title: Bundesfinanzhofin 19.3.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Südzucker AG Mannheim/Ochsenfurt vastaan Hauptzollamt Mannheim (Asia C-161/96)

text:
6.7.96              1 H I                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    N:o C 197/ 13
High Court of Justice, Queen's Bench Divisionin 3.5.1996           toisessa jäsenvaltiossa , maksamaan vakuutusmaksuja ,
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa The Queen                   vaikka nämä henkilöt eivät kotipaikkansa takia voi vaatia
vastaan Ministry of Agriculture Fisheries and Food j a             vakuutuskorvauksia           tai   heidän  oikeuttaan  tähän   on
Commissioners for Customs & Excise, ex parte: National             lykätty ?
Farmers' Union, David Burnett and Sons Limited, R. S. and
E. Wright Limited, Anglo Beef Processors Limited, United
Kingdom Genetics ( yritys ), Wyjac Calves Limited, Interna
tional Traders Ferry Limited, MFP International Limited,
Interstate Truck Rental Limited ja Vian Exports Limited,
väliintulijat: Anglo Dutch Meat Exports Limited, Beck Food         Bundesfinanzhofin 19.3.1996 tekemällään päätöksellä esit
Group Limited, First City Trading Limited, Weddel Swift            tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Südzucker AG Mann
Limited, Carrex August Limited, Meatal Supplies (Whole                 heim/Ochsenfurt vastaan Hauptzollamt Mannheim
sale Meats ) Limited, Meat Marketing Services ( UK ) Limi
ted, NWL ( Ireland ) Limited, Hibernia Foods pic, D. T.                                      ( Asia C-161 /96 )
Duggins Limited, Swallow Foods International Limited ja                                         ( 96/C 197/25 )
           British Association of Sheep Exporters
                        ( Asia C-157/96 )                          Bundesfinanzhof (VII Sénat) on pyytänyt 19.3.1996 teke
                           ( 96/C 197/23 )                         mällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen
                                                                   tuomioistuimeen 13.5.1 996 , Euroopan yhteisöjen tuomio
                                                                   istuimelta asiassa Südzucker AG Mannheim/Ochsenfurt
High Court of Justice, Queen's Bench Division on pyytänyt          vastaan Hauptzollamt Mannheim ennakkoratkaisua seu
3.5.1 996 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroo         raavaan kysymykseen :
pan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 8.5.1996 ,
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa The Queen             Onko kiintiötä suuremman tuotannon soveltamista koske
vastaan Ministry of Agriculture Fisheries and Food ja              vista yksityiskohtaisista säännöistä sokerialalla 14 päivänä
Commissioners for Customs & Excise, ex parte : National            syyskuuta 1981 annettu komission asetus ( ETY ) N:o 2670/
Farmers' Union ym ., väliintulijat: Anglo Dutch Meat                81 ( EYVL N:o L 262 , s . 14 ), tulkittuna yhdessä maata
Exports Limited ym ., ennakkoratkaisua seuraavaan kysy            loustuotteiden tuonti-, vienti- ja ennakkovahvistustodis
mykseen :                                                          tusten järjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä
                                                                   yksityiskohtaisista säännöistä 3 päivänä joulukuuta 1980
Onko komission BSH:hen liittyvistä kiireellisistä suojatoi        annetun komission asetuksen ( ETY ) N:o 3183/80 ( EYVL
menpiteistä 27.3.1996 tekemän päätöksen 96/239/EY ( 1 )            L 338 , s . 1 ) kanssa, pätevä ennen kaikkea yhteisön oikeuden
 1 artikla kokonaisuudessaan tai osittain pätemätön, erityi        suhteellisuusperiaatteen kannalta tarkasteltuna siltä osin
sesti siksi, että komissiolla ei ollut toimivaltaa sen antami     kuin asetuksen mukaan sokerin katsotaan olevan myyty
seen tai että sen antamisessa muutoin käytettiin väärin             sisämarkkinoilla , minkä perusteella on mahdollisuus esit
harkintavaltaa tai koska sillä loukataan suhteellisuusperi        tää vaatimus sokerintuotantomaksun maksamisesta ,
aatetta ?
                                                                   vaikka sokeri on tosiasiallisesti viety, joskin ilman
                                                                   vientitullimuodollisuuksien täyttämistä, minkä takia vienti
 (M EYVL N:o L 78 , 28.3.1996 , s . 47                              ilmoituksen 1 kappaleen todistusta, jossa ovat tullivirano
                                                                    maisten poisto- ja vahvistusmerkinnät, ei voida esittää ?
 Sozialgericht Karlsruhen 28.3.1996 tekemällään päätök
 sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Manfred               Bundesfinanzhofin 7.3.1996 tekemällään päätöksellä esit
 Molenaar ja Barbara Fath-Molenaar vastaan AOK Baden                tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa A. Racke GmbH &
                             Württemberg                                            Co. vastaan Hauptzollamt Mainz
                         ( Asia C-160/96 )                                                    ( Asia C- 1 62/96 )
                            ( 96/C 197/24 )                                                      ( 96/C 197/26 )
 Sozialgericht Karlsruhe on pyytänyt 28.3.1996 tekemällään          Bundesfinanzhof ( VII . Sénat ) on pyytänyt 7.3.1996 teke
 päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomio          mällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomio
 istuimeen 13.5.1996 , Euroopan yhteisöjen tuomioistui             istuimen kirjaamoon 13.5.1995 , Euroopan yhteisöjen
 melta asiassa Manfred Molenaar ja Barbara Fath-Molenaar            tuomioistuimelta       ennakkoratkaisua       asiassa A.  Racke
 vastaan AOK Baden-Wùrttemberg ennakkoratkaisua seu                GmbH & Co . vastaan Hauptzollamt Mainz seuraaviin
 raavaan kysymykseen :                                              kysymyksiin :
 Onko ETY:n perustamissopimuksen 6 ja 48 artiklaa tulkit           1 . Onko Euroopan talousyhteisön ja Jugoslavian sosialis
 tava siten , että niillä rajoitetaan jäsenvaltioiden oikeutta           tisen liittotasavallan välisessä yhteistyösopimuksessa
 perustaa mahdollisen hoidon tarpeen kattava sosiaaliturva              määrättyjen kaupallisten myönnytysten poistamisesta
 järjestelmä osaksi lakisääteistä pakollista vakuutusta , jossa          1 1 päivänä marraskuuta 1991 annettu neuvoston asetus
 velvoitetaan sellaisia henkilöitä , joiden kotipaikka on                ( ETY ) N:o 3300/91 ( l ) pätevä ?


title: Asia C-67/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundessozialgericht (Saksa) on esittänyt 10.2.2014 – Jobcenter Berlin Neukölln v. Nazifa Alimanovic ym.

text:
               12.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundessozialgericht (Saksa) on esittänyt 10.2.2014 – Jobcenter Berlin Neukölln v. Nazifa Alimanovic ym.
   (Asia C-67/14)
   2014/C 142/19
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundessozialgericht

      Pääasian asianosaiset

      Vastaaja ja Revision-menettelyn valittaja: Jobcenter Berlin Neukölln

      Kantajat ja Revision-menettelyn vastapuolet: Nazifa Alimanovic, Sonita Alimanovic, Valentina Alimanovic ja Valentino Alimanovic

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Sovelletaanko asetuksen (EY) N:o 883/2004 (1) 4 artiklassa säädettyä yhdenvertaisen kohtelun periaatetta – kyseisen asetuksen 70 artiklan 4 kohdassa säädettyä etuuksien vientiä koskevaa kieltoa lukuun ottamatta – myös kyseisen asetuksen 70 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin erityisiin maksuihin perustumattomiin rahaetuuksiin?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, voidaanko asetuksen (EY) N:o 883/2004 4 artiklassa säädettyä yhdenvertaisen kohtelun periaatetta rajoittaa – ja mahdollisesti missä määrin – kansallisen lainsäädännön säännöksillä, joilla pannaan täytäntöön direktiivin 2004/38/EY (2) 24 artiklan 2 kohta ja joiden mukaan oikeutta tällaisiin etuuksiin ei poikkeuksetta ole, jos unionin kansalaisella on pelkästään työn hakemiseen perustuva oleskeluoikeus kyseisessä toisessa jäsenvaltiossa?

               3)

               Onko SEUT 45 artiklan 2 kohta, luettuna yhdessä SEUT 18 artiklan kanssa, esteenä sellaiselle kansalliselle säännökselle, jonka nojalla työnhakijan liikkumisvapauteen vetoavilta unionin kansalaisilta evätään poikkeuksetta sosiaalietuus, jonka tarkoituksena on turvata toimeentulo ja helpottaa samalla työmarkkinoille pääsyä, ainoastaan työnhakua varten myönnetyn oleskeluoikeuden ajalta, vaikka hakijalla on yhteys vastaanottavaan jäsenvaltioon?

      (1)  Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 883/2004 (EUVL L 166, s. 1).

      (2)  Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/38/EY (EUVL L 158, s. 77).


title: Asia T-199/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.6.2011 — Ziegler v. komissio (Kilpailu — Kartellit — Kansainvälisten muuttopalvelujen markkinat Belgiassa — Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan — Hintojen vahvistaminen — Markkinoiden jakaminen — Tarjouskilpailujen vääristäminen — Tuntuva vaikutus kauppaan — Sakot — Sakkojen määrän laskennasta vuonna 2006 annetut suuntaviivat)

text:
               30.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 226/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.6.2011 — Ziegler v. komissio
   (Asia T-199/08) (1)

   (Kilpailu - Kartellit - Kansainvälisten muuttopalvelujen markkinat Belgiassa - Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan - Hintojen vahvistaminen - Markkinoiden jakaminen - Tarjouskilpailujen vääristäminen - Tuntuva vaikutus kauppaan - Sakot - Sakkojen määrän laskennasta vuonna 2006 annetut suuntaviivat)
   2011/C 226/47
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Ziegler SA (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat J.-L. Lodomez ja J. Lodomez)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi A. Bouquet ja O. Beynet, sittemmin A. Bouquet ja N. von Lingen)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamismenettelystä 11.3.2008 tehty Euroopan yhteisöjen komission päätös C(2008) 926 lopullinen (asia COMP/38.543 — Kansainväliset muuttopalvelut) sekä toissijaisesti vaatimus kumota kantajalle määrätty sakko tai alentaa sitä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Ziegler SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien unionin yleisessä tuomioistuimessa käydystä välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut.

      (1)  EUVL C 183, 19.7.2008.


title: Asia C-15/14 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 4.6.2015 – Valittajana Euroopan komissio ja muuna osapuolena MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. (Muutoksenhaku — Valtiontuki — Unkarin ja öljy- ja kaasuyhtiö MOL:n välinen sopimus, joka koskee hiilivetyjen tuotantoon liittyviä kaivosmaksuja — Myöhempi lainmuutos, jolla kaivosmaksujen maksukantaa korotettiin — Korotuksen jättäminen soveltamatta MOL-yhtiöön — Päätös, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi — Valikoivuus)

text:
               20.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 236/14

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 4.6.2015 – Valittajana Euroopan komissio ja muuna osapuolena MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt.
   (Asia C-15/14 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Valtiontuki - Unkarin ja öljy- ja kaasuyhtiö MOL:n välinen sopimus, joka koskee hiilivetyjen tuotantoon liittyviä kaivosmaksuja - Myöhempi lainmuutos, jolla kaivosmaksujen maksukantaa korotettiin - Korotuksen jättäminen soveltamatta MOL-yhtiöön - Päätös, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi - Valikoivuus))
   (2015/C 236/18)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Flynn ja K. Talabér-Ritz)

      Muu osapuoli: MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. (Budapest, Unkari) (edustajat: Rechtsanwältin N. Niejahr ja barrister F. Carlin)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 61, 1.3.2014.


title: Asia C-31/15 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 2.6.2016 – Valittajana Photo USA Electronic Graphic, Inc. sekä muina osapuolina Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio, Ancàp SpA, Cerame-Unie AISBL, Confindustria Ceramica ja Verband der Keramischen Industrie eV (Muutoksenhaku — Polkumyynti — Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 412/2013 — Kiinasta peräisin olevien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuonti — Lopullinen polkumyyntitulli)

text:
               8.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 2.6.2016 – Valittajana Photo USA Electronic Graphic, Inc. sekä muina osapuolina Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio, Ancàp SpA, Cerame-Unie AISBL, Confindustria Ceramica ja Verband der Keramischen Industrie eV
   (Asia C-31/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Polkumyynti - Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 412/2013 - Kiinasta peräisin olevien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuonti - Lopullinen polkumyyntitulli))
   (2016/C 287/11)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Photo USA Electronic Graphic, Inc. (edustaja: K. Adamantopoulos, avocat)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: aluksi B. Driessen ja S. Boelaert, sitten H. Marcos Fraile, avustajinaan B. O’Connor, solicitor, ja S. Gubel, avocat), Euroopan komissio (asiamiehet: J.-F. Brakeland ja M. França), Ancàp SpA, Cerame-Unie AISBL, Confindustria Ceramica ja Verband der Keramischen Industrie eV (edustaja: R. Bierwagen, Rechtsanwalt)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Photo USA Electronic Graphic, Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 89, 16.3.2015.


title: Asia C-71/15 P: Unionin tuomioistuimen varapresidentin määräys 18.12.2015 – Valittajana Euroopan unionin tuomioistuin ja muuna osapuolena Kendrion NV, jota väliintulijana tukee Euroopan komissio

text:
               29.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 78/10

         Unionin tuomioistuimen varapresidentin määräys 18.12.2015 – Valittajana Euroopan unionin tuomioistuin ja muuna osapuolena Kendrion NV, jota väliintulijana tukee Euroopan komissio
   (Asia C-71/15 P) (1)

   (2016/C 078/12)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Unionin tuomioistuimen varapresidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 107, 30.3.2015.


title: Asia C-539/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 14.10.2013 — Merck Canada Inc. ja Merck Sharp & Dohme Ltd v. Sigma Pharmaceuticals PLC

text:
               11.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 14.10.2013 — Merck Canada Inc. ja Merck Sharp & Dohme Ltd v. Sigma Pharmaceuticals PLC
   (Asia C-539/13)
   2014/C 9/29
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Court of Appeal

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Merck Canada Inc. ja Merck Sharp & Dohme Ltd

      Vastapuoli: Sigma Pharmaceuticals PLC

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voiko patentin tai lisäsuojatodistuksen haltija tai edunsaaja vedota erityisjärjestelyn ensimmäisessä kohdassa tarkoitettuihin oikeuksiinsa ainoastaan, jos se on ilmaissut aikomuksensa tehdä niin?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:

                           a)

                           Kuinka aikomus on ilmaistava?

                           b)

                           Onko niin, ettei patentinhaltija tai edunsaaja voi vedota oikeuksiinsa sellaisen lääkkeen jäsenvaltiossa tapahtuvan tuonnin tai markkinoille saattamisen osalta, joka on tapahtunut ennen kuin tämä ilmaisi aikomuksensa vedota mainittuihin oikeuksiinsa?

               3)

               Mikä on se taho, jonka on tehtävä erityisjärjestelyn toisessa kohdassa tarkoitettu ennakkoilmoitus patentin tai lisäsuojatodistuksen haltijalle tai edunsaajalle? Erityisesti:

                           a)

                           Onko ennakkoilmoituksen tekijän oltava se henkilö, joka aikoo tuoda lääkkeen maahan tai saattaa sen markkinoille?
                           tai

                           b)

                           Kun kansallisessa lupajärjestelmässä sallitaan, että viranomaislupaa voi hakea myös jokin toinen taho kuin aiottu tuoja, voiko viranomaisluvan hakijan tekemä ennakkoilmoitus olla pätevä, jos tämä henkilö ei itse aio tuoda lääkettä maahan tai saattaa sitä markkinoille mutta jos aiottu tuonti ja markkinoille saattaminen tapahtuu hakijan viranomaisluvalla? Ja

                                       i)

                                       onko sillä merkitystä, että ennakkoilmoituksessa ilmoitetaan henkilö, joka tuo lääkettä maahan tai saattaa sen markkinoille?

                                       ii)

                                       onko sillä merkitystä, että ennakkoilmoituksen tekee ja viranomaislupaa hakee yksi oikeushenkilö, joka kuuluu yhden taloudellisen kokonaisuuden muodostavaan konserniin, ja tuonnin ja markkinoille saattamisen toteuttaa toinen oikeushenkilö, joka kuuluu mainittuun konserniin, ensimmäisen oikeushenkilön saaman luvan nojalla, jos ennakkoilmoituksessa ei kuitenkaan ilmoiteta sitä oikeushenkilöä, joka tuo lääkkeen maahan ja saattaa sen markkinoille?

               4)

               Kenelle ennakkoilmoitus on osoitettava erityisjärjestelyn toisen kohdan nojalla? Erityisesti:

                           a)

                           Tarkoittaako patentin tai lisäsuojatodistuksen edunsaaja ainoastaan henkilöitä, joilla on kansallisen lainsäädännön nojalla oikeus nostaa kanne patentin tai lisäsuojatodistuksen täytäntöön panemiseksi?
                           tai

                           b)

                           Riittääkö tilanteessa, jossa konserni muodostaa useita oikeudellisia yksiköitä käsittävän yhden taloudellisen kokonaisuuden, että ilmoitus osoitetaan sille oikeudelliselle yksikölle, joka on operatiivinen tytäryhtiö ja markkinoille saattamista koskevan luvan haltija tuontijäsenvaltiossa, eikä sille kyseisen konsernin yksikölle, jolla on kansallisen lainsäädännön nojalla oikeus nostaa kanne patentin tai lisäsuojatodistuksen täytäntöön panemiseksi, joko sillä perusteella, että ensin mainitun oikeudellisen yksikön voidaan katsoa olevan patentin tai lisäsuojatodistuksen edunsaaja, tai sillä perusteella, että voidaan olettaa, että tällainen ilmoitus tulee tavanomaisessa tapauksessa niiden henkilöiden tietoon, jotka tekevät päätöksiä patentin tai lisäsuojatodistuksen haltijan puolesta?

                           c)

                           Jos neljännen kysymyksen b kohtaan vastataan myöntävästi, tuleeko muutoin säännönmukaisesta ilmoituksesta säännönvastainen, jos se on osoitettu yrityksen lakiasiainjohtajalle, kun kyseinen yritys ei ole konsernin se yksikkö, jolla on kansallisen lainsäädännön nojalla oikeus nostaa kanne patentin tai lisäsuojatodistuksen täytäntöönpanemiseksi, vaan se on operatiivinen tytäryhtiö tai markkinoille saattamista koskevan luvan haltija tuontijäsenvaltiossa, ja jos kyseinen lakiasiainosasto saa käytännössä säännöllisesti erityisjärjestelyä ja muita seikkoja koskevia ilmoituksia rinnakkaistuojilta?


title: Asia C-110/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 3.9.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Judecătoria Oradea – Romania) – Horațiu Ovidiu Costea v. SC Volksbank România SA (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 93/13/ETY — 2 artiklan b alakohta — Kuluttajan käsite — Asianajajan ammattia harjoittavan luonnollisen henkilön tekemä luottosopimus — Sellaisen luoton takaisin maksaminen, jonka vakuutena on luotonottajan asianajotoimiston omistama kiinteistö — Luotonottaja, jolla on tarpeelliset tiedot sopimusehdon kohtuuttomuuden arvioimiseksi ennen sopimuksen allekirjoittamista)

text:
               26.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 354/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 3.9.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Judecătoria Oradea – Romania) – Horațiu Ovidiu Costea v. SC Volksbank România SA
   (Asia C-110/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 93/13/ETY - 2 artiklan b alakohta - Kuluttajan käsite - Asianajajan ammattia harjoittavan luonnollisen henkilön tekemä luottosopimus - Sellaisen luoton takaisin maksaminen, jonka vakuutena on luotonottajan asianajotoimiston omistama kiinteistö - Luotonottaja, jolla on tarpeelliset tiedot sopimusehdon kohtuuttomuuden arvioimiseksi ennen sopimuksen allekirjoittamista))
   (2015/C 354/06)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Judecătoria Oradea

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Horațiu Ovidiu Costea

      Vastaaja: SC Volksbank România SA

      Tuomiolauselma

   Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 2 artiklan b alakohtaa on tulkittava siten, että asianajajan ammattia harjoittavaa luonnollista henkilöä, joka tekee pankin kanssa luottosopimuksen ilman, että kyseisessä luottosopimuksessa yksilöidään luoton tarkoitus, voidaan pitää tuossa säännöksessä tarkoitettuna kuluttajana, kun mainittu sopimus ei liity asianajajan ammatti- tai liiketoimintaan. Sillä seikalla, että samaan sopimukseen perustuvan saatavan vakuutena on kiinnitysvakuus, jonka kyseinen henkilö on ottanut asianajotoimistonsa edustajana ja joka koskee mainitun henkilön ammatti- tai liiketoiminnan harjoittamiseen tarkoitettua omaisuutta, kuten kyseisen asianajotoimiston omistamaa kiinteistöä, ei ole tässä yhteydessä merkitystä.

      (1)  EUVL C 175, 10.6.2014.


title: Asia T-263/02: Österreichische Postsparkasse Aktiengesellschaft 30.8.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
9.11.2002              FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 274/31
Österreichische         Postsparkasse         Aktiengesellschaft       kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan
30.8.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nosta-                edustajina ovat asianajajat W. Kirchhoff, F. Montag ja G. Bauer.
                            ma kanne
                         (Asia T-263/02)
                                                                       Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                         (2002/C 274/54)
                                                                       –     kumoaa komission 11.6.2002 asiassa COMP/36.571
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                             (Itävallan pankit) tekemän päätöksen K(2002) 2091 lo-
                                                                             pull. kantajaa koskevilta osin, tai
Österreichische Postsparkasse Aktiengesellschaft on nostanut
                                                                       –     vaihtoehtoisesti kumoaa kantajalle määrätyn sakon, tai
30.8.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat H.-J. Niemeyer ja
M. von Hinden, prosessiosoite Luxemburgissa.                           –     vaihtoehtoisesti alentaa sopivassa määrin kantajalle
                                                                             tuossa päätöksessä määrättyä sakkoa, ja
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                       –     joka tapauksessa velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeu-
–    kumoaa komission 11.6.2002 asiassa COMP/36.571                          denkäyntikulut.
     (Itävallan pankit) tekemän päätöksen 1 ja 2 artiklan sikäli
     kuin siinä todetaan kantajan rikkoneen EY 81 artiklaa ja
     toimineen tämän kiellon vastaisesti;
–    kumoaa päätöksen 3 artiklan sikäli kuin siinä määrätään
     kantajalle 7,59 miljoonan euron suuruinen sakko;                  Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
–    vaihtoehtoisesti alentaa sopivassa määrin päätöksen 3 ar-
     tiklassa kantajalle määrättyä sakkoa;
–    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.              Vastaajan menettelyn kohteena olivat pankkien säännölliset
                                                                       tapaamiset Itävallassa (pankkikokoontumiset). Kumottavaksi
                                                                       vaadittavassa päätöksessä komissio totesi, että kantaja oli
                                                                       – seitsemän muun itävaltalaisen pankkilaitoksen ohella
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                              – rikkonut EY 81 artiklaa, koska se oli osallistunut hinnoista,
                                                                       palkkioista ja markkinointitoimista sopimiseen ja menettelyta-
                                                                       pojen yhdenmkaistamiseen, mikä 1.1.1995–24.6.1998 rajoitti
Kantajan esittämä oikeudellinen arviointi ja kanneperusteet            kilpailua Itävallan pankkimarkkinoilla. Komissio määräsi
ovat samat kuin asiassa T-261/02 (Bank für Arbeit und                  asianomaisille pankeille sakkoja.
Wirtschaft AG v. komissio).
                                                                       Kantajan näkemyksen mukaan päätöksessä on lukuisia virhei-
                                                                       tä. Päätös ensinnäkin loukkaa usein tavoin kuulemisperiaatetta.
                                                                       Kantajaa ei ennen päätöksen tekemistä kuultu syytöksistä,
                                                                       joiden mukaan siihen yläpuolisena laitoksena luetaan mukaan
Österreichischen Sparkasse AG:n 2.9.2002 Euroopan yh-                  kaikki itsenäiset säästökassat. Päätöstä ei myöskään ole riittä-
         teisöjen komissiota vastaan nostama kanne                     västi perusteltu. Erityisesti säästökassojen kantajaan mukaan
                                                                       lukemisen perustelut ja sakon määrityksen perustana oleva
                                                                       vastaajan laatima markkinaosuuslaskelma eivät täytä peruste-
                         (Asia T-264/02)                               luilta oikeuskäytännön mukaan vaadittavia edellutyksiä.
                         (2002/C 274/55)
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                       Kantaja väittää lisäksi päätöksen loukkaavan hyvän hallintota-
                                                                       van periaatetta. Erityisen raskauttavaa on kaikkien itsenäisten
                                                                       säästökassojen menettelyn lukeminen lainvastaisesti kantajan/
                                                                       GiroCreditin syyksi, koska tämä on säästökassojen yläpuolinen
Österreichischen Sparkasse AG on nostanut 2.9.2002 Euroo-              laitos. Oikeudellisia edellytyksiä syyksilukemiselle ei selvästi-
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa               kään ole.


title: Asia T-288/06: Kanne 18.10.2006 — Huta Częstochowa v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/63

         Kanne 18.10.2006 — Huta ”Częstochowa” v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia T-288/06)
   (2006/C 294/125)
   Oikeudenkäyntikieli: puola
   Asianosaiset

      Kantaja: Huta ”Częstochowa” S.A. (edustajat: oikeudelliset neuvonantajat Cz. Sadkowski ja D. Sałajewski)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Huta ”Częstochowa” S.A:lle myönnetystä valtiontuesta nro C 20/04 (ex NN 25/05) 5.7.2005 tehdyn komission päätöksen 3 artiklan 2 kohdan 2 alakohta on kumottava.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan valtiontuesta nro C 20/04 (ex NN 25/05) 5.7.2005 tehdyn komission päätöksen, jonka 3 artiklan 1 kohdassa todetaan Puolan Huta ”Częstochowa” S.A:lle vuodesta 1997 toukokuuhun 2002 toimintatukena ja työvoiman rakenneuudistusta koskevana tukena myöntämä tuki yhteismarkkinoille yhteensopimattomaksi. Päätös annettiin kantajalle tiedoksi 21.8.2006. Riidanalaisen päätöksen 3 artiklan 2 kohdassa komissio velvoitti Puolan toteuttamaan kaikki tarvittavat toimenpiteet periäkseen sääntöjenvastaisesti myönnetyt tuet takaisin kyseisessä säännöksessä mainituilta yrityksiltä, joista yksi oli kantaja. Tämän päätöksen mukaan kaikki säännöksessä mainitut yritykset ovat yhteisvastuullisesti vastuussa tämän tuen takaisinsaannista, joka on toteutettava viipymättä ja kansallisen oikeuden menettelysäännösten mukaisesti. Tälle määrälle on suoritettava korkoa tuen saamisesta sen tosiasialliseen takaisinmaksuun saakka komission asetuksen (EY) N:o 794/2004 V luvussa olevien säännösten mukaisesti (1).
   Kantaja esittää kanteensa tueksi seuraavat kanneperusteet:

               —

               EY 87 ja EY 88 artiklan sekä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (2) 7 artiklan 5 kohdan rikkominen, koska komissio on katsonut, että se voi edellä mainittujen määräysten ja säännösten perusteella tehdä sellaisen päätöksen, jossa määritellään jäsenvaltion ennen liittymistään myöntämä tuki yhteismarkkinoille soveltumattomaksi tueksi siitäkin huolimatta, että kyseistä tukea ei enää myönnetty sen jälkeen kun Puola oli liittynyt Euroopan unioniin, ja koska samoin päätöksessä vahvistettiin, että palautettavaan summaan on lisättävä korot, jotka lasketaan koko ajalta, tuen myöntämisestä Huta ”Częstochowa” S.A:lle sen tosiasialliseen takaisinmaksuun saakka. Kantaja väittää, ettei vuosina 1997–2002 myönnettyä tukea, jota ei ole jatkettu Puolan Euroopan unioniin liittymisen jälkeen, voida pitää EY 87 artiklan perusteella yhteismarkkinoille soveltumattomana tukena, koska se ei ole voinut vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ennen 1.5.2004 eli ennen kuin Puola liittyi Euroopan unioniin, kun Puolan markkinat eivät vielä muodostaneet osaa yhteisön sisäisistä markkinoista. Kantaja väittää lisäksi, että koska liittymissopimuksen (3) pöytäkirjan N:o 8, joka koskee Puolan terästeollisuuden rakenneuudistusta, liitteessä 1 ei mainita kantajaa, suurin osa tämän pöytäkirjan määräyksistä ei koske kantajaa.

               —

               Komission asetuksen (EY) N:o 794/2004 9 artiklan 4 kohdan rikkominen, koska päätöksessä ei vahvisteta takaisinmaksettavalle valtiontuelle korkoprosenttia. Samalla kantajan mukaan olisi komission ja Puolan pitänyt olla yhteistyössä tällä alalla siten, että se olisi heijastunut joko tässä riidanalaisessa päätöksessä tai muussa komission päätöksessä, koska Puolassa ei ollut ennen sen liittymistä pankkienvälisiä viiden vuoden swap-korkoja.

      (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 täytäntöönpanosta 21.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 794/2004 (EUVL L 140, s. 1).

      (2)  EUVL L 83, s. 1.

      (3)  Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan, Slovakian tasavallan välillä Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisestä Euroopan unioniin 23.4.2003 tehty sopimus (EUVL L 140, s. 1).


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 7 päivänä helmikuuta 2002 asiassa T-201/94, Erwin Kustermann vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio (Vahingonkorvauskanne – Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Maito – Lisämaksu – Viitemäärä – Asetus N:o 2187/93 – Tuottajien saamat korvaukset – Vanhentumisen keskeytyminen)

text:
18.5.2002               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 118/23
täydennettynä asetuksen N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun           1)    Vastaajat velvoitetaan korvaamaan kantajalle vahinko, joka
lisämaksun yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä 16 päi-                   tälle on aiheutunut asetuksen (ETY) N:o 804/68 5 c artiklassa
vänä toukokuuta 1984 annetulla komission asetuksella (ETY)                    tarkoitetun maksun soveltamista maito- ja maitotuotealalla
N:o 1371/84 (EYVL L 132, s. 11), soveltamisen vuoksi,                         koskevista yleisistä säännöistä 31 päivänä maaliskuuta 1984
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaos-                annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 857/84, sellaisena
to), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Men-                     kuin se on täydennettynä asetuksen (ETY) N:o 804/68
gozzi sekä tuomarit V. Tiili ja R. M. Moura Ramos, kirjaaja:                  5 c artiklassa tarkoitetun lisämaksun yksityiskohtaisista sovelta-
hallintovirkamies D. Christensen, on antanut 7.2.2002 tuo-                    missäännöistä 16 päivänä toukokuuta 1984 annetulla komis-
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                       sion asetuksella (ETY) N:o 1371/84, soveltamisen seurauksena
                                                                              siltä osin kuin näissä asetuksissa ei ollut säädetty viitemäärän
1)    Kanne hylätään.                                                         myöntämisestä sellaisille tuottajille, jotka eivät voineet maidon
                                                                              ja maitotuotteiden kaupan pitämisestä luopumista ja lypsykar-
2)    Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                    jan tuotannon muuttamista koskevasta palkkiojärjestelmästä
                                                                              17 päivänä toukokuuta 1977 annetun neuvoston asetuksen
                                                                              (ETY) N:o 1078/77 mukaisesti annetun sitoumuksen täyttä-
(1) EYVL C 218, 6.8.1994.                                                     misen vuoksi toimittaa maitoa kyseisen jäsenvaltion valitsema-
                                                                              na viitevuonna.
                                                                        2)    Kantajalle on korvattava asetuksen N:o 857/84 soveltamisen
                                                                              seurauksena syntynyt vahinko ajanjaksolta, joka alkoi
                                                                              5.8.1987 ja päättyi 28.3.1989.
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                              3)    Asianosaisten on toimitettava maksettavista määristä tehty
                   MIOISTUIMEN TUOMIO                                         sovinto ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle kuuden
                                                                              kuukauden kuluessa tämän tuomion antamisesta.
                  7 päivänä helmikuuta 2002
                                                                        4)    Ellei sovintoa saada aikaan, niiden on toimitettava samassa
asiassa T-201/94, Erwin Kustermann vastaan Euroopan                           määräajassa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle laskel-
   unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio (1)                       ma vaadittavan vahingonkorvauksen määrästä.
                                                                        5)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
(Vahingonkorvauskanne – Sopimussuhteen ulkopuolinen
vastuu – Maito – Lisämaksu – Viitemäärä – Asetus
N:o 2187/93 – Tuottajien saamat korvaukset – Vanhentumi-                (1) EYVL C 218, 6.8.1994.
                        sen keskeytyminen)
                         (2002/C 118/36)
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                        YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                                                                                MIOISTUIMEN TUOMIO
Asiassa T-201/94, Erwin Kustermann, kotipaikka Eggenthal
(Saksa), edustajinaan asianajajat H.-P. Ried, Y. Schur ja R. Bruk-                          7 päivänä helmikuuta 2002
hardt, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan unio-
nin neuvosto (asiamiehenään M. Colaert) ja Euroopan yhteisö-
                                                                        asiassa T-261/94, Bernhard Schulte vastaan Euroopan
jen komissio (asiamiehinään D. Booß, M. Niejahr, H.-J. Rabe ja
                                                                           unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio (1)
M. Núñez-Müller), jossa kantaja vaatii EY:n perustamissopi-
muksen 178 artiklan ja 215 artiklan toisen kohdan (joista on
tullut EY 235 artikla ja EY 288 artiklan toinen kohta) nojalla          (Vahingonkorvauskanne – Sopimussuhteen ulkopuolinen
korvausta vahingosta, joka hänelle on aiheutunut siitä syystä,          vastuu – Maito – Lisämaksu – Viitemäärä – Asetus
että hän ei ole voinut myydä maitoa asetuksen N:o 804/68                N:o 2187/93 – Tuottajien saamat korvaukset – Kansallisten
5 c artiklassa tarkoitetun maksun soveltamista maito- ja                             viranomaisten toimi – Vanhentuminen)
maitotuotealalla koskevista yleisistä säännöistä 31 päivänä
maaliskuuta 1984 annetun neuvoston asetuksen (ETY)                                                 (2002/C 118/37)
N:o 857/84 (EYVL L 90, s. 13), sellaisena kuin se on
täydennettynä asetuksen N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun                                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
lisämaksun yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä 16 päi-
vänä toukokuuta 1984 annetulla komission asetuksella (ETY)
N:o 1371/84 (EYVL L 132, s. 11), soveltamisen vuoksi,
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaos-          Asiassa T-261/94, Bernhard Schulte, kotipaikka Delbrück
to), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Men-               (Saksa), edustajanaan asianajaja R. Freise, vastaan Euroopan
gozzi sekä tuomarit V. Tiili ja R. M. Moura Ramos, kirjaaja:            unionin neuvosto (asiamiehinään A.-M. Colaert ja M. Núñez-
hallintovirkamies D. Christensen, on antanut 7.2.2002 tuo-              Müller) ja Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                 D. Booß, M. Niejahr ja M. Núñez-Müller), jossa kantaja vaatii


title: Asia F-91/13: Kanne 19.9.2013 — ZZ v. komissio

text:
               14.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 367/40

         Kanne 19.9.2013 — ZZ v. komissio
   (Asia F-91/13)
   2013/C 367/70
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat L. Levi ja A. Blot)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vaatimus kumota komission päätös, jolla vaadittiin kantajan tilapäisen Saksassa työskentelynsä aikana saaman ulkomaankorvauksen ja matkakustannusten korvausten palauttamista, sekä vaatimus jo pidätettyjen määrien palauttamisesta ja aineettoman vahingon korvaamisesta.

      Vaatimukset

               —

               komission päätös 20.12.2012 päiväämä päätös, jolla kantajaa vaadittiin palauttamaan tilapäisesti Saksassa työskennellessään saamansa ulkomaankorvaus ja matkakulukorvaukset, on kumottava

               —

               komission 24.6.2013 tekemä päätös kantajan oikaisuvaatimuksen hylkäämisestä on kumottava

               —

               nimittävän viranomaisen jo pidättämät määrät Euroopan keskuspankin vahvistamalla korolla, johon lisätään kaksi prosenttiyksikköä, lisättynä on palautettava

               —

               joka tapauksessa aineeton vahinko, jonka määräksi arvioidaan 5 000 euroa, on korvattava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.


title: Yhdistetyt asiat C-162/12 ja C-163/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.2.2014 (Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazion (Italia) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Airport Shuttle Express scarl ja Giovanni Panarisi (asia C-162/12) sekä Società Cooperativa Autonoleggio Piccola arl ja Gianpaolo Vivani (asia C-163/12) v. Comune di Grottaferrata (Ennakkoratkaisupyyntö — SEUT 49, SEUT 101 ja SEUT 102 artikla — Asetus (ETY) N:o 2454/92 — Asetus (EY) N:o 12/98 — Palvelu, jossa vuokrataan autoja kuljettajineen — Kansallinen ja alueellinen säännöstö — Kuntien myöntämä lupa — Edellytykset — Täysin jäsenvaltion sisäiset tilanteet — Unionin tuomioistuimen toimivalta — Kysymysten tutkittavaksi ottaminen)

text:
               29.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.2.2014 (Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazion (Italia) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Airport Shuttle Express scarl ja Giovanni Panarisi (asia C-162/12) sekä Società Cooperativa Autonoleggio Piccola arl ja Gianpaolo Vivani (asia C-163/12) v. Comune di Grottaferrata
   (Yhdistetyt asiat C-162/12 ja C-163/12) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - SEUT 49, SEUT 101 ja SEUT 102 artikla - Asetus (ETY) N:o 2454/92 - Asetus (EY) N:o 12/98 - Palvelu, jossa vuokrataan autoja kuljettajineen - Kansallinen ja alueellinen säännöstö - Kuntien myöntämä lupa - Edellytykset - Täysin jäsenvaltion sisäiset tilanteet - Unionin tuomioistuimen toimivalta - Kysymysten tutkittavaksi ottaminen)
   2014/C 93/07
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisuja pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Pääasioiden asianosaiset

      Kantajat: Airport Shuttle Express scarl ja Giovanni Panarisi (asia C-162/12) sekä Società Cooperativa Autonoleggio Piccola arl ja Gianpaolo Vivani (asia C-163/12)

      Vastaaja: Comune di Grottaferrata

      Muu osapuoli: Federnoleggio

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyynnöt — Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — SEUT 26, 49 ja 90 artiklan, SEU 3 artiklan, luettuna yhdessä SEU 4 artiklan 3 kohdan ja SEUT 3, 4, 5 ja 6 artiklan kanssa, SEUT 101 ja 102 artiklan sekä edellytyksistä, joilla muut kuin jäsenvaltiosta olevat liikenteenharjoittajat voivat harjoittaa kansallista maanteiden henkilöliikennettä jäsenvaltiossa 23.7.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2454/92 (EYVL L 251, s. 1) ja edellytyksistä, joilla muut kuin jäsenvaltiosta olevat liikenteenharjoittajat voivat harjoittaa kansallista maanteiden henkilöliikennettä jäsenvaltiossa 11.12.1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 12/98 (EYVL L 4, s. 10) tulkinta — Autonvuokrauspalvelu kuljettajineen — Kansallinen lainsäädäntö, jossa asetetaan tämän palvelun suorittamisen edellytykseksi kuntien myöntämä lupa ja jossa edellytetään, että tällaisen luvan haltijan ajoneuvot on säilytettävä luvan myöntäneen kunnan alueella sijaitsevalla varikolla ja että palvelu on aloitettava ja päätettävä kyseisellä alueella

      Tuomiolauselma

   Euroopan unionin tuomioistuimella ei ole toimivaltaa vastata Tribunale amministrativo regionale per il Lazion (Italia) 19.10.2011 ja 1.12.2011 tekemillään päätöksillä esittämiin ennakkoratkaisupyyntöihin (yhdistetyt asiat C-162/12 ja C-163/12) siltä osin kuin ne koskevat SEUT 49 artiklan tulkintaa. Ennakkoratkaisupyynnöt on jätettävä tutkimatta siltä osin kuin ne koskevat muiden unionin oikeuden määräysten tulkintaa.

      (1)  EUVL C 165, 9.6.2012.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys, 27 päivänä kesäkuuta 2005, asiassa T-349/04, Parfümerie Douglas GmbH vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Yhteisön tavaramerkki — Aikaisemman tavaramerkin poistaminen rekisteristä — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/42

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   27 päivänä kesäkuuta 2005,
   asiassa T-349/04, Parfümerie Douglas GmbH vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Aikaisemman tavaramerkin poistaminen rekisteristä - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   (2005/C 217/93)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa T-349/04, Parfümerie Douglas GmbH, kotipaikka Hagen (Saksa), edustajanaan asianajaja C. Schumann, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehenään A. von Mühlendahl), jossa toisena asianosaisena SMHV:n valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä oli Jürgen Heinz Douglas, kotipaikka Hampuri (Saksa), ja jossa kantaja on nostanut kanteen SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 24.5.2005 tekemästä päätöksestä (asia R 795/2002-4), joka koskee Parfümerie Douglas GmbH:n ja Jürgen Heinz Douglasin välistä väitemenettelyä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Vilaras sekä tuomarit F. Dehousse ja D. Šváby; kirjaaja: H. Jung, on 27.6.2005 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Lausunnon antaminen asiassa raukeaa.

               2)

               Asianosaiset vastaavat kukin omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 300, 4.12.2004.


title: Asia F-6/10: Kanne 19.1.2010 — Munch v. Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (mallit ja merkit)

text:
               13.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/55

         Kanne 19.1.2010 — Munch v. Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (mallit ja merkit)
   (Asia F-6/10)
   2010/C 63/97
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Yannick Munch (Barcelona, Espanja) (edustaja: asianajaja H. Tettenborn)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramallit ja mallit)

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Yhtäältä kantajan sopimuksen sellaisen sopimusehdon mitättömäksi julistaminen, jonka mukaan työsopimus päättyy automaattisesti siinä tapauksessa, että kantaja ei tule valituksi SMHV:a varten järjestetyssä ulkoisessa valintamenettelyssä, toisaalta sen toteaminen, että avoimilla kilpailuilla OHMI/AD/01/07, OHMI/AD/02/07, OHMI/AST/01/07 ja OHMI/AST/02/02 ei ole vaikutuksia kantajan sopimuksen osalta. Lisäksi vahingonkorvausvaatimus.

      Vaatimukset

               —

               Tuomioistuin kumoaa 12.3.2009 päivätyn SMHV:n kirjeen ja siinä olevat SMHV:n päätökset, joiden mukaan kantajan työsuhde päättyy 16.3.2009 alkavan 7 kuukauden irtisanomisajan päätyttyä, ja toteaa, että kantajan työsuhde SMHV:n kanssa jatkuu edelleen ilman, että työsopimusta olisi irtisanottu. Kantaja vaatii — sikäli kuin tuomioistuin pitää sitä tarpeellisena — myös, että kantajan itsenäiseksi katsoma 9.10.2009 päivätty SMHV:n toinen kirje (oikaisuvaatimuksen hylkääminen) kumotaan,

               —

               tuomioistuin kumoaa kantajan ja SMHV:n välisen työsopimuksen 5 kohdassa olevan työsuhteen päättymistä koskevan lausekkeen tai toteaa sen mitättömäksi, toissijaisesti,
               toteaa, että kantajan työsopimukseen perustuvan työskentelyn päättymistä ei voida myöskään tulevaisuudessa perustaa kantajan työsopimuksessa olevaan työsuhteen päättymistä koskevaan lausekkeeseen,
               toissijaisesti toteaa, että 12.3.2009 päivätyssä SMHV:n kirjeessä mainitut avoimet menettelyt eivät voineet missään tapauksessa aikaansaada sitä, että työsuhteen päättymistä koskevan lausekkeen perusteella syntyisi negatiivisia vaikutuksia.

               —

               Tuomioistuin velvoittaa SMHV:n suorittamaan kantajalle kohtuullisen, tuomioistuimen harkintaan jäävän määrän mukaisen vahingonkorvauksen kantajalle ensimmäisessä vaatimuskohdassa mainituista ilmoituksista aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä ja aineettomasta vahingosta.

               —

               Tuomioistuin toteaa, että SMHV on velvollinen jatkamaan kantajan työsuhdetta entisin ehdoin ja ottamaan tämän takaisin palvelukseen sekä korvaamaan kantajalle aiheutuneen aineellisen vahingon kattavasti, erityisesti maksamalla kaikki mahdollisesti vielä saamatta olevat palkat ja SMHV:n lainvastaisen menettelyn johdosta kantajalle aiheutuneet muut menot (joista vähennetään saatu työttömyyskorvaus),
               toissijaisesti siinä tapauksessa, että kantajaa ei edellä mainitussa tapauksessa oteta oikeudellisista tai tosiasiallisista syistä takaisin palvelukseen ja/tai jatketa hänen työsuhdettaan entisin ehdoin, SMHV velvoitetaan suorittamaan kantajalle vahingonkorvausta tämän työskentelyn lainvastaisesta päättymisestä aiheutuvasta aineellisesta vahingosta sen erotuksen määrän, joka on kantajan tosiasiallisesti odotettavissa olevien elinikäisten ansioiden ja niiden elinikäisten ansioiden välillä, jotka hän olisi saanut, jos työsuhde olisi jatkunut siten, että tässä määrässä otetaan huomioon eläkesuoritukset ja muut suorituksia koskevat oikeudet,
               tai ainakin, että kantajalle velvoitetaan suorittamaan vahingonkorvausta kantajan työskentelyn lainvastaisesta päättymisestä aiheutuvasta aineellisesta vahingosta sen erotuksen määrä, joka on kantajan 15.10.2009 asti saaman tulon ja sen tulon välillä, jonka kantaja olisi saanut, mikäli hänen työsuhteensa olisi jatkunut 15.11.2009 asti siten, että tässä määrässä otetaan huomioon eläkesuoritukset ja muut suorituksia koskevat oikeudet.

               —

               Tuomioistuin velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-275/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.10.2015 – FC Dynamo-Minsk v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Valko-Venäjään kohdistetut rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Kumoamiskanne — Määräaika vaatimusten mukauttamiselle — Osittainen tutkimatta jättäminen — Yhteisön, jota koskevat rajoittavat toimenpiteet, omistuksessa tai määräysvallassa oleva yhteisö — Perusteluvelvollisuus — Arviointivirhe)

text:
               30.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 398/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.10.2015 – FC Dynamo-Minsk v. neuvosto
   (Asia T-275/12) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Valko-Venäjään kohdistetut rajoittavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Kumoamiskanne - Määräaika vaatimusten mukauttamiselle - Osittainen tutkimatta jättäminen - Yhteisön, jota koskevat rajoittavat toimenpiteet, omistuksessa tai määräysvallassa oleva yhteisö - Perusteluvelvollisuus - Arviointivirhe))
   (2015/C 398/39)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Football Club Dynamo-Minsk ZAO (Minsk, Valko-Venäjä) (edustajat: solicitor D. O’Keeffe, asianajaja B. Evtimov ja barrister M. Lester)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: F. Naert ja E. Finnegan)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valko-Venäjään kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/639/YUTP täytäntöönpanosta 23.3.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2012/171/YUTP (EUVL L 87, s. 95), Valko-Venäjää koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 765/2006 8 a artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta 23.3.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 265/2012 (EUVL L 87, s. 37), Valko-Venäjään kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä 15.10.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/642/YUTP (EUVL L 285, s. 1), Valko-Venäjää koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 765/2006 8 a artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta 6.11.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1017/2012 (EUVL L 307, s. 7), Valko-Venäjään kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2012/642/YUTP muuttamisesta 29.10.2013 annetun neuvoston päätöksen 2013/534/YUTP (EUVL L 288, s. 69), Valko-Venäjää koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 765/2006 8 a artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta 29.10.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1054/2013 (EUVL L 288, s. 1), päätöksen 2012/642 muuttamisesta 30.10.2014 annetun neuvoston päätöksen 2014/750/YUTP (EUVL L 311, s. 39) ja Valko-Venäjää koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 765/2006 8 a artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta 30.10.2014 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1159/2014 (EUVL L 311, s. 2) kumoaminen siltä osin kuin nämä toimet koskevat kantajaa.

      Tuomiolauselma

               1)

               Valko-Venäjään kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/639/YUTP täytäntöönpanosta 23.3.2012 annettu neuvoston täytäntöönpanopäätös 2012/171/YUTP, Valko-Venäjää koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 765/2006 8 a artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta 23.3.2012 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 265/2012, Valko-Venäjään kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä 15.10.2012 annettu neuvoston päätös 2012/642/YUTP, Valko-Venäjää koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 765/2006 8 a artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta 6.11.2012 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1017/2012, päätöksen 2012/642 muuttamisesta 30.10.2014 annettu neuvoston päätös 2014/750/YUTP ja Valko-Venäjää koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 765/2006 8 a artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta 30.10.2014 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1159/2014 kumotaan siltä osin kuin ne koskevat Football Club Dynamo-Minsk ZAO:ta.

               2)

               Kanne jätetään tutkimatta siltä osin kuin se koskee Valko-Venäjään kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2012/642/YUTP muuttamisesta 29.10.2013 annetun neuvoston päätöksen 2013/534/YUTP ja Valko-Venäjää koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 765/2006 8 a artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta 29.10.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1043/2013 kumoamista.

               3)

               Kanne hylätään muilta osin.

               4)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Football Club Dynamo-Minsk ZAO:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 250, 18.8.2012.


title: Asia T-284/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.9.2013 — Oro Clean Chemie v. SMHV — Merz Pharma (PROSEPT) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin PROSEPT rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki Pursept — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Puolustautumisoikeudet — Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla)

text:
               16.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 336/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.9.2013 — Oro Clean Chemie v. SMHV — Merz Pharma (PROSEPT)
   (Asia T-284/12) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin PROSEPT rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki Pursept - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Puolustautumisoikeudet - Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla)
   2013/C 336/41
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Oro Clean Chemie AG (Fehraltorf, Sveitsi) (edustaja: asianajaja F. Ekey)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Merz Pharma GmbH & Co. KGaA (Frankfurt am Main, Saksa) (edustajat: asianajajat M. Hirsch ja C. Mayerhöffer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 29.3.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 1053/2011-1), joka koskee Merz Pharma GmbH & Co. KGaA:n ja Oro Clean Chemie AG:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Oro Clean Chemie AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 258, 25.8.2012.


title: Asia T-579/08: Kanne 23.12.2008 — Eridania Sadam v. komissio

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/65

         Kanne 23.12.2008 — Eridania Sadam v. komissio
   (Asia T-579/08)
   (2009/C 44/111)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Eridania Sadam SpA (Bologna, Italia) (edustajat: asianajajat G. M. Roberti, I. Perego, B: Amabile, M. Serpone)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Kanteen kohteena oleva päätös on kumottava.

               —

               On määrättävä asian selvittämistoimena työjärjestyksen 65 ja 66 artiklan mukaisesti, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle on esitettävä komission tutkintaa koskevaan asiakirja-aineistoon liitetyt asiakirjat.

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Eridania Sadam SpA riitauttaa esillä olevalla kanteella EY 230 artiklan neljännen kohdan nojalla valtiontuesta N:o C 29/2004 (ex N 328/2003) 16.7.2008 tehdyn Euroopan komission päätöksen.
   Kantaja esittää neljä kanneperustetta, joilla pyritään osoittamaan, että vastaaja:

               —

               on soveltanut virheellisesti EY 87 artiklan 1 kohtaa esillä olevassa asiassa ja on joka tapauksessa arvioinut tosiseikkoja virheellisesti ja laiminlyönyt perusteluvelvollisuutensa, koska se on katsonut, että Italian viranomaisten aikoinaan sille ilmoittama tukihanke, mikäli tuki myönnetään, voi vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja vääristää kilpailua;

               —

               on rikkonut EY 87 artiklan 2 kohdan b alakohtaa sekä maatalousalan valtiontukia koskevia suuntaviivoja sekä toiminut oman käytäntönsä vastaisesti, ja on joka tapauksessa arvioinut tosiseikkoja virheellisesti ja laiminlyönyt perusteluvelvollisuutensa, koska se on katsonut, että Italian viranomaisten aikoinaan sille ilmoittamaan tukihankkeeseen ei voida soveltaa edellä mainitussa EY 87 artiklan 2 kohdan b alakohdassa määrättyä poikkeusta;

               —

               on lisäksi rikkonut EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohtaa ja joka tapauksessa arvioinut tosiseikkoja virheellisesti ja laiminlyönyt perusteluvelvollisuutensa, koska se on katsonut, että Italian viranomaisten aikoinaan sille ilmoittamaan tukihankkeeseen ei voida soveltaa edellä mainitussa EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa määrättyä poikkeusta;

               —

               on loukannut hyvän hallinnon, huolellisuusvelvollisuuden ja huolenpitovelvollisuuden periaatteita erityisesti hallinnollisen menettelyn pitkän keston vuoksi.


title: Asia T-422/05: Kanne  21.11.2005  — Combescot v. komissio

text:
               28.1.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/22

         Kanne 21.11.2005 — Combescot v. komissio
   (Asia T-422/05)
   (2006/C 22/40)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Philippe Combescot (Lecce, Italia) (edustajat): avvocato Alberto Maritati ja avvocato Viola Messa)

      Vastaaja: komissio
   Vaatimukset

               —

               Nimittävän viranomaisen 29.7.2004 tekemä päätös Philippe Combescotin siirtämisestä Brysselin toimipaikkaan on todettava mitättömäksi ja kumottava ja korvattava vastaava 13.6.2003 tehty päätös

               —

               On todettava, että Philippe Combescotille on aiheutunut henkistä kärsimystä, että hänen terveydelleen ja julkisuuskuvalleen on aiheutunut vahinkoa, mistä on ollut vakavia seurauksia hänen psyykkisen tasapainonsa kannalta.

               —

               On määrättävä Combescotille vahingonkorvauksena maksettavaksi 150 000 euroa.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Tämä kanne koskee nimittävän viranomaisen 29.7.2004 tekemää päätöstä kantajan siirtämisestä vastaajan toimipaikkaan.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi riidanalaisen päätöksen osalta, että

               —

               se on lainvastainen, perusteeton ja mielivaltainen, koska siinä ei oteta huomioon, että päätöksen tekoajankohtana lääketieteellinen lautakunta oli vahvistanut, että kantaja oli työkykyinen

               —

               se merkitsee, että kantaja ei voi jatkaa loppuun hoitoa, jonka hänen hoitava lääkärinsä on määrännyt

               —

               sitä ei voida perustella yksikön edulla, koska sairauslomalla oleva virkamies ei voi tehdä työtä, joka täyttää toiminnan edellyttämät vaatimukset.

         Kantaja lisää, että riidanalainen päätös merkitsee, että hän on menettänyt kolmannessa maassa toimivan virkamiehen oikeutensa, koska hänen sairautensa ilmeni silloin, kun hän toimi vakinaisena neuvonantajana Guatemalassa.


title: Asia C-520/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 9.11.2006 (korkeimman hallinto-oikeuden (Suomi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Pirkko Marjatta Turpeinen (Henkilöiden vapaa liikkuvuus — Tulovero — Eläke — Toisessa jäsenvaltiossa asuvien eläkeläisten korkeampi verotus)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/6

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 9.11.2006 (korkeimman hallinto-oikeuden (Suomi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Pirkko Marjatta Turpeinen
   (Asia C-520/04) (1)

   (Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Tulovero - Eläke - Toisessa jäsenvaltiossa asuvien eläkeläisten korkeampi verotus)
   (2006/C 326/13)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Korkein hallinto-oikeus
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Pirkko Marjatta Turpeinen
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Korkein hallinto-oikeus — EY 18 ja EY 39 artiklan sekä ammattitoimintansa lopettaneiden työntekijöiden ja itsenäisten ammatinharjoittajien oleskeluoikeudesta 28.6.1990 annetun neuvoston direktiivin 90/365/ETY (EYVL L 180, s. 28) tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan ulkomailla asuvan tuloista peritään lähdevero soveltamalla vakioverokantaa — Toisessa jäsenvaltiossa asuvalle eläkkeensaajalle maksetun eläkkeen verottaminen ankarammin kuin silloin, jos eläkkeensaaja asuisi kyseessä olevassa jäsenvaltiossa
   Tuomiolauselma
   EY 18 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan kyseessä olevan jäsenvaltion eläkelaitoksen toisessa jäsenvaltiossa asuvalle henkilölle maksamasta eläkkeestä perittävä vero ylittää eräissä tapauksissa sen veron, joka perittäisiin, mikäli henkilö asuisi ensiksi mainitussa jäsenvaltiossa, kun henkilön tulot koostuvat kokonaan tai lähes kokonaan kyseisestä eläkkeestä.

      (1)  EUVL C 57, 5.3.2005.


title: Asia F-64/11: Virkamiestuomioistuimen määräys 20.6.2012 — Westeren v. komissio

text:
               16.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/33

         Virkamiestuomioistuimen määräys 20.6.2012 — Westeren v. komissio
   (Asia F-64/11) (1)

   2013/C 46/70
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 252, 27.8.2011, s. 57.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 11 päivänä lokakuuta 2001 asiassa C-77/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Oder-Plan Architektur GmbH, NCC Deutsche Bau GmbH ja Esbensen Consulting Engineers (Välityslauseke – Energia-alan rahoitustuki – Thermie-ohjelma – Sopimuksen täyttämättä jättäminen – Irtisanominen – Oikeus ennakkomaksun palauttamiseen)

text:
C 17/4                    FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        19.1.2002
      määräyksellä on siten tunnustettava olevan välitön oikeus-                     YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
      vaikutus, mikä merkitsee sitä, että siihen vetoavilla Puolan
      kansalaisilla on oikeus vedota siihen vastaanottavan jäsenval-
      tion tuomioistuimissa huolimatta siitä, että tämän jäsenvaltion                                    (toinen jaosto)
      viranomaiset ovat edelleen toimivaltaisia soveltamaan mainit-
      tuihin kansalaisiin maahan saapumista ja maassa oleskelua                                  11 päivänä lokakuuta 2001
      sekä maahan sijoittautumista koskevaa kansallista lainsäädän-
      töä assosiaatiosopimuksen 58 artiklan 1 kohdan nojalla.
                                                                             asiassa C-77/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                             Oder-Plan Architektur GmbH, NCC Deutsche Bau GmbH
2)    Sijoittautumisoikeus, sellaisena kuin se on tämän assosiaatioso-                     ja Esbensen Consulting Engineers (1)
      pimuksen 44 artiklan 3 kohdassa määritelty, edellyttää, että
      maahantulo- ja oleskeluoikeus annetaan sijoittautumisoikeu-
      desta johtuvina oikeuksina Puolan kansalaisille, jotka haluavat        (Välityslauseke – Energia-alan rahoitustuki – Thermie-
      harjoittaa teollista, kaupallista ja käsiteollisuuden alaan liitty-    ohjelma – Sopimuksen täyttämättä jättäminen – Irtisanomi-
      vää toimintaa sekä vapaita ammatteja jäsenvaltiossa. Tämän                     nen – Oikeus ennakkomaksun palauttamiseen)
      sopimuksen 58 artiklan 1 kohdasta kuitenkin seuraa, että
      nämä maahantulo- ja oleskeluoikeus eivät ole ehdottomia
      etuoikeuksia vaan että niiden käyttöä voidaan tarvittaessa                                         (2002/C 17/05)
      rajoittaa Puolan kansalaisten maahan saapumista ja maassa
      oleskelua sekä maahan sijoittautumista koskevilla vastaanotta-                               (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
      van jäsenvaltion säännöillä.
                                                                             (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
3)    Tämän assosiaatiosopimuksen 44 artiklan 3 kohdassa ja
                                                                                yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
      58 artiklan 1 kohdassa niitä yhdessä tulkittaessa ei lähtökohtai-
      sesti kielletä sellaista ennakkovalvontajärjestelmää, jossa sen
      edellytykseksi, että toimivaltaiset maahanmuuttoviranomaiset
      myöntävät maahantulo- ja oleskeluluvan, asetetaan, että hakija
      osoittaa, että hänellä todella on aikomus aloittaa toiminta            Asiassa C-77/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
      itsenäisenä ammatinharjoittajana olematta samanaikaisesti              nään R. B. Wainwright ja K. Schreyer, avustajanaan Rechtsan-
      missään palkkatyössä ja käyttämättä hyväkseen yhteiskunnan             walt M. Núñez-Müller) vastaan Oder-Plan Architektur GmbH,
      varoja ja että hänellä on alusta alkaen riittävät taloudelliset        selvitystilassa oleva yhtiö, kotipaikka Berliini (Saksa), laillisena
      varat ja kohtuulliset mahdollisuudet menestyä. United Kingdom          edustajanaan selvitysmies C. Schlote, NCC Deutsche Bau
      Immigration Rulesin (House of Commons Paper 395) 217                   GmbH, aiemmin NCC Siab Bau GmbH, kotipaikka
      ja 219 §:n mukaisten vaatimusten kaltaisten aineellisten               Fürstenwalde (Saksa), edustajanaan Rechtsanwalt D. Stoecker,
      vaatimusten tavoitteena on nimenomaan tehdä toimivaltaisille           ja Esbensen Consulting Engineers, kotipaikka Virum (Tanska),
      viranomaisille mahdolliseksi selvittää nämä seikat, ja niillä          edustajanaan D. Stoecker, jossa Euroopan yhteisöjen komissio
      voidaan turvata tällaisen tavoitteen toteuttaminen.                    on nostanut EY:n perustamissopimuksen 181 artiklan (josta
                                                                             on tullut EY 238 artikla) nojalla kanteen, jossa se vaatii
                                                                             energiateknologian edistämisestä Euroopassa (Thermie-ohjel-
4)    Tämän assosiaatiosopimuksen 58 artiklan 1 kohtaa on tulkit-            ma) 29 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston asetuksen
      tava siten, että vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiset viran-     (ETY) N:o 2008/90 (EYVL L 185, s. 1) 1 artiklassa tarkoitetun
      omaiset voivat hylätä tämän sopimuksen 44 artiklan 3 kohdan            Thermie-ohjelman yhteydessä maksamansa ennakkomaksun
      nojalla tehdyn hakemuksen pelkästään sillä perusteella, että           palauttamista, yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien
      Puolan kansalainen oleskeli lainvastaisesti tämän valtion alueel-      kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja N. Colneric (esittelevä
      la hakemusta tehdessään, koska hän oli tehnyt mainituille              tuomari) sekä tuomarit R. Schintgen ja V. Skouris, julkisasia-
      viranomaisille totuudenvastaisia ilmoituksia saadakseen alku-          mies: S. Alber, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on
      peräisen maahantuloluvan muulla perusteella tai koska tämän            antanut 11.10.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
      maahantuloluvan nimenomaista ehtoa, joka koski hänen oles-             raava:
      kelunsa sallittua kestoa kyseisessä jäsenvaltiossa, ei ollut nouda-
      tettu. Näin ollen nämä viranomaiset voivat vaatia, että
      tämä kansalainen esittää laissa säädetyt vaatimukset täyttävän         1)    Oder-Plan Architektur GmbH velvoitetaan yksipuolisella tuo-
      uuden, assosiaatiosopimukseen perustuvan sijoittautumishake-                 miolla maksamaan Euroopan yhteisöjen komissiolle NCC
      muksen ja hakee maahantuloviisumia toimivaltaisilta viran-                   Deutsche Bau GmbH:n ja Esbensen Consulting Engineersin
      omaisilta lähtövaltiossaan tai tapauksen mukaan jossakin                     kanssa yhteisvastuullisesti 54 510 euroa korkoineen, jotka
      toisessa maassa, edellyttäen kuitenkin, ettei tällaisten toimenpi-           1.1.1995–15.1.1999 väliseltä ajalta laskettuina ovat suuruu-
      teiden vaikutuksena ole sen estyminen, että tällainen kansalai-              deltaan 12 077,09 euroa.
      nen saa tilanteensa tutkittavaksi myöhemmin, kun tämä uusi
      hakemus tehdään.                                                       2)    NCC Deutsche Bau GmbH ja Esbensen Consulting Engineers
                                                                                velvoitetaan maksamaan Euroopan yhteisöjen komissiolle Oder-
                                                                                Plan Architektur GmbH:n kanssa yhteisvastuullisesti
(1) EYVL C 121, 1.5.1999.                                                          54 510 euroa korkoineen, jotka 1.1.1995–15.1.1999 väli-
                                                                                seltä ajalta laskettuina ovat suuruudeltaan 12 077,09 euroa.
                                                                             3)    Kanne hylätään muilta osin.
 ---pagebreak--- 19.1.2002                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 17/5
4)    Oder-Plan Architektur GmbH, NCC Deutsche Bau GmbH                            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
      ja Esbensen Consulting Engineers velvoitetaan korvaamaan
      oikeudenkäyntikulut yhteisvastuullisesti.
                                                                                (kolmas jaosto)
(1) EYVL C 160, 5.6.1999.
                                                                                22 päivänä marraskuuta 2001
                                                                          yhdistetyissä asioissa C-541/99 ja C-542/99 (Giudice di
                                                                          pace di Viadanan esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Cape
                                                                          Snc vastaan Idealservice Srl (C-541/99) ja Idealservice MN
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                              RE Sas vastaan OMAI Srl (C-542/99) (1)
                           (kuudes jaosto)
                                                                          (Direktiivin 93/13/ETY 2 artiklan b alakohta – Kuluttajan
                                                                          käsite – Yritys, joka tekee vakiosopimuksen toisen yrityksen
                  22 päivänä marraskuuta 2001                             kanssa hankkiakseen tavaroita tai palveluja yksinomaan
                                                                                oman henkilökuntansa käyttöön)
asiassa C-147/99, Italian tasavalta vastaan Euroopan yhtei-
                          söjen komissio (1)
                                                                                (2002/C 17/07)
(EMOTR – Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen – Inter-
ventioon kelpaamaton durumvehnä – Varastosta puuttuvat
määrät – Oliiviöljyn pakkausyritysten hyväksynnän peruut-                                       (Oikeudenkäyntikieli: italia)
taminen – Lammas- ja vuohipalkkioiden riittämätön hallin-
                         nointi ja valvonta)
                                                                          (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                            (2002/C 17/06)
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan            Yhdistetyissä asioissa C-541/99 ja C-542/99, jonka Giudice di
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)               pace di Viadana (Italia) on saattanut EY 234 artiklan nojalla
                                                                          yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan-
                                                                          sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa Cape Snc
                                                                          vastaan Idealservice Srl (C-541/99) ja Idealservice MN RE Sas
Asiassa C-147/99, Italian tasavalta (asiamiehenään U. Leanza,             vastaan OMAI Srl (C-542/99) ennakkoratkaisun kuluttajasopi-
avustajanaan D. Del Gaizo) vastaan Euroopan yhteisöjen                    musten kohtuuttomista ehdoista 5 päivänä huhtikuuta 1993
komissio (asiamiehenään F. P. Ruggeri Laderchi, avustajanaan              annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (EYVL L 95, s. 29)
avvocato A. Dal Ferro), jossa kantaja vaatii kumoamaan                    2 artiklan b alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin
osittain Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston                     (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohta-
(EMOTR) tukiosastosta varainhoitovuonna 1995 rahoitettuja                 ja F. Macken (esittelevä tuomari) sekä tuomarit C. Gulmann ja
menoja koskevien jäsenvaltioiden tilien tarkastamisesta ja                J.-P. Puissochet, julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: osastopääl-
hyväksymisestä 3 päivänä helmikuuta 1999 tehdyn komission                 likkö D. Louterman-Hubeau, on antanut 22.11.2001 tuomion,
päätöksen 1999/187/EY (EYVL L 61, s. 37) Italian tasavaltaa               jonka tuomiolauselma on seuraava:
koskevilta osin, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toi-
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja F. Macken sekä
tuomarit N. Colneric, C. Gulmann (esittelevä tuomari), V. Skou-
ris ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: C. Stix-Hackl,              Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5 päivänä huhtikuuta
kirjaaja: R. Grass, on antanut 22.11.2001 tuomion, jonka                  1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 2 artiklan b ala-
tuomiolauselma on seuraava:                                               kohdassa määriteltyä kuluttajan käsitettä on tulkittava siten, että
                                                                          sillä tarkoitetaan yksinomaan luonnollisia henkilöitä.
1)    Kanne hylätään.
2)    Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                          (1) EYVL C 47, 19.2.2000.
(1) EYVL C 188, 3.7.1999.


title: Asia T-435/11: Kanne 8.8.2011 — Universal Display v. SMHV (UniversalPHOLED)

text:
               8.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 298/22

         Kanne 8.8.2011 — Universal Display v. SMHV (UniversalPHOLED)
   (Asia T-435/11)
   2011/C 298/41
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Universal Display Corp. (New Jersey, Yhdysvallat) (edustajat: solicitor A. Poulter ja solicitor C. Lehr)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 18.5.2011 asiassa R 215/2011-2 tekemän päätöksen ja

               —

               hyväksymään yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen ja sallimaan sen julkaisemisen

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”UniversalPHOLED” luokkaan 1 kuuluvia tavaroita varten — Yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro W01015224

      Tutkijan päätös: Yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta teki virheen arvioidessaan yhteisön tavaramerkkihakemuksen ”UniversalPHOLED” rekisteröitävyyttä.


title: Asia C-452/11 P: Valitus, jonka Heineken Nederland BV ja Heineken NV on tehnyt 2.9.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kuudes jaosto) asiassa T-240/07, Heineken Nederland BV ja Heineken NV v. Euroopan komissio, 16.6.2011 antamasta tuomiosta

text:
               19.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 340/9

         Valitus, jonka Heineken Nederland BV ja Heineken NV on tehnyt 2.9.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kuudes jaosto) asiassa T-240/07, Heineken Nederland BV ja Heineken NV v. Euroopan komissio, 16.6.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-452/11 P)
   2011/C 340/15
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Heineken Nederland BV ja Heineken NV (edustajat: advocaat T. R. Ottervanger ja advocaat M. A. de Jong)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               valituksenalainen tuomio on kumottava kokonaan tai osaksi tässä valituksessa esitettyjen valitusperusteiden mukaisesti siltä osin kuin siinä hylätään [valittajien] kanne

               —

               päätös (1) on kumottava kokonaan tai osittain [valittajia] koskevilta osin

               —

               [valittajille] määrätty sakko on kumottava tai sen määrää on alennettava

               —

               toissijaisesti asia on palautettava unionin yleisen tuomioistuimen käsiteltäväksi, jotta tämä ratkaisee asian unionin tuomioistuimen esittämien oikeudellisten perusteiden mukaisesti

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan tässä oikeudenkäyntimenettelyssä aiheutuneet kulut ja unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyssä menettelyssä aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajat vetoavat valituksensa tueksi kuuteen valitusperusteeseen:

         Ensimmäisellä valitusperusteella
       valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin on virheellisesti katsonut, ettei komissio ollut velvollinen antamaan mahdollisuutta tutustua siihen vastaukseen, jonka Inbev esitti eri väitteiden osalta.

         Toisella valitusperusteella
       valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että komissio saattoi perustellusti todeta kotikulutuksen osalta, että asianomaisten yritysten käyttäytymistä voitiin pitää sopimusten ja/tai yhdenmukaistettujen menettelytapojen kokonaisuutena.

         Kolmannella valitusperusteella
       valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin on ylittänyt toimivaltansa ja tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan toteamusta siitä, milloin rikkomisen oli katsottava alkaneen.

         Neljännellä valitusperusteella
       valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen jättäessään huomiotta sen, että valittajille määrättiin kohtuuttoman suuri sakko pelkästään hallinnollisen menettelyn pitkän keston — joka oli komission itsensä aiheuttama — takia.

         Viidennellä valitusperusteella
       valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, ettei komissio toiminut yhdenvertaisuusperiaatteen vastaisesti, kun se ei hyväksynyt (ainakaan riittävästi) belgialaisen panimon Interbrew/Alken-Maesin kanssa tehtyä vertailua.

         Kuudennella valitusperusteella
       valittajat väittävät, ettei sitä, että unionin tuomioistuin alensi sakon määrää viidellä prosentilla hallinnollisen menettelyn liiallisen keston perusteella, voida pitää riittävänä, kun otetaan huomioon, että niille määrätty sakko oli erityisen suuri ja että komissio ei mitenkään perustellut kohtuullisen ajan ylittämistä.

      (1)  Komission 18.4.2007 tekemä päätös K(2007) 1697, joka koskee [EY] 81 artiklan soveltamista koskevaa menettelyä (asia COMP/B/37.766 — Alankomaiden olutmarkkinat).


title: Tuomioistuimen päätös, annettu 18 päivänä joulukuuta 2014, asiassa E-10/14 – Enes Deveci ym. v. Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden (Direktiivi 2001/23/EY – yritysten luovuttaminen – työehtosopimukset – elinkeinovapaus)

text:
               4.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/10

         TUOMIOISTUIMEN PÄÄTÖS,
   annettu 18 päivänä joulukuuta 2014,
   asiassa E-10/14
   Enes Deveci ym. v. Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden
   (Direktiivi 2001/23/EY – yritysten luovuttaminen – työehtosopimukset – elinkeinovapaus)
   (2015/C 183/11)
   Asiassa E-10/14, Enes Deveci ym. v. Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden, Eidsivatingin muutoksenhakutuomioistuin (Eidsivating lagmannsrett) on esittänyt valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden välisen sopimuksen 34 artiklan nojalla tuomioistuimelle pyynnön, joka koskee työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 2001/23/EY tulkintaa. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti ja esittelevä tuomari, ja tuomarit Per Christiansen ja Páll Hreinsson, on antanut 18 päivänä joulukuuta 2014 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1.

               Silloin kun palkkaa koskevat määräykset ja ehdot, joita siirrettyihin työntekijöihin sovelletaan luovuttajan noudattaman työehtosopimuksen perusteella, korvataan kansallisen lainsäädännön mukaisesti kyseisen työehtosopimuksen voimassaolon päätyttyä luovutuksensaajan noudattaman voimassa olevan työehtosopimuksen mukaisilla palkkaa koskevilla ehdoilla, korvaaminen on direktiivin 2001/23/EY 3 artiklan 3 kohdan mukaista.
               Palkanalennus ei vaikuta tähän arvioon riippumatta siitä, onko alennus luonteeltaan merkittävä vai ei.
               Kansallisten tuomioistuinten on kuitenkin arvioitava, onko työehtosopimuksilla kansallisen lainsäädännön mukaisesti jälkivaikutuksia tarkasteltavana olevan kaltaisissa tilanteissa. Direktiivin 2001/23/EY 3 artiklan 3 kohdan on tulkittava tarkoittavan sitä, että jos työehtosopimuksella on tällaisia jälkivaikutuksia, kyseisessä sopimuksessa esitetyt määräykset ja ehdot ovat mainitun kohdan mukaisia ”työehtosopimuksen määräyksiä ja ehtoja”, joita on sovellettava niin kauan kuin kyseisiin työsuhteisiin ei sovelleta uutta työehtosopimusta tai niin kauan kuin asianomaisten työntekijöiden kanssa ei tehdä uusia yksilöllisiä työsopimuksia.

               2.

               Direktiivin 2001/23/EY 3 artiklan 3 kohta ei estä luovutuksensaajaa noudattamasta omaa työehtosopimustaan siirrettyihin työntekijöihin kaksi kuukautta siirron jälkeen, jos kyseisen työehtosopimuksen soveltaminen on kansallisen lainsäädännön mukaista.
               Direktiivin 2001/23/EY 3 artiklan mukaisesti ei kuitenkaan ole mahdollista, että siirretyille työntekijöille aiheutuisi merkittävä tulonmenetys välittömästi siirtoa edeltävään tilanteeseen verrattuna sen takia, että heidän palvelusaikaansa luovuttajan palveluksessa ei oteta riittävästi huomioon siinä vaiheessa kun heidän alkupalkkansa luovutuksensaajan palveluksessa määritellään, jos uuden työehtosopimuksen mukaisissa palkkaa koskevissa ehdoissa otetaan huomioon muun muassa palvelusaika. Alkupalkkaa määritettäessä on otettava huomioon luovutuksensaajan palveluksessa jo olevien työntekijöiden vastaava palvelusaika.
               On kansallisen tuomioistuimen tehtävä tutkia, otetaanko luovutuksensaajan työehtosopimukseen perustuvissa palkkaa koskevissa ehdoissa asianmukaisesti huomioon palvelusaika.


title: Asia T-138/13: Kanne 2.3.2013 — Evonik Oil Additives v. SMHV — BRB International (VISCOTECH)

text:
               18.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/23

         Kanne 2.3.2013 — Evonik Oil Additives v. SMHV — BRB International (VISCOTECH)
   (Asia T-138/13)
   2013/C 141/42
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Evonik Oil Additives GmbH (Darmstadt, Saksa) (edustaja: asianajaja J. Albrecht)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: BRB International BV (Ittervoort, Alankomaat)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) viidennen valituslautakunnan 19.12.2012 tekemän päätöksen R 907/2012-5

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: BRB International BV

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki VISCOTECH luokkien 1 ja 4 tavaroille

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: kansalliset ja kansainväliset sanamerkit VISCOPLEX luokkien 1 ja 4 tavaroille

      Väiteosaston ratkaisu: väite hyväksyttiin

      Valituslautakunnan ratkaisu: valitus hyväksyttiin ja väite hylättiin

      Kanneperuste: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS, 23 päivänä heinäkuuta 1997, asiassa T-85/96, Francis Alan Clarke vastaan Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus (Cedefop) (Lausunnon antaminen asiassa raukeaa)

text:
 18.10.97              LH                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   C 318/15
yhteisöjen komissio ( asiamiehinään Dimitrios Gouloussis                  YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
 ja Blanca Vila Costa ), jossa vaaditaan EY:n perustamisso                       TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
 pimuksen 178 artiklan nojalla korvausta siitä vahingosta,                            23 päivänä heinäkuuta 1997,
 jonka kantaja väittää kärsineensä sen johdosta, että
 komission nimeämä kuljetusyritys otti myöhässä kuljetet            asiassa T-85/96, Francis Alan Clarke vastaan Euroopan
 tavakseen kantajan toimittaman oliiviöljyn toimitettaessa             ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus ( Cedefop ) (')
 kyseistä tuotetta veloituksetta Georgian ja Armenian väes                     (Lausunnon antaminen asiassa raukeaa)
 tölle tarjouskilpailumenettelyn perusteella, yhteisöjen
 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( kolmas jaosto ),                                     ( 97/C 318/31
 toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja B. Vester
 dorf sekä tuomarit C. P. Briët ja A. Potocki, kirjaaja : H.                           (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Jung, on 18.7.1997 antanut määräyksen, jonka tuomiolau
 selma on seuraava :                                                 Asiassa T-85/96, Francis Alan Clarke, Euroopan ammatil
                                                                     lisen koulutuksen kehittämiskeskuksen virkamies, koti
                                                                     paikka Eischen ( Luxemburg), edustajanaan asianajaja
 1 ) Kanne jätetään tutkimatta
                                                                     Frank Montag, kotipaikka Köln ja Bryssel, prosessiosoite
                                                                     Luxemburgissa asianajotoimisto Aloyse May, 31 Grand
2 ) Vastaaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku               Rue, vastaan Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittä
       lut.                                                          miskeskus ( asiamiehenään Bertrand Wägenbaur), jossa
                                                                     kantaja vaatii ensinnäkin 5.4.1996 tehdyn päätöksen, sel
 (') EYVL C 333 , 9.12.1995 .                                        laisena kuin se on muutettuna 22.4.1996 tehdyllä päätök
                                                                     sellä, kumoamista ja toiseksi 21.5.1996 tehdyn sellaisen
                                                                     päätöksen kumoamista, jolla vastaaja hylkäsi kantajan
                                                                     työskentelyn pidentämistä Euroopan yhteisöjen tilastokes
                                                                     kuksessa Luxemburgissa koskeneen hakemuksen ja mää
                                                                     räsi kantajan Thessalonikiin, yhteisöjen ensimmäisen
        YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                          oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto ), toimien kokoon
                 TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,                             panossa : presidentti R. Garcίa-Valdecasas sekä tuomarit J.
                                                                     Azizi ja M. Jaeger; kirjaaja : H. Jung, on antanut
                    23 päivänä heinäkuuta 1997,
                                                                     23.7.1997 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava :
asiassa T-24/96, U vastaan Euroopan ammatillisen koulu
               tuksen kehittämiskeskus ( Cedefop ) H                 1 ) Lausunnon antaminen asiassa raukeaa.
              (Lausunnon antaminen asiassa raukeaa)
                                                                     2 ) Kantaja velvoitetaan vastaamaan omista oikeuden
                           ( 97/C 318/30 )                                käyntikuluistaan sekä korvaamaan vastaajalle välitoi
                                                                          mimenettelyssä ja tässä käsittelyssä aiheutuneet opi
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                          keudenkäyntikulut.
Asiassa T-24/96, Euroopan ammatillisen koulutuksen                   (') EYVL C 233 , 10.8.1996 .
kehittämiskeskuksen ( Cedefob ) virkamies U, kotipaikka
Berliini, edustajanaan asianajaja Frank Montag, Köln ja
Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
Aloyse May, 31 Grand-rue, vastaan Euroopan ammatilli
sen koulutuksen kehittämiskeskus ( Cedefop ) ( asiamiehe
nään Bertrand Wägenbaur ), jossa kantaja vaatii sen                       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
8.2.1996 tehdyn Cedefopin päätöksen kumoamista, jolla                             TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
hylättiin kantajan pyyntö saada toimia edelleen siirrettynä                           24 päivänä heinäkuuta 1997,
työntekijänä Euroopan yhteisöjen komission Berliinin
edustustossa ja jolla määrättiin kantajan toimipaikaksi              asiassa T-573/93 ( 129 ), Manuel Francisco Caballero Mon
Thessaloniki, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (vii                   toya vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( J )
des jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjoh                              (Tuomiot — Tulkintapyyntö)
taja R. Garcίa-Valdecasas sekä tuomarit J. Azizi ja M. Jae
ger, kirjaaja: H. Jung, on antanut 23.7.1997 määräyksen,                                      ( 97/C 318/32 )
jonka määräysosa on seuraava :
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
1 ) Lausunnon antaminen asiasta raukeaa.
                                                                     Asiassa T-573/93 ( 129 ), Euroopan yhteisöjen komission
                                                                     virkamies Manuel Francisco Caballero Montoya, edustaja
2 ) Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja               naan asianajaja Juan Ramon Iturriagagoitia Bassas,
       hänet velvoitetaan korvaamaan ne vastaajan oikeuden          Madrid, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamie
       käyntikulut, joita sille on aiheutunut välitoimimenette      hinä Ana Maria Alves Vieira ja Maria Isabel Jimenez
       lystä ja tästä menettelystä.                                  Rojas ), jossa kantaja pyytää asiassa T-573/93 , Caballero
                                                                     Montoya v. komissio, 19.6.1996 annetun tuomion ( Kok.
( 1 ) EYVL C 133 , 4.5.1996 .                                        1993 , s . 11-909 ) tulkitsemista, ensimmäisen oikeusasteen
                                                                     tuomioistuin ( toinen jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaos
                                                                    ton puheenjohtaja C. W. Bellamy sekä tuomarit A. Kaloge