, eikä näytön esittämistä siitä, että hallintoa on vastustettu, voida kohtuudella yksinään pitää riittävänä osoituksena siitä, ettei yhteyttä hallintoon ole ollut.
   Valittaja moittii toiseksi unionin yleistä tuomioistuinta siitä, että tämä on ratkaissut asian, vaikkei neuvosto ole esittänyt asiassa näyttöä. Toisen valitusperusteen ensimmäisessä osassa valittaja katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, koska se ei yhtäältä ole harjoittanut tavanomaista valvontaa kanteen kohteena olleiden päätösten osalta ja koska se on toisaalta ratkaissut asian ilman, että neuvosto olisi esittänyt sille näyttöä. Toisen valitusperusteensa toisessa osassa valittaja arvostelee unionin yleistä tuomioistuinta siitä, ettei tämä ole valituksenalaisessa tuomiossa todennut, että kontradiktorista periaatetta ja valittajan puolustautumisoikeuksia on selvästi loukattu. Unionin yleinen tuomioistuin on valittajan mukaan vapauttanut neuvoston toimittamasta näyttöä tai esittämästä perusteita sille, miksi näyttöä ei pitäisi julkistaa, ja hyväksynyt, että neuvosto voi perustaa päätöksensä yksinomaan olettamaan, johon sillä ei ollut laillista oikeutta turvautua.


title: Asia C-319/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.11.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne — EY 28 ja EY 30 artikla — Direktiivi 2001/83/EY — Kapseleina myytävä valkosipulivalmiste — Joissakin jäsenvaltioissa laillisesti ravintolisänä myyty valmiste — Tuontijäsenvaltiossa lääkkeeksi luokiteltu valmiste — Lääkkeen käsite — Este — Oikeuttaminen — Kansanterveys — Suhteellisuus)

text:
               12.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 8/3

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.11.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-319/05) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne - EY 28 ja EY 30 artikla - Direktiivi 2001/83/EY - Kapseleina myytävä valkosipulivalmiste - Joissakin jäsenvaltioissa laillisesti ravintolisänä myyty valmiste - Tuontijäsenvaltiossa lääkkeeksi luokiteltu valmiste - Lääkkeen käsite - Este - Oikeuttaminen - Kansanterveys - Suhteellisuus)
   (2008/C 8/04)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: B. Stromsky ja B. Schima)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: M. Lumma ja C. Schulze-Bahr)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 28 ja 30 artiklan rikkominen — Kansallinen hallintokäytäntö, jossa kapselimuodossa oleva valkosipulivalmiste luokitellaan lääkkeeksi — Lääkkeen määritelmä yhteisön lainsäädännössä
   Tuomiolauselma

               1)

               Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut EY 28 ja EY 30 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on luokitellut lääkkeeksi kapseleina myytävän valkosipulivalmisteen, joka ei vastaa ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY 1 artiklan 2 alakohdassa tarkoitettua lääkkeen määritelmää.

               2)

               Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 257, 15.10.2005.


title: Asia C-673/13 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 17.12.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-545/11, Stichting Greenpeace Nederland ja Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) v. Euroopan komissio, 8.10.2013 antamasta tuomiosta

text:
               8.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 71/10

      Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 17.12.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-545/11, Stichting Greenpeace Nederland ja Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) v. Euroopan komissio, 8.10.2013 antamasta tuomiosta
      (Asia C-673/13 P)
      (2014/C 71/17)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Smulders, P. Oliver ja P. Ondrůšek)

         Muut osapuolet: Stichting Greenpeace Nederland, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe)

         Vaatimukset

      Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

                  —

                  kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen antaman tuomion

                  —

                  unionin tuomioistuimen perussäännön 61 artiklan mukaisesti joko ratkaisee asian lopullisesti ensimmäisen ja kolmannen perusteen osalta tai palauttaa asian unionin yleisen tuomioistuimen ratkaistavaksi kyseisten perusteiden osalta ja

                  —

                  velvoittaa vastapuolet korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Valitus muodostuu yhdestä perusteesta eli siitä, että unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi väärin tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta yhteisön toimielimiin ja elimiin 6.9.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1367/2006 (1) 6 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä virkkeessä olevaa ”ympäristöpäästöihin liittyvien” tietojen käsitettä ja hylkäsi komission näkemyksen siitä, että kyseistä käsitettä on tulkittava johdonmukaisesti ja sopusointuisesti kyseessä olevat muut säännökset huomioiden. Tämä peruste jakautuu kolmeen osaan:

                  i)

                  unionin yleinen tuomioistuin oli väärässä, kun se jätti huomiotta tarpeen varmistaa Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (2)”sisäinen” johdonmukaisuus, kun sitä tarkastellaan yhdessä asetuksen N:o 1367/2006 6 artiklan 1 kohdan kanssa, siten kuin se ymmärretään tiedon saannista, yleisön osallistumisoikeudesta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeudesta ympäristöasioissa annetun Århusin yleissopimuksen 4 artiklan 4 kohdan valossa

                  ii)

                  unionin yleinen tuomioistuin jätti ottamatta asianmukaisesti huomioon liikesalaisuuksien suojaamista koskevat säännökset kasvinsuojeluaineita koskevassa alakohtaisessa lainsäädännössä eli kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15.7.1991 annetussa neuvoston direktiivissä 91/414/ETY (3) ja kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta sekä neuvoston direktiivien 79/117/ETY ja 91/414/ETY kumoamisesta 21.10.2009 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1107/2009 (4) ja

                  iii)

                  unionin yleinen tuomioistuin oli väärässä, kun se jätti huomiotta tarpeen tulkita asetuksen N:o 1367/2006 6 artiklan 1 kohtaa niin pitkälle kuin mahdollista perusoikeuskirjan ja teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista 15.4.1994 tehdyn sopimuksen (TRIPS) mukaisesti.

         (1)  EUVL L 264, 25.9.2006, s. 13

         (2)  EYVL L 145, 31.5.2001, s. 43

         (3)  EYVL L 230, 19.8.1991, s. 1

         (4)  EUVL L 309, 24.11.2009, s. 1


title: Asia T-80/15 P: Valitus, jonka Luigi Macchia on tehnyt 19.2.2015 virkamiestuomioistuimen asiassa F-63/11 RENV, Macchia v. komissio, 12.12.2014 antamasta määräyksestä

text:
               20.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 127/33

         Valitus, jonka Luigi Macchia on tehnyt 19.2.2015 virkamiestuomioistuimen asiassa F-63/11 RENV, Macchia v. komissio, 12.12.2014 antamasta määräyksestä
   (Asia T-80/15 P)
   (2015/C 127/45)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Luigi Macchia (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat S. Rodrigues ja A. Blot)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan virkamiestuomioistuimen asiassa F-63/11 RENV 12.12.2014 antaman määräyksen

               —

               hyväksymään näin ollen valittajan ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät vaatimukset ja täten

                           —

                           toteamaan, että kanne otetaan tutkittavaksi

                           —

                           pääasiallisesti

                                       —

                                       kumoamaan OLAFin pääjohtajan nimittävän viranomaisen ominaisuudessaan 12.8.2010 tekemän implisiittisen päätöksen olla uusimatta valittajan työsopimusta, sellaisena kuin tämä implisiittinen päätös käy ilmi muun muassa siitä, ettei OLAFin pääjohtaja vastannut valittajan hänelle 12.4.2010 esittämään vaatimukseen

                                       —

                                       siltä osin kuin on tarpeellista kumoaa nimittävän viranomaisen 22.2.2011 tekemän päätöksen, jolla hylätään valittajan henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan nojalla esittämä valitus

                                       —

                                       tämän seurauksena palauttaa valittajan tehtäviin, joita hän OLAFissa hoiti, ja jatkaa hänen työsopimuksensa kestoa henkilöstösäännöissä asetettujen edellytysten mukaisesti

                           —

                           toissijaisesti ja jos edellä esitettyä tehtäviin palauttamista koskevaa vaatimusta ei hyväksytä, velvoittaa komission maksamaan valittajalle hänelle aiheutuneesta aineellisesta vahingosta korvauksen, jonka kohtuulliseksi määräksi on toistaiseksi arvioitu summa, joka vastaa palkan, jota valittajalle olisi maksettu väliaikaisena toimihenkilönä OLAFissa ja sen palkan välistä eroa, jota hänelle maksetaan hänen tämänhetkisestä työstään (eli noin 3  000 euroa kuukaudessa), vähintään hänen alkuperäisen työsopimuksensa keston ajan (neljä vuotta) ja kauemmin siinä tapauksessa, että kyseinen työsopimus olisi uusittu kolmannen kerran, jolloin hänellä olisi ollut mahdollisuus saada toistaiseksi voimassa oleva työsopimus

                           —

                           joka tapauksessa velvoittaa komission maksamaan summan, jonka kohtuulliseksi määräksi on toistaiseksi arvioitu 5  000 euroa, korvauksena henkisestä kärsimyksestä asiassa annettavan tuomion julistamispäivästä alkaen laillisen korkokannan mukaan laskettavine viivästyskorkoineen

               —

               velvoittaa vastapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan, tästä muutoksenhausta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut mukaan lukien.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vetoaa valituksensa tueksi yhteen ainoaan valitusperusteeseen, joka perustuu siihen, että virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 81 artiklaa on rikottu, virkamiestuomioistuimen tuomioistuinvalvonnan laajuutta on loukattu, perusteluvelvollisuutta on loukattu ja tosiseikkoja on vääristetty ja että virkamiestuomioistuin teki virheellisiä toteamuksia asiakirja-aineiston asiakirjoista.


title: Asia T-551/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 5.2.2013 — BSI v. neuvosto (Kumoamiskanne — Polkumyynti — Kiinasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuonnissa käyttöön otetun polkumyyntitullin laajentamisesta koskemaan Malesiasta lähetettyjen näiden tavaroiden tuontia — Itsenäinen tuoja — SEUT 263 artiklan neljäs kohta — Toimi ei koske kantajaa erikseen — Täytäntöönpanotoimia sisältävä säännös — Tutkimatta jättäminen)

text:
               23.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/17

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 5.2.2013 — BSI v. neuvosto
   (Asia T-551/11) (1)

   (Kumoamiskanne - Polkumyynti - Kiinasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuonnissa käyttöön otetun polkumyyntitullin laajentamisesta koskemaan Malesiasta lähetettyjen näiden tavaroiden tuontia - Itsenäinen tuoja - SEUT 263 artiklan neljäs kohta - Toimi ei koske kantajaa erikseen - Täytäntöönpanotoimia sisältävä säännös - Tutkimatta jättäminen)
   2013/C 86/27
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Brugola Service International Srl (BSI) (Cassano Magnago, Italia) (edustajat: asianajajat S. Bariatti ja M. Farneti)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: J.-P. Hix ja P. Mahnič Bruni, avustajinaan aluksi asianajajat G. Berrisch ja M. de Morpurgo, sitten G. Berrisch)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: M. França ja D. Grespan)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuonnissa asetuksella (EY) N:o 91/2009 käyttöön otetun lopullisen polkumyyntitullin laajentamisesta koskemaan Malesiasta lähetettyjen tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuontia riippumatta siitä, onko niiden alkuperämaaksi ilmoitettu Malesia, 18.7.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 723/2011 (EUVL L 194, s. 6) kumoaminen

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Brugola Service International Srl (BSI) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 370, 17.12.2011.


title: Asia C-335/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Craiova (Romania) on esittänyt 6.7.2010 — Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu Jiu ja Administrația Fondului pentru Mediu Claudia v. Norica Vijulan

text:
               9.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 274/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Craiova (Romania) on esittänyt 6.7.2010 — Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu Jiu ja Administrația Fondului pentru Mediu Claudia v. Norica Vijulan
   (Asia C-335/10)
   ()
   2010/C 274/10
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Curtea de Apel Craiova

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu Jiu ja Administrația Fondului pentru Mediu

      Vastapuoli: Claudia Norica Vijulan

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko SEUT 110 artiklan (entinen EY 90 artikla) ensimmäistä kohtaa tulkittava siten, että siinä kielletään jäsenvaltiota ottamasta käyttöön kiireellisenä annetussa hallituksen asetuksessa nro 50/2008, sellaisena kuin se on muutettuna kiireellisenä annetulla hallituksen asetuksella nro 218/2008, säädetyn päästöveron kaltaista veroa, josta on vapautettu luokan M1 ajoneuvot, joiden päästöluokitus on Euro 4 ja joiden sylinteritilavuus on alle 2 000 kuutiosenttimetriä, sekä kaikki luokan N1 ajoneuvot, joiden päästöluokitus on Euro 4, jotka on rekisteröity ensimmäisen kerran Romaniassa tai toisessa jäsenvaltiossa 15.12.2008 ja 31.12.2009 välisenä ajanjaksona, mutta jota sovelletaan vastaaviin tai kilpaileviin, toisista jäsenvaltioista peräisin oleviin käytettyihin ajoneuvoihin, jotka on rekisteröity ennen 15.12.2008, kun tällaisessa verossa voi olla kyse muista jäsenvaltioista peräisin olevista tavaroista kannettavasta sisäisestä verosta, joka on kotimaisten tuotteiden verotukseen verrattuna välillisesti syrjivä uusien autojen kotimaisen tuotannon suojelemiseksi?

               2)

               Onko SEUT 110 artiklan (entinen EY 90 artikla) ensimmäistä kohtaa tulkittava siten, että siinä kielletään jäsenvaltiota ottamasta käyttöön kiireellisenä annetussa hallituksen asetuksessa nro 50/2008, sellaisena kuin se on muutettuna kiireellisenä annetulla hallituksen asetuksella nro 218/2008, säädetyn päästöveron kaltaista veroa, josta on vapautettu luokan M1 ajoneuvot, joiden päästöluokitus on Euro 4 ja joiden sylinteritilavuus on alle 2 000 kuutiosenttimetriä, sekä kaikki luokan N1 ajoneuvot, joiden päästöluokitus on Euro 4, jotka on rekisteröity ensimmäisen kerran Romaniassa tai toisessa jäsenvaltiossa 15.12.2008 ja 31.12.2009 välisenä ajanjaksona, mutta jota sovelletaan ajoneuvoihin, joiden tekniset ominaisuudet poikkeavat edellä mainituista ja jotka on rekisteröity saman ajanjakson kuluessa toisessa jäsenvaltiossa, kun tällaisessa verossa voi olla kyse muista jäsenvaltioista peräisin olevista tavaroista kannettavasta sisäisestä verosta, joka on kotimaisten tuotteiden verotukseen verrattuna välillisesti syrjivä uusien autojen kotimaisen tuotannon suojelemiseksi?


title: Maria Grazia Colombo Lunghin Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan 5.4.1996 nostama kanne (Asia T-49/96)

text:
1.6.96               m                           Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                               N-.o C 158/ 15
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku                       käytetyn käsitteen " voidaan kohtuudella havaita "
     lut .                                                                osalta .
                                                                     5 ) Komissio on syyllistynyt ilmeiseen arviointi- ja/tai tul
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      kintavirheeseen asetuksessa ( ETY ) N:o 1430/79, sellai
                                                                          sena kuin se on muutettuna asetuksella ( ETY )
                                                                         N:o 3069/86 ja asetuksella ( ETY ) N:o 2913/92 , käyte
Kantaja ilmoittaa olevansa yhtiö , joka harjoittaa valmistet            tyn käsitteen " ilmeinen laiminlyönti " osalta .
tujen vaatteiden ostoa , jakelua ja markkinointia . Se muun
muassa tuo maahan muovin ja tekstiiliaineen yhdistelmästä
koostuvia sadeasuja . Kantaja toi 19.5.1992 ja 25.5.1994             6 ) Komissio on syyllistynyt ilmeiseen arviointivirheeseen
välisenä aikana maahan useita eriä edellä mainittuja sade                soveltaessaan kahta erilaista säännöstä Irish Customs
asuja ja ilmoitti ne yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen                Authoritiesin sille siirtämän asian arvioimisessa . Toinen
3926 , jolloin ne yleisen tullietuusjärjestelmän ( GSP )                 säännöstö on vanhentunut . Säännöstöissä on asiallisia
mukaan olivat vapaita tuontitullista . Irish Customs Service,            eroja , eikä niitä voida soveltaa samanaikaisesti . Komis
toisin sanoen sekä sen yleistä tullietuusjärjestelmää koske             sio ei ole tehnyt eroa säännöstöjen välillä .
vista asioista vastaava yksikkö että asiaa hoitanut tullin
tuontivirkailija , olivat useaan otteeseen hyväksyneet tämän
tariffiin luokittelun ja viimeksi mainittu oli jopa tarkastanut
tavarat varmistaakseen, että ne oli luokiteltu oikein . Kan
taja korostaa , että tavaroiden tutkiminen ja sen tekemän
tulli-ilmoituksen hyväksyminen tukevat sitä kantaa , että
3926 oli oikea tariffinimike . Uuden tarkastuksen jälkeen
Tariff Classification Unit määräsi marraskuussa 1993 , että
tavarat oli luokiteltava nimikkeeseen 6210 . Kantaja
huomauttaa , että se oli hyväksynyt tämän määräyksen ja
käyttänyt sitä kaikissa samoja tavaroita koskevissa                  Maria Grazia Colombo Lunghin Euroopan yhteisöjen
myöhemmissä tulli-ilmoituksissa .                                            komissiota vastaan 5.4.1996 nostama kanne
                                                                                (Asia T-49/96 )
Irish Customs Authorities siirsi 26.4.1995 asian komis
                                                                                ( 96/C 158/38 )
siolle . Komissio pyysi asiasta asiantuntijaryhmän lausun
toa ; kyseinen asiantuntijaryhmä toimii tullikoodeksin
247 artiklassa säädetyn tullikoodeksikomitean yhteydessä .                           (Oikeuaenkäyntikieli: ranska)
Komissio teki 3.11.1995 päätöksen, jossa se totesi, että
kyseisten tuontitullien kantaminen jälkitullauksin oli perus
teltua ja että tullien peruuttaminen ei ollut perusteltua            Maria Grazia Colombo Lunghi, kotipaikka Bryssel, on
(riidanalainen päätös ).                                             nostanut 5.4.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                     oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö
                                                                     jen komissiota vastaan . Kantajan edustajina ovat asianajajat
Kanne perustuu seuraaviin oikeudellisiin perusteisiin :              Pierre-Paul van Gehuchten ja Jacques Sambon, Bryssel ja
                                                                     prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Louis
                                                                     Schiltz, 2 rue du Fort Rheinsheim .
1 ) Päätöksellä rikottiin asiaa koskevia asetuksia, koska se
      oli tehty säädetyn 6 kuukauden määräajan jälkeen .
      Määräaika on sitova eikä siitä ole säädetty poikkeuk
      sia .                                                          Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin
2 ) Päätöksellä loukattiin yhteisön oikeuden perusperiaa            — toteaa , että komission tarjoama vahingonkorvaus ei riitä
     tetta eli audi alteram partem -periaatetta , koska kantaja          korvaamaan kantajan kärsimiä vahinkoja , ja velvoittaa
      ei saanut tehokkaasti ilmaista kantaansa menettelyssä ,            komission korvaamaan kantajan 11.9.1995 tekemässä
      josta on ollut sille haitallisia seuraamuksia .                    vaatimuksessa yksilöidyt vahingot korkoineen;
3 ) Päätöksellä rikottiin asiaa koskevia asetuksia ja/tai            — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut
                                                                         kokonaisuudessaan .
      olennaisia menettelymääräyksiä , koska asiaa koske
      vissa asetuksissa säädetään, että komission on kuultava
      kaikkien jäsenvaltioiden edustajista muodostuvaa asi
      antuntijaryhmää . Kantaja uskoo, että useat jäsenvaltiot       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
      eivät olleet edustettuina komiteassa .
                                                                     Teveydellisistä syistä eläkkeellä oleva kantaja valittaa
4 ) Komissio on syyllistynyt ilmeiseen arviointivirheeseen           komission päätöksestä , jolla komissio rajoittaa virkavir
      asetuksissa ( ETY ) N:o 1697/79 ja ( ETY ) N:o 2913/92         heestä johtuneesta henkilökohtaisten tavaroiden katoami
 ---pagebreak--- N:o C 158/ 16       I fI                      Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                        1.6.96
sesta aiheutuneesta aineellisesta vahingosta ja henkisestä        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
kärsimyksestä maksettavan korvauksen 150 000 BEFriin .            istuin
Tässä yhteydessä muistutetaan, että sen jälkeen kun kanta        — kumoaa kilpailun KOM/T/C/96 valintalautakunnan
jalta oli kielletty pääsy komission rakennuksiin terveys- ja          päätöksen olla hyväksymättä kantajaa kilpailun kokei
sosiaalipalvelujen tiloja lukuun ottamatta , häntä pyydettiin         siin ,
noutamaan työhuoneestaan henkilökohtaiset tavaransa .
Sen jälkeen kun tavaroiden noutamista varten oli sovittu          — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                      lut .
tapaaminen, huomattiin kuitenkin, että kaikki kantajan
henkilökohtaiset tavarat olivat kadonneet .
                                                                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja korostaa, että virkavirhe ja aiheutettu vahinko ovat
ilmeisiä ja väittää, että komission korvausehdotus ei tästä       Kantaja , joka on väliaikainen toimenhaltija palkkaluokassa
syystä ole millään tavoin kohtuullinen aiheutuneeseen             C 5 , riitauttaa päätöksen , jolla hänen hakemustaan kilpai
vahinkoon nähden .                                                luun KOM/T/C/96 ei ole hyväksytty sillä perusteella, ettei
                                                                  hän täytä edellytystä , jonka mukaan hakijan on pitänyt olla
                                                                  keskeytyksettä vähintään kolmen vuoden ajan Euroopan
                                                                  yhteisöjen komission palveluksessa väliaikaisena toimen
                                                                  haltijana .
Véronique Kohn-Bergén 17.4.1996 Euroopan yhteisöjen               Kanteensa tueksi hän esittää seuraavat oikeusperusteet:
             komissiota vastaan nostama kanne
                                                                  — väliaikaisten toimenhaltijoiden oikeutta osallistua sisäi
                         ( Asia T-55/96 )                             siin kilpailuihin on loukattu ja henkilöstösäännön 27 ar
                           ( 96/C 158 /39 )                           tiklan 1 kohtaa sekä 29 artiklan 1 kohtaa on rikottu ,
                                                                      koska edellytys, jonka mukaan hakijoiden on pitänyt
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                        olla palveluksessa keskeytyksettä, voi johtaa siihen, että
                                                                      kilpailussa hylätään hakijoita, jotka ovat yhtä päteviä tai
Véronique Kohn-Bergé, kotipaikka Florange ( Ranska ), on              pätevämpiä kuin muut kilpailuun hyväksytyt hakijat;
nostanut 17.4.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö           — tapauksessa on tehty ilmëinen arviointivirhe, koska
jen komissiota vastaan . Kantajan edustajat ovat asianajajat          kantaja on ollut tehokkaasti vastaajana olevan to
Jean-Noël Louis, Thierry Demaseure ja Ariane Tornel ,                 imielimen palveluksessa 16.10.1991 alkaen, joten
Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson             29.9.1995 hänen virkaikänsä olisi voitu todeta ylittävän
SARL, 1 rue Glesener .                                                kolme vuotta .


title: Asian C-98/02 poistaminen rekisteristä

text:
C 55/22                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                        8.3.2003
          Asian C-89/02 (1) poistaminen rekisteristä                           Asian C-97/02 (1) poistaminen rekisteristä
                         (2003/C 55/58)                                                      (2003/C 55/61)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 15.11.2002            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 15.11.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-89/02 (Tribunale di Brescian esittämä ennakkoratkai-       tu asia C-97/02 (Tribunale di Brescian esittämä ennakkoratkai-
supyyntö), Dolomite Franchi s.p.a. vastaan Ministero delle           supyyntö), Rezzola Scavi s.r.l. vastaan Ministero delle Finanze.
Finanze.
                                                                     (1 ) EYVL C 131, 1.6.2002.
( 1) EYVL C 131, 1.6.2002.
                                                                               Asian C-98/02 (1) poistaminen rekisteristä
          Asian C-95/02 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2003/C 55/62)
                         (2003/C 55/59)
                                                                     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 15.11.2002
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 15.11.2002
                                                                     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                     tu asia C-98/02 (Tribunale di Brescian esittämä ennakkoratkai-
tu asia C-95/02 (Tribunale di Brescian esittämä ennakkoratkai-
                                                                     supyyntö), Villa Gemma s.p.a. vastaan Ministero delle Finanze.
supyyntö), Ugine s.r.l. vastaan Ministero delle Finanze.
                                                                     (1 ) EYVL C 131, 1.6.2002.
( 1) EYVL C 131, 1.6.2002.
          Asian C-96/02 (1) poistaminen rekisteristä                          Asian C-106/02 ( 1) poistaminen rekisteristä
                         (2003/C 55/60)                                                      (2003/C 55/63)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 15.11.2002            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 12.12.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-96/02 (Tribunale di Brescian esittämä ennakkoratkai-       tu asia C-106/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
supyyntö), TOMAR s.r.l. vastaan Ministero delle Finanze.             Saksan liittotasavalta.
( 1) EYVL C 131, 1.6.2002.                                           (1 ) EYVL C 131, 1.6.2002.


title: Asia C-198/08: Kanne 14.5.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta

text:
               2.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 197/10

         Kanne 14.5.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-198/08)
   (2008/C 197/15)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: W. Mölls)

      Vastaaja: Itävallan tasavalta
   Vaatimukset

               —

               Itävallan tasavalta ei ole noudattanut 27.11.1995 annetun neuvoston direktiivin 95/59/EY (1) 9 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on antanut ja pitänyt voimassa säännöksiä, joissa määritetään valtiolliset vähimmäismyyntihinnat savukkeille ja savukkeiksi käärittävälle hienoksi leikatulle tupakalle.

               —

               Itävallan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valmistettu tupakka on yksi niistä kolmesta tuoteryhmästä, joihin sovelletaan yhdenmukaista valmisteverosäännöstöä yhteisön tasolla. Direktiivi 95/59/EY sisältää joitain yleisiä, kaikkeen valmistettuun tupakkaan sovellettavia säännöksiä, ja siinä säädetään lisäksi savukkeiden valmisteveron rakenteesta. Direktiivin 9 artiklan 1 kohta sisältää perusperiaatteen, jonka mukaan sekä valmistajilla että maahantuojilla on oikeus vahvistaa vapaasti enimmäishinta valmistetulle tupakalle. Tällä säännöksellä varmistetaan se, että veron perusteeseen sovelletaan kaikissa jäsenvaltioissa samoja periaatteita, sekä estetään se, että direktiivin tarkoitus vaarannetaan valtiollisella hintasääntelyllä, joka vahingoittaa kilpailua ja sisämarkkinoita.
   Itävallassa vuonna 2006 annetulla lainsäädännöllä, jonka mukaan valtion viranomaiset määrittävät savukkeille ja savukkeiksi käärittävälle hienoksi leikatulle tupakalle vähimmäishinnat, rikotaan edellä mainittua direktiivin 95/59/EY säännöstä. Vähimmäishintojen määrittämisen kautta poistetaan eri tuotteiden väliset hintaerot, joita voi syntyä erilaisten hinnanmuodostustekijöiden perusteella, koska tätä kautta alemman hintaluokan vähittäismyyntihinnat nostetaan suoraan tietylle vähimmäistasolle. Vaikka vähimmäishinnat määrittyisivät keskimääräisten markkinahintojen perusteella, kuten asia on Itävallassa, tällainen mekanismi johtaa väistämättä jäsenvaltioiden välisten kauppavirtojen vääristymiseen.
   Niihin intresseihin, joita jäsenvaltiot pyrkivät toteuttamaan kauppa- ja veropolitiikkansa kautta, kuuluu luonnollisesti myös intressi kansanterveyden turvaamiseen. Tähän sisältyy myös tavoite säilyttää tupakkatuotteiden hintataso korkeana. Kun jäsenvaltiot voivat kuitenkin toteuttaa tämän tavoitteen täysimääräisesti verotuksen keinoin, ei ole mahdollista, että ne vetoavat tällaisiin intresseihin poiketakseen kyseessä olevasta direktiivin säännöksestä, koska ne vaarantavat siten sisämarkkinoiden toiminnan.
   Komission käsityksen mukaan verotus on toimiva ja riittävä hinnoittelukeino. Esimerkit muista jäsenvaltioista osoittavat myös, että valmistettu tupakka voidaan saada kalliimmaksi pelkän verorasituksen kautta, kun verotasoa voidaan vapaasti muuttaa ylöspäin lopullisen hinnan nostamiseksi riippumatta siitä, mikä on kyseessä olevien valmistajien voittomarginaali, ja/tai siitä, kuinka valmiita ne ovat myymään tuotteita ilman voittoa tai jopa tappiolla. Tällaisella menettelyllä, jossa verotus toimii objektiivisena kustannustekijänä, vältetään vähimmäishinnoista seuraavat kielteiset vaikutukset kilpailuun ja sisämarkkinoihin sekä laajempi vähimmäishintoihin liittyvä haitta eli tupakkatuotteiden valmistajien voittomarginaalin varmistaminen. Tämä seuraus ei edesauta mitenkään terveyden suojelua vaan on pikemminkin kyseisen tavoitteen vastaista. Komissio on vakuuttunut myös siitä, että toivottu kansanterveyden suojelu voidaan turvata aktiivisella ja onnistuneella valtion veropolitiikalla ilman, että tarvitsee ottaa käyttöön direktiivin 95/59/EY 9 artiklan kanssa yhteensoveltumattomia vähimmäishintoja.

      (1)  EYVL L 291, s. 40.


title: Asia C-446/11 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 30.8.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kuudes jaosto) asiassa T-196/06, Edison v. komissio, 16.6.2011 antamasta tuomiosta

text:
               22.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/27

         Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 30.8.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kuudes jaosto) asiassa T-196/06, Edison v. komissio, 16.6.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-446/11 P)
   2011/C 311/45
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Di Bucci ja V. Bottka)

      Muu osapuoli: Edison SpA

      Vaatimukset

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kuudes jaosto) 16.6.2011 antama tuomio, joka annettiin komissiolle tiedoksi 20.6.2011, on kumottava

               —

               asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimen uudelleen tutkittavaksi

               —

               on todettava, että näissä kahdessa oikeusasteessa aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin

               —

               jos unionin tuomioistuin katsoo, että se voi ratkaista asian, unionin yleisen tuomioistuimen tuomio on kumottava ja Edison SpA on velvoitettava korvaamaan näissä kahdessa oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vetoaa valituksensa tueksi neljään valitusperusteeseen.

               i)

               Unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut EY 253 artiklaa, luettuna yhdessä EY 81 artiklan kanssa, koska se on määritellyt virheellisesti perusteluvelvollisuuden kohteen ja laajuuden siltä osin kuin kysymys on sellaisen yhtiön vastuusta EY 81 artikla rikkomisessa, joka omistaa 100 prosenttia välittömästi rikkomiseen osallistuneen yhtiön pääomasta, kun otetaan huomioon, että rikkomista koskevan päätelmän perusteena oleva olettama on kumottava asianmukaisesti. Valittaja katsoo erityisesti, ettei unionin yleinen tuomioistuin ole ottanut huomioon asiayhteyttä ja asiaa koskevia oikeussääntöjä ja erityisesti niitä, jotka koskevat valittajan todistustaakkaa. Unionin yleinen tuomioistuin on virheellisesti asettanut komissiolle perusteluvelvollisuuden väitteistä, jotka ”eivät ole merkityksettömiä” katsomatta, kuten sen olisi pitänyt, että nämä väitteet ovat riittäviä synnyttämään olettaman emoyhtiön rikkomista koskevasta vastuusta.

               ii)

               Toissijaisesti unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut EY 230 ja EY 253 artiklaa sen päätelmän osalta, jonka mukaan päätöstä ei ole perusteltu riittävästi. Se on yhtäältä syyllistynyt oikeudellisiin virheisiin riidanalaisen päätöksen tulkinnassa jättäessään tutkimatta eräitä merkityksellisiä kohtia. Se on toisaalta sekoittanut toisiinsa perusteluihin ja asiakysymykseen liittyvät seikat kieltäytyessään ottamasta huomioon riidanalaiseen päätökseen sisältyviä selvityksiä ja todetessaan, että komissio on loukannut vastapuolen puolustautumisoikeuksia ja että nämä selvitykset eivät ole vakuuttavia.

               iii)

               Unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut EY 230 ja EY 253 artiklaa, luettuna yhdessä unionin tuomioistuimissa sovellettavien unionin oikeuden puolustautumisoikeuksia ja kontradiktorisuutta koskevien periaatteiden kanssa. Se on näet virheellisesti katsonut, ettei komissio voi vedota väitteisiin, joita ei ole mainittu väitetiedoksiannossa tai joihin ei ole viitattu päätöksessä, voidakseen vastata vastapuolen ensimmäisessä oikeusasteessa esittämiin väitteisiin, joilla on tarkoitus kumota emoyhtiön vastuuta koskeva olettama. Näin on erityisesti silloin, kun pääasiassa esillä olevalla tavalla kysymys on asiakirjoista, joihin vastapuoli on vedonnut tai joista se oli tietoinen, eikä se voinut olla tietämätön siitä riskistä, että komissio ottaa asiakirjat huomioon näyttönä sitä vastaan, tai kun asiakirjoista oli mahdollista kohtuudella päätellä komission niistä tekemät johtopäätökset.

               iv)

               Unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut EY 230, EY 231 ja EY 253 artiklaa katsoessaan virheellisesti, että riidanalainen päätös on kumottava perustelujen riittämättömyyden vuoksi, vaikka päätöksessä tehdyt päätelmät olivat asiakysymyksen osalta oikeita.


title: Asia T-375/06: Kanne 14.12.2006 — Viega v. komissio

text:
               24.2.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 42/26

         Kanne 14.12.2006 — Viega v. komissio
   (Asia T-375/06)
   (2007/C 42/47)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Viega GmbH & Co. KG (Attendorn, Saksa) (edustajat: asianajajat J. Burrichter, T. Mäger ja F.W. Bulst)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Päätöksen 1 artiklan 1 kohta on kumottava siltä osin kuin siinä todetaan kantajan syyllistyneen EY 81 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan rikkomiseen.

               —

               Päätöksen 2 artikla on kumottava siltä osin kuin siinä määrätään kantajalle 54,29 miljoonan euron suuruinen sakko.

               —

               Toissijaisesti kantajalle päätöksen 2 artiklassa määrättyä sakkoa on alennettava asianmukaisesti.

               —

               Vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja riitauttaa komission asiassa COMP/F-1/38.121 — putkiliittimet 20.9.2006 tekemän päätöksen K(2006) 4180 (lopull). Kyseisessä päätöksessä kantajalle määrättiin sakko EY 81 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan rikkomisesta. Komission näkemyksen mukaan kantaja on 12.12.1991 ja 22.3.2001 välisenä aikana osallistunut joukkoon sopimuksia, jotka koskevat hintojen vahvistamista, hintataulukoiden laatimista, ja alennuksia, hinnankorotusten toteuttamistapoja, markkinoiden ja asiakkaiden jakamista sekä tiettyjen liiketaloudellisten tietojen vaihtamista kupariputkiliittimien ja kupariseosputkiliittimien markkinoilla.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi neljä kanneperustetta.
   Kantaja toteaa ensiksi, että riidanalainen päätös on asetuksen N:o 1/2003 (1) 23 artiklan 2 kohdan vastainen, koska vastaaja on määrittäessään huomioon otettavan liikevaihdon virheellisesti toiminut vastoin sakon määrittämistä koskevia keskeisiä periaatteita. Vastaaja on arvioidessaan kantajan väitetyn rikkomisen vakavuutta ottanut huomioon paineliitoksia koskevan liikevaihdon, vaikka kantaja ei missään vaiheessa ole osallistunut kilpailun rajoittamiseen paineliitosten osalta.
   Kantaja väittää toiseksi, että komissio on rikkonut EY 81 artiklan 1 kohtaa ja EY 253 artiklaa, koska se on vahvistanut virheellisesti kantajan moitittuun toimintaan ja tämän osallistumisen ajallisen keston. Kantajan mukaan vastaaja ei ole suorittanut kantajan osalta mitään aineellista todistusharkintaa ja on virheellisesti todennut, että kilpailusääntöjä on rikottu.
   Kantaja vetoaa lisäksi toissijaisesti siihen, että EY 81 artiklan 1 kohtaa ja EY 253 artiklaa on rikottu, koska riidanalaisen päätöksen 1 artiklassa kilpailusääntöjen rikkomisen alueellinen ulottuvuus on vahvistettu kantajan osalta virheellisesti.
   Kantaja toteaa lopuksi toissijaisesti, että riidanalaisen päätöksen 2 artikla on asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohdan vastainen, koska komissio on toiminut sakkojen määräämistä koskevien keskeisten periaatteiden vastaisesti. Kantaja toteaa tältä osin, että sakkojen määrän laskennasta annettuja suuntaviivoja (2) on sovellettu väärin, koska rikkominen on luokiteltu erittäin vakavaksi, koska rikkomisen kesto on vahvistettu virheellisesti, koska sakon perusmäärää on korotettu virheellisesti rikkomisen keston perusteella ja koska lieventäviä seikkoja ei ole otettu huomioon.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus N:o 1/2003 (EYVL L 1, s. 1).

      (2)  Suuntaviivat asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan ja EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan 5 kohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennassa (EYVL 1998, C 9, s. 3).


title: Asia T-176/17: Kanne 13.3.2017 – Sequel Naturals v. EUIPO – Fernandes (VeGa one)

text:
               8.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 144/58

         Kanne 13.3.2017 – Sequel Naturals v. EUIPO – Fernandes (VeGa one)
   (Asia T-176/17)
   (2017/C 144/78)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Sequel Naturals ULC (Port Coquilam, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) (edustaja: asianajaja H. Lindström)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Carlos Fernandes (Gross-Umstadt, Saksa)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-kuviomerkki, joka sisältää sanaosat ”VeGA one” –Rekisteröintihakemus nro 12 649 612

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 9.1.2017 asiassa R 2466/2015-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-206/96: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.5.2011 — Van Bennekom v. neuvosto ja komissio

text:
               9.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 204/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.5.2011 — Van Bennekom v. neuvosto ja komissio
   (Asia T-206/96) (1)

   2011/C 204/51
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Kahdeksannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 74, 8.3.1997.


title: Asia T-258/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.6.2017 – Mediterranean Premium Spirits v. EUIPO – G-Star Raw (GINRAW) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin GINRAW rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiemmat EU-sanamerkit RAW — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Ensimäistä kertaa unionin yleisessä tuomioistuimessa esitetyt todisteet — Perusteluvelvollisuus)

text:
               31.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 249/26

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.6.2017 – Mediterranean Premium Spirits v. EUIPO – G-Star Raw (GINRAW)
   (Asia T-258/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin GINRAW rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiemmat EU-sanamerkit RAW - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Ensimäistä kertaa unionin yleisessä tuomioistuimessa esitetyt todisteet - Perusteluvelvollisuus))
   (2017/C 249/39)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Mediterranean Premium Spirits, SL (Barcelona, Espanja) (edustajat: asianajajat J. A. Mora Granell ja J. Romaní Lluch)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamiehet: A. Folliard-Monguiral ja K. Sidat Humphreys)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: G-Star Raw CV (Amsterdam, Alankomaat) (edustajat: asianajajat L. Dijkman ja J. van Manen)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 14.3.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 1583/2015-4), joka koskee G-Star Raw CV:n ja Mediterranean Premium Spirits, SL:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Mediterranean Premium Spirits, SL vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan EUIPO:n ja G-Star Raw CV:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 251, 11.7.2016.