title: Asia C-179/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 23.1.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – F. Hoffmann-La Roche Ltd ym. v. Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato (Ennakkoratkaisupyyntö — Kilpailu — SEUT 101 artikla — Kartelli tai muu yhteistoimintajärjestely — Lääkkeet — Direktiivi 2001/83/EY — Asetus (EY) N:o 726/2004 — Lääkkeen myyntilupaan kuulumattomaan hoitoon käyttämiseen liittyviä riskejä koskevat väitteet — Merkityksellisten markkinoiden määritelmä — Liitännäisrajoitus — Tarkoitukseen perustuva kilpailunrajoitus — Poikkeus)

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 23.1.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – F. Hoffmann-La Roche Ltd ym. v. Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
   (Asia C-179/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Kilpailu - SEUT 101 artikla - Kartelli tai muu yhteistoimintajärjestely - Lääkkeet - Direktiivi 2001/83/EY - Asetus (EY) N:o 726/2004 - Lääkkeen myyntilupaan kuulumattomaan hoitoon käyttämiseen liittyviä riskejä koskevat väitteet - Merkityksellisten markkinoiden määritelmä - Liitännäisrajoitus - Tarkoitukseen perustuva kilpailunrajoitus - Poikkeus))
   (2018/C 104/03)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: F. Hoffmann-La Roche Ltd, Roche SpA, Novartis AG ja Novartis Farma SpA

      Vastapuoli: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Muut osapuolet: Associazione Italiana delle Unità Dedicate Autonome Private di Day Surgery e dei Centri di Chirurgia Ambulatoriale (Aiudapds), Società Oftalmologica Italiana (SOI) – Associazione Medici Oculisti Italiani (AMOI), Regione Emilia-Romagna, Altroconsumo, Regione Lombardia, Coordinamento delle associazioni per la tutela dell’ambiente e dei diritti degli utenti e consumatori (Codacons) ja Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)

      Tuomiolauselma

               1)

               SEUT 101 artiklaa on tulkittava siten, että sen soveltamiseksi kansallinen kilpailuviranomainen voi sisällyttää merkityksellisiin markkinoihin paitsi lääkkeet, jotka on hyväksytty asianomaisten sairauksien hoitoon, myös muun lääkkeen, jonka myyntilupa ei kata kyseistä hoitoa mutta jota käytetään tässä tarkoituksessa ja joka on näin ollen konkreettisessa korvattavuussuhteessa ensiksi mainittujen lääkkeiden kanssa. Sen määrittämiseksi, onko tällainen korvattavuussuhde olemassa, kyseisen viranomaisen on – sikäli kuin asiassa toimivaltaiset viranomaiset tai tuomioistuimet ovat tutkineet, onko asianomainen tuote sen valmistusta tai kaupan pitämistä koskevien sovellettavien säännösten mukainen – otettava huomioon tämän tutkimuksen tulos ja arvioitava sen mahdollisia vaikutuksia kysynnän ja tarjonnan rakenteeseen.

               2)

               SEUT 101 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että lääkkeen hyödyntämistä koskevan lisenssisopimuksen sopimuspuolten välinen järjestely, jolla sen kilpailupaineen vähentämiseksi, joka kohdistuu kyseisen lääkkeen käyttöön tiettyjen sairauksien hoidossa, pyritään rajoittamaan sellaista kolmansien toimintaa, jolla rohkaistaan käyttämään toista lääkettä mainittujen sairauksien hoidossa, ei jää kyseisen määräyksen soveltamisalan ulkopuolelle sillä perusteella, että kyseinen järjestely muodostaisi sopimuksen liitännäisrajoituksen.

               3)

               SEUT 101 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että kyseisessä määräyksessä tarkoitetun ”tarkoitukseen” perustuvan kilpailunrajoituksen muodostaa kahta kilpailevaa lääkettä kaupan pitävän kahden yrityksen välinen järjestely, jonka tarkoituksena on – tieteellisen epävarmuuden vallitessa – sellaisten harhaanjohtavien tietojen levittäminen Euroopan lääkevirastolle, terveydenhuollon ammattihenkilöille ja suurelle yleisölle, jotka koskevat haittavaikutuksia, jotka aiheutuvat siitä, että yhtä mainituista lääkkeistä käytetään sen myyntiluvan ulkopuolisten sairauksien hoidossa, jotta voitaisiin vähentää kilpailupainetta, jonka kyseinen käyttö toisen lääkkeen käytölle aiheuttaa.

               4)

               SEUT 101 artiklaa on tulkittava siten, että tällaiseen järjestelyyn ei voida soveltaa kyseisen artiklan 3 kohdassa määrättyä poikkeusta.

      (1)  EUVL C 222, 20.6.2016.


title: Asia T-22/18: Kanne 19.1.2018 – Bulgaria v. komissio

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/46

         Kanne 19.1.2018 – Bulgaria v. komissio
   (Asia T-22/18)
   (2018/C 104/59)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Asianosaiset

      Kantaja: Bulgarian tasavalta (asiamiehet: E. Petranova ja L. Zaharieva)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että

               —

               Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 8.11.2017 annetun komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2017/2014 (tiedoksiannettu numerolla C(2017) 7263) on kumottava niiltä alamomenttiin 6711 kuuluvilta osin, joissa tietyt Bulgarian tasavallan ilmoittamat 11 685 774,48 euron suuruiset menot, joiden taloudellinen vaikutus oli 272 908,69 euron suuruisten vähennysten jälkeen 11 412 865,79 euroa, jätettiin Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto) puitteissa tapahtuvan Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle.

               —

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat vetoavat kanteensa tueksi kymmeneen kanneperusteeseen.

               1.

               Perusteet, jotka koskevat summia, jotka on jätetty unionin rahoituksen ulkopuolelle seuraavin perustein: olennaisen valvonnan puute ”paikalla tehtävien tarkastusten riittävän laadun osalta” ja olennaisen valvonnan puute ”maksupyyntöjen tarkastamisen osalta”; olennaisen valvonnan puute ”kustannusten kohtuullisuuden asianmukaisen arvioinnin osalta – suoriin ostoihin liittyvät menot”; olennaisen valvonnan puute ”kustannusten kohtuullisuuden asianmukaisen arvioinnin osalta – arviointikomiteaan liittyvät menot”

                           —

                           Asetuksen N:o 1306/2013 52 artiklan mukaista sääntöjenmukaisuuden tarkastamismenettelyä on loukattu ja täytäntöönpanoasetuksen N:o 908/2014 34 artiklaa on rikottu siltä osin kuin komissio on lisännyt uusia perusteita paikalla tehtävien tarkastusten laatua koskevien toteamustensa tueksi.

                           —

                           Oikeusvarmuuden periaatetta on loukattu, koska paikalla tehtävien tarkastusten laatua koskevat selvät kriteerit ja ohjeet puuttuvat.

                           —

                           Moitteettoman varainhoidon periaatetta ja asetuksen N:o 1306/2013 52 artiklan mukaista sääntöjenmukaisuuden tarkastamismenettelyä on loukattu sen vuoksi, että on tehty perusteettomia rahoitusoikaisuja.

                           —

                           Asetuksen N:o 1306/2013 52 artiklan mukaista sääntöjenmukaisuuden tarkastamismenettelyä on loukattu ja rahoitusoikaisujen laskemista koskevia ohjeita on rikottu toimenpiteen 311 osalta varainhoitovuosina 2013, 2014 ja 2015 tehdyn rahoitusoikaisun yhteydessä.

                           —

                           Rahoitusoikaisujen laskemista koskevia ohjeita on rikottu siltä osin kuin rahoitusoikaisu on tehty sellaisessa laajuudessa, että se ei ole oikeassa suhteessa tosiasialliseen vaaraan unionille aiheutuvasta taloudellisesta vahingosta.

                           —

                           Asetuksen N:o 1306/2013 52 artiklan mukaista sääntöjenmukaisuuden tarkastamismenettelyä on loukattu ja rahoitusoikaisujen laskemista koskevia ohjeita on rikottu tehtäessä rahoitusoikaisuja paikalla tehtävien tarkastusten riittävän laadun yhteydessä.

                           —

                           Täytäntöönpanoasetuksen N:o 908/2014 34 artiklan 6 kohtaa, delegoidun asetuksen N:o 907/2014 12 artiklan 8 kohtaa ja rahoitusoikaisujen laskemista koskevia ohjeita on rikottu ja suhteellisuusperiaatetta on loukattu kaikkien niiden menojen oikaisun yhteydessä, jotka ilmoitettiin korvattaviksi.

                           —

                           Asetuksen N:o 1306/2013 52 artiklan 2 kohdan mukaista sääntöjenmukaisuuden tarkastamismenettelyä on loukattu, rahoitusoikaisujen laskemista koskevia ohjeita on rikottu ja suhteellisuusperiaatetta on loukattu niiden perustelujen ilmoittamisen yhteydessä, jotka koskevat seurantavaiheessa oleviin hankkeisiin tehtyjä oikaisuja.

               2.

               Perusteet, jotka koskevat vain määriä, jotka jätettiin unionin rahoituksen ulkopuolelle seuraavalla perusteella: olennaisen valvonnan puute ”kustannusten kohtuullisuuden asianmukaisen arvioinnin osalta – arviointikomiteaan liittyvät menot”

                           —

                           Asetuksen N:o 1306/2103 52 artiklan mukaista sääntöjenmukaisuuden tarkastamismenettelyä on loukattu, delegoidun asetuksen N:o 907/2014 12 artiklaa on rikottu ja suhteellisuusperiaatetta on loukattu sekä rahoitusoikaisujen laskemista koskevia ohjeita on rikottu rahoitusoikaisujen laskentamenetelmää käytettäessä.

                           —

                           Suhteellisuusperiaatetta on loukattu komission tekemien rahoitusoikaisujen laajuuden osalta.


title: Asia C-3/18 P: Valitus, jonka Confédération européenne des associations d’horlogers-réparateurs (CEAHR) on tehnyt 2.1.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-712/14, CEAHR v. komissio, 23.10.2017 antamasta tuomiosta

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/19

         Valitus, jonka Confédération européenne des associations d’horlogers-réparateurs (CEAHR) on tehnyt 2.1.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-712/14, CEAHR v. komissio, 23.10.2017 antamasta tuomiosta
   (Asia C-3/18 P)
   (2018/C 104/25)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Confédération européenne des associations d’horlogers-réparateurs (CEAHR) (edustaja: P. A. Benzek, Rechtsanwalt)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio, LVMH Moët Hennessy-Louis Vuitton SA, Rolex, SA ja The Swatch Group SA

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen tuomiolauselman ja

               —

               kumoaa komission 29.7.2014 tekemän päätöksen asiassa AT.39097 – kellojen korjaus;

               —

               vaihtoehtoisesti palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen edelleen tarkastelua varten;

               —

               velvoittaa komission ja väliintulijat vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja korvaamaan CEAHR:lle ensimmäisessä oikeusasteessa aiheutuneet ja tästä valituksesta mahdollisesti aiheutuvat kulut;

               —

               vaihtoehtoisesti velvoittaa väliintulijat vastaamaan omista, sekä ensimmäisessä oikeusasteessa aiheutuneista että tästä valituksesta mahdollisesti aiheutuvista, oikeudenkäyntikuluistaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja väittää ensimmäisessä valitusperusteessaan, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se rinnasti tavan, jolla unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä arvioidaan valikoivia jakelujärjestelmiä, ja tässä asiassa kyseessä olevan valikoivan korjausjärjestelmän.
   Valittaja väittää toisessa valitusperusteessaan, että unionin yleinen tuomioistuin teki joukon oikeudellisia virheitä ja arviointivirheitä, kun se päätteli, että tässä asiassa kyseessä olevat valikoivat korjausjärjestelmät ja toimituksesta kieltäytymiset ovat oikeutettuja ja oikeasuhteisia. Valittaja katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin teki ilmeisen virheen katsoessaan, että komissio oli oikeutettu tekemään päätelmän siitä, että arvokellot ovat monitahoisia, mikä oikeuttaa tässä asiassa kyseessä olevat valikoivan korjausjärjestelmän ja toimituksesta kieltäytymisen. Valittajat toteavat lisäksi, että unionin yleinen tuomioistuin teki ilmeisen virheen katsoessaan, että komissio oli oikeutettu tekemään päätelmän siitä, että olemassa oleva arvokellojen väärentämisvaara oikeuttaa tässä asiassa kyseessä olevat valikoivan korjausjärjestelmän ja toimituksesta kieltäytymisen. Unionin yleinen tuomioistuin teki ilmeisen virheen katsoessaan, että komissio oli oikeutettu päättelemään, että oli todennäköistä, että kellonvalmistajien asettamat ehdot eivät ylitä sitä, mikä on tarpeen.
   Valittaja riitauttaa kolmannessa ja neljännessä valitusperusteessaan unionin yleisen tuomioistuimen ilmeisen puutteellisen arvioinnin varaosien toimittamisesta kieltäytymisen seurauksista tehokkaalle kilpailulle kyseessä olevien kellojen korjaus- ja huoltomarkkinoilla, sekä tähän liittyvän päätelmän siitä, että määräävän markkina-aseman väärinkäytön osoittaminen tässä tapauksessa oli vain vähän todennäköistä. Valittaja toteaa, että unionin yleinen tuomioistuin teki virheen päätellessään, että valtuutettujen korjaajien välillä ja valtuutettujen korjaajien ja valmistajien sisäisten korjauskeskusten välillä on kilpailua.
   Valittaja väittää viidennessä valitusperusteessaan, että unionin yleinen tuomioistuin loukkasi menettelyllisiä oikeuksia, koska se ei antanut valittajan esittää vastauksia väliintuloihin sen jälkeen, kun valittaja ei ollut noudattanut määräaikaa poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi, ja koska se oli kieltäytynyt aloittamasta kuulemista uudelleen, kun valittaja oli pyytänyt saada esittää uusia todisteita.
   Valittaja väittää kuudennessa valitusperusteessaan, että unionin yleinen tuomioistuin jätti käyttämättä harkintavaltaansa päättäessään, oliko väliintulijoiden vastattava omista ensimmäisessä oikeusasteessa aiheutuneista oikeudenkäyntikuluistaan.


title: Asia T-852/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.2.2018 – Access Info Europe v. komissio (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — 8.3.2016 ja 18.3.2016 annetut EU:n ja Turkin julkilausumat — Suunniteltujen toimien täytäntöönpano Euroopan unionin tai jäsenvaltioiden toimesta — Toimielimen oikeudellisen yksikön laatimat tai vastaanottamat asiakirjat — Oikeudellinen neuvonanto — Analyysit, jotka koskevat 18.3.2016 annetun EU:n ja Turkin julkilausuman täytäntöönpanon yhteydessä säädettyjen toimien laillisuutta — Tutustumisoikeuden epääminen — Asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan a alakohta — Kansainvälisiä suhteita koskevaan yleiseen etuun liittyvä poikkeus — Asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toinen luetelmakohta — Tuomioistuinkäsittelyn suojaan liittyvä poikkeus — Oikeudellisen neuvonannon suojaan liittyvä poikkeus)

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/39

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.2.2018 – Access Info Europe v. komissio
   (Asia T-852/16) (1)

   ((Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - 8.3.2016 ja 18.3.2016 annetut EU:n ja Turkin julkilausumat - Suunniteltujen toimien täytäntöönpano Euroopan unionin tai jäsenvaltioiden toimesta - Toimielimen oikeudellisen yksikön laatimat tai vastaanottamat asiakirjat - Oikeudellinen neuvonanto - Analyysit, jotka koskevat 18.3.2016 annetun EU:n ja Turkin julkilausuman täytäntöönpanon yhteydessä säädettyjen toimien laillisuutta - Tutustumisoikeuden epääminen - Asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan a alakohta - Kansainvälisiä suhteita koskevaan yleiseen etuun liittyvä poikkeus - Asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toinen luetelmakohta - Tuomioistuinkäsittelyn suojaan liittyvä poikkeus - Oikeudellisen neuvonannon suojaan liittyvä poikkeus))
   (2018/C 104/50)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Access Info Europe (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat O. Brouwer, E. Raedts ja J. Wolfhagen)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Buchet ja M. Konstantinidis)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva sen 19.9.2016 annetun komission päätöksen C(2016) 6030 final kumoamisvaatimus, jolla vahvistetaan se, että komissio on evännyt kantajalta oikeuden tutustua kyseisen toimielimen oikeudellisesta yksiköstä peräisin oleviin asiakirjoihin, jotka väitetysti koskevat Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden toteuttamien sellaisten toimien laillisuutta, joilla on tarkoitus panna täytäntöön Euroopan unionin valtion- tai hallitusten päämiesten 18.3.2016, heidän tavattuaan samana päivänä Turkin pääministerin, antamassa julkilausumassa kuvatut toimet.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Access Info Europe velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 53, 20.2.2017.


title: Asia C-18/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 10.1.2018 – Eva Glawischnig-Piesczek v. Facebook Ireland Limited

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 10.1.2018 – Eva Glawischnig-Piesczek v. Facebook Ireland Limited
   (Asia C-18/18)
   (2018/C 104/26)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberster Gerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Eva Glawischnig-Piesczek

      Vastaaja: Facebook Ireland Limited

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaupankäyntiä, sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista 8.6.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/31/EY (1) (direktiivi sähköisestä kaupankäynnistä) 15 artiklan 1 kohta yleisesti esteenä jäljempänä kuvatuille velvoitteille, joita sovelletaan laittomien tietojen välittömän poistamisen laiminlyöneeseen hosting-palvelun tarjoajaan, erityisesti kun kyse ei ole yksinomaan mainitun direktiivin 14 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista laittomista tiedoista vaan myös muista samassa sanamuodossa esitetyistä tiedoista,

                           a.a.

                           maailmanlaajuisesti?

                           a.b.

                           kyseisessä jäsenvaltiossa?

                           a.c.

                           kyseisen käyttäjän osalta maailmanlaajuisesti?

                           a.d.

                           kyseisen käyttäjän osalta kyseisessä jäsenvaltiossa?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, koskeeko tämä kussakin tapauksessa myös merkitykseltään vastaavia tietoja?

               3)

               Koskeeko tämä myös merkitykseltään vastaavia tietoja siitä lähtien kun ylläpitäjä on saanut tiedon kyseisestä seikasta?

      (1)  EYVL 2000, L 178, s. 1.


title: Asia C-267/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 23.1.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supreme Court of Gibraltar – Yhdistynyt kuningaskunta) – The Queen, Albert Buhagiar ym:iden hakemuksesta v. Minister for Justice (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin oikeuden alueellinen soveltamisala — SEUT 355 artiklan 3 kohta — Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan liittymisehdoista ja sopimusten mukautuksista tehty asiakirja — 29 artikla — Liitteessä I olevan I osan 4 kohta — Gibraltarin sulkeminen Euroopan unionin tullialueen ulkopuolelle — Soveltamisala — Direktiivi 91/477/ETY — 1 artiklan 4 kohta — 12 artiklan 2 kohta — Liite II — Euroopan ampuma-asepassi — Metsästys ja urheiluammunta — Soveltaminen Gibraltarin alueeseen — Täytäntöönpanovelvollisuuden puuttuminen — Pätevyys)

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 23.1.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supreme Court of Gibraltar – Yhdistynyt kuningaskunta) – The Queen, Albert Buhagiar ym:iden hakemuksesta v. Minister for Justice
   (Asia C-267/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin oikeuden alueellinen soveltamisala - SEUT 355 artiklan 3 kohta - Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan liittymisehdoista ja sopimusten mukautuksista tehty asiakirja - 29 artikla - Liitteessä I olevan I osan 4 kohta - Gibraltarin sulkeminen Euroopan unionin tullialueen ulkopuolelle - Soveltamisala - Direktiivi 91/477/ETY - 1 artiklan 4 kohta - 12 artiklan 2 kohta - Liite II - Euroopan ampuma-asepassi - Metsästys ja urheiluammunta - Soveltaminen Gibraltarin alueeseen - Täytäntöönpanovelvollisuuden puuttuminen - Pätevyys))
   (2018/C 104/04)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supreme Court of Gibraltar

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: The Queen, Albert Buhagiarin, Wayne Pirin, Stephanie Pirin, Arthur Taylorin, Henry Bonifacion, Colin Tomlinsonin ja Darren Sheriffin hakemuksesta

      Vastaaja: Minister for Justice

      Tuomiolauselma

               1)

               Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan liittymisehdoista ja sopimusten mukautuksista tehdyn asiakirjan 29 artiklaa, luettuna yhdessä sen liitteessä I olevan I osan 4 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että aseiden hankinnan ja hallussapidon valvonnasta 18.6.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/477/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 21.5.2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2008/51/EY, 12 artiklan 2 kohtaa, luettuna yhdessä direktiivin 1 artiklan 4 kohdan ja liitteen II kanssa, ei sovelleta Gibraltarin alueeseen.

               2)

               Kysymysten tutkinnassa ei ole tullut esille sellaisia seikkoja, jotka vaikuttaisivat direktiivin 91/477, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2008/51, pätevyyteen.

      (1)  EUVL C 260, 18.7.2016.


title: Asia T-25/18: Kanne 19.1.2018 – PAN Europe v. komissio

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/47

         Kanne 19.1.2018 – PAN Europe v. komissio
   (Asia T-25/18)
   (2018/C 104/60)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja B. Kloostra)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 9.11.2017 annetun komission päätöksen C(2017) 7604 final, jossa kieltäydytään osittain antamasta kantajan tutustuttavaksi asiakirjoja, jotka koskevat delegoitujen asetusten laatimista hormonitoimintaa häiritsevien aineiden arvioinnissa käytettävistä tieteellisistä kriteereistä

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komissio on riidanalaisen päätöksen antaessaan rikkonut ja soveltanut virheellisesti asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (1) 4 artiklan 3 kohdan ensimmäistä alakohtaa.

                           —

                           Komissio rikkoi ja sovelsi virheellisesti asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohdan ensimmäistä alakohtaa soveltaessaan sitä tietoihin, jotka koskevat päättynyttä päätöksentekomenettelyä.

                           —

                           Komissio rikkoi asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohtaa, koska se ei tulkinnut tai soveltanut kieltäytymisperustetta riittävän rajoittavasti eikä osoittanut, että asiakirjojen sisältämien tietojen ilmaiseminen vahingoittaisi vakavasti päätöksentekomenettelyä.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan komissio on riidanalaisen päätöksen antaessaan rikkonut asetuksen (EY) N:o 1367/2006 (2) 6 artiklan 1 kohtaa ja asetuksen 1049/2001 4 artiklan 3 kohtaa.

                           —

                           Komissio on rikkonut asetuksen (EY) N:o 1367/2006 6 artiklan 1 kohtaa ja asetuksen 1049/2001 4 artiklan 3 kohtaa jättäessään tutkimatta nimenomaisesti ja erikseen asiakirjat, jotka mainittiin pyynnössä saada tutustua niihin, ja jättäessään perustelematta kunkin nimenomaisen asiakirjan osalta, mistä syystä asiakirjan sisältämiä tietoja ei pidä ilmaista, koska tällöin se ei tulkinnut asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohdan kieltäytymisperustetta riittävän rajoittavasti; lisäksi komissio rikkoi edellä mainittuja säännöksiä, koska se ei vertaillut keskenään päätöksentekomenettelyn suojelun erityistä intressiä ja ympäristötiedon ilmaisemisen yleisiä intressejä eikä esittänyt kieltäytymiselle riittäviä syitä.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan komissio jätti virheellisesti ottamatta huomioon, että ylivoimainen yleinen etu edellyttää pyydetyn tiedon ilmaisemista.

                           —

                           Koska politiikkaa muutettiin merkittävästi päätöksentekomenettelyn aikana ja koska tieteellisten kriteerien luonnosta muutettiin merkittävästi kyseisen menettelyn aikana, ylivoimainen yleinen etu edellyttää pyydetyn tiedon ilmaisemista.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL 2001, L 145, s. 43).

      (2)  Tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta yhteisön toimielimiin ja elimiin 6.9.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1367/2006 (EUVL 2006, L 264, s. 13).


title: Asia C-20/18: Kanne 9.1.2018 – Euroopan komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/21

         Kanne 9.1.2018 – Euroopan komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-20/18)
   (2018/C 104/27)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Hottiaux, J. Samnadda ja G. von Rintelen)

      Vastaaja: Luxemburgin suurherttuakunta

      Vaatimukset

               —

               on todettava, että Luxemburgin suurherttuakunta on jättänyt täyttämättä tekijänoikeuden ja lähioikeuksien kollektiivisesta hallinnoinnista sekä usean valtion alueen kattavasta musiikkiteosten oikeuksien lisensioinnista verkkokäyttöä varten sisämarkkinoilla 26.2.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/26/EU (EUVL L 84, 20.3.2014, s. 72) 43 artiklan 1 kohdan mukaiset velvollisuutensa, koska se ei ole viimeistään 10.4.2016 antanut kyseisen direktiivin edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niitä komissiolle

               —

               Luxemburgin suurherttuakunta on SEUT 260 artiklan 3 kohdan mukaisesti määrättävä maksamaan uhkasakkoa 12 920 euroa päivältä alkaen tässä asiassa annettavasta tuomiosta, joka koskee laiminlyöntiä ilmoittaa direktiivin 2014/25/EY täytäntöönpanotoimenpiteistä

               —

               Luxemburgin suurherttuakunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Jäsenvaltioiden oli direktiivin 2014/26/EU 43 artiklan 1 kohdan nojalla saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 10.4.2016. Koska komissio ei saanut ilmoitusta toimenpiteistä, joilla Luxemburgin olisi pannut direktiivin täytäntöön, se päätti saattaa asian unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi.
   Komissio ehdottaa kannekirjelmässään, että Luxemburgille määrättäisiin 12 920 euron suuruinen päivittäinen uhkasakko. Uhkasakon määrä on laskettu ottaen huomioon rikkomisen vakavuus ja kesto sekä pelotevaikutus kyseisen jäsenvaltion maksukykyyn nähden.


title: Asia T-729/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.2.2018 – MSD Animal Health Innovation ja Intervet international v. EMA (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Lääkeviraston hallussa olevat asiakirjat, jotka on toimitettu sille Bravecto-eläinlääkkeen markkinoille saattamista koskevan lupahakemuksen yhteydessä — Päätös sallia ulkopuolisen tahon tutustuvan asiakirjoihin — Taloudellisten etujen suojaamista koskeva poikkeus — Ei yleistä luottamuksellisuusolettamaa)

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/31

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.2.2018 – MSD Animal Health Innovation ja Intervet international v. EMA
   (Asia T-729/15) (1)

   ((Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Lääkeviraston hallussa olevat asiakirjat, jotka on toimitettu sille Bravecto-eläinlääkkeen markkinoille saattamista koskevan lupahakemuksen yhteydessä - Päätös sallia ulkopuolisen tahon tutustuvan asiakirjoihin - Taloudellisten etujen suojaamista koskeva poikkeus - Ei yleistä luottamuksellisuusolettamaa))
   (2018/C 104/39)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: MSD Animal Health Innovation GmbH (Schwabenheim, Saksa) ja Intervet international BV (Boxmeer, Alankomaat) (edustajat: aluksi asianajaja P. Bogaert, B. Kelly, solicitor ja H. Billson, solicitor, J. Stratford, QC, ja C. Thomas, barrister, sitten P. Bogaert, B. Kelly, J. Stratford ja C. Thomas)

      Vastaaja: Euroopan lääkevirasto (EMA) (asiamiehet: T. Jabłoński, A. Spina, S. Marino, A. Rusanov ja N. Rampal Olmedo)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan lääkeviraston 25.11.2015 antama päätös EMA/785809/2015, jolla ulkopuoliselle taholle on Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (EYVL 2001, L 145, s. 43) mukaisesti myönnetty oikeus tutustua asiakirjoihin, joihin sisältyy tietoja, jotka on toimitettu Bravecto-eläinlääkkeen markkinoille saattamista koskevan lupahakemuksen yhteydessä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               MSD Animal Health Innovation GmbH ja Intervet international BV vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan lääkeviraston (EMA) oikeudenkäyntikulut välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      (1)  EUVL C 59, 15.2.2016.


title: Asia T-37/18: Kanne 23.1.2018 – Stirlinx Arkadiusz Kamusiński v. EUIPO – Heinrich Bauer Verlag (Brave Paper)

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/49

         Kanne 23.1.2018 – Stirlinx Arkadiusz Kamusiński v. EUIPO – Heinrich Bauer Verlag (Brave Paper)
   (Asia T-37/18)
   (2018/C 104/62)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Stirlinx Arkadiusz Kamusiński (Varsova, Puola) (edustaja: asianajaja M. Pruszczyk)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Heinrich Bauer Verlag KG (Hampuri, Saksa)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki Brave paper – Rekisteröintihakemus nro 13 774 211

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 15.11.2017 asiassa R 391/2017-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               sallii tavaramerkin rekisteröinnin hakemuksen kohteena olevia tavaroita ja palveluja varten

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia T-105/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.2.2018 – Philip Morris Brands v. EUIPO – Explosal (Superior Quality Cigarettes FILTER CIGARETTES Raquel) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki Superior Quality Cigarettes FILTER CIGARETTES Raquel — Aikaisempi kansainvälinen kuviomerkki Marlboro — Suhteellinen hylkäysperuste — Maine — Todisteiden esittäminen ensimmäisen kerran valituslautakunnassa — Valituslautakunnan harkintavalta — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 95 artiklan 2 kohta) — Asetuksen (EY) N:o 2868/95 50 säännön 1 kohta)

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/31

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.2.2018 – Philip Morris Brands v. EUIPO – Explosal (Superior Quality Cigarettes FILTER CIGARETTES Raquel)
   (Asia T-105/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki Superior Quality Cigarettes FILTER CIGARETTES Raquel - Aikaisempi kansainvälinen kuviomerkki Marlboro - Suhteellinen hylkäysperuste - Maine - Todisteiden esittäminen ensimmäisen kerran valituslautakunnassa - Valituslautakunnan harkintavalta - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 95 artiklan 2 kohta) - Asetuksen (EY) N:o 2868/95 50 säännön 1 kohta))
   (2018/C 104/40)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Philip Morris Brands Sàrl (Neuchâtel, Sveitsi) (edustaja: asianajaja L. Alonso Domingo)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: A. Folliard-Monguiral ja M. Simandlova)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Explosal Ltd (Larnaka, Kypros) (edustaja: D. McFarland, barrister)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 4.1.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 2775/2014-1), joka koskee osapuolten Philip Morris ja Explosal välistä mitättömyysmenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ensimmäisen valituslautakunnan 4.1.2016 tekemä päätös (asia R 2775/2014-1) kumotaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               EUIPO ja Explosal Ltd vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Philip Morris Brands Sàrl:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 175, 17.5.2016.


title: Asia T-40/18: Kanne 24.1.2018 – Ecolab USA v. EUIPO (SOLIDPOWER)

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/50

         Kanne 24.1.2018 – Ecolab USA v. EUIPO (SOLIDPOWER)
   (Asia T-40/18)
   (2018/C 104/63)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Ecolab USA, Inc. (Wilmington, Delaware, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat V. Töbelmann ja K. Middelhoff)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: Sanamerkin SOLIDPOWER Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti – Rekisteröintihakemus nro 1 310 671

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 9.11.2017 asiassa R 1182/2017-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa ja 7 artiklan 2 kohtaa on rikottu.


title: Asia T-208/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.2.2018 – Ranocchia v. ERCEA (Tutkimus ja teknologinen kehittäminen — Ehdotuspyynnöt ja niihin liittyvät toimet ERC:n vuoden 2015 työohjelmassa — Tutkimuksen ja innovaatioiden puiteohjelma (2014 – 2020) — Horisontti 2020 — ERCEA:n päätös, jossa todetaan, että kantajan ehdotus ei ole tukikelpoinen — Hanke, joka koskee tiettyjen vanhojen käsikirjoitusten lukua ja analyysia helpottavien matemaattisten algoritmien yksilöintiä — Harkintavallan väärinkäyttö — Tosiseikkoja koskeva virhe — Oikeudellinen virhe — Ilmeinen arviointivirhe)

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/32

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.2.2018 – Ranocchia v. ERCEA
   (Asia T-208/16) (1)

   ((Tutkimus ja teknologinen kehittäminen - Ehdotuspyynnöt ja niihin liittyvät toimet ERC:n vuoden 2015 työohjelmassa - Tutkimuksen ja innovaatioiden puiteohjelma (2014 – 2020) - Horisontti 2020 - ERCEA:n päätös, jossa todetaan, että kantajan ehdotus ei ole tukikelpoinen - Hanke, joka koskee tiettyjen vanhojen käsikirjoitusten lukua ja analyysia helpottavien matemaattisten algoritmien yksilöintiä - Harkintavallan väärinkäyttö - Tosiseikkoja koskeva virhe - Oikeudellinen virhe - Ilmeinen arviointivirhe))
   (2018/C 104/41)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Graziano Ranocchia (Rooma, Italia) (edustaja: asianajaja C. Intino)

      Vastaaja: Euroopan tutkimusneuvoston toimeenpanovirasto (ERCEA) (asiamiehet: aluksi E. Chacon Mohedano, R. Maggio Panizza ja L. Moreau, sitten E. Chacon Mohedano, R. Maggio Panizza ja F. Sgritta)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuvasta vaatimus, jolla vaaditaan kumottavaksi ensinnäkin ERCEA:n 26.2.2016 tekemä päätös Ares(2016) 1020667, jolla hylättiin kantajan uudelleentarkastelupyyntö, joka koski päätöstä, jolla evättiin tuki tutkimusehdotukselta nro 682937, jonka otsikko on ”PHercSchools2 – The Hellenistic Philosophical Schools in the Herculaneum Papyri”, toiseksi ERCEA:n 17.12.2015 tekemä päätös Ares(2015) 5922529, jolla tältä tutkimusehdotukselta evättiin tuki, ja kolmanneksi kaikki aikaisemmat ja myöhemmät sekä näihin toimiin liittyvät toimet, erityisesti luettelo ”ERC-Consolidator Grant” -tukiohjelmaa varten hyväksytyistä hankkeista, joka julkistettiin 12.2.2016 päivätyllä ERCEA:n lehdistötiedonannolla

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Graziano Ranocchia velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 243, 4.7.2016.


title: Asia T-43/18: Kanne 24.1.2018 – Rietze v. EUIPO Volkswagen (Autot)

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/50

         Kanne 24.1.2018 – Rietze v. EUIPO Volkswagen (Autot)
   (Asia T-43/18)
   (2018/C 104/64)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Rietze GmbH & Co. KG (Altdorf, Saksa) (edustaja: asianajaja M. Krogmann)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Volkswagen AG (Wolfsburg, Saksa)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen mallin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen malli: Yhteisömalli nro 5467-0001

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 21.11.2017 asiassa R 1204/2016-3 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa kolmannen valituslautakunnan päätöksen ja julistaa yhteisömallin nro 5467-001 mitättömäksi

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 6/2002 4 artiklaa ja 6 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa on rikottu.


title: Asia C-314/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 25.1.2018 – Euroopan komissio v. Tšekin tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Liikenne — Direktiivi 2006/126/EY — Ajokortti — C1- ja C-luokkien sekä D1-luokan määritelmät)

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 25.1.2018 – Euroopan komissio v. Tšekin tasavalta
   (Asia C-314/16) (1)

   ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Liikenne - Direktiivi 2006/126/EY - Ajokortti - C1- ja C-luokkien sekä D1-luokan määritelmät))
   (2018/C 104/05)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Hottiaux ja Z. Malůšková)

      Vastaaja: Tšekin tasavalta (asiamiehet: M. Smolek, T. Müller ja J. Vláčil)

      Tuomiolauselma

               1)

               Tšekin tasavalta ei ole noudattanut ajokorteista 20.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/126/EY 4 artiklan 1 kohdan sekä 4 kohdan d ja f alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole täyttänyt velvoitetta sisällyttää C1- ja C-luokkien määritelmään ainoastaan muut kuin D1- tai D-luokkiin kuuluvat moottoriajoneuvot.

               2)

               Tšekin tasavalta ei ole noudattanut kyseisen direktiivin 4 artiklan 1 kohdan ja 4 kohdan h alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on rajannut D1-luokan määritelmän ajoneuvoihin, jotka on suunniteltu ja valmistettu kuljettamaan enemmän kuin kahdeksaa matkustajaa.

               3)

               Tšekin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 287, 8.8.2016.


title: Asia T-45/18: Kanne 29.1.2018 – Novenco Building & Industry v. EUIPO – Novenco Ventilator (Beijing) (NOVENCO)

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/51

         Kanne 29.1.2018 – Novenco Building & Industry v. EUIPO – Novenco Ventilator (Beijing) (NOVENCO)
   (Asia T-45/18)
   (2018/C 104/65)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Novenco Building & Industry A/S (Næstved, Tanska) (edustaja: asianajaja A. Rasmussen)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Novenco Ventilator (Beijing) Co. Ltd (Peking, Kiina)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: Kuviomerkkiä ”NOVENCO” koskeva Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti – Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti nro 1 187 938

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 7.11.2017 asiassa R 2354/2016-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen niiden luokkaan 7 kuuluvien tavaroiden osalta, jotka kansainvälinen rekisteröinti nro 1 187 938 kattaa

               —

               velvoittaa EUIPO:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä korvaamaan kolmannen osapuolen oikeudenkäyntikulut, valitus- ja väitemenettelyjen kulut mukaan lukien.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-360/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 25.1.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesverwaltungsgericht – Saksa) – Saksan liittotasavalta v. Aziz Hasan (Ennakkoratkaisupyyntö — Asetus (EU) N:o 604/2013 — Kolmannen maan kansalaisen jollekin jäsenvaltiolle tekemän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittäminen — Takaisinottopyynnön tekemistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt ja määräajat — Kolmannen maan kansalaisen laiton paluu siihen jäsenvaltioon, joka on toteuttanut siirron — 24 artikla — Takaisinottomenettely — 27 artikla — Oikeussuojakeino — Tuomioistuinten harjoittaman valvonnan laajuus — Siirron jälkeiset olosuhteet)

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 25.1.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesverwaltungsgericht – Saksa) – Saksan liittotasavalta v. Aziz Hasan
   (Asia C-360/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Asetus (EU) N:o 604/2013 - Kolmannen maan kansalaisen jollekin jäsenvaltiolle tekemän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittäminen - Takaisinottopyynnön tekemistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt ja määräajat - Kolmannen maan kansalaisen laiton paluu siihen jäsenvaltioon, joka on toteuttanut siirron - 24 artikla - Takaisinottomenettely - 27 artikla - Oikeussuojakeino - Tuomioistuinten harjoittaman valvonnan laajuus - Siirron jälkeiset olosuhteet))
   (2018/C 104/06)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesverwaltungsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Muutoksenhakija: Saksan liittotasavalta

      Vastapuoli: Aziz Hasan

      Tuomiolauselma

               1)

               Kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 604/2013 27 artiklan 1 kohtaa, kun sitä luetaan kyseisen asetuksen johdanto-osan 19 perustelukappaleen ja perusoikeuskirjan 47 artiklan valossa, on tulkittava siten, ettei se ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään, että siirtopäätökseen kohdistuvan tuomioistuinvalvonnan on perustuttava siihen tosiasialliseen tilanteeseen, joka vallitsee pidettäessä asiaa käsittelevässä tuomioistuimessa viimeistä suullista käsittelyä tai – jos suullista käsittelyä ei pidetä – mainitun tuomioistuimen ratkaistessa asiaa.

               2)

               Asetuksen N:o 604/2013 24 artiklaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa kolmannen maan kansalainen on sen jälkeen, kun hän on jättänyt kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen ensimmäisessä jäsenvaltiossa, siirretty kyseiseen jäsenvaltioon toisessa jäsenvaltiossa jätetyn uuden hakemuksen hylkäämisen johdosta, minkä jälkeen hän on ilman oleskelulupaa palannut tämän toisen jäsenvaltion alueelle, kyseiseen kansalaiseen voidaan soveltaa takaisinottomenettelyä, ja kyseistä henkilöä ei ole mahdollista siirtää uudelleen ensimmäiseen näistä jäsenvaltioista tällaista menettelyä noudattamatta.

               3)

               Asetuksen N:o 604/2013 24 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa kolmannen maan kansalainen on palannut ilman oleskelulupaa hänet aikaisemmin toiseen jäsenvaltioon siirtäneen jäsenvaltion alueelle, takaisinottopyyntö on lähetettävä kyseisessä säännöksessä säädetyissä määräajoissa, ja kyseiset määräajat eivät saa alkaa kulua ennen kuin pyynnön esittänyt jäsenvaltio on saanut tiedon asianomaisen henkilön palaamisesta sen alueelle.

               4)

               Asetuksen N:o 604/2013 24 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että kun takaisinottopyyntöä ei ole tehty kyseisen asetuksen 24 artiklan 2 kohdassa säädetyissä määräajoissa, jäsenvaltio, jonka alueella asianomainen henkilö oleskelee ilman oleskelulupaa, on vastuussa sellaisen uuden kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä, joka kyseisen henkilön on voitava jättää.

               5)

               Asetuksen N:o 604/2013 24 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että sen, että jossakin jäsenvaltiossa jätetyn ensimmäisen kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen hylkäämisestä tehtyyn päätökseen kohdistuva muutoksenhakumenettely on vielä vireillä, ei ole katsottava merkitsevän uuden kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen jättämistä tuossa jäsenvaltiossa kyseisessä säännöksessä tarkoitetulla tavalla.

               6)

               Asetuksen N:o 604/2013 24 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että kun takaisinottopyyntöä ei ole tehty kyseisen asetuksen 24 artiklan 2 kohdassa säädetyissä määräajoissa ja kun asianomainen henkilö ei ole käyttänyt mahdollisuutta, joka hänellä on oltava, jättää uusi kansainvälistä suojelua koskeva hakemus,

                           —

                           jäsenvaltio, jonka alueella kyseinen henkilö oleskelee ilman oleskelulupaa, voi vielä tehdä takaisinottopyynnön ja

                           —

                           kyseisessä säännöksessä ei anneta lupaa siirtää mainittu henkilö toiseen jäsenvaltioon ilman tällaisen pyynnön tekemistä.

      (1)  EUVL C 343, 19.9.2016.


title: Yhdistetyt asiat T-125/13, T-152/13 ja T-167/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 22.1.2018 – Italia ym. v. komissio (Valtiontuki — Maahuolintapalvelut — SEA:n Sea Handling SpA:n hyväksi tekemä pääomanlisäys — Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi, ja jossa määrätään tuki perittäväksi takaisin — Osittainen rekisteristä poistaminen — Kanteesta luopuminen — Lausunnon antamisen osittainen raukeaminen — Yritysrekisteristä poistaminen)

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/40

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 22.1.2018 – Italia ym. v. komissio
   (Yhdistetyt asiat T-125/13, T-152/13 ja T-167/13) (1)

   ((Valtiontuki - Maahuolintapalvelut - SEA:n Sea Handling SpA:n hyväksi tekemä pääomanlisäys - Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi, ja jossa määrätään tuki perittäväksi takaisin - Osittainen rekisteristä poistaminen - Kanteesta luopuminen - Lausunnon antamisen osittainen raukeaminen - Yritysrekisteristä poistaminen))
   (2018/C 104/52)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantajat: Italian tasavalta (asiamies: G. Palmieri, avustajanaan valtionasiamies S. Fiorentino) (asia T-125/13), Sea Handling SpA (Somma Lombardo, Italia) (edustajat: aluksi asianajajat B. Nascimbene, F. Rossi dal Pozzo, M. Merola ja L. Cappelletti, sitten B. Nascimbene, F. Rossi dal Pozzo ja M. Merola) (asia T-152/13) ja Comune di Milano (Italia) (edustajat: aluksi asianajajat S. Grassani ja A. Franchi, sitten S. Grassani) (asia T-167/13)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Conte ja D. Grespan)

      Väliintulijat, jotka tukevat kantajan vaatimuksia asiassa T-152/13: Società per azioni esercizi aeroportuali (SEA) (Segrate, Italia) (edustajat: asianajajat M. Merola, B. Nascimbene, F. Rossi dal Pozzo ja M. C. Toniolo) ja Comune di Milano (Italia) (edustajat: aluksi asianajajat S. Grassani ja A. Franchi, sitten S. Grassani)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota SEA SpA:n tekemistä pääomanlisäyksistä SEA Handling SpA:n hyväksi (asia SA.21420 (C 14/10) (ex NN 25/10) (ex CP 175/06)) (EUVL 2015, L 201, s. 1) 19.12.2012 annettu komission päätös (EU) 2015/1225

      Määräysosa

               1)

               Asiat T-125/13, T-152/13 ja T-167/13 on päätetty erottaa suullista käsittelyä ja asian ratkaisua varten.

               2)

               Asia T-125/13 poistetaan unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä

               3)

               Lausunnon antaminen Sea Handling SpA:n kanteesta asiassa T-152/13 raukeaa.

               4)

               Asiassa T-125/13 Italian tasavalta ja Euroopan komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               5)

               Asiassa T-152/13 Sea Handling ja komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien. Società per azioni esercizi aeroportuali (SEA) ja Comune di Milano (Italia) vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan asiassa T-152/13.

               6)

               Asian T-167/13 oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (1)  EUVL C 114, 20.4.2013.


title: Asia T-56/18: Kanne 26.1.2018 – NGV v. EUIPO (WEIN FÜR PROFIS)

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/52

         Kanne 26.1.2018 – NGV v. EUIPO (WEIN FÜR PROFIS)
   (Asia T-56/18)
   (2018/C 104/67)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: NGV GmbH (Wildeshausen, Saksa) (edustajat: asianajajat O. Spieker, A. Schönfleisch ja M. Alber)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan WEIN FÜR PROFIS – Rekisteröintihakemus nro 15 326 549

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 6.11.2018 asiassa R 501/2017-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b, c ja g alakohtaa on rikottu


title: Asia T-57/18: Kanne 29.1.2018 – NGV v. EUIPO (WEIN FÜR PROFIS)

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/53

         Kanne 29.1.2018 – NGV v. EUIPO (WEIN FÜR PROFIS)
   (Asia T-57/18)
   (2018/C 104/68)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: NGV GmbH (Wildeshausen, Saksa) (edustaja: asianajajat O. Spieker, A. Schönfleisch ja M. Alber)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosat WEIN FÜR PROFIS – Rekisteröintihakemus nro 15 326 531

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 6.11.2017 asiassa R 502/2017-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b, c ja g alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-846/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 23.1.2018 – QF v. komissio (Kumoamiskanne — Valtiontuet — Espanjan viranomaisten tiettyjen ammattilaisjalkapalloseurojen hyväksi myöntämä tuki — Yhteisöverotuksessa sovellettu edullinen verokanta — Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi — Oikeussuojan tarpeen puuttuminen — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/42

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 23.1.2018 – QF v. komissio
   (Asia T-846/16) (1)

   ((Kumoamiskanne - Valtiontuet - Espanjan viranomaisten tiettyjen ammattilaisjalkapalloseurojen hyväksi myöntämä tuki - Yhteisöverotuksessa sovellettu edullinen verokanta - Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi - Oikeussuojan tarpeen puuttuminen - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen))
   (2018/C 104/54)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: QF (edustajat: asianajajat L. Ruiz Ezquerra, R. Oncina Borrego, I. Sobrepera Millet ja A. Hernández Pardo)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Luengo, B. Stromsky ja P. Němečková)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus valtiontuesta SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN), jonka Espanja on myöntänyt eräiden jalkapalloseurojen hyväksi, 4.6.2016 annetun komission päätöksen C(2016) 4046 final kumoamiseksi

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antamisen raukeamisesta esitetty vaatimus hylätään.

               2)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               3)

               Lausunnon antaminen Espanjan kuningaskunnan ja Fútbol Club Barcelonan väliintulohakemuksista raukeaa.

               4)

               QF velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               5)

               QF, Euroopan komissio, Espanjan kuningaskunta ja Fútbol Club Barcelona vastaavat väliintulohakemuksiin liittyvistä omista kuluistaan.

      (1)  EUVL C 53, 20.2.2017.


title: Asia T-60/18: Kanne 29.1.2018 – Hangzhou Lezoo traveling equipment v. EUIPO – Promotional Traders (GREEN HERMIT)

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/53

         Kanne 29.1.2018 – Hangzhou Lezoo traveling equipment v. EUIPO – Promotional Traders (GREEN HERMIT)
   (Asia T-60/18)
   (2018/C 104/69)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Hangzhou Lezoo traveling equipment Co. Ltd (Hangzhou, Kiina) (edustaja: asianajaja D. Burghardt)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Promotional Traders Pty Ltd (Subiaco, Australia)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki GREEN HERMIT – EU-tavaramerkki nro 11 835 964

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 27.11.2017 asiassa R 857/2016-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               palauttaa asian neljännen valituslautakunnan käsiteltäväksi, ja

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen (EU) 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen 2017/1001 94 artiklan 1 kohtaa on rikottu.


title: Asia T-812/17 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 23.1.2018 – Seco Belgium ja Vinçotte v. parlamentti (Väliaikainen oikeussuoja — Julkiset hankinnat — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva pyyntö — Riidanalaisen toimen peruuttaminen — Lausunnon antamisen osittainen raukeaminen — Hakemus määräyksen antamiseksi — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/42

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 23.1.2018 – Seco Belgium ja Vinçotte v. parlamentti
   (Asia T-812/17 R)
   ((Väliaikainen oikeussuoja - Julkiset hankinnat - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva pyyntö - Riidanalaisen toimen peruuttaminen - Lausunnon antamisen osittainen raukeaminen - Hakemus määräyksen antamiseksi - Kiireellisyysedellytys ei täyty))
   (2018/C 104/55)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Seco Belgium (Bryssel, Belgia) ja Vinçotte (Vilvoorde, Belgia) (edustajat: asianajajat A. Delvaux ja R. Simar)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: P. López-Carceller ja Z. Nagy)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 278 ja SEUT 279 artiklaan perustuva vaatimus 1.12.2017 tehdyn Euroopan parlamentin sen päätöksen kumoamiseksi, jolla hylättiin kantajien tarjouspyyntömenettelyssä 06D 20/2017/M005 ”Tarkastusten suorittamista ja teknisten lausuntojen antamista koskevat toimeksiannot rakennustöiden ja -hankkeiden ja niihin liittyvien hankintojen yhteydessä Euroopan parlamentissa Brysselissä”, tekemä tarjous ja tehtiin hankintasopimus toisen tarjoajan kanssa, ja määräyksen antamiseksi parlamentille

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen 1.12.2017 tehdyn Euroopan Parlamentin päätöksen, jolla hylättiin Seco Belgiumin ja Vinçotten tarjous tarjouspyyntömenettelyssä 06D 20/2017/M005 ”Tarkastusten suorittamista ja teknisten lausuntojen antamista koskevat toimeksiannot rakennustöiden ja -hankkeiden ja niihin liittyvien hankintojen yhteydessä Euroopan parlamentissa Brysselissä” ja tehtiin hankintasopimus toisen tarjoajan kanssa, täytäntöönpanon lykkäämistä koskevasta vaatimuksesta raukeaa.

               2)

               Välitoimihakemus hylätään muilta osin.

               3)

               Asiassa Seco Belgium ja Vinçotte v. parlamentti (T-812/17 R) 21.12.2017 annettu määräys peruutetaan.

               4)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-367/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 23.1.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt hof van beroep te Brussel – Belgia) – Eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpano, jonka kohteena on Dawid Piotrowski (Ennakkoratkaisupyyntö — Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa — Puitepäätös 2002/584/YOS — Eurooppalainen pidätysmääräys — Jäsenvaltioiden väliset luovuttamismenettelyt — Ehdottomat kieltäytymisperusteet — 3 artiklan 3 alakohta — Alaikäiset — Vaatimus tarkistaa vähimmäisikä, jonka saavuttanutta voidaan pitää rikosoikeudellisesti vastuullisena, vai tapauskohtainen arviointi niiden lisäedellytysten perusteella, joita täytäntöönpanojäsenvaltion lainsäädännössä säädetään konkreettisesti alaikäisen panemiseksi syytteeseen tai tuomitsemiseksi)

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 23.1.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt hof van beroep te Brussel – Belgia) – Eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpano, jonka kohteena on Dawid Piotrowski
   (Asia C-367/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa - Puitepäätös 2002/584/YOS - Eurooppalainen pidätysmääräys - Jäsenvaltioiden väliset luovuttamismenettelyt - Ehdottomat kieltäytymisperusteet - 3 artiklan 3 alakohta - Alaikäiset - Vaatimus tarkistaa vähimmäisikä, jonka saavuttanutta voidaan pitää rikosoikeudellisesti vastuullisena, vai tapauskohtainen arviointi niiden lisäedellytysten perusteella, joita täytäntöönpanojäsenvaltion lainsäädännössä säädetään konkreettisesti alaikäisen panemiseksi syytteeseen tai tuomitsemiseksi))
   (2018/C 104/07)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hof van beroep te Brussel

      Pääasian asianosainen

   Dawid Piotrowski

      Tuomiolauselma

               1)

               Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 annetun neuvoston puitepäätöksen 2002/584/YOS 3 artiklan 3 alakohtaa, sellaisena kuin se on muutettuna 26.2.2009 annetulla neuvoston puitepäätöksellä 2009/299/YOS, on tulkittava siten, että täytäntöönpanosta vastaavan jäsenvaltion oikeusviranomaisen on kieltäydyttävä ainoastaan sellaisten eurooppalaisen pidätysmääräyksen kohteena olevien alaikäisten luovuttamisesta, jotka täytäntöönpanojäsenvaltion lainsäädännön mukaan eivät ole vaaditun ikäisiä, jotta heitä voitaisiin pitää rikosoikeudellisesti vastuullisina heitä koskevan pidätysmääräyksen perusteena olevista teoista.

               2)

               Puitepäätöksen 2002/584 3 artiklan 3 alakohtaa, sellaisena kuin se on muutettuna puitepäätöksellä 2009/299, on tulkittava siten, että voidakseen tehdä päätöksen eurooppalaisen pidätysmääräyksen kohteena olevan alaikäisen luovuttamisesta täytäntöönpanosta vastaavan oikeusviranomaisen on tarkistettava vain se, onko kyseinen henkilö saavuttanut vähimmäisiän, jotta häntä voidaan pitää täytäntöönpanojäsenvaltiossa rikosoikeudellisesti vastuullisena tällaisen pidätysmääräyksen perusteena olevista teoista, eikä sen pidä ottaa huomioon mahdollisia henkilökohtaiseen arviointiin liittyviä lisäedellytyksiä, jotka tämän jäsenvaltion lainsäädännössä asetetaan konkreettisesti edellytyksiksi alaikäisen panemiselle syytteeseen tai tuomitsemiselle tällaisista teoista.

      (1)  EUVL C 335, 12.9.2016.


title: Asia T-740/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 31.1.2018 – Stips v. komissio

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/54

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 31.1.2018 – Stips v. komissio
   (Asia T-740/16) (1)

   (2018/C 104/70)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 475, 19.12.2016.


title: Asia C-473/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 25.1.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Unkari) – F v. Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal (Ennakkoratkaisupyyntö — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 7 artikla — Yksityis- ja perhe-elämän kunnioittaminen — Direktiivi 2011/95/EU — Pakolaisaseman tai toissijaisen suojeluaseman myöntämisedellytyksiä koskevat oikeussäännöt — Pelko joutua vainotuksi seksuaaliseen suuntautumisen vuoksi — 4 artikla — Tosiseikkojen ja olosuhteiden arviointi — Asiantuntijalausuntoon turvautuminen — Psykologiset testit)

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 25.1.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Unkari) – F v. Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal
   (Asia C-473/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 7 artikla - Yksityis- ja perhe-elämän kunnioittaminen - Direktiivi 2011/95/EU - Pakolaisaseman tai toissijaisen suojeluaseman myöntämisedellytyksiä koskevat oikeussäännöt - Pelko joutua vainotuksi seksuaaliseen suuntautumisen vuoksi - 4 artikla - Tosiseikkojen ja olosuhteiden arviointi - Asiantuntijalausuntoon turvautuminen - Psykologiset testit))
   (2018/C 104/08)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: F

      Vastapuoli: Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

      Tuomiolauselma

               1)

               Vaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi, pakolaisten ja henkilöiden, jotka voivat saada toissijaista suojelua, yhdenmukaiselle asemalle sekä myönnetyn suojelun sisällölle 13.12.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/95/EU 4 artiklaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä sille, että kansainvälistä suojelua koskevien hakemusten tutkinnasta vastaava viranomainen tai tällaisen viranomaisen päätökseen kohdistettua muutoksenhakua mahdollisesti käsittelevät tuomioistuimet määräävät asiantuntijalausuntoon turvautumisesta niiden tosiseikkojen ja olosuhteiden arvioinnissa, jotka koskevat hakijan väitettyä seksuaalista suuntautumista, edellyttäen, että asiantuntijalausuntoon liittyvät menettelytavat ovat perusoikeuskirjassa taattujen perusoikeuksien mukaisia, ettei mainittu viranomainen eivätkä kyseiset tuomioistuimet perusta ratkaisuaan yksinomaan asiantuntijalausunnon johtopäätöksille ja etteivät lausunnon johtopäätökset sido niitä, kun ne arvioivat hakijan seksuaalisesta suuntautumisestaan esittämiä lausumia.

               2)

               Direktiivin 2011/95 4 artiklaa on tulkittava perusoikeuskirjan 7 artiklan valossa siten, että se on esteenä sille, että kansainvälistä suojelua hakevan seksuaalisen suuntautumisen todenperäisyyden arvioimiseksi laaditaan pääasiassa kyseessä olevan kaltainen psykologin asiantuntijalausunto, jonka tarkoituksena on antaa projektiivisten persoonallisuustestien perusteella kuva hakijan seksuaalisesta suuntautumisesta, ja tämän lausunnon käyttämiselle kyseisessä arvioinnissa.

      (1)  EUVL C 419, 14.11.2016.


title: Asia T-850/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 29.1.2018 – QE v. Eurojust

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/54

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 29.1.2018 – QE v. Eurojust
   (Asia T-850/16) (1)

   (2018/C 104/71)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 38, 6.2.2017.


title: Asia C-498/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 25.1.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberster Gerichtshof – Itävalta) – Maximilian Schrems v. Facebook Ireland Limited (Ennakkoratkaisupyyntö — Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue — Asetus (EY) n° 44/2001 — 15 ja 16 artikla — Tuomioistuimen toimivalta kuluttajasopimusten alalla — Kuluttajan käsite — Sellaisten oikeuksien luovutus kuluttajien kesken, joihin voidaan vedota samaa elinkeinonharjoittajaa vastaan)

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 25.1.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberster Gerichtshof – Itävalta) – Maximilian Schrems v. Facebook Ireland Limited
   (Asia C-498/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue - Asetus (EY) no 44/2001 - 15 ja 16 artikla - Tuomioistuimen toimivalta kuluttajasopimusten alalla - Kuluttajan käsite - Sellaisten oikeuksien luovutus kuluttajien kesken, joihin voidaan vedota samaa elinkeinonharjoittajaa vastaan))
   (2018/C 104/09)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberster Gerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Maximilian Schrems

      Vastapuoli: Facebook Ireland Limited

      Tuomiolauselma

               1)

               Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 15 artiklaa on tulkittava siten, että yksityisen Facebook-tilin käyttäjä ei menetä tässä artiklassa tarkoitettua kuluttajan asemaa, kun hän julkaisee kirjoja, pitää esitelmiä, ylläpitää internetsivuja, kerää lahjoituksia ja ottaa vastaan useiden kuluttajien hänelle luovuttamia oikeuksia, jotta niihin vedotaan tuomioistuimessa.

               2)

               Asetuksen N:o 44/2001 16 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, ettei sitä sovelleta kuluttajan kanteeseen, jolla tämä vetoaa sen alueen tuomioistuimessa, jossa hänellä on kotipaikka, omien oikeuksiensa lisäksi myös muiden sellaisten kuluttajien luovuttamiin oikeuksiin, joilla on kotipaikka samassa jäsenvaltiossa, muissa jäsenvaltioissa tai kolmansissa valtioissa.

      (1)  EUVL C 441, 28.11.2016.


title: Asia T-311/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 31.1.2018 – Stips v. komissio

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/55

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 31.1.2018 – Stips v. komissio
   (Asia T-311/17) (1)

   (2018/C 104/72)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 231, 17.7.2017.


title: Yhdistetyt asiat C-616/16 ja C-617/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 24.1.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Corte suprema di cassazione – Italia) – Presidenza del Consiglio dei Ministri ym. v. Gianni Pantuso ym. (Ennakkoratkaisupyyntö — Lääkärintointa koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittaminen — Direktiivit 75/363/ETY ja 82/76/ETY — Erikoislääkärinkoulutus — Asianmukainen palkka — Direktiivin 82/76/ETY soveltaminen koulutukseen, joka aloitettiin ennen sen voimaan saattamiselle asetetun määräajan alkamista ja saatettiin päätökseen kyseisen ajankohdan jälkeen)

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 24.1.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Corte suprema di cassazione – Italia) – Presidenza del Consiglio dei Ministri ym. v. Gianni Pantuso ym.
   (Yhdistetyt asiat C-616/16 ja C-617/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Lääkärintointa koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittaminen - Direktiivit 75/363/ETY ja 82/76/ETY - Erikoislääkärinkoulutus - Asianmukainen palkka - Direktiivin 82/76/ETY soveltaminen koulutukseen, joka aloitettiin ennen sen voimaan saattamiselle asetetun määräajan alkamista ja saatettiin päätökseen kyseisen ajankohdan jälkeen))
   (2018/C 104/10)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte suprema di cassazione

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Università degli Studi di Palermo, Ministero della Salute, Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca ja Ministero del Tesoro

      Vastapuolet: Gianni Pantuso, Angelo Tralongo, Maria Michela D’Alessandro, Nello Grassi ja Carmela Amato (C-616/16), sekä Giovanna Castellano, Maria Concetta Pandolfo, Antonio Marletta, Vito Mannino, Olga Gagliardo, Emilio Nardi, Maria Catania, Massimo Gallucci, Giovanna Pischedda ja Giambattista Gagliardo (C-617/16)

      Tuomiolauselma

               1)

               Lääkärintointa koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 16.6.1975 annetun neuvoston direktiivin 75/363/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 26.1.1982 annetulla neuvoston direktiivillä 82/76/ETY, 2 artiklan 1 kohdan c alakohtaa, 3 artiklan 1 ja 2 kohtaa sekä liitettä on tulkittava siten, että kyseisessä liitteessä tarkoitettu asianmukainen palkka on maksettava kaikilta sellaisilta täysipäiväisiltä tai osa-aikaisilta erikoistumiskoulutusjaksoilta, jotka alkoivat vuonna 1982 ja jatkuivat vuoteen 1990, edellyttäen, että kyseinen koulutus koskee sellaista erikoisalaa, joka on yhteinen kaikille jäsenvaltioille tai kahdelle tai useammalle jäsenvaltiolle ja joka on mainittu lääketieteen tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta sekä toimenpiteistä sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden tehokkaan käyttämisen helpottamiseksi 16.6.1975 annetun neuvoston direktiivin 75/362/ETY 5 tai 7 artiklassa.

               2)

               Direktiivin 75/363, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 82/76, 2 artiklan 1 kohdan c alakohtaa, 3 artiklan 1 ja 2 kohtaa sekä liitettä on tulkittava siten, että jäsenvaltiolle asetettu velvollisuus säätää, että kaikesta vuonna 1982 aloitetusta ja vuoteen 1990 jatkuneesta täysipäiväisestä tai osa-aikaisesta erikoistumiskoulutuksesta on maksettava mainitussa liitteessä tarkoitettu asianmukainen palkka, ei riipu siitä, onko kyseinen jäsenvaltio toteuttanut direktiivin 82/76 täytäntöönpanotoimenpiteet. Kansallisen tuomioistuimen on niin ennen direktiiviä kuin sen jälkeenkin annettuja kansallisen oikeuden säännöksiä soveltaessaan tulkittava niitä niin pitkälti kuin mahdollista direktiivin sisältö ja tarkoitus huomioon ottaen. Siinä tapauksessa, ettei direktiivissä 82/76 tarkoitettua tulosta kyettäisi sen kansallisten täytäntöönpanotoimenpiteiden puuttumisen vuoksi saavuttamaan ottamalla huomioon kansallinen oikeus kokonaisuudessaan ja soveltamalla siinä hyväksyttyjä tulkintatapoja, unionin oikeus velvoittaa asianomaisen jäsenvaltion korvaamaan direktiivin täytäntöönpanon laiminlyönnillä yksityisille aiheuttamansa vahingon. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana on selvittää, täyttyvätkö kaikki ne edellytykset, jotka unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä on tältä osin asetettu unionin oikeuteen perustuvan jäsenvaltion vahingonkorvausvastuun syntymiselle.

               3)

               Direktiivin 75/363, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 82/76, 2 artiklan 1 kohdan c alakohtaa, 3 artiklan 1 ja 2 kohtaa sekä liitettä on tulkittava siten, että mainitussa liitteessä tarkoitettu asianmukainen palkka vuonna 1982 aloitetusta ja vuoteen 1990 jatkuneesta täysipäiväisestä ja osa-aikaisesta erikoislääkärinkoulutuksesta on maksettava tältä koulutusjaksolta 1.1.1983 alkaen ja mainitun koulutuksen päättymisen asti.

      (1)  EUVL C 63, 27.2.2017.


title: Asia T-10/18: Kanne 12.1.2018 – Eesti Apteekide Ühendus v. komissio

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/43

         Kanne 12.1.2018 – Eesti Apteekide Ühendus v. komissio
   (Asia T-10/18)
   (2018/C 104/56)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Eesti Apteekide Ühendus (Laagri, Viro) (edustajat: asianajajat K. Paas-Mohando ja I. Kangur)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 23.10.2017 annetun komission päätöksen SA.42028 (2017/NN) (1)

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste: Viron apteekkariliitolla on asiavaltuus kumoamiskanteen nostamiseksi komission päätöksestä SA.42028 (2017/NN).

                           —

                           Asiassa C-313/90 annetun unionin tuomioistuimen tuomion (2) mukaisesti komission vastustamatta jättämistä koskevat päätökset, jotka on tehty alustavan tutkintavaiheen päätyttyä, on voitava saattaa tuomioistuinvalvontaan

                           —

                           Viron apteekkariliitolla on asiavaltuus kumoamiskanteen nostamiseksi komission päätöksestä SA.42028 (2017/NN) unionin yleisessä tuomioistuimessa asianomaisena osapuolena SEUT 108 artiklan 2 kohdan ja asetuksen N:o 2015/1589 (3) 1 artiklan h alakohdan mukaisesti.

               2)

               Toinen kanneperuste: Komissio oli velvollinen aloittamaan muodollisen tutkintamenettelyn SEUT 108 artiklan 2 kohdan mukaisesti vakavien vaikeuksien perusteella. Vakavat vaikeudet, joita komissio on kohdannut riidanalaista päätöstä tehdessään, ja näin ollen SEUT 108 artiklan 2 kohdassa taattujen menettelyllisten oikeuksien loukkaaminen käy ilmi seuraavista seikoista:

                           —

                           Komissio on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että valtion varoista ei ole myönnetty etua, koska komissio ei ole ottanut huomioon, että Suomi on syyllistynyt sääntelyyn liittyvän harkintavallan väärinkäyttöön, mikä on johtanut valtion varoista luopumiseen

                           —

                           Komissio on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että kyse ei ole ollut valikoivasta edusta, koska komissio ei ole luokitellut ”erityistehtäviä” asianmukaisesti yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviksi palveluiksi (SGEI)

                           —

                           Komissio ei ole kerännyt olennaisia tietoja alustavan tutkintavaiheen aikana

                           —

                           Alustava tutkintavaihe on ollut kohtuuttoman pitkä (noin 30 kuukautta)

                           —

                           Komissio on käyttänyt aivan uutta ”erityistehtävien” oikeudellista määritelmää

                           —

                           Suomi on muuttanut alustavan tutkintavaiheen aikana yliopistolakiaan, jonka nojalla valtio korvasi aiemmin Yliopiston Apteekki Oy:n maksaman yhteisöveron ja apteekkimaksun Helsingin yliopistolle, ja tämä oli yhden kyseessä olevan valtiontukitoimenpiteen keskeinen osa.

      (1)  EUVL 2017, C 422, s. 10.

      (2)  Tuomio 24.3.1990, Comité International de la Rayonne et des Fibres Synthétiques ym. v komissio (C-313/90, EU:C:1993:111).

      (3)  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 13.7.2015 annettu neuvoston asetus (EU) 2015/1589 (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EUVL 2015, L 248, s. 9).


title: Asia C-538/17 P: Valitus, jonka Thomas Murphy on tehnyt 13.9.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-90/16, Murphy v. EUIPO, 4.7.2017 antamasta tuomiosta

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/11

         Valitus, jonka Thomas Murphy on tehnyt 13.9.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-90/16, Murphy v. EUIPO, 4.7.2017 antamasta tuomiosta
   (Asia C-538/17 P)
   (2018/C 104/13)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Thomas Murphy (edustajat: N. Travers, SC, J. Gormley, BL, M. O’Connor, solicitor)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Nike Innovate CV
   Unionin tuomioistuin (yhdeksäs jaosto) on 30.1.2018 antamallaan määräyksellä hylännyt valituksen.


title: Asia C-617/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Najwyższy (Puola) on esittänyt 30.10.2017 – Powszechny Zakład Ubezpieczeń na Życie S.A. v. Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Najwyższy (Puola) on esittänyt 30.10.2017 – Powszechny Zakład Ubezpieczeń na Życie S.A. v. Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów
   (Asia C-617/17)
   (2018/C 104/14)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Sąd Najwyższy

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Powszechny Zakład Ubezpieczeń na Życie S.A.

      Vastapuoli: Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów

      Muut osapuolet: Edwarda Detki, Mirosława Krzyszczaka, Zakładu Projektowania i Programowania Systemów Sterowania Atempol sp. z o.o. w Piekarach Ślaskich, Tomasza Woźniaka, Spółdzielni Kółek Rolniczych w Bielinach, Lecha Marchlewskiego, Ommer Polska sp. z o.o. w Krapkowicach, Zakładu Przetwórstwa Drobiu Marica spółka jawna J.M.E.K. Wróbel sp. jawna w Bielsku Białej, Glimat Marcinek i S-ka sp. jawna w Gliwicach, HTS Polska sp. z o.o., Jastrzębskich Zakładów Remontowych Dźwigi sp. z o.o. w Jastrzębiu Zdroju, Petrofer – Polska sp. z o.o. w Nowinach, Paco Cases Andrzej Paczkowski, Piotr Paczkowski sp. jawna w Puszczykowie, Bożeny Kubalańcy, Zbigniewa Arczykowskiego, Przedsiębiorstwa Produkcji Handlu i Usług Unipasz sp. z o.o. w Radzikowicach, Pietrzak B.B. Beata Pietrzak Bogdan Pietrzak sp. jawna w Katowicach, Eweliny Baranowskiej, Przemysława Nikiela, Marcina Nikiela, Janusza Walochy ja Marka Grzegolca

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 50 artiklaa tulkita siten, että ne bis in idem -periaatteen soveltaminen edellyttää paitsi sääntöjen rikkojan ja teon myös suojellun oikeudellisen intressin samuutta?

               2)

               Onko perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 (1) 3 artiklaa, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 50 artiklan kanssa, tulkittava siten, että unionin ja kansallisilla kilpailusäännöillä, joita jäsenvaltion kilpailuviranomainen soveltaa rinnakkain, suojellaan samaa oikeudellista intressiä?

      (1)  EYVL 2003, L 1, s. 1.


title: Asia T-74/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.2.2018 – POA v. komissio (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Asiakirjat, jotka koskevat asetuksen (EU) N:o 1151/2012 nojalla tehtyä hakemusta nimityksen rekisteröimiseksi — Komissiolta peräisin olevat asiakirjat — Jäsenvaltiolta peräisin olevat asiakirjat — Asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 5 kohta — Tutustumisoikeuden epääminen — Perusteluvelvollisuus — Päätöksentekomenettelyn suojaa koskeva poikkeus — Tuomioistuinkäsittelyn suojaa koskeva poikkeus — Toimielimen ja unionin tuomioistuinten suorittaman valvonnan laajuus jäsenvaltion vastustuksensa tueksi vetoamien perusteiden osalta)

text:
               26.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.2.2018 – POA v. komissio
   (Asia T-74/16) (1)

   ((Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Asiakirjat, jotka koskevat asetuksen (EU) N:o 1151/2012 nojalla tehtyä hakemusta nimityksen rekisteröimiseksi - Komissiolta peräisin olevat asiakirjat - Jäsenvaltiolta peräisin olevat asiakirjat - Asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 5 kohta - Tutustumisoikeuden epääminen - Perusteluvelvollisuus - Päätöksentekomenettelyn suojaa koskeva poikkeus - Tuomioistuinkäsittelyn suojaa koskeva poikkeus - Toimielimen ja unionin tuomioistuinten suorittaman valvonnan laajuus jäsenvaltion vastustuksensa tueksi vetoamien perusteiden osalta))
   (2018/C 112/37)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Pagkyprios organismos ageladotrofon (POA) Dimosia Ltd (Latsia, Kypros) (edustaja: asianajaja N. Korogiannakis)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Baquero Cruz ja F. Clotuche-Duvieusart)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva kumoamisvaatimus, joka koskee komission pääsihteerin 7.12.2015 tekemää päätöstä Ares(2015)5632670, jolla hylätään kantajan 15.9.2015 päivätyllä kirjeellä esittämä uudistettu hakemus, jossa kantaja pyysi Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (EUVL 2001, L 145, s. 43) mukaisesti saada tutustua asiakirjoihin, jotka liittyvät yhtäältä hakemukseen CY/PDO/0005/01243 nimityksen Halloumi rekisteröimiseksi suojatuksi alkuperänimitykseksi (SAN) maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä 21.11.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (EUVL 2012, L 343, s. 1) nojalla ja toisaalta aiempaan hakemukseen CY/PDO/0005/00766 nimityksen Halloumi rekisteröimiseksi suojatuksi alkuperänimitykseksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Pagkyprios organismos ageladotrofon (POA) Dimosia Ltd vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 145, 25.4.2016.


title: Asia T-39/18: Kanne 25.1.2018 – VF v. EKP

text:
               26.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/38

         Kanne 25.1.2018 – VF v. EKP
   (Asia T-39/18)
   (2018/C 112/49)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: VF (edustajat: asianajajat L. Levi ja A. Blot)

      Vastaaja: Euroopan keskuspankki (EKP)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että tämä kanne täyttää tutkittavaksi ottamisen edellytykset ja että se on perusteltu

               —

               kumoamaan kantajan 24.5.2017 päivätyn ja samana päivänä tiedoksi annetun vuoden 2016 tarkistetun arvioinnin ja palkan ja bonuksen vuosittaisen tarkistuksen,

               —

               kumoamaan 13.9.2017 päivätyn EKP:n päätöksen, jolla hylättiin kantajan vaatimus vuoden 2016 tarkistetun arvioinnin ja palkan ja bonuksen vuosittaisen tarkistuksen hallinnollisesta uudelleentarkastelusta,

               —

               kumoamaan 20.12.2017 päivätyn ja 21.12.2017 kantajalle tiedoksi annetun EKP:n päätöksen, jolla hylättiin kantajan valitus, joka koski vuoden 2016 tarkistettua arviointia ja palkan ja bonuksen vuosittaista tarkistusta,

               —

               kumoamaan 6.3.2017 päivätyn päätöksen olla muuttamatta kantajan sopimusta,

               —

               kumoamaan 4.7.2017 päivätyn EKP:n päätöksen, jolla hylättiin kantajan vaatimus hallinnollisesta uudelleentarkastelusta koskien päätöstä olla muuttamatta tämän sopimusta,

               —

               kumoamaan 15.11.2017 päivätyn ja 21.11.2017 kantajalle tiedoksi annetun EKP:n päätöksen, jolla hylättiin kantajan valitus, joka koski päätöstä olla muuttamatta tämän sopimusta,

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajalle aiheutuneen aineellisen ja aineettoman vahingon, ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajalle tästä kanteesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin perusteisiin.

               1.

               Päätös olla muuttamatta sopimusta:

                           —

                           Lainvastaisuusväite, joka liittyy muuttamista koskevaan käytäntöön: Euroopan keskuspankin henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen 10 artiklan c kohdan ja henkilöstösääntöjen 2.0 artiklan rikkominen sekä normihierarkian rikkominen.

                           —

                           Lainvastaisuusväite: Euroopan keskuspankin henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen 10 artiklan c kohta ja henkilöstösääntöjen 2.0 artikla ovat Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun direktiivin 1999/70/EY (1) ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemän määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen johdanto-osan 6 kappaleen vastaisia.

                           —

                           Päätös olla muuttamatta sopimusta tehtiin arviointia ja palkan ja bonuksen vuosittaista tarkistusta koskevien lainvastaisten päätösten perusteella.

               2.

               Arviointi:

                           —

                           Menettelyvirhe ja vuoropuhelun puuttuminen.

                           —

                           Perusteluvelvollisuuden rikkominen, hyvän hallinnon periaatteen ja huolellisuuden periaatteen loukkaaminen sekä puutteelliset tiedot.

                           —

                           Ilmeiset arviointivirheet.

               3.

               Päätös palkan ja bonuksen vuosittaisesta tarkistuksesta:

                           —

                           Lainvastaisuusväite, joka liittyy palkan ja bonuksen vuosittaista tarkistusta koskeviin suuntaviivoihin, perusteluvelvollisuuden rikkominen ja oikeusvarmuuden periaatteen loukkaaminen.

                           —

                           Riittävän selvityksen puuttuminen kantajan palkan määräytymisen perusteesta, avoimuuden puute ja perusteluvelvollisuuden rikkominen.

                           —

                           Ilmeinen arviointivirhe.

      (1)  Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annettu neuvoston direktiivi 1999/70/EY (EYVL 1999, L 175, s. 43).


title: Asia C-718/17: Kanne 22.12.2017 – Euroopan komissio v. Unkari

text:
               26.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/19

         Kanne 22.12.2017 – Euroopan komissio v. Unkari
   (Asia C-718/17)
   (2018/C 112/25)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Tokár ja G. Wils)

      Vastaaja: Unkari

      Vaatimukset

   Komissio vaatii 22.12.2017 päivätyssä kannekirjelmässään unionin tuomioistuinta

               —

               Toteamaan, ettei Unkari ole noudattanut sille päätöksen (EU) 2015/1601 5 artiklan 2 kohdan perusteella kuuluvia velvoitteita, koska se ei ole säännöllisin väliajoin ja vähintään joka kolmas kuukausi ilmoittanut niiden hakijoiden määrä, jotka voidaan siirtää nopeasti sen alueelle, eikä näin ollen muitakaan kyseisen neuvoston päätöksen 5 artiklan 4–11 kohdassa asetettuja, siirtovelvollisuuteen liittyvä velvoitteita

               —

               Unkari on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Neuvosto on kahdella syyskuussa 2015 antamallaan päätöksellä eli päätöksellä (EU) 2015/1532 (1) ja päätöksellä (EU) 2015/1601 (2) ottanut käyttöön väliaikaisen ja kiireellisen siirto-ohjelman, jonka mukaan jäsenvaltiot ovat sitoutuneet siirtämään Italian ja Kreikan alueelta kansainvälistä suojelua tarvitsevia henkilöitä.
   Jäsenvaltiot velvoitetaan neuvoston päätöksellä tarjoamaan joka kolmas kuukausi paikkoja siirrettävissä oleville hakijoille ja varmistamaan näin, että siirtäminen sujuu nopeasti ja järjestelmällisesti. Kun melkein kaikki jäsenvaltiot ovat siirtäneet hakijoita ja noudattaneet tällä alalla olevia velvoitteitaan, Unkari ei ole siirto-ohjelman alusta lähtien toteuttanut minkäänlaisia siirtotoimenpiteitä.
   Koska komissio ei pitänyt Unkarin antamaa vastausta tyydyttävänä, se aloitti jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämismenettelyn seuraavan vaiheen ja osoitti 26.7.2017 Unkarille perustellun lausunnon.
   Koska komissio ei pitänyt perusteltuun lausuntoon annettua vastausta tyydyttävänä, se päätti saattaa asian unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen todetuksi, ettei Unkari ole noudattanut sille siirtoalalla kuuluvia velvoitteitaan.

      (1)  Italian ja Kreikan hyväksi toteutettavien kansainvälistä suojelua koskevien väliaikaisten toimenpiteiden käyttöön ottamisesta 14.9.2015 annettu neuvoston päätös (EU) 2015/1523 (EUVL L 239, s. 146).

      (2)  Italian ja Kreikan hyväksi toteutettavien kansainvälistä suojelua koskevien väliaikaisten toimenpiteiden käyttöön ottamisesta 22.9.2015 annettu neuvoston päätös (EU) 2015/1601 (EUVL L 248, s. 80).


title: Asia T-52/18: Kanne 30.1.2018 – Teollisuuden Voima v. komissio

text:
               26.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/39

         Kanne 30.1.2018 – Teollisuuden Voima v. komissio
   (Asia T-52/18)
   (2018/C 112/50)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Teollisuuden Voima (Eurajoki, Suomi) (edustajat: asianajajat M. Powell, Y. Utzschneider ja K. Struckmann)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 29.5.2017 annetun komission päätöksen C(2017) 3777 lopullinen, jolla todetaan, että keskittymä, jossa EDF ostaa New NP:n, on yhteensoveltuva sisämarkkinoiden ja ETA-sopimuksen kanssa (Asia M.7764 – EDF / Areva reactor business) (EUVL 2017, C 377, s. 5)

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaiseen päätökseen sisältyy ilmeisiä arviointivirheitä siltä osin kuin on kyse ydinpolttoainekokoonpanojen tuotemarkkinoiden määrittelystä

                           —

                           Näiden virheiden takia riidanalaisessa päätöksessä päädytään virheelliseen johtopäätökseen siitä, ettei painevesireaktorien polttoainekokoonpanojen markkinoilla ole olemassa erillisiä eurooppalaisten painevesireaktorien polttoainekokoonpanojen markkinoita. Koska markkinoiden määrittelyssä on tehty virheitä, riidanalaisessa päätöksessä ei ole otettu huomioon vaikutuksia, joita sillä, että EDF hankkii Areva-konsernin ydinreaktoriliiketoiminnan (jäljempänä hankinta), on kyseisiin suppeampiin tuotemarkkinoihin.

                           —

                           Lisäksi painevesireaktorien polttoainekokoonpanojen laajempien markkinoiden aineelliseen arviointiin sisältyy muitakin arviointivirheitä.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaiseen päätökseen sisältyy ilmeisiä arviointivirheitä siltä osin kuin on kyse ydinvoimalapalveluiden tuotemarkkinoiden määrittelystä

                           —

                           Näiden virheiden takia riidanalaisessa päätöksessä päädytään virheelliseen johtopäätökseen siitä, ettei olemassa oleviin ydinteknisiin lämmönkehitysjärjestelmiin liittyvien ydinvoimalapalvelujen markkinoilla ole olemassa erillisiä eurooppalaisten painevesireaktoreiden ydinteknisiin lämmönkehitysjärjestelmiin liittyvien ydinvoimalapalvelujen markkinoita. Koska markkinoiden määrittelyssä on tehty virheitä, riidanalaisessa päätöksessä ei ole otettu huomioon vaikutuksia, joita hankinnalla on kyseisiin suppeampiin tuotemarkkinoihin.

                           —

                           Lisäksi olemassa oleviin ydinteknisiin lämmönkehitysjärjestelmiin liittyvien ydinvoimalapalvelujen markkinoiden aineelliseen arviointiin sisältyy muitakin arviointivirheitä.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaiseen päätökseen sisältyy ilmeisiä arviointivirheitä siltä osin kuin on kyse sähköntuotantoon ja sähkön tukkukauppaan liittyvien tuotantoketjun loppupään maantieteellisten markkinoiden määrittelystä.

         Tämä virheellinen maantieteellisten markkinoiden määrittely johtaa ylimääräisiin arviointivirheisiin hankinnan vaikutusten suhteen.