title: Asia T-713/15: Kanne 30.11.2015 – Pharm-a-care Laboratories v. SMHV – Pharmavite (VITAMELTS)

text:
               1.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/73

         Kanne 30.11.2015 – Pharm-a-care Laboratories v. SMHV – Pharmavite (VITAMELTS)
   (Asia T-713/15)
   (2016/C 038/99)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Pharm-a-care Laboratories (Sydney, Australia) (edustaja: solicitor I. De Freitas)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Pharmavite LLC (Northridge, Kalifornia, Yhdysvallat)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen malli: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki VITAMELTS – Yhteisön tavaramerkki nro 11 403 581

      SMHV:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 10.9.2015 asiassa R 2649/2014-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               vahvistaa mitättömyysosaston ratkaisun kokonaisuudessaan siten, että mitättömäksi julistamista koskeva hakemus nro 11 403 581 hylätään

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Valituslautakunta on rikkonut asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohtaa. Se teki oikeudellisen virheen katsoessaan, että valittaja oli ollut vilpillisessä mielessä jättäessään riidanalaisen tavaramerkin rekisteröintiä koskevan hakemuksen.

               —

               Valituslautakunnan ratkaisu perustuu osaksi olennaisen menettelymääräyksen rikkomiseen, eli siihen, ettei valittajalle ole annettu mahdollisuutta ottaa kantaa mitättömäksi julistamista koskevan hakemuksen esittäjän esittämään näyttöön.


title: Asia C-405/04 P: Nippon Steel Corp:n 22.9.2004 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston yhdistetyissä asioissa T-67/00, T-68/00, T-71/00 ja T-78/00, JFE Engineering Corp., Nippon Steel Corp., JFE Steel Corp. ja Sumitomo Metal Industries Ltd vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 8.7.2004 antamasta tuomiosta

text:
               20.11.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 284/10

         Nippon Steel Corp:n 22.9.2004 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston yhdistetyissä asioissa T-67/00, T-68/00, T-71/00 ja T-78/00, JFE Engineering Corp., Nippon Steel Corp., JFE Steel Corp. ja Sumitomo Metal Industries Ltd vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 8.7.2004 antamasta tuomiosta
   (Asia C-405/04 P)
   (2004/C 284/20)
   Nippon Steel Corp, kotipaikka Tokio (Japani), on valittanut 22.9.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston yhdistetyissä asioissa T-67/00, T-68/00, T-71/00 ja T-78/00, JFE Engineering Corp., Nippon Steel Corp., JFE Steel Corp. ja Sumitomo Metal Industries Ltd vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 8.7.2004 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajina ovat asianajajat J.-F. Bellis ja K. van Hove, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               kumoaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-67/00, T-68/00, T-71/00 ja T-78/00, JFE Engineering Corp., Nippon Steel Corp., JFE Steel Corp. ja Sumitomo Metal Industries Ltd vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, antaman tuomion siltä osin kuin se koskee Nippon Steel Corporationia;

               —

               kumoaa EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan soveltamisesta 8 päivänä joulukuuta 1999 tehdyn komission päätöksen (asia IV/E-1/35.860-B, saumattomat teräsputket) päätöksen siltä osin kuin se koskee Nippon Steel Corporationia; tai

               —

               vaihtoehtoisesti siinä tapauksessa, että valittaja menestyy valituksessaan vain siltä osin kuin se koskee hankekohtaisia siirtoputkia, alentaa Nippon Steel Corporationille määrättyä sakkoa; ja

               —

               velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut kummassakin oikeusasteessa.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajan mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio on kumottava seuraavista syistä:

               a)

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sovelsi lakia väärin, kun se sovelsi väärää todistusnormia tapauksessa, jossa valittaja oli osoittanut komission väitteen olevan valittajan kaupallisten intressien vastainen ja siten epämielekäs

               b)

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sovelsi lakia väärin, kun se sovelsi väärää todistusnormia tapauksessa, jossa asiakirjatodisteet eivät ole yksiselitteisiä ja valittaja on esittänyt uskottavan vaihtoehtoisen selityksen kyseessä olevasta menettelytavasta

               c)

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sovelsi lakia väärin, kun se sovelsi väärää juridista todistusnormia sen vahvistustason osalta, jota edellytetään kiistettyjen lausumien tueksi, joita komissio käyttää pääasiallisena näyttönä mutta jotka ovat epäuskottavia, hyvin moniselitteisiä ja ristiriidassa muun näytön kanssa

               d)

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sovelsi lakia väärin, kun se esitti ristiriitaiset ja riittämättömät perustelut sen kantansa osalta, että Becherin (Mannesmannin työntekijä) 21.4.1997 antama lausunto on omiaan vahvistamaan Vallourec Oil & Gasin johtajan Verlucan lausunnot väitetystä väärinkäytöksestä hankekohtaisten siirtoputkien osalta.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 17 päivänä joulukuuta 1998, asiassa C-186/96 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Stefan Demand vastaan Hauptzollamt Trier (Maito - Maidon lisämaksujärjestelmä - Ylimääräinen viitemäärä - Väliaikainen pidättäminen - Muutos lopulliseksi alentamiseksi - Hyvitysten menetys - Yleiset oikeusperiaatteet ja perusoikeudet)

text:
C 48/4                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   20.2.1999
edellytetään maidon toimitusten aloittamista tosiasiallisesti            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
uudelleen ennen 29.3.1990.
                                                                                (viides jaosto),
(1) EYVL C 9, 11.1.1997.                                                           17 päivänä joulukuuta 1998,
                                                                  asiassa C-353/96, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Irlanti (1)
                                                                  (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen Ð Julki-
                                                                  set tavaranhankinnat Ð Muutoksenhakumenettely Ð
                                                                                Hankintayksikön käsite)
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                       (kuudes jaosto),                                                  (1999/C 48/08)
                 17 päivänä joulukuuta 1998,
asiassa C-186/96 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakkorat-                          (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
kaisupyyntö), Stefan Demand vastaan Hauptzollamt
                           Trier (1)
(Maito Ð Maidon lisämaksujärjestelmä Ð Ylimääräinen
                                                                     (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
viitemäärä Ð Väliaikainen pidättäminen Ð Muutos lopul-
                                                                      yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
liseksi alentamiseksi Ð Hyvitysten menetys Ð Yleiset
             oikeusperiaatteet ja perusoikeudet)
                        (1999/C 48/07)                            Asiassa C-353/96, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
                                                                  henään Richard Wainwright) vastaan Irlanti (asiamiehe-
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                     nään Michael A. Buckley, avustajinaan Eoghan Fitzsimons
                                                                  ja Feargal Ó Dubhghaill), jossa kantaja vaatii yhteisöjen
                                                                  tuomioistuinta toteamaan, että Irlanti ei ole noudattanut
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan          EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)            se ei ole noudattanut julkisia tavaranhankintoja koskevien
                                                                  sopimusten        tekomenettelyjen       yhteensovittamisesta
                                                                  21 päivänä joulukuuta 1976 annettua neuvoston direktii-
Asiassa C-186/96, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on saat-          viä 77/62/ETY (EYVL L 13, 15.1.1977, s. 1), sellaisena
tanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla              kuin se on muutettuna direktiivillä 88/295/ETY (EYVL
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä         L 127, 20.5.1988, s. 1), ja erityisesti koska se ei ole jul-
kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Ste-     kaissut Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä lannoit-
fan Demand vastaan Hauptzollamt Trier ennakkoratkai-              teiden hankintaa koskevaa tarjouskilpailuilmoitusta Irish
sun maito- ja maitotuotealan lisämaksusta 28 päivänä jou-         Forestry Boardin (Coillte Teoranta) nimissä, yhteisöjen
lukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY)                    tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaos-
N:o 3950/92 (EYVL L 405, 31.12.1992, s. 1) 3 artiklan             ton puheenjohtaja J.-P. Puissochet sekä tuomarit P. Jann
ensimmäisen kohdan ja 4 artiklan 1 kohdan pätevyydestä,           (esittelevä tuomari), J. C. Moitinho de Almeida, C. Gul-
yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoon-          mann ja M. Wathelet, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja:
panossa: toisen jaoston puheenjohtaja G. Hirsch (esittelevä       johtava hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on anta-
tuomari), joka hoitaa kuudennen jaoston puheenjohtajan            nut 17.12.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
tehtäviä, sekä tuomarit G. F. Mancini, H. Ragnemalm,              raava:
R. Schintgen ja K. M. Ioannou, julkisasiamies: D. Ruiz-
Jarabo Colomer, kirjaaja: johtava hallintovirkamies H. A.
Rühl, on antanut 17.12.1998 tuomion, jonka tuomiolau-             1) Irlanti ei ole noudattanut julkisia tavaranhankintoja
selma on seuraava:                                                     koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovitta-
                                                                       misesta 21 päivänä joulukuuta 1976 annetun neuvos-
Yhteisön oikeuden yleisistä periaatteista, kuten erityisesti           ton direktiivin 77/62/ETY mukaisia velvoitteitaan, sel-
luottamuksensuojan periaatteesta ja omaisuudensuojan                   laisena kuin tämä direktiivi on muutettuna direktiivillä
periaatteesta, ei käy ilmi mitään seikkaa, joka voisi vaikut-          88/295/ETY, koska Coillte Teoranta ei ole toimittanut
taa maito- ja maitotuotealan lisämaksusta 28 päivänä                   lannoitteiden hankintaa koskevaa tarjouskilpailuilmoi-
joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY)                      tusta julkaistavaksi Euroopan yhteisöjen virallisessa
N:o 3950/92 3 artiklan ensimmäisen kohdan ja 4 artiklan                lehdessä.
1 kohdan pätevyyteen, siltä osin kuin näillä säännöksillä
muutettiin maksua vastaan hankitun ylimääräisen vii-
temäärän väliaikainen prosentuaalinen pidättäminen lopul-         2) Irlanti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
liseksi alentamiseksi ilman hyvitystä.
                                                                  (1) EYVL C 388, 21.12.1996.
(1) EYVL C 210, 20.7.1996.


title: Asia C-244/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 8.11.2012 — Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 43 ja EY 56 artikla — Järjestelmä, jonka mukaan sellaisten äänioikeuksien, jotka vastaavat yli 20 prosentin osuutta tiettyjen ”strategisten osakeyhtiöiden” osakepääomasta, hankkiminen edellyttää ennakkolupaa — Tällaisten yhtiöiden tiettyjä päätöksiä koskeva jälkikäteisvalvontamekanismi)

text:
               12.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/15

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 8.11.2012 — Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-244/11) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - EY 43 ja EY 56 artikla - Järjestelmä, jonka mukaan sellaisten äänioikeuksien, jotka vastaavat yli 20 prosentin osuutta tiettyjen ”strategisten osakeyhtiöiden” osakepääomasta, hankkiminen edellyttää ennakkolupaa - Tällaisten yhtiöiden tiettyjä päätöksiä koskeva jälkikäteisvalvontamekanismi)
   2013/C 9/22
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Montaguti ja G. Zavvos)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: P. Mylonopoulos ja K. Boskovits)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään ennakkoluvasta, joka on edellytyksenä äänioikeudelle, joka on vähintään 20 prosenttia kansallisella tasolla strategisesti merkittävien yritysten kokonaispääomasta — SEUT 49 ja 63 artiklan rikkominen

      Tuomiolauselma

               1)

               Helleenien tasavalta ei ole noudattanut sijoittautumisvapautta koskevan EY 43 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on antanut kansallisen sosiaalisen yhteenkuuluvuuden rahaston perustamisesta annetun lain 3631/2008 11 §:n 1 momentin, luettuna yhdessä 11 §:n 2 momentin kanssa, ja 11 §:n 3 momentin säännökset.

               2)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 219, 23.7.2011.


title: Asian T-150/01 poistaminen rekisteristä

text:
C 323/42               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    21.12.2002
         Asian T-149/01 ( 1) poistaminen rekisteristä                          Asian T-150/01 (1) poistaminen rekisteristä
                        (2002/C 323/69)
                                                                                (2002/C 323/70)
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men neljännen jaoston puheenjohtajan 30.9.2002 antamalla
määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-           Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
teristä on poistettu asia T-149/01, Bruno Heim ja Franz               men neljännen jaoston puheenjohtajan 27.9.2002 antamalla
Andersson vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (ta-          määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-
varamerkit ja mallit) (SMHV), väliintulijana Levi Strauss & Co.       teristä on poistettu asia T-150/01, Cristiano Sebastiani vastaan
                                                                      Euroopan yhteisöjen komissio.
( 1) EYVL C 245, 1.9.2001.
                                                                      (1 ) EYVL C 245, 1.9.2001.


title: Asian C-375/01 poistaminen rekisteristä

text:
C 83/16                  FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                     5.4.2003
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    CMC vastaan Cooperativa Muratori Cementisti Ravenna, Icla
                                                                       Costruzioni Generali S.p.A, Impresa Toto SpA ja Toto S.p.A.
Direktiivin täytäntöönpanolle varattu määräaika päättyi
28.10.2001.                                                            (1 ) EYVL C 192, 8.7.2000.
( 1) EYVL 1998 L 289, s. 28.
                                                                                Asian C-337/00 ( 1) poistaminen rekisteristä
Euroopan yhteisöjen komission 21.2.2003 Alankomaiden
                                                                                (2003/C 83/32)
             kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
                            (Asia C-80/03)
                                                                       Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 13.12.2002
                           (2003/C 83/30)                              antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                       tu asia C-337/00, Saksan liittotasavalta vastaan Euroopan
                                                                       yhteisöjen komissio.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 21.2.2003 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomaiden ku-               (1 ) EYVL C 316, 4.11.2000.
ningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on W. Wils, ja
prosessiosoite on Luxemburgissa.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–      toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudatta-
       nut sähköisiä allekirjoituksia koskevista yhteisön puitteis-             Asian C-188/01 ( 1) poistaminen rekisteristä
       ta 13 päivänä joulukuuta 1999 annetun Euroopan parla-
       mentin ja neuvoston direktiivin 1999/93/EY (1) mukaisia                                 (2003/C 83/33)
       velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin
       noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnol-
       lisia määräyksiä, tai joka tapauksessa koska se ei ole
       ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle;                  Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 12.12.2002
                                                                       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
–      velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan               tu asia C-188/01 (Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburgin
       oikeudenkäyntikulut.                                            esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Francisco Javier Gonzales
                                                                       Moreno.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    (1 ) EYVL C 200, 14.7.2001.
Direktiivin täytäntöönpanolle varattu määräaika päättyi
19.7.2001.
( 1) EYVL L 13, 19.1.2000, s. 12.
                                                                                Asian C-375/01 ( 1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2003/C 83/34)
           Asian C-173/00 ( 1) poistaminen rekisteristä
                                                                       Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 5.1.2003
                           (2003/C 83/31)                              antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                       tu asia C-375/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                       Irlanti.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 14.1.2003
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-         (1 ) EYVL C 348, 8.12.2001.
tu asia C-173/00 (Consiglio di Staton esittämä ennakkoratkai-
supyyntö), ANAS-Ente Nazionale per le Strade S.C.A R.L.


title: Asia C-117/08: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 10.7.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               22.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/29

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 10.7.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-117/08) (1)

   (2008/C 301/45)

      Oikeudenkäyntikieli: kreikka

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 116, 9.5.2008.


title: Asia F-39/07: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 6.5.2009 — Campos Valls v. neuvosto (Henkilöstö — Virkamiehet — Palvelukseen ottaminen — Nimitys — Osastopäällikön virka — Kantajan hakemuksen hylkääminen — Avointa virkaa koskevassa ilmoituksessa vaaditut edellytykset — Ilmeinen arviointivirhe)

text:
               15.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 193/34

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 6.5.2009 — Campos Valls v. neuvosto
   (Asia F-39/07) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Palvelukseen ottaminen - Nimitys - Osastopäällikön virka - Kantajan hakemuksen hylkääminen - Avointa virkaa koskevassa ilmoituksessa vaaditut edellytykset - Ilmeinen arviointivirhe)
   2009/C 193/55
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Manuel Campos Valls (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja É. Marchal)

      Vastaaja: neuvosto (asiamiehet: M. Arpio Santacruz ja I. Šulce)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Nimittävän viranomaisen sellaisten päätösten kumoaminen, joilla yhtäältä hylättiin kantajan hakemus henkilöstötiedotteessa CP 46/06 tarkoitettuun pääosastoon A kuuluvalla linjalla 3 — Käännökset ja asiakirjatuotanto — olevan käännöspalvelun Espanjan kielen osastopäällikön virkaan ja toisaalta nimitettiin kyseiseen virkaan toinen hakija

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 129, 9.6.2007, s. 28.


title: Asia T-885/16: Kanne 15.12.2016 – Mass Response Service v. komissio

text:
               6.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/54

         Kanne 15.12.2016 – Mass Response Service v. komissio
   (Asia T-885/16)
   (2017/C 038/70)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Mass Response Service GmbH (Wien, Itävalta) (edustajat: J.-M. Schultze, S. Pautke ja C. Ehlenz, Rechtsanwälte)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan komission toimet, jotka kilpailun pääosaston yrityskeskittymien osasto toteutti päätöksen M.7018 kolmannen edellytyksen (muihin kuin matkaviestinoperaattoreihin liittyvät korjaavat toimenpiteet) täytäntöönpanon osalta, ja erityisesti komission 24.10. ja 29.10.2016 lähettämissä sähköpostiviesteissä ilmaistun kannan, jonka mukaan muihin kuin matkaviestinoperaattoreihin liittyvät korjaavat toimenpiteet on rajattu koskemaan pelkkiä palvelun tarjoajia ja jolla siten suljetaan ulkopuolelle kantajan kaltaiset virtuaalisen matkaviestinverkon operaattorit (MVNO:t, mobile virtual network operators)

               —

               toissijaisesti kumoamaan asiassa M.7018 annetun päätöksen C(2014) 4443 final

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen, jotka ovat pääasiallisesti samat tai samankaltaiset kuin kanneperusteet, joihin asiassa T-884/16 on vedottu.


title: Asia T-242/16: Kanne 17.5.2016 – Stavytskyi v. neuvosto

text:
               25.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 270/50

         Kanne 17.5.2016 – Stavytskyi v. neuvosto
   (Asia T-242/16)
   (2016/C 270/57)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Edward Stavytskyi (Belgia) (edustajat: solicitor J. Grayston sekä asianajajat P. Gjørtler, G. Pandey ja D. Rovetta)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2014/119/YUTP muuttamisesta 4.3.2016 tehdyn neuvoston päätöksen (YUTP) 2016/318 sekä Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 208/2014 täytäntöönpanosta 4.3.2016 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 2016/311 siltä osin kuin näissä toimissa sisällytetään kantaja rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevien henkilöiden ja yhteisöjen luetteloon

               —

               velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että luetteloon merkitseminen oli lainvastaista, koska merkitsemismenettelyä on muutettu siten, että merkitseminen on sallittua vain rikosoikeudenkäynnin perusteella ilman, että vaadittaisiin tuomioistuimen suorittamaa vahvistusta.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että neuvosto on antanut riittämättömät ja stereotyyppiset perustelut, koska se vain kopioinut luetteloon merkitsemisestä annetun säännöksen sanamuodon.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että neuvosto on tehnyt ilmeisen arviointivirheen, koska sillä ei ollut riittävää asiallista perustetta kantajan luetteloon merkitsemiselle sillä perusteella, että kantaja on Ukrainan viranomaisten suorittaman rikostutkinnan kohteena julkisten varojen väärinkäytön vuoksi.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että neuvoston toteuttamat toimenpiteet eivät ole kantajan osalta ulkopoliittisia toimenpiteitä, vaan rikostutkinnalliseen kansainväliseen yhteistyöhön liittyviä toimenpiteitä, joten niiden oikeudellinen perusta on virheellinen.


title: Asian C-390/01 poistaminen rekisteristä

text:
8.3.2003               FI                       Euroopan unionin virallinen lehti                                       C 55/21
         Asian C-347/01 ( 1) poistaminen rekisteristä                      Asian C-390/01 ( 1) poistaminen rekisteristä
                         (2003/C 55/52)                                                   (2003/C 55/55)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 28.11.2002         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 12.12.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-    antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-347/01, Euroopan yhteisöjen komissio Saksan liitto-     tu asia C-390/01, Euroopan yhteisöjen komissio Portugalin
tasavalta.                                                        tasavalta.
( 1) EYVL C 331, 24.11.2001.                                      (1 ) EYVL C 348, 8.12.2001.
         Asian C-377/01 ( 1) poistaminen rekisteristä                       Asian C-21/02 (1) poistaminen rekisteristä
                         (2003/C 55/53)                                                   (2003/C 55/56)
                                                                  Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 13.12.2002
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 11.12.2002
                                                                  antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                  tu asia C-21/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian
tu asia C-377/01, Euroopan yhteisöjen komissio Belgian
                                                                  tasavalta.
kuningaskunta.
                                                                  (1 ) EYVL C 68, 16.3.2002.
( 1) EYVL C 317, 10.11.2001.
                                                                            Asian C-88/02 (1) poistaminen rekisteristä
         Asian C-389/01 ( 1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2003/C 55/57)
                         (2003/C 55/54)
                                                                  Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 15.11.2002
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 12.12.2002         antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-    tu asia C-88/02 (Tribunale di Brescian esittämä ennakkoratkai-
tu asia C-389/01, Euroopan yhteisöjen komissio Portugalin         supyyntö), Dolomite italiana s.p.a. vastaan Ministero delle
tasavalta.                                                        Finanze.
( 1) EYVL C 348, 8.12.2001.                                       (1 ) EYVL C 131, 1.6.2002.


title: Asia T-79/17: Kanne 6.2.2017 – Schoonjans v. komissio

text:
               10.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/42

         Kanne 6.2.2017 – Schoonjans v. komissio
   (Asia T-79/17)
   (2017/C 112/58)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Alain Schoonjans (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta
   ratkaisemaan asian siten, että

               —

               kilpailun valintalautakunnan 11.4.2016 tekemä päätös, joka koskee kantajan sisäiseen kilpailuun COM/02/AST/16 toimittaman hakemuksen hylkäämistä, kumotaan

               —

               Euroopan komissio velvoitetaan suorittamaan kantajalle 5 000 euroa korvauksena tämän kärsimistä aineettomista vahingoista

               —

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja esittää kilpailuilmoitusta koskevan lainvastaisuusväitteen, joka perustuu kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 82 artiklan 7 kohdan rikkomiseen siltä osin kuin komissio on rajannut palkkaluokkaa AST2 koskevan sisäiseen kilpailuun pääsyn koskemaan ainoastaan sopimussuhteisia toimihenkilöitä, jotka kuuluvat tehtäväryhmään III.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 27 artiklan ensimmäisen kohdan rikkomiseen siltä osin, ettei kyseinen pääsyvaatimus ole perusteltu, kun otetaan huomioon yksikön etu tai haettavina olevien toimien luonne.


title: Asia C-151/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Espanja) on esittänyt 14.4.2008 — N.N. Renta, S.A. v. Generalidad de Cataluña

text:
               21.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 158/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Espanja) on esittänyt 14.4.2008 — N.N. Renta, S.A. v. Generalidad de Cataluña
   (Asia C-151/08)
   (2008/C 158/17)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunal Superior de Justicia de Cataluña
   Pääasian asianosaiset

      Valittaja: N.N. Renta, S.A.

      Vastapuoli: Generalidad de Cataluña
   Ennakkoratkaisukysymys
   Onko 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1) 33 artiklan kanssa yhteensopivaa pitää voimassa asiakirjamuotoon saatetuista oikeustoimista kannettava porrastettu tai suhteellisena osuutena määräytyvä vero, kun se kannetaan vahvistettaessa virallisesti kauppa, jonka elinkeinonharjoittaja on tehnyt kiinteistökauppaa ja kiinteistöjen ostoa niiden myöhempää muuttamista tai vuokraamista varten koskevan liiketoimintansa puitteissa, kun samanaikaisesti samasta kaupasta kannettavan arvonlisäveron osalta kysymys on samasta verollisesta liiketoimesta, samasta veron perusteesta ja samasta verovelvollisesta?

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste (EYVL L 145, s. 1).


title: Asia T-218/01: Laboratoire Monique Remyn 21.9.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
10.11.2001               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 317/35
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      on määrätty muiden tietojen ja tositteiden olevan tarpeen.
                                                                         Kantaja väittää toimittaneensa kaikki tarvittavat asiakirjat, ja
                                                                         että mikäli komissio tarvitsi muita tietoja, sen olisi tullut niitä
Kantaja on valtioista riippumaton järjestö, joka pyrkii taistele-        pyytää.
maan rasismia vastaan ja suojelemaan Euroopan unionin eri
siirtolaisten etuja. Tätä varten kantaja saa näiden osapuolten
välillä solmitun sopimuksen mukaisesti tukea vuodelle 2000.
Riidanalaisessa päätöksessä komissio lopettaa tämän taloudelli-
sen tuen kantajan todettujen väärinkäytösten vuoksi.
                                                                         Galberson G.E.:n 24.9.2001 Euroopan yhteisöjen komis-
Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin seikkoihin:                                     siota vastaan nostama kanne
–     24.5.2000 tehdyn tukisopimuksen yleisten ehtojen nou-
      dattamatta jättäminen.                                                                       (Asia T-220/01)
–     Puolustautumisoikeuksien loukkaaminen hallintomenet-                                         (2001/C 317/69)
      telyssä: kantajan mukaan riidanalaista päätöstä ei ole tehty
      kontradiktorisessa menettelyssä, eikä sitä ole riittävästi                             (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
      perusteltu.
                                                                         Galberson G.E. -niminen yhtiö, kotipaikka Pariisi, on nostanut
–     Luottamuksensuojan periaatteen loukkaaminen.                       24.9.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                         tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                         vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Thierry Gallois.
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         –     velvoittaa komission maksamaan kantajalle vahingonkor-
Laboratoire Monique Remyn 21.9.2001 Euroopan yhtei-                            vauksena seuraavien laskujen määrät
           söjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                               –    BRU 0135 963, jonka suuruus on 82 991,96 Saksan
                                                                                markkaa (DM) – ylimääräiset lastauskustannukset
                          (Asia T-218/01)
                                                                               –    BRU 0135 098, jonka suuruus on 900 DM, mikä
                          (2001/C 317/68)                                           vastaa Puolan viranomaisille maksettuja sakkoja
                                                                               –    BRU 0135 099, jonka suuruus on 900 DM, mikä
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                   vastaa Puolan viranomaisille maksettuja sakkoja
Laboratoire Monique Remy, Grasse (Ranska), on nostanut                         –    BRU 0135 964, jonka suuruus on 6 960 DM –
21.9.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                              varastonhoitajan määräämistä muovilevyistä aiheu-
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                             tuneet kustannukset
vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Jean-Félix Pupel.
                                                                         –     toteaa, että vahingonkorvaukselle lasketaan korkoa kun-
                                                                               kin maksamattoman laskun kahdeksannesta päivästä lu-
Kantaja vaatii kumottavaksi 2.7.2001 tehtyä komission päätös-                  kien
tä K(2001)1380, jolla evättiin kantajalle 10.11.1993 tehdyllä
komission päätöksellä K(93)3185 myönnetty tuki, joka päätös              –     velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-
koski EMOTR:n ohjausosastosta annettavan tuen myöntämistä                      kulut.
neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4256/88 mukaisesti hankkeen
N:o 93.FR.06.027 (”Välimeren ympäristössä kasvavan kurjen-
miekan arvoa hajuvesiteollisuudessa ja elintarvikearomina kos-
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
keva koehanke (Ranska, Espanja, Kreikka)”) yhteydessä.
                                                                         Tämä riita koskee naudanlihan kuljettamista Saksassa sijaitse-
                                                                         vasta interventiovarastosta Venäjälle koskevassa asetuksessa
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      N:o 1799/1999 määriteltyjen erien N:o 5 ja 7 täytäntöönpane-
                                                                         mista. Tämän asetuksen mukaan kantajan oli huolehdittava
                                                                         aluksi tavaroiden käsittelystä ja niiden lastauksesta kulkuneu-
Kantajan mukaan päätös loukkaa hyvän hallintotavan periaa-               voihin. Kantaja laskutti nämä palvelut interventioelimeltä sen
tetta, koska se ei sisällä tietoa päätöksen riitauttamismahdolli-        hinta-arvion mukaisesti, jonka se oli saanut interventioelimeltä,
suuksista. Lisäksi kantaja on eri mieltä siitä, kun päätöksessä          joka taas puolestaan oli saanut sen varastoa hoitavalta yhtiöltä.


title: Asia C-234/02 P: Euroopan oikeusasiamiehen 24.6.2002 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston asiassa T-209/00, F. Lamberts vastaan Euroopan oikeusasiamies, 10.4.2002 antamasta tuomiosta

text:
27.7.2002                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 180/19
Ranskan tasavalta vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                  Euroopan oikeusasiamiehen 24.6.2002 tekemä valitus
                                                                        Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                        tuimen kolmannen jaoston asiassa T-209/00, F. Lamberts
                                                                        vastaan Euroopan oikeusasiamies, 10.4.2002 antamasta
–    kumoaa päätöksen, jolla komissio sopi Yhdysvaltojen                                              tuomiosta
     kanssa sääntely-yhteistyötä ja avoimuutta koskevista
     suuntaviivoista
                                                                                (Asia C-234/02 P)
                                                                                (2002/C 180/33)
–    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                        Euroopan oikeusasiamies on valittanut 24.6.2002 Euroopan
                                                                        yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                        oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston asiassa
                                                                        T-209/00, F. Lamberts vastaan Euroopan oikeusasiamies,
                                                                        10.4.2002 antamasta tuomiosta. Valittajan edustaja on J. San-
                                                                        t’Anna ja prosessiosoite Luxemburgissa.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                        Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–    Siitä kielellisestä varovaisuudesta huolimatta, jota on            –     kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
     noudatettu asiakirjassa, joka on liitetty ilmoitukseen,                  10.4.2002 asiassa T-209/00, Frank Lamberts v. Euroopan
     jonka komissio on osoittanut yhteisestä kauppapolitiikas-                oikeusasiamies, antamaan tuomioon sisältyvän päätöksen
     ta vastaavalle komitea 133:lle, aineelliset seikat saavat                siitä, että vahingonkorvauskanne otettiin tutkittavaksi, ja
     Ranskan hallituksen katsomaan, että suuntaviivoihin si-                  toteaa, että kanne jätetään tutkimatta.
     sältyy todellinen sitoumus, jolla luodaan osapuolille vel-
     vollisuuksia. Näissä suuntaviivoissa esitellään hyvin tar-
     kasti tavoitteet, joihin pyritään, toiminnan puitteet ja
     toimet, joihin on ryhdyttävä, jotta asetettuihin tavoittei-        Valitusperusteet ja oikeudellinen arviointi
     siin päästäisiin. Se seikka, että suuntaviivoja ei ole sellaise-
     naan tarkoitettu muuttamaan yhteisön oikeuden tilaa, ei
     voi peitellä sitä, että suuntaviivoihin sisältyy osapuolia
     velvoittava sitoumus yhteistyöhön. Lisäksi suuntaviivojen          Yhteisön oikeutta on rikottu
     soveltamisen seuraamista koskevassa suuntaviivojen
     VI osan säännöksistä käy erittäin selkeästi ilmi, että
     osapuolten hyväksymä sitoumus yhteistyöhön on sitova.              Valituksenalainen päätös on vastoin perustamissopimuksessa
     Valvontajärjestelmän olemassaolo on todiste siitä, että            määrättyä perustuslaillista mallia, joka koskee Euroopan oi-
     suuntaviivojen laatijat ovat selkeästi poissulkeneet sen,          keusasiamiehen vastuuta. Kun ensimmäisen oikeusasteen tuo-
     että osapuolet tekevät sitoumuksen tehottomaksi vetoam-            mioistuin tutki oikeusasiamiehen suorittaman tutkimuksen
     alla yhteistyön vapaaehtoiseen luonteeseen.                        sekä sen päätöksen, jolla asian käsittely lopetettiin, laillisuuden,
                                                                        se ei noudattanut oikeusasiamiehen toiminnan tuomioistuin-
                                                                        valvonnan rajoja. Se käytti sitä oikeusasiamiehen toimen
     Koska näitä suuntaviivoja on pidettävä EY 300 artiklassa           valvontavaltaa, joka perustamissopimuksissa on uskottu Eu-
     tarkoitettuna kansainvälisenä sopimuksena, komissiolla             roopan parlamentille, ja jota tämä oli jo käyttänyt.
     ei ollut toimivaltaa antaa toimea, jolla suuntaviivojen
     tekemisestä päätettiin ja joka on kumottava.
                                                                        Ottaessaan asian tutkittavaksi ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                        mioistuin ei kunnioittanut yhtäältä vahingonkorvauskanteen
                                                                        ja toisaalta kumoamis- ja laiminlyöntikanteen välistä eroa.
                                                                        Oikeusasiamies ei millään tavoin kiistä sitä, että kansalainen
–    Suuntaviivat ovat myös EY:n perustamissopimuksen vas-              voi nostaa vahingonkorvauskanteen oikeusasiamiestä vastaan
     taiset, koska niissä rajoitetaan yksinoikeutta, joka komis-        sillä perusteella, että tämän mahdollisesti virheellinen toiminta
     siolla on ehdotusten tekemistä varten yhteisön lainsää-            tai menettely on kansalaiselle aiheutuneen vahingon syynä.
     däntömenettelyssä, ja koska ne vaikuttavat tähän lainsää-          Vaikka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on aivan oi-
     däntömenettelyyn kokonaisuudessaan.                                kein todennut, että perustamissopimuksessa annetaan kansa-
                                                                        laiselle oikeus tehdä kantelu oikeusasiamiehelle ja saada tältä
                                                                        vastaus, se on virheellisesti päätellyt, että se voi valvoa niitä
                                                                        tutkimuksia, joita oikeusasiamies on suorittanut selvittääkseen,
                                                                        onko kansalaiselle aiheutunut vahinko johtunut virheellisestä
                                                                        menettelystä, ja oikeusasiamiehen näistä tutkimuksista tekemiä
                                                                        päätelmiä. Ei ole olemassa sellaista yhteisön perustuslaillista
 ---pagebreak--- C 180/20               FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     27.7.2002
traditiota, jonka mukaan oikeusasiamiehen tutkimukset ja             tuin avaa mahdollisuuden siihen, että oikeusasiamiestä vastaan
päätökset alistettaisiin tuomioistuinvalvontaan. Päin vastoin,       voidaan nostaa kumoamiskanteita ja jopa laiminlyöntikanteita
Pohjoismaissa, joista oikeusasiamiesinstituutio on peräisin,         peitellysti vahingonkorvauskanteen muodossa.
tällainen valvonta on poissuljettu perustuslaista johtuvista
syistä, jotka perustuvat tuomioistuinten ja oikeusasiamiesten        Käsiteltävänä olevassa tapauksessa on huomattava, että va-
toimivaltaan ja tehtäviin.                                           hingonkorvauskanteella, vaikka se onkin nostettu oikeusasia-
                                                                     miestä vastaan, pyritään saamaan korvausta vahingosta, joka
Valvoessaan kantelijan informoimista, tietyissä määräajoissa         oli aiheutunut Euroopan yhteisöjen komission toiminnasta,
toimitettujen asiakirjojen merkitystä, menettelyn määräaikojen       josta kansalainen oli kannellut oikeusasiamiehelle. Kun ensim-
noudattamista ja niiden johtopäätösten pätevyyttä, joita oi-         mäisen oikeusasteen tuomioistuin otti kanteen tutkittavaksi,
keusasiamies on tehnyt sovintoratkaisun mahdollisuudesta,            vaikka kansalaisen kantelun kohteena olevat vahingot aiheutui-
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin asettaa kyseenalaiseksi        vat toimielimestä, jota kantelu koski, sen on pitänyt katsoa,
kumoamis- ja laiminlyöntikanteen ja toisaalta vahingonkor-           että oikeusasiamiehen tutkimusten tarkoituksena on suojata
vauskanteen eron. Ottaessaan suorittaakseen oikeusasiamiehen         niiden loukattujen kansalaisten etuja, jotka ovat kärsineet
koko tutkimusmenettelyn ja hänen tekemiensä johtopäätösten           vahinkoa toimielinten virheellisen menettelyn johdosta. Näin
laillisuuden valvonnan, ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-           ei kuitenkaan ole.


title: Asia T-171/00: Peter Spruytin 23.6.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 247/36              FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         26.8.2000
Kantaja vetoaa seuraaviin kanneperusteisiin:                           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–    Henkilöstösääntöjen 25 artiklan rikkominen:                       –     kumoaa nimittävänä viranomaisena toimineen PO IX:n,
                                                                             Henkilöstön ja hallinnon pääosaston ”Tapaturma- ja
     Riidanalaista päätöstä, joka on tehty ”asiakirjoihin tehdyn             ammattitautivakuutukset” yksikön päällikön 13.9.1999
     huomautuksen” muodossa, ei ole perusteltu millään ta-                   tekemän päätöksen, joka koski Euroopan yhteisöjen
     voin.                                                                   virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 73 artik-
                                                                             laa ja jossa kantajalle ilmoitettiin, että nimittävä viran-
–    EY 7 artiklan rikkominen ja toimivaltaperiaatteen noudat-
                                                                             omainen kieltäytyy soveltamasta henkilöstösääntöjen
     tamatta jättäminen:
                                                                             73 artiklaa ja kieltäytyy maksamasta kantajalle lääkärin-
     Komissio jätti kantajan aviosäädyllisen aseman itse hyväk-              tutkimuksista aiheutuneita kuluja sillä perusteella, että
     symättä sen sijaan, että se olisi toiminut jäsenvaltioiden              kyseessä on vahinko, joka on aiheutunut Euroopan
     lainsäädäntöjen mukaisesti, jotka yksin ovat toimivaltaisia             yhteisöjen virkamiesten tapaturma- ja ammattitautiva-
     antamaan säännöksiä henkilökohtaista asemaa (statut                     kuutusta koskevien määräysten 4 artiklan 1 kohdan
     personnel) koskevissa asioissa.                                         e kohdan 3 kohdan mukaisen vaarallisena pidetyn urhei-
                                                                             lulajin harrastamisesta.
–    Henkilökohtaisen aseman (statut personnel) ykseyden
     periaatteen noudattamatta jättäminen:                             –     kumoaa implisiittisen päätöksen, jossa kantajan edellä
                                                                             mainitun riidanalaisen päätöksen kumoamista koskeva
     Komissio vie riidanalaisella päätöksellä kantajalta mah-                vaatimus on hylätty
     dollisuudet vedota henkilökohtaisesta asemasta (statut
     personnel) johtuviin oikeuksiinsa.                                –     velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajalle 9.5.1999
                                                                             jyrkänteeltä tehdystä laskuvarjohypystä aiheutuneesta ta-
–    Syrjintäkiellon ja työntekijöiden vapaan liikkuvuuden                   paturmasta syntyneet sairauskulut kokonaisuudessaan
     periaatteen loukkaaminen:                                               8 prosentin vuotuisine viivästyskorkoineen alkaen tapa-
                                                                             turmapäivästä aina maksun suorittamiseen asti
     Kantaja vetoaa EY 141 artiklan vastaiseen sukupuolesta
     ja sukupuolisesta suuntautuneisuudesta johtuvaan syr-             –     vahvistaa, että vastaajan tulee maksaa täyden ja osittaisen
     jintään sekä henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan                  tilapäisen työkyvyttömyyden sekä pysyvän osittaisen työ-
     1 artiklan 2 kohdan rikkomiseen ja lisäksi syrjintään                   kyvyttömyyden aiheuttamat kulut asiantuntijan määritte-
     kansalaisuuden perusteella.                                             lemien tai yhteisesti sovittujen määrien ja arviointiperus-
–    Oikeutta yksityiselämän kunnioittamiseen on loukattu:                   teiden mukaan
     Riidanalaisella päätöksellä puututaan luvatta yksityis- ja        –     joka tapauksessa velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeu-
     perhe-elämän suojaa koskevan oikeuden käyttämiseen.                     denkäyntikulut.
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                       Kantaja vetoaa siihen, että henkilöstösääntöjen 72 ja 73 artik-
                                                                       laa sekä edellä mainittujen määräysten 4 artiklan 1 kohdan
Peter Spruytin 23.6.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                       b alakohdan 2 kohtaa on rikottu ja luottamuksensuojan ja
                    vastaan nostama kanne
                                                                       yhdenvertaisen kohtelun periaatteita on loukattu.
                        (Asia T-171/00)
                                                                       Näiltä osin kantaja vetoaa siihen, että riidanalainen päätös
                        (2000/C 247/64)                                perustuu ilmeisestikin määräysten 4 artiklan 1 kohdan b ala-
                                                                       kohdan 2 kohdan virheelliseen tulkintaan koska laskuvarjo-
                                                                       hyppyä jyrkänteeltä ei nimenomaisesti mainita tässä
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       säädöksessä luetelluissa urheilulajeissa. Vastaaja ei siten voi
                                                                       pitää laskuvarjohypyn harrastamista syynä jättää soveltamatta
Peter Spruyt, kotipaikka Arolo di Leggiuno (Italia), on nostanut       henkilöstösääntöjen 72 ja 73 artiklassa määriteltyä sosiaalitur-
23.6.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                 vaa ilman että se todistaa, että kyseessä on joko mainittujen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                urheilulajien kaltainen urheilulaji tai vaarallisena pidetty urhei-
vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Eric Boigelot, Bryssel.       lulaji; vastaaja ei kuitenkaan ole esittänyt todisteita.


title: Asia T-620/16: Kanne 30.8.2016 – The Logistic Approach v. EUIPO – Idea Groupe (Idealogistic)

text:
               31.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/51

         Kanne 30.8.2016 – The Logistic Approach v. EUIPO – Idea Groupe (Idealogistic)
   (Asia T-620/16)
   (2016/C 402/60)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: The Logistic Approach BV (Uden, Alankomaat) (edustaja: asianajaja R. Milchior)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Idea Groupe (Montoir de Bretagne, Ranska)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Unionin tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”Idealogistic” – Rekisteröintihakemus nro 12 318 234

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 20.6.2016 asiassa R 1435/2015-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               ensisijaisesti kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               toissijaisesti muuttaa riidanalaista päätöstä siltä osin kuin siinä vahvistetaan virheellisesti väiteosaston ratkaisu, jolla evätään tavaramerkin 012318234 rekisteröinti sellaisia palveluja varten, jotka liittyvät ”logistiikka-alan konsultointiin, muun muassa reittivalintojen, varastojen perustamisen ja kuljetusvälineiden valinnan osalta”

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan rikkominen.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia T-345/05 R III: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 22.11.2007 — V v. parlamentti (Väliaikainen oikeussuoja — Euroopan parlamentin jäsenen parlamentaarisen koskemattomuuden pidättäminen — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Fumus boni jurisin puuttuminen)

text:
               9.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 37/22

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 22.11.2007 — V v. parlamentti
   (Asia T-345/05 R III)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Euroopan parlamentin jäsenen parlamentaarisen koskemattomuuden pidättäminen - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Fumus boni jurisin puuttuminen)
   (2008/C 37/33)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: V (edustajat: barrister J. Lofthouse, barrister C. Hayes ja solicitor M. Monan)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: H. Krück, D. Moore ja M. Windisch)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kantajan ensimmäisen ja toisen välitoimihakemuksen, jotka hylättiin yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin 16.3.2007 asiassa T-345/05 R, V v. parlamentti, ei julkaistu oikeustapauskokoelmassa, ja 27.6.2007 asiassa T-345/05 R II, V v. parlamentti, ei julkaistu oikeustapauskokoelmassa, antamilla määräyksillä, uudelleentarkastelua koskeva vaatimus
   Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-287/05: Centrale Raad van Beroepin  15.7.2005  tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa D. P. W. Hendrix vastaan Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

text:
               26.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/9

         Centrale Raad van Beroepin 15.7.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa D. P. W. Hendrix vastaan Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
   (Asia C-287/05)
   (2005/C 296/18)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Centrale Raad van Beroep on pyytänyt 15.7.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 18.7.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa D. P. W. Hendrix vastaan Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen seuraaviin kysymyksiin:

               1.

               Onko Wajongin perusteella maksettavaa avustusta, joka mainitaan asetuksen N:o 1408/71 (1) liitteessä II a, pidettävä kyseisen asetuksen 4 artiklan 2 a kohdassa tarkoitettuna maksuihin perustumattomana erityisetuutena siten, että sellaiseen henkilöön kuin pääasian valittajaan on sovellettava ainoastaan mainitun asetuksen 10 a artiklassa säädettyä yhteensovittamissääntöä? Onko tähän kysymykseen annettavan vastauksen kannalta merkitystä sillä, että asianomainen henkilö sai alun perin AAW:n perusteella nuorille vammaisille maksettavaa (maksuihin perustuvaa) avustusta, joka 1.1.1998 alkaen muutettiin lailla Wajongin perusteella maksettavaksi avustukseksi?

               2.

               Jos ensimmäiseen kysymykseen on vastattava myöntävästi, voiko työntekijä vedota EY 39 artiklaan — sellaisena kuin se on pantu täytäntöön asetuksen N:o 1612/68 (2) 7 artiklan 2 kohdalla — sitä jäsenvaltiota vastaan, jonka kansalainen hän on, silloin kun hän on työskennellyt ainoastaan kyseisessä jäsenvaltiossa mutta asuu toisen jäsenvaltion alueella?

               3.

               Jos ensimmäiseen ja toiseen kysymykseen on vastattava myöntävästi, onko EY 39 artiklaa — sellaisena kuin se on pantu täytäntöön asetuksen N:o 1612/68 7 artiklan 2 kohdalla — tulkittava siten, että kyseisen määräyksen kanssa yhteensopivana on pidettävä sellaistakin lakisääteiseen järjestelmään sisältyvää säännöstä, jossa etuuden myöntämisen tai voimassapitämisen edellytykseksi asetetaan se, että henkilö asuu sen jäsenvaltion alueella, jonka järjestelmää sovelletaan, silloin kun kyseisessä lakisääteisessä järjestelmässä säädetään asetuksen N:o 1408/71 4 artiklan 2 a kohdassa tarkoitetusta maksuihin perustumattomasta erityisetuudesta ja kun kyseinen etuus mainitaan mainitun asetuksen liitteessä II a?

               4.

               Jos ensimmäiseen ja toiseen kysymykseen on vastattava myöntävästi ja kolmanteen kysymykseen kieltävästi, onko yhteisön oikeutta (ja erityisesti asetuksen N:o 1612/68 7 artiklan 2 kohtaa ja EY 39 artiklaa sekä EY 12 ja EY 18 artiklaa) tulkittava siten, että Wajongiin perustuvan järjestelmän ominaispiirteistä on löydettävissä riittävä perustelu sille, että asuinpaikkavaatimukseen voidaan täysimääräisesti vedota sellaista unionin kansalaista vastaan, joka työskentelee Alankomaissa ja johon näin ollen sovelletaan yksinomaan Alankomaiden lainsäädäntöä?

      (1)  Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1408/71 (EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2).

      (2)  Työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta 1968 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1612/68 (EYVL L 257, 19.10.1968, s. 2).


title: Asia T-241/10: Kanne 24.5.2010 — Puola v. komissio

text:
               31.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/47

         Kanne 24.5.2010 — Puola v. komissio
   (Asia T-241/10)
   ()
   2010/C 209/71
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Puolan tasavalta (asiamies: M. Szpunar)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta ja Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 11.3.2010 tehty komission päätös 2010/152/EU (tiedoksiannettu numerolla K(2010) 1317) (1) on kumottava sikäli kuin siinä jätetään unionin rahoituksen ulkopuolelle 279 794 442,15 PLN:n ja 25 583 996,81 euron summa, joka koski menoja, jotka olivat aiheutuneet Puolan hyväksymälle maksajavirastolle

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Riidanalaisessa päätöksessä vahvistetaan rahoitusta koskeva korjaus, joka perustuu väitettyihin puutteisiin viljelylohkojen tunnistamis- ja valvontajärjestelmässä vuosina 2005 ja 2006, ja nämä puutteet ovat seuraavat: viljelylohkojärjestelmää ei vektoroitu kokonaan, tukeen kelpaamaton maa hyväksyttiin tukikelpoiseksi, alueilla, joilla on suuri virhemäärä (Województwo opolskie), tehtiin liian vähän paikalla tehtyjä tarkastuksia ja tahallista noudattamatta jättämistä koskevia säännöksiä sovellettiin virheellisesti.
   Kantaja kyseenalaistaa väitettyjen puutteiden olemassaolon ja esittää seuraavat kanneperusteet riidanalaisen päätöksen kumoamiseksi.
   Se väittää ensiksi, että asetuksen (EY) N:o 1258/1999 (2) 7 artiklan 4 kohdan 1 alakohtaa ja asetuksen (EY) N:o 1290/2005 (3) 31 artiklan 1 kohtaa sekä asiakirjassa VI/5330/97 vahvistettuja toimintaohjeita on rikottu, koska rahoitusta koskevan korjauksen soveltaminen perustui tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen virheelliseen tulkintaan, vaikka Puolan viranomaiset olivat maksaneet menot Euroopan unionin sääntöjen mukaisesti.
   Kantajan mukaan ensimmäinenkään väitetyistä puutteista, jotka ovat rahoitusta koskevan korjauksen taustalla, ei tosiasiassa esiintynyt, ja riidanalaisessa päätöksessä unionin rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot maksettiin Euroopan unionin sääntöjen mukaisesti.
   Kantaja väittää, että Puolassa vuosina 2005 ja 2006 käytetty viljelylohkojen tunnistamisjärjestelmä vastasi täysimääräisesti asetuksen (EY) N:o 1782/2003 (4) 20 artiklan ja asetuksen (EY) N:o 796/2004 (5) 6 artiklan vaatimuksia; nämä vaatimukset ylitettiin huomattavasti monessa suhteessa ja Euroopan unionin taloudelliset edut turvattiin tiukasti.
   Vuosina 2005 ja 2006 käytetyt kansalliset menettelyt mahdollistivat sen, että voitiin vahvistaa tehokkaasti ja objektiivisesti, oliko tuen hakija toiminut tahallisesti vai ei ilmoittaessaan alaa tuen saamiseksi, koska jos asiassa on epäilyjä, se saatetaan tuomioistuimen käsiteltäväksi ja syyttömyysolettaman periaatetta noudatetaan.
   Kantaja väittää myös, että maan hyväksymisessä noudatettiin tukikelpoista maata koskevia edellytyksiä ja huomio kiinnitettiin siihen, että liittymisasiakirjan mukaan edellytys tukikelpoisuudelle on, että maa oli hyvässä viljelykunnossa 30.6.2003, kun taas maan säilyttäminen maatalouden ja ympäristön kannalta hyvässä kunnossa valvontapäivänä ei ole edellytys tämän maan tukikelpoisuudelle, vaan ehto, jonka täyttämättä jättäminen johtaa tukimäärän alentamiseen.
   Kantaja väittää lisäksi, että Województwo opolskiessa paikalla tehdyt tarkastukset vuonna 2005 tehtiin asetuksen (EY) N:o 796/2004 26 artiklan vaatimusten mukaisesti.
   Kantaja väittää toiseksi, että asetuksen (EY) N:o 1258/1999 7 artiklan 4 kohdan 4 alakohtaa ja asetuksen (EY) N:o 1290/2005 31 artiklan 2 kohtaa sekä asiakirjassa VI/5330/97 vahvistettuja toimintaohjeita on rikottu ja suhteellisuusperiaatetta on loukattu sellaisen korjauksen soveltamisen vuoksi, joka on selvästi liiallinen Euroopan unionin talousarvioon kohdistuvan mahdollisen tappion vaaraan nähden.
   Kantaja katsoo, että vaikka osoitettaisiin, että Puolan viranomaisten vahvistamassa valvonta- ja seuraamusjärjestelmässä olisi tiettyjä puutteita, joita siinä ei ole, nämä puutteet olisivat niin merkityksettömiä, että vaara unionin talousarvioon kohdistuvista mahdollisista tappioista olisi monta kertaa alhaisempi kuin komission riidanalaisessa päätöksessä soveltaman korjauksen taso. Tämä koskee erityisesti komission soveltaman korjauksen tasoa, joka perustuu siihen, että viljelylohkojärjestelmää ei vektoroitu kokonaan ja että vuonna 2005 Województwo opolskiessa tehtiin liian vähän paikalla tehtyjä tarkastuksia.

      (1)  EUVL L 63, s. 7

      (2)  Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 17.5.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1258/1999 (EYVL L 160, s. 103)

      (3)  Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21.6.2005 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1290/2005 (EUVL L 209, s. 1)

      (4)  Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71, (EY) N:o 1254/1999 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29.9.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1782/2003 (EYVL L 270, s. 1)

      (5)  Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 säädettyjen täydentävien ehtojen, tuen mukauttamisen ja yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 21.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 796/2004 (EUVL L 141, s. 18)


title: Yhdistetyt asiat C-537/12 ja C-116/13: Unionin tuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 14.11.2013 (Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n °1 de Catarrojan ja Juzgado de Primera Instancia n °17 de Palma de Mallorcan (Espanja) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) – Banco Popular Español SA v. Maria Teodolinda Rivas Quichimbo ja Wilmar Edgar Cun Pérez (C-537/12) sekä Banco de Valencia SA v. Joaquín Valldeperas Tortosa ja María Ángeles Miret Jaume (C-116/13) (Direktiivi 93/13/ETY — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Kuluttajasopimukset — Kiinnelainasopimus — Kiinnitetyn kiinteistön ulosmittausmenettely — Täytäntöönpanoa käsittelevän kansallisen tuomioistuimen toimivalta — Kohtuuttomat sopimusehdot — Arviointiperusteet)

text:
               7.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 102/3

         Unionin tuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 14.11.2013 (Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 1 de Catarrojan ja Juzgado de Primera Instancia no 17 de Palma de Mallorcan (Espanja) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) – Banco Popular Español SA v. Maria Teodolinda Rivas Quichimbo ja Wilmar Edgar Cun Pérez (C-537/12) sekä Banco de Valencia SA v. Joaquín Valldeperas Tortosa ja María Ángeles Miret Jaume (C-116/13)
   (Yhdistetyt asiat C-537/12 ja C-116/13) (1)

   ((Direktiivi 93/13/ETY - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Kuluttajasopimukset - Kiinnelainasopimus - Kiinnitetyn kiinteistön ulosmittausmenettely - Täytäntöönpanoa käsittelevän kansallisen tuomioistuimen toimivalta - Kohtuuttomat sopimusehdot - Arviointiperusteet))
   2014/C 102/04
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisuja pyytäneet tuomioistuimet

   Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 1 de Catarroja ja Juzgado de Primera Instancia no 17 de Palma de Mallorca

      Asianosaiset

      Kantajat: Banco Popular Español SA (C-537/12) ja Banco de Valencia SA (C-116/13)

      Vastaajat: Maria Teodolinda Rivas Quichimbo ja Wilmar Edgar Cun Pérez (C-537/12) sekä Joaquín Valldeperas Tortosa ja María Ángeles Miret Jaume (C-116/13)

      Oikeudenkäynnin kohde

   (C-537/12)
   Ennakkoratkaisupyyntö – Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 1 de Catarroja – Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (EYVL L 95, s. 29) tulkinta – Kuluttajansuoja asuntolaina-asioissa – Vastustamisperuste, johon on vedottu täytäntöönpanomenettelyssä ja joka perustuu lainasopimukseen sisältyvän ehdon kohtuuttomuuteen – Täytäntöönpanomenettelyyn sovellettava kansallinen siviiliprosessilainsäädäntö, jossa suljetaan pois tällainen vastustamisperuste – Kansalliselta tuomioistuimelta puuttuu toimivalta arvioida tällaisen ehdon kohtuuttomuutta
   (C-116/13)
   Ennakkoratkaisupyyntö – Juzgado de Primera Instancia no 17 de Palma de Mallorca – Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (EYVL L 95, s. 29) 3 artiklan 1 ja 3 kohdan, 7 artiklan sekä liitteen 1 kohdan e ja g alakohdan ja 2 kohdan a alakohdan tulkinta – Kuluttajansuoja asuntolaina-asioissa – Kiinnitetyn kiinteistön ulosmittausmenettelyyn sovellettava kansallinen siviiliprosessilainsäädäntö – Kansallisen tuomioistuimen toimivalta

      Määräysosa

               1)

               Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettua neuvoston direktiiviä 93/13/ETY on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, joka ei anna kiinteistön ulosmittausmenettelyssä täytäntöönpanosta vastaavalle tuomioistuimelle mahdollisuutta arvioida viran puolesta eikä kuluttajan vaatimuksesta sellaisen ehdon kohtuuttomuutta, joka on otettu velanmaksuvaatimuksen perusteena olevaan ja täytäntöönpanoperusteena toimivaan sopimukseen, eikä määrätä esimerkiksi täytäntöönpanon keskeyttämisen kaltaisista turvaamistoimista silloin, kun turvaamistoimien määrääminen on tarpeen asianomaista pääasiakysymystä käsittelevän tuomioistuimen, jolla on toimivalta selvittää mainitun ehdon kohtuuttomuus, lopullisen ratkaisun täyden tehokkuuden takaamiseksi.

               2)

               Direktiivin 93/13 3 artiklan 1 ja 3 kohtaa ja sen liitteessä olevien 1 kohdan e ja g alakohtaa ja 2 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen kiinnelainan ennenaikaista erääntymistä koskevan ehdon kohtuuttomuutta arvioitaessa olennainen merkitys on muun muassa kysymyksellä siitä

                           —

                           riippuuko elinkeinonharjoittajan yksipuolinen oikeus irtisanoa sopimus siitä, että kuluttaja laiminlyö velvoitteen, joka on kyseisessä sopimussuhteessa olennainen

                           —

                           onko kyseisestä mahdollisuudesta määrätty sellaisia tilanteita varten, joissa laiminlyönti on riittävän vakava lainasopimuksen kestoon ja lainan määrään nähden

                           —

                           onko tällainen mahdollisuus poikkeus ilman osapuolten sopimusta sovellettavista säännöistä siten, että kuluttajan on – kun otetaan huomioon hänen käytettävissään olevat prosessuaaliset keinot – vaikeampi saattaa asiansa tuomioistuimen käsiteltäväksi ja käyttää puolustautumisoikeuksiaan, ja

                           —

                           säädetäänkö kansallisessa oikeudessa riittävistä ja tehokkaista keinoista, joiden avulla kuluttaja, jota vastaan tällaiseen ehtoon on vedottu, voi välttää luottosopimuksen yksipuolisen irtisanomisen vaikutukset.

         Kansallisen tuomioistuimen on suoritettava arviointinsa kaikkien sen käsiteltäväksi saatetussa asiassa kyseessä olevien tosiseikkojen perusteella.

      (1)  EUVL C 38, 9.2.2013. EUVL C 171, 15.6.2013.


title: Asia T-474/04: Pergan GmbH:n 10.12.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               19.2.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/27

         Pergan GmbH:n 10.12.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-474/04)
   (2005/C 45/59)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Pergan GmbH, Bocholt (Saksa), on nostanut 10.12.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat M. Klusmann ja F. Wiemer.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               1)

               kumoaa 1.10.2004 tehdyn päätöksen (2004) D/204343 siltä osin kuin siinä hylätään kantajan hakemus kaikkien kantajaa tarkoittavien viittausten poistamiseksi vastaajan 10.12.2003 asiassa COMP/E-2/37.857 (Orgaaniset peroksidit) tekemän sakkoa koskevan päätöksen lopullisesta julkaistusta muodosta, ja

               2)

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Riidanalaisessa päätöksessä vastaaja osittain hylkäsi kantajan 13.7.2004 tekemän hakemuksen, jossa pyydettiin poistamaan vastaajan 10.12.2003 asiassa COMP/E-2/37.857 (Orgaaniset peroksidit) tekemän sakkoa koskevan päätöksen lopullisesta julkaistusta muodosta kaikki viittaukset väitettyyn kantajan kilpailusääntöjen vastaiseen menettelyyn.
   Kanteensa tueksi kantaja esittää, että sakkoa koskevan päätöksen julkaisussa saadaan asetuksen N:o 17/62 21 artiklan mukaan mainita ainoastaan asiaan osalliset yritykset. Koska kantaja ei ole sakkopäätöksen adressaatti, ei vastaaja voi julkistaa sitä kantajaa koskevilta osin. Vastaajalla ei myöskään ole ollut oikeutta tehdä päätöstä kantajan osalta. Kantajan mielestä vastaajalla ei asetuksen N:o 17/62 mukaan ole toimivaltaa tehdä tällaista päätöstä, eikä tämä voi osoittaa oikeuttavaa perustetta. Kantaja väittää lisäksi Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan 1 kohdassa taattua tehokkaan oikeussuojan periaatetta loukatun. Kantaja huomauttaa myös, että vaikka vastaaja on todennut kantajan osalta todennut laajan kilpailusääntöjen rikkomisen, se on laiminlyönyt osoittaa sakkopäätöksen kantajalle, minkä vuoksi tällä on vain rajalliset mahdollisuudet oikeussuojaan.


title: Asia C-294/05: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 15.12.2009 — Euroopan komissio v. Ruotsin kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Puolustustarvikkeiden ja sekä siviili- että sotilaskäyttöön tarkoitettujen kaksikäyttötuotteiden tulliton maahantuonti)

text:
               27.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 15.12.2009 — Euroopan komissio v. Ruotsin kuningaskunta
   (Asia C-294/05) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Puolustustarvikkeiden ja sekä siviili- että sotilaskäyttöön tarkoitettujen kaksikäyttötuotteiden tulliton maahantuonti)
   2010/C 51/03
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Ström van Lier, P. Dejmek ja G. Wilms)

      Vastaaja: Ruotsin kuningaskunta (asiamiehet: A. Kruse ja A. Falk)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Saksan liittotasavalta (asiamiehenään: M. Lumma), Suomen tasavalta (asiamiehenään: J. Heliskoski) ja Tanskan kuningaskunta (asiamiehenään: J. Molde)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Euratom soveltamisesta 29 päivänä toukokuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1552/89 (EYVL L 155, s. 1), sellaisena kuin se oli säädettynä ennen 31.5.2000, ja tämän ajankohdan jälkeen yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta 22 päivänä toukokuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 (EYVL L 130, s. 1) 2, 9, 10 ja 11 artiklan rikkominen — Sotatarvikkeiden ja sekä sotilas- että siviilikäyttöön tarkoitettujen tuotteiden tullivapaa maahantuonti

      Tuomiolauselma

               1)

               Ruotsin kuningaskunta ei ole noudattanut yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Euratom soveltamisesta 29.5.1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1552/89, sellaisena kuin se on muutettuna 8.7.1996 annetulla neuvoston asetuksella (Euratom, EY) N:o 1355/96, 2 ja 9–11 artiklan mukaisia velvoitteitaan 31.5.2000 saakka ja kyseisestä päivämäärästä alkaen yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta 22.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 samojen artiklojen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole todennut ja maksanut Euroopan yhteisöjen komissiolle sellaisia omia varoja, jotka ovat jääneet kantamatta ajanjaksona 1.1.1998–31.12.2002 puolustustarvikkeiden ja sekä siviili- että sotilaskäyttöön tarkoitettujen tuotteiden tuonnin osalta, ja koska se ei ole maksanut viivästyskorkoa, joka liittyi siihen, ettei kyseisiä omia varoja ollut maksettu Euroopan yhteisöjen komissiolle.

               2)

               Ruotsin kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Saksan liittotasavalta, Suomen tasavalta ja Tanskan kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 217, 3.9.2005.


title: Asia C-21/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nejvyšší soud České republiky (Tšekki) on esittänyt 18.1.2017 – Catlin Europe SE v. O. K. Trans Praha spol. s r. o.

text:
               10.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nejvyšší soud České republiky (Tšekki) on esittänyt 18.1.2017 – Catlin Europe SE v. O. K. Trans Praha spol. s r. o.
   (Asia C-21/17)
   (2017/C 112/28)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Nejvyšší soud České republiky

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Catlin Europe SE

      Vastapuoli: O. K. Trans Praha spol. s r. o.

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko eurooppalaisen maksamismääräysmenettelyn käyttöönotosta 12.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1896/2006 (1) 20 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että jos vastaanottajalle ei ole ilmoitettu oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa (asiakirjojen tiedoksianto) ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1348/2000 (2) kumoamisesta 13.11.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1393/2007 (3) (jäljempänä asiakirjojen tiedoksiantamista koskeva asetus) 8 artiklan 1 kohdassa säädetystä mahdollisuudesta kieltäytyä tiedoksiannettavan asiakirjan vastaanottamisesta, vastapuolella (vastaanottajalla) on tällä perusteella oikeus pyytää eurooppalaisen maksamismääräyksen uudelleen tutkimista eurooppalaisen maksamismääräysmenettelyn käyttöönotosta 12.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1896/2006 (jäljempänä eurooppalaista maksamismääräystä koskeva asetus) 20 artiklan 2 kohdan mukaisesti?

      (1)  EUVL 2006, L 399, s. 1.

      (2)  EYVL 2000, L 160, s. 37.

      (3)  EUVL 2007, L 324, s. 79.


title: Asia C-113/08: Kanne 13.3.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta

text:
               9.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 116/17

         Kanne 13.3.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-113/08)
   (2008/C 116/29)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. A. Rabanal Suárez ja P. Dejmek)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut sijoituspalveluyritysten ja luottolaitosten omien varojen riittävyydestä 14.6.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/49/EY (1) ja erityisesti sen 17, 72, 22–25, 30, 33, 35, 40, 41, 43, 44 ja 50 artiklan ja sen liitteiden I, II ja VII mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja joka tapauksessa koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

               —

               Espanjan kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika direktiivin 2006/49/EY saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä päättyi 31.12.2006.

      (1)  EUVL L 177, s. 201.


title: Asia T-295/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.12.2015 – Italia v. komissio (Kieliä koskevat järjestelyt — Hallintovirkamiesten palvelukseenottoa koskevien kilpailuilmoitusten oikaiseminen — Uudet kilpailumenettelyt — Toisen kielen valitseminen kolmesta kielestä — Asetus N:o 1 — Henkilöstösääntöjen 1e artiklan 1 kohta, 27 artikla sekä 28 artiklan f kohta — Syrjintäkiellon periaate — Oikeasuhteisuus)

text:
               15.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 59/14

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.12.2015 – Italia v. komissio
   (Asia T-295/13) (1)

   ((Kieliä koskevat järjestelyt - Hallintovirkamiesten palvelukseenottoa koskevien kilpailuilmoitusten oikaiseminen - Uudet kilpailumenettelyt - Toisen kielen valitseminen kolmesta kielestä - Asetus N:o 1 - Henkilöstösääntöjen 1e artiklan 1 kohta, 27 artikla sekä 28 artiklan f kohta - Syrjintäkiellon periaate - Oikeasuhteisuus))
   (2016/C 059/14)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamies: G. Palmieri, avustajinaan avvocato dello Stato P. Gentili ja avvocato dello Stato S. Fiorentino)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall, B. Eggers ja G. Gattinara)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Espanjan kuningaskunta (asiamies: abogado del Estado J. García-Valdecasas Dorrego)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus avointa kilpailua EPSO/AD/177/10, joka järjestettiin hallintovirkamiesten varallaololuettelon laatimiseksi myöhempää palvelukseen ottamista varten Euroopan julkishallinnon, oikeuden, talouden, tilintarkastuksen ja informaatio- sekä kommunikaatioteknologian alalla (JO 2013, C 82 A, p. 1), koskevan oikaisun, ja avoimia kilpailuja EPSO/AD/178/10 ja EPSO/AD/179/10, jotka järjestettiin hallintovirkamiesten varallaololuettelon laatimiseksi myöhempää palvelukseen ottamista varten kirjastonhoitajien ja informatiikan sekä audiovisuaalisella alalla (EUVL 2013, C 82 A, s. 6), koskevan oikaisun kumoamisesta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Avointa kilpailua EPSO/AD/177/10, joka järjestettiin hallintovirkamiesten varallaololuettelon laatimiseksi myöhempää palvelukseen ottamista varten Euroopan julkishallinnon, oikeuden, talouden, tilintarkastuksen ja informaatio- ja kommunikaatioteknologian alalla (JO 2013, C 82 A, p. 1), koskevan ilmoituksen ja avoimia kilpailuja EPSO/AD/178/10 ja EPSO/AD/179/10, jotka järjestettiin hallintovirkamiesten varallaololuettelon laatimiseksi myöhempää palvelukseen ottamista varten kirjastonhoitajien ja informatiikan sekä audiovisuaalisella alalla (EUVL 2013, C 82 A, s. 6), koskevan ilmoituksen, sellaisina kuin niiden luonne ja sisältö on yksilöity tämän tuomion 68–70 kohdassa, oikaisut kumotaan.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Italian tasavallan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Espanjan kuningaskunta vastaa omista väliintulosta aiheutuneista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 207, 20.7.2013.


title: Asia C-83/12 PPU: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 10.4.2012 (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rikosoikeudenkäynti Minh Khoa Vota vastaan (Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue — Asetus (EY) N:o 810/2009 — Yhteisön viisumisäännöstö — 21 ja 34 artikla — Kansallinen lainsäädäntö — Kolmannen maan kansalaisten laittoman maahantulon järjestäminen jäsenvaltion alueelle — Vilpillisesti saadut viisumit — Ulkomaalaisten laittoman maahantulon järjestäneelle määrättävä rangaistus)

text:
               16.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 174/14

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 10.4.2012 (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rikosoikeudenkäynti Minh Khoa Vota vastaan
   (Asia C-83/12 PPU) (1)

   (Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue - Asetus (EY) N:o 810/2009 - Yhteisön viisumisäännöstö - 21 ja 34 artikla - Kansallinen lainsäädäntö - Kolmannen maan kansalaisten laittoman maahantulon järjestäminen jäsenvaltion alueelle - Vilpillisesti saadut viisumit - Ulkomaalaisten laittoman maahantulon järjestäneelle määrättävä rangaistus)
   2012/C 174/20
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   Minh Khoa Vo

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesgerichtshof — Yhteisön viisumisäännöstön laatimisesta 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 810/2009 (EUVL L 243, s. 1) 21 ja 34 artiklan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan ulkomaalaisten laittoman maahantulon järjestäminen kyseisen valtion alueelle on rangaistavaa — Seuraamusten soveltaminen silloin, kun kyse on ulkomaalaisista, joilla on viisumi, joka on saatu vilpillisesti toisen jäsenvaltion toimivaltaiselta viranomaiselta ja jota ei ole kyseisen asetuksen nojalla vielä mitätöity

      Tuomiolauselma

   Yhteisön viisumisäännöstön laatimisesta (viisumisäännöstö) 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 810/2009 21 ja 34 artiklaa on tulkittava siten, että niiden vastaista ei ole, että kansallisen lainsäädännön mukaan ulkomaalaisten laittoman maahantulon järjestäminen on rangaistavaa siinä tapauksessa, että laittomasti maahan tuoduilla henkilöillä, jotka ovat kolmannen maan kansalaisia, on viisumi, jonka he ovat saaneet vilpillisesti erehdyttämällä viisumin myöntävän jäsenvaltion toimivaltaisia viranomaisia heidän matkansa todellisesta tarkoituksesta, eikä kyseistä viisumia ole ensin mitätöity.

      (1)  EUVL C 126, 28.4.2012.


title: Asia C-491/14: Unionin tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 10.3.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de lo Mercantil no 3 de Madrid – Espanja) – Rosa dels Vents Assessoria SL v. U Hostels Albergues Juveniles SL (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Tavaramerkit — Direktiivi 2008/95/EY — 5 artiklan 1 kohta — Käsite ”muut” eli kolmannet — Myöhemmän tavaramerkin haltija)

text:
               29.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 213/13

         Unionin tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 10.3.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de lo Mercantil no 3 de Madrid – Espanja) – Rosa dels Vents Assessoria SL v. U Hostels Albergues Juveniles SL
   (Asia C-491/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Tavaramerkit - Direktiivi 2008/95/EY - 5 artiklan 1 kohta - Käsite ”muut” eli kolmannet - Myöhemmän tavaramerkin haltija))
   (2015/C 213/19)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado de lo Mercantil no 3 de Madrid

      Asianosaiset

      Kantaja: Rosa dels Vents Assessoria SL

      Vastaaja: U Hostels Albergues Juveniles SL

      Määräysosa

   Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 22.10.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/95/EY 5 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että tavaramerkin haltijan yksinoikeus kieltää kaikkia kolmansia käyttämästä elinkeinotoiminnassa merkkejä, jotka ovat samoja tai samankaltaisia kuin kyseisen tavaramerkin haltijan merkki, ulottuu kolmanteen, joka on myöhemmän tavaramerkin haltija, ilman että on tarpeen, että myöhempi tavaramerkki julistetaan ensin mitättömäksi.

      (1)  EUVL C 26, 26.1.2015.


title: Asia T-619/16: Kanne 30.8.2016 – Sicignano v. EUIPO – Inprodi (GiCapri ”a giacchett’e capri”)

text:
               24.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 392/45

         Kanne 30.8.2016 – Sicignano v. EUIPO – Inprodi (GiCapri ”a giacchett’e capri”)
   (Asia T-619/16)
   (2016/C 392/59)
   Kannekirjelmän kieli: italia

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Pasquale Sicignano (Santa Maria la Carità, Italia) (edustaja: asianajajat A. Masetti Zannini de Concina, M. Bucarelli ja G. Petrocchi)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Inghirami Produzione Distrinuzione SpA (Inprodi) (Milano, Italia)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”GiCapri ’a giacchett’e capri” – Rekisteröintihakemus nro 12 512 778

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 2.6.2016 asiassa R 80672015-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 2.6.2016 asiassa R 80672015-5 tekemän päätöksen, jolla luokkiin 18, 25 ja 35 kuuluvia tavaroita koskevan yhdistelmämerkin GiCapri ”a giacchett’e capri” rekisteröintihakemus nro 12 512 778 hylättiin, ja vastaavasti hyväksyy rekisteröinnin

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan kaikki nyt vireillä olevaa asiaa koskevat kulut ja oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-354/13: Kanne 4.7.2013 — Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks v. komissio

text:
               7.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/43

         Kanne 4.7.2013 — Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks v. komissio
   (Asia T-354/13)
   2013/C 260/78
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks e.V. (Berliini, Saksa) (edustajat: asianajajat I. Jung, M. Teworte-Vey, A. Renvert ja J. T. Saatkamp)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan vastaajan asioissa Kołocz śląski/Kołacz śląski — Schlesischer Steuselkuchen (viite Ares [2013] 619104 — 10.4.2013) 8.4.2013 antaman päätöksen.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste: virheellinen oikeusperusta

                           —

                           Kantaja väittää, että vastaaja teki oikeudellisen virheen perustaessaan päätöksensä, joka koski kantajan hakemusta merkinnän Kołocz śląski/Kołacz śląski suojatuksi maantieteelliseksi merkinnäksi koskevan rekisteröinnin peruuttamiseksi, asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (1) uuteen versioon, joka oli voimassa vastaajan päätöksenantamishetkellä, eikä vanhaan asetukseen (EY) N:o 510/2006, (2) joka oli voimassa kantajan tehdessä hakemuksensa. Tällä tavoin toimiessaan vastaaja loukkasi tempus regit actum -periaatetta.

                           —

                           Kantaja esittää lisäksi, että asetuksen N:o 510/2006 perusteella hakemus rekisteröinnin peruuttamiseksi voidaan ottaa tutkittavaksi ja katsoa perustelluksi. Se toteaa tästä muun muassa, että on olemassa kaksi asetuksen N:o 510/2006 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua peruuttamisperustetta (riidanalainen merkintä on asetuksen N:o 510/2006 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu yleisnimi; maantieteellinen alue Sleesia rajattiin virheellisesti rekisteröinnin eritelmässä) ja että tämän säännöksen muunlainen tulkinta ja soveltaminen loukkaisivat leipomoyritysten perusoikeuksia Saksan liittotasavallassa.

               2)

               Toinen kanneperuste: asetuksen N:o 1151/2012 rikkominen.

                           —

                           Kantaja väittää, että hakemus voidaan ottaa tutkittavaksi ja katsoa perustelluksi myös, jos sitä tarkastellaan asetuksen N:o 1151/2012 perusteella.

      (1)  Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä 21.11.2012 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1151/2012 (EUVL L 343, s. 1)

      (2)  Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 20.3.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 510/2006 (EUVL L 93, s. 12)


title: Asia T-325/04: Citicorpin 5.8.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
               6.11.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 273/31

         Citicorpin 5.8.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
   (Asia T-325/04)
   (2004/C 273/61)
   Kieli, jolla kannekirjelmä on laadittu: englanti
   Citicorp, New York (Yhdysvallat) on nostanut 5.8.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat V. von Bomhard, A. Renck, C. Schulte ja A. Pohlmann.
   Link Interchange Network Ltd osallistui myös asian käsittelyn valituslautakunnassa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 18.5.2004 tekemän ratkaisun asiassa R0789/2002-1

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               Citicorp

               Haettu tavaramerkki:

               Sanamerkki Worldlink (hakemus nro 111880).

               Tavarat ja palvelut:

               Luokat 9, 16 ja 36.

               Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Link Interchange Network Ltd.

               Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Kansallinen sana- ja kuviomerkki LINK luokkaan 36 kuuluvia palveluja varten (pankkipalvelut käteismaksuja varten, varojen siirto- ja maksupalvelut, rahatalousasioita koskevat tiedotuspalvelut).

               Väiteosaston ratkaisu:

               Yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen hylkääminen luokkaan 36 kuuluvia seuraavia palveluja varten: rahatalousasiat ja raha-asiat.

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Valituksen hylkääminen.

               Kanneperusteet:

               Asetuksen N:o 40/94 (1) 73 ja 74 artiklan sekä sen 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994 L 11, s. 1).