title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 13 päivänä maaliskuuta 2003 asiassa C-229/01 (Unabhängiger Verwaltungssenat im Land Niederösterreichin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Susanne Müller (Direktiivi 2000/13/EY – Elintarvikkeiden merkinnät ja esillepano – Vähimmäissäilyvyyspäivämäärä – 18 artikla)

text:
10.5.2003                 FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                               C 112/5
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                             (viides jaosto)                                                        (toinen jaosto)
                   13 päivänä maaliskuuta 2003                                              13 päivänä maaliskuuta 2003
asiassa C-229/01 (Unabhängiger Verwaltungssenat im
Land Niederösterreichin esittämä ennakkoratkaisupyyn-                    asiassa C-333/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                        tö), Susanne Müller ( 1)                                              Espanjan kuningaskunta ( 1)
(Direktiivi 2000/13/EY – Elintarvikkeiden merkinnät ja                   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
   esillepano – Vähimmäissäilyvyyspäivämäärä – 18 artikla)               vi 98/81/EY – Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytän-
                                                                                töönpanon laiminlyönti)
                           (2003/C 112/08)
                                                                                (2003/C 112/09)
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-229/01, jonka Unabhängiger Verwaltungssenat im
Land Niederösterreich (Itävalta) on saattanut EY 234 artiklan
nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen              Asiassa C-333/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa,          nään G. Valero Jordana) vastaan Espanjan kuningaskunta
jossa vastaajana on Susanne Müller, ennakkoratkaisun kulutta-            (asiamiehenään N. Diáz Abad), jossa kantaja vaatii yhteisöjen
jalle myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä,             tuomioistuinta toteamaan, että Espanjan kuningaskunta ei ole
esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädän-            noudattanut geneettisesti muunnettujen mikro-organismien
nön lähentämisestä 18 päivänä joulukuuta 1978 annetun                    käytöstä suljetuissa oloissa annetun direktiivin 90/219/ETY
neuvoston direktiivin 79/112/ETY (EYVL 1979, L 33, s. 1)                 muuttamisesta 26 päivänä lokakuuta 1998 annetun neuvoston
sekä myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä,              direktiivin 98/81/EY (EYVL L 330, s. 13) mukaisia velvoittei-
esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädän-            taan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen
nön lähentämisestä 20 päivänä maaliskuuta 2000 annetun                   edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/13/EY                 ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle, yhteisöjen tuomiois-
(EYVL L 109, s. 29) tulkinnasta. yhteisöjen tuomioistuin                 tuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-
(viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja            johtaja R. Schintgen sekä tuomarit V. Skouris ja N. Colneric
M. Wathelet sekä tuomarit D. A. O. Edward, P. Jann, S. von               (esittelevä tuomari), julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: R. Grass,
Bahr (esittelevä tuomari) ja A. Rosas, julkisasiamies: A. Tizzano,       on antanut 13.3.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on
kirjaaja: R. Grass, on antanut 13.3.2003 tuomion, jonka                  seuraava:
tuomiolauselma on seuraava:
                                                                         1)     Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut geneettisesti muun-
Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään, että jos elintarvikkeen              nettujen mikro-organismien käytöstä suljetuissa oloissa annetun
vähimmäissäilyvyysaika on päättynyt, tästä on ilmoitettava erikseen             direktiivin 90/219/ETY muuttamisesta 26 päivänä lokakuuta
selvästi ja yleisesti ymmärrettävästi, ei ole myytäväksi tarkoitettujen         1998 annetun neuvoston direktiivin 98/81/EY mukaisia
elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan                  velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin
jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20 päivänä maalis-                 noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia
kuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin                määräyksiä.
2000/13/EY vastainen. Tällainen säännös on kyseisen direktiivin
18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu kansallinen säännös, jota ei
                                                                         2)     Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeuden-
ole yhdenmukaistettu ja joka on perusteltu petollisten toimien
                                                                                käyntikulut.
torjumiseksi.
( 1) EYVL C 245, 1.9.2001.                                               (1 ) EYVL C 317, 10.11.2001.


title: Asia C-198/03 P: Euroopan yhteisöjen komission 12.5.2003 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston yhdistetyissä asioissa T-344/00 ja T-345/00, CEVA Santé animale SA ja Pharmacia Enterprises SA, joita tukee Fédération européenne de la santé animale (Fedesa), vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 26.2.2003 antamasta tuomiosta

text:
C 213/8                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                        6.9.2003
Georg Friedrich Baur nuorempi, Georg Friedrich Baur vanhem-                  yritys luovuttaa erityisviitemäärän toimittamisen edellyt-
man testamentin toimeenpanijana ennakkoratkaisua seuraa-                     tämät tuotantovälineet ennen 1.7.1994 takaisin vuokran-
viin kysymyksiin:                                                            antajalle lopettaen maidontuotannon ja aloittaen sen
                                                                             uudestaan vasta neljä kuukautta myöhemmin, joskin
                                                                             samoin 1.7.1994 mennessä, muilla omilla ja vuokratuilla
1.    Onko neuvoston asetuksen (ETY) N:o 804/68 ( 1) 5 c                     tuotantovälineillä?
      artiklassa tarkoitetun maksun soveltamista maito- ja
      maitotuotealalla koskevista yleisistä säännöistä 31 maalis-
      kuuta 1984 annetun asetuksen (ETY) N:o 857/84 (2)               (1 ) EYVL L 148, 28.6.1968, s. 13.
      3 a artiklan 1 kohdan 2 alakohdan b alakohtaa, sellaisena       (2 ) EYLV L 90, 1.4.1984, s. 13.
      kuin se on muutettuna 13.6.1991 annetulla neuvoston             (3 ) EYVL L 150, 15.6.1991, s. 35.
      asetuksella (ETY) N:o 1639/91 (3), tulkittava niin, että sen
      mukaan on sallittua osoittaa tilapäinen erityisviitemäärä
      aiemmin kaupan pitämisestä luopuneelle yritykselle, joka
      sen vuoksi, että se sittemmin on siirtynyt muiden maata-
      loustuotteiden tuotantoon, saattoi hakemuksen jättämi-
      sen ajankohtana tuottaa kyseisen viitemäärän ainoastaan
      erityisesti tähän tarkoitukseen vuokratun tuotantoväli-
      neen (rehualat, lehmät ja muut tuotantovälineet) avulla?
                                                                      Euroopan yhteisöjen komission 12.5.2003 tekemä valitus
2.    Onko neuvoston asetuksen (ETY) N:o 804/68 5 c artik-
      lassa tarkoitetun maksun soveltamista maito- ja maitotuo-       Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                      tuimen toisen jaoston yhdistetyissä asioissa T-344/00
      tealalla koskevista yleisistä säännöistä 31 maaliskuuta
                                                                      ja T-345/00 ( 1), CEVA Santé animale SA ja Pharmacia
      1984 annetun asetuksen (ETY) N:o 857/84 3 a artiklan
                                                                      Enterprises SA, joita tukee Fédération européenne de
      4 kohdan 2 alakohdan 2 alakohtaa, sellaisena kuin se on
                                                                      la santé animale (Fedesa), vastaan Euroopan yhteisöjen
      muutettuna 13.6.1991 annetulla neuvoston asetuksella
      (ETY) N:o 1639/91, tulkittava niin, että lopullisesti osoi-                komissio, 26.2.2003 antamasta tuomiosta
      tettu erityisviitemäärä on vietävä uudestaan yksittäisen
      valtion kiintiöön sellaisissakin tapauksissa, joissa aiem-
      min kaupan pitämisestä luopunut yritys kohdassa 1                                        (Asia C-198/03 P)
      tarkoitetussa mielessä oli saanut ja saattoi toimittaa
      tilapäisen erityisviitemäärän ainoastaan erityisesti tähän
      tarkoitukseen vuokrattujen tuotantovälineiden (rehualat,                                  (2003/C 213/14)
      lehmät ja muut tuotantovälineet) avulla ja joissa se
      oli vuokrasopimuksen nojalla ennen 1.7.1994 antanut
      vuokranantajalle takaisin nämä vuokratut tuotantoväli-
      neet?
                                                                      Euroopan yhteisöjen komissio on valittanut 12.5.2003 Euroo-
                                                                      pan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim-
3.    Siinä tapauksessa, että kysymykseen 2 vastataan kieltä-         mäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston yhdiste-
      västi:                                                          tyissä asioissa T-344/00 ja T-345/00, CEVA Santé animale SA
                                                                      ja Pharmacia Enterprises SA, joita tukee Fédération européenne
                                                                      de la santé animale (Fedesa), vastaan Euroopan yhteisöjen
      Onko neuvoston asetuksen (ETY) N:o 804/68 5 c artik-            komissio, 26.2.2003 antamasta tuomiosta. Valittajan asiamie-
      lassa tarkoitetun maksun soveltamista maito- ja maitotuo-       hinä ovat T. Christoforou ja M. Shotter, prosessiosoite Luxem-
      tealalla koskevista yleisistä säännöistä 31 maaliskuuta         burgissa.
      1984 annetun asetuksen (ETY) N:o 857/84 3 a artiklan
      4 kohdan 2 alakohtaa, sellaisena kuin se on muutettuna
      13.6.1991 annetulla neuvoston asetuksella (ETY)
      N:o 1639/91, tulkittava niin, että lopullisesti osoitettu       Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
      erityisviitemäärä oli vietävä uudestaan yksittäisen valtion
      kiintiöön sellaisissakin tapauksissa, joissa aiemmin kau-
      pan pitämisestä luopunut yritys oli ennen 1.7.1994              –      kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toi-
      lopullisesti luopunut mahdollisuudestaan käyttää erityis-              nen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-344/00 ja T-345/00,
      viitemäärän toimittamisen edellyttämiä tuotantovälineitä?              26.2.2003 antaman tuomion vahingonkorvauskanteiden
                                                                             osalta
4.    Siinä tapauksessa, että kysymykseen 3 vastataan myöntä-         –      antaa ratkaisun vahingonkorvausvaatimuksista toteamal-
      västi:                                                                 la ne kokonaisuudessaan perusteettomiksi
      Onko lopullinen maksu kohdassa 3 tarkoitetussa mielessä         –      velvoittaa kantajat korvaamaan komission oikeudenkäyn-
      nähtävä niin, että aiemmin kaupan pitämisestä luopunut                 tikulut.
 ---pagebreak--- 6.9.2003                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                                C 213/9
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    tieteelliset ja poliittiset monimutkaisuudet mahdollisimman
                                                                       nopeasti ja pitäen aina mielessä kansanterveyden suojelua
                                                                       koskevan perustavoitteen. Voidaan myös katsoa, että ensim-
                                                                       mäisen oikeusasteen tuomioistuin perusteli toteamuksensa
1)   Asetuksen N:o 2377/90 ( 2) ja erityisesti sen 14 artiklan         puutteellisesti.
     tulkintaa ja soveltamista koskeva virhe
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toteamukset pe-                4)     Sopimussuhteen ulkopuolista yhteisön vastuuta koskevan
rustuvat selvästi tulkintaan, jonka mukaan asetuksen                          EY 228 artiklan tulkintaa ja soveltamista koskeva virhe
N:o 2377/90 14 artiklassa kantajille annetaan oikeus, johon
voidaan vedota, saada päätös heidän hakemuksistaan ennen               Komissio väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
vuoden 2000 tammikuuta ja toiseksi velvoitetaan komissio               teki kaksi perustavanlaatuista oikeudellista virhettä. Se jätti
ehdottomasti toimimaan ennen 1.1.2000 suorittamalla tieteel-           ensiksikin huomiotta komissiolla näissä tapauksissa olevan
linen arviointi loppuun ja tekemällä lopullinen päätös kaikissa        harkintavallan ja katsoi asianmukaisesti harkitsematta, että
hakemuksissa, jotka koskevat jäsenvaltioissa asetuksen voi-            hyvän hallintotavan periaatteen väitetty loukkaaminen oli
maantulopäivänä jo käytössä olleita aineita, tai muussa tapauk-        ”ilmeinen ja vakava”. Se tulkitsi toiseksi virheellisesti asetuksen
sessa huolehtimaan tämän määräajan pidentämisestä. Komis-              N:o 2377/90 säännöksiä ja sen suhdetta yhteisön oikeuden
sio väittää, että tämä tulkinta on perustavanlaatuinen oikeudel-       muihin säännöksiin ja erityisesti direktiiveihin 81/851/ETY (3)
linen virhe, joka koskee kaikkea sitä päättelyä, joihin ensimmäi-      ja 96/22/EY ( 4), koska se hyväksyi väitetyn vahingon ja komis-
sen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio perustuu.                       sion ”toimettomuuden” välisen syy-yhteyden.
                                                                       5)      Komissio väittää lopuksi, että ensimmäisen oikeusasteen
2)   Hyvän hallintotavan periaatteen tulkintaa ja soveltamista         tuomioistuin teki oikeudellisen virheen todetessaan, että ko-
     koskevat oikeudelliset virheet                                    missio on vahingonkorvausvastuussa Pharmacialle, koska se
                                                                       jätti huomiotta tämän erilaisen aseman Ceva-kantajan asemaan
                                                                       verrattuna.
Komissio väittää, että se, että ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuin luonnehti komission toimettomuutta sellaiseksi,
että se oikeutti vahingonkorvaukseen hyvän hallintotavan               (1 ) EYVL C 45, 10.2.2001, s. 19.
periaatteen ilmeisen ja vakavan loukkaamisen vuoksi, perustuu          (2 ) Yhteisön menettelystä eläinlääkejäämien enimmäismäärien vah-
seuraaviin virheisiin, jotka koskevat kyseisen periaatteen tul-             vistamiseksi eläinperäisissä elintarvikkeissa 26 päivänä kesäkuuta
kintaa ja soveltamista:                                                     1990 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2377/90 (EYVL L 224,
                                                                            18.8.1990, s. 1).
                                                                       (3 ) Eläinlääkkeitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämi-
–     asiaan liittyviin eri menettelyvaiheisiin käytetyn ajan               sestä 28 päivänä syyskuuta 1981 annettu neuvoston direktiivi 81/
      arvioimatta jättäminen                                                851/ETY (EYVL L 317, 6.11.1981, s. 1).
                                                                       (4 ) Tiettyjen hormonaalista tai tyrostaattista vaikutusta omaavien
–     progesteronia koskevien asiakirjojen monimutkaisuuden                 aineiden ja beta-agonistien käytön kieltämisestä kotieläintuotan-
      riittämätön huomioon ottaminen komission käyttämää                    nossa ja direktiivien 81/602/ETY, 88/146/ETY ja 88/299/ETY
                                                                            kumoamisesta 29 päivänä huhtikuuta 1996 annettu neuvoston
      aikaa arvioitaessa
                                                                            direktiivi 96/22/EY (EYVL L 125, 23.5.1996, s. 3).
–     asetuksen N:o 2377/90 14 artiklassa vahvistetun aikara-
      jan ja sen ja hyvän hallintotavan periaatteen suhteen
      tarpeeton korostaminen
–     komissiolta edellytetyn intressivertailun asianmukaisen
      huomioon ottamisen laiminlyönti.
                                                                       VAT and Duties Tribunalin, Manchester Tribunal Centren,
                                                                       16.5.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
                                                                       kaisupyyntö asiassa University of Huddersfield Higher
3)   Selvitysaineiston ottaminen huomioon vääristyneellä ta-           Education Corporation vastaan Commissioners of Cus-
     valla ja puutteelliset perustelut                                                            toms and Excise
                                                                                (Asia C-223/03)
Komissio väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
otti vääristyneellä tavalla huomioon tosiseikat ja tieteelliset
asiakirjat, koska komission väitetty ”toimettomuus” sisällyttää                                   (2003/C 213/15)
progesteroni asetuksen N:o 2377/90 yhteen liitteeseen ennen
1.1.2000 oli täysin perusteltua tässä asiassa vallinneiden
olosuhteiden, progesteronin kiistattoman tieteellisen epävar-
muuden ja sen mahdollisen väärinkäytön vuoksi. Komissio ei             VAT and Duties Tribunalin, Manchester Tribunal Centre, on
suinkaan ole ollut toimeton, vaan se on ryhtynyt tiettyihin            pyytänyt 16.5.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
konkreettisiin toimenpiteisiin yrittäessään selvittää tämän asian      yhteisöjen tuomioistuimeen 22.5.2003, Euroopan yhteisöjen


title: Asia F-75/10: Kanne 10.9.2010 — Scheefer v. Euroopan parlamentti

text:
               6.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/64

         Kanne 10.9.2010 — Scheefer v. Euroopan parlamentti
   (Asia F-75/10)
   ()
   2010/C 301/103
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Séverine Scheefer (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja C. L'Hote-Tissier)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vastaajan päätösten, joilla kieltäydytään tekemästä perusteltua päätöstä kantajan oikeudellisesta tilanteesta ja tarkemmin ottaen luokittelemasta uudelleen kantajan väliaikaisen toimihenkilön sopimusta toistaiseksi voimassa olevaksi palvelussuhteeksi Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti, kumoaminen ja kantajan kärsimän vahingon korvaaminen

      Vaatimukset

               —

               Asian ratkaisemista on lykättävä, kunnes asiassa F-105/09, joka on vireillä Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa, on annettu ratkaisu

               —

               Muutoin on kumottava 11.2.2010 ja 10.6.2010 tehdyt päätökset, joilla parlamentti, joka pelkästään lähetti uudelleen 12.10.2009 päivätyn kirjeensä, kieltäytyi tekemästä perusteltua päätöstä hänen oikeudellisesta asemastaan ja kieltäytyi tarkemmin ottaen huolimatta kahdesta peräkkäisestä sopimuksen uusimisesta luokittelemasta uudelleen kantajan väliaikaisen toimihenkilön sopimusta toistaiseksi voimassa olevaksi sopimukseksi

               —

               parlamentin 12.2.2009 tekemä päätös on kumottava

               —

               parlamentin 12.10.2009 tekemä päätös on kumottava

               —

               alkuperäisen sopimuksen oikeudellinen luonnehdinta ja sen päättymispäivä 31.3.2009 on kumottava

               —

               tämän vuoksi kantajan palvelussuhde on luokiteltava uudelleen toistaiseksi voimassa olevaksi palvelussuhteeksi

               —

               kantajan parlamentin toiminnan vuoksi kärsimä vahinko on korvattava

               —

               toissijaisesti, jos virkamiestuomioistuin toteaisi, että toistaiseksi voimassa olevan palvelussuhteen muodostamisesta huolimatta työsuhde olisi päättynyt — mitä se ei ole — sopimussuhteen laittomasta päättämisestä on maksettava vahingonkorvaus

               —

               tai ainakin, jos virkamiestuomioistuin toteaisi, että luokitteleminen uudelleen ei ole mahdollista — mitä se ei ole — kantajan Euroopan parlamentin virheellisen toiminnan vuoksi kärsimä vahinko on korvattava

               —

               kantajalle on varattava kaikki muut oikeudet ja oikeussuojakeinot ja erityisesti se, että parlamentti velvoitetaan korvaamaan kärsitty vahinko

               —

               Euroopan parlamentti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-582/10: Kanne 23.12.2010 — Acron ja Dorogobuzh v. neuvosto

text:
               19.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/30

         Kanne 23.12.2010 — Acron ja Dorogobuzh v. neuvosto
   (Asia T-582/10)
   2011/C 55/55
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Acron OAO (Veliky Novgorod, Venäjän federaatio) ja Dorogobuzh OAO (Verkhnedneprovsky, Venäjän federaatio) (edustaja: asianajaja B. Evtimov)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               Neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 856/2010 (1), joka on annettu 27.9.2010, on kumottava siltä osin kuin se vaikuttaa kantajiin ja

               —

               Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat vaativat kanteellaan SEUT 263 artiklan perusteella unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan neuvoston asetuksen (EU) N:o 856/2010, jolla päätettiin osittainen välivaiheen tarkastelu, joka oli aloitettu kantajien pyynnöstä muuttaa polkumyynnin vastaisen toimenpiteen muotoa sisällyttämällä etuyhteydessä oleva kauppias kantajien osalta voimassa olevaan sitoumukseen.
   Kantajat esittävät vaatimustensa perusteeksi seuraavat kanneperusteet:

               Kantajat väittävät, että unionin toimielimet käyttivät oikeudellisesti virheellistä perustaa hylätäkseen niiden pyynnön ja päättääkseen osittaisen välivaiheen tarkastelun toimenpidettä muuttamatta.

               Kantajat väittävät erityisesti, että unionin toimielimet sovelsivat virheellisesti tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (EYVL 1993, L 253, s. 1) 143 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ja syyllistyivät ilmeisiin arviointivirheisiin katsoessaan, että niihin etuyhteydessä oleva kauppias oli etuyhteydessä toiseen yhtiöön.

               Kantajat huomauttavat lisäksi, että niitä koskevaa tutkimusta tehdessään ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 856/2010 esittämissään toteamuksissa toimielimet rikkoivat SEU 5 artiklan 4 kohtaa, jonka mukaan unionin toimielinten on noudatettava EU-oikeuden perustavanlaatuista suhteellisuusperiaatetta, ja perusoikeuskirjan 41 artiklaa, joka sisältää hyvän hallinnon periaatteen.

      (1)  Lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnissa annettua asetusta (EY) N:o 661/2008 koskevan osittaisen välivaiheen tarkastelun päättämisestä 27.9.2010 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 856/2010 (EUVL 2010 L 254, s. 5).


title: Asia T-305/11: Kanne 8.6.2011 — Italmobiliare v. Euroopan komissio

text:
               6.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 232/38

         Kanne 8.6.2011 — Italmobiliare v. Euroopan komissio
   (Asia T-305/11)
   2011/C 232/65
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Italmobiliare SpA (Milano, Italia) (edustajat: avvocato M. Siragusa, avvocato F. Moretti, avvocato L. Nascimbene, avvocato G. Rizza ja avvocato M. Piergiovanni)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen kokonaan tai osittain

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että riidanalaisen päätöksen addressaatti on yksilöity virheellisesti, mikä on asetuksen 1/2003 18 artiklan 1 kohdan vastaista, koska riidanalainen päätös on osoitettu Italmobiliarelle, joka on pelkkä puhdas holdingyhtiö, joka ei edes omista kaikkia osakkeita, eikä Italcementille, joka on konsernin operatiivinen holdingyhtiö. Komissio on lisäksi loukannut kontradiktorista periaatetta ja luottamuksensuojan periaatetta, koska se on yksilöinyt kantajan riidanalaisen päätöksen addressaatiksi, vaikka kyseinen yritys on jäänyt täysin tähän saakka jatkuneen tutkinnan ulkopuolelle. Kantaja vetoaa lopuksi syrjintäkiellon periaatteen loukkaamiseen, koska Italmobiliare on ainoa pelkästään puhdas holdingyhtiö, joka on otettu menettelyn kohteeksi.

               2)

               Toinen kanneperuste perustuu asetuksen 1/2003 18 artiklan 1 kohdan rikkomiseen sillä perusteella, että komissio on aloittanut tutkintamenettelyn ja tehnyt sitovan toimen, mihin sillä ei ollut toimivaltaa.

               3)

               Kolmas kanneperuste perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen. Ensinnäkään käytetyt keinot eivät sovellu tavoiteltujen päämäärien saavuttamiseen, koska komissio on vedonnut asetuksen 1/2003 18 artiklaan sellaisen tutkinnan yhteydessä, joka ei perustu erityisiin tunnusmerkkeihin ja jonka kohde on määrittelemätön, saadakseen sellaisia tietoja, jotka sen olisi tullut hankkia asetuksen 1/2003 17 artiklan mukaisella alakohtaisella tutkinnalla. Riidanalaisessa päätöksessä ei myöskään ole asianmukaisesti punnittu tutkimuksen tarvetta ja sitä vahinkoa, joka aiheutuu niille yksittäisille tahoille, joita asia koskee, siltä osin kuin komissio on aiheettomasti asettanut kantajalle suhteettoman laajan ja järjettömän velvollisuuden kerätä, järjestää ja toimittaa tietoja.

               4)

               Neljäs kanneperuste perustuu SEUT 296 artiklassa määrätyn perusteluvelvollisuuden rikkomiseen. Komissio ei ole päätöksessä ilmoittanut syitä, joiden vuoksi se on päättänyt käyttää asetuksen 1/2003 18 artiklan 3 artiklassa tarkoitettua tiettyä juridista välinettä eli päätöstä. Päätöksestä puuttuvat myös perustelut tietojensaantipyynnön kohteesta ja tarkoituksesta sekä siitä, miksi pyydetyt tiedot ovat tarpeellisia meneillään olevissa tutkimuksissa. Perusteluvelvollisuuden rikkominen merkitsee SEUT 263 artiklassa tarkoitettua olennaisen muotomääräyksen rikkomista ja kantajan puolustautumisoikeuksien loukkaamista.

               5)

               Viides kanneperuste perustuu siihen, että riidanalainen päätös on lainvastainen siksi, että kontradiktorista periaatetta on loukattu. Komission myöntämä muutaman päivän määräaika huomautusten esittämiseen 4.11. päivättyyn tiedonantoon liitetystä kyselylomakkeesta on ollut selvästi riittämätön, jotta oikeutta tulla kuulluksi olisi voitu käyttää. Lisäksi 4.11. päivätty tiedonanto on sisällöltään tietyssä määrin erilainen kuin riidanalainen päätös: näin ollen komissio on estänyt addressaatteja tuomasta esiin omia näkemyksiään lopulliseen päätökseen myöhemmin lisätyistä eri kysymyksistä. Komissio on myös monissa kohdin jättänyt huomautukset ottamatta huomioon. Avattu vuoropuhelu on näin ollen tehty tyhjäksi, mikä heikentää puolustautumismahdollisuuksia ja prosessuaalista asemaa.

               6)

               Kuudes kanneperuste perustuu siihen, että hyvän hallinnon periaatetta on loukattu, mikä ilmenee i) siitä, että toinen toisensa jälkeen lähetettyjä eri kysymyslomakkeita, joita on numeroitu uudelleen, muotoiltu uudelleen, joiden metodologiaa on muutettu ja joita on laajennettu, ei ole koordinoitu, ii) siitä, että tutkintamenettely on pidentynyt huomattavasti kohtuullista pidemmäksi, ja iii) tavasta, jolla komissio on johtanut menettelyä.


title: Asia C-297/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Gerechtshof te Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 29.7.2009 — Rikosoikeudenkäynti X:ää vastaan

text:
               16.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 11/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Gerechtshof te Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 29.7.2009 — Rikosoikeudenkäynti X:ää vastaan
   (Asia C-297/09)
   2010/C 11/20
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Gerechtshof te Amsterdam

      Pääasian asianosainen

      Vastaaja: X

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Kuuluuko Euroopan unionin sellaisen kansalaisen tilanne, jonka osalta on olemassa vakavia syitä epäillä, että pääsyy hänen oleskeluunsa jossakin muussa Euroopan yhteisön jäsenvaltiossa kuin siinä, jonka kansalainen hän on, on rikollisen toiminnan harjoittaminen, EY:n perustamissopimuksen, erityisesti EY 12 artiklan, EY 18 artiklan, EY 43 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen sekä EY 49 artiklan vaikutusalueeseen tai soveltamisalaan?

               2)

               Jos vastaus kysymykseen 1 on myöntävä EY 18 artiklan osalta:

                           a)

                           Onko Alankomaiden [rikoslain] 67 §:n 2 momentin kaltaista säännöstä, siltä osin kuin se mahdollistaa sellaisten henkilöiden väliaikaisen vangitsemisen, jotka kuuluvat EY 18 artiklan vaikutusalueeseen mutta joilla on vakinainen asuin- tai oleskelupaikka jossakin muussa jäsenvaltiossa kuin Alankomaissa, pidettävä kyseisessä määräyksessä tarkoitetun matkustamis- ja oleskeluvapauden rajoituksena?

                           b)

                           Jos näin on, muodostaako tämä säännös, siltä osin kuin se mahdollistaa Euroopan unionin kansalaisten, joilla on vakinainen asuin- tai oleskelupaikka jossakin muussa jäsenvaltiossa kuin Alankomaissa, väliaikaisen vangitsemisen, kun sen todetaan olevan tehokkaan tutkinnan, syyttämisen ja oikeudenkäynnin edun mukaista, hyväksytyn oikeuttamisperusteen, joka perustuu yleistä etua koskeviin objektiivisiin ja kyseessä olevista henkilöistä riippumattomiin syihin, jotka ovat oikeassa suhteessa kansallisessa oikeudessa hyväksyttävästi tavoiteltuun päämäärään?

               3)

               Jos vastaus kysymykseen 1 on myöntävä EY 49 artiklan osalta, onko Alankomaiden [rikoslain] 67 §:n 2 momentin kaltaista säännöstä, siltä osin kuin se mahdollistaa jäsenvaltion kansalaisten, joilla on vakinainen asuin- tai oleskelupaikka muussa jäsenvaltiossa kuin Alankomaissa, väliaikaisen vangitsemisen, pidettävä EY 49 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa tarkoitetun palvelujen vapaan liikkuvuuden rajoituksena, kun otetaan huomioon, että kyse on syrjinnästä, joka perustuu siihen, että palvelujen tarjoajalla ei ole vakinaista asuin- tai oleskelupaikkaa palvelujen tarjoamisvaltiossa mutta hänellä on sellainen jossain toisessa EY:n jäsenvaltiossa?

               4)

               Jos vastaus kysymykseen 2 tai 3 on kieltävä, onko Alankomaiden [rikoslain] 67 §:n 2 momentin kaltaista säännöstä, siltä osin kuin se mahdollistaa jäsenvaltion kansalaisten, joilla on vakinainen asuin- tai oleskelupaikka muussa jäsenvaltiossa kuin Alankomaissa, väliaikaisen vangitsemisen, pidettävä kansalaisuuteen perustuvana syrjintänä, joka on kielletty EY 12 artiklassa (EY:n perustamissopimuksen soveltamisalalla sovellettava yleinen syrjintäkielto), EY 43 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa (kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kielto sijoittautumisvapauden soveltamisalalla) sekä EY 49 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa (kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kielto palvelujen tarjoamisen vapauden soveltamisalalla)?

               5)

               Jos vastaus kysymykseen 3 tai 4 on myöntävä, voidaanko Alankomaiden [rikoslain] 67 §:n 2 momentin kaltaista säännöstä, siltä osin kuin se mahdollistaa jäsenvaltion [kansalaisten], joilla on vakinainen asuin- tai oleskelupaikka muussa jäsenvaltiossa kuin Alankomaissa, väliaikaisen vangitsemisen, kun sen todetaan olevan tehokkaan tutkinnan, syyttämisen ja oikeudenkäynnin edun mukaista, pitää laillisena EY 45–48 artiklassa ja EY 55 artiklassa tarkoitettujen yleiseen järjestykseen ja turvallisuuteen sekä kansanterveyteen liittyvien syiden perusteella?


title: Asia C-40/02: Unabhängigen Verwaltungssenats im Land Niederösterreichin 29.1.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Margareta Scherndl

text:
4.5.2002               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 109/25
Bundesverwaltungsgerichtin 24.10.2001 tekemällään pää-               1.    Onko korvausrahaston perustamista koskeva menettely,
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa OMEGA                      joka perustuu 10.10.1957 allekirjoitettuun Brysselin
Spielhallen- und Automatenaufstellungs-GmbH vastaan                        yleissopimukseen perustuvaan laivanomistajan tekemään
              Bonnin kaupungin ylipormestari                               hakemukseen, kanteen nostamista vuoden 1968 Brysselin
                                                                           yleissopimuksen (1) 21 artiklassa tarkoitetussa merkityk-
                                                                           sessä, kun hakemuksesta, jossa mainitaan asianmukaiset
                                                                           nimet, ilmenee, ketkä voivat olla mahdollisesti vahinkoa
                          (Asia C-36/02)                                   kärsineitä osapuolia?
                                                                     2.    Onko vuonna 1986 voimassa olleiden Alankomaiden
                        (2002/C 109/40)                                    prosessuaalisten säännösten mukaan tehty päätös kor-
                                                                           vausrahaston perustamisesta vuoden 1968 Brysselin
                                                                           yleissopimuksen 25 artiklassa tarkoitettu tuomioistuimen
                                                                           ratkaisu?
                                                                     3.    Voiko sellaisella päätöksellä, jonka alankomaalainen tuo-
Bundesverwaltungsgericht on pyytänyt 24.10.2001 tekemäl-                   mioistuin teki 27.5.1987 tuolloin voimassa olleiden
lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen              Alankomaiden prosessuaalisten säännösten nojalla suorit-
12.2.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                   tamatta tiedoksiantoa velkojalle, jota asia koski, perustet-
ratkaisua asiassa OMEGA Spielhallen- und Automatenaufstel-                 tua korvausrahastoa olla nyt toisessa jäsenvaltiossa tun-
lungs-GmbH vastaan Bonnin kaupungin ylipormestari seuraa-                  nustamatta tämän velkojan osalta vuoden 1968 Brysselin
vaan kysymykseen:                                                          yleissopimuksen 27 artiklan 2 kohdan perusteella?
                                                                     4.    Jos kysymykseen 3 vastataan myöntävästi, menettääkö
Onko palvelujen tarjoamisvapautta ja tavaroiden vapaata liik-              tämä velkoja oikeutensa vedota 27 artiklan 2 kohtaan
kuvuutta koskevien Euroopan yhteisön perustamissopimuksen                  sen vuoksi, että esitti väitteen toimivallasta ylemmässä
määräysten kanssa sopusoinnussa, että kansallisessa lainsää-               oikeusasteessa siinä jäsenvaltiossa, jossa korvausrahasto
dännössä kielletään tietty elinkeinotoiminta – tässä niin sano-            perustettiin, ilman, että olisi aikaisemmin tehnyt väitettä
tun Laserdrome-toiminnan harjoittaminen – koska tämä rik-                  puutteellisesta tiedoksiannosta?
koo perustuslaillisia arvoratkaisuja vastaan?
                                                                     (1) Pöytäkirja tuomioistuimen toimivaltaa ja tuomioiden täytäntöön-
                                                                         panoa yksityisoikeuden alalla koskevan 27 päivänä syyskuuta
                                                                         1968 allekirjoitetun yleissopimuksen tulkitsemisesta yhteisöjen
                                                                         tuomioistuimessa (EYLV L 204, 1975, s. 28) Yleissopimus Espan-
                                                                         jan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liittymisestä tuo-
                                                                         mioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksi-
                                                                         tyisoikeuden alalla koskevaan yleissopimukseen sekä sen tulkitse-
                                                                         mista Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa koskevaan pöytäkir-
                                                                         jaan sellaisina kuin ne ovat mukautettuina Tanskan
                                                                         kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin
                                                                         yhdistyneen kuningaskunnan liittymissopimuksella sekä Hellee-
                                                                         nien tasavallan liittymissopimuksella (EYVL L 285, 1989, s. 1).
Højesteretin 8.2.2002 tekemällään päätöksellä esittämä
ennakkoratkaisupyyntö asiassa Mærsk Olie & Gas A/S
vastaan Firma M. de Haan en W. de Boer, omistajat
            Martinus de Haan ja Willem de Boer
                          (Asia C-39/02)                             Unabhängigen Verwaltungssenats im Land Niederöster-
                                                                     reichin 29.1.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennak-
                                                                             koratkaisupyyntö asiassa Margareta Scherndl
                        (2002/C 109/41)
                                                                                (Asia C-40/02)
                                                                                (2002/C 109/42)
Højesteret on esittänyt 8.2.2002 tekemällään päätöksellä,
joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 13.2.2002,               Unabhängigen Verwaltungssenats im Land Niederösterreich
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-         on pyytänyt 29.1.2002 tekemällään päätöksellä, joka on
sa Mærsk Olie & Gas A/S vastaan Firma M. de Haan en W. de            saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 14.2.2002, Euroopan
Boer, omistajat Martinus de Haan ja Willem de Boer seuraaviin        yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Marga-
kysymyksiin:                                                         reta Scherndl seuraaviin kysymyksiin:
 ---pagebreak--- C 109/26                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           4.5.2002
1.   Voidaanko puhua elintarvikkeiden ravintoarvomerkin-                      myös mikroravinteiden lisäämisestä elintarvikkeisiin an-
     nöistä 24 päivänä syyskuuta 1990 annetun neuvoston                       netun päätöksen 2 §:n 1 momentin ja 5 §:n ja koska se
     direktiivin 90/496/ETY (EYVL 1990 L 276, oikaisu EYVL                    on noudattanut määrätynlaista poikkeuslupakäytäntöä,
     1991 L 140; jäljempänä ravintoarvodirektiivi) 1 artiklan                 jonka mukaan eräissä tapauksissa ei lainkaan oteta huo-
     k alakohdan mukaisesta keskiarvosta, jos ravintoarvodi-                  mioon tiettyjen rikastettujen ruokien ja juomien vastaa-
     rektiivin 6 artiklan 8 kohdan a alakohtaan perustuvan                    vuutta, mistä on seurauksena, että koska toisessa jäsenval-
     ilmoitetun luvun osalta kyse on arvosta, joka tuotteella                 tiossa laillisesti valmistetut ja markkinoille saatetut (reti-
     on viimeisenä käyttöpäivänä?                                             noYden-muotoisella) A-vitamiinilla, D-vitamiinilla, fooli-
                                                                              hapolla, seleenillä, kuparilla tai sinkillä rikastetut ruuat ja
                                                                              juomat eivät ole mikroravinteiden lisäämisestä elintarvik-
2.   Jättääkö ravintoarvodirektiivin 6 artiklan 8 kohdan mu-                  keisiin annetussa edellä mainitussa päätöksessä tarkoitet-
     kainen keskiarvon määritelmä valinnanvapauden viitea-                    tuja korvaavia tuotteita tai ennastettuja ruokia tai juomia,
     jankohdan ja sallittujen poikkeamien marginaalin suh-                    niitä ei saa saattaa markkinoille Alankomaissa, paitsi jos
     teen?                                                                    kyseisten aineiden lisääminen ei voi aiheuttaa vaaraa
                                                                              kansanterveydelle ja lisäämiseen on ravinto-opillisesti
                                                                              perusteltu todellinen tarve.
3.   Onko ravintoarvodirektiiviä jätettävä soveltamatta siltä
     osin kuin se sisältää vitamiinipitoisuutta koskevia ravinto-
     arvotietoja, koska se
                                                                        2.    velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan
                                                                              oikeudenkäyntikulut.
     a)    on liian epämääräinen keskiarvon määritelmän (ra-
           vintoarvodirektiivin 1 artiklan k alakohta) taikka
           sen laskemisen (ravintoarvodirektiivin 6 artiklan
           8 kohta) suhteen ja viiteajankohdan puuttumisen tai
           poikkeamamarginaalin puuttumisen vuoksi tai
     b)    sisältää sillä tavoiteltuun päämäärään nähden suh-           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
           teettomia säännöksiä?
                                                                        Riidanalaiset säännökset koskevat elintarvikkeita yleisesti, eikä
                                                                        direktiivi 89/389/ETY (1) sen vuoksi koske niitä. Näissä sään-
                                                                        nöksissä kiellettyjä aineita ei myöskään ole pidettävä eräinä
                                                                        teknisinä lisäaineina (direktiivit 89/107/ETY, 94/36/EY ja
                                                                        95/2/EY). (2). Nyt puheena olevaa asiaa on sen vuoksi arvioitava
                                                                        pelkästään EY:n perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklan
Euroopan yhteisöjen komission 14.2.2002 Alankomaiden                    valossa, sellaisina kuin ne olivat tässä jäsenyysvelvoitteiden
          kuningaskuntaa vastaan nostama kanne                          noudattamatta jättämistä koskevassa menettelyssä (21.2.1999)
                                                                        annetussa perustellussa lausunnossa asetetun viimeisen mää-
                                                                        räajan päättyessä.
                           (Asia C-41/02)
                         (2002/C 109/43)
                                                                        Riidanalaiset säännökset, joiden mukaan tietyt rikastetut ruuat
                                                                        ja juomat ovat kiellettyjä, paitsi jos terveys-, hyvinvointi- ja
                                                                        urheiluministeriltä on saatu poikkeuslupa, ovat ilmiselvästi
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 14.2.2002 Euroo-               EY:n perustamissopimuksessa kielletty vaikutukseltaan vastaa-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomaiden ku-                va toimenpide. ”Ravinto-opillisesti perustellun todellisen tar-
ningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat H. van Lier ja           peen” käyttäminen itsenäisenä kriteerinä ”ei voi aiheuttaa
H. M. H. Speyart.                                                       vaaraa kansanterveydelle” -kriteerin ohella merkitsee EY:n
                                                                        perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklan määräysten rikkomis-
                                                                        ta, koska se johtaa siihen, että hakijalle sälytetään kansantervey-
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                            delle mahdollisesti aiheutuvan vaaran osalta suhteeton todis-
                                                                        tustaakka, mistä on käytännössä seurauksena, ettei puheena
                                                                        olevia poikkeuslupia milloinkaan myönnetä. Järjestelmällisesti
1.   toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudatta-           sovellettava ravinto-opillisesti perustellun todellisen tarpeen
     nut EY:n perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklan mukai-             olemassaoloa koskeva vaatimus merkitsee lisäksi kansallisten
     sia velvoitteitaan, koska se on säätänyt ja pitänyt voimassa       vallitsevien ravitsemustottumusten vahvistamista, mikä on jo
     ensinnäkin elintarvikkeiden valmistuksesta ja käsittelystä         sellaisenaan tavaroiden vapaaseen liikkuvuuteen kohdistuva
     annetun päätöksen 10 §:n 1 momentin ja sen jälkeen                 peitelty ja siten kielletty este. Alankomaiden politiikka ei


title: Asia T-489/11 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 14.10.2011 — Rousse Industry v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Valtiontuki — Päätös, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja määrätään sen takaisinperimisestä — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Muotovaatimusten noudattamatta jättäminen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               3.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 355/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 14.10.2011 — Rousse Industry v. komissio
   (Asia T-489/11 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Valtiontuki - Päätös, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja määrätään sen takaisinperimisestä - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Muotovaatimusten noudattamatta jättäminen - Tutkimatta jättäminen)
   2011/C 355/35
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Asianosaiset

      Kantaja: Rousse Industry (Rousse, Bulgaria) (edustajat: asianajajat A. Angelov ja S. Panov)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Urraca Caviedes ja D. Stefanov)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Komission 13.7.2011 tekemän päätöksen K(2011) 4903 lopull., jossa todettiin valtiontuki, jonka Bulgaria oli myöntänyt Rousse Industrylle valtiolle maksamattomien saatavien muodossa, yhteismarkkinoille soveltumattomaksi (valtiontuki C 12/2010 ja N 389/2009), täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus siltä osin kuin siinä velvoitetaan perimään kyseinen tuki takaisin kantajalta

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia F-36/13: Kanne 18.4.2013 — ZZ v. EACEA

text:
               20.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 207/58

         Kanne 18.4.2013 — ZZ v. EACEA
   (Asia F-36/13)
   2013/C 207/99
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja S. Pappas)

      Vastaaja: Koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanovirasto

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen päätöksen kumoaminen, jolla kantajan palvelukseen ottamista koskeva sopimus päätettiin muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen 47 artiklan c alakohdan i luetelmakohdan perusteella

      Vaatimukset

               —

               Toimeenpanoviraston 24.7.2012 tekemä päätös on kumottava

               —

               tämän seurauksena

                           —

                           kantaja on palautettava tehtäviinsä 25.10.2012 lukien ja virasto on velvoitettava maksamaan kantajalle palkkaa takautuvasti

                           —

                           riidanalainen päätös ja kaikki siihen liittyvät asiakirjat on poistettava kantajan henkilöstökansiosta

               —

               virasto on velvoitettava maksamaan kantajalle 10 000 euroa korvauksena henkisestä kärsimyksestä

               —

               virasto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-137/12: Kanne 14.3.2012 — Euroopan komissio v. Euroopan unionin neuvosto

text:
               26.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/24

         Kanne 14.3.2012 — Euroopan komissio v. Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-137/12)
   2012/C 151/37
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Cujo, I. Rogalski ja R. Vidal Puig)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               Ehdolliseen pääsyyn perustuvien ja ehdollisen pääsyn sisältävien palvelujen oikeussuojaa koskevan eurooppalaisen yleissopimuksen allekirjoittamisesta unionin puolesta 29.11.2011 annettu neuvoston päätös 2011/853/EU (1) on kumottava

               —

               Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Ensimmäisessä kanneperusteessaan komissio väittää, että SEUT 114 artikla ei ole riidanalaisen päätöksen antamiselle asianmukainen oikeusperusta. Kantajan mukaan päätöksen olisi pitänyt nimittäin perustua SEUT 207 artiklan 4 kohtaan, jossa neuvostolle myönnetään toimivalta tehdä kansainvälisiä sopimuksia yhteisen kauppapolitiikan alalla, sellaisena kuin se on määritelty SEUT 207 artiklan 1 kohdassa. Kyseisellä sopimuksella ei pyritä ”parantamaan sisämarkkinoiden toimintaa”, vaan sen pääasiallinen tavoite on ”helpottaa” ja ”edistää” ehdolliseen pääsyyn perustuvien palvelujen tarjoamista unionin ja muiden Euroopan maiden välillä. Sillä on suora ja välitön vaikutus ehdolliseen pääsyyn perustuvien palvelujen tarjoamiseen sekä laittomien laitteiden kauppaan ja näihin laitteisiin liittyviin palveluihin. Tämän vuoksi sopimus kuuluu yhteisen kauppapolitiikan soveltamisalaan.
   Toisessa kanneperusteessaan kantaja vetoaa unionin yksinomaisen ulkoisen toimivallan ylittämiseen (SEUT 2 artiklan 1 kohta ja 3 artiklan 1 ja 2 kohta), kun neuvosto katsoi, että sopimuksen tekeminen ei kuulunut unionin yksiomaiseen toimivaltaan, vaikka sopimus kuuluu yhteisen kauppapolitiikan alaan tai joka tapauksessa sopimuksen tekeminen voi vaikuttaa yhteisiin sääntöihin tai muuttaa niiden soveltamisalaa.

      (1)  EUVL L 336, s. 1.


title: Asia T-258/09: Kanne 6.7.2009 — i-content v. SMHV (BETWIN)

text:
               29.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/45

         Kanne 6.7.2009 — i-content v. SMHV (BETWIN)
   (Asia T-258/09)
   2009/C 205/82
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: i-content Ltd Zweigniederlassung Deutschland (Berliini, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Nordemann)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston neljännen valituslautakunnan (tavaramerkit ja mallit) 4.5.2009 asiassa R 1528/2008-4 tekemä päätös, joka koskee yhteisön tavaramerkkihakemusta nro 006849641, sana BETWIN, ja sitä edeltävä pääosaston 10.9.2008 tekemä päätös (tavaramerkit ja mallit), joka koskee yhteisön tavaramerkkihakemusta no 0068496641, sana BETWIN, on kumottava

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki BETWIN luokkiin 35, 38 ja 41 kuuluvia palveluja varten (hakemus nro 6 849 641)

      Tutkijan päätös: hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen, koska haetulla tavaramerkillä on vaadittu vähimmäiserottamiskyky eikä ole olemassa vapaana pitämisen tarvetta, asetuksen N:o 207/2009 79 artiklan, luettuna yhdessä yhdenvertaisen kohtelun periaatteen sekä Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 ja 14 artiklan kanssa, rikkominen ja EY 49 artiklan rikkominen.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).


title: Asia C-71/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court of the United Kingdom (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 8.2.2010 — Office of Communications v. The Information Commissioner

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court of the United Kingdom (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 8.2.2010 — Office of Communications v. The Information Commissioner
   (Asia C-71/10)
   2010/C 113/31
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supreme Court of the United Kingdom

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Office of Communications

      Vastaaja: The Information Commissioner

      Ennakkoratkaisukysymys

   Kun viranomaisella on hallussaan direktiivissä 2003/4/EY (1) tarkoitettua ympäristötietoa, jonka ilmaisemisesta aiheutuu haitallisia vaikutuksia erillisille eduille, joita useilla direktiivin poikkeuksilla suojataan (tässä tapauksessa 4 artiklan 2 kohdan b alakohdassa suojattu yleinen turvallisuus ja 4 artiklan 2 kohdan e alakohdassa suojatut teollis- ja tekijänoikeudet) mutta jotka eivät erikseen tarkasteltuina ole suurempia kuin tiedon ilmaisemiseen liittyvä yleinen etu, edellyttääkö direktiivi sitä, että näitä kahdella eri poikkeuksella suojattavia erillisiä etuja tarkastellaan tämän jälkeen yhdessä ja verrataan yhdessä tiedon ilmaisemiseen liittyvään yleiseen etuun?

      (1)  Ympäristötiedon julkisesta saatavuudesta ja neuvoston direktiivin 90/313/ETY kumoamisesta 28.1.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/4/EY (EYVL L 41, s. 26).


title: Asia C-519/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Arbeitsgerichts Wuppertal (Saksa) on esittänyt 14.12.2009 — Dieter May v. AOK Rheinland/Hamburg — Die Gesundheitskasse

text:
               27.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Arbeitsgerichts Wuppertal (Saksa) on esittänyt 14.12.2009 — Dieter May v. AOK Rheinland/Hamburg — Die Gesundheitskasse
   (Asia C-519/09)
   2010/C 80/14
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Arbeitsgericht Wuppertal

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Dieter May

      Vastaaja: AOK Rheinland/Hamburg — Die Gesundheitskasse

      Ennakkoratkaisukysymys

   Kattaako direktiivin 2003/88/EY (1) 7 artiklan 1 ja 2 kohdassa (= direktiivin 93/104/EY 7 artikla) [– –] tarkoitetun työntekijän käsite myös sellaisen palvelussääntöjen soveltamisalaan kuuluvan toimenhaltijan (Dienstordnungsangestellter), jonka liittovaltion lainsäädännössä säädetyn valtuutuksen (sosiaalivakuutuslain (Reichsversicherungsordnung) 351 §:n) nojalla annetussa palvelussääntöjen soveltamisalaan kuuluvien toimenhaltijoiden lomaoikeuksia koskevassa itsenäisessä perussäännöstössä (Satzungsrecht) viitataan virkamiehiin sovellettaviin säännöksiin (tässä: Nordrhein-Westfalenin osavaltion virkamieslain (Beamtengesetz für das Land Nordrhein-Westfalen) 101 §, luettuna yhdessä Nordrhein-Westfalenin osavaltion virkamiehille ja tuomareille annettavasta vuosilomasta annetun asetuksen (Verordnung über den Erholungsurlaub der Beamtinnen und Beamten und Richterinnen und Richter im Lande Nordrhein Westfalen) kanssa)?

      (1)  Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/88/EY (EUVL L 299, s. 9).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (neljäs jaosto) 15 päivänä heinäkuuta 2004, asiassa C-419/03, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivin täytäntöönpanon osittainen laiminlyönti — Todistustaakka — Direktiivi 2001/18/EY)

text:
               11.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/15

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (neljäs jaosto)
   15 päivänä heinäkuuta 2004,
   asiassa C-419/03, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivin täytäntöönpanon osittainen laiminlyönti - Todistustaakka - Direktiivi 2001/18/EY)
   (2004/C 228/29)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa C-419/03, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään U. Wölker ja F. Simonetti) vastaan Ranskan tasavalta (asiamiehinään G. de Bergues ja D. Petrausch), jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön ja neuvoston direktiivin 90/220/ETY kumoamisesta 12 päivänä maaliskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY (EYVL L 106, s. 1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle, yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. N. Cunha Rodrigues sekä tuomarit N. Colneric ja K. Schiemann (esittelevä tuomari), julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: R. Grass, on antanut 15.7.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Ranskan tasavalta ei ole noudattanut geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön ja neuvoston direktiivin 90/220/ETY kumoamisesta 12 päivänä maaliskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin — jonka säännökset poikkeavat geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön 23 päivänä huhtikuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/220/ETY säännöksistä tai menevät niitä pidemmälle — noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä saattaakseen kyseisen direktiivin osaksi oikeusjärjestystään.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Kukin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 275, 15.11.2003.


title: Asia C-586/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 26.1.2012 (Bundesarbeitsgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Bianca Kücük v. Land Nordrhein-Westfalen (Sosiaalipolitiikka — Direktiivi 1999/70/EY — Määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 kohdan a alakohta — Perättäiset määräaikaiset työsopimukset — Perustellut syyt, joilla tällaisten työsopimusten uudistaminen voidaan oikeuttaa — Kansallinen lainsäädäntö, jossa sallitaan määräaikaisten työsopimusten käyttö tilapäisissä sijaistapauksissa — Sijaishenkilöstön pysyvä tai toistuva tarve — Perättäisten määräaikaisten työsopimusten uudistamiseen liittyvien kaikkien olosuhteiden huomioon ottaminen)

text:
               10.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 73/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 26.1.2012 (Bundesarbeitsgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Bianca Kücük v. Land Nordrhein-Westfalen
   (Asia C-586/10) (1)

   (Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 1999/70/EY - Määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 kohdan a alakohta - Perättäiset määräaikaiset työsopimukset - Perustellut syyt, joilla tällaisten työsopimusten uudistaminen voidaan oikeuttaa - Kansallinen lainsäädäntö, jossa sallitaan määräaikaisten työsopimusten käyttö tilapäisissä sijaistapauksissa - Sijaishenkilöstön pysyvä tai toistuva tarve - Perättäisten määräaikaisten työsopimusten uudistamiseen liittyvien kaikkien olosuhteiden huomioon ottaminen)
   2012/C 73/06
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesarbeitsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Bianca Kücük

      Vastaaja: Land Nordrhein-Westfalen

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesarbeitsgericht — Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY (EYVL L 175, s. 43) liitteessä olevan, 18.3.1999 tehdyn määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 kohdan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jossa työntekijän väliaikainen sijaistaminen hyväksytään perustelluksi syyksi, joka voi oikeuttaa työsopimusten ajallisen rajoittamisen — Käsite ”perustellut syyt”, jotka voivat oikeuttaa määräaikaisten työsopimusten uudistamisen

      Tuomiolauselma

   Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY liitteessä olevan, 18.3.1999 tehdyn määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa kansallisessa lainsäädännössä tarkoitettu tilapäinen sijaishenkilöstön tarve voi lähtökohtaisesti muodostaa mainitussa lausekkeessa tarkoitetun perustellun syyn. Pelkästään se seikka, että työnantaja joutuu käyttämään tilapäisiä sijaisuuksia toistuvasti tai jopa pysyvästi ja että nämä sijaisuudet voitaisiin kattaa myös ottamalla työntekijöitä palvelukseen toistaiseksi voimassa olevilla työsopimuksilla, ei merkitse sitä, ettei tilanteessa olisi olemassa kyseisen puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja perusteltuja syitä, eikä sitä, että kyse olisi samassa lausekkeessa tarkoitetusta väärinkäytöksestä. Arvioitaessa sitä, onko määräaikaisten työsopimusten tai -suhteiden uudistamista varten olemassa tällaisia perusteltuja syitä, jäsenvaltion viranomaisten on kuitenkin toimivaltuuksiensa puitteissa otettava huomioon kaikki asian olosuhteet, mukaan luettuna saman työnantajan kanssa aiemmin tehtyjen määräaikaisten työsopimusten tai -suhteiden lukumäärä ja yhteenlaskettu kesto.

      (1)  EUVL C 89, 19.3.2011.


title: Asia T-693/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.5.2016 – Mikhalchanka v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Valko-Venäjää koskevat rajoittavat toimenpiteet — Varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttäminen — Rajoitukset, jotka koskevat pääsyä Euroopan unionin alueelle ja kauttakulkua sen kautta — Kantajan nimen pysyttäminen kyseessä olevien henkilöiden luettelossa — Toimittaja — Puolustautumisoikeudet — Perusteluvelvollisuus — Arviointivirhe)

text:
               20.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 222/12

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.5.2016 – Mikhalchanka v. neuvosto
   (Asia T-693/13) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Valko-Venäjää koskevat rajoittavat toimenpiteet - Varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttäminen - Rajoitukset, jotka koskevat pääsyä Euroopan unionin alueelle ja kauttakulkua sen kautta - Kantajan nimen pysyttäminen kyseessä olevien henkilöiden luettelossa - Toimittaja - Puolustautumisoikeudet - Perusteluvelvollisuus - Arviointivirhe))
   (2016/C 222/13)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Aliaksei Mikhalchanka (Minsk, Valko-Venäjä) (edustaja: asianajaja M. Michalauskas)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: J.-P. Hix ja F. Naert)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jolla vaaditaan Valko-Venäjää koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2012/642/YUTP muuttamisesta 29.10.2013 annetun neuvoston päätöksen 2013/534/YUTP (EUVL 2013, L 288, s. 69) ja Valko-Venäjää koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 765/2006 8 a artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta 29.10.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1054/2013 (EUVL 2013, L 288, s. 1) kumoamista

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin neuvoston esittämä vaatimus lausunnon antamisen raukeamisesta hylätään.

               2)

               Seuraavat säädökset kumotaan siltä osin kuin ne koskevat Aliaksei Mikhalchankaa:

                           —

                           Valko-Venäjään kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2012/642/YUTP muuttamisesta 29.1.2013 annettu neuvoston päätös 2013/534/YUTP

                           —

                           Valko-Venäjää koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 765/2006 8 a artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta 29.10.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1054/2013.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja Mikhalchankan oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 93, 29.3.2014.


title: Asia C-485/07: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.5.2011 (Centrale Raad van Beroepin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen v. H. Akdas, H. Agartan, Z. Akbulut, M. Bas, K. Yüzügüllüer, E. Keskin, C. Topaloglu, A. Cubuk ja S. Sariisik (ETY-Turkki-assosiaatio — Siirtotyöläisten sosiaaliturva — Asumista koskevasta edellytyksestä luopuminen — Ulottuvuus — Vastaanottavan jäsenvaltion maksama työkyvyttömyyseläkkeen täydennys etuudensaajien vähimmäistoimeentulon varmistamiseksi — Kansallisen lainsäädännön muutos — Mainitun täydennyksen poistaminen, kun etuudensaajan kotipaikka on kyseessä olevan jäsenvaltion alueen ulkopuolella)

text:
               16.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.5.2011 (Centrale Raad van Beroepin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen v. H. Akdas, H. Agartan, Z. Akbulut, M. Bas, K. Yüzügüllüer, E. Keskin, C. Topaloglu, A. Cubuk ja S. Sariisik
   (Asia C-485/07) (1)

   (ETY-Turkki-assosiaatio - Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Asumista koskevasta edellytyksestä luopuminen - Ulottuvuus - Vastaanottavan jäsenvaltion maksama työkyvyttömyyseläkkeen täydennys etuudensaajien vähimmäistoimeentulon varmistamiseksi - Kansallisen lainsäädännön muutos - Mainitun täydennyksen poistaminen, kun etuudensaajan kotipaikka on kyseessä olevan jäsenvaltion alueen ulkopuolella)
   2011/C 211/04
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Centrale Raad van Beroep

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

      Vastaajat: H. Akdas, H. Agartan, Z. Akbulut, M. Bas, K. Yüzügüllüer, E. Keskin, C. Topaloglu, A. Cubuk ja S. Sariisik

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Centrale Raad van Beroep — Assosiaatiosopimuksen 9 artiklan, Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisestä assosioinnista tehtyyn sopimukseen, joka allekirjoitettiin Brysselissä 23.11.1970 ja tehtiin, hyväksyttiin ja vahvistettiin yhteisön puolesta 19.12.1972 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2760/72, liitetyn lisäpöytäkirjan 59 artiklan sekä Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta turkkilaisiin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 19.9.1980 tehdyn assosiaationeuvoston päätöksen nro 3/80 (EYVL 1983, C 110, s. 60) 6 artiklan 1 kohdan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään työkyvyttömyysvakuutukseen perustuvaa korvausta täydentävästä korvauksesta sosiaalisen vähimmäistason saavuttamiseksi — Rajoitukset tapauksessa, jossa kotipaikka sijaitsee Alankomaiden ulkopuolella — Kaksi lakkauttamista koskevaa järjestelmää, jotka perustuvat kotipaikkaan ja kansalaisuuteen

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta turkkilaisiin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 19.9.1980 tehdyn assosiaationeuvoston päätöksen N:o 3/80 6 artiklan 1 kohdan ensimmäistä alakohtaa on tulkittava niin, että sillä on välitön oikeusvaikutus siten, että Turkin kansalaisilla, joihin tätä määräystä sovelletaan, on oikeus vedota siihen suoraan jäsenvaltioiden tuomioistuimissa, jotta sen kanssa ristiriidassa olevat kansallisen oikeuden säännöt jätetään soveltamatta.

               2)

               Päätöksen N:o 3/80 6 artiklan 1 kohdan ensimmäistä alakohtaa on tulkittava niin, että pääasian kaltaisissa olosuhteissa sen kanssa on ristiriidassa lisäetuuksista 6.11.1986 annetun lain (Toeslagenwet) 4 a §:n kaltainen jäsenvaltion säännöstö, jossa poistetaan kansallisen lainsäädännön perusteella myönnettävä työkyvyttömyyseläkettä täydentävän etuuden kaltainen etuus entisiltä turkkilaisilta siirtotyöntekijöiltä, koska nämä ovat palanneet Turkkiin menetettyään oleskeluoikeutensa vastaanottavassa jäsenvaltiossa siitä syystä, että he ovat tulleet siellä työkyvyttömiksi.

               3)

               Yhtäältä Turkin tasavallan ja toisaalta ETY:n jäsenvaltioiden ja yhteisön Ankarassa 12.9.1963 allekirjoittaman Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisen assosiaatiosopimuksen, joka tehtiin, hyväksyttiin ja vahvistettiin yhteisön puolesta 23.12.1963 tehdyllä neuvoston päätöksellä 64/732/ETY, 9 artiklaa ei voida soveltaa pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa.

      (1)  EUVL C 22, 26.1.2008.


title: Asia T-239/13: Kanne, nostettu 23.4.2013 — Atmeh v. SMHV — Fretier (MONTALE MTL MONTALE Dezign)

text:
               20.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 207/37

         Kanne, nostettu 23.4.2013 — Atmeh v. SMHV — Fretier (MONTALE MTL MONTALE Dezign)
   (Asia T-239/13)
   2013/C 207/61
   Kannekirjelmän kieli: ranska.

      Asianosaiset

      Kantaja: Ammar Atmeh (Diera-Duba, yhdistyneet Arabiemiraatit) (edustaja: asianajaja A. Berthet)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Sylvie Fretier (Pariisi, Ranska)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kanteen tutkittavaksi

               —

               muuttamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 14.2.2013 yhdistetyissä asioissa R 1482/2011-4 ja R 1571/2011-4 tekemän päätöksen ja lykkäämään Ammar Atmehin 16.6.2004 jätetystä yhteisön tavaramerkistä MONTALE MTL MONTALE Dezign nro 003 874 807 nostetun kumoamiskanteen käsittelyä odotettaessa, että Tribunal de Grande Instance de Parisissa vireillä oleva, S. Fretierin tavaramerkkejä koskeva mitättömyyttä ja oikeuden menettämistä koskeva kanne ratkaistaan lopullisesti.

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Mitättömyysvaatimuksen kohteena oleva rekisteröity yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki, jossa on sanaosat: MONTALE MTL MONTALE Dezign luokkaan 3 kuuluville tavaroille ja palveluille — yhteisön tavaramerkki nro 3 874 807

      Yhteisön tavaramerkin haltija: kantaja

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista vaativa asianosainen: Sylvie Fretier

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perustelut: Kansallinen tavaramerkki, jossa on sanaosat PIERRE MONTALE MONTALE M, ja kansallinen ja kansainvälisesti rekisteröity kuviomerkki, jossa on sanaosat MTL MONTALE luokkaan 3 kuuluville tavaroille

      Mitättömyysosaston päätös: Mitättömyysväite hyväksytään

      Valituslautakunnan päätös: Valittajan tekemä valitus hylätään ja S. Fretierin tekemä valitus jätetään tutkimatta

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 2868/95 20 artiklaa ja hyvän oikeudenhoidon periaatetta on loukattu.


title: Asia T-457/16: Kanne 16.8.2016 – Aldi Einkauf v. EUIPO – Schwamm & Cie. (Le Coq de France)

text:
               3.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 364/28

      Kanne 16.8.2016 – Aldi Einkauf v. EUIPO – Schwamm & Cie. (Le Coq de France)
      (Asia T-457/16)
      (2016/C 364/31)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset ja muut osapuolet

         Kantaja: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Saksa) (edustajat: asianajajat N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen ja N. Bertram)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Muu osapuoli valituslautakunnassa: Schwamm & Cie. (Saarbrücken, Saksa)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

         Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”Le Coq de France” – Rekisteröintihakemus nro 10 882 331

         EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 15.6.2016 asiassa R 1786/2015-4 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Kanneperusteet

                  —

                  Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-160/12: Kanne 10.4.2012 — Adler Modemärkte v. SMHV — Blufin (MARINE BLEU)

text:
               23.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 184/16

         Kanne 10.4.2012 — Adler Modemärkte v. SMHV — Blufin (MARINE BLEU)
   (Asia T-160/12)
   2012/C 184/29
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Adler Modemärkte AG (Haibach, Saksa) (edustajat: asianajaja J.-C. Plate ja asianajaja R. Kaase)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Blufin SpA, Carpi, Italia

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 3.2.2012 asiassa R 1955/2010-2 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan vastaajan vastaaman kaikista menettelyn kuluista, valitusmenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”MARINE BLEU” luokkiin 18, 24 ja 25 kuuluvia tavaroita varten — Hakemus N:o 6 505 952

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Blufin

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Italialainen tavaramerkki ja yhteisön tavaramerkki sekä italialainen ja kansainvälinen tavaramerkin rekisteröinti ”BLUMARINE” luokkiin 3, 9, 14, 18, 19, 23, 24, 25 ja 27 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hyväksytään osittain, hakemus hylätään osittain ja asia palautetaan osittain väiteosaston käsiteltäväksi

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia T-272/00: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 29.1.2013 — Barbini ym. v. komissio (Kumoamiskanne — Valtiontuki — Venetsian ja Chioggian alueille sijoittautuneiden yritysten sosiaalikulujen alentaminen — Päätös, jolla tukijärjestelmä todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja jolla maksettu tuki määrätään perittäväksi takaisin — Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi täysin perusteeton)

text:
               23.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/15

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 29.1.2013 — Barbini ym. v. komissio
   (Asia T-272/00) (1)

   (Kumoamiskanne - Valtiontuki - Venetsian ja Chioggian alueille sijoittautuneiden yritysten sosiaalikulujen alentaminen - Päätös, jolla tukijärjestelmä todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja jolla maksettu tuki määrätään perittäväksi takaisin - Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi täysin perusteeton)
   2013/C 86/24
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantajat: Alfredo Barbini Srl (Murano, Italia), Aureliano Toso Srl (Murano), AVMazzega Srl (Murano), Barovier & Toso vetrerie artistiche riunite Srl (Murano), Carlo Moretti Srl (Murano), Effetre SpA (Resana, Italia), Ferro & Lazzarini Srl (Murano), Formia Srl (Murano), Gino Cenedese & Figlio (Murano), La Murrina (Murano), Mazzuccato International Srl (Murano), Nason & Moretti Srl, (Murano), Tfz Internazionale Srl (Murano), V. Nason & C. Srl (Murano), Venini SpA (Murano), Vetreria de Majo Srl (Murano) ja Vetreria LAG Srl (Murano) (edustajat: asianajajat A. Vianello, M. Merola ja A. Sodano)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamies: V. Di Bucci, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Väliintulija, joka tukee kantajien vaatimuksia: Italian tasavalta (asiamiehet: aluksi U. Leanza, sitten I. Braguglia, sitten R. Adam ja lopuksi I. Bruni, avustajinaan avvocato dello Stato G. Aiello ja avvocato dello Stato P. Gentili)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sosiaaliturvamaksujen alentamista koskevien lakien nro 30/1997 ja nro 206/1995 mukaisista Venetsian ja Chioggian alueella sijaitseviin yrityksiin kohdistuvista tukitoimenpiteistä 25.11.1999 tehdyn komission päätöksen 2000/394/EY (JO 2000, L 150, s. 50) kumoamista koskeva kanne

      Määräysosa

               1)

               Euroopan komission esittämä oikeudenkäyntiväite käsitellään pääasian yhteydessä.

               2)

               Kanne hylätään, koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja koska se on osittain selvästi täysin perusteeton.

               3)

               Alfredo Barbini Srl, Aureliano Toso Srl, AVMazzega Srl, Barovier & Toso vetrerie artistiche riunite Srl, Carlo Moretti Srl, Effetre SpA, Ferro & Lazzarini Srl, Formia Srl, Gino Cenedese & Figlio, La Murrina, Mazzuccato International Srl, Nason & Moretti Srl, Tfz Internazionale Srl, V. Nason & C. Srl, Venini SpA, Vetreria de Majo Srl ja Vetreria LAG Srl vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Italian tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 355, 9.12.2000.


title: Asia T-165/13 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 8.5.2013 — Talanton v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Välityslauseke — Seitsemännessä tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelmassa (2007-2013) tehdyt sopimukset — Tukikelpoiset kustannukset — Maksettujen summien palauttaminen — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/82

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 8.5.2013 — Talanton v. komissio
   (Asia T-165/13 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Välityslauseke - Seitsemännessä tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelmassa (2007-2013) tehdyt sopimukset - Tukikelpoiset kustannukset - Maksettujen summien palauttaminen - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty)
   2013/C 225/182
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Talanton AE — Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketigk kai Dioikisis Epicheiriseon (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat M. Angelopoulos ja K. Damis)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Cordewener ja D. Triantafyllou)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Hakemus useiden päätösten, jotka koskevat kantajalle seitsemännessä tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelmassa (2007–2013) tehtyjen sopimusten täytäntöönpanossa maksettujen summien palauttamista, täytäntöönpanon lykkäämiseksi.

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


               25.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/3

         Jaostojen kokoonpano ja jaostojen puheenjohtajien valinta
   (2008/C 272/03)
   Virkamiestuomioistuin on 30.11.2005 (1) päättänyt kokoontua kolmessa jaostossa sekä täysistunnossa. Virkamiestuomioistuin on 24.9.2008 valinnut jaostojen puheenjohtajiksi ajanjaksolle 1.10.2008–30.9.2011 H. KANNISEN ja S. GERVASONIN. Virkamiestuomioistuin on 30.9.2008 päättänyt jakaa tuomarit jaostoihin ajanjaksolle 1.10. 2008–30.9.2011 seuraavasti:
   ensimmäinen jaosto
   jaoston puheenjohtaja S. GERVASONI
   tuomarit H. KREPPEL ja H. TAGARAS
   toinen jaosto
   jaoston puheenjohtaja H. KANNINEN
   tuomarit I. BORUTA ja S. VAN RAEPENBUSCH
   kolmas jaosto, jossa asian käsittelemiseen osallistuu kolme tuomaria
   virkamiestuomioistuimen presidentti P. MAHONEY
   tuomarit H. KREPPEL, I. BORUTA, H. TAGARAS ja S. VAN RAEPENBUSCH
   Viimeksi mainitussa jaostossa presidentti osallistuu asian käsittelemiseen vuorotellen joko I. BORUTAN ja H. TAGARASIN tai H. KREPPELIN ja S. VAN RAEPENBUSCHIN kanssa, tämän kuitenkaan rajoittamatta toisiinsa liittyvien asioiden käsittelyä.

      (1)   EUVL 2005 C 322, s. 16.


title: Asia C-461/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 19.11.2009 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Don Bosco Onroerend Goed BV v. Staatssecretaris van Financiën (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — 13 artiklan B kohdan g alakohdan ja 4 artiklan 3 kohdan a alakohdan tulkinta — Sellaisen maa-alueen luovutus, jolla sijaitsee osittain purettu rakennus, jonka tilalle on tarkoitus rakentaa uusi rakennus — Vapauttaminen arvonlisäverosta)

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/13

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 19.11.2009 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Don Bosco Onroerend Goed BV v. Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-461/08) (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - 13 artiklan B kohdan g alakohdan ja 4 artiklan 3 kohdan a alakohdan tulkinta - Sellaisen maa-alueen luovutus, jolla sijaitsee osittain purettu rakennus, jonka tilalle on tarkoitus rakentaa uusi rakennus - Vapauttaminen arvonlisäverosta)
   2010/C 24/21
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Don Bosco Onroerend Goed BV

      Vastaaja: Staatssecretaris van Financiën

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 4 artiklan 3 kohdan a alakohdan, kun sitä luetaan yhdessä 13 artiklan B kohdan g alakohdan kanssa, tulkinta — Rakennuksen tai sen osan ja rakennukseen tai sen osaan liittyvän maan luovuttamisen, joka on suoritettu ennen ensimmäistä käyttöönottoa, veronalaisuus — Sellaisen rakennuksen luovuttaminen, joka on osittain purettu tarkoituksena korvata se uudella rakennettavalla rakennuksella

      Tuomiolauselma

   Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan B kohdan g alakohtaa, luettuna yhdessä tämän direktiivin 4 artiklan 3 kohdan a alakohdan kanssa, on tulkittava siten, että ensin mainitussa säännöksessä tarkoitetun arvonlisäverosta vapauttamisen alaan ei kuulu sellaisen maan luovutus, jolla vielä sijaitsee rapistunut rakennus, joka on tarkoitus purkaa, jotta sen tilalle voidaan rakentaa uusi rakennus, ja jonka purkaminen, josta myyjä vastaa, on jo alkanut ennen tätä luovutusta. Tällainen luovutus ja purkaminen muodostavat arvonlisäverotuksen kannalta yhden ainoan liiketoimen, jonka kohteena kokonaisuutena tarkasteltuna ei ole olemassa olevan rakennuksen luovutus siihen liittyvine maapohjineen vaan rakentamattoman maan luovutus, riippumatta siitä, mihin vaiheeseen vanhan rakennuksen purkutyöt ovat edenneet maan tosiasiallisen luovutuksen hetkellä.

      (1)  EUVL C 69, 21.3.2009.


               13.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/1

         2010/C 63/01
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 51, 27.2.2010

      Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 37, 13.2.2010

      EUVL C 24, 30.1.2010

      EUVL C 11, 16.1.2010

      EUVL C 312, 19.12.2009

      EUVL C 297, 5.12.2009

      EUVL C 282, 21.11.2009

   Nämä tekstit ovat saatavilla:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Asia C-458/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Regeringsrätten (Ruotsi) on esittänyt 16.11.2006 — Skatteverket v. Gourmet Classic Ltd

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/44

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Regeringsrätten (Ruotsi) on esittänyt 16.11.2006 — Skatteverket v. Gourmet Classic Ltd
   (Asia C-458/06)
   (2006/C 326/89)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Regeringsrätten
   Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Skatteverket

      Vastapuoli: Gourmet Classic Ltd
   Ennakkoratkaisukysymys
   Onko ruoanlaittoviinin sisältämä alkoholi luokiteltava alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19.10.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/83/ETY (1) 20 artiklan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetuksi etyylialkoholiksi?

      (1)  EYVL L 316, s. 21.


title: Asia T-93/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 19.6.2008 — Mülhens v. SMHV — Spa Monopole (MINERAL SPA) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin MINERAL SPA rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki SPA — Suhteellinen hylkäysperuste — Maine — Aikaisemman tavaramerkin maineen epäoikeudenmukainen hyväksikäyttö — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 5 kohta)

text:
               2.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 197/20

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 19.6.2008 — Mülhens v. SMHV — Spa Monopole (MINERAL SPA)
   (Asia T-93/06) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin MINERAL SPA rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki SPA - Suhteellinen hylkäysperuste - Maine - Aikaisemman tavaramerkin maineen epäoikeudenmukainen hyväksikäyttö - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 5 kohta)
   (2008/C 197/34)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Mülhens GmbH & Co. KG (Köln, Saksa) (edustajat: asianajajat T. Schulte-Beckhausen ja S. Maaßen)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgia) (edustajat: asianajajat L. de Brouwer, É. Cornu, E. de Gryse ja D. Moreau)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, joka on nostettu SMHV:n toisen valituslautakunnan 11.1.2006 tekemästä päätöksestä (asia R 825/2004-2), joka koskee Spa Monopole, compagnie fermière SA/NV:n ja Mülhens GmbH & Co. KG:n välistä väitemenettelyä
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Mülhens GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 131, 3.6.2006.


title: Asian T-69/97 poistaminen rekisteristä

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/64

         Asian T-69/97 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 217/134)

      (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)

   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston puheenjohtajan 16.6.2005 antamalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia T-69/97, M. V. Diederen vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio.

      (1)  EYVL C 142, 10.5.1997.


title: Asia C-195/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.12.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ympäristö — Direktiivit 75/442/ETY ja 91/156/ETY — Jätteen käsite — Elintarviketeollisuudesta peräisin olevat elintarvikejäämät, jotka on tarkoitettu eläinten rehun tuotantoon — Tähteet, jotka ovat peräisin ruokien valmistamisesta keittiössä ja jotka on tarkoitettu lemmikkieläinten suojelulaitoksille)

text:
               23.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/7

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.12.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-195/05) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Ympäristö - Direktiivit 75/442/ETY ja 91/156/ETY - ’Jätteen’ käsite - Elintarviketeollisuudesta peräisin olevat elintarvikejäämät, jotka on tarkoitettu eläinten rehun tuotantoon - Tähteet, jotka ovat peräisin ruokien valmistamisesta keittiössä ja jotka on tarkoitettu lemmikkieläinten suojelulaitoksille)
   (2008/C 51/12)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: M. Konstantinidis, avustajanaan asianajaja G. Bambara)

      Vastaaja: Italian tasavalta (asiamies: I. M. Braguglia, avustajanaan asianajaja G. Fiengo)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Jätteistä 15.7.1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442 (EYVL L 194, s. 39), sellaisena kuin se on muutettuna 18.3.1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY (EYVL L 78, s. 32), 1 artiklan a alakohdan rikkominen — Kansallinen laki, jolla tietyt jätteet suljetaan direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle
   Tuomiolauselma

               1)

               Italian tasavalta ei ole noudattanut jätteistä 15.7.1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 18.3.1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY, 1 artiklan a alakohdan mukaisia velvoitteitaan,

                           —

                           koska se on antanut koko alueellaan voimassa olevat toimintaohjeet, jotka on täsmennetty erityisesti jätteen käsitteen määritelmää koskevista tulkintaohjeista 28.6.1999 annetussa ympäristöministeriön yleiskirjeessä ja elintarviketeollisuuden tuotanto- ja myyntiketjusta peräisin olevien materiaalien ja sivutuotteiden käyttöä eläinten rehuksi koskevista hygieniaan ja terveyteen liittyvistä suuntaviivoista 22.7.2002 annetussa terveysministeriön yleiskirjeessä ja joiden mukaan jätelainsäädännön soveltamisalan ulkopuolelle jätetään elintarviketeollisuudesta peräisin olevat elintarvikkeiden ylijäämät, jotka on tarkoitettu eläinten rehun tuotantoon, ja

                           —

                           koska se on ympäristösäännöksistä 31.7.2002 annetun lain N:o 179 23 §:ssä jättänyt jätelainsäädännön soveltamisalan ulkopuolelle tähteet, jotka ovat peräisin kaikentyyppisten kiinteiden, kypsennettyjen tai kypsentämättömien, ruokien valmistamisesta keittiössä ja jotka eivät ole päätyneet jakeluketjuun ja jotka on tarkoitettu lemmikkieläinten suojelulaitoksille.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 182, 23.7.2005.


title: Asia F-60/15: Kanne 22.4.2015 – ZZ v. SMHV

text:
               29.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 213/48

         Kanne 22.4.2015 – ZZ v. SMHV
   (Asia F-60/15)
   (2015/C 213/78)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja N. Lhoëst)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   4.6.2014 tehdyn SMHV:n presidentin päätöksen, jolla lakkautettiin kantajan sopimus väliaikaisena toimihenkilönä, kumoaminen sekä vaatimus tulla otetuksi, jos mahdollista, takaisin SMHV:n palvelukseen, ja ellei, vaatimus saada kohtuullinen rahakorvaus kantajan sopimuksen väitetysti lainvastaisesta irtisanomisesta, ja lopuksi vaatimus saada korvausta väitetystä aineettomasta vahingosta.

      Vaatimukset

               —

               4.6.2014 tehty SMHV:n presidentin päätös, jolla lakkautettiin kantajan sopimus väliaikaisena toimihenkilönä, on kumottava

               —

               tämän johdosta on määrättävä kantajan ottamisesta takaisin palvelukseen ja vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle vahingonkorvauksena kantajan sopimuksen irtisanomisen voimaantulon ja tämän takaisin palvelukseen ottamispäivän väliseltä ajalta palkka tehdyn päätöksen kumoamisen vuoksi ja (ii) tämän sopimuksen irtisanomisesta tehdyllä päätöksellä lainvastaisesti keskeytetyn urakehityksen palauttamiseksi

               —

               toissijaisesti siltä varalta, että kantajan takaisin palvelukseen ottaminen aiheuttaisi merkittäviä käytännön vaikeuksia tai se olisi kohtuutonta kolmannen osapuolen tilanteen huomioon ottaen, vastaaja on velvoitettava maksamaan kohtuullinen rahakorvaus kantajan sopimuksen lainvastaisen irtisanomisen vuoksi, ottaen huomioon paitsi aikaisempi palkanmenetys myös kantajan todellinen mahdollisuus pysyä SMHV:n palveluksessa hänen eläkeikäänsä asti toistaiseksi voimassa olevan työsopimuksen puitteissa, ja mahdollisuus urakehitykseen

               —

               vastaaja on joka tapauksessa velvoitettava maksamaan vahingonkorvausta kantajalle aiheutuneesta aineettomasta vahingosta, jonka suuruudeksi arvioidaan oikeuden ja kohtuuden mukaan 15  000 euroa

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-91/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de Primera Instancia n° 60 de Madrid (Espanja) on esittänyt 15.2.2016 – Caixabank SA v. Héctor Benlliure Santiago

text:
               17.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 175/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de Primera Instancia no 60 de Madrid (Espanja) on esittänyt 15.2.2016 – Caixabank SA v. Héctor Benlliure Santiago
   (Asia C-91/16)
   (2016/C 175/07)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado de Primera Instancia no 60 de Madrid

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Caixabank SA

      Vastaaja: Héctor Benlliure Santiago

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko sopimuksen mukaisen varsinaisen korkokannan soveltaminen tilanteessa, jossa viivästyskoron soveltamisen edellytykset täyttyvät, direktiivin 93/13 (1) mukaan sallittu toimi vai merkitseekö se päinvastoin sopimuksen täydentämistä unionin oikeuskäytännössä kielletyllä tavalla?

      (1)  Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL L 95, s. 29).