title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 24 päivänä helmikuuta 2000 asiassa T-162/99, Luigia Dricot-Daniele ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kumoamiskanne – Kanteen kohteena olevan toimen peruuttaminen – Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
C 149/32                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       27.5.2000
sekä tuomarit P. Lindh, R. M. Moura Ramos, J. D. Cooke ja                  YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
M. Vilaras, kirjaaja: H. Jung, on antanut 7.3.2000 määräyksen,                                MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
jonka määräysosa on seuraava:
                                                                                24 päivänä helmikuuta 2000
Industrie des poudres sphériques’n on korvattava väliintulija Péchiney
électrométallurgielle oikeudenkäyntikulut, joiden määräksi vahviste-       asiassa T-162/99, Luigia Dricot-Daniele ym. vastaan Eu-
taan 207 507,50 FRF.                                                                        roopan yhteisöjen komissio (1)
(1) EYVL C 54, 4.3.1995.                                                   (Kumoamiskanne – Kanteen kohteena olevan toimen peruut-
                                                                                taminen – Lausunnon antamisen raukeaminen)
                                                                                (2000/C 149/62)
ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN                                                       (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                            MÄÄRÄYS
                                                                           Asiassa T-162/99, Euroopan yhteisöjen komission virkamiehet
                  24 päivänä helmikuuta 2000                               Luigia Dricot-Daniele, kotipaikka Overijse (Belgia), Patricia De
                                     ¯                                     Palma, kotipaikka Bryssel, ja Claudine Hamptaux, kotipaikka
asiassa T-104/99, AS Bolderaja ym. vastaan Euroopan                        Bryssel, edustajanaan asianajaja L. Vogel, Bryssel, prosessiosoi-
                       unionin neuvosto (1)                                te Luxemburgissa asianajotoimisto C. Kremer, Etude Faltz et
                                                                           Associés, 6 rue Heirich Heine, vastaan Euroopan yhteisöjen
(Kumoamiskanne – Polkumyynti – Asetus N:o 194/1999 –                       komissio (asiamiehinään G. Valsesia ja J. Currall), jossa kantajat
              Määräaika – Tutkimatta jättäminen)                           vaativat komission henkilöstökomitean Brysselin jaoston 9.,
                                                                           10. ja 11.3.1999 pidettyjen vaalien ja tämän jaoston vaalien
                          (2000/C 149/61)                                  jälkeen tekemien nimitysten kumoamista, yhteisöjen ensim-
                                                                           mäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien
                                                                           kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. Garcı́a-Valdecasas
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                        sekä tuomarit P. Lindh ja J. D. Cooke, kirjaaja: H. Jung, on
                                   ¯                                       24.2.2000 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seu-
Asiassa T-104/99, AS Bolderaja, kotipaikka Riika (Liettua),                raava:
Zaklady Plyt Pilśniowych SA w Krośnie Odrzańskim, kotipaik-
ka Krosno Odrzańskie (Puola), Alpex-Karlino SA w Karlino,                 1. Lausunnon antaminen tästä asiasta raukeaa.
kotipaikka Karlino (Puola), ja Zaklady Plyt Pilśniowych SA w
Czarnej Wodzie, kotipaikka Czarna Woda (Puola), edustajinaan               2. Komissio velvoitetaan korvaamaan tästä kanteesta sekä välitoi-
asianajajat V. N. Akritidis, Ateena, ja T. Pick, Bonn, prosessi-                mimenettelystä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.
osoite Luxemburgissa asianajotoimisto Arendt et Medernach,
8-10 rue Mathias Hardt, vastaan Euroopan unionin neuvosto,
(asiamiehinään M. S. Marquardt, H.-J. Rabe, G. M. Berrisch ja              (1) EYVL L 281, 2.10.1999.
H.-G. Kamann), jossa kantajat vaativat lopullisten polkumyyn-
titullien käyttöön ottamisesta Bulgariasta, Virosta, Latviasta,
Liettuasta, Puolasta, ja Venäjältä peräisin olevan kovalevyn
tuonnissa ja väliaikaisten tullien lopullisesta kantamisesta
25 päivänä tammikuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen
(EY) N:o 194/1999 (EYVL L 22, s. 16) kumoamista, ensimmäi-
sen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu viides jaosto), toi-            ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. Garcı́a-Valde-                                           MÄÄRÄYS
casas sekä tuomarit P. Lindh, J. D. Cooke, P. Mengozzi ja
M. Vilaras, kirjaaja: H. Jung, on antanut 24.2.2000 määräyk-                                 16 päivänä maaliskuuta 2000
sen, jonka määräysosa on seuraava:
                                                                           asiassa T-262/99, Anthony Goldstein vastaan Euroopan
1. Kanne jätetään tutkimatta.                                                                   yhteisöjen komissio(1)
2. Lausunnon antaminen komission väliintulohakemuksesta rau-
                                                                           (Vahingonkorvauskanne – Tutkittavaksi ottamisen edelly-
     keaa.
                                                                              tysten selvä puuttuminen – Selvästi perusteeton kanne)
3. Kantajat velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluis-
     taan sekä korvaamaan yhteisvastuullisesti neuvoston oikeuden-                                  (2000/C 149/63)
     käyntikulut lukuun ottamatta niitä, jotka liittyvät vastineen
     valmisteluun ja esittämiseen.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
(1) EYVL C 226, 7.8.1999.                                                  Asiassa T-262/99, Anthony Goldstein, kotipaikka Harrow,
                                                                           Middlesex (Iso-Britannia), edustajanaan solicitor R. St John
                                                                           Murphy, 3 King’s Bench Walk, Inner Temple, Lontoo, vastaan


title: Asia T-500/15: Kanne 31.8.2015 – LG Electronics v. SMHV – Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY PRO)

text:
               26.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 354/42

         Kanne 31.8.2015 – LG Electronics v. SMHV – Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY PRO)
   (Asia T-500/15)
   (2015/C 354/51)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: LG Electronics, Inc. (Soul, Etelä-Korea) (edustaja: asianajaja M. Graf)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Cyrus Wellness Consulting (Berliini, Saksa)

      Menettely SMHV:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen malli: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”VIEWTY PRO” – Rekisteröintihakemus 9 125 071

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n toisen valituslautakunnan 11.6.asiassa R 1940/2014-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Request for an advisory opinion from the EFTA Court by Verwaltungsbeschwerdeinstanz des Fürstentums Liechtenstein (Administrative Court for the Principality of Liechtenstein) by decision of that court of 12 May 1998 in the case of Tradeparts AG (Case E-3/98)

text:
Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

E1998P0003

Virallinen lehti nro C 331 , 29/10/1998 s. 0024 - 0024

Verwaltungsbeschwerdeinstanz des Fürstentums Liechtenstein (Liechtensteinin ruhtinaskunnan hallinto-oikeus) 12 päivänä toukokuuta 1998 tekemällään päätöksellä esittämä pyyntö saada EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antava lausunto asiassa Tradeparts AG (Asia E-3/98) (98/C 331/09)Liechtensteinilainen Verwaltungsbeschwerdeinstanz des Fürstentums Liechtenstein (Liechtensteinin ruhtinaskunnan hallinto-oikeus) päätti 12 päivänä toukokuuta 1998 tekemällään päätöksellä esittää EFTAn tuomioistuimelle pyynnön, joka saapui tuomioistuimen kansliaan 18 päivänä toukokuuta 1998, saada asiassa Tradeparts AG neuvoa-antava lausunto seuraavista kysymyksistä:1. Onko Liechtensteinin kansallisen yrityslainsäädännön säännös, jonka mukaan liechtensteiniläisen oikeushenkilön toimitusjohtajan asuinpaikan on oltava Liechtensteinin ruhtinaskunta, ETA:n ja erityisesti Euroopan talousalueesta 2 päivänä toukokuuta 1992 tehdyn sopimuksen 31 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen mukainen?2. Jos vastauksena ensimmäiseen kysymykseen on, että liechtensteiniläisen yhtiön toimitusjohtajan asuinpaikkaa koskeva vaatimus Liechtensteinin yrityslainsäädännössä ei ole ETA-sopimuksen mukainen, voidaanko asuinpaikkaa koskevaa vaatimusta tästä huolimatta pitää oikeutettuna pöytäkirjaan 15 sisältyvien, erityisesti Liechtensteiniä koskevien ETA-sopimuksen 112 artiklan mukaisten suojatoimenpiteiden ja ETA-neuvoston asuinpaikan vapaata valintaa koskevan julistuksen perusteella sillä seurauksella, että yrityslainsäädännön säännökset (17 artikla, vrt. 6 artiklan 1 a kohta) ovat ETA-sopimuksen mukaisia?3. Voidaanko yrityslainsäädännön asuinpaikkavaatimusta koskevia säännöksiä pitää oikeutettuina yleisen järjestyksen, turvallisuuden tai kansanterveyden perusteella joko Liechtensteinin erityistilanteen sijaan tai sen ohella tai ETA-sopimuksen 33 artiklan erityissäännöksen


title: Asia T-65/12 P: Valitus, jonka Guido Strack on tehnyt 16.2.2012 virkamiestuomioistuimen asiassa F-44/05 RENV, Strack v. komissio, 7.12.2011 antamasta määräyksestä

text:
               21.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/27

         Valitus, jonka Guido Strack on tehnyt 16.2.2012 virkamiestuomioistuimen asiassa F-44/05 RENV, Strack v. komissio, 7.12.2011 antamasta määräyksestä
   (Asia T-65/12 P)
   2012/C 118/46
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Guido Strack (Köln, Saksa) (edustaja: asianajaja H. Tettenborn)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa F-44/05 RENV 7.12.2011 antaman määräyksen kokonaisuudessaan

               —

               velvoittamaan vastaajan maksamaan kantajalle sen vaatimuksen mukaisesti, jonka kantaja esitti asiassa F-44/05 RENV esittämänsä 21.2.2011 päivätyn kirjelmän 1 kohdan A.4 alakohdassa ja jonka se perusteli mainitun kirjelmän 75–85 kohdassa, vahingonkorvausta vähintään 2 500 euroa kohtuuttoman oikeudenkäynnin keston johdosta Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan mukaisesti, ja

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa neljään valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste, joka perustuu lain mukaan toimivaltaisen tuomioistuimen periaatteen loukkaamiseen sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen (jäljempänä Euroopan ihmisoikeussopimus) 6 artiklan 1 kohdan, Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 47 artiklan toisen kohdan ja Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön liitteessä I olevan 4 artiklan 4 kohdan rikkomiseen.
               Valittaja väittää tässä yhteydessä, että asia jaettiin alun perin virkamiestuomioistuimen jollekin toiselle jaostolle ja ettei myöhemmin toteutettua asian uudelleen jakamista ole oikeudellisesti perusteltu.

               2)

               Toinen valitusperuste, joka perustuu unionin tuomioistuimen perussäännön liitteessä I olevan 8 artiklan 2 kohdan sekä virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 73 artiklan rikkomiseen.
               Valittaja väittää tässä yhteydessä, että koska valittajan vaatimus, jota ei pääasiassa esitetty kannekirjelmässä vaan vasta myöhemmin toimitetussa asiakirjassa, ei ole itsenäinen eikä erotettavissa oleva, siitä ei voida tehdä erillistä asian siirtämistä koskevaa päätöstä.

               3)

               Kolmas valitusperuste, joka perustuu unionin tuomioistuimen perussäännön liitteessä I olevan 8 artiklan 2 kohdan ja virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 73 artiklan rikkomiseen.
               Valittaja väittää lisäksi, että pääasiassa on kyse valittajan palvelussuhteesta, minkä johdosta virkamiestuomioistuin on unionin tuomioistuimen perussäännön liitteessä I olevan 1 artiklan nojalla toimivaltainen.

               4)

               Neljäs valitusperuste, joka perustuu Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 1 kohdan ja perusoikeuskirjan 47 artiklan rikkomiseen.
               Valittaja väittää lopuksi, että asian siirtoa koskevalla päätöksellään virkamiestuomioistuin loukkasi oikeutta tulla kuulluksi ja kontradiktorisen menettelyn periaatetta sekä kohteli valittajaa epäoikeudenmukaisesti.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 3 päivänä lokakuuta 2002 asiassa C-273/01 (Tribunale di Barin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Walter Ferro vastaan Giovanni Santoro (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta – Jäsenvaltioiden itsenäisiä kauppaedustajia koskevan lainsäädännön yhteensovittamisesta annettu direktiivi 86/653/ETY – Sovellettavuus välittäjään)

text:
C 323/24                  FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            21.12.2002
A. Rosas, julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: R. Grass, on                Direktiivi ei voi sellaisenaan luoda velvoitteita yksityisille eikä siihen
antanut 7.11.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-                    siten voida sellaisenaan vedota yksityisiä vastaan.
raava:
1)     Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut biosidituotteiden         (1 ) EYVL C 245, 1.9.2001.
       markkinoille saattamisesta 16 päivänä helmikuuta 1998
       annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/
       EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä
       määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä
       lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
2)     Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeuden-
       käyntikulut.                                                               YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
( 1) EYVL C 317, 10.11.2001.                                                                           (viides jaosto)
                                                                                3 päivänä lokakuuta 2002
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                           asiassa C-273/01 (Tribunale di Barin esittämä ennakkorat-
                             (kolmas jaosto)                                kaisupyyntö), Walter Ferro vastaan Giovanni Santoro (1)
                    24 päivänä lokakuuta 2002
                                                                           (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta – Jäsenvaltioiden
asiassa C-233/01 (Giudice di pace di Palermon esittämä                     itsenäisiä kauppaedustajia koskevan lainsäädännön yhteen-
ennakkoratkaisupyyntö), Riunione Adriatica di Sicurtà                      sovittamisesta annettu direktiivi 86/653/ETY – Sovelletta-
               SpA (RAS) vastaan Dario Lo Bue (1)                                                     vuus välittäjään)
(Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta – Direktiivit 73/239/
                                                                                (2002/C 323/34)
ETY ja 92/49/ETY – Maksujen vapaus – Mahdollisuus
     vedota direktiiviin yksityistä oikeussubjektia vastaan)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                            (2002/C 323/33)
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)                        (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                           Asiassa C-273/01, jonka Tribunale di Bari (Italia) on saattanut
Asiassa C-233/01, jonka giudice di pace di Palermo (Italia) on
saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen                EY:n perustamissopimuksen 234 artiklan nojalla yhteisöjen
                                                                           tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
                                                                           tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Walter Ferro vastaan
vireillä olevassa asiassa Riunione Adriatica di Sicurtà SpA (RAS)
ja Dario Lo Bue ennakkoratkaisun muun ensivakuutusliikkeen                 Giovanni Santoro ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden itsenäisiä
                                                                           kauppaedustajia koskevan lainsäädännön yhteensovittamisesta
kuin henkivakuutusliikkeen aloittamista ja harjoittamista kos-
                                                                           18 päivänä joulukuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin
kevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteenso-
                                                                           86/653/ETY (EYLV L 382, s. 17) sekä EY:n perustamissopi-
vittamisesta 24 päivänä heinäkuuta 1973 annetun ensimmäi-
                                                                           muksen 52 ja 59 artiklan (joista on muutettuina tullut EY 43
sen neuvoston direktiivin 73/239/ETY (EYVL L 228, s. 3)
8 artiklan 3 kohdan tulkinnasta, sellaisena kuin kyseinen                  ja EY 49 artikla) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides
                                                                           jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann
direktiivi on muutettuna muuta ensivakuutusta kuin henkiva-
                                                                           (esittelevä tuomari) sekä tuomarit D. A. O. Edward, A. La
kuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräys-
ten yhteensovittamisesta sekä direktiivien 73/239/ETY ja 88/               Pergola, M. Wathelet ja A. Rosas, julkisasiamies: F. G. Jacobs,
                                                                           kirjaaja: R. Grass, on antanut 3.10.2002 määräyksen, jonka
357/ETY muuttamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetulla
neuvoston direktiivillä 92/49/ETY (kolmas vahinkovakuutus-                 määräysosa on seuraava:
direktiivi) (EYVL L 228, s. 1), sekä direktiivin 92/49/ETY
29 ja 39 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas             Jäsenvaltioiden itsenäisiä kauppaedustajia koskevan lainsäädännön
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J.-                  yhteensovittamisesta 18 päivänä joulukuuta 1986 annetun neuvos-
P. Puissochet sekä tuomarit F. Macken ja J. N. Cunha Rodrigues             ton direktiiviä 86/653/ETY on tulkittava niin, ettei sitä sovelleta
(esittelevä tuomari), julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: R. Grass,        kansalliseen lainsäädäntöön, jonka mukaan välittäjän ammattia
ilmoitettuaan ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle                harjoittavan oikeus palkkioon edellyttää tämän rekisteröitymistä tätä
aikovansa ratkaista asian työjärjestyksensä 104 artiklan                   tarkoitusta varten olevaan rekisteriin.
3 kohdan mukaisella perustellulla määräyksellä, pyydettyään
EY:n tuomioistuimen perussäännön 20 artiklassa tarkoitettuja
osapuolia esittämään mahdolliset huomautuksensa asiassa,                   (1 ) EYVL C 289, 13.10.2001.
on antanut 24.10.2002 määräyksen, jonka määräysosa on
seuraava:


title: Asia F-70/14: Virkamiestuomioistuimen määräys 29.8.2016 – Cobo Benito v. komissio

text:
               10.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 371/35

         Virkamiestuomioistuimen määräys 29.8.2016 – Cobo Benito v. komissio
   (Asia F-70/14) (1)

   (2016/C 371/44)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 388, 3.11.2014, s. 28.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 3 päivänä joulukuuta 1996, asiassa C-268/94, Portugalin tasavalta vastaan Euroopan unionin neuvosto (Euroopan yhteisön ja Intian tasavallan välinen yhteistyösopimus - Kehitysyhteistyö - Ihmisoikeuksien ja kansanvallan periaatteiden suojelu - Yhteistyö energian, matkailun ja kulttuurin alalla sekä huumeidenvastaisessa taistelussa ja henkisen omaisuuden suojelussa - Yhteisön toimivalta - Oikeudellinen perusta)

text:
 22.2.97                                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 54/ 1
                                                               I
                                                         (Tiedonantoja)
                                                 TUOMIOISTUIN
                                                        TUOMIOISTUIN
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                          laiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 3.12.1996 tuo
                  3 päivänä joulukuuta 1996,                      mion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
asiassa C-268/94, Portugalin tasavalta vastaan Euroopan            1 ) Kanne hylätään.
                      unionin neuvosto (')
 (Euroopan yhteisön ja Intian tasavallan välinen yhteistyö       2 ) Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeu
sopimus — Kehitysyhteistyö — Ihmisoikeuksien ja kansan                denkäyntikulut.
 vallan periaatteiden suojelu — Yhteistyö energian, matkai
lun ja kulttuurin alalla sekä huumeidenvastaisessa                3 ) Tanskan kuningaskunta, Helleenien tasavalta, Ison
 taistelussa ja henkisen omaisuuden suojelussa — Yhteisön              Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskun
              toimivalta — Oikeudellinen perusta)                      ta sekä Euroopan yhteisöjen komissio vastaavat omista
                          ( 97/C 54/01 )                               oikeudenkäyntikuluistaan .
                                                                  (M EYVL N:o C 316 , 12.11.1994 .
                (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-268/94, Portugalin tasavalta ( asiamiehinä Joao               YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
Mota de Campos, Luis Fernandes ja Maria Luisa Duarte ),                             12 päivänä joulukuuta 1996,
jota tukee Helleenien tasavalta ( asiamiehinä Aikaterini Sa
moni-Rantou ja Georgios Karipsiadis ) vastaan Euroopan            asiassa C-302/94 (High Court of Justicen esittämä ennak
unionin neuvosto ( asiamiehinä Jorge Monteiro ja Antonio          koratkaisupyyntö ), The Queen vastaan Secretary of State
Tanca ), jota tukevat Tanskan kuningaskunta ( asiamiehenä         for Trade and Industry, ex parte: British Telecommunica
Peter Biering ) ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdis                                tions plc (')
tynyt kuningaskunta . ( asiamiehenä Lindsey Nicoll ) sekä         ( Televiestintä — Avoimesta verkosta annettu direktiivi —
Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehinään Claire Bury          Erityis- tai yksinoikeudet — Kiinteistä johdoista annettu
ja Ana Maria Alves Vieira ), jossa kantaja vaatii yhteisöjen      direktiivi — Kiinteiden johtojen vähimmäismäärän tarjo
tuomioistuinta kumoamaan Euroopan yhteisön ja Intian                                           aminen)
tasavallan välisen kumppanuutta ja kehitystä koskevan yh
teistyösopimuksen tekemisestä 18 päivänä heinäkuuta                                         ( 97/C 54/02 )
1994 tehdyn neuvoston päätöksen 94/578/EY ( EYVL N:o
L 223 , 27.8.1994, s. 23 ), yhteisöjen tuomioistuin toimien                       (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
kokoonpanossa : presidentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaos
tojen puheenjohtajat G. F. Mancini, J. C. Moitinho de Al             (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
meida, J. L. Murray ja L. Sevon ( esittelevä tuomari ) sekä           yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
tuomarit C. N. Kakouris, P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann,
D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann ja          Asiassa C-302/94 , jonka High Court of Justice ( Queen's
M. Wathelet, julkisasiamies: A. La Pergola , kirjaaja : apu      Bench Division ) on saattanut EY:n perustamissopimuksen


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 15 päivänä lokakuuta 2002 asiassa C-328/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Irlanti (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivin 1999/28/EY täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
7.12.2002                  FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                C 305/7
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                              YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                             (kolmas jaosto)                                                               (kolmas jaosto)
                      15 päivänä lokakuuta 2002                                                     15 päivänä lokakuuta 2002
asiassa C-327/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                        asiassa C-328/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                Irlanti (1)                                                                   Irlanti (1)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-                   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
           vin 98/20/EY täytäntöönpanon laiminlyönti)                                  vin 1999/28/EY täytäntöönpanon laiminlyönti)
                            (2002/C 305/09)                                                               (2002/C 305/10)
                       (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                                               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen              (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                       tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-327/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-                    Asiassa C-328/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
nään M. Huttunen) vastaan Irlanti (asiamiehinään D. J. O’Hagan                nään M. Huttunen) vastaan Irlanti (asiamiehinään D. J. O’Hagan
ja C. O’Rourke), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta               ja C. O’Rourke), jossa kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
toteamaan, että Irlanti ei ole noudattanut kansainvälisen siviili-            tuin toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut kansainvälisen siviili-
ilmailun yleissopimuksen liitteessä 16 (toinen painos 1988)                   ilmailun yleissopimuksen liitteessä 16 (toinen painos 1988)
olevan 1 niteen II osan 2 lukuun kuuluvien ääntä hitaammin                    olevan I niteen II osan 2 lukuun kuuluvien ääntä hitaammin
lentävien lentokoneiden liikennöimisen rajoittamisesta anne-                  lentävien lentokoneiden liikennöimisen rajoittamisesta anne-
tun neuvoston direktiivin 92/14/ETY muuttamisesta 30 päi-                     tun neuvoston direktiivin 92/14/ETY liitteen muuttamisesta
vänä maaliskuuta 1998 annetun neuvoston direktiivin 98/20/                    21 päivänä huhtikuuta 1999 annetun komission direktiivin
EY (EYVL L 107, s. 4) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole                1999/28/EY (EYVL L 118, s. 53) mukaisia velvoitteitaan,
antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,               koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen
asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja joka tapauksessa koska              edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja
se ei ole ilmoittanut tällaisista toimista komissiolle, yhteisöjen            koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle,
tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston                  yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpa-
puheenjohtaja J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari) sekä tuoma-               nossa: jaoston puheenjohtaja J.-P. Puissochet (esittelevä tuoma-
rit F. Macken ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: J. Mischo,            ri) sekä tuomarit F. Macken ja J. N. Cunha Rodrigues,
kirjaaja: R. Grass, on antanut 15.10.2002 tuomion, jonka                      julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: R. Grass, on antanut
tuomiolauselma on seuraava:                                                   15.10.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
1)     Irlanti ei ole noudattanut kansainvälisen siviili-ilmailun yleisso-    1)     Irlanti ei ole noudattanut kansainvälisen siviili-ilmailun yleisso-
       pimuksen liitteessä 16 (toinen painos 1988) olevan 1 niteen                   pimuksen liitteessä 16 (toinen painos 1988) olevan 1 niteen
       II osan 2 lukuun kuuluvien ääntä hitaammin lentävien                          II osan 2 lukuun kuuluvien ääntä hitaammin lentävien
       lentokoneiden liikennöimisen rajoittamisesta annetun neuvos-                  lentokoneiden liikennöimisen rajoittamisesta annetun neuvos-
       ton direktiivin 92/14/ETY muuttamisesta 30 päivänä maalis-                    ton direktiivin 92/14/ETY liitteen muuttamisesta 21 päivänä
       kuuta 1998 annetun neuvoston direktiivin 98/20/EY eikä EY                     huhtikuuta 1998 annetun neuvoston direktiivin 1999/28/EY
       10 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut                  mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktii-
       tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia                vin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnolli-
       ja hallinnollisia määräyksiä.                                                 sia määräyksiä.
2)     Irlanti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                   2)     Irlanti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
( 1) EYVL C 317, 10.11.2001.                                                  (1 ) EYVL C 317, 10.11.2001.


title: Ruotsin kuningaskunnan 30.5.1997 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne (Asia C-206/97)

text:
N:o C 212/24            EH                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         12.7.97
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                           män, jossa kaikki Ranskassa tuotetut väkevät viinit
                                                                              saavat huomattavaa kilpailuetua muista jäsenvalti
                                                                              oista peräisin oleviin tai muista jäsenvaltioista tule
— Olennaisten muotomääräysten rikkominen                                      viin vastaaviin tuotteisiin nähden .
   — EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 ja 3 koh                   — 92 artiklan 3 kohdan mukaisia poikkeuksia koske
       dan rikkominen: käydessään Ranskan viranomais                         vien yleisten soveltamisedellytysten rikkominen:
       ten kanssa pitkiä ja monimutkaisia neuvotteluja —                      hyväksyessään määräämättömäksi ajaksi toimenpi
       jotka jatkuivat noin 16 kuukauden ajan tuen                            teitä, joita koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä ja
       ilmoittamisesta — 93 artiklan 3 kohdassa tarkoi                       ehtoja ei ole ilmoitettu avoimuusperiaatetta nou
       tettuun oikeudenkäyntiä edeltävään menettelyyn                         dattaen, komissio on rikkonut 92 artiklan 3 kohdan
       liittyen, komissio on rikkonut kyseisellä artiklalla                   mukaisten poikkeusten yleisiä soveltamisedellytyk
       käyttöönotettuja menettelyä koskevia määräyksiä .                      siä, erityisesti tukien avoimuutta koskevaa edelly
       Tosiasiassa komissio toi tähän oikeudenkäyntiä                         tystä, sekä edellytystä, jonka mukaan rakennemuu
       edeltävään vaiheeseen — jossa ei anneta menette                       tostukien on oltava väliaikaisia ja määrältään
       lyllisiä takeita muille jäsenvaltioille eikä kolman                   väheneviä .
       sille osapuolille — yksityiskohtaisen tutkimuksen
       ilmoitetuista toimista, mikä olisi pitänyt tehdä
       93 artiklan 2 kohdassa määrätyssä menettelyssä .
       Lisäksi komissio on rikkonut AEVP:lle ( Associação
       de Empresas de Vinho de Porto ) kantajaa tukevana               Ruotsin kuningaskunnan 30.5.1997 Euroopan unionin
       kolmantena osapuolena kuuluvia menettelyllisiä                               neuvostoa vastaan nostama kanne
       oikeuksia, koska komissio on jättänyt kokonaan
                                                                                (Asia C-206/97)
       huomioimatta tämän yhdistyksen oikeuden osallis
       tua hallinnolliseen menettelyyn . Koska komissio                                         97/C 212/45 )
       oli käynyt laajoja neuvotteluja Ranskan viran
       omaisten kanssa oikeudenkäyntiä edeltävässä
       menettelyssä, sillä oli velvollisuus tiedottaa               Ruotsin kuningaskunta on nostanut 30.5.1997 Euroopan
       AEVP:lle ilmoitettuihin toimiin liittyvistä olennai         yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin
       sista seikoista ja komission näiden toimien osalta           neuvostoa vastaan. Kantajan asiamiehenä on rättschef
       tekemistä varaumista ja pyytää AEVP:tä jättämään             Lotty Nordling, ja prosessiosoite Luxemburgissa on Ruot
        asiaa koskevat tarpeelliseksi katsomansa huomau            sin suurlähetystö, 2 rue Heine .
       tukset.
                                                                    Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
   — EY:n perustamissopimuksen 190 artiklan rikkomi
        nen: kanteen kohteena olevassa päätöksessä ei               1 . kumoaa EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan
        ilmoiteta riittävästi niitä tosiseikkoihin ja oikeudel          nojalla TAC-asetuksen ( asetus ( EY ) N:o 390/97 H ),
        lisiin seikkoihin perustuvia edellytyksiä, jotka joh            siltä osin kuin asetuksessa jaetaan turskasaalis alueella
        tivat päätöksen tekemiseen.                                      Illbcd; ja
— EY:n perustamissopimuksen tai sen soveltamista kos               2.   velvoittaa neuvoston korvaamaan Ruotsin oikeuden
    kevien oikeussääntöjen rikkominen:                                   käyntikulut.
   — EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
        ja perustamissopimuksen 95 artiklan rikkominen:
        komissio ei voinut jättää huomiotta — koska kan
        taja toi tämän kysymyksen nimenomaisesti esille             Asiakirjassa Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja
        — asiaan liittyvää kansallista verolainsäädäntöä,           Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdoista ja niiden sopi
        jota sovelletaan sekä tukea saaviin tuotteisiin että        musten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu,
                                                                    olevan 121 artiklan 1 kohdan rikkominen, sellaisena kuin
        kilpaileviin tuotteisiin. Vaikka Ranskan lainsää
        däntö ei muodollisesti ole syrjivä, ei voida kieltää,       asiakirja on neuvoston päätöksellä 95/1 /EY, Euratom
                                                                    EHTY (2 ):
        että sen tosiasialliset vaikutukset ovat syrjiviä .
        Luontaisesti makeiden viinien ( joista 92% valmis
        tetaan Ranskassa ) veron suuruus on 350 Ranskan             Vuonna 1997 saadaan pyytää 112 452 tonnin turskasaalis
        frangia ( FRF ), kun taas muiden väkevien viinien           yhteisön kalavesillä alueella Illbcd . Liittymisasiakirjan
        ( joista 81% tuodaan muista jäsenvaltioista ) veron         121 artiklan 1 kohdassa määrättyjen ehtojen mukaisesti
        suuruus on 1 400 FRF hehtolitralta lopputuotetta            Ruotsin osuus tästä saalismäärästä olisi 39 999 tonnia
        ( eli siis neljä kertaa enemmän ). Koska komissio on        ( 0,35037 kertaa 50 000 tonnia + 0,4 kertaa 62 452 tonnia
        hyväksynyt määräämättömäksi ajaksi perustetun               - 2 500 tonnia ). Tältä osin on otettu huomioon se, että
        tukijärjestelmän, jonka tarkoituksena on ajaa nii          Ruotsin vuoden 1997 kiintiöstä siirrettäisiin 2 500 tonnia
        den Ranskan väkevien viinien tuottajien etuja,              muille jäsenvaltioille sen mukaisesti, mitä ETA-sopimuksen
        jotka eivät kuulu edullisempaan verotusluokkaan,            allekirjoittamisen yhteydessä sovittiin. Sen sijaan Ruotsin
        komissio on yksinkertaisesti perustanut järjestel          saalismääräksi on säädetty asetuksessa ( EY) N:o 390/97
 ---pagebreak---  12.7.97               i  ti                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                               N:o C 212/25
ainoastaan 38 860 tonnia, joka on 1 139 tonnia vähem                              Asian C-40/95 ( ) poistaminen rekisteristä
män kuin se määrä, joka sillä olisi liittymisasiakirjan                                           ( 97/C 212/46
perusteella .
                                                                         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 3 päivänä
( 1 ) Eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien osalta vuodeksi           helmikuuta 1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen
      1997 vahvistettavista suurimmista sallituista saaliista ja niiden  rekisteristä on poistettu asia C-40/95 ( Lontoon VAT
      pyyntiä koskevista tietyistä edellytyksistä 20 päivänä joulu      and Duties Tribunalin esittämä ennakkoratkaisupyyntö),
      kuuta 1996 annettu neuvoston asetus ( EY ) N:o 390/97 (EYVL        Conoco Ltd vastaan Commissioners of Customs and
      Nro L 66, 6.3.1997, s. 1 ).                                        Excise .
( 2 ) EYVL N:o L 1 , 1.1.1995 , s . 1 .
                                                                         (') EYVL N:o C 119, 13.5.1995 ,
                                                                             EYVL N:o C 31 , 3.2.1996 .
                                              ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
      Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 5.6.1997                        ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti
              pidetyssä kokouksessa tehdyt päätökset                          määrää, kuka tuomareista ei osallistu asian ratkaisuun,
                             ( 97/C 212/47 )                                  on käänteinen siihen arvojärjestykseen nähden, joka
                                                                              määräytyy tuomarien virkaiän perusteella työjärjestyk
                                                                              sen 6 artiklan mukaisesti , paitsi jos tällä tavalla
 1 . Laajennetun ensimmäisen jaoston, toisen jaoston ja                       nimetty tuomari on esittelevä tuomari . Viimeksi maini
       laajennetun toisen jaoston kokoonpano — tuomarei                      tussa tapauksessa nimetään tuomari, joka välittömästi
       den määrääminen jaostoihin                                             edeltää häntä arvojärjestyksessä .
       Jäsenvaltioiden hallitukset ovat tuomari Heinrich
       Kirschnerin kuoleman johdosta 29.5.1997 tekemällään
       päätöksellä nimittäneet ensimmäisen oikeusasteen tuo
       mioistuimen tuomariksi Karl Joerg Pirrungin, ja ensim
       mäisen oikeusasteen tuomioistuin on 5.6.1997 pitä
       mässään täysistunnossa päättänyt työjärjestyksensä                     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
       10 artiklan mukaisesti muuttaa 12.9.1996 määrättyjen                            TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
       ( EYVL Nro C 294, 5.10.1 996 , s . 10 ) jaostojen
       kokoonpanoa.                                                                       15 päivänä toukokuuta 1997,
                                                                               asiassa T-273/94, N vastaan Euroopan yhteisöjen
       Tuomari Pirrung määrätään laajennettuun ensimmäi                                             komissio (')
       seen jaostoon, toiseen jaostoon ja laajennettuun toi              (Henkilöstö — Lojaalisuusvelvollisuus — Epäily virka-ase
       seen jaostoon ajanjaksoksi 11.6.1997—30.9.1997.                   massa edellytettävän arvokkuuden vastaisista toimista —
                                                                          Virkamiehen velvollisuus lojaaliin yhteistyöhön tutkin
       Jos ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presi                         nassa — Kurinpitomenettely — Viraltapano)
       dentti on työjärjestyksen 32 artiklan 3 kohdan mukai
                                                                                ( 97/C 212/48 )
       sesti nimennyt jonkun toisen tuomarin näiden jaosto
       jen kokoonpanon täydentämiseksi tuomari Kirschnerin
       tilalle tietyssä asiassa ja jos kirjallinen käsittely on                           (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
       päättynyt, ja suullinen käsittely on pidetty tai määrätty
       pidettäväksi ennen 11.6.1997, nämä jaostot pitävät
       suullisen käsittelyn, ratkaisevat asian ja antavat tuo            Asiassa T-273/94, N, Euroopan yhteisöjen komission enti
       mion edelleen tässä kokoonpanossa .                                nen virkamies, kotipaikka Bryssel, edustajana asianajaja
                                                                          Xavier Magnee, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa
                                                                          asianajotoimisto Louis Schiltz, 2 rue Fort Rheinsheim, vas
 2 . Täysistunto
                                                                          taan Euroopan yhteisöjen komissio, ( asiamiehinä Gianluigi
                                                                          Valsesia, Ana Maria Alves Vieira ja Denis Waelbroeck),
       Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on 5.6.1997                  jossa kantaja vaatii toisaalta kumoamaan 4.10.1993 teh
        pidetyssä täysistunnossaan päättänyt työjärjestyksensä            dyn komission päätöksen kantajan viraltapanosta ja toi
        32 artiklan 1 kohdan mukaisesti, että jos sen jälkeen,            saalta vahingonkorvausta, ensimmäisen oikeusasteen tuo
        kun julkisasiamies on työjärjestyksen 17 artiklan                 mioistuin ( neljäs jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston
        mukaisesti nimetty, ensimmäisen oikeusasteen tuo                 puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit P. Lindh ja J. D.
        mioistuimen täysistunnossa on parillinen määrä tuo               Cooke, kirjaaja : hallintovirkamies A. Mair, on antanut
        mareita, se ennalta määrätty järjestys, jonka mukaan              15.5.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :


title: Asia T-128/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 5.6.2008 — Piccinni-Leopardi v. komissio

text:
               2.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 197/35

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 5.6.2008 — Piccinni-Leopardi v. komissio
   (Asia T-128/04) (1)

   (2008/C 197/64)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Seitsemännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 118, 30.4.2004.


title: Asia T-441/15: Kanne 31.7.2015 – European Dynamics Luxembourg ym. v. Euroopan lääkevirasto

text:
               5.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/26

         Kanne 31.7.2015 – European Dynamics Luxembourg ym. v. Euroopan lääkevirasto
   (Asia T-441/15)
   (2015/C 328/24)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantajat: European Dynamics Luxembourg SA (Luxemburg, Luxemburg), Evropaiki Dinamiki – Proigmena Sistimata Tilepikinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Αteena, Kreikka), European Dynamics Belgium SA (Βryssel, Βelgia) (edustajinaan asianajajat I. Ambazis ja M. Sfyri)

      Vastaaja: Euroopan lääkevirasto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan lääkeviraston (EMA) päätöksen, joka oli annettu tiedoksi kantajille IT-voimavarajohtajan 4.6.2015 lähettämällä sähköpostilla jossa EMA hylkäsi kaksi kantajien puitejärjestelyyn EMA/2012/10/ICT liittyvän palveluita koskevan osallistumispyyntölomakkeen (Request Form for Services) nro SC001 suhteen ehdottamista ehdokkaista

               —

               velvoittamaan EMA:n maksamaan menetetystä mahdollisuudesta tehdä yksittäisiä hankkeen hallinnointisopimuksia palveluita koskevan osallistumispyyntölomakkeen (Request Form for Services) nro SC001 perusteella kantajille korvausta, jonka määräksi kantajat arvioivat ex æquo et bono (kohtuuden mukaan) kahdeksantuhatta euroa (8  000 euroa) tuomion antamispäivästä laskettavine korkoineen, tai jonkun muun, yleisen tuomioistuimen asianmukaiseksi katsoman määrän ja

               —

               velvoittamaan EMA:n korvaamaan kaikki kantajien oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajien mielestä riidanalainen päätös olisi kumottava SEUT 263 artiklan perusteella, koska siinä loukataan suhteellisuusperiaatetta, jota sovelletaan julkisiin hankintoihin. Riidanalaisessa päätöksessä hylättiin kantajien ehdokkaat PRINCE2- metodologiaa koskevan todistuksen puuttumisen takia, joka on edellytys, joka ei ole tähän soveltuva eikä tarpeen ja jolla loukataan tästä syystä suhteellisuusperiaatetta julkisissa hankinnoissa.
   EMA on loukannut näin ollen selvästi erityistä oikeussääntöä (varainhoitoasetuksen 102 artiklan 1 kohta), jossa annetaan oikeuksia yksityisille, ja aiheuttanut kantajille vahinkoa, sillä ne menettivät mahdollisuuden tehdä yksittäisiä hankkeen hallinnointisopimuksia, ja täten, edellytykset, jotka vaaditaan korvauksen maksamiseen kantajille, täyttyvät.


title: Asia C-495/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 12.11.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 85/337/ETY — Hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi — Velvollisuus perustella päätös olla arvioimatta hanketta)

text:
               16.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 11/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 12.11.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
   (Asia C-495/08) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 85/337/ETY - Hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi - Velvollisuus perustella päätös olla arvioimatta hanketta)
   2010/C 11/07
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. Oliver ja J.-B. Laignelot)

      Vastaaja: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: L. Seeboruth ja H. Walker sekä barrister J. Maurici)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY (EYVL L 175, s. 40) rikkominen — Velvollisuus perustella päätös olla arvioimatta hanketta

      Tuomiolauselma

               1)

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 3.3.1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY, mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole edellyttänyt, että hakemuksiin, jotka koskevat uusien lupaehtojen määrittämistä kaivostoiminnan harjoittamiselle (Review of Mineral Planning) ja jotka on tehty Walesissa ennen 15.11.2000, sovelletaan tämän direktiivin 2 artiklan 1 kohdan ja 4 artiklan 2 kohdan vaatimuksia.

               2)

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 32, 7.2.2009.


title: Asia T-53/12: Kanne 12.2.2012 — CF Sharp Shipping Agencies Pte v. neuvosto

text:
               24.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/29

         Kanne 12.2.2012 — CF Sharp Shipping Agencies Pte v. neuvosto
   (Asia T-53/12)
   2012/C 89/48
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: CF Sharp Shipping Agencies Pte Ltd (Singapore, Singapore) (edustajat: solicitor S. Drury sekä asianajajat K. Adamantopoulos ja J. Cornelis)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1245/2011 (1) ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 961/2010 (2) antamishetkestään alkaen ja välittömin vaikutuksin siltä osin kuin ne koskevat kantajan merkitsemistä neuvoston asetuksen (EU) N:o 961/2010 liitteeseen VIII ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että vastaaja väitetysti esitti tosiasiat selvästi virheellisesti todetessaan, että kantaja on Islamic Republic of Iran Shipping Linesin peiteyhtiö, joka on viimeksi mainitun yhtiön omistuksessa ja määräysvallassa, ja teki ilmeisen virheen neuvoston asetuksen (EU) N:o 961/2010 16 artiklan 2 kohdan d alakohdan soveltamisessa merkitessään kantajan tämän asetuksen liitteeseen VIII.

               2)

               Toinen kanneperuste perustuu siihen, että vastaaja väitetysti laiminlöi SEUT 296 artiklan ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 961/2010 36 artiklan 3 kohdan mukaisen perusteluvelvollisuutensa.

               3)

               Kolmas kanneperuste perustuu siihen, että vastaaja loukkasi kantajan puolustautumisoikeuksia ja erityisesti sen oikeutta tulla kuulluksi sekä oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin, kun se laiminlöi perusteluvelvollisuutensa.

      (1)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 961/2010 täytäntöönpanosta 1.12.2011 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1245/2011 (EUVL 2011 L 319, s. 11).

      (2)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EY) N:o 423/2007 kumoamisesta 25.10.2010 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 961/2010 (EUVL 2010 L 281, s. 1).


title: Asia T-169/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.2.2016 – Benelli Q. J. v. SMHV – Demharter (MOTO B) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin MOTO B rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aiemmat kansalliset rekisteröimättömät kuviomerkit MOTOBI — Suhteellinen hylkäysperuste — Aiempien rekisteröimättömien tavaramerkkien tunnettuuden todistaminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 2 kohdan c alakohta — Pariisin yleissopimuksen 6 bis artikla — Väitteen tueksi määräajan jälkeen esitetyt todisteet — Huomiotta jättäminen — Valituslautakunnan harkintavalta — Säännös, jossa säädetään erikseen toisin — Olosuhteet, jotka estävät ottamasta huomioon uusia tai täydentäviä todisteita — Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohta — Asetuksen (EY) N:o 2868/96 19 ja 20 sääntö — Asetuksen (EY) N:o 2868/95 50 säännön 1 kohdan kolmas alakohta — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 75 artiklan ensimmäinen virke — Perusteluvelvollisuus)

text:
               14.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 98/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.2.2016 – Benelli Q. J. v. SMHV – Demharter (MOTO B)
   (Asia T-169/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin MOTO B rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aiemmat kansalliset rekisteröimättömät kuviomerkit MOTOBI - Suhteellinen hylkäysperuste - Aiempien rekisteröimättömien tavaramerkkien tunnettuuden todistaminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 2 kohdan c alakohta - Pariisin yleissopimuksen 6 bis artikla - Väitteen tueksi määräajan jälkeen esitetyt todisteet - Huomiotta jättäminen - Valituslautakunnan harkintavalta - Säännös, jossa säädetään erikseen toisin - Olosuhteet, jotka estävät ottamasta huomioon uusia tai täydentäviä todisteita - Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohta - Asetuksen (EY) N:o 2868/96 19 ja 20 sääntö - Asetuksen (EY) N:o 2868/95 50 säännön 1 kohdan kolmas alakohta - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 75 artiklan ensimmäinen virke - Perusteluvelvollisuus))
   (2016/C 098/37)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Benelli Q. J. Srl (Pesaro, Italia) (edustajat: asianajajat P. Lukácsi ja B. Bozóki)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: aluksi F. Mattina, sitten P. Bullock)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Demharter GmbH (Dillingen, Saksa) (edustajanaan asianajaja A. Kohn)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 16.1.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 95/2012-2), joka koskee Benelli Q. J. Srl:n ja Demharter GmbH välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Benelli Q. J. Srl velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 147, 25.5.2013.


title: BP Chemicals Limitedin 20.6.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-184/97)

text:
N:o C 252/36         RFT                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        16.8.97
löstösääntöjen ( jäljempänä henkilöstösäännöt) 67 artiklan           kanteen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on James
2 kohdan perusteella kantajille kuuluvista perhelisistä hei         Flynn, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoi
dän aviomiehilleen myönnetyt kotitalouslisät. Kantajille             misto Loesch & Wolter, 1 1 rue Goethe.
ilmoitettiin heinäkuussa 1996 hallinnon todenneen ensim
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-147/95 ,
Pavan vastaan parlamentti, 11.6.1996 antaman tuomion                 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                     tuin
ja kyseisen kotitalouslisän myöntämisedellytysten tarkaste
lun perusteella, että kotitalouslisän ei enää voitu katsoa
vastaavan henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevassa                — kumoaa komission 28.4.1997 tekemän päätöksen
1 artiklassa säädettyä perheenhuoltajanlisää, ja että tästä               N:o 941/96 , jolla hyväksyttiin Ranskan myöntämä val
syystä oli päätetty, että tätä lisää ei enää vähennettäisi                tion tuki,
kantajille myönnetyistä perheenhuoltajanlisistä . Kantajat
vaativat tuolloin, että kaikki vähennetyt summat viivästys
korkoineen korvataan taannehtivasti . Vastaaja hylkäsi               — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
nämä vaatimukset perustellen hylkäämistään sillä, etteivät                lut.
kantajat olleet säädetyssä määräajassa valittaneet riidan
alaisista toimenpiteistä, jotka nyt esillä olevassa asiassa          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
ovat ne palkkalaskelmat, joista riitautettu vähennys
ilmeni .
                                                                     Tällä kanteellaan kantaja vaatii sellaisen päätöksen
                                                                     kumoamista, jolla hyväksyttiin Ranskan tukijärjestelmä,
Kantajat korostavat ensiksi, että he vaativat hallinnon              jonka tarkoituksena on ensisijaisesti antaa verovapautus
tekemästä virheestä aiheutuneen vahingon korvaamista                 tiettyjen biopolttoaineiden tuottajille, jotta näitä rohkais
eivätkä riidanalaisen toimenpiteen kumoamista, ja että               taisiin hankkimaan maatalousperäisiä tuotantotekijöitä
tällä perusteella heidän kanteensa perustuu EY:n perusta            ( vuoden 1997 järjestelmä ).
missopimuksen 179 artiklan ja henkilöstösääntöjen 90 ja
91 artiklaan . Tästä syystä he katsovat, että he ovat nou           Tässä kanteessaan kantaja riitauttaa kyseisen päätöksen
dattaneet        henkilöstösääntöjen       ja  oikeuskäytännön       erityisesti siltä osin kuin se koskee etyyli-tertiaari-butyyli
mukaista menettelytapaa ja että kanne on tutkittava .                eetterin tuotantoa ja etanolimarkkinoita . Kantajan
                                                                     mukaan riidanalainen päätös pitää kumota kolmella pää
                                                                     asiallisella perusteella :
Pääasian osalta kantajat väittävät, että henkilöstösääntö
jen 67 artiklan 2 kohdan ja niiden liitteessä VIII olevien 1 ,
2 ja 3 artiklan nojalla hallinnon edellytetään tutkivan vir         Ensinnäkin komissio on ylittänyt harkintavaltansa rajat
kamiestensä ilmoittamat lisät voidakseen määrittää, sovel           kolmelta osin . Se on hyväksynyt tuen asettamatta suurinta
letaanko kasautumisen estävää sääntöä, eikä sillä asiaa              mahdollista tuen määrää koskevaa edellytystä tai rajoituk
tutkiessaan ole minkäänlaista harkintavaltaa. Kantajien              sia tuotannon määrälle taikka rajoittanut vuoden 1997 jär
mielestä on virkavirhe katsoa, että luxemburgilaisen pan            jestelmän kestoa . Se ei ole arvioinut järjestelmän vaikutuk
                                                                     sia etanolimarkkinoille, minkä takia se ei ole voinut var
kin työntekijöille myönnetty kotitalouslisä vastaa virka
miehille maksettavaa perheenhuoltajanlisää . Ne päättele            mistaa , että tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä
vät tästä, että hallinnon on korvattava aiheettomasti                yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla, kuten 92 artik
vähennetyt summat ensimmäisestä vähentämispäätöksestä                lan 3 kohdan c alakohdassa edellytetään. Ympäristönsuo
 lukien, koska EY:n perustamissopimuksen 179 ja 215 artik           jelulliset edut, joita järjestelmällä väitetään olevan, ovat
 lassa    asetetaan  velvollisuus    korvata  koko   aiheutunut      parhaimmillaankin vähäpätöisiä, ja ne voitaisiin taata huo
 vahinko, jos virkavirhe, vahinko ja syy-yhteys on näytetty          mattavasti halvemmilla ja vähemmän syrjivillä keinoilla .
 toteen .
                                                                     Toiseksi komissio on soveltanut väärin kivennäisöljyjen
                                                                     valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta annet
                                                                     tua neuvoston direktiiviä 92/8 l/ETY ( EYVL L 316 ,
                                                                      31.10.1992, s . 12 ). Ainoastaan direktiivin 8 artiklan 4 koh
                                                                     dassa säädetyn yksimielisen neuvoston päätöksen perus
                                                                     teella vuoden 1997 järjestelmää voitaisiin pitää hyväksyt
 BP Chemicals Limitedin 20.6.1997 Euroopan yhteisöjen                tävänä poikkeuksena direktiivissä edellytetystä velvollisuu
                komissiota vastaan nostama kanne                      desta kantaa valmistevero. Käsitys, jonka mukaan vuoden
                                                                      1997 järjestelmälle voitaisiin myöntää vapautus sillä
                          (Asia T- 184/97)                           perusteella, että se olisi 8 artiklan 2 kohdan d alakohdassa
                                                                     tarkoitettu kokeiluhanke, on siis oikeudellisesti virheelli
                           ( 97/C 252/78 )
                                                                      nen ja ristiriidassa komission vuoden 1996 joulukuussa
                                                                      ilmaiseman kannan kanssa, jonka mukaan vuoden 1997
                                                                     järjestelmää edeltävät toimet olivat lainvastaisia ja ristirii
                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                     dassa yhteismarkkinoiden kanssa; komissio totesi tällöin
                                                                      nimenomaisesti, että niille ei voitu myöntää kokeiluhank
                                                                      keille tarkoitettua poikkeusta . Tämän jälkeen mikään ei
 BP Chemicals Limited on nostanut 20.6.1997 Euroopan                  ole muuttunut tavalla, joka mahdollistaisi tällaisen täys
 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa                 käännöksen .
 ---pagebreak--- 16.8.97              LH                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                               N:o C 252/37
Kolmanneksi vuoden 1997 järjestelmästä pääsevät hyöty              huomioon ne suuntaviivat, jotka komissio aikoi antaa väli
mään pelkästään ranskalaiset tuottajat ja niiden tavaran           aikaisen henkilöstön osalta ( 23.2 ja 16.3.1994 tehdyt
toimittajat, jotka ovat ja hyötyneet huomattavasti vuoden           sitoumukset ). Kantaja nosti tämän kanteen komission
1996 joulukuussa lainvastaisiksi ja ristiriitaisiksi todettujen     hylättyä hänen pyyntönsä , jossa hän vaati komissiota
toimien takia ( jotka ovat yhä voimassa ). Tuloksena on se ,        soveltamaan hänen hyväkseen komission tältä osin aikai
että Ranska soveltaa maahantuotuja tuotteita syrjivää               semmin noudattamaa periaatetta , joka sisältyi 18.3.1992
verotusta , joten vuoden 1997 järjestelmälle ei voida myön         tehtyyn päätökseen ja jonka mukaan väliaikaisten toimen
tää 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaista poik                 haltijoiden sopimusten voimassaoloa voitiin pidentää enin
keusta .                                                            tään viideksi vuodeksi .
Kaiken edellä esitetyn osalta komissio on myös laiminlyö
nyt perustamissopimuksen 190 artiklan mukaisen velvolli            Kantaja vetoaa kanteensa tueksi seuraaviin perusteisiin :
suutensa perustella päätöksensä riittävällä tavalla .
                                                                    — Komissio on laiminlyönyt huolenpitovelvollisuutensa
                                                                        hänen osaltaan .
Philippe Godtsin 23.6.1997 Euroopan yhteisöjen komis               — Luottamuksensuojan ja taannehtivuuden kiellon peri
                 siota vastaan nostama kanne                            aatteita on loukattu, ja 16.3.1994 tehtyä komission
                                                                        päätöstä ei voida soveltaa . Tältä osin kantaja täsmen
                        ( Asia T-l 85/97 )
                                                                        tää , että kyseisen päätöksen mukaan uudet sopimukset
                          ( 97/C 252/79                                 on tehtävä — väliaikaisesti ja ennen kuin komissio
                                                                        tekee lopullisen päätöksen väliaikaisia toimenhaltijoita
                (Oxkeudenkäyntikieli: ranska)                           koskevan politiikkansa uusista suuntaviivoista — kol
                                                                        men vuoden määräajaksi , eikä sopimusten voimassa
Philippe Godts, jonka kotipaikka on Bryssel , on nostanut               oloajan pidentämistä tai mahdollisuutta osallistua
23.6.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                  sisäiseen kilpailuun voida taata . Tätä päätöstä ei kui
tuomioistuimessa kanteen komissiota vastaan . Kantajan                  tenkaan voida soveltaa kantajan vahingoksi siltä osin
edustaja on asianajaja Nicolas Lhoest, Bryssel , ja proses             kuin siinä rajoitetaan väliaikaisten toimenhaltijoiden
siosoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de                 oikeuksia siitä, mitä vuonna 1993 julkaistuissa haku
Cessange .                                                              menettelyä koskevissa ilmoituksissa oli mainittu .
Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuin
                                                                    — Yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu ,
                                                                        koska tässä tapauksessa ennen 16.3.1994 palvelukseen
— kumoaa 1.8.1996 tehdyn komission päätöksen , jolla                    otettuihin väliaikaisiin toimenhaltijoihin sovellettiin
     komissio on nimenomaisesti hylännyt kantajan pyyn                 yhä 18.3.1992 tehtyyn komission päätökseen sisältyviä
     nön hänen sopimuksensa voimassaoloajan mahdolli                   periaatteita , mutta ei 16.3.1994 jälkeen palvelukseen
     sesta pidentämisestä yhteensä enintään viideksi vuo               otettuihin väliaikaisiin toimenhaltijoihin . Ei kuiten
     deksi ,                                                            kaan voida kiistää , että sekä ennen tätä päivämäärää
                                                                        että sen jälkeen palvelukseen otettujen toimenhaltijoi
— toteaa lainvastaiseksi 13.11.1996 tehdyn komission                    den asema oli objektiivisesti sama . Suurin osa heistä
     päätöksen siltä osin kuin siinä rajoitetaan kaikkien               oli nimittäin hakenut toimia samojen esivalintaa kos
     muihin toimenhaltijoihin sovellettavien palvelussuh               kevien ilmoitusten perusteella , ja näissä ilmoituksissa
     teen ehtojen 2 artiklan a kohdassa tarkoitettujen väli            mainittiin mahdollisuus pidentää sopimuksen voimas
     aikaisten toimenhaltijoiden sopimusten voimassaolo                 saoloa enintään viideksi vuodeksi .
     enintään kolmen vuoden määräajaksi , jota voidaan
     pidentää enintään yhdellä vuodell ;
                                                                    — Henkilöstösääntöjen 27 ja 29 artiklaa on rikottu ,
— velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyn                  koska komissio on uuden politiikkansa myötä rajoitta
     tikulut .
                                                                        nut virkanimityksiä koskevien kilpailujen kohderyh
                                                                        mää työnantajan edun vastaisella tavalla .
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja tuli komission palvelukseen lokakuussa 1994 väli           — Komission 13.11.1996 tekemä päätös on lainvastai
aikaisena toimenhaltijana . Hakumenettelyä koskevassa                   nen, koska siinä rajoitetaan väliaikaisten toimenhalti
ilmoituksessa, joka ilmestyi 10.9.1993 päivätyssä hallin               joiden sopimusten voimassaoloaika kolmeksi vuodeksi
nollisessa tiedotteessa ja lehdistössä, ja hänelle annetuissa            ja annetaan mahdollisuus pidentää sitä enintään
tiedoissa väliaikaisten toimenhaltijoiden asemasta ja palve            yhdellä vuodella . Kantaja katsoo , että vastaaja on
lukseenottoon liittyvistä ehdoista, todettiin nimenomai                 tämän päätöksen tehdessään jäättänyt käyttämätä mui
sesti , että enintään kolmeksi vuodeksi tehtyjen määräai                hin toimenhaltijoihin sovellettavien palvelussuhteen
kaisten sopimusten voimassaoloaikaa voitiin pidentää                     ehtojen 8 artiklaan perustuvaa oikeuttaan tehdä tois
enintään viideksi vuodeksi . Komissio kiinnitti kuitenkin
                                                                         taiseksi voimassa olevia sopimuksia .
 23.9 . ja 30.9.1994 päivätyissä kirjeissään kantajan huo
miota siihen, että hänen sopimuksena myöhemmästä
 pidennyksestä ei voitu antaa minkäänlaisia takeita , ottaen


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 13 päivänä heinäkuuta 2000 asiassa C-412/98 (Cour d'appel de Versaillesin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Group Josi Reinsurance Company SA vastaan Universal General Insurance Company (UGIC) (Brysselin yleissopimus – Henkilöllinen soveltamisala – Kantaja, jonka kotipaikka ei ole sopimusvaltiossa – Asiallinen soveltamisala – Toimivaltamääräykset vakuutusta koskevissa asioissa – Jälleenvakuutussopimusta koskeva oikeusriita)

text:
C 316/4                  FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            4.11.2000
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                             YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                            (toinen jaosto)                                                              (kuudes jaosto)
                   13 päivänä heinäkuuta 2000                                                    13 päivänä heinäkuuta 2000
asiassa C-261/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                       asiassa C-412/98 (Cour d’appel de Versaillesin esittämä
                       Portugalin tasavalta (1)                              ennakkoratkaisupyyntö), Group Josi Reinsurance Compa-
                                                                             ny SA vastaan Universal General Insurance Company
                                                                                (UGIC) (1)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
vi 76/464/ETY – Vesiympäristön pilaantuminen – Direktii-
                vin täytäntöönpanon laiminlyönti)                            (Brysselin yleissopimus – Henkilöllinen soveltamisala –
                                                                             Kantaja, jonka kotipaikka ei ole sopimusvaltiossa – Asialli-
                                                                             nen soveltamisala – Toimivaltamääräykset vakuutusta kos-
                           (2000/C 316/06)                                   kevissa asioissa – Jälleenvakuutussopimusta koskeva oikeus-
                                                                                riita)
                    (Oikeudenkäyntikieli: portugali)                                                    (2000/C 316/07)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa 261/98, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään                  (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
F. de Sousa Fialho) vastaan Portugalin tasavalta (asiamiehinään                       yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
L. Fernandes, M. Telles Romao ja J. Lopes Fernandes), jossa
kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Portu-              Asiassa C-412/98, jonka Cour d’appel de Versailles (Ranska)
galin tasavalta ei ole noudattanut tiettyjen yhteisön vesiympä-              on saattanut yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi tuo-
ristöön päästettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamasta pilaan-             mioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa
tumisesta 4 päivänä toukokuuta 1976 annetun neuvoston                        yksityisoikeuden alalla koskevan 27 päivänä syyskuuta 1968
direktiivin 76/464/ETY (EYVL L 129, s. 23) 7 artiklan ja EY:n                allekirjoitetun yleissopimuksen tulkitsemisesta yhteisöjen tuo-
perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen kohdan (josta                    mioistuimessa 3 päivänä kesäkuuta 1971 tehdyn pöytäkirjan
on tullut EY 249 artiklan kolmas kohta) mukaisia velvoittei-                 nojalla saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
taan, koska se ei ole laatinut pilaantumisen vähentämiseen                   olevassa asiassa Group Josi Reinsurance Company SA vastaan
tähtääviä ohjelmia, joihin sisältyisi veden laatutavoitteet, kysei-          Universal General Insurance Company (UGIC) ennakkoratkai-
sen direktiivin liitteen luettelon II ensimmäisessä luetelmakoh-             sun edellä mainitun 27 päivänä syyskuuta 1968 allekirjoitetun
dassa mainittujen 99 tärkeimmän aineen osalta, tai toimittanut               yleissopimuksen (EYVL 1972, L 299, s. 32) II osaston määräys-
näistä ohjelmista sekä niiden toteuttamisen tuloksista lyhennel-             ten tulkinnasta, sellaisena kuin yleissopimus on muutettuna
mää komissiolle, yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toi-               Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-Britannian ja
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. Schintgen sekä                  Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan liittymisestä ky-
tuomarit G. Hirsch ja V. Skouris (esittelevä tuomari), julkisasia-           seiseen yleissopimukseen ja pöytäkirjaan 9 päivänä lokakuuta
mies: A. Saggio, kirjaaja: R. Grass, on antanut 13.7.2000                    1978 tehdyllä yleissopimuksella (EYVL L 304, s. 1, ja muutettu
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                   teksti s. 77) ja Helleenien tasavallan liittymisestä kyseiseen
                                                                             yleissopimukseen ja pöytäkirjaan 25 päivänä lokakuuta 1982
1)    Portugalin tasavalta ei ole noudattanut tiettyjen yhteisön             tehdyllä yleissopimuksella (EYVL L 388, s. 1) sekä Espanjan
      vesiympäristöön päästettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamas-        kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liittymisestä kyseiseen
      ta pilaantumisesta 4 päivänä toukokuuta 1976 annetun neu-              yleissopimukseen ja pöytäkirjaan 26 päivänä toukokuuta 1989
      voston direktiivin 76/464/ETY 7 artiklan mukaisia velvoittei-          tehdyllä yleissopimuksella (EYVL L 285, s. 1), yhteisöjen
      taan, koska se ei ole laatinut vesien pilaantumisen vähentämi-         tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
      seen tähtääviä ohjelmia, joihin sisältyisi veden laatutavoitteet,      J. C. Moitinho de Almeida sekä tuomarit R. Schintgen (esittele-
      kyseisen direktiivin liitteen luettelon II ensimmäisessä luetelma-     vä tuomari), J.-P. Puissochet, G. Hirsch ja F. Macken, julkisasia-
      kohdassa mainittujen aineiden aiheuttaman pilaantumisen                mies: N. Fennelly, kirjaaja: johtava hallintovirkamies D. Louter-
      vähentämiseksi.                                                        man-Hubeau, on antanut 13.7.2000 tuomion, jonka tuomio-
                                                                             lauselma on seuraava:
2)    Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
      kulut.                                                                 1)    Tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa
                                                                                yksityisoikeuden alalla koskevan 27 päivänä syyskuuta 1968
                                                                                allekirjoitetun yleissopimuksen, sellaisena kuin yleissopimus on
(1) EYVL C 278, 5.9.1998.                                                          muutettuna Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-
                                                                                Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan
                                                                                liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen 9 päivänä lokakuuta
                                                                                1978 tehdyllä yleissopimuksella, ja Helleenien tasavallan
 ---pagebreak--- 4.11.2000                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                 C 316/5
      liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen 25 päivänä lokakuuta       EY:n perustamissopimuksen 73 b artikla (josta on tullut EY
      Puheenjohtaja 1982 tehdyllä yleissopimuksella sekä Espanjan         56 artikla) on esteenä jäsenvaltion kansalliselle lainsäädännölle,
      kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liittymisestä kyseiseen     jossa valtion alueen puolustamiseen liittyviä vaatimuksia koskevista
      yleissopimukseen 26 päivänä toukokuuta 1989 tehdyllä yleis-         syistä tämän jäsenvaltion kansalaiset ja vain heidät vapautetaan
      sopimuksella, II osaston määräyksiä sovelletaan lähtökohtai-        velvollisuudesta hakea hallintolupaa kaikkiin sotilaallisesti tärkeäksi
      sesti silloin, kun vastaajalla on kotipaikka sopimusvaltiossa,      julistetussa valtion alueen osassa sijaitsevien kiinteistöjen hankin-
      vaikka kantajan kotipaikka olisi kolmannessa valtiossa. Toisin      toihin.
      on vain niissä poikkeustapauksissa, joissa yleissopimuksen
      nimenomaisessa määräyksessä määrätään, että siinä ilmaistun         Asia olisi toisin vain, jos toimivaltaisessa kansallisessa tuomioistui-
      toimivaltasäännön soveltaminen riippuu siitä, että kantajan         messa voitaisiin osoittaa, että kaikkien jäsenvaltioiden kansalaisten
      kotipaikka on jossakin sopimusvaltiossa.                            syrjimättömästä kohtelusta aiheutuisi tietyllä alueella asianomaisen
                                                                          jäsenvaltion sotilaallisille eduille todellisia, konkreettisia ja vakavia
2)    Yleissopimuksen 7–12 a artiklaan sisältyvät vakuutusasioissa
                                                                          vaaroja, joita ei voitaisi poistaa lievemmillä menettelytavoilla.
      sovellettavat erityistä toimivaltaa koskevat määräykset eivät
      koske jälleenvakuuttajan ja jälleenvakuutetun välistä, jälleenva-
      kuutussopimuksesta johtuvaa oikeusriitaa.                           (1) EYVL C 48, 20.2.1999.
(1) EYVL C 1, 4.1.1999.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (ensimmäinen jaosto)
                            (kuudes jaosto)
                                                                                13 päivänä heinäkuuta 2000
                    13 päivänä heinäkuuta 2000
asiassa C-423/98 (Corte d’appello di Napolin esittämä                     asiassa C-456/98 (Pretore di Brescian esittämä ennakkorat-
ennakkoratkaisupyyntö), Alfredo Alboren vireille pane-                      kaisupyyntö), Centrosteel Srl vastaan Adipol GmbH (1)
                           massa asiassa (1)
                                                                          (Direktiivi 86/653/ETY – Itsenäiset kauppaedustajat – Kan-
(Sijoittautumisvapaus – Pääomien vapaa liikkuvuus – EY:n                  sallinen lainsäädäntö, jonka mukaan kauppaedustajien re-
perustamissopimuksen 52 artikla (josta on muutettuna                      kisteriin merkitsemättömien henkilöiden tekemät kauppa-
tullut EY 43 artikla) ja EY:n perustamissopimuksen 73 b ar-                              edustussopimukset ovat mitättömiä)
tikla (josta on tullut EY 56 artikla) – Kiinteän omaisuuden
hankkimista koskeva lupamenettely – Sotilaallisesti tärkeät                                           (2000/C 316/09)
           alueet – Kansalaisuuteen perustuva syrjintä)
                           (2000/C 316/08)                                                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                          (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)               Asiassa C-456/98, jonka Pretore di Brescia (Italia) on saattanut
                                                                          EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on tullut EY
Asiassa C-423/98, jonka Corte d’appello di Napoli (Italia) on             234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on                saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole-
tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsi-            vassa asiassa Centrosteel Srl vastaan Adipol GmbH ennakkorat-
teltäväksi saadakseen Alfredo Alboren vireille panemassa asias-           kaisun jäsenvaltioiden itsenäisiä kauppaedustajia koskevan
sa ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen 6, 52 ja                    lainsäädännön yhteensovittamisesta 18 päivänä joulukuuta
56 artiklan (joista on muutettuina tullut EY 12, EY 43 ja EY              1986 annetun neuvoston direktiivin 86/653/ETY (EYVL L 382,
46 artikla) sekä EY:n perustamissopimuksen 67 artiklan (ku-               s. 17) sekä EY:n perustamissopimuksen kolmannen osan III
mottu Amsterdamin sopimuksella) tulkinnasta, yhteisöjen tuo-              osaston sijoittautumisvapautta koskevan 2 luvun ja palvelujen
mioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston                 tarjoamisen vapautta koskevan 3 luvun artiklojen tulkinnasta,
puheenjohtaja J. C. Moitinho de Almeida sekä tuomarit C. Gul-             yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: jaoston pu-
mann, J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari), V. Skouris ja F. Mac-        heenjohtaja L. Sevón sekä tuomarit P. Jann (esittelevä tuomari)
ken, julkisasiamies: G. Cosmas, kirjaaja: johtava hallintovirka-          ja M. Wathelet, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: R. Grass,
mies D. Louterman-Hubeau, on antanut 13.7.2000 tuomion,                   on antanut 13.7.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                         seuraava:


title: Asia C-300/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 17.6.2011 — ZZ v. Secretary of State for the Home Department

text:
               27.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 17.6.2011 — ZZ v. Secretary of State for the Home Department
   (Asia C-300/11)
   2011/C 252/37
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: ZZ

      Vastaaja: Secretary of State for the Home Department

      Ennakkoratkaisukysymys

   Edellyttääkö direktiivin 2004/38 (1) 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu tehokkaan oikeussuojan periaate, kun sitä tulkitaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 346 artiklan 1 kohdan a alakohdan valossa, että lainkäyttöelimen, joka käsittelee valitusta päätöksestä, jolla Euroopan unionin kansalaiselta kielletään maahantulo jäsenvaltioon direktiivin 2004/38 VI luvussa tarkoitettujen yleiseen järjestykseen ja turvallisuuteen liittyvien seikkojen perusteella, on varmistettava, että asianomaiselle Euroopan unionin kansalaiselle ilmoitetaan häntä vastaan esitetyt perusteet olennaisilta osiltaan, vaikka jäsenvaltion viranomaiset ja kyseinen kansallinen tuomioistuin — arvioituaan näytön, johon jäsenvaltion viranomaiset ovat Euroopan unionin kansalaista vastaan vedonneet — katsovat, että näiden perusteiden olennaisten osien ilmoittaminen on vastoin valtion turvallisuusetuja?

      (1)  Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/38/EY (EUVL L 158, s. 77).


title: Asia T-214/06: Kanne 17.8.2006 — Imperial Chemical Industries v. komissio

text:
               30.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 237/11

         Kanne 17.8.2006 — Imperial Chemical Industries v. komissio
   (Asia T-214/06)
   (2006/C 237/20)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Imperial Chemical Industries plc (ICI) (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat D. Anderson, QC, H. Rosenblatt, B. Lebrun ja solicitors W. Turner ja S. Berwick)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               riidanalaisen päätöksen 2 artiklan c kohta on kumottava, tai vaihtoehtoisesti

               —

               riidanalaisen päätöksen 2 artiklan c kohtaa on muutettava siten, että ICI:lle määrättyä sakkoa alennetaan, ja

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii kumoamaan asiassa COMP/F/38.645 — Metakrylaatti 31.5.2006 tehdyn komission päätöksen C(2006) 2098 (lopullinen), jossa komissio on katsonut, että kantaja on rikkonut EY 81 artiklaa ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 53 artiklaa osallistumalla metakrylaatti-kartelliin, jossa neuvoteltiin hinnoista, sovittiin, otettiin käyttöön ja valvottiin hintasopimuksia joko nostamalla hintoja tai ainakin pysyttämällä olemassa oleva hintataso ennallaan, neuvoteltiin palvelujen lisäkustannusten vyöryttämisestä asiakkaille, vaihdettiin kaupallisesti tärkeitä ja luottamuksellisia markkinoihin ja/tai yrityksiin liittyviä tietoja ja osallistuttiin säännöllisiin kokouksiin ja muihin yhteydenpitoihin rikkomisen helpottamiseksi.
   Kantaja väittää ensinnäkin, ettei komissio olen noudattanut neuvoston asetuksen N:o 1/2003 (1) 2 artiklan mukaista todistustaakkasääntöä polymetyyli- metakrylaatin valumuottien osalta, kun se on perustanut kantajan kartellitoimintaa koskevat toteamuksensa sakoista vapauttamista ja sakkojen lieventämistä koskevien hakemusten tiettyihin osiin eikä ole esittänyt polymetyyli-metakrylaatin valumuotteja eikä sitä ajanjaksoa, jona kantajan omistuksessa oli akrylaattiliiketoimintaa, koskevia asian kannalta merkityksellisiä todisteita. Lisäksi nämä toteamukset ovat olennaisin osin keskenään ristiriitaisia. Kantajan mukaan tällaisilla seikoilla ei täytetä komission velvollisuutta perustaa rikkomista koskevat toteamuksensa olennaiseen ja luotettavaan näyttöön.
   Toiseksi kantaja väittää, että komissio ei ole perustellut sakon määrää lievennyksen tasoa laskiessaan, ja rikkonut näin EY 253 artiklaa.
   Kolmanneksi kantaja väittää, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen kohdellessaan kantajaa ja Lucite-yhtiötä epäasianmukaisesti kilpailijoina eikä peräkkäisinä osallistujina epäiltyyn rikkomiseen, minkä vuoksi kilpailuvaikutus arvioitiin kaksinkertaiseksi. Tämä johti siihen, että kantajalle ja Lucitelle määrättiin yhteismäärältään suurempi sakko vain sen vuoksi, että liiketoiminta oli siirretty.
   Neljänneksi kantaja väittää, että komissio on soveltanut väärää standardia ennaltaehkäisevää seuraamusta määrätessään käyttämällä perusteena yksinomaan kantajan liikevaihtoa ja jättämällä huomiotta kantajan taloudellisesta kapasiteetista esitetyn näytön. Kantaja pitää ennaltaehkäisevää seuraamusta suhteettomana kartellin toiselle osapuolelle määrättyyn vastaavaan seuraamukseen nähden.
   Viidenneksi kantaja väittää, että komissio on epäasianmukaisesti evännyt kantajalta sakoista vapauttamisen ja sakkojen lieventämisen tästä annetun tiedonannon vastaisesti. (2) Kantajan mukaan ne tiedot, jotka se vapaaehtoisesti toimitti komissiolle, täyttävät tuossa tiedonannossa merkittävälle lisäarvolle asetetut edellytykset.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16 päivänä joulukuuta 2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003 L 1, s. 1).

      (2)  Komission tiedonanto sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa (EYVL 2002 C 45, s. 3).


title: Asia C-174/03: Yhteisöjen tuomioistuimen toisen jaoston puheenjohtajan määräys  23.3.2006  (Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegnan — Italia esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Impresa Portuale di Cagliari Srl v Tirrenia di Navigazione SpA

text:
               29.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/28

         Yhteisöjen tuomioistuimen toisen jaoston puheenjohtajan määräys 23.3.2006 (Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegnan — Italia esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Impresa Portuale di Cagliari Srl v Tirrenia di Navigazione SpA
   (Asia C-174/03) (1)

   (2006/C 178/47)

      Oikeudenkäyntikieli: italia

   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 213, 6.9.2003.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (toinen jaosto) 14 päivänä heinäkuuta 2005, asiassa C-180/00: Alankomaiden kuningaskunta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiojärjestely — Sokerin ja sokeri- ja kaakaoseosten tuonti — Asetus (EY) 465/2000 — Kumoamiskanne — Suojatoimenpide — Suhteellisuusperiaate)

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/1

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (toinen jaosto)
   14 päivänä heinäkuuta 2005,
   asiassa C-180/00: Alankomaiden kuningaskunta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiojärjestely - Sokerin ja sokeri- ja kaakaoseosten tuonti - Asetus (EY) 465/2000 - Kumoamiskanne - Suojatoimenpide - Suhteellisuusperiaate)
   (2005/C 217/02)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asiassa C-180/00, jossa on kyse EY 230 artiklaan perustuvasta kumoamiskanteesta, joka on nostettu 12.5.2000, Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehinään M. Fierstra ja J. van Bakel) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään T. van Rijn ja C. van der Hauwaert), jota tukevat Espanjan kuningaskunta (asiamiehenään N. Díaz Abad) ja Ranskan tasavalta (asiamiehinään G. de Bergues ja D. Colas), yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit R. Silva de Lapuerta, R. Schintgen (esittelevä tuomari), G. Arestis ja J. Klučka, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: R. Grass, on antanut 14.7.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Alankomaiden kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Espanjan kuningaskunta ja Ranskan tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EYVL C 211, 22.7.2000.


title: Asia T-621/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.6.2015 – Infocit v. SMHV – DIN (DINKOOL) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin DINKOOL rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansainvälinen kuviomerkki DIN — Aikaisempi kansallinen kaupallinen tunnus DIN — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               10.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/26

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.6.2015 – Infocit v. SMHV – DIN (DINKOOL)
   (Asia T-621/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin DINKOOL rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansainvälinen kuviomerkki DIN - Aikaisempi kansallinen kaupallinen tunnus DIN - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2015/C 262/35)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Infocit – Prestação de Serviços, Comércio Geral e Indústria, Lda (Luanda, Angola) (edustaja: asianajaja A. Oliveira)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: M. Fischer)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: DIN – Deutsches Institut für Normung eV (Berliini, Saksa) (edustaja: asianajaja M. Bagh)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 4.6.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 1312/2013-2), joka koskee DIN – Deutsches Institut für Normung eV:n ja Infocit – Prestação de Serviços, Comércio Geral e Indústria, Lda:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Infocit – Prestação de Serviços, Comércio Geral e Indústria, Lda vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) oikeudenkäyntikulut.

               3)

               DIN – Deutsches Institut für Normung eV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 351, 6.10.2014.