title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 26 päivänä syyskuuta 2002 asiassa T-319/00, Chantal Borremans ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Association européenne pour la coopérationin entiset työntekĳät – Kieltäytyminen vakinaistamasta – Kumoamiskanne ja vahingonkorvauskanne)

text:
7.12.2002                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 305/21
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                             Verryck, kotipaikka Bryssel, Françoise Leroy, kotipaikka Vil-
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                 lers-la-Ville (Belgia), Petra Schlueter, kotipaikka Overijse (Bel-
                                                                       gia), Lucia Talluto, kotipaikka Bryssel, Sandrine Tauber, koti-
                   25 päivänä syyskuuta 2002                           paikka Bryssel, Jacqueline White, kotipaikka Bryssel, Anne-
                                                                       Christine Ranglaret-Clément, kotipaikka Bryssel, Francy Ar-
asiassa T-316/00, Viking-Umwelttechnik GmbH vastaan                    nalsteen, kotipaikka Genval (Belgia), Georges Anagnostaras,
sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja                 kotipaikka Bryssel, Jean-Pierre Dupriez, kotipaikka Berloz
                         mallit) (SMHV) (1)                            (Belgia), François Jurquet, kotipaikka Bryssel, Christian Eloy,
                                                                       kotipaikka Waterloo (Belgia), Jean-Pierre Kanyinda, kotipaikka
                                                                       Zellik (Belgia), Bernard Lion, kotipaikka Bryssel, Renato Stella,
(Yhteisön tavaramerkki – Värit (vihreä ja harmaa) – Ehdoton
                                                                       kotipaikka Bryssel, Gérard Van Neylen, kotipaikka Bryssel,
hylkäysperuste – Erottamiskyky – Asetuksen N:o 40/94                   edustajinaan aluksi asianajajat A. Evrard ja A. Colson ja
                 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)
                                                                       sittemmin asianajajat A. Colson ja P.-P. Van Gehuchten,
                                                                       prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen
                          (2002/C 305/44)                              komissio (asiamiehinään aluksi H. Tserepa Lacombe ja
                                                                       D. Martin ja sittemmin D. Martin ja F. Clotuche-Duvieusart),
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                      jossa kantajat vaativat ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                       tuinta kumoamaan komission päätöksen, jolla on kieltäydytty
                                                                       vakinaistamasta kantajia tai tarjoamasta heille toistaiseksi
Asiassa T-316/00, Viking-Umwelttechnick GmbH, kotipaikka               voimassa olevaa väliaikaisen toimihenkilön sopimusta, ja
Kufstein (Itävalta), edustajanaan asianajaja S. Völker, vastaan        toiseksi korvausta tästä päätöksestä aiheutuneesta vahingosta,
sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)         ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toi-
(SMHV) (asiamiehinään A. von Mühlendahl, E. Joly ja S. Bonne),         mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Jaeger sekä
jossa kantaja on nostanut kanteen sisämarkkinoiden harmoni-            tuomarit K. Lenaerts ja J. Azizi, kirjaaja: hallintovirkamies
sointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslau-        D. Christensen, on 26.9.2002 antanut tuomion, jonka tuomio-
takunnan 28.7.2000 tekemästä päätöksestä (asia R 558/1999-             lauselma on seuraava:
1), jolla on hylätty vihreän ja harmaan värin yhdistelmän
rekisteröinti yhteisön tavaramerkkinä, ensimmäisen oikeusas-           1)     Kanne hylätään.
teen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa:
jaoston puheenjohtaja M. Vilaras sekä tuomarit V. Tiili ja             2)     Kukin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
P. Mengozzi, kirjaaja: hallintovirkamies J. Plingers, on antanut
25.9.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                   (1 ) EYVL C 372, 23.12.2000.
1)     Kanne hylätään.
2)     Vastaaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
( 1) EYVL C 372, 23.12.2000.                                                  YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                11 päivänä syyskuuta 2002
                                                                       asiassa T-89/01, Claude Willeme vastaan Euroopan yhtei-
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                                      söjen komissio (1)
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                       (Henkilöstö – Henkilöstösääntöjen mukaiset velvollisuudet
                   26 päivänä syyskuuta 2002                           – Ilmoitus puolison ammattitoiminnasta – Riippumatto-
                                                                       muuden vaarantava henkilökohtainen etu – Arvonantoa
asiassa T-319/00, Chantal Borremans ym. vastaan Euroo-                 koskeva velvollisuus – Velvollisuus toimia yhteisön edun
                   pan yhteisöjen komissio (1)                         mukaisesti – Lojaalisuusvelvollisuus – Kurinpitomenettely –
                                                                       Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Henkisen kärsimyk-
(Henkilöstö – Association européenne pour la coopérationin                                         sen arviointi)
entiset työntekijät – Kieltäytyminen vakinaistamasta – Ku-
           moamiskanne ja vahingonkorvauskanne)                                                  (2002/C 305/46)
                          (2002/C 305/45)                                                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                       Asiassa T-89/01, Claude Willeme, Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                       sion virkamies, kotipaikka Bryssel, edustajinaan asianajajat
Asiassa T-319/00, Chantal Borremans, kotipaikka Bryssel,               G. Vandersanden ja L. Levi, vastaan Euroopan yhteisöjen
Annick Duez, kotipaikka Baudour (Belgia), Ariane Dutrieux-             komissio (asiamiehinään J. Currall ja D. Waelbroeck), jossa


title: Asia C-262/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 29.5.2012 — Association Vent De Colère! Fédération nationale, Alain Bruguier, Jean-Pierre Le Gorgeu, Marie-Christine Piot, Eric Errec, Didier Wirth, Daniel Steinbach, Sabine Servan-Schreiber, Philippe Rusch, Pierre Recher, Jean-Louis Moret ja Didier Jocteur Monrozier v. Ministre de l’écologie, du développement durable, des transports et du logement ja Ministre de l’Économie, des Finances et de l’Industrie

text:
               11.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 29.5.2012 — Association Vent De Colère! Fédération nationale, Alain Bruguier, Jean-Pierre Le Gorgeu, Marie-Christine Piot, Eric Errec, Didier Wirth, Daniel Steinbach, Sabine Servan-Schreiber, Philippe Rusch, Pierre Recher, Jean-Louis Moret ja Didier Jocteur Monrozier v. Ministre de l’écologie, du développement durable, des transports et du logement ja Ministre de l’Économie, des Finances et de l’Industrie
   (Asia C-262/12)
   2012/C 243/14
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d’État

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Association Vent De Colère! Fédération nationale, Alain Bruguier, Jean-Pierre Le Gorgeu, Marie-Christine Piot, Eric Errec, Didier Wirth, Daniel Steinbach, Sabine Servan-Schreiber, Philippe Rusch, Pierre Recher, Jean-Louis Moret ja Didier Jocteur Monrozier

      Vastaajat: Ministre de l’écologie, du développement durable, des transports et du logement ja Ministre de l’Économie, des Finances et de l’Industrie

      Ennakkoratkaisukysymys

   Kun otetaan huomioon 3.1.2003 annetusta laista nro 2003-8 johtuva niiden ylimääräisten kustannusten korvaamistavan muuttaminen, jotka Électricité de Francelle ja sähkön ja kaasun kansallistamisesta 8.4.1946 annetun lain nro 46-628 23 §.ssä mainituille ei-kansallistetuille sähkönjakajille aiheutuu siitä, että niillä on velvollisuus ostaa sähköä tuulivoimaa hyödyntäviltä sähkönjakajilta tällaisen sähkön markkinahintaa korkeampaan hintaan, onko tämä menettely Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 artiklaa sovellettaessa katsottava tässä artiklassa tarkoitetuksi valtion toimenpiteeksi tai valtion varoilla toteutetuksi toimenpiteeksi?


title: Asia C-217/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Luxemburg) on esittänyt 8.5.2012 — Caisse nationale des prestations familiales v. Pierre-Louis Bornand

text:
               4.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Luxemburg) on esittänyt 8.5.2012 — Caisse nationale des prestations familiales v. Pierre-Louis Bornand
   (Asia C-217/12)
   2012/C 235/11
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Caisse nationale des prestations familiales

      Vastapuoli: Pierre-Louis Bornand

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko Luxemburgin sosiaaliturvalain 306–308 §:ssä säädetyn vanhempainlomasta maksettavan korvauksen kaltaista etuutta pidettävä sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (1), sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna, jota sovelletaan Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Sveitsin valaliiton välillä henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta tehdyn sopimuksen ja päätösasiakirjan (2), jotka allekirjoitettiin Luxemburgissa 21.6.1999, liitteessä II olevan A osan 1 alakohdan mukaan, 1 artiklan u alakohdan i alakohdassa ja 4 artiklan 1 kohdan h alakohdassa tarkoitettuna perhe-etuutena?

      (1)  EYVL L 149, s. 2.

      (2)  EYVL 2002, L 114, s. 6.


title: Asia T-329/17: Kanne 24.5.2017 – Hautala ym. v. EFSA

text:
               31.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 249/34

         Kanne 24.5.2017 – Hautala ym. v. EFSA
   (Asia T-329/17)
   (2017/C 249/50)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Heidi Hautala (Helsinki, Suomi), Benedek Jávor (Budapest, Unkari), Michèle Rivasi (Valence, Ranska) ja Bart Staes (Antwerpen, Belgia) (edustaja: asianajaja B. Kloostra)

      Vastaaja: Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen (EFSA)

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 14.3.2017 annetun EFSA:n vahvistavan päätöksen, jonka viite on PAD 2017/005 CA ja jolla vahvistettiin EFSA:n 9.12.2016 ja 7.10.2016 (viite PAD 2016/034) antamat päätökset, joilla hylättiin kantajien tiedonsaantipyyntö valtaosan pyynnön kohteena olevien asiakirjojen osalta; ja

               —

               velvoittamaan EFSA:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäisen kanneperusteen mukaan EFSA rikkoi asetuksen N:o 1367/2006 (1) 6 artiklan 1 kohtaa, kun se ei soveltanut sitä pyydettyihin tietoihin. Kantajien mukaan EFSA:n olisi asetuksen N:o 1367/2006 6 artiklan 1 kohdan nojalla pitänyt hylätä asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa säädetty tiedon luovuttamista koskeva poikkeus, joka perustuu ”tietyn luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön taloudellisten etujen, mukaan lukien teollis- ja tekijänoikeudet” suojaan, ja olla soveltamatta sitä pyydettyihin tietoihin.

               2)

               Toisen kanneperusteen mukaan EFSA rikkoi asetuksen N:o 1049/2001 (2) 2 artiklan 4 kohtaa ja 4 artiklan 2 kohtaa sekä asetuksen N:o 178/2002 (3) 41 artiklaa, kun se kieltäytyi antamasta pyydettyjä tietoja tutkimusten omistajien taloudellisten etujen suojaamiseksi mutta ei osoittanut konkreettista vahinkoa ja/tai todellista vaaraa konkreettisesta vahingosta, millä se rikkoi myös Århusin yleissopimuksen 4 artiklan 4 kappaleen d kohtaa, jossa määrätään, että tietojen luovuttamisesta voidaan poiketa ”kaupallisten tai teollisten tietojen luottamuksellisuuden” perusteella ainoastaan, ”jos kansallisessa lainsäädännössä säädetään tällaisen luottamuksellisuuden suojasta oikeutetun taloudellisen edun suojelemiseksi”, sillä oikeutettua taloudellista etua ei ollut yksilöity ja/tai osoitettu riidanalaisessa toimessa.

               3)

               Kolmannen kanneperusteen mukaan EFSA sovelsi virheellisesti asetuksen N:o 1107/2009 (4) 63 artiklan 2 kohtaa, koska kyseistä säännöstä ei sovelleta pyydettyihin tietoihin ja/tai tietojen julkistaminen on asetuksen N:o 1107/2009 63 artiklan 2 kohdassa tai 16 artiklassa tarkoitetulla tavoin välttämätöntä erittäin tärkeän yleisen edun vuoksi.

               4)

               Neljännen kanneperusteen mukaan EFSA rikkoi asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohtaa, kun se ei tunnustanut kyseisten tutkimusten julkistamista koskevaa erittäin tärkeää yleistä etua ja kun se kiisti, että kantajat olivat osoittaneet, että oli olemassa erittäin tärkeää yleinen etu näiden tutkimusten julkistamiseen.

               5)

               Viidennen kanneperusteen mukaan EFSA rikkoi asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohtaa, kun se ei punninnut tutustumista tutkimusten sisältämän ympäristötiedon saamiseen koskevaa yleistä etua yhtiöiden taloudellisten etujensa suojaamista koskevaan yksityiseen etuun nähden ja/tai kun se asetti yhtiöiden taloudelliset edut etusijalle.

               6)

               Kuudennen kanneperusteen mukaan kantajilla on intressi kyseisten tutkimusten julkistamiseen, koska saatavilla olevien tietojen perusteella ei ole mahdollista toteuttaa riippumatonta ja kattavaa tarkastelua glyfosaattia koskevasta EFSA:n vertaisarvioinnista. Kantajien mukaan EFSA laiminlöi asetuksen N:o 1049/2001 4 ja 4 artiklan sekä asetuksen N:o 178/2002 41 artiklan mukaiset velvollisuutensa, kun se katsoi, ettei yleistä etua pyydettyjen tietojen julkistamisen ollut eikä kantajilla ollut intressiä näiden tietojen julkistamiseen.

      (1)  Tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta yhteisön toimielimiin ja elimiin 6.9.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1367/2006 (EUVL 2006, L 264, s. 13).

      (2)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EUVL 2001, L 145, s. 43).

      (3)  Elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä 28.1.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 178/2002, annettu 28 päivänä tammikuuta 2002, (EYVL 2002, L 31, s. 1).

      (4)  Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta sekä neuvoston direktiivien 79/117/ETY ja 91/414/ETY kumoamisesta 21.10.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1107/2009 (EUVL 2009, L 309, s. 1).


title: Asia C-269/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 18.5.2017 – Andreas Niemeyer v. Brussels Airlines SA/NV

text:
               25.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 318/3

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 18.5.2017 – Andreas Niemeyer v. Brussels Airlines SA/NV
   (Asia C-269/17)
   (2017/C 318/04)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Hamburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Andreas Niemeyer

      Vastaaja: Brussels Airlines SA/NV

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) (jäljempänä asetus) 7 artiklan 1 kohdan toista virkettä tulkittava siten, että käsite ”lennon pituus” koskee yksinomaan isoympyräratamenetelmällä mitattavaa suoraa välimatkaa lähtöpaikan ja viimeisen määräpaikan välillä siitä riippumatta, minkä pituinen matka tosiasiallisesti on lennetty?

      (1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).


title: Asia T-166/00: Peter Hirschfeldtin 19.6.2000 Euroopan ympäristökeskusta vastaan nostama kanne

text:
26.8.2000                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 247/35
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                          säilyessä edelleen hänellä. Tällöin rekrytointimenettelyn valin-
                                                                             taa ei ole tehty yksikön tarpeiden ja edun mukaisesti.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
kuin asiassa T-107/00, Consorzio Industrie Fiammiferi vastaan                Kantaja väittää lisäksi, että koska hänen osaltaan edellytykset
komissio (1).                                                                ylennykseen palkkaluokkaan A4 olivat täyttyneet 1.4.1998
                                                                             lähtien, kumottavaksi vaaditusta 13.12.1999 tehdystä päätök-
                                                                             sestä, jolla hänet nimitettiin sellaiseen virkaan, jossa hän oli
(1) Ei vielä julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.            toiminut yli kaksi vuotta, seurasi väistämättä, että ylennysmah-
                                                                             dollisuudet oli tutkittava.
Peter Hirschfeldtin 19.6.2000 Euroopan ympäristökes-
                   kusta vastaan nostama kanne                               D:n 19.6.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
                                                                                nostama kanne
                           (Asia T-166/00)
                                                                                (Asia T-167/00)
                           (2000/C 247/62)
                                                                                (2000/C 247/63)
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Peter Hirschfeldt, kotipaikka Kööpenhamina, on nostanut
19.6.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan ympäristökeskusta vas-                     D, kotipaikka Luxemburg, on nostanut 19.6.2000 Euroopan
                                                                             yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
taan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Jean-Noël Louis ja
                                                                             teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-
Véronique Peere, Bryssel.
                                                                             jina ovat asianajajat Jean-Noël Louis ja Véronique Peere,
                                                                             Bryssel.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                             Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     kumoaa päätöksen, jolla mitätöitiin sisäinen kilpailu
      EEA/T/99/1 ja joka annettiin kantajalle tiedoksi
      27.9.1999 päivätyllä kirjeellä,                                        –     kumoaa 20.8.1999 tehdyn komission päätöksen olla
                                                                                tunnustamatta kantajan asemaa puolisoksi homoseksuaa-
–     kumoaa 13.12.1999 tehdyn päätöksen, jolla kantaja                            lisessa liitossa (unión estable homosexual) ja olla
                                                                                myöntämättä tälle kumppaneineen tästä asemasta seuraa-
      siirrettiin komissiosta Euroopan ympäristökeskukseen
      siltä osin kuin siinä vahvistetaan kantajan palkkaluokaksi                   via oikeuksia ja erityisesti kuulumista yhteisen sairaus- ja
      1.11.1999 alkaen A5 tasolla 3, ja                                            tapaturmavakuutuksen piiriin, kotitalouslisää sekä etuoi-
                                                                                keuksista ja erivapauksista tehdyn pöytäkirjan mukaisia
                                                                                oikeuksia kuten oikeutta olla kuulumatta maahanmuut-
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                toa rajoittavien ja ulkomaalaisten rekisteröitymismuodol-
                                                                                lisuuksia koskevien säännösten alaisuuteen, ja
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                          –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kantaja vaatii päätöksiä kumottavaksi seuraavin perustein:
                                                                             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–     Henkilöstösääntöjen 8, 45 ja 27 artiklaa on rikottu.
                                                                             Kantajana oleva komission virkamies on tehnyt samaa suku-
–     Henkilöstösääntöjen 5 artiklaa on rikottu ja yhdenvertai-
                                                                             puolta olevan kumppaninsa kanssa juhlallisen kumppanuusso-
      sen kohtelun periaatetta loukattu.
                                                                             pimuksen (unión estable homosexual) Kataloniassa 15.7.1998
                                                                             annetun lain mukaisesti. Kantajan mukaan sopimuksesta seu-
–     Tapauksessa on kyse menettelyn väärinkäytöstä.                         raa kumppaneille vastavuoroisia oikeuksia ja velvollisuuksia,
                                                                             muun muassa velvollisuus osallistua kotitalousmenoihin ja
Kantajan mukaan sisäisen kilpailun EEA/T/99/1 mitätöinnistä                  yhteisiin kuluihin. Tämän seurauksena kantaja haki homosek-
päätettiin komission ja vastaajana olevan toimielimen välisen                suaalisessa liitossa olevan puolison asemansa (unión estable
sopimuksen seurauksena, jonka mukaan siirtomenettely asetet-                 homosexual) tunnustamista ja kotitalouslisää. Komissio piti
tiin etusijalle kilpailun asemesta sen välttämiseksi, että kantaja           kumottavaksi vaaditussa päätöksessä kantajaa naimattomana
nimitetään virkaan ympäristökeskuksessa komission viran                      eikä myöntänyt kotitalouslisää.


title: Asia C-514/06 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 18.9.2008 — Armacell Enterprise GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja nmc SA (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin ARMAFOAM rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön tavaramerkki NOMAFOAM — Suhteellinen hylkäysperuste — Merkkien samankaltaisuus — Suhteellinen hylkäysperuste osassa yhteisön aluetta)

text:
               22.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/7

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 18.9.2008 — Armacell Enterprise GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja nmc SA
   (Asia C-514/06 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin ARMAFOAM rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön tavaramerkki NOMAFOAM - Suhteellinen hylkäysperuste - Merkkien samankaltaisuus - Suhteellinen hylkäysperuste osassa yhteisön aluetta)
   (2008/C 301/12)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittaja: Armacell Enterprise GmbH (edustaja: Rechtsanwalt O. Spuhler)

      Valittajan vastapuoli ja muu osapuoli: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Folliard-Monguiral) ja nmc SA (edustajat: asianajajat P. Péters ja T. de Haan)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu viides jaosto) asiassa T-172/05, Armacell v. SMHV, 10.10.2006 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi luokkaan 20 kuuluvia tavaroita varten haetun sanamerkin ”ARMAFOAM” hakijan nostaman kumoamiskanteen sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 23.2.2005 tekemästä päätöksestä R 552/2004-1, jolla kumottiin väiteosaston päätös, jolla hylättiin luokkiin 11,19, 20, 27 ja 28 kuuluvia tavaroita varten rekisteröidyn yhteisön tavaramerkin ”NOMAFOAM” tekemä väite.
   Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Armacell Enterprise GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 56, 10.3.2007.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 14 päivänä toukokuuta 1998, asiassa T-327/94, SCA Holding Ltd vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu - EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta - Kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toiminnasta vastuuseen joutuminen - Sakko - Perustelut - Lieventävät asianhaarat)

text:
4.7.98                 FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   C 209/33
     telmää tai sen seuraajaa, on hallinnoitava siten, että              YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
     sen ulkopuolelle on jätettävä tiedot, joista voidaan                         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
     saada selville yksittäisten tuottajien toiminta.º                               14 päivänä toukokuuta 1998,
                                                                    asiassa T-327/94, SCA Holding Ltd vastaan Euroopan
3) Kantajalle komission päätöksen 94/601/EY 3 artiklassa                                yhteisöjen komissio (1)
     määrätty sakko vahvistetaan 2 500 000 ecuksi.
                                                                    (Kilpailu Ð EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan
                                                                    1 kohta Ð Kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toi-
4) Muilta osin kanne hylätään.                                      minnasta vastuuseen joutuminen Ð Sakko Ð Perustelut
                                                                                Ð Lieventävät asianhaarat)
5) Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäynti-                                      (98/C 209/70)
     kuluistaan.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
(1) EYVL C 380, 31.12.1994.
                                                                    Asiassa T-327/94, SCA Holding Ltd, kotipaikka Aylesford
                                                                    (Yhdistynyt kuningaskunta), edustajinaan asianajajat Giu-
                                                                    seppe Scasselati-Sforzolini, Bologna, ja Laurent Garzaniti,
                                                                    Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
                                                                    Elvinger, Hoss & Preussen, 15 Côte d'Eich, vastaan
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                            Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään Julian Cur-
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                rall ja Richard Lyal), jossa kantaja vaatii EY:n perustamis-
                                                                    sopimuksen 85 artiklan soveltamisesta 13 päivänä heinä-
                14 päivänä toukokuuta 1998,                         kuuta 1994 tehdyn komission päätöksen 94/601/EY (IV/C/
asiassa T-319/94, Fiskeby Board AB vastaan Euroopan                 33.833 Ð Kartonki; EYVL L 243, 19.9.1994, s. 1)
                     yhteisöjen komissio (1)                        kumoamista, Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
                                                                    teen tuomioistuin (laajennettu kolmas jaosto), toimien
(Kilpailu Ð EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan                   kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuomarit
1 kohta Ð Sakko Ð Sakon suuruuden määrääminen Ð                     C. P. BrieÈt, P. Lindh, A. Potocki ja J. D. Cooke, kirjaaja:
            Lieventävät asianhaarat Ð Perustelut)                   hallintovirkamies J. Palacio GonzaÂlez, on antanut
                                                                    14.5.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                         (98/C 209/69)
                                                                    1) Kanne hylätään.
               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                    2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-
Asiassa T-319/94, Fiskeby Board AB, kotipaikka Norrkö-                   lut.
ping (Ruotsi), edustajinaan asianajaja Carl Wetter, Tuk-
holma, ja barrister Christopher Vajda, Englannin ja Wale-
                                                                    (1) EYVL C 380, 31.12.1994.
sin asianajajayhteisö, prosessiosoite Luxemburgissa asian-
ajotoimisto Elvinger, Hoss & Prussen, 15 Côte d'Eich,
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään
Julian Currall ja Richard Lyal), jossa kantaja vaatii sille
EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisesta
13 päivänä heinäkuuta 1994 tehdyllä komission päätök-
sellä 94/601/EY (IV/C/33.833 Ð Kartonki; EYVL L 243,                     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
19.9.1994, s. 1) määrätyn sakon alentamista, Euroopan                             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajen-
nettu kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti                             14 päivänä toukokuuta 1998,
B. Vesterdorf sekä tuomarit C. P. BrieÈt, P. Lindh, A.              asiassa T-334/94, Sarrió SA vastaan Euroopan yhteisöjen
Potocki ja J. D. Cooke, kirjaaja: hallintovirkamies J. Pala-                                  komissio (1)
cio GonzaÂlez, on antanut 14.5.1998 tuomion, jonka tuo-
miolauselma on seuraava:                                            (Kilpailu Ð EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan
                                                                    1 kohta Ð Yhden rikkomisen käsite Ð Tietojen vaihto Ð
                                                                    Kieltomääräys Ð Sakko Ð Sakon suuruuden määräämi-
1) Kanne hylätään.                                                  nen Ð Laskentamenetelmä Ð Perustelut Ð Lieventävät
                                                                                asianhaarat)
2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-                                        (98/C 209/71)
     lut.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
(1) EYVL C 380, 31.12.1994.
                                                                    Asiassa T-334/94, Sarrió SA, kotipaikka Pamplona
                                                                    (Espanja), edustajinaan asianajajat Antonio Creus Carre-


title: Asia C-21/07: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 8.10.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Irlanti

text:
               22.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/31

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 8.10.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Irlanti
   (Asia C-21/07) (1)

   (2007/C 315/55)

      Oikeudenkäyntikieli: englanti

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 56, 10.3.2007.


title: Asia C-247/02: Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardian, Sezione staccata di Brescia, 22.1.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Sintesi SpA vastaan Autorità per la Vigilanza sui Lavori Pubblici ja Ingg. Provera e Carrassi SpA

text:
C 202/14                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        24.8.2002
Tribunal Supremon, Sala de lo Contencioso Administrati-                  Bundesfinanzhofin 7.5.2002 tekemällään päätöksellä esit-
vo, sección tercera, 16.5.2002 tekemällään päätöksellä                  tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hauptzollamt Ham-
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Asociación Pro-                               burg-Hafen vastaan Ricardas Jonusas
fesional de Empresas de Reparto y Manipulado de Corres-
pondencia (ASEMPRE) ja Asociación Nacional de Empre-
sas de Externalización y Gestión de Envı́os y Pequeña                                           (Asia C-246/02)
Paqueterı́a vastaan Entidad Pública Empresarial Correos y
                             Telégrafos
                                                                                (2002/C 202/20)
                          (Asia C-240/02)
                                                                         Bundesfinanzhof on pyytänyt 7.5.2002 tekemällään päätöksel-
                                                                         lä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 8.7.2002,
                                                                         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-
                          (2002/C 202/19)
                                                                         sa Hauptzollamt Hamburg-Hafen vastaan Ricardas Jonusas
                                                                         seuraaviin kysymyksiin:
                                                                         1.    Onko tullikoodeksin 4 artiklan 19 kohtaa tulkittava niin,
                                                                               että tulliviranomaisille tehtävässä ilmoituksessa siitä, että
                                                                               yhteisön tullialueelle tuodut tavarat ovat tietyssä paikassa,
                                                                               on nimenomaisesti ilmoitettava salatut taikka erityisiin
Tribunal Supremo, Sala de lo Contencioso Administrativo,
                                                                               kätköihin piilotetut tavarat?
sección tercera on pyytänyt 16.5.2002 tekemällään päätöksel-
lä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 1.7.2002,
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-             2.    Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
sa Asociación Profesional de Empresas de Reparto y Manipula-
do de Correspondencia (ASEMPRE) ja Asociación Nacional de                     Onko tullikoodeksin 40 artiklaa tulkittava niin, että
Empresas de Externalización y Gestión de Envı́os y Pequeña                  tämä ilmoitus on tehtävä myös sellaisen kuorma-auton
Paqueterı́a vastaan Entidad Pública Empresarial Correos y                     kuljettajan, joka ei tiennyt tai jonka ei olisi pitänytkään
Telégrafos seuraaviin kysymyksiin:                                             tietää kuorma-autoon kätketyistä tavaroista?
Voidaanko direktiivin 97/67/EY (1) tulkinnan perusteella itse
tuotettujen postipalvelujen käsitteen ulkopuolelle jättää palve-
lut, jotka lähettäjä (tai joku muu yksinomaan hänen lukuunsa)
suorittaa, kun vastaanottajana ei ole tämä sama henkilö, tai kun
kyse on elinkeinotoimintaan muutoin liittyvistä lähetyksistä tai
palvelujen suorittamisesta kuriiripostina tai vastaavia välineitä
käyttäen, tai kun itse tuotettu palvelu vaikuttaa yleispalveluja         Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardian,
tarjoavalle postiyrittäjälle varattujen palvelujen suorittamiseen?       Sezione staccata di Brescia, 22.1.2002 tekemällään päätök-
                                                                         sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Sintesi SpA
                                                                         vastaan Autorità per la Vigilanza sui Lavori Pubblici ja
                                                                                Ingg. Provera e Carrassi SpA
Voidaanko maksuosoituspalvelu katsoa kuuluvaksi yleispalve-
luja tarjoavalle postiyrittäjälle varattuihin palveluihin?                                         (Asia C-247/02)
                                                                                (2002/C 202/21)
(1) Yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä ja palve-
    lun laadun parantamista koskevista yhteisistä säännöistä 15 päi-
    vänä joulukuuta 1997 annettu Euroopan parlamentin ja neuvos-
    ton direktiivi 97/67/EY (EYVL L 15, 21.1.1998, s. 14).
                                                                         Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardian, Sezio-
                                                                         ne staccata di Brescia, on pyytänyt 22.1.2002 tekemällään
                                                                         päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                         8.7.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkorat-
                                                                         kaisua asiassa Sintesi SpA vastaan Autorità per la Vigilanza sui
                                                                         Lavori Pubblici ja Ingg. Provera e Carrassi SpA seuraaviin
                                                                         kysymyksiin:
 ---pagebreak--- 24.8.2002               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 202/15
”Sovelletaanko 14.6.1993 annetun direktiivin 93/37/EY (1)               –     koska se on toimittanut puutteelliset tiedot maataloudessa
30 artiklan 1 kohdassa, jonka mukaan tarjouskilpailun järjestä-               käytettävien lietteiden määristä kuiva-ainetonneina (nämä
jät voivat vapaasti valita, soveltavatko ne tarjouksia arvioides-             tiedot puuttuvat kokonaan Abruzzon ja Campanian
saan alhaisimpaan hintaan vai taloudellisesti kannattavimpaan                 alueiden osalta ja ne on toimitettu virheellisesti, eli ei
tarjoukseen perustuvaa arviointiperustetta, EY:n perustamisso-                suhteessa kuiva-aineeseen, Toscanan ja Sisilian osalta)
pimuksen 85 artiklaa (josta on tullut EY 81 artikla), jonka
mukaan kaikki yhteismarkkinoilla tarjouspyyntömenettelyssä
olevat tarjoukset on arvioitava siten, ettei samalla estetä,            –     koska se ole saattanut asianmukaisesti ajan tasalle aina-
rajoiteta tai vinouteta tarjouksentekijöiden välistä kilpailua?”              kaan Regione Lombardian, Emilia Romagnan, Toscanan,
                                                                              Abruzzon, Campanian, Valle d’Aostan, Sisilian ja Mar-
                                                                              chen alueiden osalta rekistereitä, joihin merkitään liettei-
”Onko 14.6.1993 annetun direktiivin 93/37/EY 30 artiklan                      den koostumus ja ominaisuudet direktiivin 86/278/ETY
vastaista, että 11.2.1994 annetun lain nro 109 21 §:ssä evä                   liitteessä II A tarkoitettuja muuttujia käyttäen
tään tarjouskilpailun järjestäjiltä mahdollisuus soveltaa julkisia
rakennusurakoita koskevissa avoimissa ja rajoitetuissa menet-
telyissä taloudellisesti kannattavimpaan tarjoukseen perustu-           –     koska se ei ole saattanut asianmukaisesti ajan tasalle
vaa arviointiperustetta ja edellytetään tässä yhteydessä alhaisin-            rekistereitä, joihin merkitään lietteiden tuotantomäärät
ta hintaa koskevan arviointiperusteen soveltamista?”                          (koko valtion alueella) ja maataloudessa käytettävien
                                                                              lietteiden määrät (Abruzzon, Campanian, Toscanan ja
                                                                              Sisilian alueiden osalta).
(1) EYVL L 199, 9.8.1993, s. 54.
                                                                        velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
Euroopan yhteisöjen komission 8.7.2002 Italian tasavaltaa
                     vastaan nostama kanne
                                                                        Direktiivin 86/278/ETY 17 artiklan, sellaisena kuin se on
                         (Asia C-248/02)                                eräiden ympäristöä koskevien direktiivien täytäntöönpanoon
                                                                        liittyvien kertomusten standardoinnista ja järkeistämisestä an-
                                                                        netun direktiivin 91/692/ETY 5 artiklalla yhdessä sen liit-
                         (2002/C 202/22)                                teessä VI olevalla g alakohdalla muutettuna, mukaan jäsenval-
                                                                        tiot toimittavat kertomuksen direktiivin 86/278/ETY sovelta-
                                                                        misesta kolmen vuoden välein.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 8.7.2002 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen osaston virka-         Italia on toimittanut puutteelliset tiedot maataloudessa käytet-
miehet Hans Stovlbaek ja Roberto Amorosi.                               tyjen puhdistamolietteiden määristä vuosilta 1995–1997 ja
                                                                        lietteiden koostumuksesta ja ominaisuuksista direktiivin liit-
                                                                        teessä II A tarkoitettujen muuttujien käyttämisen kannalta.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
toteaa, että Italian tasavalta on jättänyt noudattamatta direktii-
vin 86/278/ETY (1) 17 artiklan, sellaisena kuin se on direktiivin       Italian viranomaiset eivät ole saattaneet ajan tasalle rekistereitä,
91/692/ETY (2) 5 artiklalla muutettuna, ja 10 artiklan 1 kohdan         joihin merkitään lietteiden koostumus ja ominaisuudet liit-
a ja b alakohdan mukaiset velvollisuutensa, koska                       teessä II A tarkoitettuja muuttujia käyttäen, eivätkä ne ole
                                                                        saattaneet ajan tasalle rekistereitä, joihin merkitään lietteiden
                                                                        tuotantomäärät ja maataloudessa käytettyjen lietteiden määrät,
–     se ei ole toimittanut täydellisiä tietoja raskasmetallipitoi-     ja rikkoneet näin direktiivin 10 artiklan 1 kohdan b alakohtaa.
      suuksien (kadmium, kupari, nikkeli, lyijy, sinkki, eloho-
      pea, kromi) vuosittaisia keskiarvoja (mg/kg kuiva-ainees-
      ta) ja puhdistamolietteiden typpi- ja fosforipitoisuutta
      koskevia tietoja (nämä tiedot puuttuvat kokonaan seuraa-          (1) EYVL L 181, 4.7.1986, s. 6.
      vien alueiden osalta: Lombardia, Emilia Romagna, Tosca-           (2) EYVL L 377, 31.12.1991, s. 48.
      na, Abruzzo, Campania, Valle d’Aosta, Sisilia, ja ne ovat
      puutteelliset le Marche -alueen osalta)
–     se ei ole toimittanut mitään tietoja puhdistamolietteen
      tuotantomääristä kuiva-ainetonneina (t/vuosi)


title: Asia C-459/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovakia) on esittänyt 19.8.2013 — Milica Široká v. Úrad verejného zdravotníctva Slovenskej republiky

text:
               23.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 344/44

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovakia) on esittänyt 19.8.2013 — Milica Široká v. Úrad verejného zdravotníctva Slovenskej republiky
   (Asia C-459/13)
   2013/C 344/75
   Oikeudenkäyntikieli: slovakki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Milica Široká

      Vastapuoli: Úrad verejného zdravotníctva Slovenskej republiky

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 35 artiklaa tulkittava eurooppalaisen oikeusperinteen mukaisesti siten, että jokaisella kyseisen oikeuden haltijalla on oikeus valita, hyödyntääkö hän ennalta ehkäisevää terveydenhoitoa ja sairaanhoitoa vai kieltäytyykö niistä, riippumatta kansallisessa lainsäädännössä ja kansallisissa käytännöissä vahvistetuista pakollisista ehdoista, vai estääkö Euroopan kansalaisten terveyden suojelun korkeaa tasoa koskeva yleinen etu yksilöä tekemästä tällaista valintaa?

               2)

               Onko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 168 artiklaa, etenkin sen 1 kohtaa ja 4 kohdan c alakohtaa, tulkittava siten, että ihmisten sairauksien ja tautien ehkäisemistä sekä fyysistä ja mielenterveyttä vaarantavien tekijöiden torjuntaa koskeva unionin tavoite on esteenä sille, että Euroopan kansalainen kieltäytyy niin sanotuista pakollisista rokotuksista, koska tällainen toiminta uhkaa kansanterveyttä?

               3)

               Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 33 artiklan ja yhteisestä valtiosääntöperinteestä johtuvaa yhdistävää periaatetta koskevan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan 3 kohdan mukaan vanhempainvastuu, jonka perusteella vanhemmat vastaavat alaikäisille lapsilleen annettavasta hoidosta, etusijalla terveydensuojelua koskevaan yleiseen etuun nähden?


title: Asia C-209/08: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 23.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta

text:
               21.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/33

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 23.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-209/08) (1)

   (2009/C 69/75)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 171, 5.7.2008.


title: Asia T-84/03: Maurizio Turcon 28.2.2003 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
C 112/38                 FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                          10.5.2003
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Yhteisön     tavaramerkin        Licorera Zacapaneca S.A.
                                                                         –      kumoaa vastaajan päätöksen evätä kantajalta oikeus tu-
hakija:                                                                         tustua tiettyihin lakiehdotuksiin, joissa mainitaan jäsen-
Rekisteröitäväksi haettu         Kuvamerkki ”VENADO” luok-                      valtioiden kannat, ja neuvoston oikeudellisen yksikön
yhteisön tavaramerkki:           kiin 32 ja 33 (mm.kivennäis- ja                laatimaan oikeudelliseen lausuntoon
                                 hiilihappovedet ja muut alkoholit-
                                 tomat juomat, rommi, rommista           –      velvoittaa neuvoston korvaamaan kantajan oikeuden-
                                 tehdyt liköörit, rypäleviinistä                käyntikulut.
                                 saatu tislattu juomat – hakemus-
                                 numero 986000
Sen tavaramerkki- tai            Kantaja
merkkioikeuden haltija,
johon väitemenettelyssä                                                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
on vedottu:
Tavaramerkki- tai merk-          Saksanhirven pään muodossa
kioikeus, johon väiteme-         oleva kuvamerkki, jossa risti,          Kantaja on italialainen Euroopan parlamentin jäsen. Hän pyysi
nettelyssä on vedottu:           luokkaan 18, 25, 32 ja 33 kuulu-        22.10.2002 vastaajalta saada tutustua asiakirjoihin, jotka olivat
                                 ville tavaroille (mm. sateenvarjot,     neuvoston (oikeus- ja sisäasiat) 14. ja 15.10.2002 Luxembur-
                                 vaatteet, alkoholittomat juomat         gissa pidetyn 2455. kokouksen esityslistalla. Vastaaja totesi
                                 siltä osin kuin ne kuuluvat luok-       5.11.2002 päivätyssä vastauksessaan, että täysimääräinen tu-
                                 kaan 32, viinit ja väkevät alkoholi-    tustumisoikeus voitaisiin myöntää useimpiin kantajan pyytä-
                                 juomat) – Tavaramerkkinumero            miin asiakirjoihin. Vastaaja kuitenkin totesi kolmen lakiehdo-
                                 337337                                  tuksen osalta, että kantajalle voitaisiin myöntää ainoastaan
                                                                         osittainen tutustumisoikeus, ja erityisesti, että tutustumisoi-
Väiteosaston ratkaisu:           Rekisteröintihakemuksen hylkää-         keutta ei voitaisi myöntää ehdotusten niihin osiin, joissa
                                 minen                                   ilmaistaan kansallisten valtuuskuntien kannat keskusteltavana
                                                                         olleisiin aiheisiin. Vastaaja kieltäytyi lisäksi myöntämästä tutus-
Valituslautakunnan rat-          Kantajan väitteen hylkääminen           tumisoikeutta neljänteen asiakirjaan, joka sisälsi vastaajan
kaisu:                                                                   oikeudellisen yksikön oikeudellisen lausunnon.
Kanneperusteet:                  –     Asetuksen (EY) Nro 40/94
                                       73 artiklan jättäminen otta-
                                       matta huomioon,                   Kantaja väittää kanteensa tueksi seuraavaa:
                                 –     Asetuksen N:o (EY) 40/94
                                       8 artiklan 1 kohdan b ala-        –      Vastaaja rikkoi asetuksen EY/1049/2001 (1) 4 artiklan 2
                                       kohdan virheellinen sovelta-             ja 3 kohtaa ja loukkasi suhteellisuusperiaatetta eväämällä
                                       minen,                                   oikeuden tutustua edellä mainittuihin asiakirjoihin.
                                 –     Merkkien samankaltaisuu-
                                       den virheellinen arviointi.       –      Vastaaja rikkoi EY 253 artiklaa ja asetuksen EY/1049/
                                                                                2001 7 artiklan 1 ja 2 kohtaa, koska se ei perustellut
                                                                                päätöstään riittävästi.
                                                                         –      Vastaaja loukkasi kansainvälisissä ja eurooppalaisissa
                                                                                yleissopimuksissa sekä Euroopan unionin sopimuksissa
Maurizio Turcon 28.2.2003 Euroopan unionin neuvostoa                            ja erityisesti EU 6 artiklassa vahvistettuja kansalaisten
                     vastaan nostama kanne                                      perustavanlaatuisia poliittisia oikeuksia ja kansalaisoi-
                                                                                keuksia sensuroimalla jäsenvaltioiden kannat näiden toi-
                            (Asia T-84/03)                                      miessa lainsäätäjänä.
                          (2003/C 112/73)
                                                                         (1 ) Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saa-
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                            misesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001
                                                                              annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/
                                                                              2001 (EYVL L 145, 31.5.2001, s. 43).
Maurizio Turco, Pulsano, Italia, on nostanut 28.2.2003 Euroo-
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan edus-
tajat ovat asianajajat O. W. Brouwer ja Thomas Janssens.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS, 20 päivänä marraskuuta 1997, asiassa T-85/97, Interprovinciale des fédérations d'hôteliers, restaurateurs, cafetiers et entreprises assimilées de Wallonie ASBL (Féd. Horeca-Wallonie) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Oikeudenkäyntimenettely - Määräaika - Laskentatavat - Tutkimatta jättäminen)

text:
C 26/6                 FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   24.1.98
     1984 annetulla komission asetuksella (ETY) N:o 1371/           Wallonie (FeÂd. Horeca-Wallonie), kotipaikka Namur (Bel-
     84, soveltamisesta siltä osin kuin kyseisissä asetuksissa      gia), edustajanaan asianajaja Gilles BouneÂou, Luxemburg,
     ei ole säädetty viitemäärän antamisesta tiloille, joita        sekä asianajajat Jean Materne ja Alain Bernard, LieÁge,
     rasittaa maidon ja maitotuotteiden kaupan pitämisestä          prossesiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto BouneÂou,
     luopumista ja lypsykarjan tuotannon muuttamista kos-           15 avenue du Bois, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
     kevasta palkkiojärjestelmästä 17 päivänä toukokuuta            (asiamiehenään GeÂrard Rozet), jossa kantaja pääasiallisesti
     1977 annetun asetuksen (ETY) N:o 1078/77 mukai-                vaatii Belgian kuningaskunnalle osoitettuun ja 24.9.1996
     sesti tehty sitoumus, sikäli kuin tuottajat eivät ole toi-     päivättyyn kirjeeseen SG(96) D/8253 sisältyvän komission
     mittaneet maitoa kyseisen jäsenvaltion hyväksymänä             päätöksen kumoamista, jossa se ei ollut vastustanut Vallo-
     viitevuotena, sekä toisaalta asetuksen (ETY) N:o 857/          nian aluehallinnon päätöstä toteuttaa sosiaaliperusteista
     84, sellaisena kuin se on muutettuna 20 päivänä maa-           matkailua koskevaa asetusehdotusta, ensimmäisen oikeus-
     liskuuta 1989 annetulla asetuksella (ETY) N:o 764/89,          asteen tuomioistuin (laajennettu toinen jaosto), toimien
     soveltamisesta siltä osin kuin sen 3 a artiklan 1 kohdan       kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Kalogeropoulos
     toisessa luetelmakohdassa on suljettu pois erityisviite-       sekä tuomarit C. P. BrieÈt, C. W. Bellamy, A. Potocki ja
     määrän antaminen asetuksen (ETY) N:o 1078/77                   J. Pirrung, kirjaaja: H. Jung, on antanut 20.11.1997 mää-
     perusteella myönnetyn palkkion luovutuksensaajille.            räyksen, jonka määräysosa on seuraava:
2) Ajanjakso, jolta kantajien on saatava korvaus asetuk-            1) Kanne jätetään tutkimatta.
     sen (ETY) N:o 857/84 soveltamisesta aiheutuneista
     vahingoista, alkaa asian T-195/94 osalta 12.1.1989 ja
                                                                    2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-
     päättyy 28.7.1993, ja asian T-202/94 osalta se alkaa
                                                                         lut.
     3.9.1987 ja päättyy 31.1.1993.
                                                                    (1) EYVL C 166, 31.5.1997.
3) Asianosaiset ilmoittavat yhteisöjen tuomioistuimelle
     yhteisellä sopimuksella maksettaviksi vahvistamansa
     määrät 12 kuukauden kuluessa tämän tuomion julista-
     misesta.
4) Jollei sopimukseen päästä, asianosaiset toimittavat                   YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
     yhteisöjen tuomioistuimelle samassa määräajassa omat                        TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS,
     vaatimuksensa korvattavasta määrästä.                                         24 päivänä marraskuuta 1997,
                                                                    asiassa T-266/94 (92), Foreningen af Jernskibs- og
                                                                    Maskinbyggerier i Danmark, Skibsvñrftsforeningen ym.
5) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                                                                              vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
(1) EYVL C 188, 9.7.1994 ja EYVL C 218, 6.8.1994.                   (Valtion tuet Ð Laivanrakennus Ð Oikeudenkäyntikulu-
                                                                                jen vahvistaminen)
                                                                                (98/C 26/12)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
                                                                    Asiassa T-266/94 (92), Foreningen af Jernskibs- og
              TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS,
                                                                    Maskinbyggerier i Danmark, Skibsvñrftsforeningen, koti-
                20 päivänä marraskuuta 1997,                        paikka Kööpenhamina, Assens Skibsvñrft A/S, kotipaikka
                                                                    Assens (Tanska), Burmeister & Wain Skibsvñrft A/S, koti-
asiassa T-85/97, Interprovinciale des feÂdeÂrations d'hôte-         paikka Kööpenhamina, Danyard A/S, kotipaikka Frede-
liers, restaurateurs, cafetiers et entreprises assimileÂes de       rikshavn (Tanska), Fredericia Skibsvñrft A/S, kotipaikka
Wallonie ASBL (FeÂd. Horeca-Wallonie) vastaan Euroopan              Fredericia (Tanska), Odense Staalskibsvñrft A/S, koti-
                     yhteisöjen komissio (1)                        paikka Odense (Tanska), Svendborg Vñrft A/S, kotipaikka
(Oikeudenkäyntimenettely Ð Määräaika Ð Laskentatavat                Svendborg (Tanska), érskov Christensens Staalskibsvñrft
                   Ð Tutkimatta jättäminen)                         A/S, kotipaikka Frederikshavn (Tanska), Aarhus Flydedok
                                                                    A/S, kotipaikka rhus (Tanska), edustajinaan asianajaja
                          (98/C 26/11)                              Jan-Erik Svensson, Kööpenhamina, prosessiosoite Luxem-
                                                                    burgissa asianajotoimisto Philippe Dupont, 8Ð10 rue
                                                                    Mathias Hardt, joita tukee Tanskan kuningaskunta, (asia-
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      mies Peter Biering), vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
                                                                    (asiamiehet Anders Christian Jessen ja Ben Smulders), jota
                                                                    tukevat Saksan liittotasavalta, (asiamiehet Ernst Röder,
Asiassa T-85/97, Interprovinciale des feÂdeÂrations d'hôte-         Bernd Kloke ja suullisessa käsittelyssä Michael Schütte), ja
liers, restaurateurs, cafetiers et entreprises assimileÂes de       MTW Schiffswerft GmbH (entinen Meerestechnik Werft),


title: Asia T-591/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.12.2013 — Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Lepiarz v. SMHV — Henkel (SUPER GLUE) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin SUPER GLUE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi Benelux-sanamerkki SUPERGLUE — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaantumisvaara — Aikaisemman tavaramerkin erottamiskyky — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               1.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 31/9

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.12.2013 — Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Lepiarz v. SMHV — Henkel (SUPER GLUE)
   (Asia T-591/11) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin SUPER GLUE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi Benelux-sanamerkki SUPERGLUE - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaantumisvaara - Aikaisemman tavaramerkin erottamiskyky - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2014/C 31/14
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz Alicja sp. j. (Jaworzno, Puola) (edustajat: asianajajat M. Konieczyński ja I. Kubiec)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: D. Walicka)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Henkel Corp. (Gulph Mills, Pennsylvania, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat C. Rohnke ja M. Jacob)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 12.12.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 1147/2010-4), joka koski Henkel Corp.:n ja Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz Alicja sp.j.:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz Alicja sp. j. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 32, 4.2.2012.


title: Asia C-490/04: Euroopan yhteisöjen komission 29.11.2004 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               19.2.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/13

         Euroopan yhteisöjen komission 29.11.2004 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-490/04)
   (2005/C 45/26)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 29.11.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Enrico Traversa ja Horstpeter Kreppel ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:

               1)

               toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut EY 49 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on säätänyt, että

                           a)

                           ulkomaalaiset yritykset ovat velvollisia suorittamaan lähettämiensä työntekijöiden puolesta maksuja saksalaiseen lomarahastoon jopa silloin kun niitä suojataan pääasiallisesti vastaavalla tavalla niiden työnantajan sijoittautumisvaltion lainsäädännön perusteella (AEntG:n 1 §:n 3 momentti)

                           b)

                           ulkomaalaiset yritykset ovat velvollisia käännättämään saksaksi työsopimuksen (tai työntekijän asuinpaikkavaltion lainsäädännön mukaan direktiivin 91/533/ETY perusteella vaadittavat asiakirjat), palkkalaskelmat, työaikatodistukset, todistukset suoritetuista palkanmaksuista ja kaikki muut asiakirjat, joita Saksan viranomaiset vaativat (AEntG:n 2 §)

                           c)

                           ulkomaalaiset vuokratyövoimaa välittävät yritykset ovat velvollisia tekemään ilmoituksen ennen työntekijän siirtämistä työvoiman vuokraajalle Saksaan ja tämän lisäksi myös aina ennen töiden aloittamista tietyllä rakennustyömaalla työvoiman vuokraajan palveluksessa (AEntG:n 3 §:n 2 momentti).

               2)

               velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio väittää, että muutamat Arbeitnehmerentsendegesetzin (työntekijöiden lähettämisestä annettu laki), jolla lähettämisdirektiivi 96/71/EY saatettiin osaksi kansallista lainsäädäntöä, säännökset eivät edelleenkään ole muutamien tämän direktiivin säännösten mukaisia.
   Säännökset, jotka koskevat sellaisen työnantajan, jonka kotipaikka on muussa jäsenvaltiossa kuin Saksassa, velvollisuutta suorittaa maksuja saksalaiseen lomarahastoon
   Velvollisuus suorittaa maksuja saksalaiseen lomarahastoon on komission mielestä EY 49 artiklassa tarkoitettu palvelujen vapaata tarjontaa koskeva luvaton rajoitus silloin kun on varmistettu, että lähettävä työnantaja myöntää työntekijöilleen saman määrän palkallisia lomapäiviä kuin mistä on määrätty Saksan työehtosopimusmääräyksissä ja lähetettyä työntekijää suojellaan lomakorvauksen osalta lähettäjävaltion oikeusjärjestelmän perusteella samalla tai verrattavissa olevalla tavalla kuin Saksassa.
   Säännökset, jotka koskevat sellaisen työnantajan, jonka kotipaikka on muussa jäsenvaltiossa kuin Saksassa, velvollisuutta kääntää asiakirjoja
   Komission mukaan asiakirjojen kääntämistä koskeva vaatimus on tosin omiaan täyttämään Saksan valvontatarpeen. Kun otetaan huomioon lähettämisdirektiivin 4 artiklan mukainen yhteistyö tiedottamisen alalla, velvollisuutta kääntää kaikki asiakirjat ei voida kuitenkaan enää pitää tarpeellisena ja sillä mennään näin ollen liian pitkälle.
   Säännökset, jotka koskevat sellaisen vuokratyövoimaa välittävän yrityksen, jonka kotipaikka on muussa jäsenvaltiossa kuin Saksassa, velvollisuutta tehdä aina ennen kuin vuokralla oleva työntekijä siirretään yhdeltä rakennuspaikalta toiselle kyseisestä muutoksesta ilmoitus toimivaltaiselle elimelle.
   Siitä huolimatta, että sellaisen vuokratyövoimaa välittävän yrityksen, jonka kotipaikka on Saksan ulkopuolella, velvollisuutta tehdä muutosilmoitus on hieman muutettu, kyse on komission mielestä edelleen erilaisesta kohtelusta, siltä osin kun sellaisten vuokratyövoimaa välittävien yritysten osalta, joiden kotipaikka on Saksassa, velvollisuus tehdä muutosilmoitus on työvoiman vuokraajalla kun taas sellaisten vuokratyövoimaa välittävien yritysten osalta, joiden kotipaikka on Saksan ulkopuolella, kyseinen velvollisuus on pääasiallisesti vuokratyövoiman välittäjällä ja se voidaan siirtää työvoiman vuokraajalle ainoastaan sopimukseen perustuen. Tämä erilainen kohtelu merkitsee komission mukaan EY 49 artiklassa tarkoitettua palveluiden vapaan tarjoamisen luvatonta rajoitusta.


title: Asia F-131/07: Kanne 31.10.2007 — Baniel-Kubinova ym. v. parlamentti

text:
               19.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/32

         Kanne 31.10.2007 — Baniel-Kubinova ym. v. parlamentti
   (Asia F-131/07)
   (2008/C 183/64)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantajat: Barbora Baniel-Kubinova (Luxemburg, Luxemburgin suurherttuakunta) ynnä muut (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti
   Vaatimukset

               —

               Euroopan parlamentin nimittävän viranomaisen päätökset olla myöntämättä kantajalle henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevassa 10 artiklassa tarkoitettua päivärahaa on kumottava.

               —

               Vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kanteidensa tueksi kantajat vetoavat henkilöstösääntöjen 71 artiklan ja henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 10 artiklan rikkomiseen.


title: Asia T-471/12: Kanne 29.10.2012 — Meta-Group v. komissio

text:
               12.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/39

         Kanne 29.10.2012 — Meta-Group v. komissio
   (Asia T-471/12)
   2013/C 9/71
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Meta-Group Srl (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat A. Bartolini, V. Coltelli ja A. Formica)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan komission yritys- ja teollisuustoiminnan pääosaston 2.8.2012 päivätyn kirjeen nro 939970, jonka kantaja vastaanotti 20.8.2012; kyseisen kirjeen on allekirjoittanut Industrial Innovation and Mobility Industries -yksikön päällikkö Carlo Pettinelli, sen kohteena on ”launch recovery procedure to FP5-FP6 payment contracts no. 517557 IRE6 INNOVATION COACH, 517539 IRE6 MARIS, 517548 IRE6 RIS MAZOVIA, 030583 CONNECT-2-IDEAS, 039982 EASY, 014660 RIS MALOPOLSKA, 517529 IINNSOM, 014637 RIS TRNAVA and 014668 RIS WS”, ja sillä ilmoitettiin komission päätöksestä ”to recover the amount of 345 451,03 EUR under the above agreement”.

         Tarvittaessa vaaditaan myös

               —

               kumoamaan Euroopan komission yritys- ja teollisuustoiminnan pääosaston 1.6.2012 päivätty kirje nro 660283, jonka on allekirjoittanut Industrial Innovation and Mobility Industries -yksikön päällikkö ja jolla on sama kohde kuin edellä; tämä päätös riitautetaan myös sisäisenä toimena, joka koskee takaisinperintämenettelyä, joka päättyi edellisessä kohdassa mainitun toimen antamiseen

               —

               kumoamaan 27.9.2012 päivätty kirje, joka koskee vaaditun määrän takaisinperimistä kuittaamalla se kantajalle rahoitettavien hankkeiden yhteydessä kuuluvilla saatavilla

               —

               kumoamaan 27.9.2012 päivätty kirje, joka koskee vaaditun määrän takaisinperimistä kuittaamalla se kantajalle kuuluvilla saatavilla

               —

               kumoamaan 10.10.2012 päivätty Euroopan komission — Budget Execution (general budget and EDF) — kirje, jolla kantajalle ilmoitettiin, että 294 290,59 euron suuruinen tuen loppuosa kuitataan myöhemmillä sille kuuluvilla saatavilla

               —

               kumoamaan kaikki näitä toimia edeltävät ja niitä seuraavat, niiden seurauksena olevat tai niihin liittyvät toimet.

         Ja tämän seurauksena vaaditaan

               —

               komission velvoittamista suorittamaan 294 290,59 euroa ja 54 705,97 euroa sekä korvausta aiheutuneesta vahingosta.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Nyt käsiteltävä kanne koskee kantajan ja komission välillä tehtyjä rahoitussopimuksia, joiden kohteena on ”Euroopan unionin viides ja kuudes tutkimuksen ja teknologian kehittämisen puiteohjelma”.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu rahoitussopimuksen 1.1. artiklan rikkomiseen, johdonmukaisuusperiaatteen loukkaamiseen ja tosiseikkojen ilmeisen virheelliseen arviointiin.

                           —

                           Kantaja toteaa tämän osalta esittäneensä näytön siitä, että sen yhtiökumppaneille töiden toteutuksesta suoritetut korvaukset vastaavat täysin markkinahintoja ja palkatuille itsenäisille työntekijöille ja samanlaisia toimintoja harjoittaville työntekijöille suoritettavia korvauksia. Lisäksi kansainvälisten asiantuntijoiden palkkaaminen kyseisiin hankkeisiin ”koordinoiduilla ja jatkuvilla sopimuksilla” on täysin laillista.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu hallintotoiminnan suhteellisuutta koskevan periaatteen loukkaamiseen sekä hyvän hallinnon, avoimuuden ja arviointiperusteiden ennakoitavuuden periaatteen loukkaamiseen.

                           —

                           Kantaja toteaa tämän osalta, että koska oli olemassa useita perusteita, joita voitiin käyttää määritettäessä korvausten laskemistapaa, hallinnon olisi pitänyt omaksua yksityisille edullisin peruste. Kun oli havaittu, että Italian ja Euroopan markkinoilla oli suuria eroja samoista palveluista suoritettujen korvausten välillä, hallintoviranomaisen asianmukaisena toimintatapana olisi ollut hyväksyä ratkaisu, josta aiheutuu vähiten vahinkoa.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu väitteeseen, että hallintotoiminnan kohtuullisuuden periaatetta on loukattu sillä perusteella, että kyseessä on ilmeisen ristiriitainen ja eriarvoinen kohtelu.

                           —

                           Kantaja toteaa tämän osalta, että vaikka riidanalaisessa toimessa on ilmoitettu takaisinperimisen perusteluna, että hyväksyttävien menojen ja korvausten laskemisessa käytetty menetelmä oli lainvastainen, tämä on selvästi ristiriidassa komission aikaisempien päätösten kanssa, joissa se arvioi nyt käsiteltävän asian kohteena olevaa menetelmää positiivisella tavalla.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu luottamuksensuojan, perustellun luottamuksen, saavutettujen oikeuksien, oikeusvarmuuden ja huolellisuusvelvoitteen periaatteiden loukkaamiseen.

                           —

                           Kantaja toteaa tämän osalta, että komissio on saanut kantajalle aikaan perustellun luottamuksen, koska hallinnon päätös tehdä ECOLINK+ -hanketta koskeva rahoitussopimus ”in accordance with the solution elaborated to the noteworthy findings of a recent audit report” ja sen rahoitussopimuksen myöhemmässä muutoksessa omaksuma päätös, että osakkeenomistajiin sovelletaan ”the methodology annexed to the contract and the relative costs are reported in the company’s books” osoittavat, että komissio tukeutui faktisesti META:n ehdottamaan kustannusten laskemistapaan.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu perustelujen puuttumiseen, asianosaisten kuulemista koskevan velvoitteen rikkomiseen, hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen, rahoitussopimuksessa määrättyjen menettelyjen rikkomiseen ja hyvän hallintokäytännön loukkaamiseen.


title: Asia C-18/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 25.6.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Alankomaat) – CO Sociedad de Gestión y Participación SA ym. v. De Nederlandsche Bank NV ja De Nederlandsche Bank NV v. CO Sociedad de Gestión y Participación SA ym. (Ennakkoratkaisupyyntö — Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen — Muu ensivakuutus kuin henkivakuutus — Direktiivi 92/44/ETY — 15, 15 a ja 15 b artikla — Määräosuuden hankkimisen ja lisäämisen arviointi toiminnan vakauden kannalta — Mahdollisuus liittää hankintasuunnitelman hyväksymiseen rajoitus tai vaatimus)

text:
               24.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 279/11

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 25.6.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Alankomaat) – CO Sociedad de Gestión y Participación SA ym. v. De Nederlandsche Bank NV ja De Nederlandsche Bank NV v. CO Sociedad de Gestión y Participación SA ym.
   (Asia C-18/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Muu ensivakuutus kuin henkivakuutus - Direktiivi 92/44/ETY - 15, 15 a ja 15 b artikla - Määräosuuden hankkimisen ja lisäämisen arviointi toiminnan vakauden kannalta - Mahdollisuus liittää hankintasuunnitelman hyväksymiseen rajoitus tai vaatimus))
   (2015/C 279/13)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: CO Sociedad de Gestión y Participación SA, Depsa 96 SA, INOC SA, Corporación Catalana Occidente SA, La Previsión 96 SA, Grupo Catalana Occidente SA, Grupo Compañia Española de Crédito y Caución SL, Atradius NV, Atradius Insurance Holding NV, J.M. Serra Farré, M.A. Serra Farré, J. Serra Farré ja De Nederlandsche Bank NV

      Vastaaja: De Nederlandsche Bank NV, CO Sociedad de Gestión y Participación SA, Depsa 96 SA, INOC SA, Corporación Catalana Occidente SA, La Previsión 96 SA, Grupo Catalana Occidente SA, Grupo Compañia Española de Crédito y Caución SL, Atradius NV, Atradius Insurance Holding NV, J.M. Serra Farré, M.A. Serra Farré ja J. Serra Farré

      Tuomiolauselma

               1)

               Muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä direktiivien 73/239/ETY ja 88/357/ETY muuttamisesta 18.6.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/49/ETY (kolmas vahinkovakuutusdirektiivi), sellaisena kuin se on muutettuna 5.9.2007 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2007/44/EY, on tulkittava siten, ettei se estä jäsenvaltiota kansallisessa lainsäädännössään sallimasta sitä, että toimivaltainen kansallinen viranomainen liittää hankintasuunnitelmien hyväksymiseen tilanteessa, jossa se voisi direktiivin 15 b artiklan 2 kohdan nojalla pätevästi vastustaa hankintasuunnitelmaa, rajoituksia tai vaatimuksia joko omasta aloitteestaan tai vahvistamalla hankkijaehdokkaan ehdottamat sitoumukset, edellyttäen, ettei ehdokkaalle tämän direktiivin perusteella kuuluvia oikeuksia loukata.

               2)

               Direktiiviä 92/49, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2007/44, on tulkittava siten, ettei toimivaltaisella kansallisella viranomaisella ole velvollisuutta asettaa hankkijaehdokkaalle rajoituksia tai vaatimuksia ennen kuin se voi vastustaa suunniteltua hankintaa. Jos mainittu viranomainen päättää liittää hankintasuunnitelman hyväksymiseen rajoituksia tai vaatimuksia, nämä eivät voi perustua perusteeseen, jota ei ole mainittu tämän direktiivin 15 b artiklan 1 kohdassa lueteltujen perusteiden joukossa, eivätkä ne saa ylittää sitä, mikä on tarpeen, jotta suunniteltu hankinta täyttäisi nämä perusteet.

               3)

               Direktiivin 92/49, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2007/44, 15 b artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, ettei se lähtökohtaisesti estä toimivaltaista kansallista viranomaista asettamasta yrityksen hallinnointiin ja ohjaukseen liittyvää vaatimusta, joka kohdistuu, kuten pääasiassa, niiden vakuutusyritysten hallintoneuvostojen kokoonpanoon, joista suunnitellussa hankinnassa on kyse. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on ottamalla huomioon kaikki pääasian olosuhteet arvioitava, onko vaatimus tarpeen, jotta pääasiassa kyseessä olevat hankinnat voivat täyttää tässä säännöksessä mainitut perusteet.

      (1)  EUVL C 112, 14.4.2014.


title: Asia C-105/06: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 15.5.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta

text:
               14.10.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 249/9

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 15.5.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-105/06) (1)

   (2006/C 249/23)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 86, 8.4.2006.


title: Asia T-516/10: Kanne 3.11.2010 — Ranska v. komissio

text:
               15.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/30

         Kanne 3.11.2010 — Ranska v. komissio
   (Asia T-516/10)
   ()
   2011/C 13/59
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: E. Belliard, G. de Bergues ja B. Cabouat)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               on kumottava varainhoitoa koskevien oikaisujen soveltamisesta yhteisöaloiteohjelmalle CCI 2000.FR.060.PC.001 (Ranska — LEADER+) myönnettyyn EMOTR:n ohjausosaston tukeen 23.8.2010 tehty komission päätös C(2010) 5724 lopullinen

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii kannekirjelmällään kumottavaksi varainhoitoa koskevien oikaisujen soveltamisesta yhteisöaloiteohjelmalle CCI 2000.FR.060.PC.001 (Ranska — LEADER+) myönnettyyn EMOTR:n ohjausosaston tukeen 23.8.2010 tehdyn komission päätöksen C(2010) 5724 lopullinen. Mainitun päätöksen mukaan EMOTR:n ohjausosaston tukea, jota on myönnetty 7.8.2001 tehdyn komission päätöksen C(2001) 2094 nojalla Leader+-yhteisöaloiteohjelman mukaisille menoille Ranskassa, vähennetään 7 437 217,61 eurolla.
   Kantaja katsoo pääasiallisesti, että riidanalainen päätös on kumottava sillä perusteella, että komissio on tulkinnut ja soveltanut virheellisesti asetuksen N:o 1260/1999 (1) 9 artiklan l alakohtaa ja 32 artiklan 1 kohdan kolmatta alakohtaa. Kantajan mukaan nimittäin komissio on katsonut, että paikallistoimintaa harjoittavat ryhmät ovat Leader+-yhteisöaloiteohjelman lopullisia edunsaajia. Kantajan mukaan mainitun ohjelman lopullisia edunsaajia eivät kuitenkaan ole paikallistoimintaa harjoittavat ryhmät vaan hankkeiden toteuttajat. Kantaja katsoo näin ollen, että toisin kuin komissio väittää, komissio ei ole joutunut rahoittamaan ennakolta Leader+-ohjelman lopullisten edunsaajien menoja.
   Kantaja väittää toissijaisesti, että riidanalainen päätös on kumottava, sillä komissio on loukannut luottamuksensuojan periaatetta. Kantaja nimittäin katsoo, että koska komissio ei tehnyt päätelmiä huhtikuussa 2005 suoritetusta tarkastuksesta eikä sitten keskeyttänyt kyseessä olevia menoja, se antoi toiminnallaan ymmärtää Ranskan viranomaisille, että komissio ei kyseenalaista näiden viranomaisten tulkintaa paikallistoimintaa harjoittavien ryhmien roolista ja että näiden viranomaisten hallinnointijärjestelmässä, joka koski menojen ilmoittamista, ei missään tapauksessa ollut sellaisia vakavia puutteita, jotka olisivat tehneet varainhoitoa koskevan oikaisun perustelluksi.
   Kantaja toteaa vieläkin toissijaisemmin, että riidanalainen päätös on kumottava, sillä komission olisi pitänyt tehdä määrältään pienempi varainhoitoa koskeva oikaisu. Ensinnäkin komissio on tehnyt virheen siinä laskentaperustan määrässä, joka on otettava huomioon 5 prosentin suuruisen varainhoitoa koskevan oikaisun laskemiseksi. Toiseksi komissio on rikkonut asetuksen N:o 1260/1999 39 artiklan 3 kohtaa, koska sen tekemä varainhoitoa koskeva oikaisu ei ole oikeassa suhteessa havaittujen puutteiden taloudellisiin vaikutuksiin.

      (1)  Rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21.6.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1260/1999 (EYVL L 161, s. 1).


title: Asia T-622/11 P: Valitus, jonka Francesca Cervelli on tehnyt 2.12.2011 virkamiestuomioistuimen asiassa F-98/10, Cervelli v. komissio, 12.9.2011 antamasta määräyksestä

text:
               4.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/37

         Valitus, jonka Francesca Cervelli on tehnyt 2.12.2011 virkamiestuomioistuimen asiassa F-98/10, Cervelli v. komissio, 12.9.2011 antamasta määräyksestä
   (Asia T-622/11 P)
   2012/C 32/74
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Francesca Cervelli (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja J. García-Gallardo Gil-Fournier)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan valituksen tutkittavaksi;

               —

               toteamaan, että Francesca Cervellin lailliset edustajat ovat tehneet valituksen Cervellin nimissä ja eduksi;

               —

               julistamaan kokonaisuudessaan mitättömäksi virkamiestuomioistuimen 12.9.2011 antaman määräyksen; ja

               —

               palauttamaan asian virkamiestuomioistuimeen asian aineellista tutkimista varten.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa kahteen valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste, joka perustuu tosiseikkojen ilmeiseen arviointivirheeseen, koska virkamiestuomioistuin on katsonut, että valittaja ei voinut vedota uuteen seikkaan, joka perustui unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-473/04, Asturias Cuerno v. komissio, 19.6.2007 antamaan tuomioon (ei julkaistu oikeustapauskokoelmassa). Valittaja väittää, että tämä tuomio on uusi seikka, koska tuomio koskee samaa tilannetta, jossa valittaja on ollut ja koska tuomioon sisältyvä arviointi koskee pääasiallisesti objektiivista kysymystä eikä kyseistä asiaa koskevia erityisiä seikkoja.

               2)

               Toinen valitusperuste, joka perustuu oikeudellisia seikkoja koskevaan ilmeiseen arviointivirheeseen, koska virkamiestuomioistuin on asettanut nimittävän viranomaisen riippumattomuuden periaatteeseen perustuvan harkintavallan henkilöstön yhtenäisyyden edelle.


title: Asia T-580/12: Kanne 27.12.2012 — J. Yaqub v. SMHV — Turkki (ATATURK)

text:
               16.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/21

         Kanne 27.12.2012 — J. Yaqub v. SMHV — Turkki (ATATURK)
   (Asia T-580/12)
   2013/C 79/37
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: J. Yaqub (Nottingham, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: solicitor J. Jenkins)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Turkin tasavalta

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SMHV:n toisen valituslautakunnan 17.9.2012 tekemän päätöksen.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: sanamerkki ATATURK luokkiin 3, 5, 25, 29, 30 ja 32 kuuluville tavaroille (yhteisön tavaramerkki nro 4 633 434)

      Yhteisön tavaramerkin haltija: hakija

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Turkin tasavalta

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perustelut: mitättömäksi julistamista koskeva vaatimus perustuu neuvoston asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohdan, luettuna yhdessä 7 artiklan 1 kohdan b ja f alakohdan kanssa, mukaisiin hylkäämisperusteisiin

      Mitättömyysosaston ratkaisu: mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hyväksyminen

      Kanneperusteet: neuvoston asetuksen N:o 207/2009 rikkominen.


title: Asia T-343/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.9.2013 — Alankomaat v. komissio (EMOTR — Tukiosasto — Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Hedelmät ja vihannekset — Pakkausten painatukseen liittyvien kustannusten jättäminen rahoituksen ulkopuolelle — Tuottajaorganisaation hyväksymistä koskevien perusteiden noudattamatta jättäminen — Asianomaisen tuottajaorganisaation kaikkien jäsenten menojen jättäminen rahoituksen ulkopuolelle — Oikeasuhteisuus)

text:
               9.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 325/32

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.9.2013 — Alankomaat v. komissio
   (Asia T-343/11) (1)

   (EMOTR - Tukiosasto - Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Hedelmät ja vihannekset - Pakkausten painatukseen liittyvien kustannusten jättäminen rahoituksen ulkopuolelle - Tuottajaorganisaation hyväksymistä koskevien perusteiden noudattamatta jättäminen - Asianomaisen tuottajaorganisaation kaikkien jäsenten menojen jättäminen rahoituksen ulkopuolelle - Oikeasuhteisuus)
   2013/C 325/53
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: aluksi C. Wissels, M. de Ree, B. Koopman ja C. Schillemans, sitten C. Wissels, M. de Ree ja C. Schillemans)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Bouquet ja P. Rossi)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta, Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) tai Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 15.4.2011 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen 2011/244/EU (EUVL L 102, s. 33) kumoamiseksi siltä osin kuin se koskee Alankomaiden menoja

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Alankomaiden kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 252, 27.8.2011.


title: Asia T-147/09: Kanne 9.4.2009 — Trelleborg Industrie v. komissio

text:
               4.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 153/41

         Kanne 9.4.2009 — Trelleborg Industrie v. komissio
   (Asia T-147/09)
   2009/C 153/81
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Trelleborg Industrie (Clermont Ferrand, Ranska) (edustajat: barrister J. Joshua ja asianajaja E. Aliende Rodríguez)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               riidanalaisen päätöksen 1 artikla on kumottava siltä osin kuin se koskee kantajaa ja joka tapauksessa ainakin siltä osin kuin siinä todetaan, että kantaja on syyllistynyt rikkomiseen ennen 21.6.1999

               —

               kantajalle 2 artiklassa määrättyä sakkoa on alennettava päätökseen sisältyvien ilmeisten virheiden korjaamiseksi

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 28.1.2009 tehdyn komission päätöksen K (2009) 428 (lopullinen) (Asia COMP/39406 — merellä käytettävät letkut) kumoamista siltä osin, kuin siinä katsotaan kantajan osallistuneen Euroopan talousalueella merellä käytettävien letkujen markkinoilla yhtenä kokonaisuutena pidettävään jatkettuun rikkomiseen, joka perustui tarjousten myöntämiseen, hintojen vahvistamiseen, kiintiöiden vahvistamiseen, myyntiehtojen vahvistamiseen, markkinoiden maantieteelliseen jakamiseen ja hintoja, myyntimääriä ja hankintoja koskevien arkaluontoisten tietojen vaihtoon. Kantaja vaatii lisäksi sille määrätyn sakon alentamista.
   Kantaja esittää vaatimustensa tueksi kolme kanneperustetta.
   Se väittää ensiksi, että komissiolla ei ole ajallista toimivaltaa määrätä sakkoja 21.6.1999 edeltäviltä ajanjaksoilta asetuksen N:o 1/2003 25 artiklan 1 kohdan mukaisesti, koska komissio on tehnyt ilmeisen tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevan virheen todetessaan, että kantaja oli syyllistynyt yhtenä kokonaisuutena pidettävään jatkettuun rikkomiseen.
   Se väittää toiseksi, että komissiolla ei ole oikeutettua intressiä todeta rikkomisen olemassaoloa ensimmäisen ajanjakson osalta, joka päättyi toukokuussa 1997.
   Kantaja väittää kolmanneksi toissijaisesti, että komissio on syrjinyt sitä lainvastaisesti, koska se on kohdellut sitä eri tavalla kuin toista päätöksen adressaattia siltä osin kuin kysymys on yrityksen edeltäjän vastuusta, minkä lisäksi se on loukannut kantajan oikeutta tulla kuulluksi ja laiminlyönyt perusteluvelvollisuuden.


title: Asia T-367/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.12.2015 – Puola v. komissio (EMOTR — Tukiosasto — Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto — Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Maaseudun kehittäminen — Puolalle aiheutuneet menot — Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 33 b artikla — Asetuksen (EY) N:o 1258/1999 7 artikla — Asetuksen (EY) N:o 1290/2005 31 artikla — Yhteisrahoituskorjaus — Perusteluvelvollisuus)

text:
               25.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 27/33

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.12.2015 – Puola v. komissio
   (Asia T-367/13) (1)

   ((EMOTR - Tukiosasto - Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto - Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Maaseudun kehittäminen - Puolalle aiheutuneet menot - Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 33 b artikla - Asetuksen (EY) N:o 1258/1999 7 artikla - Asetuksen (EY) N:o 1290/2005 31 artikla - Yhteisrahoituskorjaus - Perusteluvelvollisuus))
   (2016/C 027/38)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Puolan tasavalta (asiamiehet: B. Majczyna ja K. Straś)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Rossi ja A. Szmytkowska)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta ja Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 2.5.2013 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen 2013/214/EU kumoaminen siltä osin kuin komissio on soveltanut Puolan tasavallan osaelantotiloille annetun tuen perusteella ilmoittamiin menoihin 8 292 783,94 euron ja 71 610 559,39 euron suuruisia rahoituskorjauksia.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Puolan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 260, 7.9.2013.


title: Asia C-96/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 16.6.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal de grande instance de Nanterre – Ranska) – Saint Louis Sucre, aiemmin Saint Louis Sucre SA v. Directeur général des douanes et droits indirects (Ennakkoratkaisupyyntö — Maatalous — Sokeri — Tuotantomaksut — Oikeus palautukseen — Varastoitu viemättä oleva sokeri — Perusteeton etu — Elinkeinovapaus — Laskentamenetelmä)

text:
               22.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 305/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 16.6.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal de grande instance de Nanterre – Ranska) – Saint Louis Sucre, aiemmin Saint Louis Sucre SA v. Directeur général des douanes et droits indirects
   (Asia C-96/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Maatalous - Sokeri - Tuotantomaksut - Oikeus palautukseen - Varastoitu viemättä oleva sokeri - Perusteeton etu - Elinkeinovapaus - Laskentamenetelmä))
   (2016/C 305/11)
   Oikeudenkäyntikieli:ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal de grande instance de Nanterre

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Saint Louis Sucre, aiemmin Saint Louis Sucre SA

      Vastaaja: Directeur général des douanes et droits indirects

      Tuomiolauselma

               1)

               Sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 19.6.2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/2001 15 artiklan 2 ja 8 kohtaa on tulkittava siten, ettei siinä myönnetä sokerintuottajalle oikeutta saada palautetuiksi tuotantomaksuja, jotka 30.6.2006 vielä varastoituina olleista A- ja B-kiintiön mukaisista sokerimääristä on maksettu, kun tuotantomaksujärjestelmää ei kyseisen ajankohdan jälkeen jatkettu sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 20.2.2006 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 318/2006.

               2)

               Ei ole ilmennyt mitään seikkaa, joka voisi vaikuttaa sokerialan tuotantomaksujen vahvistamisesta markkinointivuosiksi 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 ja 2005/2006, lisämaksun kertoimen laskemisen vahvistamisesta markkinointivuosiksi 2001/2002 ja 2004/2005 sekä sokerinvalmistajien sokerijuurikkaan myyjille tuotantomaksujen enimmäismäärän ja näiden tuotantomaksujen välisen erotuksen vuoksi maksaman määrän vahvistamisesta markkinointivuosiksi 2002/2003, 2003/2004 ja 2005/2006 2.12.2013 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1360/2013 pätevyyteen.

      (1)  EUVL C 146, 4.5.2015.


title: Asia C-511/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale civile di Bologna (Italia) on esittänyt 14.11.2014 – Pebros Servizi srl v. Aston Martin Lagonda Limited

text:
               2.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 34/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale civile di Bologna (Italia) on esittänyt 14.11.2014 – Pebros Servizi srl v. Aston Martin Lagonda Limited
   (Asia C-511/14)
   (2015/C 034/10)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale civile di Bologna

      Pääasian asianosaiset

      Hakija: Pebros Servizi srl

      Vastapuoli: Aston Martin Lagonda Limited

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko asiassa, jossa annetaan yksipuolinen tuomio (in absentia) istunnosta poissa ollutta/menettelyyn osallistumatta jättänyttä asianosaista vastaan mutta jossa istunnosta poissa ollut/menettelyyn osallistumatta jättänyt asianosainen ei kuitenkaan millään tavoin nimenomaisesti ole ilmaissut hyväksyvänsä esitettyjä vaatimuksia,
   sovellettava kansallista oikeutta sen selvittämiseksi, onko kyseistä asianosaisen menettelyä pidettävä 21.4.2004 annetussa asetuksessa (EY) N:o 805/2004 (1) tarkoitettuna riitauttamatta jättämisenä, ja onko tällöin tarvittaessa katsottava, ettei vaatimusta ole kansallisen oikeuden mukaan pidettävä riitauttamattomana,
   vai
   tarkoittaako yksipuolinen tuomio/in absentia jo luonteensakin puolesta eurooppaoikeuden perusteella riitauttamatta jättämistä, joka kansallisen tuomioistuimen arvioinneista riippumatta aiheuttaa edellä mainitun asetuksen N:o 805/2004 soveltamisen?

      (1)  Riitauttamattomia vaatimuksia koskevan eurooppalaisen täytäntöönpanoperusteen käyttöönotosta 21.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 805/2004 (EUVL L 143, s. 15).