title: Asia C-530/17 P: Valitus, jonka Mykola Yanovych Azarov on tehnyt 7.9.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-215/15, Azarov v. neuvosto, 7.7.2017 antamasta tuomiosta

text:
               6.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 374/21

         Valitus, jonka Mykola Yanovych Azarov on tehnyt 7.9.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-215/15, Azarov v. neuvosto, 7.7.2017 antamasta tuomiosta
   (Asia C-530/17 P)
   (2017/C 374/30)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Mykola Yanovych Azarov (edustajat: A. Egger ja G. Lansky, Rechtsanwälte)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               1.

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-215/15 7.7.2017 antaman tuomion

               2.

               ratkaisee oikeusriidan lopullisesti ja kumoaa Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston päätöksen 2014/119/YUTP muuttamisesta 5.3.2015 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2015/364 (1) sekä Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 208/2014 täytäntöönpanosta 5.3.2015 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 2015/357 (2) valittajaa koskevilta osin ja velvoittaa neuvoston maksamaan asian käsittelystä unionin yleisessä tuomioistuimessa ja unionin tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

               3.

               tai toissijaisesti 2 kohdassa vaadittuun nähden palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen, jotta asia ratkaistaan unionin tuomioistuimen tuomiossa esitetyn oikeudellisen arvion mukaisesti, ja määrää, että oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vetoaa seuraaviin valitusperusteisiin:

               1)

               Unionin yleinen tuomioistuin rikkoi SEUT 296 artiklaa ja perusoikeuskirjan 41 artiklaa, kun se katsoi, ettei neuvosto tehnyt rajoittavista toimenpiteistä päättäessään oikeudellista virhettä. Neuvosto ei esittänyt riittävän täsmällisiä ja konkreettisia perusteluja.

               2)

               Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen, kun se katsoi, ettei neuvosto loukannut perusoikeuksia. Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se arvioi toimenpiteiden vaikutuksia omistusoikeuteen ja yrittämisvapauteen. Se teki oikeudellisen virheen erityisesti, kun se arvioi toimenpiteiden olevan asianmukaisia ja suhteellisuusperiaatteen mukaisia. Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin teki menettelyvirheitä ja loukkasi menettelyllisiä oikeuksia.

               3)

               Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen, kun se katsoi, ettei neuvosto käyttänyt väärin harkintavaltaansa. Unionin yleinen tuomioistuin ei ensinnäkään toteuttanut mitään valittajaa koskevia erityisiä tarkistuksia. Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se katsoi, ettei erityisten todisteiden puuttumisella ollut merkitystä.

               4)

               Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen, kun se katsoi, ettei neuvosto loukannut hyvän hallinnon periaatetta. Ensinnäkin unionin yleisen tuomioistuimen toteamuksia neuvoston puolueettomuusvelvoitteesta rasittavat oikeudelliset virheet. Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi virheellisesti tosiseikkojen huolellista määrittämistä koskevan velvoitteen laajuutta. Tässä yhteydessä loukattiin valittajan menettelyllisiä oikeuksia.
               Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen, kun se katsoi, ettei neuvosto tehnyt ilmeistä arviointivirhettä. Ensinnäkään unionin yleinen tuomioistuin ei noudattanut velvollisuuttaan valvoa riidanalaisen oikeustoimen laillisuutta, kun se ei tarkastanut menettelyä, jonka päätteeksi riidanalainen oikeustoimi tehtiin. Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se katsoi, että ainoastaan neuvosto saattoi tukeutua Ukrainan lähettämään kirjeeseen. Unionin yleinen tuomioistuin laiminlöi tällöin velvoitettaan toteuttaa lisätutkimuksia. Unionin yleinen tuomioistuin jätti myös huomiotta unionin tuomioistuimen rajoittavia toimenpiteitä koskevan viimeaikaisen oikeuskäytännön. Lisäksi unionin yleisen tuomioistuimen perustelut ovat pitkälti poliittisia, ja se jättää huomiotta perusoikeudet kolmannessa valtiossa.

      (1)  EUVL L 62, s. 25.

      (2)  EUVL L 62, s. 1.


title: Asia T-84/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.9.2017 – Banca Monte dei Paschi di Siena ja Banca Widiba v. EUIPO – ING-DIBa (widiba) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin widiba rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi sanamerkistä DiBa koostuva kansallinen tavaramerkki — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Valituksen tutkimatta jättäminen valituslautakunnassa — Menetetyn määräajan palauttamista koskeva pyyntö — Huolellisuusvelvollisuus)

text:
               6.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 374/31

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.9.2017 – Banca Monte dei Paschi di Siena ja Banca Widiba v. EUIPO – ING-DIBa (widiba)
   (Asia T-84/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin widiba rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi sanamerkistä DiBa koostuva kansallinen tavaramerkki - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Valituksen tutkimatta jättäminen valituslautakunnassa - Menetetyn määräajan palauttamista koskeva pyyntö - Huolellisuusvelvollisuus))
   (2017/C 374/46)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Banca Monte dei Paschi di Siena SpA (Siena, Italia) ja Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) (Milano, Italia) (edustajat: asianajajat L. Trevisan ja D. Contini)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: H. O’Neill ja J. García Murillo)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: ING-DIBa AG (Frankfurt am Main, Saksa) (edustajat: asianajajat N. Gerling ja M. Wolpert-Witzel)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 26.11.2015 tekemästä päätöksestä (yhdistetyt asiat R 113/2015-2 ja R 174/2015-2), joka koskee osapuolten ING-DIBa ja Banca Monte dei Paschi di Siena välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Banca Monte dei Paschi di Siena SpA ja Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 211, 13.6.2016.


title: Asia C-248/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberster Gerichtshof – Itävalta) – Austria Asphalt GmbH & Co OG v. Bundeskartellanwalt (Ennakkoratkaisupyyntö — Kilpailu — Yrityskeskittymä — Asetus (EY) N:o 139/2004 — 3 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 4 kohta — Soveltamisala — Keskittymän käsite — Olemassa olevaan yritykseen kohdistuvan määräysvallan muuttuminen siten, että yksinomainen määräysvalta muuttuu yhteiseksi määräysvallaksi — Sellaisen yhteisyrityksen perustaminen, joka hoitaa pysyvästi kaiken itsenäiselle taloudelliselle yksikölle kuuluvan toiminnan)

text:
               6.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 374/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberster Gerichtshof – Itävalta) – Austria Asphalt GmbH & Co OG v. Bundeskartellanwalt
   (Asia C-248/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Kilpailu - Yrityskeskittymä - Asetus (EY) N:o 139/2004 - 3 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 4 kohta - Soveltamisala - Keskittymän käsite - Olemassa olevaan yritykseen kohdistuvan määräysvallan muuttuminen siten, että yksinomainen määräysvalta muuttuu yhteiseksi määräysvallaksi - Sellaisen yhteisyrityksen perustaminen, joka hoitaa pysyvästi kaiken itsenäiselle taloudelliselle yksikölle kuuluvan toiminnan))
   (2017/C 374/09)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberster Gerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Austria Asphalt GmbH & Co OG

      Vastapuoli: Bundeskartellanwalt

      Tuomiolauselma

   Yrityskeskittymien valvonnasta 20.1.2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (EY:n sulautuma-asetus) 3 artiklaa on tulkittava siten, että keskittymän katsotaan syntyvän sellaisen olemassa olevaan yritykseen kohdistuvan määräysvallan muutoksen tuloksena, jossa aikaisemmin luonteeltaan yksinomaisesta määräysvallasta siirrytään yhteiseen määräysvaltaan, ainoastaan sillä edellytyksellä, että kyseisestä toimenpiteestä syntyvä yhteisyritys hoitaa pysyvästi kaiken itsenäiselle taloudelliselle yksikölle kuuluvan toiminnan.

      (1)  EUVL C 260, 18.7.2016.


title: Asia T-87/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.9.2017 – Eurofast v. komissio (Rahoitustuki — Seitsemäs tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelma — ASSET-sopimus — Tilintarkastuksen perusteella tehty päätös periä tietyt maksetut rahamäärät takaisin kuittaamalla — Kumoamiskanne — Luottamuksensuoja — Välityslauseke — Määräaika tilintarkastuskertomuksen toimittamiselle — Kontradiktorinen periaate — Kustannusten tukikelpoisuus — Sopimusperusteinen vastuu)

text:
               6.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 374/31

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.9.2017 – Eurofast v. komissio
   (Asia T-87/16) (1)

   ((Rahoitustuki - Seitsemäs tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelma - ASSET-sopimus - Tilintarkastuksen perusteella tehty päätös periä tietyt maksetut rahamäärät takaisin kuittaamalla - Kumoamiskanne - Luottamuksensuoja - Välityslauseke - Määräaika tilintarkastuskertomuksen toimittamiselle - Kontradiktorinen periaate - Kustannusten tukikelpoisuus - Sopimusperusteinen vastuu))
   (2017/C 374/47)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Eurofast SARL (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja S. Pappas)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Estrada de Solà, S. Delaude ja S. Lejeune)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus saada kumotuksi 17.12.2015 tehty komission päätös periä tilintarkastuksen päätelmien perusteella kuittaamalla takaisin tietyt rahamäärät, jotka kantajalle on maksettu seitsemännen tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelman yhteydessä päätetyn Asset-hankkeen toteuttamiseksi tehdyn avustussopimuksen nro 211625 mukaisesti, ja toisaalta SEUT 272 artiklaan perustuva vaatimus saada todetuksi, ettei kyseistä saatavaa ole olemassa, että Asset-hankkeen toteuttamiseksi tehdyn avustussopimuksen nro 211625 mukaiset kustannukset todetaan tukikelpoisiksi ja että komissio vahvistaa myönnetyn rahoituksen hyväksyttävyyden, että komissio määrätään maksamaan Eksistenz-hankkeen toteuttamiseksi tehdyn avustussopimuksen nro 607049 mukainen rahamäärä ja että komissio velvoitetaan maksamaan sopimusperusteinen korvaus.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Eurofast SARL velvoitetaan maksamaan Euroopan komissiolle 78 380,28 euron suuruinen rahamäärä, jolla se palauttaa ”Aeronautic Study on Seamless Transport” -hankkeen toteuttamiseksi tehdyn avustussopimuksen nro 211625 perusteella saamansa rahoitustuen, 3,55 prosentin suuruisine viivästyskorkoineen 13.1.2015 alkaen ja vähennettynä 17.12.2015 kuitatulla summalla, joka on 69 923,68 euroa.

               3)

               Eurofast vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut.

      (1)  EUVL C 136, 18.4.2016.


title: Asia T-563/17: Kanne 16.8.2017 – Gayalex Proyectos v. SRB

text:
               6.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 374/39

         Kanne 16.8.2017 – Gayalex Proyectos v. SRB
   (Asia T-563/17)
   (2017/C 374/58)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Gayalex Proyectos, SL (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat A. Betancor Álamo ja F. Cabrera Molina)

      Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               ottaa huomioon kannekirjelmän ja sen liitteenä olevat asiakirjat, ottaa kanteen tutkittavaksi ja toteaa kumoamiskanteen nostetuksi päätöksestä SRB/EES/2017/08, jolla annetaan Banco Popular Español S.A:ta koskeva kriisinratkaisumääräys, ja kumoaa mainitun päätöksen.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-478/17, Mutualidad de la Abogacía ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, asiassa T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL v. SRB, asiassa T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, asiassa T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, asiassa T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, asiassa T-497/17, Sánchez del Valle ja Calatrava Real State 2015 v. komissio ja SRB sekä asiassa T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB.


title: Asia C-663/15: Unionin tuomioistuimen toisen jaoston puheenjohtajan määräys 14.7.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgerichtshof – Itävalta) – Umweltverband WWF Österreich v. Landeshauptmann von Tirol

text:
               6.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 374/23

         Unionin tuomioistuimen toisen jaoston puheenjohtajan määräys 14.7.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgerichtshof – Itävalta) – Umweltverband WWF Österreich v. Landeshauptmann von Tirol
   (Asia C-663/15) (1)

   (2017/C 374/33)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 111, 29.3.2016.


title: Asia T-573/17: Kanne 17.8.2017 – Inversiones Flandes ym. v. SRB

text:
               6.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 374/40

         Kanne 17.8.2017 – Inversiones Flandes ym. v. SRB
   (Asia T-573/17)
   (2017/C 374/60)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Inversiones Flandes, SL (Madrid, Espanja), New Winds Group, SL (Madrid, Espanja), Sarey Investments, SL (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja R. Jiménez Velasco)

      Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin kumoaa tuomiollaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen sen perustelukappaleiden ja sen keskeisten artiklojen osalta, muotoilee päätöksen uudelleen avoimuuden ja oikeusvarmuuden periaatteita täysimääräisesti noudattaen Banco Popular SA:n todellisen varallisuusaseman toteamiseksi ja toteuttaa tämän edellyttämät toimenpiteet.
   Tämän lisäksi kantajat vaativat vastaajaa korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-478/17, Mutualidad de la Abogacía ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, asiassa T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL v. SRB, asiassa T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, asiassa T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, asiassa T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, asiassa T-497/17, Sánchez del Valle ja Calatrava Real Estate 2015 v. komissio ja SRB sekä asiassa T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB.


title: Asia C-187/17: Unionin tuomioistuimen määräys (kymmenes jaosto) 7.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Općinski Sud u Vukovaru – Kroatia) – Rafaela Alandžak, Ljubica Alandžak ja Rafo Alandžak v. EUROHERC osiguranje – dioničko društvo za osiguranje imovine i osoba i druge poslove osiguranja (Ennakkoratkaisupyyntö — Pääasiaan liittyvät tosiseikat ja oikeudelliset seikat — Riittävien täsmennysten puuttuminen — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 94 artikla)

text:
               6.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 374/12

         Unionin tuomioistuimen määräys (kymmenes jaosto) 7.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Općinski Sud u Vukovaru – Kroatia) – Rafaela Alandžak, Ljubica Alandžak ja Rafo Alandžak v. EUROHERC osiguranje – dioničko društvo za osiguranje imovine i osoba i druge poslove osiguranja
   (Asia C-187/17) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Pääasiaan liittyvät tosiseikat ja oikeudelliset seikat - Riittävien täsmennysten puuttuminen - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 94 artikla))
   (2017/C 374/17)
   Oikeudenkäyntikieli: kroaatti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Općinski Sud u Vukovaru

      Asianosaiset

      Kantajat: Rafaela Alandžak, Ljubica Alandžak ja Rafo Alandžak

      Vastaaja: EUROHERC osiguranje – dioničko društvo za osiguranje imovine i osoba i druge poslove osiguranja

      Määräysosa

   Općinski Sud u Vukovarun (Vukovarin alioikeus, Kroatia) 5.4.2017 tekemällään päätöksellä esittämän ennakkoratkaisupyynnön tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat selvästi.

      (1)  EUVL C 168, 29.5.2017.


title: Asia T-214/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.9.2017 – Novartis v. EUIPO – Meda (Zymara) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin Zymara rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki FEMARA — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla — Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 1 kohta)

text:
               6.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 374/26

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.9.2017 – Novartis v. EUIPO – Meda (Zymara)
   (Asia T-214/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin Zymara rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki FEMARA - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla - Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 1 kohta))
   (2017/C 374/39)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Novartis AG (Basel, Sveitsi) (edustaja: asianajaja M. Douglas)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: H. O’Neill)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Meda AB (Solna, Ruotsi)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 6.2.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 550/2014-5), joka koskee osapuolten Novartis ja Meda välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Novartis AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 205, 22.6.2015.


title: Asia C-489/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 10.8.2017 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on MAD Srl

text:
               6.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 374/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 10.8.2017 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on MAD Srl
   (Asia C-489/17)
   (2017/C 374/25)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte suprema di cassazione

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   MAD Srl

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Kun jätteitä luokitellaan ns. peilinimikkeisiin, onko päätöksen 2014/955/EU (1) liitettä ja asetusta (EU) N:o 1357/2014 (2) tulkittava siten, että mikäli jätteen koostumusta ei tunneta, jätteen tuottajan on suoritettava alustava luonnehdinta, ja jos on, miten laajalti?

               2)

               Onko vaarallisia aineita koskevan tutkimuksen perustuttava edeltä käsin määrättyihin, yhdenmukaisiin menetelmiin?

               3)

               Onko vaarallisia aineita koskevan tutkimuksen perustuttava sellaiseen perusteelliseen ja edustavaan menetelmään, jossa otetaan huomioon jätteen koostumus, jos tämä jo tunnetaan tai on yksilöity luonnehdintavaiheessa, vai voidaanko vaarallisia aineita koskeva tutkimus sitä vastoin suorittaa todennäköisyysperusteiden mukaan ottamalla huomioon sellaiset aineet, jotka voisivat järkevästi katsoen sisältyä kyseiseen jätteeseen?

               4)

               Jos on epävarmaa, onko jätteessä vaarallisia aineita, tai tätä on mahdotonta varmuudella todeta, onko kyseinen jäte kuitenkin luokiteltava vaaralliseksi jätteeksi ja onko sitä käsiteltävä sellaisena ennalta varautumista koskevan periaatteen nojalla?

      (1)  Jäteluettelosta annetun päätöksen 2000/532/EY muuttamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/98/EY mukaisesti (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) 18.12.2014 annettu komission päätös 2014/955/EU (EUVL L 370, s. 44).

      (2)  Jätteistä ja tiettyjen direktiivien kumoamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/98/EY liitteen III korvaamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) 18.12.2014 annettu komission asetus (EU) N:o 1357/2014 (EUVL L 365, s. 89).


title: Asia T-614/17: Kanne 7.9.2017 – Bonnafous v. EACEA

text:
               6.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 374/45

         Kanne 7.9.2017 – Bonnafous v. EACEA
   (Asia T-614/17)
   (2017/C 374/68)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Laurence Bonnafous (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajajat S. Rodrigues ja A. Blot)

      Vastaaja: Koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanovirasto (EACEA)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että kanne on perusteltu ja hyväksymään sen

         tämän seurauksena

               —

               kumoamaan 14.11.2016 päivätyn päätöksen, jolla kantaja irtisanottiin

               —

               kumoamaan työsopimusten tekemiseen toimivaltaisen viranomaisen 2.6.2017 tekemän päätöksen, jolla hylättiin kantajan 3.2.2017 tekemä valitus

               —

               myöntämään kantajalle 15 000 euroa korvauksena henkisestä kärsimyksestä

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 84 artiklan rikkomiseen, vastaajana olevan viraston tekemiin menettelyvirheisiin, hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen ja huolenpitovelvollisuuden laiminlyöntiin sekä kantajan puolustautumisoikeuksien ja erityisesti hänen kuulluksi tulemista koskevan oikeutensa loukkaamiseen.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu koeajan tavanomaisten olosuhteiden puuttumiseen sekä hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen ja huolenpitovelvollisuuden laiminlyöntiin.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu selkeästi määriteltyjen tavoitteiden puuttumiseen, muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 80 artiklan rikkomiseen ja sen periaatteen laiminlyöntiin, jonka mukaan tehtäväryhmän IV ja kantajalle annettujen työtehtävien on vastattava toisiaan.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen seikkaan, että koeajan päätteeksi laaditun kertomuksen perustelut ovat väitetysti ilmeisen virheelliset.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu huolenpitovelvollisuuden laiminlyöntiin ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen sekä harkintavallan väärinkäyttöön.


title: Asia T-644/17: Kanne 20.9.2017 – DNV GL v. EUIPO (Sustainablel)

text:
               6.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 374/49

         Kanne 20.9.2017 – DNV GL v. EUIPO (Sustainablel)
   (Asia T-644/17)
   (2017/C 374/73)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: DNV GL AS (Høvik, Norja) (edustaja: asianajaja J. Albers)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröitävä sanamerkki ”Sustainablel” – Rekisteröintihakemus nro 15 372 832

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 12.7.2017 asiassa R 2/2017-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               määrää hakemuksessa nro 15 372 832 tarkoitetun Euroopan unionin tavaramerkin rekisteröitäväksi kaikkien haettujen tavaroiden ja palvelujen osalta

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa sekä 2 kohtaa on rikottu.


title: Asia T-601/17: Kanne 31.8.2017 – Rubik’s Brand v. EUIPO – Simba Toys (Kuution muoto)

text:
               6.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 374/43

         Kanne 31.8.2017 – Rubik’s Brand v. EUIPO – Simba Toys (Kuution muoto)
   (Asia T-601/17)
   (2017/C 374/65)
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Rubik’s Brand Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat K. Szamosi ja M. Borbás)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Simba Toys GmbH & Co. KG (Fürth, Saksa)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Kolmiulotteinen EU-tavaramerkki (Kuution muoto) – EU-tavaramerkki nro 162 784

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 19.6.2017 asiassa R 452/2017-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n ja Simba Toys GmbH & Co. KG:n korvaamaan valitusmenettelyssä aiheutuneet kustannukset ja unionin yleisen tuomioistuimen menettelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohtaa on rikottu

               —

               asetuksen N:o 207/2009 65 artiklan 6 kohtaa on rikottu

               —

               asetuksen N:o 207/2009 75 artiklaa on rikottu ja

               —

               asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 1 kohtaa on rikottu.


title: Asia C-448/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Krajský súd v Prešove (Slovakian tasavalta) on esittänyt 25.7.2017 – EOS KSI Slovensko, s.r.o. v. Ján Danko ja Margita Jalčová

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/28

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Krajský súd v Prešove (Slovakian tasavalta) on esittänyt 25.7.2017 – EOS KSI Slovensko, s.r.o. v. Ján Danko ja Margita Jalčová
   (Asia C-448/17)
   (2017/C 382/35)
   Oikeudenkäyntikieli: slovakki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Krajský súd v Prešove

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: EOS KSI Slovensko, s.r.o.

      Vastaajat: Ján Danko ja Margita Jalčová

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko – kun otetaan huomioon tuomio Pohotovosť (C-470/12) ja unionin tuomioistuimen myös tuomionsa perustelujen 46 kohdassa ilmaisemat näkemykset – oikeussääntö ristiriidassa unionin oikeuden vastaavuusperiaatteen kanssa, kun sen mukaan tapauksessa, jossa lailla suojellut intressit ovat vastaavia ja on kyse kuluttajan oikeuksien suojaamisesta kohtuuttomilta sopimusehdoilta, ilman vastaajana olevan kuluttajan suostumusta ei sallita sitä, että oikeushenkilö, jonka toiminnan kohteena on kollektiivinen kuluttajien suojaaminen kohtuuttomilta sopimusehdoilta ja joka pyrkii direktiivin 93/13/ETY (1) 7 artiklan 1 kohdan tavoitteeseen, sellaisena kuin se on otettu siviilikoodeksin 53a §:n 1 ja 3 momenttiin, osallistuu muuna osapuolena (väliintulijana) oikeudenkäyntiin sen alusta saakka ja käyttää kuluttajan eduksi tehokkaasti oikeussuoja- ja puolustautumiskeinoja tuomioistuimessa, jotta kyseisessä oikeudenkäynnissä suojeltaisiin kuluttajaa kohtuuttomilta sopimusehdoilta, vaikka joissain muissa tapauksissa muu osapuoli (väliintulija), joka osallistuu oikeudenkäyntiin vastaajan vaatimusten tukemiseksi ja jolla on intressi oikeudenkäynnin kohteena olevan aineellisen (varallisuus)oikeuden määrittelemiseen, ei tarvitse lainkaan suostumusta vastaajalta, jota se tukee, osallistuakseen oikeudenkäyntiin sen alusta lähtien ja käyttääkseen tehokkaasti puolustautumis- ja oikeussuojakeinoja tuomioistuimessa vastaajan eduksi, mutta kuluttajansuojajärjestö tarvitsee tällaisen suostumuksen?

               2)

               Kun otetaan huomioon myös unionin tuomioistuimen päätelmät tuomioissa C-26/13 ja C-96/14, onko direktiivin 93/13 4 artiklan 2 kohdan ilmaisua ”laadittu selkeästi ja ymmärrettävästi” tulkittava siten, että sopimusehto voidaan katsoa laaditun muulla tavoin kuin selkeästi ja ymmärrettävästi – sillä oikeudellisella seurauksella, että sen kohtuuttomuus tutkitaan [viran puolesta] tuomioistuimessa – myös siinä tapauksessa, että oikeudellinen seikka, josta siinä säädetään, on sellaisenaan monimutkainen, sen oikeudelliset seuraukset ovat keskivertokuluttajalle hankalasti ennustettavissa ja niiden ymmärtämiseksi edellytetään yleensä ammattimaista oikeusapua, jonka kustannukset ovat suhteettomat sen suorituksen arvoon, jonka kuluttaja saa sopimuksen perusteella?

               3)

               Onko – siinä tapauksessa, että tuomioistuin päättää kuluttajan kanssa tehtyyn sopimukseen perustuvista oikeuksista, joihin on vedottu kuluttajaa vastaan tämän ollessa vastaajana, pelkästään kantajan lausumien perusteella antamalla maksamismääräyksen summaarisessa menettelyssä, eikä oikeudenkäynnissä sovelleta millään tavoin siviiliprosessikoodeksin 172 §:n 9 momentin säännöstä, jossa poissuljetaan maksamismääräyksen antaminen siinä tapauksessa, että kuluttajasopimuksessa on kohtuuttomia ehtoja – jäsenvaltion lainsäädäntö ristiriidassa unionin oikeuden kanssa, koska siinä säädetään lyhyestä määräajasta, jonka kuluessa on esitettävä vastalause, ja koska voi olla mahdotonta löytää kuluttaja tai tämä voi olla passiivinen, eikä siten ole mahdollista, että kuluttajansuojajärjestö, jolla on asiavaltuus ja toimivalta tavoitella direktiivin 93/13/ETY 7 artiklan 1 kohdan mukaista päämäärää, sellaisena kuin kyseinen säännös on pantu täytäntöön siviilikoodeksin 53a §:n 1 ja 2 momentilla, käyttää tehokkaalla tavalla ilman kuluttajan suostumusta (ilman kuluttajan nimenomaista vastustusta) ainoaa mahdollisuutta suojella kuluttajaa eli vastustaa maksamismääräystä, jos tuomioistuin on laiminlyönyt siviiliprosessikoodeksin 172 §:n 9 momentin mukaisen velvoitteen?

               4)

               Voidaanko vastattaessa toiseen ja kolmanteen kysymykseen pitää merkityksellisenä seikkana sitä, että kuluttajalle ei tunnusteta oikeusjärjestyksessä oikeutta pakolliseen oikeusapuun ja että hänen asiantuntemattomuutensa ilman häntä edustavaa oikeudenkäyntiavustajaa merkitsee huomattavaa vaaraa siitä, että hän ei havaitse sopimusehtojen kohtuuttomuutta eikä myöskään toimi siten, että kuluttajansuojajärjestön olisi mahdollista osallistua oikeudenkäyntiin väliintulijana hänen vaatimustensa tukemiseksi, vaikka sillä on asiavaltuus ja toimivalta tavoitella direktiivin 93/13/ETY 7 artiklan 1 kohdan mukaista päämäärää, sellaisena kuin kyseinen säännös on pantu täytäntöön siviilikoodeksin 53a §:n 1 ja 2 momentilla?

               5)

               Onko tällainen maksamismääräyksen antamista koskevaan summaariseen menettelyyn liittyvä lainsäädäntö (siviiliprosessikoodeksin 172 §:n 1 momentti ja sitä seuraavat pykälät) ristiriidassa unionin oikeuden ja direktiivin 93/13/ETY 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tapauksen kaikkien olosuhteiden arvioinnin vaatimuksen kanssa, kun siinä sallitaan se, että 1) elinkeinonharjoittajalle tunnustetaan tuomion vaikutuksesta oikeus rahamääräiseen suoritukseen 2) summaarisessa menettelyssä 3) lainkäyttöelimen hallintoelimessä 4) pelkästään elinkeinonharjoittajan lausumien perusteella ja siten 5) ilman näytön vastaanottamista tilanteessa, jossa 6) kuluttajaa ei edusta lainkäytön ammattilainen 7) eikä hänen puolustustaan voi ilman hänen suostumustaan hoitaa tehokkaasti kuluttajansuojajärjestö, jolla on asiavaltuus ja toimivalta tavoitella direktiivin 93/13/ETY 7 artiklan 1 kohdan mukaista päämäärää, sellaisena kuin kyseinen säännös on pantu täytäntöön siviilikoodeksin 53a §:n 1 ja 2 momentilla?

      (1)  EYVL 1993, L 95, 21.4.1993, s. 29.


title: Asia C-186/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 20.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Oradea – Romania) – Ruxandra Paula Andriciuc ym. v. Banca Românească SA (Ennakkoratkaisupyyntö — Kuluttajansuoja — Direktiivi 93/13/ETY — Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot — 3 artiklan 1 kohta ja 4 artiklan 2 kohta — Sopimusehtojen kohtuuttomuuden arvioiminen — Ulkomaanvaluutan määräinen luottosopimus — Kokonaan kuluttajan vastuulla oleva valuuttariski — Osapuolten sopimuksesta johtuvien oikeuksien ja velvollisuuksien välinen huomattava epätasapaino — Ajankohta, joka otetaan huomioon arvioitaessa epätasapainoa — Käsitteen ”laadittu selkeästi ja ymmärrettävästi” ulottuvuus — Pankin toimittamien tietojen taso)

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/21

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 20.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Oradea – Romania) – Ruxandra Paula Andriciuc ym. v. Banca Românească SA
   (Asia C-186/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Kuluttajansuoja - Direktiivi 93/13/ETY - Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot - 3 artiklan 1 kohta ja 4 artiklan 2 kohta - Sopimusehtojen kohtuuttomuuden arvioiminen - Ulkomaanvaluutan määräinen luottosopimus - Kokonaan kuluttajan vastuulla oleva valuuttariski - Osapuolten sopimuksesta johtuvien oikeuksien ja velvollisuuksien välinen huomattava epätasapaino - Ajankohta, joka otetaan huomioon arvioitaessa epätasapainoa - Käsitteen ”laadittu selkeästi ja ymmärrettävästi” ulottuvuus - Pankin toimittamien tietojen taso))
   (2017/C 382/24)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Curtea de Apel Oradea

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Ruxandra Paula Andriciuc ym.

      Vastapuoli: Banca Românească SA

      Tuomiolauselma

               1)

               Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 4 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että tässä säännöksessä tarkoitettu käsite ”sopimuksen pääkohde” kattaa pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen ulkomaanvaluutan määräiseen luottosopimukseen otetun sopimusehdon, josta ei ole erikseen neuvoteltu ja jonka mukaan laina on maksettava takaisin samassa ulkomaanvaluutassa, jossa se on otettu, jos tässä sopimusehdossa vahvistetaan sopimuksen olennainen suoritus, joka määrittää tätä sopimusta. Tätä sopimusehtoa ei voida siten pitää kohtuuttomana, jos se on laadittu selkeästi ja ymmärrettävästi.

               2)

               Direktiivin 93/13 4 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että vaatimus, jonka mukaan sopimusehto on laadittava selkeästi ja ymmärrettävästi, merkitsee luottosopimusten yhteydessä sitä, että finanssilaitosten on annettava lainanottajille riittävät tiedot, jotta lainanottajat voivat tehdä niiden pohjalta perusteltuja ja harkittuja päätöksiä. Tämä vaatimus edellyttää kuluttajan ymmärtävän sekä muodollisesti että kieliopillisesti ehdon, jonka mukaan laina on maksettava takaisin samassa ulkomaanvaluutassa, jossa se on otettu, mutta hänen on myös ymmärrettävä sen konkreettinen merkitys siten, että tavanomaisesti valistunut ja kohtuullisen tarkkaavainen ja huolellinen keskivertokuluttaja voi paitsi olla tietoinen siitä mahdollisuudesta, että ulkomaanvaluutan, jonka määräisenä laina on otettu, arvo voi nousta tai laskea, myös arvioida, mitä mahdollisesti merkittäviä taloudellisia seurauksia tällaisesta ehdosta aiheutuu hänen taloudellisille velvoitteilleen. Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on suorittaa tämän edellyttämä selvitys.

               3)

               Direktiivin 93/13 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että sopimusehdon kohtuuttomuutta on arvioitava kyseessä olevan sopimuksen tekohetken kannalta ja ottaen huomioon kaikki seikat, joista elinkeinonharjoittaja saattoi olla sopimuksen tekohetkellä tietoinen ja jotka olivat omiaan vaikuttamaan tämän sopimuksen myöhempään täyttämiseen. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävänä on arvioida, onko tässä säännöksessä tarkoitettu epätasapaino mahdollisesti olemassa, ottaen huomioon kaikki pääasian olosuhteet sekä erityisesti elinkeinonharjoittajan, nyt käsiteltävässä asiassa pankin, asiantuntemus ja perehtyneisyys valuuttakurssien mahdollisiin vaihteluihin ja ulkomaanvaluutan määräisen lainan ottamiseen sisältyviin riskeihin.

      (1)  EUVL C 243, 4.7.2016.


title: Asia C-174/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgericht Berlin – Saksa) – H v. Land Berlin (Ennakkoratkaisupyyntö — Sosiaalipolitiikka — Direktiivi 2010/18/EU — Vanhempainvapaata koskeva tarkistettu puitesopimus — 5 lausekkeen 1 ja 2 kohta — Paluu vanhempainvapaalta — Oikeus palata samaan työhön taikka vastaavaan tai samankaltaiseen työhön — Kertyneiden tai kertymässä olevien etujen säilyttäminen — Osavaltion virkamies, joka on ylennetty koeajalla olevana virkamiehenä esimiestehtäviä sisältävään virkaan — Mainitun osavaltion säännöstö, jossa säädetään koeajan päättymisestä suoraan lain nojalla ja ilman mahdollisuutta pidentämiseen kahden vuoden ajanjakson päätyttyä, myös vanhempainvapaasta johtuvan poissaolon tapauksessa — Yhteensoveltumattomuus — Seuraukset)

text:
               6.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 374/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgericht Berlin – Saksa) – H v. Land Berlin
   (Asia C-174/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 2010/18/EU - Vanhempainvapaata koskeva tarkistettu puitesopimus - 5 lausekkeen 1 ja 2 kohta - Paluu vanhempainvapaalta - Oikeus palata samaan työhön taikka vastaavaan tai samankaltaiseen työhön - Kertyneiden tai kertymässä olevien etujen säilyttäminen - Osavaltion virkamies, joka on ylennetty koeajalla olevana virkamiehenä esimiestehtäviä sisältävään virkaan - Mainitun osavaltion säännöstö, jossa säädetään koeajan päättymisestä suoraan lain nojalla ja ilman mahdollisuutta pidentämiseen kahden vuoden ajanjakson päätyttyä, myös vanhempainvapaasta johtuvan poissaolon tapauksessa - Yhteensoveltumattomuus - Seuraukset))
   (2017/C 374/07)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgericht Berlin

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: H

      Vastaaja: Land Berlin

      Tuomiolauselma

               1)

               BUSINESSEUROPEN, UEAPME:n, CEEP:n ja EAY:n tekemän vanhempainvapaata koskevan tarkistetun puitesopimuksen täytäntöönpanosta ja direktiivin 96/34/EY kumoamisesta 8.3.2010 annetun neuvoston direktiivin 2010/18/EU liitteenä olevan tarkistetun vanhempainvapaata koskevan puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 ja 2 kohtaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jossa asetetaan julkishallinnon esimiestehtäviä sisältävään virkaan lopullisen nimittämisen edellytykseksi se, että valittu hakija suorittaa menestyksellä kahden vuoden edeltävän koeajan tähän virkaan ja jonka nojalla tilanteessa, jossa tällainen hakija on suurimman osan koeajastaan vanhempainvapaalla ja on sillä edelleen, mainittu koeaika päättyy lain mukaisesti tämän kahden vuoden ajan päätyttyä ilman, että sen pidentäminen olisi mahdollista, ja asianomainen henkilö siirretään siten hänen palatessaan vanhempainvapaalta takaisin hänen ennen koeajalle hyväksymistään hoitamaansa tehtävään, joka on sekä organisatorisesti että palkan osalta alemmantasoinen. Kyseisen lausekkeen tällaisia loukkaamisia ei voida oikeuttaa saman koeajan tavoitteella eli sillä, että voidaan arvioida soveltuvuus täytettävänä olevan esimiestehtäviä sisältävän viran hoitamiseen.

               2)

               Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarpeen vaatiessa poiketen pääasiassa kyseessä olevasta kansallisesta säännöstöstä varmistettava, kuten tarkistetun puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 kohdassa vaaditaan, oliko pääasian olosuhteiden kaltaisissa olosuhteissa kyseessä olevan osavaltion työnantajan ominaisuudessaan objektiivisesti mahdotonta sallia se, että asianomainen henkilö voi palata työhönsä vanhempainvapaan päättyessä, ja jos oli, valvottava, että tälle osoitetaan vastaava tai samankaltainen työ, joka on hänen työsopimuksensa tai työsuhteensa mukainen, ilman, että tämän työn osoittamisen edellytyksenä olisi uuden valintamenettelyn pitäminen tätä ennen. Mainitun tuomioistuimen tehtävänä on myös valvoa, että asianomainen henkilö voi tämän vanhempainvapaan päättyessä suorittaa virassa, johon hän palaa, tai uudessa virassa koeajan kyseisen tarkistetun puitesopimuksen 5 lausekkeen 2 kohdan vaatimusten mukaisin edellytyksin.

      (1)  EUVL C 232, 27.6.2016.


title: Asia C-486/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per la Basilicata (Italia) on esittänyt 10.8.2017 – Olympus Italia Srl v. Istituto di Ricovero e Cura a Carattere Scientifico – Centro di Riferimento Oncologico della Basilicata di Rionero in Vulture (I.R.C.C.S. CROB)

text:
               6.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 374/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per la Basilicata (Italia) on esittänyt 10.8.2017 – Olympus Italia Srl v. Istituto di Ricovero e Cura a Carattere Scientifico – Centro di Riferimento Oncologico della Basilicata di Rionero in Vulture (I.R.C.C.S. CROB)
   (Asia C-486/17)
   (2017/C 374/22)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Basilicata

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Olympus Italia Srl

      Vastaaja: Istituto di Ricovero e Cura a Carattere Scientifico – Centro di Riferimento Oncologico della Basilicata di Rionero in Vulture (I.R.C.C.S. CROB)

      Ennakkoratkaisukysymys

   Ovatko luottamuksensuojaa ja oikeusvarmuutta koskevat yhteisön periaatteet, luettuina yhdessä Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa (SEUT) vahvistettujen, tavaroiden vapaata liikkuvuutta, sijoittautumisvapautta ja palvelujen vapaata tarjoamista koskevien periaatteiden kanssa, sekä niihin perustuvat periaatteet, kuten direktiivissä 2014/24/EU (1) vahvistetut yhdenvertaisen kohtelun periaate, syrjintäkiellon periaate, vastavuoroista tunnustamista koskeva periaate, suhteellisuusperiaate ja avoimuusperiaate, esteenä sellaisen Italian lainsäädännön kaltaisen kansallisen lainsäädännön soveltamiselle, joka ilmenee asetuksen (decreto legislativo) nro 50/2016 95 §:n 10 momentista ja 83 §:n 9 momentista yhdessä luettuina ja jonka mukaan se, että julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyssä tehdyissä hintatarjouksissa ei ilmoita yrityksen turvallisuuskustannuksia erikseen, johtaa aina kyseisen tarjoajan poissulkemiseen ilman, että olisi mahdollista käyttää asiakirjojen täydentämismenettelyä, ja näin on myös siinä tapauksessa, että velvollisuutta ilmoittaa kyseiset kustannukset erikseen ei ole yksilöity tarjousten esittämistä varten laaditussa liitelomakkeessa, ja riippumatta siitä, että aineellisesti tarjous tosiasiallisesti täyttää työturvallisuuden vähimmäiskustannuksia koskevat vaatimukset?

      (1)  Julkisista hankinnoista 26.2.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/24/EU (EUVL 2014, L 94, s. 65)


title: Asia T-605/17: Kanne 1.9.2017 – CX v. komissio

text:
               6.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 374/44

         Kanne 1.9.2017 – CX v. komissio
   (Asia T-605/17)
   (2017/C 374/66)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: CX (edustaja: asianajaja É. Boigelot)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi

               —

               tämän johdosta

                           —

                           kumoamaan 22.12.2016 päivätyn ”veloitusilmoituksen”, jota komissio pitää asianomaiselle vastaisena päätöksenä (toinen riidanalainen päätös) (liite A.1) viitteellä Ares(2016)714655, siltä osin kuin siinä vaaditaan kantajaa palauttamaan ”vuosina 2015 ja 2016 maksetut palkat”

                           —

                           kumoamaan 28.10.2016 päivätyn ”ennakkoilmoituskirjeen” (ensimmäinen riidanalainen päätös) (liite A.2), viite Ares(2016)6178919, jonka väitetään olevan sen oikeudellinen perusta,

                           —

                           kumoamaan tarvittavilta osin 23.5.2017 tehdyn ja samana päivänä tiedoksi annetun päätöksen (liite A.5), viite Ares(2017)2620957 (liite A.6), jolla nimittävä viranomainen on hylännyt kantajan valituksen, jonka tämä oli tehnyt 27.1.2017, viite R/59/17 (Liite A.4) riidanalaisista päätöksistä

                           —

                           velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 134 artiklan mukaisesti

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee muotovirhettä ja menettelyvirhettä sekä sitä, että nimittävä viranomainen on perustanut riidanalaiset päätökset virheelliseen oikeudelliseen perustaan, mikä oikeuttaa niiden kumoamisen.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka koskee sitä, että henkilöstösääntöjen 85 artiklaa, johon nimittävä viranomainen on tukeutunut, ei voida ilmeisesti soveltaa nyt käsiteltävään asiaan. Kantajan mukaan maksunpalautusvaatimukselle kumulatiivista edellytystä, joista ensimmäinen koskee maksun, jota hallinto perii takaisin, sääntöjenvastaisuutta, ja toinen sitä, että työntekijä on ollut tietoinen tästä sääntöjenvastaisuudesta tai että tämä sääntöjenvastaisuus on ollut niin ilmeinen, että työntekijä ei ole voinut olla tietämättä siitä, mikä ei ole asianlaita nyt käsiteltävässä asiassa.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka koskee sitä, että muoto- ja menettelysääntöjä on rikottu, kun on tehty päätös, jolta puuttuu laillinen perusta siltä osin kuin siinä on katsottu jälkikäteen, että päätöksen oikeuttava toimi ei ole tai ei enää ole asianomaiselle vastainen toimi.


title: Asia T-611/17: Kanne 7.9.2017 – All Star v. EUIPO – Carrefour Hypermarchés (kengän pohjan muoto)

text:
               6.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 374/45

         Kanne 7.9.2017 – All Star v. EUIPO – Carrefour Hypermarchés (kengän pohjan muoto)
   (Asia T-611/17)
   (2017/C 374/67)
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: All Star CV (Beaverton, Oregon, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat R. Kunze ja G. Würtenberger)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Carrefour Hypermarchés (Evry, Ranska)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kolmiulotteinen kuviomerkki (kengän pohjan muoto) – EU-tavaramerkki nro 7 497 373

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 27.6.2017 asiassa R 952/2014-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 62, 63 ja 64 artiklan rikkominen

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan rikkominen

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 75 ja 78 artiklan rikkominen

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 63 ja 75 artiklan sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan rikkominen

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan ja 7 artiklan 1 kohdan rikkominen

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 2 kohdan ja 7 artiklan 3 kohdan rikkominen

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 77 artiklan rikkominen.


title: Asia C-628/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 14.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Yhdistynyt kuningaskunta) – The Trustees of the BT Pension Scheme v. Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs (Ennakkoratkaisupyyntö — Pääomien vapaa liikkuvuus — SEUT 63 artikla — Soveltamisala — Jäsenvaltion verolainsäädäntö — Yhteisövero — Veronhyvitys — Eläkerahasto — Veronhyvityksen epääminen osakkeenomistajilta, jotka eivät ole tuloverovelvollisia sijoitustuloista, ulkomaisiin tuloihin perustuvien osinkojen osalta — 12.12.2006 annetun tuomion Test Claimants in the FII Group Litigation (C-446/04, EU:C:2006:774) tulkinta — Lainvastaisesti pidätetty veronhyvitys — Oikeussuojakeinot)

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 14.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Yhdistynyt kuningaskunta) – The Trustees of the BT Pension Scheme v. Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs
   (Asia C-628/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Pääomien vapaa liikkuvuus - SEUT 63 artikla - Soveltamisala - Jäsenvaltion verolainsäädäntö - Yhteisövero - Veronhyvitys - Eläkerahasto - Veronhyvityksen epääminen osakkeenomistajilta, jotka eivät ole tuloverovelvollisia sijoitustuloista, ulkomaisiin tuloihin perustuvien osinkojen osalta - 12.12.2006 annetun tuomion Test Claimants in the FII Group Litigation (C-446/04, EU:C:2006:774) tulkinta - Lainvastaisesti pidätetty veronhyvitys - Oikeussuojakeinot))
   (2017/C 382/11)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: The Trustees of the BT Pension Scheme

      Vastapuoli: Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Tuomiolauselma

               1)

               SEUT 63 artiklaa on tulkittava siten, että siinä annetaan pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa oikeuksia ulkomaiseksi osinkotuloksi (foreign income dividend) luokiteltuja osinkoja saavalle osakkeenomistajalle.

               2)

               Unionin oikeus edellyttää sitä, että jäsenvaltion kansallisessa oikeudessa säädetään oikeussuojakeinoista, joita voivat käyttää osakkeenomistajat, jotka ovat pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa saaneet ulkomaiseksi osinkotuloksi luokiteltuja osinkoja mutta eivät ole saaneet veronhyvitystä kyseisten osinkojen perusteella, jotta nämä osakkeenomistajat voisivat vedota SEUT 63 artiklassa heille annettuihin oikeuksiin. Toimivaltaisen kansallisen tuomioistuimen on tältä osin huolehdittava siitä, että The Trustees of the BT Pension Schemen kaltaisilla osakkeenomistajilla, jotka eivät ole tuloverovelvollisia saamistaan osingoista ja jotka ovat saaneet ulkomaisiin osinkoihin perustuvia ulkomaiseksi osinkotuloksi luokiteltuja osinkoja, on käytettävissään oikeussuojakeino, jolla voidaan yhtäältä taata asianomaisilta perusteettomasti evätyn veronhyvityksen maksaminen noudattaen yksityiskohtaisia sääntöjä, jotka eivät ole epäedullisempia kuin ne, joita sovelletaan tällaisen veronhyvityksen maksamista tai siihen verrattavaa veroetuutta koskevaan kanteeseen silloin, kun verohallinto on perusteettomasti evännyt tämän veronhyvityksen tai muun veroetuuden siihen oikeutetuilta tilanteessa, jossa on jaettu osinkoja, jotka ovat perustuneet Yhdistyneessä kuningaskunnassa asuvalta yhtiöltä saatuihin osinkoihin, ja toisaalta tehokkaasti taata tällaisille osakkeenomistajille SEUT 63 artiklassa annettujen oikeuksien suoja.

               3)

               Se seikka, että The Trustees of the BT Pension Scheme eivät ole tuloverovelvollisia saamistaan osingoista, tai se seikka, että kyseessä oleva Euroopan unionin oikeuden rikkominen ei ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mielestä ole riittävän ilmeistä, jotta asianomainen jäsenvaltio olisi sopimussuhteen ulkopuolisessa korvausvastuussa ulkomaiseksi osinkotuloksi luokiteltua osinkoa jakaneelle yhtiölle 5.3.1996 annetussa tuomiossa Brasserie du pêcheur ja Factortame (C-46/93 ja C-48/93, EU:C:1996:79) vahvistettujen periaatteiden mukaisesti, tai myöskään se seikka, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa asuva yhtiö on jakanut ulkomaiseksi osinkotuloksi luokitellut osingot määrältään korotettuina sen korvaamiseksi, ettei näiden osinkojen saajana oleva osakkeenomistaja saa veronhyvitystä, ei vaikuta ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esittämiin kolmeen ensimmäiseen kysymykseen annettuihin vastauksiin.

      (1)  EUVL C 38, 1.2.2016.


title: Asia T-638/17: Kanne 21.9.2017 – Helibética v. komissio ja SRB

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/56

         Kanne 21.9.2017 – Helibética v. komissio ja SRB
   (Asia T-638/17)
   (2017/C 382/69)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Helibética, SL (Alicante, Espanja) (edustajat: asianajajat R. Vallina Hoset ja A. Lois Perreau de Pinninck)

      Vastaaja: Euroopan komissio ja yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston 7.6.2017 tekemän päätöksen SRB/EES/2017/08, joka koskee Banco Popular Espanol S.A:n asettamista kriisinratkaisumenettelyyn;

               —

               kumoamaan komission 7.6.2017 tekemän päätöksen EU/2017/1246, jolla hyväksyttiin Banco Popular Espanol S.A:n asettaminen kriisinratkaisumenettelyyn;

               —

               tarvittaessa toteamaan SEUT 277 artiklan mukaisesti, ettei asetuksen N:o 860/2014 15, 18, 20, 21, 22 ja/tai 24 artiklaa voida soveltaa;

               —

               velvoittamaan SBR:n ja komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-478/17, Mutualidad de la Abogacía ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, asiassa T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL v. SRB, asiassa T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, asiassa T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, asiassa T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, asiassa T-497/17, Sánchez del Valle ja Calatrava Real Estate 2015 v. komissio ja SRB sekä asiassa T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB.


title: Asia C-574/17 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 28.9.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-752/14, Combaro v. komissio, 19.7.2017 antamasta tuomiosta

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/35

         Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 28.9.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-752/14, Combaro v. komissio, 19.7.2017 antamasta tuomiosta
   (Asia C-574/17 P)
   (2017/C 382/43)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Caeiros ja B.-R. Killmann)

      Muu osapuoli: Combaro SA

      Vaatimukset

               —

               Unionin yleisen tuomioistuimen 19.7.2017 antama tuomio asiassa T-752/14, Combaro SA v. Euroopan komissio, on kumottava

               —

               Combaro SA:n kanne on hylättävä perusteettomana ja

               —

               Combaro SA on velvoitettava korvaamaan kummassakin oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja väittää valituksensa tueksi seuraavaa:

               1.

               Unionin yleinen tuomioistuin on luonnehtinut oikeudellisesti väärin tosiseikat, jotka koskevat tullikoodeksin (1) 239 artiklassa tarkoitetun erityistilanteen olemassaoloa.
               Unionin yleinen tuomioistuimen mielestä komissio menetteli virheellisesti siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin yhtäältä katsoi, että komissiolla on toimivalta, jota tällä ei ylipäätänsä ole, tai toisaalta edellytti, että komissio käyttää toimivaltaa, jolla ei voitu enää edistää tosiseikkojen selvittämistä. Komissio ei ole kuitenkaan menetellyt virheellisesti, joten kyse ei ole tullikoodeksin 239 artiklassa tarkoitetusta erityistilanteesta.

               2.

               Unionin yleinen tuomioistuin on ottanut tullikoodeksin 239 artiklassa tarkoitetun erityistilanteen olemassaoloa koskevan selvitysaineiston huomioon vääristyneellä tavalla.
               Unionin yleinen tuomioistuin totesi vastoin oikeudenkäyntimenettelyn asiakirja-aineistoa, että merkityksellisissä tavaratodistuksissa olevat allekirjoitukset olivat peräisin R:ltä ja että Latvia ei ollut toimittanut näytteitä Jelgavan ja Bauskan tullitoimipaikoissa käytettyjen leimasinten alkuperäisistä leimoista. Jos unionin yleinen tuomioistuin olisi arvioinut selvitysaineistoa asianmukaisesti, sen olisi pitänyt tehdä johtopäätös, jonka mukaan komissio oli arvioinut riittävästi pellavakankaiden tuontia koskevaa tosiseikastoa ja voinut lähteä perustellusti siitä, ettei kyse ollut tullikoodeksin 239 artiklassa tarkoitetusta erityistilanteesta.

               3.

               Unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut virheellisesti tullikoodeksin 239 artiklaa erityistilanteen olemassaolon osalta.
               Unionin yleinen tuomioistuin ei punninnut komission väitettyä virheellistä menettelyä todellisuudessa sen maahantuojan intresseihin, joka oli käyttänyt väärennettyjä tavarantuontitodistuksia. Koska tällaista punnintaa ei suoritettu, unionin yleinen tuomioistuin sovelsi virheellisesti tullikoodeksin 239 artiklaa, sillä tässä tilanteessa unionin intressit tullisäännösten noudattamisen varmistamiseen ovat tärkeämpiä kuin maahantuojan intressit.

               4.

               Unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut virheellisesti tullikoodeksin 239 artiklaa Combaro SA:n ilmeisen laiminlyönnin osalta.
               Unionin yleinen tuomioistuin on perusteettomasti vaatinut, että komissio näyttää toteen, että maahantuoja on rikkonut tietoisesti alkuperäsääntöjä. Jos unionin yleinen tuomioistuin olisi soveltanut asianmukaisesti todistustaakkaa koskevia sääntöjä, sen olisi pitänyt katsoa, että jo epäilys, joka maahantuojalle olisi perustellusti pitänyt herätä, on riittävää, jotta maahantuojalla voidaan katsoa oleva velvollisuus hankkia kyseessä olevien tullaustoimien osalta asiaankuuluvia tietoja ainakin viejiltään.

      (1)  Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92 (EYVL 1992, L 302, s. 1).


title: Asia T-695/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.10.2017 – BMB v. EUIPO – Ferrero (Makeisrasia) (Yhteisömalli — Mitättömyysmenettely — Makeisrasiaa esittävä rekisteröity yhteisömalli — Aiempi kansainvälinen kolmiulotteinen tavaramerkki — Sellaisen standardirasian, joka voidaan täyttää makeisilla, muoto — Sekaannusvaara — Kansallisen oikeuden soveltaminen — Asetuksen (EY) N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan e alakohta — Asetuksen N:o 6/2002 62 artikla ja 63 artiklan 1 kohta)

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/39

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.10.2017 – BMB v. EUIPO – Ferrero (Makeisrasia)
   (Asia T-695/15) (1)

   ((Yhteisömalli - Mitättömyysmenettely - Makeisrasiaa esittävä rekisteröity yhteisömalli - Aiempi kansainvälinen kolmiulotteinen tavaramerkki - Sellaisen standardirasian, joka voidaan täyttää makeisilla, muoto - Sekaannusvaara - Kansallisen oikeuden soveltaminen - Asetuksen (EY) N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan e alakohta - Asetuksen N:o 6/2002 62 artikla ja 63 artiklan 1 kohta))
   (2017/C 382/46)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: BMB sp. z o.o. (Grójec, Puola) (edustaja: asianajaja K. Czubkowski)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: S. Hanne)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Ferrero SpA (Alba, Italia) (edustaja: asianajaja M. Kefferpütz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 8.9.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 1150/2012-3), joka koskee osapuolten Ferrero ja BMB välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               BMB sp. z o.o. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 38, 1.2.2016.


title: Asia T-636/17: Kanne 15.9.2017 – PlasticsEurope v. ECHA

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/54

         Kanne 15.9.2017 – PlasticsEurope v. ECHA
   (Asia T-636/17)
   (2017/C 382/67)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: PlasticsEurope AISBL (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat R. Cana, E. Mullier ja F. Mattioli)

      Vastaaja: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi,

               —

               kumoamaan 7.7.2017 julkaistun päätöksen, jolla päivitettiin erityistä huolta aiheuttavien aineiden ehdokasluetteloa Bisfenoli-A:n (BPA) osalta kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista annetun asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (EUVL 2006, L 396, s. 1; jäljempänä REACH-asetus) 57 artiklan f alakohdan perusteella,

               —

               velvoittamaan ECHA:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut, ja

               —

               toteuttamaan muut tarpeelliseksi katsotut toimenpiteet.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäisen kanneperusteen mukaan vastaaja loukkasi oikeusvarmuuden periaatetta, kun se sovelsi ristiriitaisia ja ennalta-arvaamattomia kriteereitä arvioidessaan BPA:n väitettyjä hormonitoimintaa häiritseviä ominaisuuksia ihmisten terveyteen.

               2)

               Toisen kanneperusteen mukaan vastaaja teki ilmeisen arviointivirheen ja laiminlöi huolellisuusvelvoitteensa.

                           —

                           Vastaaja ei ole näyttänyt toteen, että BPA on hormonitoimintaa häiritsevä aine, jonka osalta on tieteellisiä todisteita todennäköisistä vakavista vaikutuksista ihmisten terveyteen tai ympäristöön, ja joka antaa aihetta samantasoiseen huoleen kuin REACH-asetuksen 57 artiklan a–e alakohdissa mainitut aineet, ottaen huomioon, että (i) vastaaja on pyrkinyt näyttämään toteen ainoastaan sen, että BPA:lla on väitettyjä ”hormonitoimintaa häiritseviä ominaisuuksia”, (ii) BPA:n tunnistaminen ei täytä REACH-asetuksen 57 artiklan f alakohdassa ja unionin oikeuden yleisissä oikeusperiaatteissa asetettuja vaatimuksia, ja (iii) vastaaja teki ilmeisen arviointivirheen, kun se ei ottanut turvallisen altistumistason johtamista huomioon merkityksellisenä tekijänä arvioidessaan BPA:ta REACH-asetuksen 57 artiklan f alakohdassa vahvistettujen kriteereiden kannalta, ja

                           —

                           vastaaja ei ottanut huomioon kaikkea olennaista tietoa, erityisesti CLARITY-BPA -tutkimusta.

               3)

               Kolmannen kanneperusteen mukaan riidanalaisella päätöksellä loukataan oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteita, koska siinä ei oteta huomioon vaadittuja tutkimuksia, jotka on todettu merkityksellisiksi BPA:n väitettyjen hormonitoimintaa häiritsevien ominaisuuksien arvioinnissa, erityisesti CLARITY-BPA -tutkimusta, ja koska päätöksessä ei oteta turvallisen altistumistason johtamista huomioon merkityksellisenä tekijänä määritettäessä samantasoista huolta.

               4)

               Neljännen kanneperusteen mukaan riidanalaisella päätöksellä rikotaan REACH-asetuksen 59 artiklaa ja 57 artiklan f alakohtaa, kun siinä tunnistetaan BPA erityistä huolta aiheuttavaksi aineeksi 57 artiklan f alakohdassa vahvistettujen kriteereiden kannalta, koska 57 artiklan f alakohdassa katetaan ainoastaan ne aineet, joita ei ole vielä tunnistettu artiklan 57 a–e alakohdan mukaisesti.

               5)

               Viidennen kanneperusteen mukaan riidanalaisella päätöksellä rikotaan REACH-asetuksen 2 artiklan 8 kohdan b alakohtaa, koska välituotteita koskee vapautus koko VII osaston soveltamisesta, joten ne jäävät 57 ja 59 artiklan soveltamisalan ja lupamenettelyn ulkopuolelle.

               6)

               Kuudennen kanneperusteen mukaan riidanalaisella päätöksellä loukataan suhteellisuusperiaatetta, koska BPA:n sisällyttäminen ehdokasluetteloon, vaikka se ei ole välituote, ylittää sen, mikä on aiheellista ja tarpeen tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi, eikä se ole vähiten rajoittava toimenpide, johon Euroopan kemikaalivirasto olisi voinut ryhtyä.


title: Asia C-56/16 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 14.9.2017 – Valittajana Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) sekä muina osapuolina Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto IP ja Bruichladdich Distillery Co. Ltd (Muutoksenhaku — EU-tavaramerkki — Asetus (EY) N:o 207/2009 — 8 artiklan 4 kohta ja 53 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 2 kohdan d alakohta — EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki PORT CHARLOTTE — Tätä tavaramerkkiä koskeva mitättömyysvaatimus — Aiemmille alkuperänimityksille ”Porto” ja ”Port” asetuksen (EY) N:o 1234/2007 ja kansallisen oikeuden nojalla myönnetty suoja — Näille alkuperänimityksille myönnetyn suojan tyhjentävyys — Asetuksen (EY) N:o 1234/2007 118 m artikla — Käsitteet suojatun alkuperänimityksen ”käyttö” ja siihen liittyvä ”mielleyhtymä”)

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/14

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 14.9.2017 – Valittajana Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) sekä muina osapuolina Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto IP ja Bruichladdich Distillery Co. Ltd
   (Asia C-56/16 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - EU-tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 207/2009 - 8 artiklan 4 kohta ja 53 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 2 kohdan d alakohta - EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki PORT CHARLOTTE - Tätä tavaramerkkiä koskeva mitättömyysvaatimus - Aiemmille alkuperänimityksille ”Porto” ja ”Port” asetuksen (EY) N:o 1234/2007 ja kansallisen oikeuden nojalla myönnetty suoja - Näille alkuperänimityksille myönnetyn suojan tyhjentävyys - Asetuksen (EY) N:o 1234/2007 118 m artikla - Käsitteet suojatun alkuperänimityksen ”käyttö” ja siihen liittyvä ”mielleyhtymä”))
   (2017/C 382/16)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: E. Zaera Cuadrado ja O. Mondéjar Ortuño)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo ja A. Alves)

      Muut osapuolet: Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto IP (edustaja: P. Sousa e Silva, advogado) ja Bruichladdich Distillery Co. Ltd, (edustaja: S. Havard Duclos, avocate)

      Väliintulija, joka tukee Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto IP:n vaatimuksia: Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo ja A. Alves)

      Tuomiolauselma

               1)

               Unionin yleisen tuomioistuimen 18.11.2015 antama tuomio Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto vastaan SMHV – Bruichladdich Distillery (PORT CHARLOTTE) (T-659/14, EU:T:2015:863) kumotaan.

               2)

               Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP:n asiassa T-659/14 nostama kanne sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 8.7.2014 antamasta päätöksestä (asia R 946/2013-4) hylätään.

               3)

               Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ja Bruichladdich Distillery Co. Ltd:n oikeudenkäyntikulut kahdessa oikeusasteessa.

               4)

               Portugalin tasavalta ja Euroopan komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 175, 17.5.2016.


title: Asia T-206/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.9.2017 – Bodegas Verdúguez v. EUIPO (TRES TOROS 3) (EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin TRES TOROS 3 rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Suhteellinen hylkäysperuste — Maantieteellisiä merkintöjä sisältävä viinin tavaramerkki — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan j alakohta)

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/40

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.9.2017 – Bodegas Verdúguez v. EUIPO (TRES TOROS 3)
   (Asia T-206/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Hakemus sanamerkin TRES TOROS 3 rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Suhteellinen hylkäysperuste - Maantieteellisiä merkintöjä sisältävä viinin tavaramerkki - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan j alakohta))
   (2017/C 382/48)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Bodegas Verdúguez, SL (Villanueva de Alcardete, Espanja) (edustaja: asianajaja J. García Domínguez)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: A. Folliard-Monguiral ja A. Muñiz Rodríguez)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 24.2.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 407/2015-5), joka koskee hakemusta sanamerkin TRES TOROS 3 rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Bodegas Verdúguez, SL velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 251, 11.7.2016.


title: Asia T-674/17: Kanne 26.9.2017 – Le Port de Bruxelles ja Région de Bruxelles-Capitale v. komissio

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/60

         Kanne 26.9.2017 – Le Port de Bruxelles ja Région de Bruxelles-Capitale v. komissio
   (Asia T-674/17)
   (2017/C 382/74)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Le Port de Bruxelles (Bryssel, Belgia), Région de Bruxelles-Capitale (Bryssel) (edustaja: asianajaja J. Vanden Eynde)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               ottaa kanteen tutkittavaksi kaikkien kantajien osalta ja kumoaa täten komission päätöksen viitteellä SA.38393 (2016CP, ex 2015/E) – Belgian satamien verotus [C(2017)5174 final]

               —

               tutkii kanteen ja toteaa sen perustelluksi

               —

               kumoaa Euroopan komission päätöksen, jonka mukaan sisämarkkinoille soveltumattomana valtiontukena on pidettävä sitä, että Belgian ja erityisesti Wallonian satamien toiminnasta ei kanneta yhteisöveroa

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat pääasiallisesti yhteen ainoaan kanneperusteeseen, joka on olennaisilta osiltaan identtinen tai samanlainen kuin kanneperuste, johon on vedottu asiassa T-673/17, Port autonome du Centre et de l’Ouest ym. v. komissio.


title: Yhdistetyt asiat C-168/16 ja C-169/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 14.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt cour du travail de Mons – Belgia) – Sandra Nogueira ym. v. Crewlink Ireland Ltd (C-168/16) sekä Miguel José Moreno Osacar v. Ryanair Designated Activity Company, aiemmin Ryanair Ltd (C-169/16) (Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Tuomioistuimen toimivalta — Toimivalta työsopimusten alalla — Asetus (EY) N:o 44/2001 — 19 artiklan 2 alakohdan a alakohta — Käsite ”paikkakunta, missä työntekijä tavallisesti työskentelee” — Ilmailuala — Lentohenkilökunta — Asetus (ETY) N:o 3922/91 — Käsite ”kotiasema”)

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/17

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 14.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt cour du travail de Mons – Belgia) – Sandra Nogueira ym. v. Crewlink Ireland Ltd (C-168/16) sekä Miguel José Moreno Osacar v. Ryanair Designated Activity Company, aiemmin Ryanair Ltd (C-169/16)
   (Yhdistetyt asiat C-168/16 ja C-169/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Tuomioistuimen toimivalta - Toimivalta työsopimusten alalla - Asetus (EY) N:o 44/2001 - 19 artiklan 2 alakohdan a alakohta - Käsite ”paikkakunta, missä työntekijä tavallisesti työskentelee” - Ilmailuala - Lentohenkilökunta - Asetus (ETY) N:o 3922/91 - Käsite ”kotiasema”))
   (2017/C 382/20)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour du travail de Mons

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Sandra Nogueira, Victor Perez-Ortega, Virginie Mauguit, Maria Sanchez-Odogherty ja José Sanchez-Navarro (C-168/16) sekä Miguel José Moreno Osacar (C-169/16)

      Vastapuolet: Crewlink Ireland Ltd (C-168/16) ja Ryanair Designated Activity Company, aiemmin Ryanair Ltd (C-169/16)

      Tuomiolauselma

   Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 19 artiklan 2 alakohdan a alakohtaa on tulkittava niin, että siinä tapauksessa, että lentoyhtiön lentohenkilökunnan tai sen käyttöön annetun lentohenkilökunnan jäsen on nostanut kanteen, sen tuomioistuimen toimivallan määrittämiseksi, jonka käsiteltäväksi asia on saatettu, kyseisessä säännöksessä tarkoitettua käsitettä ”paikkakunta, missä työntekijä tavallisesti työskentelee” ei voida rinnastaa teknisten sääntöjen ja hallinnollisten menettelyjen yhdenmukaistamisesta siviili-ilmailun alalla 16.12.1991 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3922/91, sellaisena kuin se on muutettuna 12.12.2006 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1899/2006, liitteessä III olevaan ”kotiaseman” käsitteeseen. Kotiaseman käsite on kuitenkin merkittävä seikka määritettäessä ”paikkakuntaa, missä työntekijä tavallisesti työskentelee”.

      (1)  EUVL C 191, 30.5.2016.


title: Asia C-320/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 14.9.2017 – Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 91/271/ETY — Yhdyskuntajätevesien käsittely — 4 artiklan 1 ja 3 kohta — Biologinen tai vastaava käsittely)

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 14.9.2017 – Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-320/15) (1)

   ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 91/271/ETY - Yhdyskuntajätevesien käsittely - 4 artiklan 1 ja 3 kohta - Biologinen tai vastaava käsittely))
   (2017/C 382/04)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Zavvos ja E. Manhaeve)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta (asiamies: E. Skandalou)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: C. Brodie ja J. Kraehling

      Tuomiolauselma

               1)

               Helleenien tasavalta ei ole noudattanut yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21.5.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/271/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 22.10.2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1137/2008, 4 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole varmistanut taajamista Prosotsani, Doxato, Eleftheroupoli, Vagia ja Galatista, joiden asukasvastineluku on 2 000–10 000, peräisin olevien yhdyskuntajätevesien biologista tai vastaavaa käsittelyä.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan komissio ja Helleenien tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 328, 5.10.2015.


title: Asia C-503/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 14.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal da Relação de Évora – Portugali) – Luís Isidro Delgado Mendes v. Crédito Agrícola Seguros – Companhia de Seguros de Ramos Reais SA (Ennakkoratkaisupyyntö — Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettava vakuutus — Direktiivit 72/166/ETY, 84/5/ETY, 90/232/ETY ja 2009/103/EY — Ajoneuvon varkaus — Liikennevahinko — Vakuutetulle ajoneuvon omistajalle jalankulkijana aiheutuneet henkilö- ja omaisuusvahingot — Siviilioikeudellinen vastuu — Korvaus — Pakollisen vakuutuksen kattavuus — Poissulkemislausekkeet — Kansallinen säännöstö, jossa suljetaan vakuutettu ajoneuvon omistaja vakuutuksesta maksettavien korvausten ulkopuolelle — Yhteensoveltuvuus kyseessä olevien direktiivien kanssa — Vahinkoa kärsineiden kolmansien käsite)

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/25

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 14.9.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal da Relação de Évora – Portugali) – Luís Isidro Delgado Mendes v. Crédito Agrícola Seguros – Companhia de Seguros de Ramos Reais SA
   (Asia C-503/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettava vakuutus - Direktiivit 72/166/ETY, 84/5/ETY, 90/232/ETY ja 2009/103/EY - Ajoneuvon varkaus - Liikennevahinko - Vakuutetulle ajoneuvon omistajalle jalankulkijana aiheutuneet henkilö- ja omaisuusvahingot - Siviilioikeudellinen vastuu - Korvaus - Pakollisen vakuutuksen kattavuus - Poissulkemislausekkeet - Kansallinen säännöstö, jossa suljetaan vakuutettu ajoneuvon omistaja vakuutuksesta maksettavien korvausten ulkopuolelle - Yhteensoveltuvuus kyseessä olevien direktiivien kanssa - Vahinkoa kärsineiden kolmansien käsite))
   (2017/C 382/29)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal da Relação de Évora

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Luís Isidro Delgado Mendes

      Vastapuoli: Crédito Agrícola Seguros – Companhia de Seguros de Ramos Reais SA

      Tuomiolauselma

   Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta ja vakuuttamisvelvollisuuden voimaansaattamista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 24.4.1972 annetun neuvoston direktiivin 72/166/ETY 3 artiklan 1 kohtaa, moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 30.12.1983 annetun toisen neuvoston direktiivin 84/5/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 11.5.2005 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2005/14/EY, 1 artiklan 1 kohtaa ja 2 artiklan 1 kohtaa sekä moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 14.5.1990 annetun kolmannen neuvoston direktiivin 90/232/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2005/14, 1 a artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jossa pelkästään siitä syystä, että liikenneonnettomuudessa ollut jalankulkija oli hänelle henkilö- ja omaisuusvahinkoja aiheuttaneen ajoneuvon vakuutuksenottaja ja omistaja, suljetaan pois se, että moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvää vastuuta koskeva pakollinen vakuutus kattaa ja siten siitä korvataan nämä tälle jalankulkijalle aiheutuneet vahingot.

      (1)  EUVL C 454, 5.12.2016.


title: Asia C-471/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 7.8.2017 – Kreyenhop & Kluge GmbH & Co. KG v. Hauptzollamt Hannover

text:
               6.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 374/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 7.8.2017 – Kreyenhop & Kluge GmbH & Co. KG v. Hauptzollamt Hannover
   (Asia C-471/17)
   (2017/C 374/20)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Hamburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Kreyenhop & Kluge GmbH & Co. KG

      Vastaaja: Hauptzollamt Hannover

      Ennakkoratkaisukysymys

   Ovatko friteeratut nuudelit yhdistetyn nimikkeistön (1) alanimikkeessä 1902 3010 tarkoitettuja kuivattuja makaronivalmisteita?

      (1)  Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2658/87 (EYVL 1987, L 256, s. 1).


title: Yhdistetyt asiat C-643/15 ja C-647/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 6.9.2017 – Slovakian tasavalta (C-643/15) ja Unkari (C-647/15) v. Euroopan unionin neuvosto (Kumoamiskanne — Päätös (EU) 2015/1601 — Helleenien tasavallan ja Italian tasavallan hyväksi toteutettavat kansainvälistä suojelua koskevat väliaikaiset toimenpiteet — Kolmansien maiden kansalaisten tiettyjen jäsenvaltioiden alueelle tapahtuvan äkillisen joukoittaisen maahantulon aiheuttama hätätilanne — Kyseisten kansalaisten siirrot muihin jäsenvaltioihin — Sisäisiä siirtoja koskevat kiintiöt — SEUT 78 artiklan 3 kohta — Oikeudellinen perusta — Soveltamisen edellytykset — Lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävän toimen käsite — SEUT 289 artiklan 3 kohta — Eurooppa-neuvoston hyväksymien päätelmien pakottavuus Euroopan unionin neuvostossa — SEU 15 artiklan 1 kohta ja SEUT 68 artikla — Olennaiset menettelymääräykset — Euroopan komission ehdotuksen muuttaminen — Vaatimukset, joiden mukaan Euroopan parlamenttia on kuultava uudelleen ja Euroopan unionin neuvoston on tehtävä päätöksensä yksimielisesti — SEUT 293 artikla — Oikeusvarmuuden periaate ja suhteellisuusperiaate)

text:
               6.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 374/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 6.9.2017 – Slovakian tasavalta (C-643/15) ja Unkari (C-647/15) v. Euroopan unionin neuvosto
   (Yhdistetyt asiat C-643/15 ja C-647/15) (1)

   ((Kumoamiskanne - Päätös (EU) 2015/1601 - Helleenien tasavallan ja Italian tasavallan hyväksi toteutettavat kansainvälistä suojelua koskevat väliaikaiset toimenpiteet - Kolmansien maiden kansalaisten tiettyjen jäsenvaltioiden alueelle tapahtuvan äkillisen joukoittaisen maahantulon aiheuttama hätätilanne - Kyseisten kansalaisten siirrot muihin jäsenvaltioihin - Sisäisiä siirtoja koskevat kiintiöt - SEUT 78 artiklan 3 kohta - Oikeudellinen perusta - Soveltamisen edellytykset - Lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävän toimen käsite - SEUT 289 artiklan 3 kohta - Eurooppa-neuvoston hyväksymien päätelmien pakottavuus Euroopan unionin neuvostossa - SEU 15 artiklan 1 kohta ja SEUT 68 artikla - Olennaiset menettelymääräykset - Euroopan komission ehdotuksen muuttaminen - Vaatimukset, joiden mukaan Euroopan parlamenttia on kuultava uudelleen ja Euroopan unionin neuvoston on tehtävä päätöksensä yksimielisesti - SEUT 293 artikla - Oikeusvarmuuden periaate ja suhteellisuusperiaate))
   (2017/C 374/05)
   Oikeudenkäyntikielet: slovakki ja unkari

      Asianosaiset

      Kantajat: Slovakian tasavalta (edustaja: Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky) (asia C-643/15) ja Unkari (asiamiehet: M. Z. Fehér ja G. Koós) (asia C-647/15)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Chavrier, K. Pleśniak, N. Pethő ja Z. Kupčová)

      Väliintulija, joka tukee kantajien vaatimuksia: Puolan tasavalta (asiamiehet: B. Majczyna ja M. Kamejsza)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Belgian kuningaskunta (asiamiehet: J. Van Holm, M. Jacobs ja C. Pochet), Saksan liittotasavalta (asiamiehet: T. Henze, R. Kanitz ja J. Möller (asia 647/15)), Helleenien tasavalta (asiamiehet: M. Michelogiannaki ja A. Samoni-Rantou), Ranskan tasavalta (asiamiehet: D. Colas, F.-X. Bréchot ja E. Armoet), Italian tasavalta (asiamies: G. Palmieri, avustajanaan L. D’Ascia, avvocato dello Stato), Luxemburgin suurherttuakunta (asiamiehet: A. Germeaux, C. Schiltz ja D. Holderer), Ruotsin kuningaskunta (asiamiehet: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, O. Widgren, E. Karlsson ja L. Swedenborg) ja Euroopan komissio (asiamiehet: M. Condou-Durande ja K. Talabér-Ritz (asia C-647/15), J. Baquero Cruz ja A. Tokár (asia C-643/15) sekä G. Wils)

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanteet hylätään.

               2)

               Slovakian tasavalta ja Unkari vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Belgian kuningaskunta, Saksan liittotasavalta, Helleenien tasavalta, Ranskan tasavalta, Italian tasavalta, Luxemburgin suurherttuakunta, Puolan tasavalta, Ruotsin kuningaskunta ja Euroopan komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 38, 1.2.2016.


title: Asia C-454/17 P: Valitus, jonka Vincent Piessevaux on tehnyt 27.7.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-519/16, Vincent Piessevaux v. Euroopan unionin neuvosto, 17.5.2017 antamasta tuomiosta

text:
               6.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 374/14

         Valitus, jonka Vincent Piessevaux on tehnyt 27.7.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-519/16, Vincent Piessevaux v. Euroopan unionin neuvosto, 17.5.2017 antamasta tuomiosta
   (Asia C-454/17 P)
   (2017/C 374/19)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Vincent Piessevaux (edustaja: asianajaja L. Ponteville)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin tuomioistuinta

               —

               kumoamaan yleisen tuomioistuimen 17.5.2017 asiassa T-519/16 antaman tuomion

               —

               hyväksymään valittajan yleisessä tuomioistuimessa esittämät vaatimukset

               —

               velvoittamaan vastapuolen korvaamaan molemmissa oikeusasteissa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Ensimmäinen valitusperuste koskee yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamista, Euroopan unionin henkilöstösääntöjen 77 artiklan rikkomista ja mainittujen henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohdan rikkomista. Yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on hylännyt väitteen, joka koskee neuvoston nimittävän viranomaisen henkilöstötiedotteen 113/11 lainvastaisuutta. Kyseisellä tiedotteella otetaan käyttöön poikkeus neuvoston 11.10.2011 tekemän sellaisen päätöksen 9 artiklan kolmannen kohdan viimeisestä virkkeestä, joka koskee täytäntöönpanosäännöksiä, jotka koskevat eläkeoikeuksien siirtoa koskevien, henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevien 11 ja 12 artiklan yleisiä täytäntöönpanosäännöksiä (jäljempänä vuoden 2011 täytäntöönpanosäännökset). Kyseisen poikkeuksen mukaan 29.4.2004 annettuja yleisiä täytäntöönpanosäännöksiä (jäljempänä vuoden 2004 täytäntöönpanosäännökset) sovelletaan edelleen ainoastaan niissä tapauksissa, joissa nimittävä viranomainen on antanut asianomaiselle tiedoksi hyvitysehdotuksen ja jossa asianomainen on hyväksynyt sen ennen vuoden 2011 täytäntöönpanosäännösten voimaantuloa. Kyseisen hylkäämisen perustelut, jotka ovat valituksenalaisen tuomion 68–71 kohdassa, ovat nimittäin yhdenvertaisen kohtelun periaatteen, Euroopan unionin henkilöstösääntöjen 77 artiklan ja mainittujen henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohdan vastaiset.
   Toinen valitusperuste perustuu siihen, että valittajan esittämän kolmannen kumoamisperusteen ensimmäinen osa on otettu vääristyneesti huomioon, asiakirjojen todistusvoimaisuuden suojaa on loukattu, perusteluvelvollisuus on laiminlyöty ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu. Yleinen tuomioistuin on nimittäin tehnyt seuraavat virheet valituksenalaisen tuomion seuraavissa kohdissa:

               —

               valituksenalaisen tuomion 73, 74, 80 ja 81 kohdassa valittajan kolmannen kumoamisperusteen ensimmäinen osa on otettu vääristyneesti huomioon ja kantajan kirjelmien todistusvoimaisuuden suojaa on loukattu, koska on virheellisesti todettu, että valittaja olisi vedonnut luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen

               —

               valituksenalaisen tuomion 73–100 kohdassa on unionin tuomioistuimen perussäännön 36 artiklan vastaisesti jätetty vastaamatta kolmannen kumoamisperusteen ensimmäiseen osaan, joka perustuu yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamiseen eikä luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen

               —

               valituksenalaisen tuomion 82–100 kohdissa – siinä tapauksessa, että olisi kuitenkin katsottava, että 82–100 kohdassa joltain osin vastataan kolmannen kumoamisperusteen ensimmäiseen osaan – on hylätty valittajan esittämä väite, joka koskee vuoden 2011 täytäntöönpanosäännösten 9 artiklan kolmannen kohdan viimeisen virkkeen lainvastaisuutta ja joka perustuu yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamiseen.


title: Asia C-87/17 P: Unionin tuomioistuimen määräys (kymmenes jaosto) 5.7.2017 – Valittajana CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH ja muuna osapuolena Euroopan unionin tuomioistuin (Muutoksenhaku — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla — Vahingonkorvauskanne — Onnenpeleistä suoritettavia maksuja koskevan Itävallan säännöstön väitetty ristiriita unionin oikeuden kanssa — Kansalliset tuomioistuimet eivät ole esittäneet ennakkoratkaisupyyntöä unionin tuomioistuimelle — Unionin tuomioistuinten toimivallan selvä puuttuminen)

text:
               6.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 374/11

         Unionin tuomioistuimen määräys (kymmenes jaosto) 5.7.2017 – Valittajana CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH ja muuna osapuolena Euroopan unionin tuomioistuin
   (Asia C-87/17 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla - Vahingonkorvauskanne - Onnenpeleistä suoritettavia maksuja koskevan Itävallan säännöstön väitetty ristiriita unionin oikeuden kanssa - Kansalliset tuomioistuimet eivät ole esittäneet ennakkoratkaisupyyntöä unionin tuomioistuimelle - Unionin tuomioistuinten toimivallan selvä puuttuminen))
   (2017/C 374/15)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH (edustaja: A. Schuster, Rechtsanwalt)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin tuomioistuin

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 277, 21.8.2017.


title: Asia C-528/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenia) on esittänyt 4.9.2017 – Milan Božičevič Ježovnikv. Republika Slovenija

text:
               6.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 374/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenia) on esittänyt 4.9.2017 – Milan Božičevič Ježovnikv. Republika Slovenija
   (Asia C-528/17)
   (2017/C 374/29)
   Oikeudenkäyntikieli: sloveeni

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Milan Božičevič Ježovnik

      Vastaaja: Republika Slovenija

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko maahantuoja (ilmoittaja), joka pyytää maahantuontihetkellä vapautusta arvonlisäveron maksamisesta (maahantuonti säännöstön 42 mukaan), koska tavarat on tarkoitettu luovutettaviksi toiseen jäsenvaltioon, vastuussa arvonlisäveron maksamisesta (jos myöhemmin todetaan, että vapautuksen välttämättömät edellytykset eivät täyty) samalla tavoin kuin se on vastuussa tullivelan maksamisesta?

               2)

               Jos tähän vastataan kieltävästi, onko maahantuojan (ilmoittajan) vastuu samanlainen kuin verovelvollisen vastuu, kun tämä suorittaa verosta vapautettujen tavaroiden yhteisönsisäisen luovutuksen arvonlisäverodirektiivin 138 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla?

               3)

               Onko viimeksi mainitussa tapauksessa maahantuojan (ilmoittajan) subjektiivista aikomusta käyttää väärin arvonlisäverojärjestelmää arvioitava eri tavalla siinä tapauksessa, että kyseessä on arvonlisäverodirektiivin 138 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu tavaroiden yhteisönsisäinen luovutus? Onko tällaisen arvioinnin oltava sallivampi sillä perusteella, että tullisäännöstössä 42 arvonlisäverosta vapautumiselle on saatava ennakolta tulliviranomaisen hyväksyminen, vai onko sen oltava tiukempi, koska kyseessä ovat liiketoimet, jotka liittyvät kolmansista maista peräisin olevien tavaroiden ensimmäiseen saapumiseen Euroopan unionin sisämarkkinoille?


title: Asia C-255/17: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 28.7.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Amtsgericht Hamburg – Saksa) – Bernhard Schloesser ja Petra Noll v. Société Air France SA

text:
               6.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 374/24

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 28.7.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Amtsgericht Hamburg – Saksa) – Bernhard Schloesser ja Petra Noll v. Société Air France SA
   (Asia C-255/17) (1)

   (2017/C 374/36)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 283, 28.8.2017.


title: Asia T-586/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.9.2017 – Nara Tekstil Sanayi Ve Ticaret v. EUIPO – NBC Fourth Realty (NaraMaxx) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin NaraMaxx rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi sanamerkistä MAXX koostuva kansallinen tavaramerkki — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaaran puuttuminen — Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               6.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 374/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.9.2017 – Nara Tekstil Sanayi Ve Ticaret v. EUIPO – NBC Fourth Realty (NaraMaxx)
   (Asia T-586/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin NaraMaxx rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi sanamerkistä MAXX koostuva kansallinen tavaramerkki - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaran puuttuminen - Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2017/C 374/42)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Nara Tekstil Sanayi Ve Ticaret Anonim Sirketi (Osmangazi, Bursa, Turkki) (edustajat: asianajajat M. López Camba ja L. Monzón de la Flor)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: S. Bonne)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: NBC Fourth Realty Corp. (North Las Vegas, Nevada, Yhdysvallat) (edustajat: aluksi D. Stone ja A. Dykes, solicitors, sitten A. Smith, solicitor, sekä S. Malynicz, QC)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 27.7.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 1073/2014-4), joka koskee osapuolten NBC Fourth Realty ja Nara Tekstil Sanayi Ve Ticaret välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Nara Tekstil Sanayi Ve Ticaret Anonim Sirketi velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 406, 7.12.2015.