title: Asia F-143/15: Kanne 19.11.2015 – ZZ v. parlamentti

text:
               22.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 68/45

         Kanne 19.11.2015 – ZZ v. parlamentti
   (Asia F-143/15)
   (2016/C 068/57)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja A. Fombaron)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla hylättiin kantajan valitus, jossa vaadittiin kumoamaan päätös, jolla hänen palvelussuhteensa Euroopan parlamentissa päätettiin ennenaikaisesti

      Vaatimukset

               —

               Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan mukaisen valituksen hylkäämisestä 19.8.2015 tehty päätös on kumottava

               —

               Euroopan parlamentin 25.2.2015 tekemä päätös on kumottava

               —

               Euroopan parlamentin 2.2.2015 tekemä päätös on kumottava

               —

               Euroopan parlamentti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.


title: Asia T-243/11: Kanne 26.4.2011 — Glaxo Group v. SMHV — Farmodiética (ADVANCE)

text:
               2.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/19

         Kanne 26.4.2011 — Glaxo Group v. SMHV — Farmodiética (ADVANCE)
   (Asia T-243/11)
   2011/C 194/32
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Glaxo Group Ltd (Greenford, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: solicitor O. Benito)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Farmodiética — Cosmética, Dietética e Produtos Farmacêuticos, Lda (Estarda de S. Marcos, Portugali)

      Vaatimukset

               —

               asian käsittelyä on lykättävä siihen saakka kunnes mitättömyysmenettely Portugalissa on ratkaistu, koska kyseisessä menettelyssä riitautetaan ainoa peruste, jonka vuoksi yhteisön tavaramerkki nro 6472971 hylättiin, ja jos tämän menettelyn lopputulos ei ole myönteinen

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 25.2.2011 asiassa R 665/2010-4 tekemä päätös on kumottava ja

               —

               vastaaja ja/tai vastapuoli valituslautakunnassa on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ADVANCE luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 6472971

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Luokkiin 3 ja 5 kuluvia tavaroita koskevan kuviomerkin ADVANCIS CAPS MORE BIOAVAILABLE. MORE EFFECTIVE portugalilainen tavaramerkkirekisteröinti nro 417744

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 65 artiklan 2 kohdan rikkominen, koska valituslautakunta: (i) katsoi, että kantaja ei riitauttanut väiteosaston 25.2.2010 tekemää päätöstä asianomaisten tavaroiden samankaltaisuuden osalta, (ii) katsoi, että ei ollut mitään syytä poiketa väiteosaston 25.2.2010 tekemästä päätöksestä asianomaisten tavaroiden samankaltaisuuden osalta, (iii) ei analysoinut, ovatko asianomaiset luokkaan 3 kuuluvat tavarat samankaltaisia kuin asianomaiset luokkaan 5 kuuluvat tavarat vai eivät, (iv) ei selittänyt, miksi oli merkityksellistä ottaa huomioon se, miten merkit lausutaan englanniksi, kun relevantti alue on Portugali, (v) katsoi, että kyseessä olevat tavaramerkit kuulostavat samankaltaisilta englanniksi, (vi) sovelsi virheellisiä kriteerejä merkkien vertailun osalta ja katsoi näin ollen virheellisesti, että samankaltaisuuden aste oli keskinkertainen ja (vi) sovelsi virheellisiä ja puutteellisia kriteerejä kokonaissekaannusvaaran arvioinnissa


               30.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/11

         EFTAn valvontaviranomaisen 16 päivänä helmikuuta 2015 Norjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia E-7/15)
   (2015/C 143/12)
   EFTAn valvontaviranomainen, Rue Belliard 35, 1040 Bryssel, Belgia, asiamiehinään Xavier Lewis, Auður Ýr Steinarsdóttir ja Øyvind Bø, nosti 16 päivänä helmikuuta 2015 EFTAn tuomioistuimessa kanteen Norjan kuningaskuntaa vastaan.
   Kantaja pyytää EFTAn tuomioistuinta

               1.

               toteamaan, että

                           i)

                           ylittämällä vuosina 2008–2012 vaihdellen alueilla NO1, NO3, NO4, NO5 ja NO6 rikkidioksidin (SO2), hiukkasten (PM10) ja typpidioksidin (NO2) ulkoilmasta mitattujen pitoisuuksien raja-arvot, joihin viitataan direktiivin 1999/30 3–5 artiklassa, joka on nyt direktiivin 2008/50 13 artikla; sekä

                           ii)

                           jättämällä noudattamatta vaihdellen alueilla NO1, NO2, NO3, NO4 ja NO5 direktiivin 96/62/EY 8 artiklan 3 kohdassa, joka on nyt direktiivin 2008/50 23 artikla, vahvistettua velvollisuutta laatia ilmanlaatusuunnitelma

                     Norja on laiminlyönyt sen säädöksen mukaiset velvoitteet, johon viitataan ETA-sopimuksen liitteen XX 14c kohdassa (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/50/EY, annettu 21 päivänä toukokuuta 2008, ilmanlaadusta ja sen parantamisesta);

               2.

               velvoittamaan Norjaa korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

               —

               Ilmassa olevien rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksien raja-arvoista annetussa neuvoston direktiivissä 1999/30/EY, joka on nyt ilmanlaadusta ja sen parantamisesta 21 päivänä toukokuuta 2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/50, asetetaan raja-arvot tietyille ilmansaasteille, jotta voidaan välttää, ehkäistä ja vähentää ihmisten terveydelle ja koko ympäristölle aiheutuvia haittoja. Säädökseen sisältyy myös säännöksiä saasteiden arvioimiseksi sekä toimenpiteitä hyvän ilmanlaadun säilyttämiseksi.

               —

               EFTAn valvontaviranomainen toteaa, että Norja on laiminlyönyt velvollisuutensa varmistaa, että tiettyjen saasteiden määrät ulkoilmassa eivät ylitä ETA:n lainsäädännössä vahvistettuja raja-arvoja.

               —

               EFTAn valvontaviranomainen toteaa lisäksi, että Norja on laiminlyönyt velvollisuutensa laatia soveltuvat ilmanlaatusuunnitelmat alueille, joissa raja-arvot sekä sallittu ylitysmarginaali on ylitetty.

               —

               EFTAn valvontaviranomainen toteaa, että Norja ei ole vastauksissaan kiistänyt puutteita, jotka valvontaviranomainen on yksilöinyt virallisessa ilmoituksessa ja perustellussa lausunnossa.

               —

               EFTAn valvontaviranomainen toteaa, että Norja on laiminlyönyt direktiivin 96/62 8 artiklan 3 kohdan, joka on nyt direktiivin 2008/50 23 artiklan 1 kohta, mukaiset velvollisuutensa, koska se ei ole esittänyt yksityiskohtaisia tietoja toteutetuista toimenpiteistä tai hankkeista, aikataulua niiden toteuttamiseksi eikä arviota ilmanlaadun parantamisesta tai näiden tavoitteiden toteutumisen ajankohdasta.


title: Euroopan yhteisöjen komission 16.10.1998 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-373/98)

text:
C 378/10               FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     5.12.98
Euroopan        yhteisöjen     tuomioistuimen     kirjaamoon      Euroopan yhteisöjen komission 16.10.1998 Ranskan tasa-
12.10.1998, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa                          valtaa vastaan nostama kanne
Brinkmann Tabakfabriken GmbH vastaan Hauptzollamt
                                                                                (Asia C-373/98)
Bielefeld ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:
                                                                                (98/C 378/19)
Oliko muun valmistetun tupakan kuin savukkeiden vero-
jen lähentämisestä 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun
neuvoston direktiivin 92/80/ETY (EYVL L 316,                      Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.10.1998
31.10.1992, s. 10) 3 artiklan 1 kohta pantu virheellisesti        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan
täytäntöön Tabaksteuergesetzin (tupakkaverolain) 4 §:n            tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudelli-
1 momentin 2 kohdalla, sellaisena kuin se oli muutettuna          sen yksikön virkamies Paolo Stancanelli ja oikeudellisessa
21.12.1992 annetulla lailla (Bundesgesetzblatt 1992, osa I,       yksikössä toimiva kansallinen virkamies Olivier Couvert-
s. 2150)?                                                         CasteÂra ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o oikeudelli-
                                                                  sen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre
                                                                  Wagner, Kirchberg.
Vastauksen tähän ollessa myöntävä:
                                                                  Kantaja vaatii, että tuomioistuin
Voiko tupakkaveron maksamiseen velvollinen tämän
direktiivin 3 artiklan 1 kohdan perusteella välittömästi
vaatia direktiivin mukaista verotusta, jolloin kansallisten
                                                                  1. toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY:n
tuomioistuinten olisi tehtävä vaikutuksettomaksi Saksassa
                                                                      perustamissopimuksen 171 artiklan 1 kohdan mukai-
sikarien ja pikkusikarien osalta vastoin direktiivin sana-
                                                                      sia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut kaikkia
muotoa sovellettu vähimmäisvero?
                                                                      yhteisöjen tuomioistuimen asiassa 252/85 27.4.1988
                                                                      antaman tuomion (1) täytäntöönpanon edellyttämiä toi-
                                                                      menpiteitä;
                                                                  2. velvoittaa Ranskan tasavallan maksamaan komissiolle
                                                                      uhkasakkona 105 500 ecua päivässä nyt käsiteltävänä
Cour d'appel de Lyonin (seitsemäs jaosto) 16.9.1998 teke-
                                                                      olevassa asiassa annettavan tuomion tiedoksiantopäi-
mällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                      västä alkaen jokaiselta päivältä aina siihen saakka,
asiassa syyttäjä vastaan Yannick Geffroy sekä siviilioikeu-
                                                                      kunnes Ranskan tasavalta noudattaa edellä 1 kohdassa
        dellisessa vastuussa oleva SNC Casino France
                                                                      mainittuja velvoitteitaan, ja
                        (Asia C-366/98)
                         (98/C 378/18)
                                                                  3. velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan tässä
                                                                      oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
Cour d'appel de Lyon (seitsemäs jaosto) on pyytänyt
16.9.1998 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
Euroopan        yhteisöjen     tuomioistuimen     kirjaamoon      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
14.10.1998, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa
syyttäjä vastaan Yannick Geffroy sekä siviilioikeudellisessa
vastuussa oleva SNC Casino France ennakkoratkaisua seu-           Ð Komissio katsoo, että sen tietojen mukaan
raavaan kysymykseen:
                                                                      Ð sellaisten suojeltujen lajien luetteloon, joiden
Estävätkö ETY:n perustamissopimuksen 30 artikla ja                        munien ottaminen luonnosta tai munien hallussa
kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden                   pitäminen ja joiden pesien tuhoaminen tai siirtämi-
merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvalti-                 nen on kiellettävä, ei vieläkään kuulu kaikki neu-
oiden lainsäädännön lähentämisestä 18.12.1978 annetun                     voston direktiivissä 79/409/ETY (2) tarkoitetut lajit;
neuvoston direktiivin 79/112/ETY (1) 14 artiklan säännök-
set sellaisen kansallisen lainsäädännön soveltamisen, josta
on kyse 7.12.1984 annetussa asetuksessa no 84-1147, jolla             Ð niitä lintulajeja, joiden hallussa pitäminen on
on osaltaan pantu täytäntöön tällöin sovellettu, 1.8.1905                 Ranskan lainsäädännön mukaan kiellettyä, ei vie-
annettu laki, jota on muutettu Code de la Consommatio-                    läkään ole määritelty niin, että määrittely täysin
nin 1.213-1 pykälällä ja sitä seuraavilla pykälillä?                      vastaisi direktiivin vaatimuksia.
(1) EYVL L 33, 8.2.1979, s. 1.
                                                                  Ð Päättäessään siitä, kuinka suuri sen uhkasakon on
                                                                      oltava, jonka suorittamista se vaatii, komissio on
                                                                      tukeutunut niihin periaatteisiin, jotka se on määritellyt
 ---pagebreak--- 5.12.98                  FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 378/11
      5.6.1996 (3) ja 8.1.1997 (4) antamissaan tiedonan-              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      noissa. Näin tehdessään komissio on antanut rikkomi-
      sen vakavuudelle kertoimen 4/20 ja kestolle kertoimen
      2,5/3. Lisäksi komissio on käyttänyt kerrointa 21,1,
      joka on Ranskan osalta laskettu (8.1.1997 annetussa             Ð Direktiivin 79/409/ETY 4 artiklan 1 ja 2 kohdan rik-
      komission tiedonannossa tarkoitettu) kerroin ºnº.                    kominen: Ranskan velvollisuutena on toteuttaa erityi-
                                                                           siä suojelutoimia ºBasses CorbieÁresº -alueen osalta ja
                                                                           sen on erityisesti luokiteltava tämä alue ºlintudirektii-
(1 ) Kok. 1988, s. 2243.                                                   vinº 4 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaiseksi erityissuoje-
(2 ) EYVL L 103, 25.8.1979, s. 1.                                          lualueeksi. Kyseisellä alueella asuu useita lintudirek-
(3 ) EYVL C 242, 21.8.1996, s. 6.                                          tiivin liitteessä I mainittuja lajeja, joista tietyt ovat
(4 ) EYVL C 63, 28.2.1997, s. 2.                                           vaarassa kuolla sukupuuttoon tai joita pidetään harvi-
                                                                           naisina tai jotka vaativat erityistä huomiota niiden eri-
                                                                           tyislaatuisen elinympäristön vuoksi. Kyseinen alue on
                                                                           merkittävä myös petolintujen muuttoreittien kannalta.
                                                                           Lisäksi Ranskan viranomaisilla oli perusteltu syy antaa
                                                                           biotooppiasetus sen seikan johdosta, että toinen depar-
                                                                           tementin kahdesta viimeisestä Bonelli-kotkaparista
                                                                           (Hieraaetus fasciatus) pesii alueella, mutta mihinkään
Euroopan yhteisöjen komission 16.10.1998 Ranskan tasa-                     erityisiin suojelutoimiin ei ole ryhdytty eikä sellaisia
                   valtaa vastaan nostama kanne                            ole suunniteltu ºlintudirektiivinº liitteessä I mainittu-
                                                                           jen muiden sellaisten lajien osalta, jotka asuvat ºBasses
                          (Asia C-374/98)
                                                                           CorbieÁresº -alueella, eikä muuttavien lajienkaan osalta
                           (98/C 378/20)                                   eikä varsinkaan alueella käyvien petolintujen osalta.
                                                                      Ð Direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 2, 3 ja 4 kohdan rik-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.10.1998                        kominen: direktiivin 79/409/ETY 4 artiklan 4 kohdan
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan                       ensimmäisessä virkkeessä säädettyjä erityissuojelu-
tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudelli-                  alueita koskevia velvoitteita on noudatettava myös sil-
sen yksikön virkamies Paolo Stancanelli ja oikeudellisessa                 loin, kun tällaista aluetta ei vielä ole direktiivin 4 artik-
yksikössä toimiva kansallinen virkamies Olivier Couvert-                   lan 1 ja 2 artiklan vastaisesti perustettu (asiassa
CasteÂra ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o oikeudelli-                C-355/90 annettu yhteisöjen tuomioistuimen tuo-
sen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre                      mio (3)). Koska siitä päivästä lähtien, johon mennessä
Wagner, Kirchberg.                                                         direktiivi 92/43/ETY oli pantava täytäntöön, eli päivä-
                                                                           määrästä 10.6.1994 lähtien, direktiivin 6 artiklan 2, 3
                                                                           ja 4 kohdan mukaisilla velvoitteilla korvattiin ºlintudi-
                                                                           rektiivinº 4 artiklan 4 kohdan ensimmäisen virkkeen
Kantaja vaatii, että tuomioistuin                                          mukaiset velvoitteet, komissio katsoo, että elinympä-
                                                                           ristödirektiivin mukaisia velvoitteita oli noudatettava
                                                                           10.6.1994 lähtien ºBasses CorbieÁresº -alueen osalta,
                                                                           vaikka sitä ei vielä ollutkaan luokiteltu ºlintudirektii-
Ð toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut                        vinº 4 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaiseksi erityissuoje-
      perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska                  lualueeksi. Komissio katsoo, että kalkkikivilouhoston
      se toisaalta ei ole luokitellut ºBasses CorbieÁresº Ð                avaamista ja käyttöä koskevan suunnitelman toteutta-
      aluetta tiettyjen neuvoston direktiivin 79/409/ETY (1)               minen kyseisellä alueella on selvä esimerkki siitä, että
      liitteessä I mainittujen lintulajien sekä tiettyjen sellais-         Ranskan viranomaiset eivät ole toteuttaneet asianmu-
      ten muuttavien lajien, joita ei mainita liitteessä I, eri-           kaisia toimenpiteitä kyseisellä alueella asuvia lajeja
      tyissuojelualueeksi ja koska se myöskin on rikkonut                  koskevien häiriöiden estämiseksi. Se seikka, että teolli-
      direktiivin 4 artiklan 1 ja 2 kohdan säännöksiä jättäes-             suuslaitoksia koskevien suunnitelmien hyväksymistoi-
      sään toteuttamatta erityisiä suojelutoimia kyseisten                 menpiteillä yritetään jälkikäteen myöhässä osoittaa,
      lajien elinympäristön osalta ja koska se toisaalta on                että direktiivin 92/43/ETY mukaisia velvoitteita olisi
      neuvoston direktiivin 92/43/ETY (2) 6 artiklan 2, 3 ja               noudatettu, ei poista sitä tosiseikkaa, että kyseisen
      4 kohdan vastaisesti jättänyt toteuttamatta ºBasses                  direktiivin säännöksiä on rikottu.
      CorbieÁresº -alueella asianmukaisia toimenpiteitä kysei-
      sellä alueella asuvia lajeja koskevien häiriöiden estämi-
      seksi ja sen estämiseksi, että niiden elinympäristö hei-        (1) Luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huntikuuta
      kentyisi tavalla, jolla olisi merkittävä vaikutus kyseisen          1979 annettu neuvoston direktiivi 79/409/ETY (EYVL L 103,
      direktiivin kannalta, Tautavelin ja Vingraun kuntien                25.8.1979, s. 1).
      alueella avattavien ja toimivien kalkkikivilouhosten            (2) Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston
      johdosta, ja                                                        suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annettu neuvoston
                                                                          direktiivi 92/43/ETY (EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7).
                                                                      (3) Kok. 1993, s. I-4221.
Ð velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan tässä
      oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 16 päivänä kesäkuuta 2005, asiassa T-352/03, Giorgio Lebedef vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö — Arviointikertomus — Myöhästynyt vahvistaminen — Vahingonkorvauskanne)

text:
               20.8.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/20

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   16 päivänä kesäkuuta 2005,
   asiassa T-352/03, Giorgio Lebedef vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Henkilöstö - Arviointikertomus - Myöhästynyt vahvistaminen - Vahingonkorvauskanne)
   (2005/C 205/34)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa T-352/03, Giorgio Lebedef, Euroopan yhteisöjen komission virkamies, kotipaikka Senningerberg (Luxemburg), edustajinaan asianajajat G. Bouneou ja F. Frabetti, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään J. Currall ja C. Berardis-Kayser, prosessiosoite Luxemburgissa), jossa on kyse vahingonkorvausvaatimuksesta, joka koskee sen henkisen kärsimyksen korvaamista, joka aiheutui ajanjaksoa 1999/2001 koskevan arviointikertomuksen laatimisessa tapahtuneesta myöhästymisestä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (yhden tuomarin kokoonpano: V. Tiili), kirjaaja: hallintovirkamies I. Natsinas, on 16.6.2005 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Komissio velvoitetaan maksamaan kantajalle 950 euron summan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 7, 10.1.2004.


title: Asia T-390/08: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 14.10.2009 — Bank Melli Iran v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iranin islamilaiseen tasavaltaan kohdistetut rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden leviäminen — Varojen jäädyttäminen — Kumoamiskanne — Tuomioistuinvalvonta — Harkintavallan väärinkäyttö — Yhdenvertainen kohtelu — Oikeasuhteisuus — Omaisuudensuoja — Puolustautumisoikeudet — Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan — Perusteluvelvollisuus — Yhteisön toimivalta)

text:
               21.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/46

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 14.10.2009 — Bank Melli Iran v. neuvosto
   (Asia T-390/08) (1)

   (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iranin islamilaiseen tasavaltaan kohdistetut rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden leviäminen - Varojen jäädyttäminen - Kumoamiskanne - Tuomioistuinvalvonta - Harkintavallan väärinkäyttö - Yhdenvertainen kohtelu - Oikeasuhteisuus - Omaisuudensuoja - Puolustautumisoikeudet - Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan - Perusteluvelvollisuus - Yhteisön toimivalta)
   2009/C 282/87
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Bank Melli Iran (Teheran, Iran) (edustaja: asianajaja L. Defalque)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bishop, E. Finnegan ja R. Liudvinaviciute-Cordeiro)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamies: V. Jackson, avustajanaan barrister S. Lee), Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues, L. Butel ja E. Belliard) ja Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. Aalto ja E. Cujo)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanosta 23.6.2008 tehdyn neuvoston päätöksen 2008/475/EY (EUVL L 163, s. 29) liitteessä olevan B taulukon 4 kohdan kumoaminen siltä osin kuin se koskee Bank Melli Irania ja sen sivuliikkeitä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Bank Melli Iran vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut.

               3)

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, Ranskan tasavalta ja Euroopan yhteisöjen komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, mukaan lukien välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut.

      (1)  EUVL C 272, 25.10.2008.


title: Asia T-446/09: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.2.2012 — Escola Superior Agrária de Coimbra v. komissio

text:
               14.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 109/34

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.2.2012 — Escola Superior Agrária de Coimbra v. komissio
   (Asia T-446/09) (1)

   2012/C 109/67
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 37, 13.2.2010.


title: Asia C-592/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Espanja) on esittänyt 18.12.2012 — Compañía Europea de Viajeros de España S.A. v. Tribunal Económico Administrativo Regional de Madrid (Ministerio de Economia y Hacienda)

text:
               16.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Espanja) on esittänyt 18.12.2012 — Compañía Europea de Viajeros de España S.A. v. Tribunal Económico Administrativo Regional de Madrid (Ministerio de Economia y Hacienda)
   (Asia C-592/12)
   2013/C 79/12
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Superior de Justicia de Madrid

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Compañía Europea de Viajeros de España S.A.

      Vastaaja: Tribunal Económico Administrativo Regional de Madrid (Ministerio de Economia y Hacienda)

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnasta 25.2.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/12/ETY (1) 3 artiklan 2 kohta ja erityisesti vaatimus veron erityistarkoituksesta:

                           a)

                           Onko näitä tulkittava niin, että niissä asetetaan edellytykseksi se, ettei kyseistä tavoitetta onnistuta saavuttamaan muulla yhdenmukaistetulla verolla?

                           b)

                           Onko näitä tulkittava niin, että kyseessä on yksinomaan julkistaloudellinen tavoite silloin, kun vero on otettu käyttöön yhtä aikaa, kun jokin toimivalta on siirretty itsehallintoalueille, joille puolestaan on luovutettu verotuotto, jotta katettaisiin osittain siirretyn toimivallan aiheuttamat kustannukset, mikä mahdollistaa eri verokantojen vahvistamisen kunkin itsehallintoalueen alueen mukaan?

                           c)

                           Jos edelliseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko erityistarkoituksen käsitettä tulkittava niin, että kyseisen tavoitteen on oltava yksinomainen, vai päinvastoin niin, että se antaa mahdollisuuden saavuttaa useita erilaisia tavoitteita, joista yhtenä voi olla yksinomaan julkistaloudellinen tavoite, jolla pyritään saamaan rahoitus tietyn toimivallan käytölle?

                           d)

                           Jos edelliseen kysymykseen vastataan niin, että hyväksytään useiden tavoitteiden saavuttaminen, kuinka merkittävä tietyn tavoitteen on unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan oltava veron erityistarkoitusta koskevan vaatimuksen täyttymiseksi direktiivin 92/12 3 artiklan 2 kohtaa sovellettaessa, ja millä perustella pääasiallinen ja liitännäinen tavoite erotetaan toisistaan?

               2)

               Valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnasta 25.2.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/12/ETY 3 artiklan 2 kohta ja erityisesti edellytys, jonka mukaan näiden verojen kannossa on noudatettava valmistevero- ja arvonlisäverosaatavan syntymistä koskevia verotussääntöjä:

                           a)

                           Ovatko nämä esteenä yhdenmukaistamattomalle välilliselle verolle, kuten IVMDH-vero, jonka osalta verosaatava syntyy silloin, kun polttoaine myydään vähittäiskaupassa loppukuluttajalle, toisin kuin yhdenmukaistetun veron, kivennäisöljyveron, verosaatava, joka syntyy, kun tuotteet poistuvat viimeisestä verottomasta varastosta, tai siitä huolimatta, että verosaatava syntyy vähittäiskaupan viimeisessä vaiheessa, se kuitenkin tulee maksettavaksi jokaisessa tuotanto- ja jakeluportaassa arvonlisäveron osalla, koska se ei ole, kuten asiassa EKW ja Wein & Co (2) annetussa tuomiossa todetaan (47 kohta), kummankaan yhteisön lainsäädännössä säädetyn verotustekniikan ”systematiikan” mukainen?

                           b)

                           Jos edelliseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko näitä tulkittava siten, että mainittu verosääntöjen noudattamista koskeva edellytys täyttyy — ilman että verojen tarvitsee sopia yhteen verosaatavan syntymisen osalta — pelkästään sillä perusteella, että yhdenmukaistamaton välillinen vero, tässä tapauksessa IVMDH-vero, ei vaikuta valmistevero- tai arvonlisäverosaatavan tavanomaiseen syntymiseen siinä mielessä, että vero ei estä tai vaikeuta sitä?

      (1)  EYVL L 76, s. 1.

      (2)  Asia C-437/97, tuomio 9.3.2000 (Kok., s. I-1157).


title: Asia T-40/05: Ritec International Limitedin 28.1.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               16.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/33

         Ritec International Limitedin 28.1.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-40/05)
   (2005/C 93/63)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ritec International Limited, kotipaikka Enfield (Yhdistynyt kuningaskunta), on nostanut 28.1.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat P.H.L.M. Kuypers ja M.J. Osse, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               toteaa, ettei kantajan tarvitse hankkia asetuksen N:o 2037/2000/EY 5 artiklan 7 kohdan mukaista poikkeusta sitä tiettyä käyttötarkoitusta varten, että se käyttää HCFC-141b:tä tuotteessa ”ClearShield”;

               —

               toissijaisesti velvoittaa komission tekemään mahdollisimman pian uuden, yhteisöjen tuomioistuimen ratkaisun mukaisen päätöksen siinä tapauksessa, että yhteisöjen tuomioistuin toteaa, että kantajan on hankittava asetuksen N:o 2037/2000/EY 5 artiklan 7 kohdan mukainen poikkeus sitä tiettyä käyttötarkoitusta varten, että se käyttää HCFC-141b:tä tuotteessa ”ClearShield”;

               —

               toteaa, että kantaja on osoittanut, että sitä tiettyä käyttötarkoitusta varten, että se käyttää HCFC-141b:tä tuotteessa ”ClearShield”, ei ole olemassa asetuksen N:o 2037/2000 5 artiklan 7 kohdassa tarkoitettuja teknisesti tai taloudellisesti toteuttamiskelpoisia vaihtoehtoisia aineita tai tekniikoita, eikä niitä voida käyttää;

               —

               velvoittaa komission korvaamaan kaikki tämän oikeudenkäynnin oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Asetuksen N:o 2037/2000 (1) 5 artiklan 7 kohdassa mahdollistetaan se, että komissio voi jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä myöntää rajoitetuksi ajaksi poikkeuksen, jolla mahdollistetaan kloorifluorihiilivetyjen käyttö ja markkinoille saattaminen, jos osoitetaan, että tiettyä käyttötarkoitusta varten ei ole olemassa teknisesti tai taloudellisesti toteuttamiskelpoisia vaihtoehtoisia aineita tai tekniikoita tai että näitä ei voida käyttää. Yhdistyneen kuningaskunnan toimivaltainen viranomainen teki tällaisen pyynnön saadakseen kantajalle poikkeuksen sitä tiettyä käyttötarkoitusta varten, että se käyttää HCFC-141b:tä tuotteessa ”ClearShield”, joka on lasinsuojaustuote. Komission hylkäsi tämän pyynnön 23.11.2004.
   Kantaja katsoo, että komissio ymmärsi väärin tavan, jolla kantaja käyttää HCFC-141b:tä, ja lisäksi riitauttaa komission väitteet, jotka koskevat sitä, että ei-tulenaran ”ClearShieldin” kaltaisia tuotteita markkinoidaan, että kantaja aikoi tuoda tulenaran ”ClearShieldin” tai ruiskutuskaapin markkinoille vuonna 2005, että tulenarat lasinsuojaustuotteet voidaan tehdä käyttäjälle turvallisiksi, kun tulenarkaa tuotetta käytetään ruiskutuskaapissa ja että kantajalla on ollut riittävästi aikaa korvata HCFC-141b vaihtoehdoilla. Se väittää lisäksi, että riitautetussa päätöksessä ei oteta huomioon sitä, että kantaja on löytänyt vaihtoehdon HCFC-141b:n käytölle. Samalla kantaja riitauttaa komission kannan, että useita muita vaihtoehtoja kuin HCFC on saatavilla, mutta niitä ei ole otettu käyttöön tulenarkuuteen liittyvistä syistä, ja että muut yhtiöt käyttävät niitä EU:n markkinoilla. Kantaja esittää, että se on löytänyt vain yhden vaihtoehdon, joka ei ole kaupallisesti saatavilla.
   Kantaja riitauttaa lisäksi komission kannat, että HCFC-141b:n käyttö oli kielletty jo asetuksessa N:o 3093/1994 (2) ja että asetuksen N:o 2037/2000 5 artiklan 7 kohdan mukainen poikkeus oli tarpeen, jotta kantaja voi jatkaa tämän aineen käyttöä. Kantajan mukaan asetus N:o 2037/2000 ei kata sitä tiettyä käyttötarkoitusta, jota varten se käyttää HCFC-141b:tä, tai ainakaan tätä käyttötarkoitusta ei kielletä ennen vuotta 2015.
   Lopuksi kantaja väittää, että komission päätöksellä rikotaan EY 253 artiklaa, koska siinä ei todeta, mihin se perustuu.

      (1)  Otsonikerrosta heikentävistä aineista 29 päivänä kesäkuuta 2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2037/2000, EYVL L 244, s. 1.

      (2)  Otsonikerrosta heikentävistä aineista 15 päivänä joulukuuta 1994 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 3093/94, EYVL L 333, s. 1.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 7 päivänä joulukuuta 2000 asiassa C-374/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivit 79/409/ETY ja 92/43/ETY – Luonnonvaraisten lintujen suojelu – Erityissuojelualueet)

text:
C 79/6                   FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             10.3.2001
Jäsenvaltio voi eläinlääkärintarkastuksista yhteisön sisäisessä kau-       Vingraun (Ranska) kuntien alueella luontotyyppien sekä luon-
passa sisämarkkinoiden toteuttamista varten 11 päivänä joulukuuta          nonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä
1989 annetun neuvoston direktiivin 89/662/ETY 9 artiklan                   toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY
1 kohdan neljännen alakohdan mukaisena suojatoimenpiteenä kiel-            (EYVL L 206, s. 7) vastaisesti avattujen kalkkilouhosten ja
tää sellaisten naudanpäiden tuonnin, jotka sisältävät naudan spongi-       niiden toiminnan vuoksi, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes
formisen enkefalopatian (BSE) riskiä aiheuttavia aineksia, tilanteessa,    jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. Gul-
jossa komissio on saman direktiivin 9 artiklan 4 kohdan nojalla            mann (esittelevä tuomari) sekä tuomarit R. Schintgen ja
tehnyt riskiainesten käytön kieltämisestä tarttuvien spongiformisten       V. Skouris, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: johtava hallintovir-
enkefalopatioiden vuoksi 30 päivänä heinäkuuta 1997 tehdyn                 kamies D. Louterman-Hubeau, on antanut 7.12.2000 tuo-
komission päätöksen 97/534/EY kaltaisen päätöksen, jolla velvoite-         mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
taan poistamaan tällaiset ainekset ja kielletään niiden käyttö, vaikka
tällaisessa päätöksessä säädettyjen toimenpiteiden soveltamispäivää        1)    Ranskan hallitus ei ole noudattanut luonnonvaraisten lintujen
on lykätty.                                                                      suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979 annetun neuvoston
                                                                                direktiivin 79/409/ETY 4 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoit-
                                                                                teitaan, koska se ei ole luokitellut erityissuojelualueeksi mitään
(1) EYVL C 71, 13.3.1999.                                                        osaa Basses Corbièresin alueesta ja koska se ei ole toteuttanut
                                                                                alueella maantieteelliseltä ulottuvuudeltaan riittäviä erityisiä
                                                                                suojelutoimia.
                                                                           2)    Kanne hylätään muilta osin.
                                                                           3)    Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                 (1) EYVL C 378, 5.12.1998.
                           (kuudes jaosto)
                    7 päivänä joulukuuta 2000
asiassa C-374/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                             YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                       Ranskan tasavalta (1)
                                                                                (viides jaosto)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
vit 79/409/ETY ja 92/43/ETY – Luonnonvaraisten lintujen
                                                                                7 päivänä joulukuuta 2000
                   suojelu – Erityissuojelualueet)
                                                                           asiassa C-482/98, Italian tasavalta vastaan Euroopan yhtei-
                           (2001/C 79/10)                                                           söjen komissio (1)
                                                                           (Kumoamiskanne – Neuvoston direktiivi 92/83/ETY – Alko-
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                         holin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden yhden-
                                                                           mukaistaminen – 21 päivänä lokakuuta 1998 tehty komis-
                                                                           sion päätös 98/617/EY, jolla Italialta poistetaan valtuudet
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan             evätä tietyiltä tuotteilta vapautus valmisteverosta alkoholin
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden yhdenmu-
                                                                           kaistamisesta annetun neuvoston direktiivin 92/83/ETY
Asiassa C-374/98, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-                                  nojalla – Kosmeettiset valmisteet)
nään P. Stancanelli ja O. Couvert-Castéra) vastaan Ranskan
tasavalta (asiamiehinään K. Rispal-Bellanger ja R. Nadal),                                            (2001/C 79/11)
jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että
Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuk-
sen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole luokitellut Basses                                  (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Corbièresin (Ranska) aluetta erityissuojelualueeksi eräiden,
luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta
1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY (EYVL L 103,                 (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
s. 1) liitteessä I mainittujen lintulajien ja eräiden sellaisten                    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
muuttavien lajien osalta, joita tässä liitteessä ei mainita, ja
koska se on tämän direktiivin 4 artiklan 1 ja 2 kohdan                     Asiassa C-482/98, Italian tasavalta (asiamiehenään U. Leanza,
vastaisesti jättänyt toteuttamatta näiden lajien elinympäristöjä           avustajanaan O. Fiumara) vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
koskevat erityiset suojelutoimenpiteet, sekä Basses Corbièresin            sio (asiamiehenään E. Traversa), jossa kantaja vaatii yhteisöjen
alueella asianmukaiset toimenpiteet sen estämiseksi, etteivät              tuomioistuinta kumoamaan 21 päivänä lokakuuta 1998 teh-
alueella olevat lajit merkittävällä tavalla häiriinny ja ettei niiden      dyn komission päätöksen 98/617/EY, jolla Italialta poistetaan
elinympäristö merkittävällä tavalla huononnu Tautavelin ja                 valtuudet evätä tietyiltä tuotteilta vapautus valmisteverosta


title: Asian T-101/99 poistaminen rekisteristä

text:
18.3.2000             FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 79/43
        Asian T-196/98 (1) poistaminen rekisteristä                            Asian T-208/99 (1)poistaminen rekisteristä
                         (2000/C 79/91)                                                        (2000/C 79/93)
                  (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                                          (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-             Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men kolmannen jaoston puheenjohtajan 26.11.1999 antamal-              men ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 27.1.2000 antamal-
la määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia         la määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
T-196/98, Eduardo Peña Abizanda ym. vastaan Euroopan                 rekisteristä on poistettu asia T-208/99, Martin Bangemann
yhteisöjen komissio.                                                  vastaan Euroopan unionin neuvosto.
(1) EYVL C 48, 20.2.1999.                                             (1) EYVL C 314, 30.10.1999.
        Asian T-101/99 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                               Asian T-324/99 (1)poistaminen rekisteristä
                         (2000/C 79/92)
                                                                                (2000/C 79/94)
                   (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men toisen jaoston puheenjohtajan 25.1.2000 antamalla                 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-           men ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 11.1.2000 antamal-
teristä on poistettu asia T-101/99. Adolfo Kind vastaan               la määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
Euroopan yhteisöjen komissio.                                         T-324/99, Association des Fonctionnaires Indépendants pour
                                                                      la Défense de la Fonction Publique Européenne (TAO/AFI) ja
(1) EYVL C 204, 17.7.1999.                                            Rosario De Simone vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
                                                                      (1) EYVL C 34, 5.2.2000.


title: Asia C-55/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d’appel de Mons (Belgia) on esittänyt 5.2.2014 – Régie communale autonome du stade Luc Varenne v. Belgian valtio

text:
               7.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 102/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d’appel de Mons (Belgia) on esittänyt 5.2.2014 – Régie communale autonome du stade Luc Varenne v. Belgian valtio
   (Asia C-55/14)
   2014/C 102/32
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour d’appel de Mons

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Régie communale autonome du stade Luc Varenne

      Vastapuoli: Belgian valtio
   Onko yksinomaan jalkapallon pelaamiseen käytettävien urheilukeskuksen tilojen käyttöön antamista, joka käsittää oikeuden käyttää ja hyödyntää määrättyinä aikoina jalkapallostadionin pelialuetta (pelikenttä) ja pukuhuoneita pelaajia ja erotuomareita varten enintään 18 päivänä urheilukauden aikana (urheilukausi alkaa 1.7. kunakin kalenterivuonna ja päättyy 30.6. seuraavana vuonna), pidettävä jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17.5.1977 annetun kuudennen Euroopan yhteisöjen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1) 13 artiklan B kohdan b alakohdassa (arvonlisäverodirektiivin 2006/112 (2) 135 artiklan 1 kohdan l alakohta) tarkoitettuna verosta vapautettuna kiinteän omaisuuden vuokrauksena siltä osin kuin

               —

               käyttö- ja hyödyntämisoikeuden luovuttajalla on täysi oikeus myöntää samoja oikeuksia valitsemilleen muille luonnollisille henkilöille tai oikeushenkilöille muina ajankohtina kuin edellä mainittuina 18 päivänä

               —

               käyttö- ja hyödyntämisoikeuden luovuttajalla on oikeus päästä milloin tahansa mainittuihin tiloihin ilman näiden oikeuksien saajan etukäteistä suostumusta muun muassa tilojen asianmukaisen käytön varmistamiseksi sekä vahinkojen ehkäisemiseksi ainoastaan sillä edellytyksellä, ettei pääsyllä häiritä urheilukilpailujen asianmukaista kulkua

               —

               käyttö- ja hyödyntämisoikeuden luovuttaja säilyttää lisäksi oikeuden valvoa jatkuvasti pääsyä tiloihin, mukaan lukien ajanjakso, jolloin R.F.C.T. käyttää tiloja

               —

               käyttö- ja hyödyntämisoikeuden luovuttaja perii 1 750 euron suuruisen kertakorvauksen jokaiselta päivältä, jona pelikenttää, pukuhuoneita, baaria, vahtimestarin palveluja ja koko tilojen vartiointi- ja valvontapalveluja käytetään, kun otetaan huomioon se, että peritty summa käsittää kyseisen sopimuksen mukaan 20 prosentin suuruudelta maksun pääsystä jalkapallokentälle ja 80 prosentin suuruudelta vastikkeen erilaisista käyttö- ja hyödyntämisoikeuden luovuttajan (käsiteltävässä asiassa valittajana oleva Régie) suorittamista kunnossapito-, siivous- ja ylläpitopalveluista (ruohonleikkuu, siemennys jne.) ja pelikentän saattamisesta sääntöjä vastaavaksi sekä sen suorittamista liitännäispalveluista?

      (1)  EYVL L 145, s. 1.

      (2)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1).


title: Asia T-755/14: Kanne 14.11.2014 – Herbert Smith Freehills v. komissio

text:
               26.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/37

         Kanne 14.11.2014 – Herbert Smith Freehills v. komissio
   (Asia T-755/14)
   (2015/C 026/48)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Herbert Smith Freehills LLP (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja P. Wytinck)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 24.9.2014 tehdyn Euroopan komission päätöksen GESTDEM 2014/2070 ja

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteellaan kantaja vaatii kumottavaksi 24.9.2014 tehdyn päätöksen GESTDEM 2014/2070, jossa komissio hylkäsi kantajan pyynnön saada tutustua asetuksen N:o 1049/2014 (1) nojalla tiettyihin asiakirjoihin, jotka liittyvät tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä sekä direktiivin 2001/37/EY kumoamisesta 3.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/40/EU (2) antamiseen.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komissio rikkoi asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohtaa siltä osin kuin yksikään niistä komission yksilöimistä asiakirjoista, joita se ei antanut tutustuttavaksi, ei kuulu tuomioistuinkäsittelyn suojaa koskevan poikkeuksen soveltamisalaan.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan komissio rikkoi asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohtaa siltä osin kuin jotkin niistä komission yksilöimistä asiakirjoista, joita se ei antanut tutustuttavaksi, eivät kuulu oikeudellisen neuvonannon suojaa koskevan poikkeuksen soveltamisalaan.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan komissio rikkoi asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohtaa siltä osin kuin ylivoimainen yleinen etu edellyttää yksilöityjen asiakirjojen antamista tutustuttaviksi kantajan tätä koskevan pyynnön mukaisesti.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EUVL L 145, s. 43).

      (2)  EUVL L 127, s. 1.


title: Asia C-121/08: Kanne 19.3.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               9.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 116/17

         Kanne 19.3.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-121/08)
   (2008/C 116/31)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Kontou-Durande ja L. Pignataro)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/98/EY täytäntöönpanosta jäljitettävyysvaatimusten ja vakavista epätoivotuista vaikutuksista ja vaaratilanteista ilmoittamisen osalta 30.9.2005 annetun komission direktiivin 2005/61/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja koska se ei ainakaan ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

               —

               Helleenien tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika direktiivin 2005/61/EY saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä päättyi 31.8.2006.

      (1)  EUVL L 256, 1.10.2005, s. 32.


title: Asia T-21/15: Kanne 19.1.2015 – Franmax v. SMHV – Ehrmann (Dino)

text:
               30.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 107/32

      Kanne 19.1.2015 – Franmax v. SMHV – Ehrmann (Dino)
      (Asia T-21/15)
      (2015/C 107/41)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset ja muut osapuolet

         Kantaja: Franmax UAB (Vilna, Liettua) (edustaja: asianajaja E. Saukalas)

         Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

         Muu osapuoli valituslautakunnassa: Ehrmann AG Oberschönegg im Allgäu (Oberschönegg, Saksa)

         Menettely SMHV:ssa

         Hakija: Kantaja

         Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”Dino” – Rekisteröintihakemus nro 10 809 481

         SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

         Riidanalainen päätös: SMHV:n viidennen valituslautakunnan 23.10.2014 asiassa R 2012/2013-5 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen

                  —

                  velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Kanneperusteet

                  —

                  Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohtaa on rikottu.


title: Asia T-603/11: Kanne 24.11.2011 — Ecologistas en Acción-CODA v. komissio

text:
               28.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 25/64

      Kanne 24.11.2011 — Ecologistas en Acción-CODA v. komissio
      (Asia T-603/11)
      (2012/C 25/122)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Asianosaiset

         Kantaja: Ecologistas en Acción-CODA (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja J. Doreste Hernández)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan Euroopan komission pääsihteeristön kielteisen päätöksen, jolla evättiin oikeus saada tutustua kantajan pyytämiin asiakirjoihin menettelyssä GESTDEM 2011/6 ja

                  —

                  velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Asiakirjat, joihin kantaja on pyytänyt saada tutustua ja jotka ovat tämän menettelyn kohteena, ovat samat kuin asiassa T-341/11, Ecologistas en Acción-CODA vastaan komissio.
      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin edellä mainitussa asiassa, jossa riitautettiin saman tutustumispyynnön implisiittinen hylkäyspäätös.


title: Asia C-257/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hannover (Saksa) on esittänyt 1.6.2015 – Michael Ihden ja Gisela Brinkmann v. TUIfly GmbH

text:
               24.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 279/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hannover (Saksa) on esittänyt 1.6.2015 – Michael Ihden ja Gisela Brinkmann v. TUIfly GmbH
   (Asia C-257/15)
   (2015/C 279/23)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Hannover

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Michael Ihden ja Gisela Brinkmann

      Vastaaja: TUIfly GmbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 5 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että liikennöintijärjestyksessä edeltävän lennon aikana syntyneet poikkeukselliset olosuhteet ovat myös poikkeuksellisia olosuhteita kyseessä olevan lennon osalta, kun lentoliikenteen harjoittaja voi välttää viivästyksen jäljellä olevalla liikennöintijärjestyksen osalla peruuttamalla tietyt liikennöintijärjestyksessä suunnitelluista lennoista?

               2)

               Jos unionin tuomioistuin vastaa ensimmäiseen kysymykseen myöntävästi: onko poikkeuksellisten olosuhteiden pitänyt syntyä samana päivänä, edellisenä päivänä vai yksinomaan suunnitellun liikennöintijärjestyksen aikana?

      (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004, annettu 11 päivänä helmikuuta 2004, matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta (EUVL L 46, s. 1).


title: Asia C-605/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 17.12.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt korkein oikeus – Suomi) – Virpi Komu, Hanna Ruotsalainen ja Ritva Komu v. Pekka Komu ja Jelena Komu (Ennakkoratkaisupyyntö — Asetus (EY) N:o 44/2001 — Soveltamisala — Yksinomainen toimivalta — 22 artiklan 1 alakohta — Asia, joka koskee esineoikeutta kiinteään omaisuuteen — Käsite — Vaatimus kiinteistöjen yhteisomistussuhteen purkamisesta niiden myynnillä)

text:
               22.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 68/18

         Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 17.12.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt korkein oikeus – Suomi) – Virpi Komu, Hanna Ruotsalainen ja Ritva Komu v. Pekka Komu ja Jelena Komu
   (Asia C-605/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Asetus (EY) N:o 44/2001 - Soveltamisala - Yksinomainen toimivalta - 22 artiklan 1 alakohta - Asia, joka koskee esineoikeutta kiinteään omaisuuteen - Käsite - Vaatimus kiinteistöjen yhteisomistussuhteen purkamisesta niiden myynnillä))
   (2016/C 068/22)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Korkein oikeus

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Virpi Komu, Hanna Ruotsalainen ja Ritva Komu

      Vastapuolet: Pekka Komu ja Jelena Komu

      Tuomiolauselma

   Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 22 artiklan 1 alakohdan ensimmäistä alakohtaa on tulkittava siten, että tässä säännöksessä tarkoitettuun ryhmään asioita, jotka koskevat ”esineoikeutta kiinteään omaisuuteen”, kuuluu asia, jossa vaaditaan kiinteään omaisuuteen kohdistuvan yhteisomistussuhteen purkamista uskotun miehen toteuttamalla kyseisen omaisuuden myynnillä.

      (1)  EUVL C 81, 9.3.2015.


title: Asia T-453/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.9.2015 – Pannonhalmi Főapátság v. parlamentti (Kumoamiskanne — Rusovcessa (Slovakia) sijaitsevan Lónyayn linnan omistuksesta Euroopan parlamentille osoitettu vetoomus — Vetoomuksen tutkimatta jättäminen — Perusteluvelvollisuus — Selvästi täysin perusteeton kanne)

text:
               16.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 381/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.9.2015 – Pannonhalmi Főapátság v. parlamentti
   (Asia T-453/14) (1)

   ((Kumoamiskanne - Rusovcessa (Slovakia) sijaitsevan Lónyayn linnan omistuksesta Euroopan parlamentille osoitettu vetoomus - Vetoomuksen tutkimatta jättäminen - Perusteluvelvollisuus - Selvästi täysin perusteeton kanne))
   (2015/C 381/30)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Asianosaiset

      Kantaja: Magyar Bencés Kongregáció Pannonhalmi Főapátság (Pannonhalma, Unkari) (edustaja: asianajaja D. Sobor)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: A. Pospíšilová Padowska ja T. Lukácsi)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota Euroopan parlamentin vetoomusvaliokunnan 16.4.2014 tekemä päätös jättää tutkimatta kantajan 26.6.2013 esittämä vetoomus sillä perusteella, ettei se kuulunut Euroopan unionin toimialaan

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Magyar Bencés Kongregáció Pannonhalmi Főapátság velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Lausunnon antaminen Slovakian tasavallan ja Unkarin väliintulohakemuksista raukeaa.

      (1)  EUVL C 303, 8.9.2014.


title: Asia C-349/10 P: Unionin tuomioistuimen (kuudes jaosto) määräys 2.3.2011 — Claro SA v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Telefónica SA (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Rekisteröinnin epääminen — Valituksen tutkittavaksi ottaminen valituslautakunnassa — Valituksen perusteet sisältävää kirjelmää ei ole jätetty — Asetuksen (EY) N:o 40/94 59 artikla — Asetuksen (EY) N:o 2868/95 49 säännön 1 kohta — Selvästi perusteeton valitus)

text:
               27.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/9

         Unionin tuomioistuimen (kuudes jaosto) määräys 2.3.2011 — Claro SA v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Telefónica SA
   (Asia C-349/10 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Rekisteröinnin epääminen - Valituksen tutkittavaksi ottaminen valituslautakunnassa - Valituksen perusteet sisältävää kirjelmää ei ole jätetty - Asetuksen (EY) N:o 40/94 59 artikla - Asetuksen (EY) N:o 2868/95 49 säännön 1 kohta - Selvästi perusteeton valitus)
   2011/C 252/16
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittaja: Claro SA (edustaja: abogado E. Armijo Chávarri)

      Valittajan vastapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: J. Crespo Carrillo) ja Telefónica SA

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-225/09, Claro v. OHMI ja Telefónica, 28.4.2010 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi kanteen SMHV:n toisen valituslautakunnan 26.2.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 1079/2008-2), joka koski Telefónica, SA:n ja BCP S/A:n välistä väitemenettelyä

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Claro SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 234, 28.8.2010.


title: Öljynetsintää ja -porausta Euroopassa koskevat EU:n toimet Euroopan parlamentin päätöslauselma 7. lokakuuta 2010 öljynetsintää ja -porausta Euroopassa koskevista EU:n toimista

text:
               20.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               CE 371/10

         Torstai 7. lokakuuta 2010Öljynetsintää ja -porausta Euroopassa koskevat EU:n toimet
   P7_TA(2010)0352
   Euroopan parlamentin päätöslauselma 7. lokakuuta 2010 öljynetsintää ja -porausta Euroopassa koskevista EU:n toimista
   2011/C 371 E/03

      Euroopan parlamentti, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 11 ja 191 artiklan,
   ottaa huomioon biologista monimuotoisuutta koskevan YK:n yleissopimuksen,
   ottaa huomioon luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/43/ETY (luontotyyppidirektiivi) (1) perustetun Natura 2000 -verkoston sekä yhteisön meriympäristöpolitiikan puitteista 17 päivänä kesäkuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/56/EY (meristrategiapuitedirektiivi) (2), jotka ovat ensisijaisia keinoja Euroopan meriympäristön biologisen monimuotoisuuden suojelemiseksi,
   ottaa huomioon ympäristön suotuisan ja hyvän tilan saavuttamista EU:n rannikko- ja merivesillä koskevat tavoitteet ja vaatimukset, joista säädetään yhteisön vesipolitiikan puitteista 23 päivänä lokakuuta 2000 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2000/60/EY (vesipolitiikan puitedirektiivi) (3) sekä meristrategiapuitedirektiivissä,
   ottaa huomioon biologista monimuotoisuutta koskevan EU:n toimintasuunnitelman (4),
   ottaa huomioon Deepwater Horizon -öljynporauslautan aiheuttaman öljyvuodon Meksikonlahdella,
   ottaa huomioon EU:n vesillä olevat öljynporauslautat,
   ottaa huomioon neuvostolle ja komissiolle 7. syyskuuta 2010 esitetyt kysymykset siitä, miten Deepwater Horizon -öljynporauslautan öljyvuoto vaikuttaa EU:hun ja öljynetsintää ja -porausta EU:ssa koskeviin EU:n toimiin (O-0122/2010 – B7-0470/2010, O-0123/2010 – B7-0551/2010),
   ottaa huomioon työjärjestyksen 115 artiklan 5 kohdan ja 110 artiklan 2 kohdan,

               A.

               katsoo, että Deepwater Horizonin Meksikonlahdella aiheuttaman öljyvuodon jälkeen EU:n ja sen jäsenvaltioiden on ehdottoman välttämätöntä selvittää kiireesti Euroopan unionissa tapahtuvan öljynetsinnän ja -porauksen kaikki näkökulmat ja ryhtyä tämän jälkeen kaikkiin tarvittaviin toimiin sen varmistamiseksi, ettei vastaavaa ympäristökatastrofia pääse tapahtumaan EU:n vesillä,

               B.

               katsoo, että mahdollisimman korkeatasoinen ennalta varautuminen, ympäristönsuojelu ja kaiken Euroopassa tapahtuvan öljyyn liittyvän toiminnan turvallisuuden ja varmuuden korkein mahdollinen taso ovat ratkaisevan tärkeitä periaatteita, joiden on ohjattava EU:n toimia tällä alalla,

               C.

               ottaa huomioon, että öljynporaus ja -etsintä keskittyvät Pohjanmerelle,

               D.

               katsoo, että EU:n vedet ulottuvat myös Euroopan unioniin kuulumattomiin maihin, joissa EU:n lainsäädäntö ei edellytä vahinkovastuuta ja vahinkojen korjaamista koskevien sovellettavien säännösten noudattamista,

               E.

               ottaa huomioon, että öljynetsintää ja -porausta ollaan ulottamassa yhä syvemmälle ja kauemmaksi merelle, mikä merkitsee sitä, että toiminnan hallintaan ja seurantaan liittyvät riskit kasvavat,

               1.

               ilmaisee solidaarisuutensa Deepwater Horizonin öljyvuotokatastrofin uhreille ja pyytää EU:ta vastaamaan katastrofiin antamalla teknistä apua ja tukea;

               2.

               myöntää, että öljyn ja kaasun offshore-tuotanto Euroopassa voi jatkossakin edistää merkittävästi toimitusvarmuutta EU:ssa sekä Euroopan teollisuuden hyvää turvallisuustasoa;

               3.

               toteaa, että Euroopan on hyväksyttävä kiireesti yhteinen rajatylittävä järjestelmä öljyvuotojen ennalta ehkäisemiseksi ja niiden torjumiseksi;

               4.

               kehottaa komissiota toimittamaan vuoden lopussa kertomuksen, jossa arvioidaan Meksikonlahden ympäristön pilaantumista ja biologista tilaa;

               5.

               kehottaa komissiota seuraamaan tarkasti tutkimustuloksia, kun Yhdysvaltain viranomaiset selvittävät ihmisen toiminnan, luonnon ja teknologian osuutta Meksikonlahdella tapahtuneeseen katastrofiin, jotta voidaan tehdä kaikki tarvittavat johtopäätökset sen välttämiseksi, ettei vastaavaa tapahdu avomerillä sijaitsevilla öljynporauslautoilla EU:n merialueilla ja rannikkovesillä;

               6.

               kehottaa komissiota kehittämään öljynporauslauttoja varten tiukkoja EU:n laajuisia toimia, joilla ehkäistään onnettomuuksia, ja laajentamaan SEVESO II -direktiivin (5) soveltamisalan öljylauttoihin;

               7.

               pyytää komissiota erityisesti tarkastelemaan uudelleen EU:n valmiuksia vastata välittömästi offshore-laitosten onnettomuuksiin ja kehittämään EU:n toimintasuunnitelman yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa; panee merkille, että arktiseen alueeseen on kiinnitettävä erityistä huomiota, sillä alue on haavoittuvainen ja tärkeä ilmastonmuutoksen lieventämisessä; panee lisäksi merkille, että myös Välimeren, Itämeren ja Pohjanmeren alue on otettava huomioon;

               8.

               panee tyytyväisenä merkille komission EU:n vesillä olevia öljynporauslauttoja varten kehittämän ”stressitestin”; kehottaa sitä kartoittamaan EU:n lainsäädännössä mahdollisesti olevat puutteet ja heikkoudet ja antamaan parlamentille mahdollisimman pian tilaisuuden tutustua tekemäänsä analyysiin;

               9.

               kehottaa komissiota erityisesti tarkastelemaan uudestaan voimassa olevaa lainsäädäntöä, jonka mukaisesti öljynporauslauttojen lisenssinhaltijat voivat vuokrata laitteistoja kolmansille osapuolille, jotta voidaan varmistaa, että vahinkovastuu öljynporauslautoilla tapahtuvien onnettomuuksien ja katastrofien ihmiselämälle ja ympäristölle aiheuttamista vahingoista voidaan määrittää helpommin siviilioikeudenkäynnissä;

               10.

               kehottaa komissiota lainsäädäntökehyksen uudelleentarkastelun jälkeen esittämään parlamentille mahdollisimman pian säädösehdotuksia, joita se mahdollisesti pitää tarpeellisina niiden aukkokohtien paikkaamiseksi, joita on havaittu esimerkiksi ympäristövastuudirektiivissä (6), SEVESO II -direktiivissä ja muussa EU:n lainsäädännössä, joka kuuluu EU:ssa tapahtuvaan öljynetsintään ja -poraukseen sekä muihin merenpohjan hyödyntämismuotoihin sovellettavaan sääntelyjärjestelmään;

               11.

               katsoo, että voimassa olevassa ympäristövastuulainsäädännössä on useita merkittäviä aukkokohtia, ja kehottaakin komissiota harkitsemaan nykyisen EU:n lainsäädännön sisällön tarkistamista ja soveltamisalan laajentamista (ympäristövastuudirektiivi, SEVESO II -direktiivi sekä Erika-pakettia ja kolmatta meriturvallisuuspakettia koskevat toimet mukaan luettuina) ja/tai mahdollisesti tarvittavan uuden lainsäädännön käyttöön ottamista, jotta voidaan ottaa huomioon öljynporauksen riskit ja tiukentaa korvausvastuuseen sovellettavia sääntöjä öljyonnettomuustapauksissa;

               12.

               panee merkille öljykatastrofien korvausrahaston puuttumisen ja kehottaa komissiota sisällyttämään ympäristövastuudirektiiviin säännöksiä pakollisista taloudellisista turvajärjestelyistä;

               13.

               kehottaa komissiota madaltamaan ympäristövastuudirektiivissä säädettyä vahinkokynnystä ja sisällyttämään merivesille aiheutuneet vahingot direktiivin soveltamisalaan;

               14.

               kehottaa komissiota parhaillaan käynnissä olevan ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin (7) tarkistuksen yhteydessä varmistamaan, että arviointi on pakollinen merenpohjassa toteutettaville toimille, että ympäristövaikutusten arviointien laatu taataan ja että erittäin vaarallisia toimia, esimerkiksi merenpohjassa tapahtuvaa porausta, ei saa toteuttaa, jos ympäristövaikutusten arviointi osoittaa, että riskejä ei voida lievittää riittävästi;

               15.

               katsoo lisäksi, että mahdollisilla säädösehdotuksilla on varmistettava kattava lainsäädäntökehys, joka

                           —

                           estää mahdollisimman pitkälle sen, että merenpohjassa toteutettavat mahdollisesti vaaralliset toimet aiheuttavat vahinkoa meri- ja rannikkoympäristölle;

                           —

                           varmistaa, että täysi vahinkovastuu säilyy saastuttajalla suhteessa toimien mahdollisesti aiheuttamaan vahinkoon, maa- ja meriympäristölle sekä maapallon ilmastolle aiheutuva vahinko mukaan luettuna;

                           —

                           turvaa Euroopan meri- ja rannikkoympäristön biologisen monimuotoisuuden suojelun;

                           —

                           varmistaa, että riippumattomat asiantuntijat suorittavat ympäristövaikutusten arvioinnin, ennen kuin suunnitellaan mahdollista taloudellista toimintaa;

               16.

               kehottaa komissiota esittämään lainsäädäntöä sen varmistamiseksi, että kaikilla EU:n öljynporauslautoilla ja EU:n ja kolmansien maiden toteuttamissa öljynporausoperaatioissa aina Atlantin reuna-alueilta Mustalle merelle noudatetaan yhtä korkeita turvallisuusvaatimuksia; kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita työskentelemään Kansainvälisen merenkulkujärjestön IMO:n kanssa kansainvälisten turva- ja valvontasääntöjen sekä -vaatimusten tiukentamiseksi;

               17.

               kehottaa komissiota selvittämään tehokkaan seurantajärjestelmän perustamista valvojien valvomiseksi ja kehottaa tiukentamaan tarkastusmenetelmiä ja pakollisia turvallisuutta koskevia EU:n vähimmäissääntöjä varhaisessa vaiheessa;

               18.

               kehottaa komissiota varmistamaan, että kaikissa jäsenvaltioissa sovelletaan yhdenmukaisesti kaikkia ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin, strategista ympäristöarviointia (SYA) koskevan direktiivin (8) ja luontotyyppidirektiivin säännöksiä, jotka liittyvät öljynporauslauttojen ympäristövaikutusten arviointiin;

               19.

               on sitä mieltä, että Euroopan meriturvallisuusviraston EMSA:n valtuuksia olisi laajennettava aluksista offshore-laitoksiin; pyytää, että mahdollisten uusien tehtävien antamisen olisi näyttävä EMSA:n määrärahoissa ja henkilöstömäärissä;

               20.

               kehottaa komissiota julkaisemaan vuosittain yhteistyössä jäsenvaltioiden viranomaisten ja riippumattomien asiantuntijoiden kanssa laadittavan raportin, jossa olisi arvioitava EU:n merialueilla ja rannikkovesillä toimivien laitosten ja avomerellä sijaitsevien öljynporauslauttojen teknistä varmuutta ja turvallisuutta;

               21.

               pitää äärimmäisen tärkeänä, että komissio selvittää kaikki rahoitus- ja vastuukysymykset, jotka liittyvät EU:ssa tapahtuvaan offshore-etsintään, jotta voidaan tarvittaessa ottaa käyttöön pakollinen koko EU:n kattava vakuutus tai muita soveltuvia välineitä, esimerkiksi perustaa erityinen eurooppalainen rahasto, jota kartutetaan offshore-laitosten toimijoilta perittävillä pakollisilla maksuilla; katsoo, että mahdollisissa välineissä on otettava täysin huomioon kyseisten toimijoiden vastuu, varmistettava, että toimijoilla on riittävät vakuutukset tai muut rahalliset vakuudet, jotta ympäristövahingon tapahtuessa voidaan turvata palauttaminen ja korvaukset, ja että niiden olisi toimittava esimerkiksi rahaston muodossa olevana rahallisena lisävakuutena, jota käytetään palauttamiseen ja korvauksiin, jos toimijan rahalliset vakuudet eivät ole riittävät;

               22.

               kehottaa komissiota erityisesti harkitsemaan pakollisia koko EU:n kattavia vakuutusjärjestelmiä, jotka on suunniteltu korvausten maksamiseen vahinkoja kärsineille yrittäjille öljyvuodon tapahtuessa;

               23.

               kehottaa komissiota harkitsemaan nykyisen öljynporausinfrastruktuurin käytöstä poistamista ottaen asianmukaisella tavalla huomioon tämän alan nykyiset kansainväliset ja kansalliset säännökset ja selvittämään tarvittaessa lainsäädännön keinoin, mikä on toimijoiden vastuu offshore-infrastruktuurien turvallisen siirtämisen varmistamisessa ja käytöstä poistamisesta mahdollisesti aiheutuvien ympäristövahinkojen korvaamisessa sekä offshore-laitoksen tai öljynporauskentän käytöstä poistamisen jälkeen mahdollisesti aiheuttamien ympäristövahinkojen korvaamisessa;

               24.

               kehottaa komissiota ottamaan käyttöön tiukat ja pakolliset säännöt tiedoista, joita yhtiöiden on ilmoitettava sosiaalisista sekä ympäristö- ja hallintokäytännöistään, ja harkitsemaan toimia, joilla lisätään yhteisösijoittajien velvollisuuksia yrityksiä kohtaan, kun on kyse huonoihin ympäristökäytäntöihin liittyvistä sijoitusriskeistä;

               25.

               panee merkille Yhdistyneen kuningaskunnan terveys- ja turvallisuusalan toimivaltaisten viranomaisten Pohjanmeren työoloista laatiman raportin, joka paljastaa, että kuolemaan johtaneet ja vakavat loukkaantumiset kaksinkertaistuivat viime vuonna; kehottaa komissiota selvittämään nämä väitetyt tapaukset ja ryhtymään toimiin, joilla varmistetaan offshore-öljynporauksessa työskentelevien terveyden ja turvallisuuden korkea taso;

               26.

               kehottaa komissiota toimimaan aktiivisesti sen varmistamiseksi, että kolmansien maiden toteuttamat toimet ja öljynporaushankkeet ovat mahdollisimman pitkälle tiukkojen ympäristövaatimusten mukaisia, sekä säätämään erityisistä mekanismeista niiden mahdollisten vahinkojen korjaamisessa, joita aiheutuu EU:n rajoilla sijaitsevien kolmansien maiden öljyyn liittyvistä offshore-toimista;

               27.

               kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille.

      (1)  EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7.

      (2)  EUVL L 164, 25.6.2008, s. 19.

      (3)  EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1.

      (4)  SEC(2006)0607 ja (2006)0621.

      (5)  Vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta annetun neuvoston direktiivin 96/82/EY muuttamisesta annettu 16 päivänä joulukuuta 2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/105/EY (EUVL L 345, 31.12.2003, s. 97).

      (6)  Ympäristövastuusta ympäristövahinkojen ehkäisemisen ja korjaamisen osalta 21 päivänä huhtikuuta 2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/35/EY (EUVL L 143, 30.4.2004, s. 56).

      (7)  Direktiivi 85/337/ETY sellaisena kuin se on tarkistettuna.

      (8)  Tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/42/EY (EYVL L 197, 21.7.2001, s. 30).


title: Tuomioistuimen tuomio, annettu 15 päivänä heinäkuuta 2015, asiassa E-1/15 – EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti (ETA/EFTA-valtion velvollisuuksien laiminlyönti – täytäntöönpanon laiminlyönti – komission direktiivi 2010/26/EU liikkuviin työkoneisiin asennettavien polttomoottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen torjuntatoimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/68/EY muuttamisesta)

text:
               7.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 3/5

         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   annettu 15 päivänä heinäkuuta 2015,
   asiassa E-1/15
   EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti
   (ETA/EFTA-valtion velvollisuuksien laiminlyönti – täytäntöönpanon laiminlyönti – komission direktiivi 2010/26/EU liikkuviin työkoneisiin asennettavien polttomoottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen torjuntatoimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/68/EY muuttamisesta)
   (2016/C 3/06)
   Asiassa E-1/15, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti, on esitetty HAKEMUS, jossa pyydetään tuomioistuinta toteamaan, että koska Islanti ei ole säädetyssä määräajassa hyväksynyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä II olevassa XXIV luvun 1a kohdassa tarkoitetun säädöksen (komission direktiivi 2010/26/EU, annettu 31 päivänä maaliskuuta 2010, liikkuviin työkoneisiin asennettavien polttomoottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen torjuntatoimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/68/EY muuttamisesta), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sopimuksen pöytäkirjalla 1 ja 3 päivänä toukokuuta 2013 annetulla ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 76/2013, täytäntöönpanemiseksi tarvittavia toimenpiteitä ja/tai ei ole ilmoittanut kyseisistä toimenpiteistä EFTAn valvontaviranomaiselle viipymättä, se on laiminlyönyt kyseisen säädöksen ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti, ja tuomarit Per Christiansen ja Páll Hreinsson (esittelevä tuomari), on antanut 15 päivänä heinäkuuta 2015 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Tuomioistuin

               1.

               toteaa, että koska Islanti ei ole säädetyssä määräajassa hyväksynyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä II olevassa XXIV luvun 1a kohdassa tarkoitetun säädöksen (komission direktiivi 2010/26/EU, annettu 31 päivänä maaliskuuta 2010, liikkuviin työkoneisiin asennettavien polttomoottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen torjuntatoimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/68/EY muuttamisesta), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen pöytäkirjalla 1 ja 3 päivänä toukokuuta 2013 annetulla ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 76/2013, täytäntöönpanemiseksi tarvittavia toimenpiteitä, se on laiminlyönyt kyseisen säädöksen ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa.

               2.

               määrää Islannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-537/12: Kanne 12.12.2012 — Zafeiropoulos v. Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus (Cedefop)

text:
               16.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/19

         Kanne 12.12.2012 — Zafeiropoulos v. Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus (Cedefop)
   (Asia T-537/12)
   2013/C 46/36
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Panteleimon Zafeiropoulos (Tessaloniki (Kreikka) (edustaja: dikigoros M. Kontogiorgos)

      Vastaaja: Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus (Cedefop)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kantajan kanteen tutkittavaksi

               —

               kumoamaan Cedefopin arviointilautakunnan päätöksen olla valitsematta kantajaa sen tarjouksen perusteella, jonka kantaja jätti nopeutetussa rajoitetussa menettelyssä, joka järjestettiin Cedefopin henkilöstölle tarjottavien terveydenhuoltopalvelujen toimittamista koskevan sopimuksen tekemiseksi (ilmoitus 2012/S115.189528) ja kumoamaan myös menettelyn ratkaisemista koskevan päätöksen (2012/S208-341369/27.10.2012), jolla kyseinen sopimus päätettiin tehdä erään lastenlääkärin kanssa

               —

               kumoamaan kantajan vastaajalle 19.11.2012 tekemään uudistettuun pyyntöön annettu kielteinen päätös ja velvoittamaan vastaaja asettamaan tuomioistuimen ja kantajan käyttöön tähän menettelyyn liittyvien asiakirjojen täysimääräinen teksti, jotta kyseisen arvion laillisuuteen voidaan kohdistaa tuomioistuinvalvontaa

               —

               velvoittaa Cedefopin maksamaan kantajalle 100 000 euroa korvaukseksi vahingosta, joka kantajalle aiheutui kantajan kanteessa kuvailluista Cedefopin elinten toimista, ja

               —

               velvoittaa Cedefopin korvaamaan oikeudenkäyntikulut sekä kaikki muut menot ja kulut, joita kantajalle on aiheutunut tämän oikeudenkäynnin yhteydessä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Kantaja väittää ensinnäkin, että Cedefopin riidanalaisilta toimilta puuttuu perustelut ja että niillä loukataan kantajan puolustautumisoikeuksia ja oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan siltä osin kuin menettelyn ratkaisemista koskevan riidanalaisen päätöksen sisällön sekä kantajan tämän jälkeen esittämän pyynnön perusteella esitettyjen kirjallisten tietojen perusteella ei voida varmuudella päätellä, millä tavoin tarjouksia on arvioitu ja millä tavoin ne loppujen lopuksi on luokiteltu ja näin ollen vastaajana olevan Cedefopin lopullista arviota ei ole perusteltu riittävästi SEUT 296 artiklassa ja direktiivin 2004/18/EY (1) 41 artiklan 2 kohdan mukaisesti, eikä kantajalle ole ilmoitettu valitun tarjouksen erityisiä ominaisuuksia ja suhteellisia etuja verrattuna kantajan tarjoukseen; lisäksi tietoja, joihin perustui arviointilautakunnan lopullinen arvio kyseisestä Cedefopin henkilöstölle tarjottavien terveydenhuoltopalvelujen toimittamista koskevan sopimuksen tekomenettelystä, ei ole koskaan annettu tiedoksi kantajalle huolimatta tätä koskevasta pyynnöstä ja uudistetusta pyynnöstä.

               2)

               Toiseksi kantaja väittää, että Cedefop on tehnyt tosiseikkoja koskevan virheen ja loukannut objektiivisuusperiaatetta ja puolueettomuusperiaatetta siltä osin kuin Cedefopin arviointilautakunnan arviot/arvioinnit, jotka sisältyvät kantajan henkilökohtaiseen arviointiraporttiin, ovat selvästi virheelliset ja jätettyjen tarjousten teknisten eritelmien arviointi ei ole ollut objektiivista.

               3)

               Kolmanneksi kantaja väittää, että tarjoajien teknistä soveltuvuutta koskevaa ilmoituksen olennaista ehtoa on rikottu ja että erityisesti on rikottu ehtoa, joka koskee menettelyyn osallistuneiden teknistä suorituskykyä, sillä valitulta tarjoajalta puuttuu yksi ilmoituksessa mainittu lääketieteellinen erityisala ja hänet olisi pitänyt sulkea kilpailun ulkopuolelle.

               4)

               Neljänneksi kantaja väittää, että on loukattu suhteellisuusperiaatetta ja velvollisuutta määrätä etukäteen sopimuksen tekemisen perusteet, jotka mahdollistavat tarjousten objektiivisen vertailun, siltä osin kuin Cedefop on käyttäessään sopimuksen tekemisen perusteina haastattelun laatua loukannut edellä mainittua periaatetta ja rikkonut kyseistä velvollisuutta, sillä tämä peruste on muotoiltu niin epäselvästi, että menettelyyn osallistuvilla ei ole mahdollisuutta määrittää, mikä oli paras kyky, mikä heillä pitäisi olla, jotta he saisivat mahdollisimman suuren pistemäärän.

               5)

               Viidenneksi kantaja väittää, että riidanalainen palvelujen tarjoamista koskeva sopimus on ristiriidassa Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen kanssa, kun niitä luetaan yhdessä voimassa olevan kansallisen lainsäädännön kanssa, siltä osin kuin vastaajana oleva Cedefop ei julkisena elimenä, jonka palveluksessa on yli 50 työntekijää, ole noudattanut velvollisuuttaan käyttää yksinomaan sellaisen lääkärin palveluja, jonka erikoisalana on työterveyslääketiede.

               6)

               Kuudenneksi kantaja väittää, että kyse on avoimuuden periaatteen loukkaamisesta siltä osin kuin vastaajana oleva Cedefop, joka on jättänyt antamatta tiedot, joita kantaja on pyytänyt sekä 15.10.2012 päivätyllä pyynnöllään että 19.11.2012 päivätyllä uudistetulla pyynnöllään, on rikkonut varainhoitoasetuksen N:o 1605/2002/EY 100 artiklan 2 kohdan ja asetuksen 2342/2002/EY 149 artiklan 3 kohdan säännöksiä, sillä se ei ole esittänyt perusteluja kielteiselle päätökselle edellä mainittujen säännösten mukaisesti.

         Lopuksi kantaja väittää, että hänen vahingonkorvausvaatimuksensa on perusteltu, sillä hän on noudattanut työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja esittänyt kirjelmässään tiedot, joista ilmenee, että edellytykset, joiden täyttyessä Cedefopille syntyy sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu, siten kuin näistä edellytyksistä määrätään SEUT 340 artiklassa, ovat täyttyneet.

      (1)  Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/18/EY.


title: Asia T-436/17: Kanne 12.7.2017 – ClientEarth ym. v. komissio

text:
               11.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/33

         Kanne 12.7.2017 – ClientEarth ym. v. komissio
   (Asia T-436/17)
   (2017/C 300/41)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: ClientEarth (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta), European Environmental Bureau (EEB) (Bryssel, Belgia), The International Chemical Secretariat (Göteborg, Ruotsi) ja International POPs Elimination Network (IPEN) (Göteborg) (edustaja: asianajaja A. Jones)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kanteen tutkittavaksi ja hyväksymään sen

               —

               kumoamaan 2.5.2017 päivätyn komission päätöksen C(2017) 2914 final, jolla komissio kieltäytyi tarkastelemasta uudelleen kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) 18.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (EUVL 2006, L 396, s. 1) nojalla annetusta luvasta lyijysulfokromaattikeltaisen ja lyijykromaattimolybdaattisulfaattipunainen tiettyjä käyttötarkoituksia varten annettua komission päätöstä C(2016)5644

               —

               kumoamaan komission päätöksen C(2016)5644

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut

               —

               määräämään muista tarpeellisista toimenpiteistä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat neljään kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäisellä kanneperusteella väitetään, että päätös C(2017) 2914 final sisältää ilmeisiä oikeudellisia virheitä ja arviointivirheitä sen osalta, oliko DCC Maastricht BV:n esittämä lupahakemus REACH-asetuksen 62 artiklan ja 60 artiklan 7 kohdan mukainen.

               2.

               Toisella kanneperusteella väitetään, että päätös C(2017) 2914 final sisältää ilmeisiä oikeudellisia virheitä ja arviointivirheitä REACH-asetuksen 60 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun sosioekonomisen arvioinnin osalta.

               3.

               Kolmannella kanneperusteella väitetään, että päätös C(2017) 2914 final sisältää ilmeisiä oikeudellisia virheitä ja arviointivirheitä REACH-asetuksen 60 artiklan 4 ja 5 kohdassa tarkoitetun vaihtoehtojen arvioinnin osalta.

               4.

               Neljännellä kanneperusteella väitetään, että päätös C(2017) 2914 final sisältää ilmeisiä oikeudellisia virheitä ja arviointivirheitä unionin oikeuden yleisten periaatteiden, mukaan lukien perusteluvelvollisuus ja ennalta varautumisen periaate, REACH-asetuksen mukaisen lupamenettelyn asiayhteydessä soveltamisen osalta.


title: Asia T-263/99: Autobedrĳf Chr. Kerres B. V:n 27.10.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
8.1.2000                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 6/35
Jean Dehonin 27.10.1999 Euroopan parlamenttia vastaan                    Algemene service- en verkoopmaatschappij Arnhemse
                           nostama kanne                                 Poort B. V:n 29.10.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                                vastaan nostama kanne
                          (Asia T-261/99)                                                          (Asia T-265/99)
                            (2000/C 6/63)                                                            (2000/C 6/64)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                         Algemene service- en verkoopmaatschappij Arnhemse Poort
                                                                         B.V, kotipaikka Arnhem (Alankomaat), on nostanut
Jean Dehon, kotipaikka Hagen (Luxemburg), on nostanut
                                                                         29.10.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
27.10.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                         tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
tuomioistuimessa kanteen Euroopan parlamenttia vastaan.
                                                                         vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja J. P. A. Greuters,
Kantajan edustajina ovat asianajajat Jean-Noël Louis, Greta-
                                                                         Arnhem.
Françoise Parmentier ja Véronique Peere, Bryssel, prosessiosoi-
te Luxemburgissa Société de Gestion Fiduciaire SGF, 2-4 rue
Beck.                                                                    Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         a) kumoaa valtiontuesta, jonka Alankomaat aikoo toteuttaa
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                    Saksan rajan tuntumassa sijaitsevien 633 alankomaalaisen
                                                                              huoltamon hyväksi, 20 päivänä heinäkuuta 1999 tehdyn
                                                                              komission päätöksen, joka on annettu tiedoksi numerolla
–   kumoaa Euroopan parlamentin päätöksen, jolla on hylätty                   K(1999)2539 lopull. (1), joko kokonaan tai siltä osin, kun
    kantajan hakemus ranskan kielen käännösosaston apu-                       kantaja luokitellaan siinä dealer owned/dealer operated
    laispäällikön virkaan palkkaluokassa LA 3,                                -ryhmään, jolla on sopimuksessa hintoja ohjailevaa järjes-
                                                                              telmää koskeva lauseke, ja
–   kumoaa Euroopan parlamentin päätöksen, jolla kyseiseen
    virkaan on nimitetty toinen hakija, ja                               b) velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–   velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Tämä asia liittyy asiaan T-210/99. Kantaja vetoaa siihen,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      että perusteluvelvollisuutta on rikottu, koska tosiseikat on
                                                                         vahvistettu olennaisesti virheellisellä tavalla.
Kanteensa tueksi kantaja väittää, että vastaaja
                                                                         (1) EYVL L 280, 30.10.1999, s. 87.
–   on toiminut avointa virkaa koskevan ilmoituksen vastai-
    sesti ja rikkonut henkilöstösääntöjen 45 artiklaa sekä
    loukannut uralle omistautumisen ja yhdenvertaisen kohte-
    lun periaatteita, koska se on nimittänyt virkaan ehdokkaan,
    joka ei täyttänyt kaikkia virkaa koskevassa ilmoituksessa
    vaadittuja edellytyksiä,
                                                                         Autobedrijf Chr. Kerres B. V:n 27.10.1999 Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
–   tehnyt ilmeisen arviointivirheen, kun se katsoi, että avoi-
    men viran kaksi hakijaa olivat yhtäläisesti ansioituneita, ja
                                                                                (Asia T-263/99)
–   on rikkonut henkilöstösääntöjen 25 artiklaa, koska se ei
    ole toimittanut kantajan tietoon niitä seikkoja, joiden                                          (2000/C 6/65)
    avulla hän voisi arvioida sitä, onko kanteen kohteena oleva
    päätös oikein perusteltu, ja erityisesti syytä, jonka takia
    häntä ei ole nimitetty virkaan, jota hän oli esimiestensä                               (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
    mielestä hoitanut erittäin hyvin osastopäällikön poissaolo-
    jen aikana.                                                          Autobedrijf Chr. Kerres B. V, kotipaikka Kerkrade (Alanko-
                                                                         maat), on nostanut 27.10.1999 Euroopan yhteisöjen ensim-
                                                                         mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yh-
                                                                         teisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja
                                                                         W. C. G. J. Sterk, Heerlen.
 ---pagebreak--- C 6/36                 FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       8.1.2000
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                     Tämä asia liittyy asiaan T-210/99. Kantaja vetoaa perusteluvel-
a) kumoaa valtiontuesta, jonka Alankomaat aikoo toteuttaa            vollisuuden rikkomiseen ja yhdenvertaisen kohtelun periaat-
   Saksan rajan tuntumassa sijaitsevien 633 alankomaalaisen          teen loukkaamiseen, sillä se ei ole saanut yli 100 000 ecun
   huoltamon hyväksi, 20 päivänä heinäkuuta 1999 tehdyn              suuruista tukea, eivätkä riittämättömät tiedot, jotka komission
   komission päätöksen, joka on annettu tiedoksi numerolla           mukaan on annettu, voi oikeuttaa tekemään päinvastaista
   K(1999)2539 lopull. (1), ja                                       päätelmää.
b) velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.              (1) EYVL L 280, 30.10.1999, 87 kohta.


title: Asia C-219/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Milano (Italia) on esittänyt 16.6.2009 — Vitra Patente AG v. High Tech Srl

text:
               29.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Milano (Italia) on esittänyt 16.6.2009 — Vitra Patente AG v. High Tech Srl
   (Asia C-219/09)
   2009/C 205/40
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Milano

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Vitra Patente AG

      Vastaaja: High Tech Srl

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 98/71/EY (1) 17 ja 19 artiklaa tulkittava siten, että kun sovelletaan jonkin jäsenvaltion sellaista kansallista lakia, jonka jäsenvaltio on sisällyttänyt oikeusjärjestykseensä kyseisen direktiivin täytäntöönpanemiseksi, voi tälle jäsenvaltiolle myönnetty mahdollisuus määrätä itsenäisesti suojan laajuus ja edellytykset käsittää myös tekijänoikeuden suojan poissulkemisen sellaisten mallien osalta, jotka täyttävät kyllä tekijänoikeuden suojalle asetetut edellytykset mutta joiden osalta teollisoikeudellinen mallisuoja oli lakannut ennen niiden säädösten voimaantulopäivää, joilla direktiivi pantiin täytäntöön kansallisessa lainsäädännössä, koska niitä ei ollut koskaan rekisteröity malleina tai koska niiden rekisteröinti ei kyseisenä ajankohtana ollut enää voimassa?

               2)

               Mikäli vastaus kysymykseen 1 on kieltävä, onko direktiivin 98/71/EY 17 ja 19 artiklaa tulkittava siten, että jäsenvaltiolle myönnetty mahdollisuus määrätä itsenäisesti suojan laajuus ja edellytykset voi käsittää tekijänoikeuden suojan poissulkemisen sellaisessa tapauksessa, että jokin kolmas osapuoli — ilman mallien tekijänoikeuden haltijan lupaa — on jo valmistanut ja myynyt jäsenvaltiossa tuotteita, jotka on valmistettu kyseisten mallien mukaisesti, kun mallien teollisoikeudellinen mallisuoja on lakannut ennen niiden säädösten voimaantulopäivää, joilla direktiivi on pantu kansallisessa lainsäädännössä täytäntöön?

               3)

               Mikäli vastaus kysymyksiin 1 ja 2 on kieltävä, onko direktiivin 98/71/EY 17 ja 19 artiklaa tulkittava siten, että jäsenvaltiolle myönnetty mahdollisuus määrätä itsenäisesti suojan laajuus ja edellytykset voi käsittää myös tekijänoikeuden suojan poissulkemisen sellaisessa tapauksessa, että jokin kolmas osapuoli — ilman mallien tekijänoikeuden haltijan lupaa — on jo valmistanut ja myynyt jäsenvaltiossa tuotteita, jotka on valmistettu kyseisten mallien mukaisesti, jos tämä poissulkeminen on kestoltaan merkittävä (kymmenen vuotta)?

      (1)  EYVL L 289, s. 28.