title: Asia C-173/12 P: Unionin tuomioistuimen määräys 17.1.2013 — Valittajana Verenigde Douaneagenten BV ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Tullikoodeksin 220 artiklan 2 kohta — Tuontitullien kantaminen jälkitullauksin — Tosiseikkojen virheellinen esittäminen — Raakaruokosokerin tuonti)

text:
               13.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/10

         Unionin tuomioistuimen määräys 17.1.2013 — Valittajana Verenigde Douaneagenten BV ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-173/12 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Tullikoodeksin 220 artiklan 2 kohta - Tuontitullien kantaminen jälkitullauksin - Tosiseikkojen virheellinen esittäminen - Raakaruokosokerin tuonti)
   2013/C 108/20
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Verenigde Douaneagenten BV (edustaja: advocaat S. Moolenaar)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Burggraaf ja L. Keppenne)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen tuomiosta — Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-32/11, Verenigde Douaneagenten v. komissio, 10.2.2012 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi osittain 1.10.2010 tehdyn komission päätöksen C(2010) 6754 lopullinen, jossa todetaan yhtäältä, että tuontitullien kirjaaminen tileihin jälkikäteen on perusteltua, ja toisaalta, että näiden tullien peruuttaminen ei ole perusteltua erityisessä tapauksessa (asia REC 02/09), kumoamisvaatimuksen

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Verenigde Douaneagenten BV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 184, 23.6.2012.


4.11.2000             FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 316/1
                                                                I
                                                          (Tiedonantoja)
                                                  TUOMIOISTUIN
                                                         TUOMIOISTUIN
Yhteisöjen tuomioistuimen uusien jäsenien virkavalan                Yhteisöjen tuomioistuimen 10.10.2000 tekemät päätökset
                         vannominen
                       (2000/C 316/01)                                                     (2000/C 316/03)
Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioiden hallitusten edustajien          Yhteisöjen tuomioistuin on tehnyt 10.10.2000 seuraavat
26.7.2000 (1) tekemällä päätöksellä uusiksi Euroopan yhteisö-       päätökset:
jen tuomioistuimen tuomareiksi toimikaudeksi 7.10.2000–
6.10.2006 nimitetyt tuomarit von Bahr, da Cunha Rodrigues
ja Timmermans ovat vannoneet virkavalansa.
                                                                    Tuomarejden von Bahr, da Cunha Rodrigues ja Timmer-
Jäsenvaltioiden hallitusten edustajien 26.7.2000 (1) tekemällä      mans määrääminen jaostoihin
päätöksellä uusiksi Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen jul-
kisasiamiehiksi toimikaudeksi 7.10.2000–6.10.2006 nimitetyt
Tizzano, Geelhoed ja Stix-Hackl ovat vannoneet virkavalansa         Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on päättänyt määrätä von
6.10.2000.                                                          Bahrin ja Timmermansin neljänteen ja viidenteen jaostoon sekä
                                                                    da Cunha Rodriguesin kolmanteen ja kuudenteen jaostoon.
(1) EYVL L 199, 5.8.2000, s. 81.
                                                                    Jaostojen puheenjohtajien nimeäminen
                                                                    Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on nimennyt työjärjestyk-
                                                                    sensä 10 artiklan 1 kohdan nojalla yhdeksi vuodeksi 7.10.2000
                                                                    alkaen
      Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin valinta
                                                                    –     tuomari Wathelet’n ensimmäisen jaoston puheenjohta-
                                                                          jaksi,
                       (2000/C 316/02)
Yhteisöjen tuomioistuimen tuomarit ovat valinneet                   –     tuomari Skourisin toisen jaoston puheenjohtajaksi,
10.10.2000 yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 7 artik-
lan 1 kohdan nojalla tuomari Rodrı́guez Iglesiasin yhteisöjen
tuomioistuimen presidentiksi toimikaudeksi 7.10.2000–               –     tuomari Gulmannin kolmannen ja kuudennen jaoston
6.10.2003.                                                                puheenjohtajaksi,
                                                                    –     tuomari La Pergolan neljännen ja viidennen jaoston
                                                                          puheenjohtajaksi.


title: Asia C-38/10: Kanne 22.1.2010 — Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta

text:
               27.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/18

         Kanne 22.1.2010 — Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-38/10)
   2010/C 80/33
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: R. Lyal ja G. Braga da Cruz)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta

      Vaatimukset

               —

               Unionin tuomioistuimen on todettava, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut Euroopan unionin toiminnasta annetun sopimuksen 49 artiklan ja ETA-sopimuksen 31 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa Código do Imposto sobre o Rendimento das pessoas Colectivas –nimisen lain (Portugalin yhteisöjen tuloverolaki; jäljempänä CIRC) 76 a, 76 b ja 76 c §:n säännökset, joiden nojalla jos portugalilaisen yrityksen kotipaikka ja tosiasiallinen hallinto siirretään toiseen jäsenvaltioon tai jos kiinteän toimipaikan toiminta Portugalissa lopetetaan tai sen pääoma Portugalissa siirretään toiseen jäsenvaltioon:

                           —

                           sen tilikauden, jonka aikana tämä tapahtuma tapahtuu, veron perusta sisältää kyseessä olevaan pääomaan liittyvät toteutumattomat arvonlisät, kun taas yksinomaan kansallisiin liiketoimiin liittyvät toteutumattomat arvonlisät eivät sisälly veron perustaan

                           —

                           yhtiön, joka siirtää kotipaikkansa ja tosiasiallisen hallintonsa pois Portugalin alueelta, osakkailta kannetaan vero, joka perustuu yhtiön kassavarojen (laskettuna siirtopäivänä markkinahintaan) ja vastaavien osuuksien hankintahinnan erotukseen.

               —

               Portugalin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio katsoo, että CIRC:in mainitut pykälät saattavat rajoittaa SEUT 49 artiklassa vahvistettua sijoittautumisvapautta.
   Mainitun Portugalin lainsäädännön mukaan toteutumattomista arvonlisistä kannetaan vero ainoastaan, kun yhtiö siirtää kotipaikkansa ja tosiasiallisen hallintonsa pois Portugalin alueelta tai kun se siirtää yksittäisiä omaisuuseriä toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneeseen kiinteään toimipaikkaan, kun taas vastaavanlaiset kotipaikan siirrot Portugalin alueella tai pääomien siirrot yrityksen kotipaikasta samassa jäsenvaltiossa sijaitsevaan toimipaikkaan eivät aiheuta minkäänlaisia välittömiä veroseuraamuksia.
   Komissio ei riitauta jäsenvaltioiden oikeutta verottaa sellaisen henkilön saamia arvonlisiä, jota valtiossa asuvana verovelvollisena verotetaan kaikista tuloistaan. Komissio katsoo kuitenkin, että Portugalin lainsäädännössä on sovellettava samaa sääntöä ja että verovelvollisuuden synnyttävien tekijöiden on oltava samat — erityisesti pääoman luovuttaminen tai muu tekijä, joka aiheuttaa varausten muokkaamisen — riippumatta siitä, siirretäänkö kotipaikka, tosiasiallinen hallinto tai omaisuuseriä pois Portugalin alueelta vai pysyvätkö ne Portugalin alueella.
   Komissio katsoo, että yhtiöillä on oltava oikeus siirtää kotipaikkansa tai yksittäisiä omaisuuseriä toiseen jäsenvaltioon ilman, että niiden on noudatettava liian monimutkaisia ja kalliita menettelyjä, eikä ole perusteltua periä välittömästi veroja toteutumattomista arvonlisistä, kun portugalilaisen yhtiön kotipaikka ja tosiasiallinen hallinto siirretään toiseen jäsenvaltioon, kiinteän toimipaikan toiminta Portugalin alueella lopetetaan tai sen pääomia Portugalissa siirretään toiseen jäsenvaltioon, jos tälläista veroa eri peritä vastaavanlaisissa kansallisissa tilanteissa.
   Tiettyjen tahojen — erityisesti velkojien, vähemmistöosakkaiden ja veroviranomaisten — oikeuksien erityissuojelu on taattava, mutta se on toteutettava suhteellisuusperiaatteen mukaisesti, sellaisena kuin unionin tuomioistuin on sitä tulkinnut.
   Tässä yhteydessä Portugalin tasavalta voisi esimerkiksi määrittää toteutumattomien arvonlisien arvon, joiden osalta se säilyttää verotuksellisen toimivaltansa, kunhan tähän ei liity mahdollisuutta kantaa veroa välittömästi eikä asettaa muita edellytyksiä sen maksun siirtämiselle.
   Oikeutettu tavoite taata verotuksen tehokkuus ja estää veronkiertoa voitaisiin saavuttaa myös vähemmän rajoittavilla menetelmillä käyttäen jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten keskinäisestä avusta välittömien verojen alalla 19.12.1977 annetussa neuvoston direktiivissä 77/799/ETY (1) tai keskinäisestä avunannosta tiettyihin maksuihin, tulleihin, veroihin ja muihin toimenpiteisiin liittyvien saatavien perinnässä 26.5.2008 annetussa neuvoston direktiivissä 2008/55/EY (2) tarkoitettuja mekanismeja.
   Komission mukaan Portugalin lainsäädännössä ylitetään se, mikä on tarpeen tavoiteltujen päämäärien eli verojärjestelmän tehokkuuden takaamisen saavuttamiseksi. Tämän vuoksi komissio katsoo, että Portugalin lainsäädännössä on noudatettava samaa sääntöä riippumatta siitä, siirretäänkö kotipaikka, tosiasiallinen hallinto tai omaisuuseriä pois Portugalin alueelta vai pysyvätkö ne Portugalin alueella: vero onkannettava vasta, kun pääoman arvonnousu on toteutunut.

      (1)  EYVL L 336, s. 15.

      (2)  EUVL L 150, s. 28.


title: Asia C-223/12 P: Valitus, jonka Itävallan tasavalta on tehnyt 14.5.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) yhdistetyissä asioissa T-268/08 ja T-281/06, Land Burgenland ja Itävallan tasavalta v. Euroopan komissio, 28.2.2012 antamasta tuomiosta

text:
               30.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/17

         Valitus, jonka Itävallan tasavalta on tehnyt 14.5.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) yhdistetyissä asioissa T-268/08 ja T-281/06, Land Burgenland ja Itävallan tasavalta v. Euroopan komissio, 28.2.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia C-223/12 P)
   2012/C 194/26
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Itävallan tasavalta (asiamies: C. Pesendorfer)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio ja Land Burgenland

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-268/08 ja T-281/08 28.2.2012 antaman tuomion;

               —

               antaa asiassa ratkaisun, kumoaa valtiontuesta C 56/06 (ex NN 77/06), jonka Itävalta on myöntänyt Bank Burgenlandin yksityistämiseen, 30.4.2008 tehdyn komission päätöksen 2008/719/EY (EYVL L 239, s. 32) ja velvoittaa komission korvaamaan menettelyistä unionin yleisessä tuomioistuimessa ja unionin tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut;

               —

               toissijaisesti toisessa luetelmakohdassa vaadittuun nähden palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen, jotta tämä ratkaisee asian unionin tuomioistuimen oikeudellisen arvioinnin perusteella, ja päättää oikeudenkäyntikuluista myöhemmin.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valitus koskee unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) yhdistetyissä asioissa T-268/08 ja T-281/06, Land Burgenland ja Itävallan tasavalta v. Euroopan komissio, 28.2.2012 antamaa tuomiota, jolla hylättiin valittajan kanne valtiontuesta, jonka Itävalta on myöntänyt Bank Burgenlandin yksityistämiseen, 30.4.2008 tehdystä komission päätöksestä 2008/719/EY.
   Valittaja vetoaa valituksensa tueksi seuraaviin kahteen valitusperusteeseen.
   1)   SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen, koska valituksenalaisessa tuomiossa todetaan, ettei komissio tehnyt oikeudellista virhettä, kun se ei ottanut huomioon tarjouksia arvioidessaan Ausfallhaftung-takausjärjestelmästä Land Burgenlandille aiheutuvia riskejä.

   Valittajan mukaan unionin yleinen tuomioistuin teki virheen, kun se tukeutui tältä osin oikeuskäytäntöön, jota ei voida soveltaa nyt käsiteltävään asiaan, tai jos kyseisen oikeuskäytännön katsotaan ainakin lähtökohtaisesti tulevan sovellettavaksi, se oli ristiriidassa unionin yleisen tuomioistuimen päättelyn kanssa.
   Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut huomioon sen päättelyn kanssa ristiriidassa olevaa oikeuskäytäntöä.
   Valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin arvioi virheellisesti, ettei Ausfallhaftung-takausjärjestelmästä johtuvia riskejä voitu ottaa huomioon, vaikka kyseistä takausta on pidettävä olemassa olevana tukena ja se on näin ollen laillinen tuki.
   2)   SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen, koska valituksenalaisessa tuomiossa todettiin, ettei komissio tehnyt oikeudellista virhettä todetessaan, ettei Finanzmarktaufsichtsbehördessä (FMA) käydyn menettelyn lopputulos tai kesto oikeuttanut Bank Burgenlandin myymistä Grazer Wechselseitige Versicherungille.

   Unionin yleinen tuomioistuin katsoi, ettei komissio tehnyt virhettä todetessaan, ettei mikään viitannut siihen, että FMA kieltäisi myynnin konsortiolle; kyseinen tuomioistuin teki kuitenkin virheen, kun se otti lähtökohdaksi ajatuksen, jonka mukaan valittajan FMA:ssa käydyn lupamenettelyn yhteydessä esittämät todisteet eivät olleet merkityksellisiä eikä kyseinen viranomainen ottanut niitä huomioon.
   Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin jätti ottamatta huomioon valittajan toimittamat konkreettiset todisteet, kun se totesi, ettei mikään viitannut siihen, että FMA:ssa käydyn menettelyn pituus olisi selvästi vaarantanut Bank Burgenlandin yksityistämismahdollisuudet.
   Lopuksi valittaja toteaa, että unionin yleisen tuomioistuimen arvioinnissa ja valvonnassa soveltamat kriteerit olivat vääriä.


title: Asia T-293/07 P: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 18.12.2008 — Lofaro v. komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Väliaikaiset toimihenkilöt — Valitusaika — Valituksen jättämispäivä — Vastaanotto hallinnossa — Oikeusvarmuuden periaate)

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/46

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 18.12.2008 — Lofaro v. komissio
   (Asia T-293/07 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Väliaikaiset toimihenkilöt - Valitusaika - Valituksen jättämispäivä - Vastaanotto hallinnossa - Oikeusvarmuuden periaate)
   (2009/C 44/79)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: Alessandro Lofaro (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja J.-L. Laffineur)

      Vastapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Currall ja K. Herrmann)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (kolmas jaosto) yhdistetyissä asioissa F-27/06 ja F-75/06, Lofaro vastaan komissio, 24.5.2007 antamasta määräyksestä (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) tehty valitus, jossa vaaditaan kyseisen määräyksen kumoamista
   Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Alessandro Lofaro vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan komissiolle tässä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 223, 22.9.2007.


title: Asia C-531/12 P: Valitus, jonka Commune de Millau ja Société d’économie mixte d’équipement de l’Aveyron (SEMEA) ovat tehneet 23.11.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-168/10 ja T-572/10, Euroopan komissio v. SEMEA ja Commune de Millau, 19.9.2012 antamasta tuomiosta

text:
               2.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/6

         Valitus, jonka Commune de Millau ja Société d’économie mixte d’équipement de l’Aveyron (SEMEA) ovat tehneet 23.11.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-168/10 ja T-572/10, Euroopan komissio v. SEMEA ja Commune de Millau, 19.9.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia C-531/12 P)
   2013/C 32/08
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittajat: Commune de Millau (Millaun kunta) ja Société d’économie mixte d’équipement de l’Aveyron (SEMEA) (edustaja: asianajaja F. Bleykasten)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Unionin yleisen tuomioistuimen 19.9.2012 antama tuomio on kumottava.

         On annettava uusi ratkaisu, jossa

               —

               todetaan, että unionin yleinen tuomioistuin ei ole toimivaltainen tutkimaan komission Millaun kuntaa vastaan nostamaa kannetta asiassa T-572/10

               —

               ohjataan komissio saattamaan asia toimivaltaisten ranskalaisten tuomioistuinten käsiteltäväksi

               —

               jätetään tutkimatta komission SEMEAa vastaan nostama kanne asiassa T-168/10.

         Asiakysymyksen osalta

               —

               on todettava, että velvollisuus, johon komission vaatimus perustuu, on Ranskan lainsäädännön mukaan vanhentunut

               —

               on hylättävä komission Millaun kuntaa ja SEMEAa vastaan esittämät vaatimukset.

         Toissijaisesti

               —

               on todettava, että komissio on loukannut oikeusvarmuuden ja hyvän hallinnon periaatteita

               —

               on todettava, että unionille on näin syntynyt sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu Millaun kuntaan ja SEMEAan nähden

               —

               on velvoitettava komissio suorittamaan Millaun kunnalle ja SEMEAlle 41 012 euron suuruinen pääoma Ranskan lain mukaisine korkoineen siihen päivään saakka, kun tässä asiassa annetaan tuomio.

         Joka tapauksessa

               —

               on todettava, että komissio vastaa tässä oikeusasteessa aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajat esittävät unionin yleisen tuomioistuimen tuomiota vastaan neljä valitusperustetta.
   Millaun kunta väittää ensiksi, että unionin yleinen tuomioistuin ei ole toimivaltainen tutkimaan sitä vastaan nostettua kannetta. Valittajan mukaan Ranskan julkisoikeudessa tarkoitettu oikeushenkilö ei voi sopia välityslausekkeesta kolmannen hyväksi tehdyn sopimusehdon avulla. Valittaja katsoo, että ei ole olemassa sellaista sopimusta, jonka puitteissa Millaun kunta olisi voinut tehdä välityslausekkeen komission hyväksi.
   SEMEA toteaa toiseksi, että siirtämällä omaisuutensa osakkeenomistajalle, joka on maksukykyinen julkisoikeudellinen oikeushenkilö (Millaun kunta), kun se itse oli maksukyvytön, se on pätevästi täyttänyt yhtiöasemaan perustuvat oikeutensa ja velvollisuutensa.
   Valittajat toteavat kolmanneksi, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen jättäessään ottamatta huomioon vanhentumiseen sovellettavan lain säännöksen. Riidanalainen saatava syntyi SEMEAn ja komission välisen liiketoimen yhteydessä. Huolimatta siitä, että SEMEAn ja komission välinen sopimus oli luonteeltaan hallinnollinen, asiassa sovellettava vanhentumista koskeva säännös on valittajien mukaan Ranskan kauppalain 189 bis §, josta on tullut 110-4 §. Valittajien mukaan komission saatava on vanhentunut.
   Valittajat arvostelevat unionin yleistä tuomioistuinta lopuksi siitä, ettei se tunnustanut komission vastuuta, vaikka se, ettei komissio toiminut 12 vuoteen saatavansa perimiseksi, on virhe ja vastoin Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 3 kohtaa. Komission vaatimien korojen suuruus liittyy myös siihen, ettei se perinyt saatavaansa, joten väitetyn vahingon ja komission menettelyn välillä on syy-yhteys. Valittajat väittävät vielä, että vahinko liittyy siihen, että niiden oli mahdotonta toteuttaa ajoissa toimenpiteitä komission vaatimuksiin vastaamiseksi.


title: Asia C-371/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 29.11.2011 (Gerechtshof te Amsterdamin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — National Grid Indus BV v. Inspecteur van de Belastingdienst Rijnmond/kantoor Rotterdam (Yhtiön tosiasiallisen johdon siirtäminen muuhun jäsenvaltioon kuin yhtiön perustamisjäsenvaltioon — Sijoittautumisvapaus — SEUT 49 artikla — Kotipaikkansa jäsenvaltiosta toiseen siirtävän yhtiön varojen piilevien arvonnousujen verotus — Veron määrän määrittäminen kotipaikan siirtohetkellä — Veron välitön kantaminen — Oikeasuhteisuus)

text:
               4.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 29.11.2011 (Gerechtshof te Amsterdamin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — National Grid Indus BV v. Inspecteur van de Belastingdienst Rijnmond/kantoor Rotterdam
   (Asia C-371/10) (1)

   (Yhtiön tosiasiallisen johdon siirtäminen muuhun jäsenvaltioon kuin yhtiön perustamisjäsenvaltioon - Sijoittautumisvapaus - SEUT 49 artikla - Kotipaikkansa jäsenvaltiosta toiseen siirtävän yhtiön varojen piilevien arvonnousujen verotus - Veron määrän määrittäminen kotipaikan siirtohetkellä - Veron välitön kantaminen - Oikeasuhteisuus)
   2012/C 32/14
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Gerechtshof te Amsterdam

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: National Grid Indus BV

      Vastaaja: Inspecteur van de Belastingdienst Rijnmond/kantoor Rotterdam

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Gerechtshof te Amsterdam — EY 43 artiklan (nykyinen SEUT 49 artikla) tulkinta — Kansalliset verosäännökset, joissa säädetään sellaisten yhtiöiden välittömästä maastapoistumisverotuksesta, jotka siirtävät kotipaikkansa tai varansa toiseen jäsenvaltioon

      Tuomiolauselma

               1)

               Jäsenvaltion oikeuden mukaan perustettu yhtiö, joka siirtää tosiasiallisen johtonsa toiseen jäsenvaltioon ilman, että kyseinen siirto vaikuttaa sen asemaan ensiksi mainitun jäsenvaltion oikeuden soveltamisalaan kuuluvana yhtiönä, voi vedota SEUT 49 artiklaan kyseenalaistaakseen sen veron lainmukaisuuden, jonka ensiksi mainittu jäsenvaltio on määrännyt yhtiölle tosiasiallisen johdon siirron yhteydessä.

               2)

               SEUT 49 artiklaa on tulkittava siten, että

                           —

                           se ei ole esteenä sellaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan yhtiön omaisuuserien piileviin arvonnousuihin kohdistuvan veron määrä vahvistetaan lopullisesti — ottamatta huomioon mahdollisesti myöhemmin realisoituvia arvonalentumisia tai arvonnousuja — silloin, kun yhtiö lakkaa saamasta veronalaisia voittoja kyseisessä jäsenvaltiossa siksi, että se on siirtänyt tosiasiallisen johtonsa toiseen jäsenvaltioon. Tältä osin on merkityksetöntä, että verotetut piilevät arvonnousut liittyvät valuuttakurssivoittoihin, jotka eivät ilmene vastaanottavassa jäsenvaltiossa, kun otetaan huomioon siellä voimassa oleva verojärjestelmä;

                           —

                           se on esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jossa säädetään tosiasiallisen johtonsa toiseen jäsenvaltioon siirtävän yhtiön omaisuuserien piileviin arvonnousuihin kohdistuvan veron välittömästä kantamisesta kyseisen siirron hetkellä.

      (1)  EUVL C 328, 4.12.2010.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, (viides jaosto), 28 päivänä maaliskuuta 1996, asiassa C-468/93 (Gerechtshof te Leeuwardenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Gemeente Emmen vastaan Belastingdienst Grote Ondernemingen (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - 13 artiklan B kohdan h alakohta ja 4 artiklan 3 kohdan b alakohta - Rakennusmaan luovutus)

text:
22.6.96                  FI                     Euroopan yhteisojen virallinen lehti                                 N:o C 180/9
4 ) Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.                      YHTEISOJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                (kolmas jaosto ),
(M EYVL N:o C 316 , 12.11.1994
                                                                                28 päivänä maaliskuuta 1996,
                                                                    asiassa C-99/94 (Finanzgericht Rheinland-Pfalzin esittämä
                                                                    ennakkoratkaisupyyntö ), Robert Birkenbeul GmbH & Co.
                                                                                KG vastaan Hauptzollamt Koblenz ( 1 )
                                                                    (Sähkömoottoreiden tuonnista perittävä polkumyynti
                                                                                tulli)
       YHTEISOJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                                      ( 96/C 180/18 )
                            (viides jaosto ),
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                   28 päivänä maaliskuuta 1996,
                                                                    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
asiassa C-468/93 ( Gerechtshof te Leeuwardenin esittàma
                                                                        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
ennakkoratkaisupyyntö ), Gemeente Emmen vastaan Bela
               stingdienst Grote Ondernemingen (*)                  Asiassa C-99/94, jonka Finanzgericht Rheinland-Pfalz
(Kuudes arvonlisäverodirektiivi — 13 artiklan B kohdan              ( Saksa ) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 ar
h alakohta ja 4 artiklan 3 kohdan b alakohta — Rakennus            tiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi
                            maan luovutus)                          saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
                                                                    olevassa asiassa Robert Birkenbeul GmbH & Co . KG
                             ( 96/C 180/ 17 )
                                                                    vastaan Hauptzollamt Koblenz ennakkoratkaisun väliaikai
                                                                    sen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Bulgariasta,
                   (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                  Unkarista, Puolasta, Saksan demokraattisesta tasavallasta,
                                                                    Romaniasta, Tsekkoslovakiasta ja Neuvostoliitosta per
                                                                    äisin olevien antoteholtaan yli 0,75 ja enintään 75 kW:n
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                    suuruisten standardoitujen monivaiheisten sähkömootto
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                    reiden tuonnissa 30 päivänä syyskuuta 1986 annetun
                                                                    komission asetuksen ( ETY ) N:o 3019/86 ( EYVL L 280,
Asiassa C-468/93 , jonka Gerechtshof te Leeuwarden ( Alan          s . 68 ) ja lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta
komaat ) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 ar             Bulgariasta, Unkarista , Puolasta, Saksan demokraattisesta
tiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi          tasavallasta, Tsekkoslovakiasta ja Neuvostoliitosta peräisin
saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä            olevien antoteholtaan yli 0,75 ja enintään 75 kW:n suu
olevassa asiassa Gemeente Emmen vastaan Belastingdienst             ruisten standardoitujen monivaiheisten sähkömoottoreiden
Grote Ondernemingen ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden                tuonnissa ja väliaikaisen tullin vakuutena olleiden määrien
liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta —                 lopullisesta kantamisesta 23 päivänä maaliskuuta 1987
yhteinen arvonlisäverojärjestelmä : yhdenmukainen mää              annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 864/87 ( EYVL
 räytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun                 L 83 , s. 1 ) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin ( kolmas
kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY ( EYVL 1977              jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja
 L 145 , s . 1 ) 13 artiklan B kohdan h alakohdan ja 4 artiklan     J. -P. Puissochet ( esittelevä tuomari ) sekä tuomarit J. C.
 3 kohdan b alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin           Moitinho de Almeida ja C. Gulmann, julkisasiamies: N.
 ( viides jaosto ) toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjoh        Fennelly, kirjaaja : johtava hallintovirkamies H. A. Riihi, on
 taja D. A. O. Edward sekä tuomarit J. -P. Puissochet                antanut 28.3.1996 tuomion, jonka tuomiolauselma on
 ( esittelevä tuomari ), J. C. Moitinho de Almeida, C. Gul          seuraava :
 mann ja M. Wathelet, julkisasiamies: N. Fennelly, kirjaaja:
 apulaiskirjaaja H. von Holstein, on 28.3.1 996 antanut              Väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Bul
 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :                        gariasta, Unkarista, Puolasta, Saksan demokraattisesta
                                                                     tasavallasta, Romaniasta, Tsekkoslovakiasta ja Neuvosto
                                                                     liitosta peräisin olevien antoteholtaan yli 0,75 ja enintään
Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmuk               75 kW:n suuruisten standardoitujen monivaiheisten sähkö
 aistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhden            moottoreiden tuonnissa 30 päivänä syyskuuta 1986 annet
 mukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta                   tua komission asetusta (ETY) N:o 3019/86 ja lopullisen
 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/                polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Bulgariasta, Unka
 ETY 13 artiklan B kohdan h alakohdan ja 4 artiklan                  rista, Puolasta, Saksan demokraattisesta tasavallasta, Tsek
 3 kohdan b alakohdan mukaisen rakennusmaan käsitteen                koslovakiasta ja Neuvostoliitosta peräisin olevien antote
 määritteleminen kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan. Tä            holtaan yli 0,75 ja enintään 75 kWm suuruisten standar
 män vuoksi yhteisöjen tuomioistuimen toimivaltaan ei                doitujen monivaiheisten sähkömoottoreiden tuonnissa ja
 kuulu sen määrääminen, minkä laajuisia rakennustöitä                väliaikaisen tullin vakuutena olleiden määrien lopullisesta
 maa-alueella pitää suorittaa, jotta sitä voitaisiin pitää tämän     kantamisesta 23 päivänä maaliskuuta 1987 annettua neu
 direktiivin mukaisena rakennusmaana .                               voston asetusta (ETY) N:o 864/87 on tulkittava siten, että
                                                                     ne koskevat ainoastaan täydellisiä tai valmiita standardoi
  (M EYVL N:o C 43 , 12.2.1994                                       tuja monivaiheisia sähkömoottoreita.
                                                                     (M EYVL N:o C 132, 14.5.1994


title: Asia F-123/07: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 23.1.2008 — De Fays v. komissio

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/71

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 23.1.2008 — De Fays v. komissio
   (Asia F-123/07)
   (2008/C 64/119)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä sovintoratkaisun jälkeen.


title: Asia T-479/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.2.2017 – Kendrion v. Euroopan unioni (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Kannekirjelmän täsmällisyys — Tutkittavaksi ottaminen — Perusoikeuskirjan 47 artikla — Tuomion antaminen kohtuullisessa ajassa — Aineellinen vahinko — Maksamatta jätetylle sakolle kertyneet korot — Pankkitakauskulut — Aineeton vahinko — Syy-yhteys)

text:
               13.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 78/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.2.2017 – Kendrion v. Euroopan unioni
   (Asia T-479/14) (1)

   ((Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Kannekirjelmän täsmällisyys - Tutkittavaksi ottaminen - Perusoikeuskirjan 47 artikla - Tuomion antaminen kohtuullisessa ajassa - Aineellinen vahinko - Maksamatta jätetylle sakolle kertyneet korot - Pankkitakauskulut - Aineeton vahinko - Syy-yhteys))
   (2017/C 078/24)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Kendrion NV (Zeist, Alankomaat) (edustajat: aluksi asianajajat P. Glazener ja T. Ottervanger, sitten T. Ottervanger)

      Vastaaja: Euroopan unioni, jota edustaa Euroopan unionin tuomioistuin (asiamiehet: aluksi A. Placco, sitten J. Inghelram ja E. Beysen)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: T. Christoforou, S. Noë ja P. Van Nuffel)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 268 artiklaan perustuva vaatimus sen vahingon korvaamisesta, joka kantajalle on väitetysti aiheutunut unionin yleisessä tuomioistuimessa 16.11.2011 annetulla tuomiolla Kendrion v. komissio (T-54/06, ei julkaistu, EU:T:2011:667) ratkaistussa asiassa käydyn oikeudenkäynnin keston vuoksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unioni, jota edustaa Euroopan unionin tuomioistuin, velvoitetaan maksamaan Kendrion NV:lle 588 769,18 euron suuruinen korvaus aineellisesta vahingosta, joka tälle yritykselle on aiheutunut siitä, että 16.11.2011 annetulla tuomiolla Kendrion v. komissio (T-54/06, ei julkaistu, EU:T:2011:667) ratkaistussa asiassa ei annettu tuomiota kohtuullisessa ajassa.

               2)

               Unioni, jota edustaa Euroopan unionin tuomioistuin, velvoitetaan maksamaan Kendrion NV:lle 6 000 euron korvaus aineettomasta vahingosta, joka tälle yhtiölle on aiheutunut siitä, ettei asiassa T-54/06 annettu tuomiota kohtuullisessa ajassa.

               3)

               Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin korvauksiin lisätään viivästyskorot, jotka lasketaan tämän tuomion julistamisesta siihen asti, kunnes korvaus on kokonaan maksettu, sen korkokannan mukaisesti, jonka määrä vastaa Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioihinsa soveltamaa korkokantaa korotettuna 3,5 prosenttiyksiköllä.

               4)

               Kanne hylätään muilta osin.

               5)

               Unioni, jota edustaa Euroopan unionin tuomioistuin, vastaa 6.1.2015 annetulla määräyksellä Kendrion v. Euroopan unioni (T-479/14, ei julkaistu, EU:T:2015:2) ratkaistusta oikeudenkäyntiväitteestä aiheutuneista omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan tästä oikeudenkäyntiväitteestä Kendrion NV:lle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               6)

               Kendrion sekä unioni, jota edustaa Euroopan unionin tuomioistuin, vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, jotka ovat aiheutuneet tällä tuomiolla ratkaistusta kanteesta.

               7)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 253, 4.8.2014.


title: Asia C-304/10: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 18.1.2011 — Euroopan komissio v. Puolan tasavalta

text:
               16.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 120/10

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 18.1.2011 — Euroopan komissio v. Puolan tasavalta
   (Asia C-304/10) (1)

   2011/C 120/24
   Oikeudenkäyntikieli: puola
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 246, 11.9.2010.


title: Asia T-654/16: Kanne 13.9.2016 – Foshan Lihua Ceramic v. komissio

text:
               21.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 428/19

         Kanne 13.9.2016 – Foshan Lihua Ceramic v. komissio
   (Asia T-654/16)
   (2016/C 428/21)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Foshan Lihua Ceramic Co. Ltd (Foshan City, Kiina) (edustajat: asianajajat B. Spinoit ja D. Philippe)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 15.4.2016 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen C(2016) 2136 final, jolla hylättiin pyyntö osittaisesta välivaiheen tarkastelusta, joka koskee ainoastaan sitä lopullista polkumyyntitullia koskevia seikkoja, jonka Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien keraamisten laattojen tuonille otettiin käyttöön neuvoston täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 917/2011;

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, jonka mukaan vastaaja rikkoi polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1) 17 artiklan 3 kohtaa, kun sitä luetaan yhdessä asetuksen 11 artiklan 3 kohdan ja 11 artiklan 5 kohdan kanssa.

      (1)  EYVL 2009, L 343, s. 51.


title: Asia C-62/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 16.6.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesverfassungsgericht – Saksa) – Peter Gauweiler ym. v. Deutscher Bundestag (Ennakkoratkaisupyyntö — Talous- ja rahapolitiikka — Eurojärjestelmän rahapoliittisia suoria kauppoja valtion joukkolainojen jälkimarkkinoilla koskevista tietyistä teknisistä ominaisuuksista tehdyt Euroopan keskuspankin (EKP) neuvoston päätökset — SEUT 119 ja SEUT 127 artikla — EKP:n ja Euroopan keskuspankkijärjestelmän toimivalta — Rahapolitiikan välittymismekanismi — Hintatason vakauden ylläpitäminen — Oikeasuhteisuus — SEUT 123 artikla — Euroalueen jäsenvaltioita koskeva keskuspankkirahoituksen kielto)

text:
               24.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 279/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 16.6.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesverfassungsgericht – Saksa) – Peter Gauweiler ym. v. Deutscher Bundestag
   (Asia C-62/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Talous- ja rahapolitiikka - Eurojärjestelmän rahapoliittisia suoria kauppoja valtion joukkolainojen jälkimarkkinoilla koskevista tietyistä teknisistä ominaisuuksista tehdyt Euroopan keskuspankin (EKP) neuvoston päätökset - SEUT 119 ja SEUT 127 artikla - EKP:n ja Euroopan keskuspankkijärjestelmän toimivalta - Rahapolitiikan välittymismekanismi - Hintatason vakauden ylläpitäminen - Oikeasuhteisuus - SEUT 123 artikla - Euroalueen jäsenvaltioita koskeva keskuspankkirahoituksen kielto))
   (2015/C 279/14)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesverfassungsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Peter Gauweiler, Bruno Bandulet, Wilhelm Hankel, Wilhelm Nölling, Albrecht Schachtschneider, Joachim Starbatty, Roman Huber ym., Johann Heinrich von Stein u. a. ja Fraktion DIE LINKE im Deutschen Bundestag

      Vastaaja: Deutscher Bundestag

      Muu osapuoli: Bundesregierung

      Tuomiolauselma

   SEUT 119 artiklaa, SEUT 123 artiklan 1 kohtaa ja SEUT 127 artiklan 1 ja 2 kohtaa sekä Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännöstä tehdyn pöytäkirjan (N:o 4) 17–24 artiklaa on tulkittava siten, että niissä annetaan Euroopan keskuspankkijärjestelmälle (EKPJ) oikeus ottaa käyttöön Euroopan keskuspankin (EKP) neuvoston 5. ja 6.9.2012 pidetyn 340. kokouksen pöytäkirjassa mainitussa lehdistötiedotteessa julkistetun kaltainen ohjelma valtioiden velkakirjojen ostamiseksi jälkimarkkinoilla.

      (1)  EUVL C 129, 28.4.2014.


title: Asia C-146/08 P: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 26.3.2009 — Efkon AG v. Euroopan parlamentti, Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku — Direktiivi 2004/52/EY — Sähköisten tiemaksujärjestelmien yhteentoimivuus yhteisössä — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat tai joka on selvästi perusteeton)

text:
               29.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/14

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 26.3.2009 — Efkon AG v. Euroopan parlamentti, Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-146/08 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Direktiivi 2004/52/EY - Sähköisten tiemaksujärjestelmien yhteentoimivuus yhteisössä - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat tai joka on selvästi perusteeton)
   2009/C 205/25
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Efkon AG (edustaja: Rechtsanwalt M. Novak)

      Valittajan vastapuolet: Euroopan parlamentti (asiamiehet: U. Rösslein ja A. Neergaard), Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bauer ja E. Karlsson) ja Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: N. Yerrell ja G. Braun)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-298/04, Efkon v. parlamentti ja neuvosto, 22.1.2008 antamasta määräyksestä, jossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti tutkimatta kanteen, jossa sitä oli vaadittu kumoamaan sähköisten tiemaksujärjestelmien yhteentoimivuudesta yhteisössä 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/52/EY (L 166, s. 124) — Vaatimus, jonka mukaan riidanalaisen toimen on koskettava henkilöä erikseen — Oikeus tulla kuulluksi tuomioistuimessa — Oikeudenkäynnin kesto ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Efkon AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 171, 5.7.2008.


title: Asia C-104/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Ireland (Irlanti) on esittänyt 24.2.2010 — Patrick Kelly v. National University of Ireland

text:
               22.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Ireland (Irlanti) on esittänyt 24.2.2010 — Patrick Kelly v. National University of Ireland
   (Asia C-104/10)
   2010/C 134/29
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Ireland

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Patrick Kelly

      Vastaaja: National University of Ireland

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Annetaanko direktiivin 97/80/EY (1) 4 artiklan 1 kohdalla sellaiselle ammatilliseen koulutukseen hakevalle henkilölle, joka on sitä mieltä, että häneltä on evätty pääsy ammatilliseen koulutukseen sen vuoksi, ettei häneen ole sovellettu tasa-arvoisen kohtelun periaatetta, oikeus saada tietoja, jotka koskevat muiden kysymyksessä olevalle kurssille hakeneiden henkilöiden ja erityisesti niiden hakijoiden pätevyyttä, joilta ei ole evätty pääsyä ammatilliseen koulutukseen, jotta kyseinen hakija voi ”näyttää toteen tuomioistuimessa tai muussa toimivaltaisessa elimessä tosiseikkoja, joiden perusteella voidaan olettaa, että kyseessä on välitön tai välillinen syrjintä”?

               2)

               Annetaanko direktiivin 76/207/ETY (2) 4 artiklalla sellaiselle ammatilliseen koulutukseen hakevalle henkilölle, joka on sitä mieltä, että häneltä on evätty pääsy ammatilliseen koulutukseen ”samoi[n] edellytyksi[n]” ja että häntä on syrjitty ”sukupuole[n] perust[eella]” ammatilliseen koulutukseen pääsyssä, oikeus saada tietoja, jotka kurssin järjestäjällä on muiden kysymyksessä olevalle kurssille hakeneiden henkilöiden ja erityisesti niiden hakijoiden pätevyydestä, joilta ei ole evätty pääsyä ammatilliseen koulutukseen?

               3)

               Annetaanko direktiivin 2002/73/EY (3) 3 artiklalla, jossa kielletään ”välitö[n] tai välilli[nen] sukupuoleen perustuvaa syrjint[ä]” siltä osin kuin on kyse ”mahdollisuudesta” ammatilliseen koulutukseen, sellaiselle ammatilliseen koulutukseen hakevalle henkilölle, joka väittää, että häntä on syrjitty ”sukupuoleen perustu[en]” ammatilliseen koulutukseen pääsyssä, oikeus saada tietoja, jotka kurssin järjestäjällä on muiden kysymyksessä olevalle kurssille hakeneiden henkilöiden ja erityisesti niiden hakijoiden pätevyydestä, joilta ei ole evätty pääsyä ammatilliseen koulutukseen?

               4)

               Onko SEUT 267 artiklan kolmanteen kohtaan perustuvan velvollisuuden luonne erilainen jäsenvaltiossa, joissa on voimassa oikeusjärjestelmä, jossa noudatetaan akkusatorista (eikä inkvisitorista) menetelmää, ja jos näin on, niin missä suhteessa?

               5)

               Voidaanko edellä mainittuihin direktiiveihin perustuvaa tiedonsaantioikeutta rajoittaa luottamuksellisuutta koskevien kansallisten tai yhteisön lakien voimalla?

      (1)  Todistustaakasta sukupuoleen perustuvissa syrjintätapauksissa 15.12.1997 annettu neuvoston direktiivi 97/80/EY (EYVL L 14, s. 6).

      (2)  Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9.2.1976 annettu neuvoston direktiivi 76/207/ETY (EYVL L 39, s. 40).

      (3)  Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY muuttamisesta 23.9.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/73/EY (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EYVL L 269, s. 15).


title: Asia F-47/11: Kanne 15.4.2011 — ZZ v. komissio

text:
               27.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/56

         Kanne 15.4.2011 — ZZ v. komissio
   (Asia F-47/11)
   2011/C 252/123
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: Rechtsanwalt W. Bode)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Päätöksen, jolla evättiin kantajan oikeus osallistua kilpailuun EPSO AST/100/09 kumoaminen ja kilpailun kulkua koskevien tietojen saantia koskeva pyyntö

      Vaatimukset

               —

               Vastaaja on velvoitettava antamaan kantajalle kattavat tiedot kilpailun tähänastisesta kulusta ja yksittäisistä kokeista, mukaan lukien tiedot kokeiden arviointiprosessista, erityisesti — mutta ei yksinomaan — siten, että

                           —

                           kantajalle annetaan oikeus tutustua kaikkiin asiakirjoihin, jotka vastaajalla on kantajan osallistumisesta kilpailuun, mukaan lukien asiakirjoihin, jotka koskevat kantajan suorittamien kokeiden arviointia.

                           —

                           kantajalle annetaan kattavat tiedot siitä, miten kantajan käytännön kokeessa (a) saama 12 pisteen tulos on muodostunut.

                           —

                           kantajalle annetaan tietoja kilpailun kulusta yleisesti, mukaan lukien tieto suulliseen ja käytännön kokeeseen osallistuneiden hakijoiden lukumäärästä, suullisen kokeen hyväksytysti suorittaneiden hakijoiden lukumäärästä ja käytännön kokeen (a) hyväksytysti suorittaneiden hakijoiden lukumäärästä sekä valintalautakunnan laatimat arviointiperusteet, esimerkiksi arviointitaulukko, perusteet, joiden mukaan tietty osa pisteistä jaetaan yksittäisten osakokeiden tietyissä osissa tai tiettyjen arviointikriteerien perusteella, muiden hakijoiden käytännön kokeissa (a) ja (b) saamat pistemäärät ja tiedot siitä, miten nämä pistemäärät ovat muodostuneet.

               —

               Vastaajan 28.9.2010 tekemä päätös sekä 5.4.2011 tehty vahvistava päätös on kumottava, mistä seuraa, että kantaja voi yhä osallistua kilpailuun ja erityisesti ensiksi kantajan käytännön kokeen (b) korjaaminen.

               —

               Vastaaja on velvoitettava korvaamaan kantajan muut kuin oikeudenkäyntiin liittyvät kulut, jotka ovat aiheutuneet kolmesta hallinnollisesta valituksesta ja tästä kanteesta.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, (neljäs jaosto), 19 päivänä lokakuuta 1995, asiassa C-128/94 (Bundesverwaltungsgerichtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Hans Hönig vastaan Stadt Stockach (Direktiivi 88/166/ETY - Häkeissä pidettävien munivien kanojen suojelun vähimmäisvaatimukset)

text:
N:o C 315 / 8          FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        25.11.95
nale civile e penale di Milano on sille esittänyt 31.3.1994               YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
tekemällään päätöksellä.                                                                    ( kuudes jaosto ),
                                                                                19 päivänä lokakuuta 1995 ,
(') EYVL N:o C 161 , 11.6.1994
                                                                   asiassa C-137/94 ( High Court of Justice, Queen's Bench
                                                                   Division, Divisional Courtin esittämä ennakkoratkaisu
                                                                   pyyntö ), The Queen vastaan The Secretary of State for
                                                                                Health, ex parte: Cyril Richardson^)
                                                                   (Miesten ja naisten tasa-arvo — Vapautus lääkekulujen
                                                                   maksamisesta — Direktiivin 79/7/ETY aineellinen sovelta
                                                                   misala — Suhde eläkeikään — Tuomion ajallinen vaiku
     YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                                                              tus)
                          ( neljäs jaosto ),                                                  ( 95 /C 315 / 15 )
                 19 päivänä lokakuuta 1995 ,
asiassa C-128/94 ( Bunclesvervvaltungsgerichtin esittämä
ennakkoratkaisupyyntö ), Hans Hönig vastaan Stadt Stok                             (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                               kach (')
(Direktiivi 88/166/ETY — Häkeissä pidettävien munivien             ( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
          kanojen suojelun vähimmäisvaatimukset)                       yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                           ( 95/C 315/ 14 )
                                                                   Asiassa C-137/94 , jonka High Court of Justice, Queen's
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                      Bench Division, Divisional Court on saattanut EY:n perus
                                                                   tamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti yhteisöjen
                                                                   tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen ensin mainitussa
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)              tuomioistuimessa vireillä olevassa riita-asiassa The Queen
                                                                   vastaan The Secretary of State for Health , ex parte : Cyril
                                                                   Richardson, ennakkoratkaisun miesten ja naisten tasa
Asiassa C-128/94 , jonka Bundesverwaltungsgericht on saat         arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta
tanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti            sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19 päivänä joulu
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen ensin          kuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 79/7/ETY tul
mainitussa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Hans         kinnasta ( EYVL N:o L 6 , s . 24 ), yhteisöjen tuomioistuin
Hönig vastaan Stadt Stockach ennakkoratkaisun yhteisön             ( kuudes jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheen
tuomioistuimen asiassa 131 /86 antaman tuomion ( häkeissä          johtaja C. N. Kakouris , tuomarit F. A. Schockweiler
pidettävien munivien kanojen suojelun vähimmäisvaati              ( esittelevä tuomari ), P. J. G. Kapteyn , J. L. Murray ja H.
muksista 25 päivänä maaliskuuta 1986 annetun neuvoston             Ragnemalm, julkisasiamies : M. B. Elmer, kirjaaja : hallinto
direktiivin 86/ 113/ETY julistaminen mitättömäksi ) täytän        virkamies L. Hewlett, on antanut 19.10.1995 tuomion ,
töönpanosta 7 päivänä maaliskuuta 1988 annetun neuvos             jonka tuomiolauselma on seuraava :
ton direktiivin 88/166/ETY ( EYVL N:o L 74 , s . 83 ) liitteen 3
artiklan 1 kohdan a alakohdan tulkinnasta , yhteisöjen
tuomioistuin ( neljäs jaosto ), toimien kokoonpanossa :             1 ) Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen
jaoston puheenjohtaja C.. N. Kakouris , tuomarit P. J. G.                asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa
Kapteyn ( esittelevä tuomari ) ja J. L. Murray, julkisasiamies :         kysymyksissä 19 päivänä joulukuuta 1978 annetun
P. Leger, kirjaaja : johtava hallintovirkamies H. A. Rühl , on           neuvoston direktiivin 79/7/ETY 3 artiklan 1 kohtaa on
antanut 19.10.1995 tuomion , jonka tuomiolauselma on                     tulkittava siten, että sellainen National Health Service
seuraava :                                                               (Charges for Drugs and Appliances) Regulations
                                                                         1989:n (vuoden 198 9 asetus) 6 pykälän 1 momentin
                                                                         mukainen järjestelmä, jossa vapautetaan tietyt henkilö
Yhteisön tuomioistuimen asiassa 131 /86 antaman tuomion
                                                                         ryhmät ja erityisesti tietyt iäkkäät henkilöt lääkekulujen
(häkeissä pidettävien munivien kanojen suojelun vähim                   maksamisesta, kuuluu direktiivin soveltamisalaan .
mäisvaatimuksista 25 päivänä maaliskuuta 1986 annetun
neuvoston direktiivin 86/113/ETY julistaminen mitättö
mäksi) täytäntöönpanosta 7 päivänä maaliskuuta 198 S               2 ) Edellä mainitun direktiivin 79/7/ETY 7 artiklan 1
annetun neuvoston direktiivin 88/ 1 66/ETY liitteen 3 artik             kohdan a alakohdassa ei oikeuteta jäsenvaltiota , joka
lan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, ettei siinä                on määrännyt tämän säännöksen nojalla naisten osalta
kielletä jäsenvaltioita antamasta tiukempia kansallisia sään            eläkeiäksi 60 vuotta ja miesten osalta 65 vuotta,
nöksiä häkeissä pidettävien munivien kanojen käytössä                    säätämään lisäksi, että naiset saavat lääkekuluista
olevasta häkkipinta-alasta .                                             vapautuksen 60 vuotta täytettyään ja miehet vasta 65
                                                                         vuotta täytettyään .
(') EYVL N:o C 174 , 25.6.1994
                                                                   3 ) Tämän tuomion ajallisia vaikutuksia ei ole syytä rajata,
                                                                         ja siten sellaisetkin henkilöt, jotka eivät ole nostaneet


title: Asia T-488/08: Kanne 14.11.2008 — Galileo International Technology v. SMHV — GALILEO SISTEMAS Y SERVICIOS (GSS GALILEO SISTEMAS Y SERVICIOS)

text:
               24.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 19/32

         Kanne 14.11.2008 — Galileo International Technology v. SMHV — GALILEO SISTEMAS Y SERVICIOS (GSS GALILEO SISTEMAS Y SERVICIOS)
   (Asia T-488/08)
   (2009/C 19/61)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Galileo International Technology LLC (Bridgetown, Barbados) (edustajat: barrister S. Malynicz, solicitor K. Gilbert ja solicitor M. Blair)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Galileo Sistemas y Servicios, SL (Tres Cantos, Espanja)
   Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 28.8.2008 tekemä päätös asiassa R 403/2006-4 on kumottava, ja

               —

               vastaaja ja vastapuoli valituslautakunnassa on velvoitettava vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja kantajan oikeudenkäyntikuluista.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki ”GSS GALILEO SISTEMAS Y SERVICIOS” luokkiin 9 ja 38 kuuluvia tavaroita varten.

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkkiä ”GALILEO” koskeva yhteisön tavaramerkkihakemus N:o 170 167 luokkiin 9, 39, 41 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten; sanamerkkiä ”GALILEO” koskeva yhteisön tavaramerkin rekisteröinti N:o 2 157 501 luokkiin 9, 16, 35, 38, 39, 41 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten; kuviomerkkiä ”powered by Galileo” koskeva yhteisön tavaramerkin rekisteröinti N:o 516 799 luokkiin 9, 16, 35, 38, 39, 41 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten; kuviomerkkiä ”GALILEO INTERNATIONAL” koskeva yhteisön tavaramerkin rekisteröinti N:o 330 084 luokkiin 9, 39, 41 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten; kuviomerkkiä ”GALILEO INTERNATIONAL” koskeva yhteisön tavaramerkin rekisteröinti N:o 2 159 069 luokkiin 9, 16, 35, 38, 39, 41 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten; useissa jäsenvaltioissa suojatut aikaisemmat merkit, erityisesti rekisteröimätön tavaramerkki, kauppanimi ja merkki, joita kaikkia käytetään elinkeinotoiminnassa mainittujen tavaroiden ja palvelujen osalta.

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen riidanalaisten tavaroiden ja palvelujen osalta.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston päätöksen kumoaminen.

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen siltä osin kuin i) valituslautakunta ei ole suorittanut kyseessä olevan yhteisön tavaramerkin kokonaisarviointia pelkkien sanamerkkien ”GALILEO” osalta, ii) valituslautakunta teki virheen arvioidessaan kyseessä olevaa yhteisön tavaramerkkiä sanan ”GALILEO” sisältävien aikaisempien moniosaisten tavaramerkkien osalta ja iii) valituslautakunta teki virheen arvioidessaan tavaroiden samankaltaisuutta. Neuvoston asetuksen N:o 40/94 63 artiklan 2 kohdan rikkominen, koska valituslautakunta ei palauttanut asiaa väiteosastoon neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 4 kohdan ja 8 artiklan 5 kohdan mukaista arviointia varten.


title: Asia T-366/08: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.2.2012 — Federcoopesca ym. v. komissio (Kumoamiskanne — Asetus (EY) N:o 530/2008 — Tonnikalakannan elvytystoimenpiteet — Suurimpien sallittujen saaliiden (TAC) vahvistaminen vuodelle 2008 — Yleisesti sovellettava toimi — Toimi ei koske kantajia erikseen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               14.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 109/12

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.2.2012 — Federcoopesca ym. v. komissio
   (Asia T-366/08) (1)

   (Kumoamiskanne - Asetus (EY) N:o 530/2008 - Tonnikalakannan elvytystoimenpiteet - Suurimpien sallittujen saaliiden (TAC) vahvistaminen vuodelle 2008 - Yleisesti sovellettava toimi - Toimi ei koske kantajia erikseen - Tutkimatta jättäminen)
   2012/C 109/27
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Federazione Nazionale delle Cooperative della Pesca (Federcoopesca) (Rooma, Italia) sekä kahdeksan muuta kantajaa, joiden nimet mainitaan määräyksen liitteessä (edustajat asianajajat P. Cavasola, V. Cannizzaro ja G. Micucci)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: K. Banks ja D. Nardi)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Tonnikalaa Atlantin valtamerellä pituuspiirin 45 ° läntistä pituutta itäpuolella sekä Välimerellä kalastavia kurenuotta-aluksia koskevista kiireellisistä toimenpiteistä 12.6.2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 530/2008 (EUVL L 155, s. 9) kumoamista koskeva vaatimus.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Federazione Nazionale delle Cooperative della Pesca (Federcoopesca) sekä kahdeksan muuta kantajaa, joiden nimet mainitaan määräyksen liitteessä, vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 301, 22.11.2008.


title: Asia T-577/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.1.2017 – Gascogne Sack Deutschland GmbH ja Gascogne v. Euroopan unioni (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Kannekirjelmän täsmällisyys — Vanhentuminen — Tutkittavaksi ottaminen — Perusoikeuskirjan 47 artikla — Tuomion antaminen kohtuullisessa ajassa — Aineellinen vahinko — Aiheutuneet tappiot — Maksamatta jätetylle sakolle kertyneet korot — Pankkitakauskulut — Mahdollisuuden menettäminen — Aineeton vahinko — Syy-yhteys)

text:
               20.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 53/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.1.2017 – Gascogne Sack Deutschland GmbH ja Gascogne v. Euroopan unioni
   (Asia T-577/14) (1)

   ((Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Kannekirjelmän täsmällisyys - Vanhentuminen - Tutkittavaksi ottaminen - Perusoikeuskirjan 47 artikla - Tuomion antaminen kohtuullisessa ajassa - Aineellinen vahinko - Aiheutuneet tappiot - Maksamatta jätetylle sakolle kertyneet korot - Pankkitakauskulut - Mahdollisuuden menettäminen - Aineeton vahinko - Syy-yhteys))
   (2017/C 053/33)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Gascogne Sack Deutschland GmbH, kotipaikka Wieda (Saksa) ja Gascogne, kotipaikka Saint-Paul-les-Dax (Ranska) (edustajinaan: asianajajat F. Puel, E. Durand ja L. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan unioni, jota edustaa Euroopan unionin tuomioistuin (asiamiehinään: aluksi M. A. Placco, sitten M. J. Inghelram ja S. Chantre)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehinään: N. Khan, V. Bottka ja P. van Nuffel)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 268 artiklaan perustuva vaatimus sen vahingon korvaamiseksi, joka kantajille on väitetysti aiheutunut unionin yleisessä tuomioistuimessa 16.11.2011 annettuun tuomioon Groupe Gascogne v. komissio (T-72/06, ei julkaistu, EU:T:2011:671) ja 16.11.2011 annettuun tuomioon Sachsa Verpackung v. komissio (T-79/06, ei julkaistu, EU:T:2011:674) johtaneissa asioissa käytyjen oikeudenkäyntien keston vuoksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unioni, jota edustaa Euroopan unionin tuomioistuin, velvoitetaan maksamaan Gascognelle 47 064,33 euron suuruinen korvaus aineellisesta vahingosta, joka tälle yritykselle on aiheutunut siitä, että 16.11.2011 annettuun tuomioon Groupe Gascogne v. komissio (T-72/06, ei julkaistu, EU:T:2011:671) ja 16.11.2011 annettuun tuomioon Sachsa Verpackung v. komissio (T-79/06, ei julkaistu, EU:T:2011:674) johtaneissa asioissa ei annettu tuomiota kohtuullisessa ajassa. Korvaukseen on lisättävä hyvityskorot, jotka lasketaan 4.8.2014 lukien tämän tuomion julistamiseen asti ja Eurostatin (Euroopan unionin tilastotoimiston) siinä jäsenvaltiossa, johon tämä yritys on sijoittautunut, kyseisellä aikavälillä toteaman vuotuisen inflaatioprosentin mukaisesti.

               2)

               Unioni, jota edustaa Euroopan unionin tuomioistuin, velvoitetaan maksamaan Gascogne Sack Deutschland GmbH:lle 5 000 euron korvaus ja Gascognelle 5 000 euron korvaus aineettomasta vahingosta, joka näille yrityksille on aiheutunut siitä, ettei asioissa T-72/06 ja T-79/06 annettu tuomiota kohtuullisessa ajassa.

               3)

               Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin korvauksiin lisätään viivästyskorot, jotka lasketaan tämän tuomion julistamisesta siihen asti, kunnes korvaus on kokonaan maksettu, sen korkokannan mukaisesti, jonka määrä vastaa Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioihinsa soveltamaa korkokantaa korotettuna kahdella prosenttiyksiköllä.

               4)

               Kanne hylätään muilta osin.

               5)

               Unioni, jota edustaa Euroopan unionin tuomioistuin, vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Gascogne Sack Deutschlandille ja Gascognelle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut sekä 2.2.2015 annettuun määräykseen Gascogne Sack Deutschland ja Gascogne v. Euroopan unioni (T-577/14, ei julkaistu, EU:T:2015:80) johtaneesta oikeudenkäyntiväitteestä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               6)

               Gascogne Sack Deutschland ja Gascogne sekä unioni, jota edustaa Euroopan unionin tuomioistuin, vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, jotka liittyvät tähän tuomioon johtaneeseen kanteeseen.

               7)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 351, 6.10.2014.


title: Asia C-585/12 P: Valitus, jonka Shell Petroleum NV, The Shell Transport and Trading Company Ltd ja Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV on tehnyt 12.12.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-343/06, Shell Petroleum NV, The Shell Transport and Trading Company Ltd ja Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV v. Euroopan komissio, 27.9.2012 antamasta tuomiosta

text:
               23.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/6

         Valitus, jonka Shell Petroleum NV, The Shell Transport and Trading Company Ltd ja Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV on tehnyt 12.12.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-343/06, Shell Petroleum NV, The Shell Transport and Trading Company Ltd ja Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV v. Euroopan komissio, 27.9.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia C-585/12 P)
   2013/C 55/08
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Shell Petroleum NV, The Shell Transport and Trading Company Ltd ja Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV (edustajat: advocaat O. W. Brouwer, advocaat W. Knibbeler, advocaat A. A. J. Pliego Selie ja advocaat P. D. van den Berg)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittajat vaativat, että unionin tuomioistuimen on

               —

               kumottava valituksessa vaaditut tuomion kohdat

               —

               annettava lopullinen tuomio ja kumottava riidanalainen päätös tai alennettava sakkoa valituksessa vaaditulla tavalla tai toissijaisesti palautettava asia unionin yleiseen tuomioistuimeen, jotta asia ratkaistaisiin unionin tuomioistuimen tuomion mukaisesti ja

               —

               velvoitettava Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajat tukeutuvat kahteen valitusperusteeseen. Valituksenalaisessa tuomiossa unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi osittain valittajien kanteen, jossa vaadittiin EY 81 artiklan soveltamismenettelystä 13.9.2006 tehdyn komission päätöksen K(2006) 4090 lopullinen (asia COMP/F/38.456 — Bitumi) kumoamista osittain.
   Ensimmäisessä valitusperusteessaan valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisia virheitä eikä esittänyt riittäviä tai asianmukaisia perusteluja todetessaan, että riidanalaisessa päätöksessä osoitetaan oikeudellisesti riittävällä tavalla, että sama yritys on syyllistynyt toistuviin kilpailusääntöjen rikkomisiin. Unionin yleinen tuomioistuin teki myös oikeudellisen virheen eikä esittänyt riittäviä tai asianmukaisia perusteluja todetessaan, että asiassa T-203/01, Michelin, annetussa tuomiossa mainitut edellytykset täyttyvät. Lopuksi unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se siirsi todistustaakan valittajille.
   Toisessa valitusperusteessaan valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen eikä esittänyt riittäviä tai asianmukaisia perusteluja todetessaan, että Euroopan komissiolla oli oikeus sisällyttää Mexphalte C -nimisen tuotteen myynnin sakon laskentaan. Unionin yleinen tuomioistuin teki myös menettelyllisen virheen, kun se ei lausunut tietyistä valittajien esittämistä väitteistä. Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin ei esittänyt riittäviä tai asianmukaisia perusteluja, kun se ei lausunut epäjohdonmukaisuudesta, joka johtuu siitä, että teollisuusbitumit suljettiin pois sakon laskennasta. Unionin yleinen tuomioistuin otti myös olennaiset todisteet huomioon vääristyneellä tavalla, kun se tukeutui olennaisen asiakirjan virheellisen tulkintaan tehdessään Mexphalte C:tä koskevan päätelmän, jota ei selvästi voida johtaa tästä asiakirjasta. Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen eikä esittänyt riittäviä tai asianmukaisia perusteluja, kun se tarkasteli sakon määrää täyttä harkintavaltaansa käyttäen. Lopuksi unionin yleinen tuomioistuin teki menettelyllisen virheen ja rikkoi todistustaakkaa koskevia sääntöjä, kun se ei tutkinut, loukkasiko Euroopan komissio yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, kun se sisällytti valittajien sakkoon Mexphalte C:n myynnin.


title: Asia C-343/04: Oberster Gerichtshofin 21.7.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Land Oberösterreich vastaan ČEZ, a.s.

text:
               9.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 251/8

         Oberster Gerichtshofin 21.7.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Land Oberösterreich vastaan ČEZ, a.s.
   (Asia C-343/04)
   (2004/C 251/14)
   Oberster Gerichtshof on pyytänyt 21.7.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 10.8.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Land Oberösterreich vastaan ČEZ, a.s., seuraavaan kysymykseen:
   Onko tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksityisoikeuden alalla koskevan, 27 päivänä syyskuuta 1968 tehdyn Brysselin yleissopimuksen 16 artiklan 1 kappaleen a alakohdassa käytettyä ilmaisua ”asiassa, joka koskee esineoikeutta kiinteään omaisuuteen”, tulkittava niin, että se kattaa myös (ennalta ehkäisevät) kieltokanteet, joiden tavoitteena on Allgemeines Bürgerliches Gesetzbuchin (ABGB) 364 §:n 2 momentin nojalla estää naapurivaltiossa — joka ei ole Euroopan unionin jäsenvaltio — sijaitsevalta kiinteistöltä peräisin olevat immissiot (nyt esillä olevassa asiassa Tsekin tasavallassa sijaitsevasta ydinvoimalasta peräisin oleva ionisoiva säteily) kantajan omistamalle maaomaisuudelle?


title: Asia C-395/05: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 6.3.2007 (Tribunale di Viterbon (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — rikosoikeudenkäynti Antonello D'Antoniota, Alessandro D'Antonia ja Rodolfo Ramieria vastaan (Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta — Sijoittautumisvapaus — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Yrityksiin sovellettavat kilpailusäännöt — EY 31, EY 43, EY 49 ja EY 86 artiklan tulkinta — Uhkapelit — Vedonlyöntivälitys urheilutapahtumissa — Konsessiosopimusta koskeva edellytys — Tietynmuotoisten pääomayhtiöiden jättäminen ulkopuolelle — Poliisin myötämää lupaa koskeva edellytys — Rangaistusseuraamukset)

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/20

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 6.3.2007 (Tribunale di Viterbon (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — rikosoikeudenkäynti Antonello D'Antoniota, Alessandro D'Antonia ja Rodolfo Ramieria vastaan
   (Asia C-395/05) (1)

   (Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta - Sijoittautumisvapaus - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Yrityksiin sovellettavat kilpailusäännöt - EY 31, EY 43, EY 49 ja EY 86 artiklan tulkinta - Uhkapelit - Vedonlyöntivälitys urheilutapahtumissa - Konsessiosopimusta koskeva edellytys - Tietynmuotoisten pääomayhtiöiden jättäminen ulkopuolelle - Poliisin myötämää lupaa koskeva edellytys - Rangaistusseuraamukset)
   (2007/C 96/34)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunale di Viterbo
   Rikosoikeudenkäynnin asianosaiset pääasiassa
   Antonello D'Antonio, Alessandro D'Antoni ja Rodolfo Ramieri
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunale di Viterbo — EY 31, EY 43, EY 49 ja EY 81 — EY 86 artiklan tulkinta — Kansallinen laki, jonka mukaan vedonlyöntien keräämistoiminta on luvanvaraista
   Määräysosa

               1)

               Kansallinen lainsäädäntö, jolla kielletään erityisesti urheilutapahtumia koskevien vedonlyöntien välittäminen, hyväksyminen, rekisteröinti ja edelleentoimittaminen ilman kyseisen jäsenvaltion myöntämää konsessiosopimusta tai sen poliisin antamaa lupaa, on EY 43 ja EY 49 artiklassa määrättyjen sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisvapauden este.

               2)

               Kansallisen tuomioistuimen on tarkistettava, pyritäänkö kansallisella lainsäädännöllä, jolla rajoitetaan uhkapelialalla toimivien toimijoiden lukumäärää, todellakin estämään se, että tämän alan toimintoja harjoitettaisiin rikollisessa tai vilpillisessä tarkoituksessa.

               3)

               EY 43 ja EY 49 artiklaa on tulkittava siten, että niiden vastainen on sellainen pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen lainsäädäntö, jolla suljetaan pois ja jolla kaiken lisäksi edelleen suljetaan pois uhkapelialalta sellaiset toimijat, joiden oikeudellinen muoto on pääomayhtiö, jonka osakkeita noteerataan säännellyillä markkinoilla.

               4)

               EY 43 ja EY 49 artiklaa on tulkittava siten, että niiden vastainen on sellainen pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään rikosoikeudellinen seuraamus pääasian syytettyjen kaltaisille henkilöille siitä syystä, että he ovat harjoittaneet järjestäytynyttä vedonlyöntivälitystoimintaa ilman kansallisen lainsäädännön edellyttämää konsessiosopimusta tai poliisin myöntämää lupaa, kun nämä henkilöt eivät ole voineet varustautua näillä konsessiosopimuksilla tai luvilla sen vuoksi, että tuo jäsenvaltio on yhteisön oikeuden vastaisesti kieltäytynyt niitä heille myöntämästä.

      (1)  EUVL C 10, 14.1.2006.


title: Asia C-203/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Varhoven administrativen sad (Bulgaria) on esittänyt 26.4.2010 — Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” — Varna v. ”Auto Nikolovi” OOD

text:
               17.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Varhoven administrativen sad (Bulgaria) on esittänyt 26.4.2010 — Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” — Varna v. ”Auto Nikolovi” OOD
   (Asia C-203/10)
   2010/C 195/09
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Varhoven administrativen sad

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto”-Varna

      Vastapuoli:”Auto Nikolovi” OOD

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Käsittääkö yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 311 artiklan 1 kohdan 1 alakohdassa säännelty käsite ”käytetyt tavarat” myös käytetyn irtaimen omaisuuden, joka ei ole sillä tavoin (merkillä, mallilla, sarjanumerolla, valmistusvuodella jne.) yksilöity, että se poikkeaisi muista saman lajin tavaroista, vaan se määritetään lajiominaisuuksien mukaan?

               2)

               Annetaanko jäsenvaltioille neuvoston direktiivin 2006/112/EY 311 artiklan 1 kohdan 1 alakohtaan sisältyvällä sanamuodolla ”jäsenvaltioiden määritelmän mukaista” mahdollisuus määritellä itse käsite ”käytetyt tavarat”, vai onko direktiivin mukainen tämän käsitteen määritelmä toistettava tarkasti kansallisessa laissa?

               3)

               Vastaako kansalliseen säännökseen otettu vaatimus, jonka mukaan käytetyt tavarat määritetään erikseen, ”käytettyjä tavaroita” koskevan yhteisön oikeuden määritelmän sisältöä ja tarkoitusta?

               4)

               Kun otetaan huomioon neuvoston direktiivin 2006/112/EY johdanto-osan 51 perustelukappaleessa mainitut tavoitteet, voidaanko olettaa, että direktiivin 2006/112/EY 314 artiklan 1 momenttiin sisältyvä sanamuoto ”kun ne on tälle yhteisössä luovuttanut” kattaa myös sellaisten käytettyjen tavaroiden maahantuonnin, joiden osalta verovelvollinen jälleenmyyjä on itse toiminut maahantuojana?

               5)

               Mikäli voittomarginaaliverotusta koskeva järjestelmä on sovellettavissa myös silloin, kun verovelvollinen jälleenmyyjä luovuttaa käytettyjä tavaroita, jotka se on itse tuonut maahan: Onko henkilön, jolta verovelvollinen jälleenmyyjä on vastaanottanut nämä tavarat, kuuluttava johonkin 314 artiklan a–d alakohdassa mainituista henkilöryhmistä?

               6)

               Onko neuvoston direktiivin 2006/112/EY 320 artiklan 1 kohtaan sisältyvä tavaraluettelo tyhjentävä?

               7)

               Onko direktiivin 2006/112/EY 320 artiklan 1 kohdan ensimmäistä alakohtaa ja 2 kohtaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle säännökselle, jonka mukaan verovelvollisen jälleenmyyjän oikeus vähentää arvonlisävero, jonka se on suorittanut käytettyjen tavaroiden maahantuonnin yhteydessä, ostoihin sisältyvänä verona syntyy ja sitä käytetään sinä ajanjaksona, jona nämä tavarat luovutetaan myöhemmin sellaisen verollisen luovutuksen yhteydessä, johon verovelvollinen jälleenmyyjä soveltaa tavallista arvonlisäverojärjestelmää.

               8)

               Onko direktiivin 2006/112/EY 314 artiklan a–d alakohdalla ja 320 artiklan 1 kohdan ensimmäisellä alakohdalla ja 2 kohdalla välitön oikeusvaikutus ja voiko kansallinen tuomioistuin tukeutua niihin suoraan nyt käsiteltävänä olevan kaltaisessa asiassa?

      (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/ЕY (EUVL L 347, s. 1).


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 20 päivänä marraskuuta 1996, asiassa T-135/95, Z vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstöasia - Kumoamiskanne - Sääntöjenvastainen poissaolo työstä - Henkilöstösääntöjen 59 ja 60 artikla - Lääkärintodistukset - Työkyvyttömyys)

text:
N:o C 9/ 16          I FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        11.1.97
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           gissa asianajotoimisto Catherine Dessoy, 31 rue d'Eich,
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                              vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamies: Gianluigi
                 19 päivänä marraskuuta 1996,                       Valsesia ), jossa vaaditaan kumoamaan 6.9.1994 tehty pää
                                                                    tös, jolla kantajaan sovellettiin Euroopan yhteisöjen henki
asiassa T-272/94, Claude Brulant vastaan Euroopan parla            löstösääntöjen 60 artiklaa, sellaisena kuin komissio oli
                             mentti ( ] )                           päätöksen vahvistanut 3.4.1994 tekemällään päätöksellä,
   (Henkilöstö — Ylennys — Harkintavallan väärinkäyttö)             jolla se hylkäsi kantajan valituksen, ensimmäisen oikeusas
                                                                    teen tuomioistuin ( toinen jaosto ), toimien kokoonpanossa :
                           ( 97/C 9/28 )                            puheenjohtaja H. Kirschner ja tuomarit C.V. Bellamy ja
                                                                    A. Kalogeropoulos; kirjaaja: H. Jung, on antanut 20 päi
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      vänä marraskuuta 1996 tuomion, jonka tuomiolauselma
                                                                    on seuraava :
Asiassa T-272/94, Claude Brulant, Euroopan parlamentin
virkamies, kotipaikka Compiegne ( Ranska ), edustajanaan             1 ) Kanne hylätään.
asianajaja Sylvie Deniniolle, Pariisi , prosessiosoite Luxem
burgissa asianajotoimisto Aloyse May, 31 Grand-rue, vas            2 ) Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluis
taan Euroopan parlamentti ( asiamiehinä Manfred Peter ja                 taan .
Jannis Pantalis ), jossa vaaditaan kumoamaan parlamentin
30.9.1993 tekemä päätös sen viran täyttämisestä, josta oli
                                                                    (M EYVL N:o C 229, 2.9.1995 , s . 23 .
kyse avointa virkaa koskevassa ilmoituksessa nro 7262
( virka nro II/A/1933 ), 15.11.1993 tekemä päätös, jolla
kantajan hakemus hylättiin, ja 28.4.1994 tekemä päätös,
jolla nimenomaisesti hylättiin kantajan tekemä valitus,
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( kolmas jaosto ),
toimien kokoonpanossa : puheenjohtaja C. P. Briët sekä
tuomarit B. Vesterdorf ja A. Potocki; kirjaaja : hallintovir            YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
kamies J. Palacio Gonzalez, on 19.11.1996 antanut tuo                            TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava :                                            21 päivänä marraskuuta 1996,
1 ) Euroopan parlamentin 30.9.1996 tekemä päätös sen                asiassa T-53/96, Syndicat des producteurs de viande bovi
     viran täyttämisestä, josta oli kyse avointa virkaa kos        ne de la coordination rurale ym. vastaan Euroopan yhtei
     kevassa ilmoituksessa nro 7262 (virka nro II/A/1933),
                                                                                söjen komissio C )
     kumotaan.                                                      (Yhteinen maatalouspolitiikka — Kiireelliset toimenpiteet
                                                                    kansanterveyden suojelemiseksi — Vahingonkorvauskanne
2 ) Myös päätös, jolla kantajan hakemus tähän virkaan               — Ennalta arvaamattomat vahingot — Tutkimatta jättä
     hylättiin, kumotaan.                                                                       minen)
                                                                                97/C 9/30
3 ) Parlamentti velvoitetaan korvaamaan kaikki oikeuden
     käyntikulut.                                                                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(M EYVL N:o C 275 , 1.10.1994 , s . 31 .                            Asiassa T-53/96 , Syndicat des producteurs de viande bovi
                                                                    ne de la coordination rurale, kotipaikka Isle Jourdain
                                                                    ( Ranska ), Syndicat des producteurs de lait de la coordina
                                                                    tion rurale, kotipaikka Isle Jourdain ( Ranska ), Philippe de
                                                                    Villiers, Aubretières ( Ranska ), edustajinaan asianajaja Ale
                                                                    xandre Varaut, Pariisi , vastaan Euroopan yhteisöjen ko
                                                                    missio ( asiamiehinä Gerald Berscheid, James Macdonald
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                            Flett ja Ulrich Wölker ), jossa kantajat vaativat EY:n perus
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                               tamissopimuksen 178 artiklan ja 215 artiklan toisen koh
                20 päivänä marraskuuta 1996,                        dan perusteella vahingonkorvausta ja korkoa , ensimmäisen
asiassa T-135/95 , Z vastaan Euroopan yhteisöjen komis             oikeusasteen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa : jaos
                              sio (')                               ton puheenjohtaja García-Valdecasas sekä tuomarit J. Azi
                                                                    zi ja M. Jaeger, kirjaaja : H. Jung, on antanut 21.11.1996
(Henkilöstöasia — Kumoamiskanne — Sääntöjenvastainen                määräyksen , jonka määräysosa on seuraava :
poissaolo työstä — Henkilöstösääntöjen 59 ja 60 artikla
         — Lääkärintodistukset — Työkyvyttömyys)                    1 ) Kanne jätetään tutkimatta.
                          ( 97/C 9/29 )
                                                                    2 ) Kantajat velvoitetaan yhteisvastuullisesti korvaamaan
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                           oikeudenkäyntikulut.
Asiassa T-l 35/95, Euroopan yhteisöjen komission virka             (M EYVL N:o C 180 , 22.6.1996, s . 35 .
mies Z, kotipaikka Torredelmar ( Espanja ), edustajanaan
asianajaja J. E Neven, Bryssel , prosessiosoite Luxembur


title: Asia T-740/16: Kanne 25.10.2016 – Stips v. komissio

text:
               19.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 475/21

         Kanne 25.10.2016 – Stips v. komissio
   (Asia T-740/16)
   (2016/C 475/32)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Adolf Stips (Besozzo, Italia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan täysimääräisesti vahingon, joka kantajalle on aiheutunut vuoden 2013 uudelleenluokittelukierroksen järjestämisen viivästymisen vuoksi

               —

               velvoittamaan Euroopan komission joka tapauksessa korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, jonka mukaan hänelle aiheutui vahinkoa, jonka hän katsoo johtuneen yksinomaan siitä, että komissio laiminlöi unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa vahvistetun velvollisuutensa hyvään hallintoon. Kantajan väittää ensinnäkin, ettei komissio laatinut luetteloa uudelleen luokitelluista toimihenkilöistä kohtuullisessa määräajassa eli ennen 31.12.2013. Kantaja toteaa toiseksi, että hänen väitetysti kärsimänsä aineellinen vahinko on tosiasiallinen ja mitattavissa oleva, ja kolmanneksi, että komission tekemän virkavirheen ja hänelle väitetysti aiheutuneen vahingon välillä on syy-yhteys.


title: Asia C-252/06: Kanne  6.6.2006  — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta

text:
               29.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/27

         Kanne 6.6.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-252/06)
   (2006/C 178/44)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Braun, N. Yerrell)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta
   Kantajan vaatimukset

               —

               on todettava, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut vakuutusedustuksesta 9 päivänä joulukuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/92/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia säännöksiä tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle

               —

               Saksan liittotasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika, jossa direktiivi oli pantava täytäntöön, päättyi 15.1.2005.

      (1)  EYVL L 9, s.3.