title: Yhdistetyt asiat C-374/16 ja C-375/16): Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 15.11.2017 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Bundesfinanzhof – Saksa) – Rochus Geissel, RGEX GmbH i.L:n selvitysmiehenä v. Finanzamt Neuss (C-374/16) ja Finanzamt Bergisch Gladbach v. Igor Butin (C-375/16) (Ennakkoratkaisupyyntö — Verotus — Arvonlisävero — Direktiivi 2006/112/EY — 168 artiklan a alakohta, 178 artiklan a alakohta ja 226 artiklan 5 alakohta — Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen — Laskuissa ilmoitettavat pakolliset tiedot — Verovelvollisen perusteltu luottamus vähennysoikeuden edellytysten olemassaoloon)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 15.11.2017 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Bundesfinanzhof – Saksa) – Rochus Geissel, RGEX GmbH i.L:n selvitysmiehenä v. Finanzamt Neuss (C-374/16) ja Finanzamt Bergisch Gladbach v. Igor Butin (C-375/16)
   (Yhdistetyt asiat C-374/16 ja C-375/16)) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - 168 artiklan a alakohta, 178 artiklan a alakohta ja 226 artiklan 5 alakohta - Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen - Laskuissa ilmoitettavat pakolliset tiedot - Verovelvollisen perusteltu luottamus vähennysoikeuden edellytysten olemassaoloon))
   (2018/C 022/15)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesfinanzhof

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Rochus Geissel, RGEX GmbH i.L:n selvitysmiehenä (C-374/16) ja Finanzamt Bergisch Gladbach (C-375/16)

      Vastapuolet: Finanzamt Neuss (C-374/16) ja Igor Butin (C-375/16)

      Tuomiolauselma

   Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 168 artiklan a alakohtaa ja 178 artiklan a alakohtaa on yhdessä sen 226 artiklan 5 alakohdan kanssa tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan edellytyksenä ostoihin sisältyvän arvonlisäveron vähennysoikeuden käyttämiselle on se, että laskussa on ilmoitettu sen paikan osoite, jossa laskun laatija harjoittaa liiketoimintaansa.

      (1)  EUVL C 392, 24.10.2016.


title: Yhdistetyt asiat C-427/16 ja C-428/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 23.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sofiyski rayonen sad – Bulgaria) – ”CHEZ Elektro Bulgaria” AD v. Yordan Kotsev (C-427/16) ja ”FrontEx International” EAD v. Emil Yanakiev (C-428/16) (Ennakkoratkaisupyyntö — Kilpailu — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Asianajajien ammattijärjestön suorittama vähimmäispalkkioiden vahvistaminen — Tuomioistuimelle asetettu kielto määrätä näitä vähimmäismääriä pienemmän palkkiomäärän korvaamisesta — Kansallinen säännöstö, jossa arvonlisäveron katsotaan olevan osa vapaan ammatin harjoittamisen yhteydessä tarjotun palvelun hinnasta)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/13

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 23.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sofiyski rayonen sad – Bulgaria) – ”CHEZ Elektro Bulgaria” AD v. Yordan Kotsev (C-427/16) ja ”FrontEx International” EAD v. Emil Yanakiev (C-428/16)
   (Yhdistetyt asiat C-427/16 ja C-428/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Kilpailu - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Asianajajien ammattijärjestön suorittama vähimmäispalkkioiden vahvistaminen - Tuomioistuimelle asetettu kielto määrätä näitä vähimmäismääriä pienemmän palkkiomäärän korvaamisesta - Kansallinen säännöstö, jossa arvonlisäveron katsotaan olevan osa vapaan ammatin harjoittamisen yhteydessä tarjotun palvelun hinnasta))
   (2018/C 022/17)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Sofiyski rayonen sad

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat:”CHEZ Elektro Bulgaria” AD (C-427/16) ja ”FrontEx International” EAD (C-428/16)

      Vastaajat: Yordan Kotsev (C-427/16) ja Emil Yanakiev (C-428/16)

      Tuomiolauselma

               1)

               SEUT 101 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä SEU 4 artiklan 3 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että pääasioissa kyseessä olevan kaltainen kansallinen säännöstö, jossa yhtäältä ei sallita asianajajan ja tämän asiakkaan sopia Vissh advokatski savetin (ylin asianajajaneuvosto, Bulgaria) kaltaisen asianajajien ammattijärjestön antamassa asetuksessa vahvistettua vähimmäismäärää pienemmästä palkkiosta sillä uhalla, että kyseinen asianajaja voi joutua kurinpitomenettelyyn, ja jossa toisaalta ei sallita tuomioistuimen määrätä tätä vähimmäismäärää pienemmän palkkiomäärän korvaamisesta, voi rajoittaa kilpailua sisämarkkinoilla SEUT 101 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on varmistettava, onko tällainen säännöstö sen konkreettisiin soveltamissäännöksiin nähden tosiasiallisesti legitiimien tavoitteiden mukainen ja jäävätkö näin asetetut rajoitukset siihen, mikä on tarpeen näiden legitiimien tavoitteiden toteuttamisen varmistamiseksi.

               2)

               SEUT 101 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä SEU 4 artiklan 3 kohdan ja asianajajien palvelujen tarjoamisen vapauden tehokkaan käyttämisen helpottamisesta 22.3.1977 annetun neuvoston direktiivin 77/249/ETY kanssa, on tulkittava siten, ettei se ole esteenä pääasioissa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jonka nojalla kansallinen tuomioistuin voi määrätä asianajopalkkioiden korvaamisesta oikeushenkilöille tai itsenäisille elinkeinonharjoittajille, jos niitä puolustaa oikeudellinen neuvonantaja.

               3)

               Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 78 artiklan ensimmäisen kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasioissa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jonka nojalla arvonlisävero on erottamaton osa rekisteröityjen asianajajien palkkioita, jos sen vaikutuksena on näiden palkkioiden kaksinkertainen arvonlisäverotus.

      (1)  EUVL C 371, 10.10.2016.


title: Asia C-259/17: Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 21.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Budai Központi Kerületi Bíróság – Unkari) – Zoltán Rózsavölgyi ja Zoltánné Rózsavölgyi v. Unicredit Leasing Hungary Zrt. ja Unicredit Leasing Immo Truck Zrt. (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta ja 94 artikla — Kuluttajansuoja — Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot — Ulkomaan valuutan määräinen luottosopimus — Riittävien täsmennysten puuttuminen pääasiaan liittyvistä tosiseikoista ja oikeudellisista seikoista sekä syistä, joiden vuoksi ennakkoratkaisukysymykseen annettava vastaus on tarpeen — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               29.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/9

         Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 21.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Budai Központi Kerületi Bíróság – Unkari) – Zoltán Rózsavölgyi ja Zoltánné Rózsavölgyi v. Unicredit Leasing Hungary Zrt. ja Unicredit Leasing Immo Truck Zrt.
   (Asia C-259/17) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta ja 94 artikla - Kuluttajansuoja - Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot - Ulkomaan valuutan määräinen luottosopimus - Riittävien täsmennysten puuttuminen pääasiaan liittyvistä tosiseikoista ja oikeudellisista seikoista sekä syistä, joiden vuoksi ennakkoratkaisukysymykseen annettava vastaus on tarpeen - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen))
   (2018/C 032/13)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Budai Központi Kerületi Bíróság

      Asianosaiset

      Kantajat: Zoltán Rózsavölgyi ja Zoltánné Rózsavölgyi

      Vastaaja: Unicredit Leasing Hungary Zrt. ja Unicredit Leasing Immo Truck Zrt.

      Määräysosa

   Budai Központi Kerületi Bíróságin (Budan keskinen piirituomioistuin, Unkari) 31.3.2017 tekemällään päätöksellä esittämän ennakkoratkaisupyynnön tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat selvästi.

      (1)  EUVL C 256, 7.8.2017.


title: Asia T-35/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.12.2017 – Sony Computer Entertainment Europe v. EUIPO – Vieta Audio (Vita) (EU-tavaramerkki — Menettämismenettely — EU-sanamerkki Vita — Tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 58 artiklan 1 kohdan a alakohta) — Käyttö asianomaisten tuotteiden yhteydessä — Perusteluvelvollisuus)

text:
               29.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.12.2017 – Sony Computer Entertainment Europe v. EUIPO – Vieta Audio (Vita)
   (Asia T-35/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Menettämismenettely - EU-sanamerkki Vita - Tavaramerkin tosiasiallinen käyttö - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 58 artiklan 1 kohdan a alakohta) - Käyttö asianomaisten tuotteiden yhteydessä - Perusteluvelvollisuus))
   (2018/C 032/28)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Sony Computer Entertainment Europe Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: S. Malynicz, QC)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: H. Kunz)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Vieta Audio, SA (Barcelona, Espanja) (edustaja: asianajaja I. Barroso Sánchez-Lafuente)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 12.11.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2232/2014-5), joka koskee osapuolten Vieta Audio ja Sony Computer Entertainment Europe välistä menettämismenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) viidennen valituslautakunnan 12.11.2015 tekemä päätös (asia R 2232/2014-5), joka koskee osapuolten Vieta Audio SA ja Sony Computer Entertainment Europe Ltd välistä menettämismenettelyä, kumotaan.

               2)

               EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Sony Computer Entertainment Europen oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Vieta Audio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 106, 21.3.2016.


title: Asia T-893/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.12.2017 – Xiaomi v. EUIPO – Apple (MI PAD) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin MI PAD rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki IPAD — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) N:o 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) Sekaannusvaara — Tavaramerkkien samankaltaisuus — Tavaroiden ja palveluiden samankaltaisuus)

text:
               29.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/30

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.12.2017 – Xiaomi v. EUIPO – Apple (MI PAD)
   (Asia T-893/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin MI PAD rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki IPAD - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) N:o 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) Sekaannusvaara - Tavaramerkkien samankaltaisuus - Tavaroiden ja palveluiden samankaltaisuus))
   (2018/C 032/41)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Xiaomi, Inc. (Peking, Kiina) (edustajat: asianajajat T. Raab ja C. Tenkhoff)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: J. Ivanauskas)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Apple Inc. (Cupertino, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustajat: solicitor J. Olsen, solicitor P. Andreottola ja barrister G. Tritton)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 22.9.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 363/2016-1), joka koskee osapuolten Apple ja Xiaomi välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Xiaomi, Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 46, 13.2.2017.


title: Asia T-770/17: Kanne 24.11.2017 – Beats Electronics v. EUIPO – TrekStor (i.Beat)

text:
               29.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/40

         Kanne 24.11.2017 – Beats Electronics v. EUIPO – TrekStor (i.Beat)
   (Asia T-770/17)
   (2018/C 032/54)
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Beats Electronics LLC (Culver City, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustajat: asianajaja M. Petersenn, I. Fowler, solicitor ja I. Junkar, solicitor)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: TrekStor Ltd (Hongkong)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki i.Beat – EU-tavaramerkki nro 5 009 139

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 12.9.2017 yhdistetyissä asioissa R 2175/2016-4 ja R 2213/2016-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä hylättiin kantajan numerolla R 2175/2016-4 kirjattu valitus ja sallittiin riidanalaisen tavaramerkin pysyminen rekisteröitynä MP3-soittimia, erityisesti pienoiskiintolevyllä varustettuja USB-flash-muistipohjaisia laitteita, varten

               —

               velvoittaa vastaajan ja muun osapuolen valituslautakunnassa, jos se esiintyy väliintulijana, korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ja 2 kohtaa, luettuna yhdessä asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan kanssa, on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklaa on rikottu.


title: Tuomioistuimen määräys, annettu 22 päivänä joulukuuta 2017, asiassa E-1/17 – Konkurrenten.no AS vastaan EFTAn valvontaviranomainen (Ehdottoman prosessinedellytyksen puuttuminen – Valtiontuki – Päätös muodollisen tutkintamenettelyn lopettamisesta)

text:
               12.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 130/4

         TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   annettu 22 päivänä joulukuuta 2017,
   asiassa E-1/17
   Konkurrenten.no AS vastaan EFTAn valvontaviranomainen

      (Ehdottoman prosessinedellytyksen puuttuminen – Valtiontuki – Päätös muodollisen tutkintamenettelyn lopettamisesta)

   (2018/C 130/04)
   Asiassa E-1/17, Konkurrenten.no AS vastaan EFTAn valvontaviranomainen, on valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden välisen sopimuksen 36 artiklan toisen kohdan nojalla esitetty HAKEMUS, jossa pyydetään, että tuomioistuin kumoaa 7 päivänä toukokuuta 2015 annetun ja Euroopan unionin virallisen lehden ETA-täydennysosassa N:o 59/1 27 päivänä lokakuuta 2016 julkaistun EFTAn valvontaviranomaisen päätöksen N:o 179/15/COL Nettbuss Sør AS:lle myönnettyä valtiontukea koskevan asian muodollisen tutkintamenettelyn lopettamisesta. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti, ja tuomarit Per Christiansen (esittelevä tuomari) ja Páll Hreinsson, on 22 päivänä joulukuuta 2017 antanut määräyksen, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1.

               Hakemus hylätään tutkittavaksi ottamisen edellytysten puuttuessa.

               2.

               Konkurrenten.no AS vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan EFTAn valvontaviranomaisen, Itä-Agderin läänin ja Nettbuss Sør AS:n oikeudenkäyntikulut.

               3.

               Norjan kuningaskunta vastaa omista kuluistaan.


title: Asia T-116/07: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 22.2.2018 – Ranska v. komissio

text:
               16.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/39

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 22.2.2018 – Ranska v. komissio
   (Asia T-116/07) (1)

   (2018/C 134/55)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 140, 23.6.2007.


title: Asia T-288/07: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 22.2.2018 – Alcan France v. komissio

text:
               16.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/39

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 22.2.2018 – Alcan France v. komissio
   (Asia T-288/07) (1)

   (2018/C 134/56)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 235, 6.10.2007.


201807060541994142018/C 259/493752017TC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180612353622Asia T-375/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.6.2018 – Fenyves v. EUIPO (Blue) (EU-tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin Blue rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 2 kohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 2 kohta) — Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))
 ---documentbreak--- C2592018FI3520120180612FI0049352362Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.6.2018 – Fenyves v. EUIPO (Blue)
   (Asia T-375/17) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin Blue rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 2 kohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 2 kohta) — Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))”2018/C 259/49Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Klaudia Patricia Fenyves (Hevesvezekény, Unkari) (edustaja: asianajaja I. Monteiro Alves)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: M. Rajh)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 27.3.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 1974/2016-5), joka koskee hakemusta kuviomerkin Blue rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Klaudia Patricia Fenyves velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 256, 7.8.2017.


201807060471994292018/C 259/633322018TC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180528474821Asia T-332/18: Kanne 28.5.2018 – Marry Me Group v. EUIPO (MARRY ME)
 ---documentbreak--- C2592018FI4710120180528FI0063471482Kanne 28.5.2018 – Marry Me Group v. EUIPO (MARRY ME)
   (Asia T-332/18)2018/C 259/63Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Asianosaiset

      Kantaja: Marry Me Group AG (Zug, Sveitsi) (edustaja: asianajaja G. Theado)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki MARRY ME – Rekisteröintihakemus nro 15 958 226

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 5.3.2018 asiassa R 806/2017-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

            —

            kumoaa riidanalaisen päätöksen.

      Kanneperusteet

            —

            Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan b ja c alakohtaa on rikottu.


201807060091994332018/C 259/22642018CJC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180201161611Asia C-64/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesverwaltungsgericht Steiermark (Itävalta) on esittänyt 1.2.2018 – Zoran Maksimovic
 ---documentbreak--- C2592018FI1610120180201FI0022161161Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesverwaltungsgericht Steiermark (Itävalta) on esittänyt 1.2.2018 – Zoran Maksimovic
   (Asia C-64/18)2018/C 259/22Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landesverwaltungsgericht Steiermark

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Zoran Maksimovic

      Vastapuolena oleva viranomainen: Bezirkshauptmannschaft Murtal

      Muu osapuoli: Finanzpolizei

      Ennakkoratkaisukysymykset

            1)

            Onko SEUT 56 artiklaa, palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon 16.12.1996 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 96/71/EY (
                  1
               ) ja direktiivin 96/71/EY täytäntöönpanosta 15.5.2014 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2014/67/EU (
                  2
               ) tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle säännökselle, jossa säädetään rajat ylittävään työvoiman käyttöön liittyvien muodollisten velvoitteiden – kuten työvoiman välittäjänä toimivan työnantajan velvoitteen toimittaa palkkalaskelmat työvoimaa käyttävän yrityksen saataville – laiminlyönnistä merkittävät seuraamusmaksut, erityisesti suuret vähimmäisseuraamukset, jotka määrätään kumulatiivisesti kunkin kyseessä olevan työntekijän osalta?
            Siltä varalta, ettei ensimmäiseen kysymykseen vastata myöntävästi:

            2)

            Onko SEUT 56 artiklaa, palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon 16.12.1996 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 96/71/EY ja direktiivin 96/71/EY täytäntöönpanosta 15.5.2014 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2014/67/EU tulkittava siten, että ne ovat esteenä kumulatiivisten seuraamusmaksujen määräämiselle ilman absoluuttisia ylärajoja rajat ylittävään työvoiman käyttöön liittyvien muodollisten velvoitteiden rikkomisen yhteydessä?

      (
         1
      )	EYVL 1997, L 18, s. 1.
   (
         2
      )	EUVL 2014, L 159, s. 11.


201807060521993532018/C 259/643332018TC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180528484811Asia T-333/18: Kanne 28.5.2018 – Marry Me Group v. EUIPO (marry me)
 ---documentbreak--- C2592018FI4810120180528FI0064481481Kanne 28.5.2018 – Marry Me Group v. EUIPO (marry me)
   (Asia T-333/18)2018/C 259/64Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Asianosaiset

      Kantaja: Marry Me Group AG (Zug, Sveitsi) (edustaja: asianajaja G. Theado)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”marry me” – Rekisteröintihakemus nro 15 952 468

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 5.3.2018 asiassa R 807/2017-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

            —

            kumoaa riidanalaisen päätöksen.

      Kanneperusteet

            —

            Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan b ja c alakohtaa on rikottu.


201807060411993832018/C 259/032592016CJC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL201805313421Yhdistetyt asiat C-259/16 ja C-260/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 31.5.2018 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Tribunale amministrativo regionale per il Lazio – Italia) – Confederazione Generale Italiana dei Trasporti e della Logistica (Confetra), Associazione Nazionale Imprese Trasporti Automobilistici, Fercam SpA, Associazione non Riconosciuta Alsea, Associazione Fedit, Carioni Spedizioni Internazionali Srl, Federazione Nazionale delle Imprese di Spedizioni Internazionali – Associazione Fedespedi ja Tnt Global Express SpA (asia C-259/16), sekä Aicai Associazione Italiana Corrieri Aerei Internazionali, Dhl Express (Italy) Srl, Federal Express Europe Inc. ja United Parcel Service Italia Ups Srl (asia C-260/16) v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni ja Ministero dello Sviluppo economico (Ennakkoratkaisupyyntö — Postipalvelut Euroopan unionissa — Direktiivi 97/67/EY — 2, 7 ja 9 artikla — Direktiivi 2008/6/EY — Postipalvelujen tarjoajan käsite — Tiekuljetuspalvelujen sekä huolinta- ja pikalähetyspalvelujen alalla toimivat yritykset, jotka tarjoavat postilähetysten keräily-, lajittelu-, kuljetus- ja jakelupalveluja — Postipalvelujen tarjoamiseen yleisölle vaadittava valtuutus — Osallistuminen yleispalvelun kustannuksiin)
 ---documentbreak--- C2592018FI310120180531FI00033142Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 31.5.2018 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Tribunale amministrativo regionale per il Lazio – Italia) – Confederazione Generale Italiana dei Trasporti e della Logistica (Confetra), Associazione Nazionale Imprese Trasporti Automobilistici, Fercam SpA, Associazione non Riconosciuta Alsea, Associazione Fedit, Carioni Spedizioni Internazionali Srl, Federazione Nazionale delle Imprese di Spedizioni Internazionali – Associazione Fedespedi ja Tnt Global Express SpA (asia C-259/16), sekä Aicai Associazione Italiana Corrieri Aerei Internazionali, Dhl Express (Italy) Srl, Federal Express Europe Inc. ja United Parcel Service Italia Ups Srl (asia C-260/16) v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni ja Ministero dello Sviluppo economico
   (Yhdistetyt asiat C-259/16 ja C-260/16) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Postipalvelut Euroopan unionissa — Direktiivi 97/67/EY — 2, 7 ja 9 artikla — Direktiivi 2008/6/EY — Postipalvelujen tarjoajan käsite — Tiekuljetuspalvelujen sekä huolinta- ja pikalähetyspalvelujen alalla toimivat yritykset, jotka tarjoavat postilähetysten keräily-, lajittelu-, kuljetus- ja jakelupalveluja — Postipalvelujen tarjoamiseen yleisölle vaadittava valtuutus — Osallistuminen yleispalvelun kustannuksiin)”2018/C 259/03Oikeudenkäyntikieli: italia
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale amministrativo regionale per il Lazio

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Confederazione Generale Italiana dei Trasporti e della Logistica (Confetra), Associazione Nazionale Imprese Trasporti Automobilistici, Fercam SpA, Associazione non Riconosciuta Alsea, Associazione Fedit, Carioni Spedizioni Internazionali Srl, Federazione Nazionale delle Imprese di Spedizioni Internazionali – Associazione Fedespedi ja Tnt Global Express SpA (C-259/16), sekä Aicai Associazione Italiana Corrieri Aerei Internazionali, Dhl Express (Italy) Srl, Federal Express Europe Inc. ja United Parcel Service Italia Ups Srl (C-260/16)

      Vastaajat: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni ja Ministero dello Sviluppo economico

      Muu osapuoli: Poste Italiane SpA (C-260/16)

      Tuomiolauselma

            1)

            Yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä ja palvelun laadun parantamista koskevista yhteisistä säännöistä 15.12.1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/67/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 20.2.2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2008/6/EY, 2 artiklan 1, 1 a ja 6 alakohtaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä sellaiselle pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan tiekuljetus- sekä huolinta- ja pikalähetysyritykset, jotka tarjoavat postilähetysten keräily-, lajittelu-, kuljetus- ja jakelupalveluja, ovat kyseisen direktiivin 2 artiklan 1 a alakohdassa tarkoitettuja postipalvelujen tarjoajia, paitsi siinä tapauksessa, että niiden toiminta rajoittuu postilähetysten kuljettamiseen.

            2)

            Direktiivin 97/67, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2008/6, 2 artiklan 19 alakohtaa ja 9 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jossa velvoitetaan tiekuljetuspalvelujen sekä huolinta- ja pikalähetyspalvelujen tarjoajat hankkimaan yleisvaltuutus postipalvelujen tarjoamiseen, kunhan mainittu säännöstö on perusteltu jonkin kyseisen direktiivin 2 artiklan 19 alakohdassa luetellun olennaisen vaatimuksen vuoksi ja kunhan se on suhteellisuusperiaatteen mukainen siten, että se on omiaan takaamaan tavoitellun päämäärän saavuttamisen ylittämättä sitä, mikä on tarpeen sen saavuttamiseksi, minkä tarkastaminen on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävä.

            3)

            Direktiivin 97/67, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2008/6, 7 artiklan 4 kohtaa ja 9 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan säännöstön kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jossa velvoitetaan postipalvelujen tarjoamista koskevan yleisvaltuutuksen haltijat maksamaan tukiosuuksia yleispalveluvelvoitteiden korvausrahastoon silloin, kun mainittujen palvelujen käyttäjän näkökulmasta katsottuna niitä voidaan pitää yleispalvelun piiriin kuuluvina palveluina, koska ne ovat riittävässä määrin sitä korvaavia.

      (
         1
      )	EUVL C 343, 19.6.2016.


201807060331993582018/C 259/362912018CJC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180426262611Asia C-291/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Bucureşti (Romania) on esittänyt 26.4.2018 – Grup Servicii Petroliere SA v. Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor ja Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili
 ---documentbreak--- C2592018FI2610120180426FI0036261261Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Bucureşti (Romania) on esittänyt 26.4.2018 – Grup Servicii Petroliere SA v. Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor ja Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili
   (Asia C-291/18)2018/C 259/36Oikeudenkäyntikieli: romania
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Curtea de Apel Bucureşti

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Grup Servicii Petroliere SA

      Vastapuolet: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor ja Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

      Ennakkoratkaisukysymykset

            1)

            Onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY (
                  1
               ) 148 artiklan c alakohtaa, luettuna yhdessä a alakohdan kanssa, tulkittava siten, että vapautusta arvonlisäverosta sovelletaan tietyin edellytyksin jackup-porauslauttojen luovutukseen, vai kuuluvatko jackup-porauslautat edellä mainitun unionin oikeussäännön käsitteen ”vesialus” soveltamisalaan, kun kyseisessä oikeussäännössä säädetään saman direktiivin 7 luvun otsikon perusteella ”kansainvälisen liikenteen vapautuksista”?

            2)

            Mikäli edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko direktiivin 2006/112/EY 148 artiklan c alakohdan, luettuna yhdessä a alakohdan kanssa, tulkinnan perusteella arvonlisäverovapautuksen soveltamisen olennaisena edellytyksenä, että porauslautan, joka on siirtynyt aavalle merelle, on sen (elinkeinotoiminnassa) käytön aikana pysyttävä tosiasiallisesti liikkeessä, kelluttava tai liikuttava merellä paikasta toiseen pidemmän ajanjakson ajan kuin se on paikallaan liikkumatta merellä tapahtuvan poraustoiminnan yhteydessä, eli onko siirtymisen merellä oltava tosiasiallisesti pääasiallista toimintaa poraamiseen nähden?

      (
         1
      )	Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL 2006 L 347, s. 1).


201807060491993942018/C 259/653352018TC25920180723FI01FIINFO_JUDICIAL20180531484922Asia T-335/18: Kanne 31.5.2018 – Mubarak ym. v. neuvosto
 ---documentbreak--- C2592018FI4820120180531FI0065482492Kanne 31.5.2018 – Mubarak ym. v. neuvosto
   (Asia T-335/18)2018/C 259/65Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantajat: Gamal Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Kairo, Egypti), Alaa Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Kairo), Heidy Mahmoud Magdy Hussein Rasekh (Kairo), Khadiga Mahmoud El Gammal (Kairo) (edustajat B. Kennelly QC, barrister J. Pobjoy, solicitor G. Martin ja solicitor C. Enderby Smith)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            kumoamaan Egyptin tilanteen johdosta määrättävistä tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/172/YUTP muuttamisesta 21.3.2018 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2018/466 ja Egyptin tilanteen johdosta määrättävistä tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 270/2011 täytäntöönpanosta 21.3.2018 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/465 siltä osin kuin kyseisiä toimia sovelletaan kantajiin

            —

            toteamaan, ettei Egyptin tilanteen johdosta määrättävistä tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 21.3.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/172/YUTP 1 artiklan 1 kohtaa ja Egyptin tilanteen johdosta määrättävistä tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 21.3.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 270/2011 2 artiklan 1 kohtaa voida soveltaa kantajiin

            —

            velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

            1)

            Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että neuvosto teki arviointivirheitä katsoessaan, että päätöksen 1 artiklan 1 kohdan ja asetuksen 2 artiklan 1 kohdan mukainen edellytys kantajien nimien sisällyttämiselle luetteloon täyttyi.

            2)

            Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että päätöksen 1 artiklan 1 kohta ja asetuksen 2 artiklan 1 kohta ovat lainvastaisia, koska a) niiltä puuttuu pätevä oikeudellinen perusta ja/tai b) ne ovat ristiriidassa suhteellisuusperiaatteen kanssa.

            3)

            Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että kantajan oikeuksia, jotka perustuvat SEU 6 artiklaan, luettuna yhdessä 2 ja 3 artiklan kanssa, ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 ja 48 artiklaan, on rikottu, koska komissio on olettanut, että oikeudenkäynnit Egyptissä ovat sopusoinnussa perustavanlaatuisten ihmisoikeuksien kanssa.


201807130192004442018/C 268/373912018CJC26820180730FI01FIINFO_JUDICIAL20180613313111Asia C-391/18: Kanne 13.6.2018 – Euroopan komissio v. Kroatian tasavalta
 ---documentbreak--- C2682018FI3110120180613FI0037311311Kanne 13.6.2018 – Euroopan komissio v. Kroatian tasavalta
   (Asia C-391/18)2018/C 268/37Oikeudenkäyntikieli: kroaatti
      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Mataija ja M. Patakia)

      Vastaaja: Kroatian tasavalta

      Vaatimukset

            —

            Unionin tuomioistuimen on todettava, että Kroatian tasavalta ei ole noudattanut yhteisön kehyksen perustamisesta käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen vastuullista ja turvallista huoltoa varten 19.7.2011 annetun neuvoston direktiivin 2011/70/Euratom (EUVL L 199, 2.8.2011, s. 48) 15 artiklan 4 kohdan ja 13 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ilmoittanut komissiolle käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huoltoa koskevaa kansallista ohjelmaansa.

            —

            Kroatian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin 2011/70/Euratom 13 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huoltoa koskevat kansalliset ohjelmansa ja niihin mahdollisesti myöhemmin tehtävät merkittävät muutokset, kun taas mainitun direktiivin 15 artiklan 4 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kansallisen ohjelmansa sisältö ensimmäisen kerran mahdollisimman pian mutta viimeistään kuitenkin 23 päivänä elokuuta 2015.
   Kroatian tasavalta ei ole vielä hyväksynyt mainituissa säännöksissä tarkoitettua kansallista ohjelmaa eikä missään tapauksessa ilmoittanut sitä vielä komissiolle. Näin ollen Kroatian tasavalta ei ole noudattanut sillä direktiivin 2011/70/Euratom 15 artiklan 4 kohdan ja 13 artiklan 1 kohdan mukaan olevia velvoitteita.


201807130672004282018/C 268/408072016TC26820180730FI01FIINFO_JUDICIAL20180607333421Asia T-807/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.6.2018 – MIP Metro v. EUIPO – AFNOR (N & NF TRADING) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Sanamerkki N & NF TRADING — Aikaisempi EU-kuviomerkki NF ENVIRONNEMENT — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Aikaisemman tavaramerkin vahvan erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
 ---documentbreak--- C2682018FI3310120180607FI0040331342Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.6.2018 – MIP Metro v. EUIPO – AFNOR (N & NF TRADING)
   (Asia T-807/16) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Sanamerkki N & NF TRADING — Aikaisempi EU-kuviomerkki NF ENVIRONNEMENT — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Aikaisemman tavaramerkin vahvan erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))”2018/C 268/40Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Saksa) (edustajat: asianajajat J.-C. Plate ja R. Kaase)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: L. Rampini)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Association française de normalisation (AFNOR) (La Plaine Saint-Denis, Ranska) (edustaja: asianajaja B. Fontaine)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 14.7.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 1109/2015-1), joka koskee osapuolten AFNOR ja MIP Metro Group Intellectual Property välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 22, 23.1.2017.


201807130332003992018/C 268/262042018CJC26820180730FI01FIINFO_JUDICIAL20180318202121Asia C-204/18 P: Valitus, jonka Asociación de la pesca y de acuicultura del entorno de Doñana y del Bajo Guadalquivir (Pebagua) on tehnyt 18.3.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-715/16, Pebagua v. komissio, 16.1.2018 antamasta määräyksestä
 ---documentbreak--- C2682018FI2010120180318FI0026201212Valitus, jonka Asociación de la pesca y de acuicultura del entorno de Doñana y del Bajo Guadalquivir (Pebagua) on tehnyt 18.3.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-715/16, Pebagua v. komissio, 16.1.2018 antamasta määräyksestä
   (Asia C-204/18 P)2018/C 268/26Oikeudenkäyntikieli: espanja
      Asianosaiset

      Valittaja: Asociación de la pesca y de acuicultura del entorno de Doñana y del Bajo Guadalquivir (Pebagua) (edustaja: A. J. Uceda Sosa, avocat)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

            —

            Valituksen kohteena oleva unionin yleisen tuomioistuimen määräys on kumottava kokonaisuudessaan

            —

            asia on ratkaistava lopullisesti hyväksymällä kantajan ensimmäisessä oikeusasteessa esittämä vaatimus, ja näin ollen 13.7.2016 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/1141 (
                  1
               ) on todettava mitättömäksi ja vaikutuksettomaksi, tai toissijaisesti lajin Procambarus clarkii sisällyttäminen tällä asetuksella hyväksyttyyn unionin luetteloon on todettava mitättömäksi ja vaikutuksettomaksi

            —

            komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Unionin yleinen tuomioistuin ei tutkinut valituksenalaisessa määräyksessä asiakysymystä, koska se jätti kanteen tutkimatta sillä perusteella, että kantajalla ei ole kanneoikeutta: tämä tarkoittaa SEUT 263 artiklan neljännen kohdan mukaisen kanneoikeuden toisen edellytyksen rikkomista, koska riidanalainen asetus koskee suoraan Pebaguan edustamia yrityksiä eikä edellytä täytäntöönpanotoimenpiteitä.
   (
         1
      )	Unionin kannalta merkityksellisten haitallisten vieraslajien luettelon hyväksymisestä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1143/2014 nojalla 13.7.2016 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/1141 (EUVL L 189, 2016, s. 4).


201807130702004342018/C 268/418592016TC26820180730FI01FIINFO_JUDICIAL20180619343411Asia T-859/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.6.2018 – Damm v. EUIPO – Schlossbrauerei Au, Willibald Beck Freiherr von Peccoz (EISKELLER) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin EISKELLER rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisemmat kansalliset sanamerkit KELER ja KELER 18 — Suhteellinen hylkäysperuste — Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen — Sekaannusvaaran puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
 ---documentbreak--- C2682018FI3410120180619FI0041341341Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.6.2018 – Damm v. EUIPO – Schlossbrauerei Au, Willibald Beck Freiherr von Peccoz (EISKELLER)
   (Asia T-859/16) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin EISKELLER rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisemmat kansalliset sanamerkit KELER ja KELER 18 — Suhteellinen hylkäysperuste — Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen — Sekaannusvaaran puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))”2018/C 268/41Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Sociedad Anónima Damm (Barcelona, Espanja) (edustajat: asianajajat P. González-Bueno Catalán de Ocón ja C. Aguilera Montáñez)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: I. Harrington, D. Hanf, V. Ruzek ja D. Walicka)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Schlossbrauerei Au, Willibald Beck Freiherr von Peccoz GmbH & Co. KG (Au-Hallertau, Saksa) (edustajat: asianajajat C. Thomas ja V. Schwepler)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 5.9.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 2428/2015-5), joka koskee osapuolten Sociedad Anónima Damm ja Schlossbrauerei Au, Willibald Beck Freiherr von Peccoz välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Sociedad Anónima Damm velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 38, 6.2.2017.


201807130372003952018/C 268/272262018CJC26820180730FI01FIINFO_JUDICIAL20180329212221Asia C-226/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 29.3.2018 – Krohn & Schröder GmbH v. Hauptzollamt Hamburg-Hafen
 ---documentbreak--- C2682018FI2110120180329FI0027211222Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 29.3.2018 – Krohn & Schröder GmbH v. Hauptzollamt Hamburg-Hafen
   (Asia C-226/18)2018/C 268/27Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Hamburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Krohn & Schröder GmbH

      Vastaaja: Hauptzollamt Hamburg-Hafen

      Ennakkoratkaisukysymykset

            1)

            Koskeeko tullikoodeksin (
                  1
               ) 212 a artikla asetuksen N:o 1238/2013 (
                  2
               ) 3 artiklan 1 kohdassa tai asetuksen N:o 1239/2013 (
                  3
               ) 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua vapautusta polkumyynti- ja tasoitustullista?

            2)

            Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Täyttyykö asetuksen N:o 1238/2013 3 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja asetuksen N:o 1239/2013 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa vaadittu edellytys, kun tullikoodeksin 212 a artiklaa sovelletaan tilanteessa, jossa tullivelka syntyy tullikoodeksin 204 artiklan 1 kohdan nojalla tullikoodeksin 49 artiklan 1 kohdan mukaisen määräajan ylityksen vuoksi, ja kun yritys, joka on etuyhteydessä täytäntöönpanopäätöksen 2013/707/EU liitteessä mainittuun – kyseiset tavarat valmistaneeseen, lähettäneeseen ja laskuttaneeseen – yritykseen, ei kylläkään ole toiminut kyseisten tavaroiden tuojana eikä myöskään ole huolehtinut niiden vapaaseen liikkeeseen luovuttamisesta mutta sillä on ollut aikomus toimia niin ja se on olettanut, että kyseiset tavarat on tosiasiassa toimitettu?

            3)

            Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Onko silloin, kun tullikoodeksin 212 a artiklaa sovelletaan tilanteessa, jossa tullivelka syntyy tullikoodeksin 204 artiklan 1 kohdan nojalla tullikoodeksin 49 artiklan 1 kohdan mukaisen määräajan ylityksen vuoksi, sallittua, että asetuksen N:o 1238/2013 3 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa ja asetuksen N:o 1239/2013 2 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitetut sitoumuslasku ja vientisitoumustodistus esitetään sellaisen määräajan kuluessa, jonka tulliviranomainen on asettanut tullikoodeksin 53 artiklan 1 kohdan mukaisesti?

            4)

            Mikäli kolmanteen kysymykseen vastataan myöntävästi: Täyttääkö asetuksen N:o 1238/2013 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja asetuksen N:o 1239/2013 2 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu sitoumuslasku, jossa täytäntöönpanopäätöksen 2013/707/EU sijasta mainitaan päätös 2013/423/EU, pääasian oikeudenkäynnin kaltaisissa olosuhteissa ja yleiset oikeusperiaatteet huomioon ottaen asetuksen N:o 1238/2013 liitteessä III olevan 9 kohdan ja asetuksen N:o 1239/2013 liitteessä II olevan 9 kohdan edellytykset?

            5)

            Jos neljänteen kysymykseen vastataan kieltävästi: Onko silloin, kun tullikoodeksin 212 a artiklaa sovelletaan tilanteessa, jossa tullivelka syntyy tullikoodeksin 204 artiklan 1 kohdan nojalla tullikoodeksin 49 artiklan 1 kohdan mukaisen määräajan ylityksen vuoksi, sallittua, että asetuksen N:o 1238/2013 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja asetuksen N:o 1239/2013 2 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu sitoumuslasku esitetään vasta tullivelan määrittämistä koskevassa muutoksenhakumenettelyssä?

      (
         1
      )	Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92 (EYVL 1992, L 302, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 19.12.1996 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 82/97 (EYVL 1997, L 17, s. 1)
   (
         2
      )	Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuontia koskevan lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta ja tässä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 2.12.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1238/2013 (EUVL 2013, L 325, s. 1).
   (
         3
      )	Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuontia koskevan lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta 2.12.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1239/2013 (EUVL 2013, L 325, s. 66).


201807130172004172018/C 268/13442017CJC26820180730FI01FIINFO_JUDICIAL20180607101121Asia C-44/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Hamburg – Saksa) – Scotch Whisky Association v. Michael Klotz (Ennakkoratkaisupyyntö — Tislattujen alkoholijuomien maantieteellisten merkintöjen suoja — Asetus (EY) N:o 110/2008 — 16 artiklan a – c alakohta — Liite III — Rekisteröity maantieteellinen merkintä ”Scotch Whisky” — Saksassa valmistettu viski, jota myydään nimityksellä ”Glen Buchenbach”)
 ---documentbreak--- C2682018FI1010120180607FI0013101112Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Hamburg – Saksa) – Scotch Whisky Association v. Michael Klotz
   (Asia C-44/17) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Tislattujen alkoholijuomien maantieteellisten merkintöjen suoja — Asetus (EY) N:o 110/2008 — 16 artiklan a – c alakohta — Liite III — Rekisteröity maantieteellinen merkintä ”Scotch Whisky” — Saksassa valmistettu viski, jota myydään nimityksellä ”Glen Buchenbach”)”2018/C 268/13Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Hamburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Scotch Whisky Association

      Vastaaja: Michael Klotz

      Tuomiolauselma

            1)

            Tislattujen alkoholijuomien määritelmistä, kuvauksesta, esittelystä, merkinnöistä ja maantieteellisten merkintöjen suojaamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1576/89 kumoamisesta 15.1.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 110/2008 16 artiklan a alakohtaa on tulkittava siten, että rekisteröidyn maantieteellisen merkinnän välillisen kaupallisen käytön toteaminen edellyttää, että riidanalaista osaa käytetään muodossa, joka on joko sama kuin tämä merkintä tai lausuntatavaltaan ja/tai ulkoasultaan samankaltainen. Näin ollen ei ole riittävää, että tämä osa on omiaan herättämään kohdeyleisössä jonkinlaisen mielleyhtymän kyseiseen merkintään tai siihen liittyvään maantieteelliseen alueeseen.

            2)

            Asetuksen N:o 110/2008 16 artiklan b alakohtaa on tulkittava siten, että rekisteröityä maantieteellistä merkintää koskevan mielleyhtymän toteamiseksi ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on arvioitava, syntyykö tavanomaisesti valistuneelle ja kohtuullisen tarkkaavaiselle ja huolelliselle eurooppalaiselle keskivertokuluttajalle riidanalaisen nimityksen yhteydessä välittömästi mielikuva tavarasta, jolla on suojattu maantieteellinen merkintä. Kyseisen tuomioistuimen on tätä arviointia tehdessään ensinnäkin silloin, kun riidanalainen nimitys ei lausuntatavaltaan ja/tai ulkoasultaan muistuta suojattua maantieteellistä merkintää, ja toiseksi tämän merkinnän osittaisen tähän nimitykseen sisällyttämisen puuttuessa otettava huomioon tarvittaessa kyseisen nimityksen ja kyseisen merkinnän merkityssisältöjen läheisyys.
            Asetuksen N:o 110/2008 16 artiklan b alakohtaa on tulkittava siten, että rekisteröityä maantieteellistä merkintää koskevan mielleyhtymän toteamiseksi ei ole tarpeen ottaa huomioon riidanalaisen osan asiayhteyttä eikä varsinkaan sitä seikkaa, että riidanalaisen osan yhteydessä on täsmennys kyseessä olevan tuotteen oikeasta alkuperästä.

            3)

            Asetuksen N:o 110/2008 16 artiklan c alakohtaa on tulkittava siten, että tässä säännöksessä kielletyn väärän tai harhaanjohtavan merkinnän toteamiseksi ei ole tarpeen ottaa huomioon asiayhteyttä, jossa riidanalaista osaa käytetään.

      (
         1
      )	EUVL C 121, 18.4.2017.


201807130292004482018/C 268/032102016CJC26820180730FI01FIINFO_JUDICIAL201806053421Asia C-210/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 5.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesverwaltungsgericht – Saksa) – Unabhängiges Landeszentrum für Datenschutz Schleswig-Holstein v. Wirtschaftsakademie Schleswig-Holstein GmbH (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 95/46/EY — Henkilötiedot — Luonnollisten henkilöiden suojelu henkilötietojen käsittelyssä — Määräys, joka koskee sellaisen Facebook-sivun (fan page) poistamista käytöstä, joka mahdollistaa kyseisellä sivulla kävijöihin liittyvien tiettyjen tietojen keräämisen ja käsittelyn — 2 artiklan d alakohta — Henkilötietojen käsittelystä vastuussa oleva taho — 4 artikla — Sovellettava kansallinen oikeus — 28 artikla — Kansalliset valvontaviranomaiset — Mainittujen viranomaisten toimintavaltuudet)
 ---documentbreak--- C2682018FI310120180605FI00033142Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 5.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesverwaltungsgericht – Saksa) – Unabhängiges Landeszentrum für Datenschutz Schleswig-Holstein v. Wirtschaftsakademie Schleswig-Holstein GmbH
   (Asia C-210/16) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 95/46/EY — Henkilötiedot — Luonnollisten henkilöiden suojelu henkilötietojen käsittelyssä — Määräys, joka koskee sellaisen Facebook-sivun (fan page) poistamista käytöstä, joka mahdollistaa kyseisellä sivulla kävijöihin liittyvien tiettyjen tietojen keräämisen ja käsittelyn — 2 artiklan d alakohta — Henkilötietojen käsittelystä vastuussa oleva taho — 4 artikla — Sovellettava kansallinen oikeus — 28 artikla — Kansalliset valvontaviranomaiset — Mainittujen viranomaisten toimintavaltuudet)”2018/C 268/03Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesverwaltungsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Unabhängiges Landeszentrum für Datenschutz Schleswig-Holstein

      Vastapuoli: Wirtschaftsakademie Schleswig-Holstein GmbH

      Muut osapuolet: Facebook Ireland Ltd ja Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Tuomiolauselma

            1)

            Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24.10.1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY 2 artiklan d alakohtaa on tulkittava siten, että mainitussa säännöksessä tarkoitettu käsite ”rekisterinpitäjä” käsittää verkkoyhteisössä olevan fanisivun hallinnoijan.

            2)

            Direktiivin 95/46 4 ja 28 artiklaa on tulkittava siten, että silloin kun Euroopan unionin ulkopuolelle sijoittautuneella yrityksellä on useita toimipaikkoja eri jäsenvaltioissa, jäsenvaltion valvontaviranomainen on toimivaltainen käyttämään sillä kyseisen direktiivin 28 artiklan 3 kohdan mukaan olevia toimivaltuuksia mainitun yrityksen kyseisen jäsenvaltion alueella sijaitsevan toimipaikan osalta, vaikka konsernin sisäisen tehtävänjaon mukaan yhtäältä kyseinen toimipaikka vastaa vain mainospaikkojen myynnistä ja muusta markkinoinnista kyseisen jäsenvaltion alueella ja toisaalta yksinomainen vastuu henkilötietojen keräämisestä ja käsittelystä koko Euroopan unionin alueella on jonkin toisen jäsenvaltion alueella sijaitsevalla toimipaikalla.

            3)

            Direktiivin 95/46 4 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ja 28 artiklan 3 ja 6 kohtaa on tulkittava siten, että silloin, kun jäsenvaltion valvontaviranomainen aikoo käyttää kyseisen jäsenvaltion alueelle sijoittautuneen elimen suhteen kyseisen direktiivin 28 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja toimintavaltuuksia sen vuoksi, että henkilötietojen käsittelystä vastuussa oleva sivullinen, jonka kotipaikka on jossakin toisessa jäsenvaltiossa, on rikkonut henkilötietojen suojaa koskevia sääntöjä, kyseinen valvontaviranomainen on toimivaltainen arvioimaan viimeksi mainitun jäsenvaltion valvontaviranomaiseen nähden itsenäisesti mainittujen tietojen käsittelyn lainmukaisuutta ja voi käyttää toimintavaltuuksiaan alueelleen sijoittautuneen elimen suhteen pyytämättä ensin kyseisen toisen jäsenvaltion valvontaviranomaista toimimaan.

      (
         1
      )	EUVL C 260, 18.7.2016.


201807130342004012018/C 268/283052018CJC26820180730FI01FIINFO_JUDICIAL20180504222321Asia C-305/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 4.5.2018 – Associazione ”Verdi Ambiente e Società – Aps Onlus” ym. v. Presidenza del Consiglio dei Ministri ym.
 ---documentbreak--- C2682018FI2210120180504FI0028221232Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 4.5.2018 – Associazione ”Verdi Ambiente e Società – Aps Onlus” ym. v. Presidenza del Consiglio dei Ministri ym.
   (Asia C-305/18)2018/C 268/28Oikeudenkäyntikieli: italia
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Associazione ”Verdi Ambiente e Società – Aps Onlus”, VAS – Aps Onlus ja Associazione di Promozione Sociale ”Movimento Legge Rifiuti Zero per l’Economia Circolare”

      Vastaajat: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Regione Lazio, Regione Toscana ja Regione Lombardia

      Ennakkoratkaisukysymykset

            1)

            Ovatko direktiivin 2008/98/EY (
                  1
               ) 4 ja 13 artikla yhdessä sen johdanto-osan 6, 8, 28 ja 31 perustelukappaleen kanssa esteenä asetuksen (decreto legge) nro 133/2014, joka on muunnettu laiksi nro 164/2014, 35 §:n 1 momentin kaltaiselle kansalliselle primäärisäännökselle ja siihen liittyvälle, 10.8.2016 annetun pääministerin asetuksen (Decreto del Presidente del Consiglio dei Ministri) nro 133/2014, joka on julkaistu 5.10.2016 Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italianan numerossa 233, kaltaiselle täytäntöönpanosäännökselle, kun niissä ainoastaan kyseisen pääministerin asetuksen liitteissä ja taulukoissa esitetyt polttolaitokset katsotaan erittäin merkittävän kansallisen edun mukaisiksi strategisiksi infrastruktuureiksi ja laitoksiksi, jotka toteuttavat yhdyskuntajätteelle ja siihen rinnastettavalle jätteelle tarkoitettua yhtenäistä ja nykyaikaista jätehuoltojärjestelmää sekä takaavat kansallisen omavaraisuuden turvaamisen, kun otetaan huomioon, ettei kansallinen lainsäätäjä ole vastaavasti tunnustanut samanlaista asemaa jätteiden kierrätykseen ja uudelleenkäyttöön tarkoitetuille jätteenkäsittelylaitoksille, vaikka kyseiset kaksi käyttötapaa ovat edellä mainitussa direktiivissä tarkoitetussa jätehierarkiassa etusijalla?
            Jos edelliseen kysymykseen vastataan kieltävästi, ovatko direktiivin 2008/98/EY 4 ja 13 artikla esteenä asetuksen (decreto legge) nro 133/2014, joka on muunnettu laiksi nro 164/2014, 35 §:n 1 momentin kaltaiselle kansalliselle primäärisäännökselle ja siihen liittyvälle, 10.8.2016 annetun pääministerin asetuksen (Decreto del Presidente del Consiglio dei Ministri) nro 133/2014, joka on julkaistu 5.10.2016 Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italianan numerossa 233, kaltaiselle täytäntöönpanosäännökselle, kun yhdyskuntajätteen polttolaitokset katsotaan niissä erittäin merkittävän kansallisen edun mukaisiksi strategisiksi infrastruktuureiksi ja laitoksiksi, alaa koskevien unionin sääntöjen täytäntöönpanon laiminlyöntiä koskevien uusien rikkomismenettelyjen aloittamisen ehkäisemiseksi ja jätteen kaatopaikoille sijoittamisen rajoittamiseksi?

            2)

            Ovatko direktiivin 2001/42/EY (
                  2
               ) 2, 3, 4, 6, 7, 8, 9, 10, 11 ja 12 artikla, myös yhdessä luettuina, esteenä asetuksen (decreto legge) nro 133/2014, joka on muunnettu laiksi nro 164/2014, 35 §:n 1 momentin kaltaisen kansallisen primäärisäännöksen ja siihen liittyvän, 10.8.2016 annetun pääministerin asetuksen (Decreto del Presidente del Consiglio dei Ministri) nro 133/2014, joka on julkaistu 5.10.2016 Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italianan numerossa 233, kaltaisen täytäntöönpanosäännöksen soveltamiselle, kun siinä säädetään, että pääministeri voi asetuksellaan määrittää uudelleen olemassa olevien polttolaitosten kapasiteetin aiempaa korkeammaksi ja määrittää määritetyn jäljelle jäävän tarpeen kattamiseksi toteutettavien energiaa tuottavien yhdyskuntajätteen ja siihen rinnastettavan jätteen polttolaitosten lukumäärän, kapasiteetin ja alueellisen sijoittumisen, joita määritettäessä on pyritty asteittain parantamaan eri alueiden välistä sosioekonomista tasapainoa ja noudattamaan jätteen erilliskeräyksen ja kierrätyksen tavoitteita, ilman, että kyseisessä kansallisessa sääntelyssä säädettäisiin, että kyseisen pääministerin asetuksesta ilmenevän suunnitelman laatimisvaiheessa sovellettaisiin edellä mainitussa direktiivissä 2001/42/EY tarkoitettua strategista ympäristöarviointia koskevaa sääntelyä?

      (
         1
      )	Jätteistä ja tiettyjen direktiivien kumoamisesta 19.11.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/98/EY (EUVL 2008, L 312, s. 3).
   (
         2
      )	Tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/42/EY (EYVL 2001, L 197, s. 30).


201807130412004252018/C 268/14492017CJC26820180730FI01FIINFO_JUDICIAL20180606111111Asia C-49/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 6.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Østre Landsret – Tanska) – Koppers Denmark ApS v. Skatteministeriet (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 2003/96/EY — Energiatuotteiden ja sähkön verotus — 21 artiklan 3 kohta — Verotettava tapahtuma — Energiatuotteiden kulutus energiatuotteita tuottavan laitoksen alueella — Muutoin kuin moottoripolttoaineina tai lämmityspolttoaineina käytettävät energiatuotteet — Liuottimen käyttö polttoaineena kivihiilitervan tislauslaitoksessa)
 ---documentbreak--- C2682018FI1110120180606FI0014111111Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 6.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Østre Landsret – Tanska) – Koppers Denmark ApS v. Skatteministeriet
   (Asia C-49/17) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 2003/96/EY — Energiatuotteiden ja sähkön verotus — 21 artiklan 3 kohta — Verotettava tapahtuma — Energiatuotteiden kulutus energiatuotteita tuottavan laitoksen alueella — Muutoin kuin moottoripolttoaineina tai lämmityspolttoaineina käytettävät energiatuotteet — Liuottimen käyttö polttoaineena kivihiilitervan tislauslaitoksessa)”2018/C 268/14Oikeudenkäyntikieli: tanska
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Østre Landsret

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Koppers Denmark ApS

      Vastaaja: Skatteministeriet

      Tuomiolauselma

   Energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27.10.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY 21 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että energiatuotteiden kulutus ne tuottaneen laitoksen alueella muiden energiatuotteiden tuottamiseksi ei kuulu sen poikkeuksen soveltamisalaan, joka mainitussa säännöksessä on tehty verotettavan tapahtuman osalta, pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa kyseisen laitoksen pääasiallisen toiminnan puitteissa valmistetut energiatuotteet on tarkoitettu käytettäviksi muihin tarkoituksiin kuin moottori- tai lämmityspolttoaineina.
   (
         1
      )	EUVL C 112, 10.4.2017.


201807130222004182018/C 268/045542016CJC26820180730FI01FIINFO_JUDICIAL201806074411Asia C-554/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgerichtshof – Itävalta) – EP Agrarhandel GmbH v. Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft (Ennakkoratkaisupyyntö — Yhteinen maatalouspolitiikka — Asetus (EY) N:o 73/2009 — Viljelijöiden tuki — Emolehmäpalkkiot — 117 artiklan toinen kohta — Tietojen toimittaminen — Päätös 2001/672/EY, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2010/300/EU — Nautojen siirtäminen vuoristoalueen kesälaitumille — 2 artiklan 4 kohta — Siirrosta ilmoittamisen määräaika — Laskeminen — Myöhässä tehdyt ilmoitukset — Edellytys sille, että viljelijälle voidaan maksaa palkkioita — Lähettämisestä aiheutuneen viivästyksen huomioon ottaminen)
 ---documentbreak--- C2682018FI410120180607FI00044141Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgerichtshof – Itävalta) – EP Agrarhandel GmbH v. Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft
   (Asia C-554/16) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Yhteinen maatalouspolitiikka — Asetus (EY) N:o 73/2009 — Viljelijöiden tuki — Emolehmäpalkkiot — 117 artiklan toinen kohta — Tietojen toimittaminen — Päätös 2001/672/EY, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2010/300/EU — Nautojen siirtäminen vuoristoalueen kesälaitumille — 2 artiklan 4 kohta — Siirrosta ilmoittamisen määräaika — Laskeminen — Myöhässä tehdyt ilmoitukset — Edellytys sille, että viljelijälle voidaan maksaa palkkioita — Lähettämisestä aiheutuneen viivästyksen huomioon ottaminen)”2018/C 268/04Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: EP Agrarhandel GmbH

      Vastapuoli: Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft

      Tuomiolauselma

   Vuoristoalueilla kesälaitumille vietävien nautaeläinten siirtoihin sovellettavista erityissäännöistä 20.8.2001 tehdyn komission päätöksen 2001/672/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 25.5.2010 tehdyllä komission päätöksellä 2010/300/EU, 2 artiklan 4 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännökselle, jonka mukaan kesälaitumelle siirtämisen ilmoittamisen määräajan noudattamisen kannalta ratkaisevana pidetään kyseisen ilmoituksen saapumispäivää.
   (
         1
      )	EUVL C 46, 13.2.2017.


201807130082003542018/C 268/15832017CJC26820180730FI01FIINFO_JUDICIAL20180607121211Asia C-83/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 7.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberster Gerichtshof – Itävalta) – KP v. LO (Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Vuoden 2007 Haagin pöytäkirja — Elatusvelvoitteisiin sovellettava laki — 4 artiklan 2 kohta — Elatusapuun oikeutetun asuinpaikan vaihtuminen — Mahdollisuus soveltaa takautuvasti elatusapuun oikeutetun uuden asuinpaikan valtion lakia, joka on sama kuin lex fori — Ilmauksen ”jos elatusapuun oikeutettu ei kykene saamaan – – elatusapua” ulottuvuus — Tilanne, jossa elatusvelvollinen ei täytä lakisääteistä edellytystä)
 ---documentbreak--- C2682018FI1210120180607FI0015121121Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 7.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberster Gerichtshof – Itävalta) – KP v. LO
   (Asia C-83/17) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Vuoden 2007 Haagin pöytäkirja — Elatusvelvoitteisiin sovellettava laki — 4 artiklan 2 kohta — Elatusapuun oikeutetun asuinpaikan vaihtuminen — Mahdollisuus soveltaa takautuvasti elatusapuun oikeutetun uuden asuinpaikan valtion lakia, joka on sama kuin lex fori — Ilmauksen ”jos elatusapuun oikeutettu ei kykene saamaan – – elatusapua” ulottuvuus — Tilanne, jossa elatusvelvollinen ei täytä lakisääteistä edellytystä)”2018/C 268/15Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberster Gerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: KP

      Vastapuoli: LO

      Tuomiolauselma

            1)

            Elatusvelvoitteisiin sovellettavasta laista 23.11.2007 tehdyn Haagin pöytäkirjan, joka hyväksyttiin Euroopan yhteisön puolesta 30.11.2009 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2009/941/EY, 4 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että

                     —

                     se, että tuomioistuinvaltio on sama kuin valtio, jossa on elatusapuun oikeutetun asuinpaikka, ei estä tämän määräyksen soveltamista, kun tähän määräykseen sisältyvässä toissijaisessa liittymäsäännössä tarkoitettu laki ei ole sama kuin kyseisen pöytäkirjan 3 artiklaan sisältyvässä ensisijaisessa liittymäsäännössä tarkoitettu laki

                     —

                     tilanteessa, jossa elatusapuun oikeutettu, joka on vaihtanut asuinpaikkaa, esittää uuden asuinpaikkavaltionsa tuomioistuimessa elatusvelvollista vastaan elatusapuvaatimuksen takautuvasti ajanjaksolta, jolloin hän asui toisessa jäsenvaltiossa, tuomioistuinvaltion lakia, joka on myös hänen uuden asuinpaikkavaltionsa laki, voidaan soveltaa, jos tuomioistuinjäsenvaltion tuomioistuimilla oli toimivalta käsitellä näitä asianosaisia koskevia ja asianomaiseen ajanjaksoon liittyviä elatusapua koskevia asioita.

            2)

            23.11.2007 tehdyn Haagin pöytäkirjan 4 artiklan 2 kohdassa olevaa ilmausta ”ei kykene saamaan – – elatusapua” on tulkittava siten, että se koskee myös tilannetta, jossa elatusapuun oikeutettu ei kykene saamaan elatusapua aiemman asuinpaikkavaltionsa lain nojalla siitä syystä, että hän ei täytä tiettyjä tässä laissa säädettyjä edellytyksiä.

      (
         1
      )	EUVL C 168, 29.5.2017.


201807130572003612018/C 268/42862017TC26820180730FI01FIINFO_JUDICIAL20180619353511Asia T-86/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.6.2018 – Le Pen v. parlamentti (Euroopan parlamentin jäsenten kuluja ja korvauksia koskevat säännöt — Parlamentin jäsenten avustajakorvaus — Perusteettomasti maksettujen summien takaisin periminen — Pääsihteerin toimivaltuudet — Puolustautumisoikeudet — Todistustaakka — Perusteluvelvollisuus — Yhdenvertainen kohtelu — Harkintavallan väärinkäyttö — Parlamentin jäsenten riippumattomuus — Asiavirhe — Oikeasuhteisuus)
 ---documentbreak--- C2682018FI3510120180619FI0042351351Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.6.2018 – Le Pen v. parlamentti
   (Asia T-86/17) (
         1
      )
   ”(Euroopan parlamentin jäsenten kuluja ja korvauksia koskevat säännöt — Parlamentin jäsenten avustajakorvaus — Perusteettomasti maksettujen summien takaisin periminen — Pääsihteerin toimivaltuudet — Puolustautumisoikeudet — Todistustaakka — Perusteluvelvollisuus — Yhdenvertainen kohtelu — Harkintavallan väärinkäyttö — Parlamentin jäsenten riippumattomuus — Asiavirhe — Oikeasuhteisuus)”2018/C 268/42Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Asianosaiset

      Kantaja: Marion Le Pen (Saint-Cloud, Ranska) (edustajat: aluksi asianajajat M. Ceccaldi ja J.-P. Le Moigne, sitten M. Ceccaldi, ja lopuksi asianajaja R. Bosselut)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: G. Corstens ja S. Seyr)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: A. Jensen, M. Bauer ja R. Meyer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota Euroopan parlamentin pääsihteerin päätös periä kantajalta takaisin 298497,87 euron summa, joka suoritettiin perusteettomasti parlamentin jäsenten avustajakorvauksena, sekä tähän liittyvä 6.12.2016 päivätty veloitusilmoitus

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Marion Le Pen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan parlamentin oikeudenkäyntikulut, välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

            3)

            Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (
         1
      )	EUVL C 104, 3.4.2017.


201807130202003882018/C 268/055742016CJC26820180730FI01FIINFO_JUDICIAL201806055511Asia C-574/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 5.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Espanja) – Grupo Norte Facility SA v. Angel Manuel Moreira Gómez (Ennakkoratkaisupyyntö — Sosiaalipolitiikka — Direktiivi 1999/70/EY — Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemä määräaikaista työtä koskeva puitesopimus — 4 lauseke — Syrjintäkiellon periaate — Työehtojen käsite — Tilanteiden rinnastettavuus — Perustelut — Asiallisten syiden käsite — Korvaus silloin, kun toistaiseksi voimassa oleva työsopimus on irtisanottu objektiivisista syistä — Määräaikaisen täydentävän työsopimuksen päättyessä maksettu pienempi korvaus)
 ---documentbreak--- C2682018FI510120180605FI00055151Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 5.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Espanja) – Grupo Norte Facility SA v. Angel Manuel Moreira Gómez
   (Asia C-574/16) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Sosiaalipolitiikka — Direktiivi 1999/70/EY — Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemä määräaikaista työtä koskeva puitesopimus — 4 lauseke — Syrjintäkiellon periaate — Työehtojen käsite — Tilanteiden rinnastettavuus — Perustelut — Asiallisten syiden käsite — Korvaus silloin, kun toistaiseksi voimassa oleva työsopimus on irtisanottu objektiivisista syistä — Määräaikaisen täydentävän työsopimuksen päättyessä maksettu pienempi korvaus)”2018/C 268/05Oikeudenkäyntikieli: espanja
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Grupo Norte Facility SA

      Vastapuoli: Angel Manuel Moreira Gómez

      Tuomiolauselma

   Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY liitteenä olevan 18.3.1999 tehdyn määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohtaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä sellaiselle kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan työntekijöille, joiden kanssa on tehty pääasiassa kyseessä olevan täydentävän sopimuksen kaltainen määräaikainen työsopimus osa-aikaeläkkeelle jäävältä työntekijältä vapaaksi jäävien työtuntien kattamiseksi, sen ajanjakson päättyessä, jonka osalta nämä työsopimukset on tehty, maksettava korvaus on pienempi kuin vakituisille työntekijöille maksettava korvaus, kun heidän työsopimuksensa sanotaan irti objektiivisesta syystä.
   (
         1
      )	EUVL C 30, 30.1.2017.


201807130592004242018/C 268/43892017TC26820180730FI01FIINFO_JUDICIAL20180619353622Asia T-89/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.6.2018 – Erwin Müller v. EUIPO – Novus Tablet Technology Finland (NOVUS) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin NOVUS rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisemmat EU-sana- ja kuviomerkit NOVUS ja novus — Suhteellinen hylkäysperuste — Tuotteiden samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta) — Ensimmäistä kertaa vasta unionin yleisessä tuomioistuimessa esitetyt todisteet)
 ---documentbreak--- C2682018FI3520120180619FI0043352362Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.6.2018 – Erwin Müller v. EUIPO – Novus Tablet Technology Finland (NOVUS)
   (Asia T-89/17) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin NOVUS rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisemmat EU-sana- ja kuviomerkit NOVUS ja novus — Suhteellinen hylkäysperuste — Tuotteiden samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta) — Ensimmäistä kertaa vasta unionin yleisessä tuomioistuimessa esitetyt todisteet)”2018/C 268/43Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Asianosaiset

      Kantaja: Erwin Müller GmbH (Lingen, Saksa) (edustaja: asianajaja N. Grüger)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: V. Mensing ja M. Fischer)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Novus Tablet Technology Finland Oy (Turku, Suomi)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 28.11.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 2413/2015-4, joka koskee osapuolten Erwin Müller ja Novus Tablet Technology Finland välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

            1)

            Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) neljännen valituslautakunnan 28.11.2016 tekemä päätös (asia R 2413/2015-4) kumotaan siltä osin kuin se koskee rekisteröintihakemuksessa tarkoitettuja ”matkapuhelimille tarkoitettuja telineitä”.

            2)

            Kanne hylätään muilta osin.

            3)

            Erwin Müller GmbH ja EUIPO vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (
         1
      )	EUVL C 112, 10.4.2017.


201807130692004332018/C 268/513362018TC26820180730FI01FIINFO_JUDICIAL20180530424321Asia T-336/18: Kanne 30.5.2018 – Eagle IP/EUIPO – Consolidated Artists (LILLY e VIOLETTA)
 ---documentbreak--- C2682018FI4210120180530FI0051421432Kanne 30.5.2018 – Eagle IP/EUIPO – Consolidated Artists (LILLY e VIOLETTA)
   (Asia T-336/18)2018/C 268/51Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Eagle IP (Valletta, Malta) (edustaja: asianajaja M. Müller)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Consolidated Artists BV (Rotterdam, Alankomaat)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus kuviomerkin LILLY e VIOLETTA rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 12 723 086

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 14.3.2018 asiassa R 1489/2015-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

            —

            kumoaa riidanalaisen päätöksen

            —

            velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

            —

            Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


201807130102004042018/C 268/293092018CJC26820180730FI01FIINFO_JUDICIAL20180507232421Asia C-309/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 7.5.2018 – Lavorgna Srl v. Comune di Montelanico ym.
 ---documentbreak--- C2682018FI2310120180507FI0029231242Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 7.5.2018 – Lavorgna Srl v. Comune di Montelanico ym.
   (Asia C-309/18)2018/C 268/29Oikeudenkäyntikieli: italia
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Lavorgna Srl

      Vastaajat: Comune di Montelanico, Comune di Supino, Comune di Sgurgola ja Comune di Trivigliano

      Ennakkoratkaisukysymys

   Ovatko luottamuksensuojaa ja oikeusvarmuutta koskevat yhteisön periaatteet yhdessä Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa (SEUT) esitettyjen, tavaroiden vapaata liikkuvuutta, sijoittautumisvapautta ja palvelujen vapaata tarjoamista koskevien periaatteiden kanssa sekä niistä johtuvat periaatteet, kuten direktiivin 2014/24/EU (
         1
      ) mukaiset yhdenvertaisen kohtelun, syrjimättömyyden, vastavuoroisen tunnustamisen, suhteellisuuden ja avoimuuden periaatteet, esteenä sellaisen Italian lainsäädännön kaltaisen kansallisen lainsäädännön soveltamiselle, joka ilmenee asetuksen nro 50/2016 95 §:n 10 momentista ja 83 §:n 9 momentista yhdessä luettuina ja jonka mukaan se, että julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyssä tehdyissä taloudellisissa tarjouksissa ei ilmoita työvoimakustannuksia erikseen, johtaa aina tarjouksen tehneen yrityksen poissulkemiseen ilman, että olisi mahdollista käyttää asiakirjojen avustettua laatimista koskevaa menettelyä, ja näin on myös siinä tapauksessa, että velvollisuutta ilmoittaa kyseiset kustannukset erikseen ei ole yksilöity hankinta-asiakirjoissa, ja riippumatta siitä, että aineellisesti tarjous tosiasiallisesti täyttää työvoimakustannusten vähimmäismäärää koskevat vaatimukset kilpailijan tässä tarkoituksessa antaman ilmoituksen mukaisesti.
   (
         1
      )	Julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta 26.2.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/24/EU (EUVL 2014, L 94, s. 65).


201807130712004352018/C 268/443102017TC26820180730FI01FIINFO_JUDICIAL20180614363611Asia T-310/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.6.2018 – Lion’s Head Global Partners v. EUIPO – Lion Capital (LION’S HEAD global partners) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Kuviomerkki LION’S HEAD global partners — Aikaisempi EU-sanamerkki LION CAPITAL — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
 ---documentbreak--- C2682018FI3610120180614FI0044361361Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.6.2018 – Lion’s Head Global Partners v. EUIPO – Lion Capital (LION’S HEAD global partners)
   (Asia T-310/17) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Kuviomerkki LION’S HEAD global partners — Aikaisempi EU-sanamerkki LION CAPITAL — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))”2018/C 268/44Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Lion’s Head Global Partners LLP (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja R. Nöske)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Lion Capital LLP (Lontoo) (edustajat: D. Rose, solicitor, ja J. Warner, solicitor)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 28.2.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 1477/2016-4), joka koskee osapuolten Lion Capital ja Lion’s Head Global Partners välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Lion’s Head Global Partners LLP velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 231, 17.7.2017.


201807130162004122018/C 268/303102018CJC26820180730FI01FIINFO_JUDICIAL20180511242521Asia C-310/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgaria) on esittänyt 11.5.2018 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on Еmil Milev
 ---documentbreak--- C2682018FI2410120180511FI0030241252Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgaria) on esittänyt 11.5.2018 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on Еmil Milev
   (Asia C-310/18)2018/C 268/30Oikeudenkäyntikieli: bulgaria
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Spetsializiran nakazatelen sad

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   Еmil Milev

      Ennakkoratkaisukysymykset

            1)

            Onko sellainen kansallinen oikeuskäytäntö, jossa ”tutkintavankeudesta” muodostuvan pakkokeinon jatkamisen (kun rikoksesta epäillyn pidätyksestä on kulunut neljä kuukautta) edellytykseksi asetetaan ”todennäköiset syyt”, joilla tarkoitetaan ainoastaan ”ensivaikutelmaan” perustuvaa toteamusta siitä, että epäilty on saattanut tehdä kyseessä olevan rikoksen, yhdenmukainen direktiivin 2016/343 (
                  1
               ) 3 artiklan, 4 artiklan 1 kohdan toisen virkkeen, 10 artiklan, johdanto-osan 16 perustelukappaleen neljännen ja viidennen virkkeen, johdanto-osan 48 perustelukappaleen sekä [Euroopan unionin] perusoikeuskirjan 47 ja 48 artiklan kanssa?
            Jos vastaus on kieltävä, kysytään, onko kansallinen oikeuskäytäntö, jossa ”todennäköisillä syillä” tarkoitetaan suurta todennäköisyyttä siitä, että rikoksesta epäilty on tehnyt rikoksen, yhdenmukainen edellä mainittujen oikeussääntöjen kanssa.

            2)

            Onko sellainen kansallinen oikeuskäytäntö, jossa tuomioistuinta, joka ottaa kantaa jo aiemmin määrätyn ”tutkintavankeudesta” muodostuvan pakkokeinon muuttamista koskevaan vaatimukseen, vaaditaan perustelemaan päätöksensä vertailematta toisiinsa syyllisyyden puolesta ja sitä vastaan puhuvaa näyttöä, vaikka rikoksesta epäillyn asianajaja on esittänyt tällaisia argumentteja, kun tämän rajoituksen ainoana perusteena on, että tuomioistuimen on säilytettävä puolueettomuutensa siltä varalta, että asia annetaan sille asiakysymyksen tutkimista varten, yhdenmukainen direktiivin 2016/343 4 artiklan 1 kohdan toisen virkkeen, 10 artiklan, johdanto-osan 16 perustelukappaleen neljännen ja viidennen virkkeen, johdanto-osan 48 perustelukappaleen sekä [Euroopan unionin] perusoikeuskirjan 47 artiklan kanssa?
            Jos näin ei ole, onko sellainen kansallinen oikeuskäytäntö yhdenmukainen edellä mainittujen oikeussääntöjen kanssa, jonka mukaan tuomioistuimen on tutkittava näyttö yksityiskohtaisesti ja tarkasti sekä annettava selkeä vastaus rikoksesta epäiltyä edustavan asianajajan esittämiin argumentteihin, vaikka tällöin on vaarana, ettei sama tuomioistuin voisi käsitellä asiaa eikä antaa lopullista päätöstä syyllisyydestä, jos asia annetaan sille asiakysymyksen tutkimista varten, mikä tarkoittaisi, että jokin toinen tuomioistuin tutkii asiakysymyksen?

      (
         1
      )	Eräiden syyttömyysolettamaan liittyvien näkökohtien ja läsnäoloa oikeudenkäynnissä koskevan oikeuden lujittamisesta rikosoikeudellisissa menettelyissä 9.3.2016 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2016/343 (EUVL 2016, L 65, s. 1).


201807130312003942018/C 268/172502017CJC26820180730FI01FIINFO_JUDICIAL20180606131422Asia C-250/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 6.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supremo Tribunal de Justiça – Portugali) – Virgílio Tarragó da Silveira v. Espírito Santo Financial Group SA:n konkurssipesä (Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Maksukyvyttömyysmenettely — Asetus (EY) N:o 1346/2000 — 15 artikla — Maksukyvyttömyysmenettelyn vaikutukset menettelyn piiriin kuuluvaa velallisen omaisuutta tai oikeutta koskeviin vireillä oleviin oikeudenkäynteihin — Vireillä olevan oikeudenkäynnin käsite — Pääasiaratkaisuun johtava menettely, joka koskee saatavan olemassaolon tunnustamista)
 ---documentbreak--- C2682018FI1320120180606FI0017132142Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 6.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supremo Tribunal de Justiça – Portugali) – Virgílio Tarragó da Silveira v. Espírito Santo Financial Group SA:n konkurssipesä
   (Asia C-250/17) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Maksukyvyttömyysmenettely — Asetus (EY) N:o 1346/2000 — 15 artikla — Maksukyvyttömyysmenettelyn vaikutukset menettelyn piiriin kuuluvaa velallisen omaisuutta tai oikeutta koskeviin vireillä oleviin oikeudenkäynteihin — Vireillä olevan oikeudenkäynnin käsite — Pääasiaratkaisuun johtava menettely, joka koskee saatavan olemassaolon tunnustamista)”2018/C 268/17Oikeudenkäyntikieli: portugali
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supremo Tribunal de Justiça

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Virgílio Tarragó da Silveira

      Vastapuoli: Espírito Santo Financial Group SA:n konkurssipesä

      Tuomiolauselma

   Maksukyvyttömyysmenettelyistä 29.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1346/2000 15 artiklaa on tulkittava siten, että sitä sovelletaan jäsenvaltiossa vireillä olevaan oikeudenkäyntiin velallisen tuomitsemiseksi maksamaan palvelusopimukseen perustuva rahamäärä sekä korvausta sopimusvelvoitteen laiminlyönnin perusteella, kun velallinen on todettu maksukyvyttömäksi toisen jäsenvaltion tuomioistuimessa vireille saatetussa maksukyvyttömyysmenettelyssä ja kun maksukyvyttömyyden toteaminen koskee velallisen koko omaisuutta.
   (
         1
      )	EUVL C 239, 24.7.2017.


201807130132003832018/C 268/066672016CJC26820180730FI01FIINFO_JUDICIAL201806065622Asia C-667/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 6.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt College van Beroep voor het bedrijfsleven – Alankomaat) – M.N.J.P.W. Nooren ja J.M.F.D.C. Nooren, jotka ovat M.N.F.M. Noorenin oikeudenomistajia v. Staatssecretaris van Economische Zaken (Ennakkoratkaisupyyntö — Yhteinen maatalouspolitiikka — Maaseuturahastosta maksettava rahoitus — Asetus (EY) N:o 1122/2009 — Tuki maaseudun kehittämiseen — Täydentäviä ehtoja koskevien sääntöjen noudattamatta jättäminen — Tuen vähentäminen ja epääminen — Vähennysten yhdistäminen)
 ---documentbreak--- C2682018FI520120180606FI00065262Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 6.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt College van Beroep voor het bedrijfsleven – Alankomaat) – M.N.J.P.W. Nooren ja J.M.F.D.C. Nooren, jotka ovat M.N.F.M. Noorenin oikeudenomistajia v. Staatssecretaris van Economische Zaken
   (Asia C-667/16) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Yhteinen maatalouspolitiikka — Maaseuturahastosta maksettava rahoitus — Asetus (EY) N:o 1122/2009 — Tuki maaseudun kehittämiseen — Täydentäviä ehtoja koskevien sääntöjen noudattamatta jättäminen — Tuen vähentäminen ja epääminen — Vähennysten yhdistäminen)”2018/C 268/06Oikeudenkäyntikieli: hollanti
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   College van Beroep voor het bedrijfsleven

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: M.N.J.P.W. Nooren ja J.M.F.D.C. Nooren, jotka ovat M.N.F.M. Noorenin oikeudenomistajia

      Vastaaja: Staatssecretaris van Economische Zaken

      Tuomiolauselma

   Neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä mainitussa asetuksessa säädettyjen viljelijöiden suorien tukien järjestelmien mukaisten täydentävien ehtojen, tuen mukauttamisen ja yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän osalta sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä viinialalle säädetyn tukijärjestelmän mukaisten täydentävien ehtojen osalta 30.11.2009 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1122/2009 70–72 artiklaa, tarkasteltuina yhdessä yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (EY) N:o 1290/2005, (EY) N:o 247/2006, (EY) N:o 378/2007 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1782/2003 kumoamisesta 19.1.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 23 ja 24 artiklan kanssa, on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa on todettu useita samaan alaan liittyviä noudattamatta jättämisen tapauksia, on laskettava yhteen yhtäältä maksettujen tai maksettavien suorien tukien kokonaismäärän vähennys, jota sovelletaan laiminlyönnistä johtuvissa noudattamatta jättämisen tapauksissa, ja toisaalta tahallisen noudattamatta jättämisen tapauksissa sovellettava vähennys, ja vähennysten kokonaismäärä kalenterivuodelta on vahvistettava suhteellisuusperiaatetta noudattaen ja ylittämättä asetuksen N:o 73/2009 23 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua kokonaismäärää.
   (
         1
      )	EUVL C 78, 13.3.2017.


201807130282004422018/C 268/313132018CJC26820180730FI01FIINFO_JUDICIAL20180509252621Asia C-313/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Svea hovrätt (Ruotsi) on esittänyt 9.5.5018 – Dacom Limited v. IPM Informed Portfolio Management AB
 ---documentbreak--- C2682018FI2510120180509FI0031251262Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Svea hovrätt (Ruotsi) on esittänyt 9.5.5018 – Dacom Limited v. IPM Informed Portfolio Management AB
   (Asia C-313/18)2018/C 268/31Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Svea hovrätt

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Dacom Limited

      Vastapuoli: IPM Informed Portfolio Management AB

      Ennakkoratkaisukysymykset

            1.1

            Millä perusteilla on ratkaistava, onko aineisto tietokoneohjelmien oikeudellisesta suojasta 23.4.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/24/EY (
                  1
               ) 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valmistelevaan suunnitteluun liittyvää aineistoa? Voiko asiakirja, jossa esitetään vaatimukset sille, mitä toimintoja tietokoneohjelman on suoritettava, ja mihin tuloksiin tietokoneohjelmalla on päästävä, esimerkiksi yksityiskohtaiset kuvaukset sijoitusperiaatteista tai riskimalleista omaisuudenhoidossa, mukaan lukien tietokoneohjelmassa käytettävät matemaattiset kaavat, olla tällaista valmistelevaan suunnitteluun liittyvää aineistoa?

            1.2

            Jotta aineisto olisi direktiivissä tarkoitettua valmistelevaan suunnitteluun liittyvää aineistoa, onko sen oltava niin kattava ja yksityiskohtainen, että se ei käytännössä edellytä tietokoneohjelman koodin kirjoittajalta itsenäisiä valintoja?

            1.3

            Merkitseekö yksinoikeus direktiivissä tarkoitettuun valmistelevaan suunnitteluun liittyvään aineistoon sitä, että tietokoneohjelma, joka on myöhemmin valmistelevaan suunnitteluun liittyvän aineiston tuloksena, on katsottava valmistelevaan suunnitteluun liittyvän aineiston muokkaukseksi ja siten tekijänoikeudellisessa merkityksessä epäitsenäiseksi teokseksi (direktiivin 2009/24/EY 4 artiklan 1 kohdan b alakohta), vai sitä, että valmistelevaan suunnitteluun liittyvä aineisto ja tietokoneohjelma on katsottava saman teoksen eri ilmaisumuodoiksi tai että kyse on kahdesta itsenäisestä teoksesta?

            2.1

            Voidaanko konsulttia, joka on toisen yrityksen palveluksessa mutta työskennellyt usean vuoden ajan samalle toimeksiantajalle ja joka on toimeksiantajaltaan saamaansa tehtävää suorittaessaan tai toimeksiantajan antamien ohjeiden mukaisesti luonut tietokoneohjelman, pitää direktiivin 2009/24/EY 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuna työntekijänä?

            2.2

            Millä perusteilla on arvioitava, onko henkilö säännöksessä tarkoitettu työntekijä?

            3.1

            Merkitseekö teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/48/EY (
                  2
               ) 11 artikla sitä, että kieltotuomio on mahdollista saada myös tilanteessa, jossa vaatimuksen esittäjä on kyseessä olevan immateriaalioikeuden haltija yhdessä sen henkilön kanssa, jota vastaan vaatimus esitetään?

            3.2

            Jos kysymykseen 3.1 vastataan myöntävästi, onko ratkaisu erilainen, jos yksinoikeuden kohteena on tietokoneohjelma, jota ei levitetä tai siirretä yleisölle vaan käytetään ainoastaan toisen haltijan omassa toiminnassa?

      (
         1
      )	EUVL 2009, L 111, s. 16.
   (
         2
      )	EUVL 2004, L 157, s. 45.


201807130682004292018/C 268/523392018TC26820180730FI01FIINFO_JUDICIAL20180530434311Asia T-339/18: Kanne 30.5.2018 – Enterprise Holdings v. EUIPO (E PLUS)
 ---documentbreak--- C2682018FI4310120180530FI0052431431Kanne 30.5.2018 – Enterprise Holdings v. EUIPO (E PLUS)
   (Asia T-339/18)2018/C 268/52Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Enterprise Holdings, Inc. (Saint Louis, Missouri, Yhdysvallat) (edustaja: solicitor: D. Farnsworth)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus sanamerkin E PLUS rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 16 377 079

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 15.3.2018 asiassa R 2141/2017-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

            —

            kumoaa riidanalaisen päätöksen

            —

            hyväksyy, että hakemus voidaan julkaista

            —

            velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

   Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklaa on rikottu.


201807130552004232018/C 268/454132017TC26820180730FI01FIINFO_JUDICIAL20180619373711Asia T-413/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.6.2018 – Karl Storz v. EUIPO (3D) (EU-tavaramerkki — Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Kuviomerkki 3D — Ehdottomat hylkäysperusteet — Kuvailevuus — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta) — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan 1 kohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 94 artiklan 1 kohta))
 ---documentbreak--- C2682018FI3710120180619FI0045371371Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.6.2018 – Karl Storz v. EUIPO (3D)
   (Asia T-413/17) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Kuviomerkki 3D — Ehdottomat hylkäysperusteet — Kuvailevuus — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta) — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan 1 kohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 94 artiklan 1 kohta))”2018/C 268/45Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Karl Storz GmbH & Co. KG (Tuttlingen, Saksa) (edustajat: asianajajat S. Gruber ja N. Siebertz)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: J. Ivanauskas ja D. Walicka)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 11.4.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 1502/2016-2), joka koskee kuviomerkin 3D Euroopan unionin nimeävää kansainvälistä rekisteröintiä

      Tuomiolauselma

            1)

            Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) toisen valituslautakunnan 11.4.2017 tekemä päätös kumotaan siltä osin kuin se koskee tavaroiden ja palvelujen kansainvälistä luokitusta tavaramerkkien rekisteröimistä varten koskevaan, 15.6.1957 tehtyyn Nizzan sopimukseen, sellaisena kuin tämä sopimus on tarkistettuna ja muutettuna, pohjautuvan luokituksen luokkaan 16 kuuluvia ”paperitavaroita”.

            2)

            Kanne hylätään muilta osin.

            3)

            Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (
         1
      )	EUVL C 277, 21.8.2017.