title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (neljäs jaosto) 14 päivänä maaliskuuta 2002 yhdistetyissä asioissa C-250/01 P ja C-251/01 P, Mario Costacurta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valitus – Henkilöstösääntöjen liitteessä X olevan 3 artiklan soveltaminen – Valittajan siirto kolmanteen maahan – Kumoamiskanne – Tutkimatta jättäminen – Valitus, joka on selvästi perusteeton ja jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat – Oikeudenkäyntikulut)

text:
C 131/2                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      1.6.2002
3)    Parlamentin vaatimus siitä, että Panichelli vastaa asiassa       Bundespatentgerichtin 22.1.2002 tekemällään päätöksellä
      T-130/98 omista oikeudenkäyntikuluistaan ensimmäisessä           esittämä ennakkoratkaisupyyntö valitusasiassa Heidelber-
      oikeusasteessa, hylätään.                                                              ger Bauchemie GmbH
                                                                                (Asia C-49/02)
(1) EYVL C 108, 7.4.2001.
                                                                                (2002/C 131/04)
                                                                       Bundespatentgericht on pyytänyt 22.1.2002 tekemällään pää-
                                                                       töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                       20.2.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
                                                                       ratkaisua valitusasiassa Heidelberger Bauchemie GmbH seuraa-
                                                                       viin kysymyksiin:
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                       Täyttävätkö sellaiset värit tai väriyhdistelmät, jotka halutaan
                           (neljäs jaosto)                             rekisteröidä tavaramerkeiksi abstraktissa ja ääriviivattomassa
                                                                       muodossa ja joiden värisävyt on täsmennetty sanallisesti ja
                 14 päivänä maaliskuuta 2002                           esittämällä värimalli (värinäyte) sekä nimetty tarkoin tietyn
                                                                       hyväksytyn väriluokittelujärjestelmän mukaisesti, jäsenvaltioi-
yhdistetyissä asioissa C-250/01 P ja C-251/01 P, Mario                 den tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä
    Costacurta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)                joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin
                                                                       89/104/ETY (1) 2 artiklassa asetetut tavaramerkkikelpoisuutta
                                                                       koskevat vaatimukset?
(Valitus – Henkilöstösääntöjen liitteessä X olevan 3 artiklan
soveltaminen – Valittajan siirto kolmanteen maahan –
Kumoamiskanne – Tutkimatta jättäminen – Valitus, joka                  Onko niin sanottu abstrakti värimerkki direktiivin 2 artiklassa
on selvästi perusteeton ja jonka tutkittavaksi ottamisen               tarkoitetulla tavalla erityisesti
    edellytykset selvästi puuttuvat – Oikeudenkäyntikulut)
                                                                       a)    merkki,
                          (2002/C 131/03)
                                                                       b)    soveltuva alkuperän ilmoittamiseen erottamiskykyisellä
                                                                             tavalla ja
                   (Oikeudenkäyantikieli: ranska)
                                                                       c)    esitettävissä graafisesti?
Yhdistetyissä asioissa C-250/01 P ja C-251/01 P, Mario
Costacurta (Euroopan yhteisöjen komission entinen virka-
                                                                       (1) EYVL L 40, 11.2.1989, s. 1.
mies), kotipaikka Luxemburg (Luxemburg), edustajanaan
asianajaja Petit, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asia-
miehenään J. Currall, avustajanaan B. Wägenbaur), jossa valitta-
ja vaatii kahdessa muutoksenhaussaan, että Euroopan yhteisö-
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston
asiassa T-328/00 Costacurta vastaan komissio, 7.6.2001 anta-
mat määräykset (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa)
kumotaan, yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja S. von Bahr, sekä
tuomarit D. A. O. Edward (esittelevä tuomari) ja A. La Pergola,        Landesgericht Eisenstadtin 17.1.2002 tekemällään päätök-
julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass,            sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö rikosasiassa
on 14.3.2002 antanut määräyksen, jonka määräysosa on                   MONTRES ROLEX S.A., THE GAP INC, Guccio Gucci
seuraava:                                                                   SpA, Tommy Hilfinger ja La Chemise Lacoste S.A.
1)    Valitukset hylätään.                                                                       (Asia C-60/02)
2)    Costacurta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                                   (2002/C 131/05)
                                                                       Landesgericht Eisenstadt on pyytänyt 17.1.2002 tekemällään
(1) EYVL C 245, 1.9.2001.
                                                                       päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                       25.2.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
                                                                       ratkaisua rikosasiassa MONTRES ROLEX S.A., THE GAP INC,
                                                                       Guccio Gucci SpA, Tommy Hilfinger ja La Chemise Lacoste
                                                                       S.A. seuraavaan kysymykseen:


title: Asia C-104/00 P: DKV Deutsche Krankenversicherung AG:n 20.3.2000 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-19/99, DKV Deutsche Krankenversicherung AG vastaan Sisämarkkinoilla toimiva yhdenmukaistamisvirasto (tavaramerkit ja mallit), 12.1.2000 antamasta tuomiosta

text:
C 192/6                  FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        8.7.2000
1) Helleenien tasavalta ei ole noudattanut pakkauksista ja pak-                 asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan
     kausjätteistä 20 päivänä joulukuuta 1994 annetun Euroopan                  nojalla. Asiassa ei ole myöskään käytetty sitä mahdollisuut-
     parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/62/EY mukaisia velvoit-            ta, että rekisteröintiin liitettäisiin selitys eli disclaimer
     teitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen           (jonka mukaan yksinoikeutta ei vaadittaisi merkin osille eli
     direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallin-        company- ja line-sanoille).
     nollisia määräyksiä.
                                                                                Riidanalaisesta päätöksestä ei ilmene, että asetuksen N:o
2) Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-                 40/94 12 artiklan b alakohtaan sisältyvä korjaussäännös
     kulut.                                                                     olisi otettu huomioon. Tämä selittää COMPANYLINE-
                                                                                merkin osalta sen, miksi asetuksen N:o 40/94 7 artiklan
                                                                                1 kohdan b alakohtaan sisältyviä hylkäysperusteita on
(1) EYVL C 188, 3.7.1999.
                                                                                tulkittu liian tiukasti.
                                                                                Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on myös toiminut
                                                                                virheellisesti, kun se on jättänyt ottamatta huomioon sen,
                                                                                että virasto ei ole omasta puolestaan myötävaikuttanut
                                                                                disclaimerin tekemiseen, vaikka asetuksen N:o 40/94
DKV Deutsche Krankenversicherung AG:n 20.3.2000                                 38 artiklan 2 ja 3 kohta, täytäntöönpanoasetuksen 11
tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-                          artiklan 2 kohta sekä tutkintaohjeiden 8.13.2 kohta tätä
asteen tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-19/99,                        edellyttäisi. Tuomioistuin on myös toiminut virheellisesti,
DKV Deutsche Krankenversicherung AG vastaan Sisä-                               kun se on tutkiessaan asetuksessa N:o 40/94 säädettyjä
markkinoilla toimiva yhdenmukaistamisvirasto (tavara-                           hylkäysperusteita jättänyt ottamatta huomioon rekisteröin-
       merkit ja mallit), 12.1.2000 antamasta tuomiosta                         tikäytännön kaikissa yhteisön jäsenvaltioissa.
                                                                            –   Aineellisen oikeuden rikkominen, harkintavallan väärin-
                          (Asia C-104/00 P)                                     käyttö: valittajan mukaan vastapuolen laiminlyönneistä ja
                                                                                ristiriitaisista näkemyksistä ilmenee selvästi, että riidan-
                           (2000/C 192/11)                                      alaista päätöstä tehtäessä pyrittiin estämään COMPANY-
                                                                                LINE-merkin rekisteröiminen kaikin keinoin ja ottamatta
DKV Deutsche Krankenversicherung AG on valittanut                               huomioon voimassa olevaa lainsäädäntöä ja virastolla
20.3.2000 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan                          olevaa harmonisointitehtävää. Se puhtaasti muodollinen
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensim-                       perustelu, joka koskee yhteisön tavaramerkkiä koskevan
mäisen jaoston asiassa T-19/99, DKV Deutsche Krankenversi-                      lainsäädännön ja kansallisen tavaramerkkioikeuden rin-
cherung AG vastaan Sisämarkkinoilla toimiva yhdenmukaista-                      nakkaiseloa, ei ole vakuuttava, koska virasto on tehnyt
misvirasto (tavaramerkit ja mallit), 12.1.2000 antamasta tuo-                   päätöksen selvittämättä objektiivisesti tosiseikkojaja erityi-
miosta. Valittajan edustajana on asianajaja Stephan v. Peters-                  sesti ratkaisukäytäntöä Yhdistyneessä kuningaskunnassa;
dorff-Campen, asianajotoimisto Rospatt, von den Osten &                         virasto ei ole myöskään punninnut keskenään erilaisia
Pross, Kaiser-Friedrich-Ring 56, D-40547 Düsseldorf, avustaja-                  intressejä eikä pyrkinyt saattamaan niitä tasapainoon rin-
naan Patentanwalt Alfred Maxton, asianajotoimisto Maxton &                      nakkaiseloa koskevan periaatteen mukaisesti (Gebot des
Langmaack, Goltsteinstraße 93, D-50968 Köln. Prosessiosoite                     Miteinanders).
Luxemburgissa on c/o asianajaja Marc Loesch, asianajotoimisto
De Bandt, van Heckel, Lagae & Loesch, 11 rue Goethe, L-1011
Luxembourg.
Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin
–    kumoaa riidanalaiset päätökset                                         Espanjan kuningaskunnan 27.3.2000 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
–    velvoittaa vastapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (Asia C-114/00)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                                  (2000/C 192/12)
–    Aineellisen oikeuden rikkominen: neuvoston asetuksen                   Espanjan kuningaskunta on nostanut 27.3.2000 Euroopan
     N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta: COMPANY-                     yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
     LINE-merkin rekisteröimiskelpoisuudelle on asetettu liian              komissiota vastaan. Kantajan asiamiehenä on valtionasiamies
     tiukat arviointiperusteet. Sen sijan että arvioitaisiin                Santiago Ortiz Vaamonde, prosessiosoite Luxemburgissa Es-
     COMPANYLINE-merkistä saatavaa kokonaisvaikutelmaa,                     panjan suurlähetystö, 4-6 boulevard E. Servais.
     riidanalaisissa päätöksissä tutkitaan ainoastaan kokonai-
     suudesta irroitettuina yksittäisiä osia COMPANY ja LINE.               Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
     Tarkastelun ulkopuolelle on jäänyt se, miten lukuisia
     mahdollisia merkityssisältöjä merkillä on. Kun otetaan                 1. kumoaa 22.12.1999 tehdyn komission päätöksen maata-
     huomioon rekisteröintikäytäntö jäsenvaltioissa (mukaan                     lousalan käyttöpääoman rahoittamista Extremadurassa
     lukien englanninkieliset jäsenvaltiot) ja myös tavaramerk-                 koskevasta tuesta
     kiviraston oma käytäntö vastaavien merkkien osalta,
     COMPANYLINE-merkin rekisteröintiä ei olisi saatu evätä                 2. velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-483/13 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 27.11.2013 — Oikonomopoulos v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — OLAFin suorittama tutkinta — Vahingonkorvauskanne — Kantajalle hänen väitteensä mukaan aiheutunut taloudellinen vahinko ja henkinen kärsimys — Välitoimihakemus — Tutkimatta jättäminen — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               25.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 27.11.2013 — Oikonomopoulos v. komissio
   (Asia T-483/13 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - OLAFin suorittama tutkinta - Vahingonkorvauskanne - Kantajalle hänen väitteensä mukaan aiheutunut taloudellinen vahinko ja henkinen kärsimys - Välitoimihakemus - Tutkimatta jättäminen - Kiireellisyysedellytys ei täyty)
   2014/C 24/37
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Athanassios Oikonomopoulos (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat N. Korogiannakis ja I. Zarzoura)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Baquero Cruz ja A. Sauka)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Välitoimihakemus, joka on esitetty sellaisen vahingonkorvauskanteen yhteydessä, jossa vaaditaan korvausta vahingosta, jonka kantaja väittää aiheutuneen ammattitoiminnalleen ja maineelleen tiettyjen lainvastaisuuksien vuoksi, joihin Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) on syyllistynyt toimihenkilöidensä suorittaman tutkinnan yhteydessä.

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-486/10: Kanne 14.10.2010 — Iberdrola v. komissio

text:
               4.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/51

         Kanne 14.10.2010 — Iberdrola v. komissio
   (Asia T-486/10)
   ()
   2010/C 328/80
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Iberdrola (Bilbao, Espanja) (edustajat: asianajajat J. Ruiz Calzado ja E. Barbier de la Serre)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Päätös on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Esillä olevassa asiassa on riitautettu sama päätös kuin asiassa T-484/10, Gas Natural Fenosa SDG v. komissio ja asiassa T-490/10, Endesa v. komissio.
   Kantajan mukaan komissio on tehnyt lukuisia oikeudellisia virheitä ja ilmeisiä arviointivirheitä katsomalla asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1) 4 artiklan 3 kohdan mukaisen alustavan tutkinnan toimittamisen jälkeen, että julkisen palvelun velvoitteesta maksettava korvaus, jonka Espanjan kuningaskunta on ilmoittanut, on valtiontukia koskevien unionin oikeussääntöjen mukaisesti katsottava perustelluksi. Kantaja on esittänyt viisi kumoamisperustetta.
   Ensimmäisessä kumoamisperusteessaan kantaja esittää, että komissio ei ole aloittanut asetuksen 4 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua muodollista tutkintamenettelyä siitä huolimatta, että ilmoitetun tuen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille on vakavia epäilyjä. Tämän vuoksi kantaja väittää, että komissio on syyllistynyt SEUT 108 artiklan 2 kohdan ja asetuksen (EY) N:o 659/1999 4 artiklan 4 kohdan ilmeiseen rikkomiseen.
   Toisessa kumoamisperusteessa on kaksi osaa. Kantaja väittää ensimmäisessä osassa, että komissio on tehnyt oikeudellisia virheitä ja arviointivirheitä katsomalla, että Espanjan kuningaskunnan ilmoittamalla tukitoimella vastataan sähkön toimitusvarmuuden turvaamiseen perustuvan, yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun suorittamistarpeeseen, vaikka Espanjassa ei keskipitkällä aikavälillä ole eikä ole havaittavissa sähkön toimitusten varmuuteen liittyviä ongelmia. Toisessa osassa se esittää väitteen siitä, että komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen katsomalla, että Espanjan kuningaskunnan ilmoittama tukitoimi soveltuu sisämarkkinoille SETU 106 artiklan 2 kohdan ja kolmannen sähködirektiivin nojalla.
   Kolmannessa kumoamisperusteessaan kantaja esittää, että komission hyväksymä valtiontuki rikkoo kivihiiliteollisuuden valtiontuesta annetulla asetuksella (EY) N:o 1407/2002 (2) vahvistettuja ja ehdotuksessa neuvoston asetukseksi valtiontuesta kilpailukyvyttömien kivihiilikaivosten sulkemisen helpottamiseksi esitettyjä aineellisia ja ajallisia rajoja.
   Neljännessä kumoamisperusteessaan kantaja väittää, että komissio on loukannut hyvän hallintotavan periaatetta, joka velvoittaa komission tutkimaan asianmukaista huolellisuutta noudattaen, perinpohjaisesti ja puolueettomasti kaikki asian kannalta relevantit seikat, koska se ei ole katsonut asianmukaiseksi ottaa selkoa kaikista niistä näkemyksistä, joita tarvitaan täydellisten tietojen saamiseksi asiassa kyseessä olevista tosiseikoista ennen päätöksensä tekemistä, vaan hyväksynyt ilmoitetun tukitoimen jo menettelyn ensimmäisessä vaiheessa.
   Viidennessä kumoamisperusteessa on kolme osaa. Kantaja väittää, että komissio on loukannut oikeuskäytännössä vahvistettua periaatetta, joka estää komissiota toteamasta sisämarkkinoille soveltuvaksi valtiontukea, joka on joidenkin muiden perustamissopimuksen määräysten vastainen, sivuuttamalla erityisesti sen, että toimi on niiden määräysten vastainen, joissa vahvistetaan tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaate, sekä sähkön sisämarkkinoita koskevien direktiivien tavoitteiden että kestävää kehitystä Euroopan unionissa koskevien päämäärien vastainen.

      (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1).

      (2)  Kivihiiliteollisuuden valtiontuesta 23.7.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1407/2002 (EYVL L 205, s. I).


title: Asian C-124/01 poistaminen rekisteristä

text:
7.12.2002              FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 305/19
         Asian C-124/01 ( 1) poistaminen rekisteristä                         Asian C-45/02 (1) poistaminen rekisteristä
                        (2002/C 305/36)                                                     (2002/C 305/39)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 20.9.2002            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 10.7.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-      antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-124/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian      tu asia C-45/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Portu-
tasavalta.                                                          galin tasavalta.
( 1) EYVL C 161, 2.6.2001.                                          (1 ) EYVL C 97, 20.4.2002.
         Asian C-150/01 ( 1) poistaminen rekisteristä
                                                                              Asian C-70/02 (1) poistaminen rekisteristä
                        (2002/C 305/37)
                                                                                (2002/C 305/40)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 30.9.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-      Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 20.9.2002
tu asia C-150/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan              antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
Ranskan tasavalta.                                                  tu asia C-70/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian
                                                                    tasavalta.
( 1) EYVL C 173, 16.6.2001.
                                                                    (1 ) EYVL C 109, 4.5.2002.
         Asian C-443/01 ( 1) poistaminen rekisteristä
                                                                             Asian C-221/02 ( 1) poistaminen rekisteristä
                        (2002/C 305/38)
                                                                                (2002/C 305/41)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 28.8.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-443/01 (Vestre Landstretin esittämä ennakkoratkaisu-      Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 25.9.2002
pyyntö), Poul Nørgaard vastaan Skatteministeriet.                   antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                    tu asia C-221/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                    Ranskan tasavalta.
( 1) EYVL C 31, 2.2.2002.
                                                                    (1 ) EYVL C 180, 27.7.2002.


title: Asia C-474/07: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 17.12.2008 — Euroopan parlamentti v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               21.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/30

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 17.12.2008 — Euroopan parlamentti v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-474/07) (1)

   (2009/C 69/58)

      Oikeudenkäyntikieli: englanti

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 297, 8.12.2007.


title: Asia T-720/13: Kanne 30.12.2013 — Gat Microencapsulation v. SMHV — BASF (KARIS)

text:
               8.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 71/24

      Kanne 30.12.2013 — Gat Microencapsulation v. SMHV — BASF (KARIS)
      (Asia T-720/13)
      (2014/C 71/45)
      Kannekirjelmän kieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Gat Microencapsulation AG (Ebenfurth, Itävalta) (edustajat: asianajajat S. Soler Lerma ja M. C. March Cabrelles)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

         Vastapuoli valituslautakunnassa: BASF SE (Ludwigshafen am Rhein, Saksa)

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin sillä hylätään kantajan tekemä valitus

                  —

                  velvoittamaan SMHV:n ja väliintulijat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

         Yhteisön tavaramerkin hakija: Gat Microencapsulation AG

         Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”KARIS” luokkiin 1, 5 ja 35 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

         Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: BASF SE

         Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön tavaramerkki ”CARYX” luokkiin 1 ja 5 kuuluvia tavaroita varten; kansainvälinen tavaramerkki ”CARYX” luokkiin 1 ja 5 kuuluvia tavaroita varten; unkarilainen ja italialainen tavaramerkki ja Benelux-tavaramerkki ”AKRIS” luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten

         Väiteosaston ratkaisu: Yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen hylkääminen

         Valituslautakunnan ratkaisu: Väitteen osittainen hylkääminen

         Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 18 päivänä marraskuuta 1999 asiassa C-107/98 (Tribunale amministrativo regionale per l'Emilia-Romagnan esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Teckal Srl. vastaan Comune di Viano, Azienda Gas-Acqua Consorziale (AGAC) di Reggio Emilia (Julkiset palveluhankinnat ja tavaranhankinnat – Direktiivit 92/50/ETY ja 93/36/ETY – Alueellisen viranomaisen tekemä tiettyjen tavaroiden ja palvelujen hankintaa koskeva sopimus sellaisen kuntayhtymän kanssa, johon se kuuluu)

text:
19.2.2000               FI                              Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              C 47/5
valtion järjestelmän nojalla, ei ole sosiaaliturvajärjestelmien sovelta-              YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
misesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itse-
näisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä
kesäkuuta 1971 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o                                                 (viides jaosto)
1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna 30.4.1992 annetulla
neuvoston asetuksella N:o 1248/92, tarkoitettu etuuksien pienentä-
mistä, keskeyttämistä tai peruuttamista koskeva säännös.                                      18 päivänä marraskuuta 1999
(1) EYVL C 55, 20.2.1998.                                                    asiassa C-107/98 (Tribunale amministrativo regionale per
                                                                             l’Emilia-Romagnan esittämä ennakkoratkaisupyyntö),
                                                                             Teckal Srl. vastaan Comune di Viano, Azienda Gas-Acqua
                                                                                Consorziale (AGAC) di Reggio Emilia (1)
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                    (Julkiset palveluhankinnat ja tavaranhankinnat – Direktiivit
                                                                             92/50/ETY ja 93/36/ETY – Alueellisen viranomaisen tekemä
                          (kuudes jaosto)                                    tiettyjen tavaroiden ja palvelujen hankintaa koskeva sopimus
                                                                                sellaisen kuntayhtymän kanssa, johon se kuuluu)
                  18 päivänä marraskuuta 1999
asiassa C-209/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaa                                                   (2000/C 47/08)
                 Euroopan unionin neuvosto (1)
(Asetus N:o 515/97 – Oikeudellinen perusta – EY:n perusta-
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
missopimuksen 235 artikla (josta on tullut EY 308 artikla)
tai EY:n perustamissopimuksen 100 a artikla (josta on
                 muutettuna tullut EY 95 artikla)
                                                                             (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                           (2000/C 47/07)                                                  tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                             Asiassa C-107/98, jonka Tribunale amministrativo regionale
                                                                             per l’Emilia-Romagna (Italia) on saattanut EY:n perustamissopi-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen             muksen 177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla, nojalla
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                        yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan-
                                                                             sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Teckal Srl
Asiassa C-209/97, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-                     vastaan Comune di Viano, Azienda Gas-Acqua Consorziale
hinään M. Nolin ja P. Van Nuffel), jota tukee Euroopan                       (AGAC) di Reggio Emilia, ennakkoratkaisun julkisia palvelu-
parlamenti (asiamiehinään J. Schoo ja J.-L. Rufas Quintana)                  hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteenso-
vastaan Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään B. Hoff-                    vittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston
Nielsen, M. C. Giorgi ja F. Anton), jota tukee Ranskan tasavalta             direktiivin 92/50/ETY (EYVL L 209, s. 1) 6 artiklan tulkinnasta,
(asiamiehinään M. Perrin de Brichambaut ja F. Pascal), jossa                 yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-
kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin kumoaa jäsenval-                nossa: jaoston puheenjohtaja D. A. O. Edward sekä tuomarit
tioiden hallintoviranomaisten keskinäisestä avunannosta sekä                 L. Sevón, J.-P. Puissochet, P. Jann (esittelevä tuomari) ja
jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten ja komission yhteis-                   M. Wathelet, julkisasiamies: G. Cosmas, kirjaaja: johtava hallin-
työstä tulli- ja maatalousasioita koskevan lainsäädännön moit-               tovirkamies H. A. Rühl, on antanut 18.11.1999 tuomion,
teettoman soveltamisen varmistamiseksi 13 päivänä maalis-                    jonka tuomiolauselma on seuraava:
kuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 515/97
(EYVL L 82, s. 1), yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto),
toimien kokoonpanossa: kuudennen jaoston puheenjohtajan                      Julkisia tavaranhankintoja koskevien sopimustentekomenettelyjen yh-
tehtäviä hoitava tuomari P. J. G. Kapteyn sekä tuomarit                      teensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annettua neuvoston
G. Hirsch (esittelevä tuomari) ja H. Ragnemalm, julkisasiamies:              direktiiviä 93/36/ETY sovelletaan silloin, kun hankintaviranomai-
A. Saggio, kirjaaja: R. Grass, on antanut 17.6.1999 tuomion,                 nen, esimerkiksi alueellinen tai paikallinen viranomainen, aikoo tehdä
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                            siitä muodollisesti erillisen ja päätöksenteon kannalta itsenäisen
                                                                             yksikön kanssa rahallista vastiketta vastaan kirjallisen sopimuksen,
1. Kanne hylätään.                                                           jonka kohteena on tavaroiden hankinta, riippumatta siitä, onko tämä
                                                                             yksikkö itse hankintaviranomainen.
2. Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeu-
     denkäyntikulut. Euroopan parlamentti ja Ranskan tasavalta
     vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                             (1) EYVL C 209, 4.7.1998.
(1) EYVL C 228, 26.7.1997.


title: Asia C-273/04: Puolan tasavallan 28.6.2004 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
               25.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/6

         Puolan tasavallan 28.6.2004 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne
   (Asia C-273/04)
   (2004/C 239/10)
   Puolan tasavalta on nostanut 28.6.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan asiamies on Jarosław Pietras.
   Puolan tasavalta vaatii yhteisöjen tuomioistuimessa, että

               1.

               yhteisöjen tuomioistuin kumoaa Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehtoja ja niiden sopimusten mukautuksia, joihin Euroopan unioni perustuu, koskevan asiakirjan mukauttamisesta yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen vuoksi 22 päivänä maaliskuuta 2004 tehdyn neuvoston päätöksen 2004/281/EU 1 artiklan 5 kohdan (1)

               2.

               sekä, että

                           —

                           asia käsitellään puolan kielellä

                           —

                           asia käsitellään suuressa jaostossa

                           —

                           Euroopan unionin neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Puolan tasavallan hallitus katsoo, että liittymisasiakirjan 23 artiklassa, kun sitä tulkitaan kansainvälisissä sopimuksissa määrättyjen periaatteiden samoin kuin yhteisön oikeuden periaatteiden mukaisesti, ei anneta oikeudellista perustaa päätöksen 2004/281/EU 1 artiklan 5 kohdassa määriteltyjen toimenpiteiden toteuttamiseksi, kun siinä laajennetaan osittaisten maksujen soveltaminen uusiin suoriin maksuihin.
   Riidanalainen toimenpide ei merkitse liittymisasiakirjan mukauttamista yhteisen maatalouspolitiikan muuttamiseksi, vaan kyseisessä asiakirjassa määriteltyjen liittymisehtojen olennaista muutosta, joka on haitallinen Puolan tasavallalle ja Puolan tasavallan alueella toimiville maantaloustuottajille. Riidanalainen toimenpide ei ole yhteisön sääntöjen muuttamisesta johtuva välttämätön toimenpide. Puolan tasavallan hallituksen mukaan Euroopan unionin neuvostolla ei näin ollen ollut toimivaltaa laajentaa osittaisten maksujen soveltamista liittymisasiakirjan 23 artiklan nojalla tehtävällä päätöksellä. Ottaessaan käyttöön riidanalaisen toimenpiteen Euroopan unionin neuvosto on rikkonut liittymisasiakirjan 23 artiklan määräystä.
   Puolan tasavallan hallitus esittää lisäksi, että riidanalainen toimenpide on vastoin liittymissopimuksen tavoitetta eli sitä, että uudet jäsenvaltiot saavat täysimääräisesti osakseen Euroopan unionin jäsenyydestä aiheutuvat oikeudet ja velvoitteet, sekä EY 12 artiklassa ja EY 34 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa ilmaistua syrjintäkiellon periaatetta. Liittymissopimuksessa omaksuttiin periaate uusien jäsenvaltioiden liittymisestä samoin oikeuksin eli syrjintäkiellon ja yhteisön viidentoista jäsenvaltion ja uusien jäsenvaltioiden tuottajien yhdenvertaisen kohtelun periaatteen noudattamisesta. Tätä periaatetta voidaan rajoittaa vain nimenomaisesti lueteltujen maataloustuottajien tukea koskevien instrumenttien osalta. Riidanalaisella toimenpiteellä otetaan sitä vastoin käyttöön erilainen, luonteeltaan syrjivä periaate, jonka mukaan kaikki, nykyiset tai tulevat, suorat maksut, myönnetään asteittaisen menetelmän käyttöönottamisesta johtuvien erilaisten periaatteiden mukaisesti. Riidanalainen toimenpide johtaa näin ollen siihen, että syrjintäkiellon ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteesta poiketaan siten, että poikkeamisen soveltamisalaa ei ole määritelty ja se on epäselvä.
   Puolan tasavallan hallitus katsoo vielä, että riidanalaisella toimenpiteellä järkytetään saavutettua neuvottelukompromissia omaksumalla periaatteena sellaiset ratkaisut, jotka ovat liittymissopimuksessa luonteeltaan poikkeuksellisia, ja loukataan vilpittömän mielen periaatetta. Puolan tasavallan hallitus väittää, että se oli neuvottelujen alusta alkaen tunnustanut asteettaista käyttöönottoa koskevan menetelmän luonteeltaan poikkeuksellisena ratkaisuna, joka voidaan tehdä vain nimenomaisesti lueteltujen tukea koskevien instrumenttien osalta, eikä päinvastoin maataloustulojen tukemista Puolan tasavallan alueella koskevana periaatteena.

      (1)  EUVL L 93, 30.3.2004, s. 1.


title: Asia F-19/12: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 7.11.2013 — Marcuccio v. komissio (Henkilöstö — Työjärjestyksen 34 artiklan 1 ja 6 kohta — Faksilla kanteen nostamiselle asetetussa määräajassa toimitettu kannekirjelmä — Eri asianajajan omakätinen allekirjoitus kuin postitse toimitetussa alkuperäisessä kannekirjelmässä — Kanteen nostaminen liian myöhään — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen — Päätöstä ei ole olemassa)

text:
               21.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 377/23

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 7.11.2013 — Marcuccio v. komissio
   (Asia F-19/12) (1)

   (Henkilöstö - Työjärjestyksen 34 artiklan 1 ja 6 kohta - Faksilla kanteen nostamiselle asetetussa määräajassa toimitettu kannekirjelmä - Eri asianajajan omakätinen allekirjoitus kuin postitse toimitetussa alkuperäisessä kannekirjelmässä - Kanteen nostaminen liian myöhään - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen - Päätöstä ei ole olemassa)
   2013/C 377/52
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayer ja J. Baquero Cruz, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhden tai useampia kantajan hallinnollista asemaa koskevia päätöksiä sisältävän komission kirjeen kumoamista koskeva vaatimus ja vahingonkorvausvaatimus

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Luigi Marcuccio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 138, 12.5.2012, s. 34.


title: Asia C-379/16 P: Valitus, jonka European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA ja Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE ovat tehneet 7.7.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-556/11, European Dynamics Luxembourg ym. v. EUIPO, 27.4.2016 antamasta tuomiosta

text:
               22.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 305/20

         Valitus, jonka European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA ja Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE ovat tehneet 7.7.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-556/11, European Dynamics Luxembourg ym. v. EUIPO, 27.4.2016 antamasta tuomiosta
   (Asia C-379/16 P)
   (2016/C 305/29)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA ja Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (edustajat: asianajajat C.-N. Dede ja D. Papadopoulou)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen tuomion, jolla hylätään uusi kanneperuste, joka koskee alennuksen sisältävän tarjouksen hyväksymistä.

               —

               kumoaa EUIPO:n antaman päätöksen siltä osin kuin siinä hyväksyttiin IECI:n tarjous, johon sisältyi tarjousehtojen vastainen alennus.

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan sekä alkuperäisen menettelyn että nyt käsiteltävän kanteen oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat vetoavat kanteessaan siihen tosiseikkaan, että unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi virheellisesti vastaajan väitteet ja otti vääristyneellä tavalla huomioon EUIPO:n Unionin yleisen tuomioistuimen määräystä seuranneiden asian selvittämistoimien yhteydessä esittämät todisteet, jotka vahvistettiin istunnossa. Kyseisistä todisteista kävi ilmi, että voittaneen tarjoajan tarjous sisälsi alennuksen (joka tarjottiin sääntöjenvastaisesti) ja että kyseinen alennus otettiin huomioon arvioinnin kuluessa. Tarjoamalla alennuksen ensimmäinen voittanut tarjoaja sisällytti tarjoukseensa poikkeaman ehdotetusta hinnasta vastoin tarjouskilpailun ehtoja (joita on täydennetty sopimusviranomaisen tarjoajille esitettyihin kysymyksiin annetuilla vastauksilla). Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen kun se totesi ettei EUIPO väitetysti ottanut huomioon voittaneen tarjoajan tarjoamaa taloudelliseksi avustukseksi tarkoitettua alennusta ja täten, koska alennusta ei väitetysti otettu huomioon, ettei EUIPO rikkonut tarjouspyynnön ehtoja.


title: Asia T-33/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 8.7.2009 — Zenab v. komissio (Yhteisön taloudellinen tuki — Eurooppalaisten audiovisuaalisten teosten kehittämisen, levityksen ja myynninedistämisen tukemista koskeva ohjelma (MEDIA Plus) — Ehdotuksia koskeva pyyntö — Ehdotuksen hylkääminen — Lainvastaiseksi väitetty toimivallan delegointi komissiolle — Ilmeisten arviointivirheiden tekeminen — Perusteluvelvollisuus — Oikeus tutustua asiakirjoihin — Kumoamiskanne ja vahingonkorvauskanne)

text:
               29.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/32

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 8.7.2009 — Zenab v. komissio
   (Asia T-33/06) (1)

   (Yhteisön taloudellinen tuki - Eurooppalaisten audiovisuaalisten teosten kehittämisen, levityksen ja myynninedistämisen tukemista koskeva ohjelma (MEDIA Plus) - Ehdotuksia koskeva pyyntö - Ehdotuksen hylkääminen - Lainvastaiseksi väitetty toimivallan delegointi komissiolle - Ilmeisten arviointivirheiden tekeminen - Perusteluvelvollisuus - Oikeus tutustua asiakirjoihin - Kumoamiskanne ja vahingonkorvauskanne)
   2009/C 205/57
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Zenab SPRL (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat J. Windey ja P. De Bandt)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J.-P. Keppenne ja L. Pignataro-Nolin)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ensinnäkin 9.11.2005 tehdyn komission päätöksen 648599 kumoaminen ja toiseksi Euroopan yhteisön sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun toteaminen sekä komission velvoittaminen maksamaan kantajalle 37 807 euron suuruinen summa korvauksena ehdotuspyynnön yhteydessä aiheutuneista kuluista ja sen aineettoman vahingon määrän, joka johtuu maineen vahingoittumisesta, ja aineellisen vahingon, joka johtuu EuroVOD-hankkeen täytäntöönpanon viivästymisestä, ja asiantuntijan nimittäminen tämän vahingon arvioimiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Zenab SPRL velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 74, 25.3.2006.


title: Asia C-32/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 1.10.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Fővárosi Törvényszék – Unkari) – ERSTE Bank Hungary Zrt. v. Attila Sugár (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 93/13/ETY — Elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisten sopimusten kohtuuttomat ehdot — Lainasopimus, jonka vakuutena on kiinteistökiinnitys — 7 artiklan 1 kohta — Kohtuuttomien ehtojen käytön lopettaminen — Riittävät ja tehokkaat keinot — Velan tunnustaminen — Notaarin vahvistama asiakirja — Notaarin asiakirjoihin liittämä täytäntöönpanolauseke — Täytäntöönpanoperuste — Notaarin velvollisuudet — Kohtuuttomien ehtojen tutkiminen viran puolesta — Tuomioistuinvalvonta — Vastaavuusperiaate ja tehokkuusperiaate)

text:
               16.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 381/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 1.10.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Fővárosi Törvényszék – Unkari) – ERSTE Bank Hungary Zrt. v. Attila Sugár
   (Asia C-32/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 93/13/ETY - Elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisten sopimusten kohtuuttomat ehdot - Lainasopimus, jonka vakuutena on kiinteistökiinnitys - 7 artiklan 1 kohta - Kohtuuttomien ehtojen käytön lopettaminen - Riittävät ja tehokkaat keinot - Velan tunnustaminen - Notaarin vahvistama asiakirja - Notaarin asiakirjoihin liittämä täytäntöönpanolauseke - Täytäntöönpanoperuste - Notaarin velvollisuudet - Kohtuuttomien ehtojen tutkiminen viran puolesta - Tuomioistuinvalvonta - Vastaavuusperiaate ja tehokkuusperiaate))
   (2015/C 381/04)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Fővárosi Törvényszék

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: ERSTE Bank Hungary Zrt.

      Vastaaja: Attila Sugár

      Tuomiolauselma

   Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 6 artiklan 1 kohtaa ja 7 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan notaari, joka on muotovaatimusten mukaisesti laatinut elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välistä sopimusta koskevan virallisen asiakirjan, saa liittää kyseiseen asiakirjaan täytäntöönpanolausekkeen tai kieltäytyä poistamasta sitä, vaikka kyseisen sopimuksen ehtojen kohtuuttomuutta ei ole missään vaiheessa tutkittu.

      (1)  EUVL C 102, 7.4.2014.


title: Asia F-14/15: Kanne 26.1.2015 – ZZ ym. v. komissio

text:
               16.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/50

         Kanne 26.1.2015 – ZZ ym. v. komissio
   (Asia F-14/15)
   (2015/C 089/63)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: ZZ ym. (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Niiden päätösten kumoaminen, joilla vahvistetaan kantajien oikeudet vuosittaisiin matkakulukorvauksiin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen, sellaisena kuin ne ovat muutettuina virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen muuttamisesta 22.10.2013 annetun parlamentin ja neuvoston asetuksella N:o 1023/2013, liitteessä VII olevan 8 artiklan mukaisesti

      Vaatimukset

               —

               henkilöstösääntöjen liitteessä VII oleva 8 artiklan on todettava lainvastaiseksi ja se on jätettävä soveltamatta,

               —

               on kumottava päätökset, joissa vahvistetaan kantajille vuoden 2014 osalta myönnettyjen matkakulukorvausten määrä,

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-727/14: Kanne 10.10.2014 – Universal Protein Supplements Corp. d/b/a Universal Nutrition v. SMHV – H. Young Holdings (animal)

text:
               1.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 431/44

         Kanne 10.10.2014 – Universal Protein Supplements Corp. d/b/a Universal Nutrition v. SMHV – H. Young Holdings (animal)
   (Asia T-727/14)
   (2014/C 431/68)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Universal Protein Supplements Corp. d/b/a Universal Nutrition (New Brunswick, New Jersey, Yhdysvallat) (edustaja: barrister S. Malynicz)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: H. Young Holdings plc (Newbury, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen malli: yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”animal” – yhteisön tavaramerkki nro 2 8 22  807

      SMHV:ssa käyty menettely: mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 31.7.2014 asiassa R 2054/2013-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n ja muun osapuolen vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohtaa on rikottu

               —

               asetuksen N:o 2868/95 37 artiklan b alakohdan ii alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-109/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.12.2011 — Rintisch v. SMHV — Valfleuri Pâtes alimentaires (PROTIVITAL) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin PROTIVITAL rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat kansalliset sana- ja kuviomerkit PROTIPLUS, PROTI ja PROTIPOWER — Asiakirjojen esittäminen liian myöhään — Asetuksen (EY) N:o 40/94 74 artiklan 2 kohtaan (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohta) perustuva harkintavalta — Käsite ”jollei toisin säädetä” — Asetuksen (EY) N:o 2868/95 20 säännön 1 kohta — Asetuksen (EY) N:o 2868/95 50 säännön 1 kohta)

text:
               4.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.12.2011 — Rintisch v. SMHV — Valfleuri Pâtes alimentaires (PROTIVITAL)
   (Asia T-109/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin PROTIVITAL rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat kansalliset sana- ja kuviomerkit PROTIPLUS, PROTI ja PROTIPOWER - Asiakirjojen esittäminen liian myöhään - Asetuksen (EY) N:o 40/94 74 artiklan 2 kohtaan (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohta) perustuva harkintavalta - Käsite ”jollei toisin säädetä” - Asetuksen (EY) N:o 2868/95 20 säännön 1 kohta - Asetuksen (EY) N:o 2868/95 50 säännön 1 kohta)
   2012/C 32/38
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Bernhard Rintisch (Bottrop, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Dreyer)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: G. Schneider)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Valfleuri Pâtes alimentaires SA (Wittenheim, Ranska) (edustaja: asianajaja F. Baujoin)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamiskanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 21.1.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 1660/2007-4), joka koskee Bernhard Rintischin ja Valfleuri Pâtes alimentaires SA:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Bernhard Rintisch velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 113, 16.5.2009.


title: Asia C-434/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 5.5.2011 (Supreme Court of the United Kingdomin (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Shirley McCarthy v. Secretary of State for the Home Department (Henkilöiden vapaa liikkuvuus — SEUT 21 artikla — Direktiivi 2004/38/EY — Käsite ”henkilö, johon tätä direktiiviä sovelletaan” — 3 artiklan 1 kohta — Kansalainen, joka ei ole koskaan käyttänyt oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen ja on aina oleskellut jäsenvaltiossa, jonka kansalainen hän on — Sen vaikutus, että henkilö on toisenkin jäsenvaltion kansalainen — Täysin jäsenvaltion sisäinen tilanne)

text:
               25.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 186/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 5.5.2011 (Supreme Court of the United Kingdomin (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Shirley McCarthy v. Secretary of State for the Home Department
   (Asia C-434/09) (1)

   (Henkilöiden vapaa liikkuvuus - SEUT 21 artikla - Direktiivi 2004/38/EY - Käsite ”henkilö, johon tätä direktiiviä sovelletaan” - 3 artiklan 1 kohta - Kansalainen, joka ei ole koskaan käyttänyt oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen ja on aina oleskellut jäsenvaltiossa, jonka kansalainen hän on - Sen vaikutus, että henkilö on toisenkin jäsenvaltion kansalainen - Täysin jäsenvaltion sisäinen tilanne)
   2011/C 186/08
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supreme Court of the United Kingdom

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Shirley McCarthy

      Vastapuoli: Secretary of State for the Home Department

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Supreme Court of the United Kingdom — Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY (EUVL L 158, s. 77) 3 ja 16 artiklan tulkinta — Käsitteet ”henkilö, johon tätä direktiiviä sovelletaan” ja ”laillinen oleskelu” — Yhdistyneen kuningaskunnan kansalainen, jolla on myös Irlannin kansalaisuus ja joka on asunut koko elämänsä Yhdistyneessä kuningaskunnassa

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, ettei kyseistä direktiiviä ole sovellettava unionin kansalaiseen, joka ei ole koskaan käyttänyt oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen, joka on aina oleskellut jäsenvaltiossa, jonka kansalainen hän on, ja joka on toisenkin jäsenvaltion kansalainen.

               2)

               SEUT 21 artiklaa ei ole sovellettava unionin kansalaiseen, joka ei ole koskaan käyttänyt oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen, joka on aina oleskellut jäsenvaltiossa, jonka kansalainen hän on, ja joka on toisenkin jäsenvaltion kansalainen, kunhan tällaisen kansalaisen tilanne ei merkitse, että sovellettaisiin sellaisia jäsenvaltion toimenpiteitä, joiden vaikutuksesta hän ei tosiasiassa voisi käyttää pääosaa unionin kansalaisen asemaan perustuvista oikeuksista tai hänelle olisi hankalampaa käyttää oikeuttaan liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella.

      (1)  EUVL C 11, 16.1.2010.


title: Asia C-238/05: Tuomioistuin Tribunal Supremon (Espanja) 13.4.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa ASNEF-EQUIFAX Servicios de Información sobre Solvencia y Crédito S.l. ja Administración del Estado vastaan Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (AUSBANC)

text:
               20.8.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/7

         Tuomioistuin Tribunal Supremon (Espanja) 13.4.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa ASNEF-EQUIFAX Servicios de Información sobre Solvencia y Crédito S.l. ja Administración del Estado vastaan Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (AUSBANC)
   (Asia C-238/05)
   (2005/C 205/14)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Tuomioistuin Tribunal Supremo (Espanja), on pyytänyt 13.4.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 30.5.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa ASNEF-EQUIFAX Servicios de Información sobre Solvencia y Crédito S.l. ja Administración del Estado vastaan Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (AUSBANC) seuraaviin kysymyksiin:

               A)

               Voidaanko EY 81 artiklan 1 kohtaa tulkita siten, että yhteismarkkinoille soveltuvana voidaan pitää luotonantoyritysten välillä tapahtuvaa, niiden asiakkaiden maksukykyä ja häiriöitä koskevaa tietojenvaihtoa, vaikka tällaiset tietojenvaihtosopimukset voivat vaikuttaa Euroopan unionin rahamarkkinapolitiikkaan ja luotonannon yhteismarkkinoihin sekä näin vaikuttaa rajoittavasti kilpailuun rahoitus ja luotonantomarkkinoilla?

               B)

               Voidaanko EY 81 artiklan 3 kohtaa tulkita siten, että jäsenvaltio voi kilpailuasioita valvovien elintensä välityksellä sallia luotonantolaitosten väliset tietojenvaihtosopimukset, jotka perustuvat niiden asiakkaista laadittavaan luottotietorekisteriin, sillä perusteella, että rekisterin käyttöönotolla on kuluttajien ja näiden rahoituspalvelujen käyttäjien kannalta edullisia vaikutuksia?


title: Asia C-270/03: Euroopan yhteisöjen komission 23.6.2003 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
23.8.2003               FI                               Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 200/17
Sallitaanko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhden-            mista koskevia palveluita tarjoavien yritysten kansalliseen rekis-
mukaistamisesta - yhteinen arvonlisäverojärjestelmä – 17 päivänä           teriin.
toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin (77/
388/ETY) (1) 13 artiklan C kohdan 1 alakohdan a alakohdassa
se, että jäsenvaltio, joka on käyttänyt sillä olevaa mahdollisuutta        Vaarallisien jätteiden osalta samassa säännöksessä säädetään
ja myöntänyt verovelvollisille oikeuden hakeutua arvonlisävero-            vielä yhdestä, velvollisuutta rekisteröityä edellä mainittuun
velvollisiksi kiinteän omaisuuden vuokrauksesta, asettaa hankin-           rekisteriin koskevasta poikkeuksesta: jos tällaisia jätteitä
toihin sisältyvän arvonlisäveron täysimääräisen vähentämisen               kuljettaa jätteiden tuottaja, poikkeusta sovelletaan, jos nämä
edellytykseksi sen, että verohallinto on etukäteen antanut hyväk-          yritykset kuljettavat jätteitä alle 30 kilogrammaa ja alle 30 litraa
synnän, jolla ei ole taannehtivaa vaikutusta?                              päivässä.
(1) Suomenk. erityispainos Alue 9 nide 1 s. 28.                            Yhteenvetona voidaan todeta, että kyseinen velvollisuus on
                                                                           rajoitettu koskemaan ainoastaan vaarallisten jätteiden keräilyä
                                                                           ja kuljettamista, ja tällöin on suljettu pois vaarallisten jätteiden
                                                                           tuottajan keräilemät ja kuljettamat, tietyn päivittäisen määrän
                                                                           alittavat määrät sekä vaarattomien jätteiden keräily ja kuljetta-
                                                                           minen muiden puolesta.
                                                                           Tämä on selvästi ristiriidassa direktiivin kanssa. Direktiivin
                                                                           12 artiklan mukaan toimivaltaisten viranomaisten on rekiste-
Euroopan yhteisöjen komission 23.6.2003 Italian tasavaltaa                 röitävä erotuksetta kaikki yritykset, joiden toiminta ei ole
                      vastaan nostama kanne                                luvanvaraista mutta jotka ammattimaisesti harjoittavat minkä-
                                                                           laisten tahansa, vaarallisten tai vaarattomien jätteiden keräilyä ja
                                                                           kuljetusta.
                           (Asia C-270/03)
                                                                           (1) EYVL L 194, 25.7.1975, s. 39.
                           (2003/C 200/30)                                 (2) EYVL L 78, 26.3.1991, s. 32.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.6.2003 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa
vastaan. Kantajan asiamiehet ovat Luca Visaggio ja Roberto
Amorosi.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                               Irlannin 21.6.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
                                                                                nostama kanne
–     toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut jätteistä
      annetun direktiivin 75/442/ETY (1) 12 artiklan mukaisia                                        (Asia C-271/03)
      velvoitteitaan, sellaisena kuin tämä direktiivi on muutet-
      tuna direktiivillä 91/156/ETY (2), koska sen 5.2.1997                                          (2003/C 200/31)
      antaman lain (decreto legislativo) nro 22 30 §:n 4
      momentin mukaan, sellaisena kuin tämä laki on muutet-
      tuna 9.12.1998 annetulla lailla nro 426, yritykset voivat
      harjoittaa omien vaarattomien jätteidensä keräilyä ja kulje-         Irlanti on nostanut 21.6.2003 Euroopan yhteisöjen tuomiois-
      tusta tavanomaisena ja laillisena toimintana ilman velvolli-         tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
      suutta rekisteröityä jätteistä huolehtimista koskevia palve-         Kantajan asiamiehenä on D. J. O'Hagan, jota avustavat
      luita tarjoavien yritysten kansalliseen rekisteriin ja kuljettaa     P. Gallagher, SC, barrister P. McGarry ja J. Buttimore, Office of
      omia vaarallisia jätteitään alle 30 kilogrammaa ja alle              the Attorney General, prosessiosoite Luxemburgissa.
      30 litraa päivässä ilman velvollisuutta rekisteröityä edellä
      mainittuun rekisteriin
                                                                           Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–     velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
      kulut.                                                               a)    ottaa kanteen tutkittavaksi;
                                                                           b)    kumoaa komission päätöksen C(2003)1084, jolla vähen-
                                                                                netään tukea, jota Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR)
                                                                                myönnettiin 21.12.1989 tehdyn komission päätöksen
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                              C89(2258/7) nojalla yksityissektorin matkailua ja kehitystä
                                                                                koskevan      yleiskattavan      tukijärjestelmän   mukaisen
                                                                                matkailua koskevan toimintaohjelman (1989–1993) alaoh-
Vaarattomista jätteistä decreto legislativon 30     §:n 4 momentissa
                                                                                jelmalle 2 Irlannissa;
säädetään nimenomaisesti, että yritys, joka          omaan lukuunsa
omassa ammattitoiminnassaan keräilee ja              kuljettaa tällaisia
jätteitä, ei ole velvollinen rekisteröitymään       jätteistä huolehti-    c)    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-429/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.7.2016 – Monster Energy v. EUIPO – Mad Catz Interactive (MAD CATZ) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin MAD CATZ rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaaraa ei ole — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               29.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 314/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.7.2016 – Monster Energy v. EUIPO – Mad Catz Interactive (MAD CATZ)
   (Asia T-429/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin MAD CATZ rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaraa ei ole - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2016/C 314/30)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Monster Energy Company (Corona, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustaja: P. Brownlow, solicitor)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: A. Schifko)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Mad Catz Interactive, Inc. (San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 21.5.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2176/2014-4), joka koskee Monster Energy Companyn ja Mad Catz Interactiven välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Monster Energy Company velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 320, 28.9.2015.


title: Asia F-39/16: Kanne 4.8.2016 – ZZ v. komissio

text:
               10.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 371/29

         Kanne 4.8.2016 – ZZ v. komissio
   (Asia F-39/16)
   (2016/C 371/31)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja M. Velardo)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen päätöksen kumoaminen, jossa kantajaa ei hyväksytty valintakokeisiin kilpailussa EPSO/AD/309/15 (AD11) – Lääkärit Luxemburgin ja Ispran työterveysyksiköihin, ja vastaajan velvoittaminen maksamaan vahingonkorvausta 10 000 euroa väitetysti aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä

      Vaatimukset

               —

               Kilpailun EPSO/AD/309/15 (AD11) – Lääkärit Luxemburgin ja Ispran työterveysyksiköihin (ala: Lääkärit Luxemburgiin) valintalautakunnan tekemä päätös, joka annettiin tiedoksi 28.9.2015 ja jossa kantajaa ei hyväksytty Euroopan henkilöstövalintatoimiston (EPSO) arviointikeskuksessa järjestettyihin valintakokeisiin, on kumottava.

               —

               Vastaaja on velvoitettava maksamaan 10 000 euroa kantajalle aiheutuneen henkisen kärsimyksen johdosta.

               —

               Vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-182/15: Kanne 13.4.2015 – Sopra Steria Group v. parlamentti

text:
               10.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/29

         Kanne 13.4.2015 – Sopra Steria Group v. parlamentti
   (Asia T-182/15)
   (2015/C 262/39)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Sopra Steria Group SA (Annecy-le-Vieux, Ranska) (edustajat: asianajajat A. Verlinden, R. Martens ja J. Joossen)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan parlamentin päätökset, joiden päiväys ei ole tiedossa, jotka on annettu tiedoksi 13.2.2015 päivätyillä kirjeillä ja joissa IBI IUS suljetaan tarjouspyyntömenettelyn PE/ITEC-ITS14 ulkopuolelle siltä osin kuin kyse on hankintasopimuksen osasta 2 ja STEEL suljetaan pois mainitusta menettelystä siltä osin kuin kyse on sopimuksen osasta 3

               —

               toteamaan, että hankintasopimus (hankintasopimukset) muiden tarjoajien kanssa on (ovat) näiden poissulkemispäätösten takia mitätön (mitättömiä)

               —

               velvoittamaan Euroopan parlamentin korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kantajalle oikeudellisen neuvonantajan käytöstä aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, joka perustuu siihen, että Euroopan parlamentti on loukannut avoimuuden, suhteellisuuden ja tasapuolisen kohtelun periaatteita, sellaisina kuin ne sisältyvät varainhoitoasetuksen 102 artiklan 1 kohtaan, toimijan sulkemista hankintamenettelyn ulkopuolelle koskevien perusteiden rikkomiseen, sellaisina kuin ne sisältyvät varainhoitoasetuksen 107 artiklan 1 kohdan a ja b alakohtaan, varainhoitoasetuksen soveltamissääntöjen 158 artiklan 3 kohdan rikkomiseen ja siihen, että Euroopan parlamentti on rikkonut omia sopimusta ITS14 koskevia tarjouseritelmiään, mikä mitätöi päätökset, joiden päiväys ei ole tiedossa, jotka on annettu tiedoksi 13.2.2015 päivätyillä kirjeillä ja joissa IBI IUS suljetaan pois menettelystä siltä osin kuin kyse on sopimuksen ITS14 osasta 2 ja STEEL suljetaan pois menettelystä siltä osin kuin kyse on sopimuksen osasta 3.
   Ensimmäisen ja ainoan kanneperusteen pääasiallisessa osassa kantaja väittää, ettei Euroopan parlamentti ole soveltanut asianmukaisesti omia sopimusta ITS14 koskevia tarjouseritelmiään eikä yleistä menettelyvaatimusta patere legem quam ipse fecisti ja että se on rikkonut varainhoitoasetuksen 107 artiklan 1 kohdan a ja b alakohtaa sulkemalla kantajan ja siten konsortion IBI IUS pois menettelystä siltä osin kuin kyse on sopimuksen ITS14 osasta 2 ja konsortion STEEL puolestaan siltä osin kuin kyse on sopimuksen osasta 3 väitetyn (ja toteen näyttämättä jätetyn) mahdollisen jääviyden takia ja sellaisen väitetyn (ja toteen näyttämättä jätetyn) laiminlyönnin takia, jonka mukaan Euroopan parlamentille ei ole toimitettu tietoja.
   Ensimmäisen ja ainoan kanneperusteen toissijaisessa osassa (toissijainen vaatimus) kantaja väittää, että Euroopan parlamentti on loukannut avoimuuden, suhteellisuuden ja tasapuolisen kohtelun (syrjimättömyyden) periaatteita, sellaisina kuin niistä säädetään varainhoitoasetuksen 102 artiklan 1 kohdassa, sulkemalla kantajan ja siten konsortion IBI IUS pois menettelystä siltä osin kuin kyse on sopimuksen ITS14 osasta 2 ja konsortion STEEL puolestaan siltä osin kuin kyse on sopimuksen osasta 3 väitetyn (ja toteen näyttämättä jätetyn) mahdollisen jääviyden takia ja sellaisen väitetyn (ja toteen näyttämättä jätetyn) laiminlyönnin takia, jonka mukaan Euroopan parlamentille ei ole toimitettu tietoja.


title: Asia F-63/09: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 13.12.2012 — Donati v. EKP (Henkilöstö — EKP:n henkilöstö — Työpaikkakiusaamista koskeva kantelu — Hallinnollinen tutkinta — Oikeus saada tutustua tutkinta-asiakirjoihin — Asiakirja-aineiston toimittaminen henkilöille, joita valituksessa syytetään — Luottamuksellisuusvelvoite — Puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen)

text:
               16.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/25

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 13.12.2012 — Donati v. EKP
   (Asia F-63/09) (1)

   (Henkilöstö - EKP:n henkilöstö - Työpaikkakiusaamista koskeva kantelu - Hallinnollinen tutkinta - Oikeus saada tutustua tutkinta-asiakirjoihin - Asiakirja-aineiston toimittaminen henkilöille, joita valituksessa syytetään - Luottamuksellisuusvelvoite - Puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen)
   2013/C 46/45
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Paola Donati (Frankfurt am Main, Saksa) (edustajat: asianajajat L. Levi ja M. Vandenbussche)

      Vastaaja: Euroopan keskuspankki (asiamiehet: F. Feyerbacher ja N. Urban, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Virkamies — EKP:n sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla se päätti jättää tutkimatta väitteet, jotka koskevat kantajaan kohdistunutta työpaikkakiusaamista sekä korvaus kantajalle aiheutuneesta aineettomasta vahingosta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Paola Donati vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan keskuspankin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 205, 29.8.2009, s. 50.


title: Asia C-22/05: Euroopan yhteisöjen komission 25.1.2005 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
               2.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/9

         Euroopan yhteisöjen komission 25.1.2005 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-22/05)
   (2005/C 82/19)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 25.1.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat G. Rozet ja N. Yerrell, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:

               1.

               toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 23 päivänä marraskuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/104/EY (1) 1 artiklan 3 kohdan ja 17 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on jättänyt tivoliyrityksissä työskentelevät henkilöt kyseisen direktiivin kansallisten täytäntöönpanotoimenpiteiden soveltamisalan ulkopuolelle;

               2.

               velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 23 päivänä marraskuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/104/EY 1 artiklan 3 kohdassa ei säädetä tivoliyrityksissä työskentelevien henkilöiden jättämisestä tämän direktiivin kansallisen täytäntöönpanolainsäädännön ulkopuolelle. Tämän säännöksen mukaan näet direktiiviä sovelletaan kaikkeen toimintaan, poikkeuksena ilma-, rautatie-, maantie-, meri-, sisävesi- ja järvikuljetus, merikalastus, muu merellä tehtävä työ ja lääkärien harjoittelu. Tässä artiklassa ei mainita tivoliyrityksessä työskentelevien henkilöiden ryhmää, tämä ryhmä täytä minkään direktiivin 17 artiklassa hyväksytyn poikkeuksen edellytyksiä, eivätkä Belgian viranomaiset sitä paitsi ole vedonneet tällaisiin poikkeuksiin. Ottamalla käyttöön poikkeuksen, josta ei ole säädetty itse direktiivissä, Belgia on näin pannut mainitun direktiivin täytäntöön virheellisesti ja siten se ei ole noudattanut velvoitteitaan.

      (1)  EYVL L 307, 13.12.1993, s. 18.


title: Asia T-360/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.4.2013 — Fercal — Consultadoria e Serviços v. SMHV — Parfums Rochas (PATRIZIA ROCHA) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin PATRIZIA ROCHA rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki ROCHAS — Väiteosasto epää rekisteröinnin — Valituslautakunnalle tehdyn valituksen tutkimatta jättäminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 60 artikla)

text:
               25.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 147/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.4.2013 — Fercal — Consultadoria e Serviços v. SMHV — Parfums Rochas (PATRIZIA ROCHA)
   (Asia T-360/11) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin PATRIZIA ROCHA rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki ROCHAS - Väiteosasto epää rekisteröinnin - Valituslautakunnalle tehdyn valituksen tutkimatta jättäminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 60 artikla)
   2013/C 147/31
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Fercal — Consultadoria e Serviços, Lda (Lissabon, Portugali) (edustaja: asianajaja A. J. Rodrigues)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: V. Melgar)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Parfums Rochas SAS (Pariisi, Ranska)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 8.4.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 2355/2010-2), joka koskee Parfums Rochas SAS:n ja Fercal — Consultadoria e Serviços, Lda:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Fercal — Consultadoria e Serviços, Lda velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 298, 8.10.2011.


title: Asia C-83/16: Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 2.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Administrativen sad Sofia-grad – Bulgaria) – Heta Asset Resolution Bulgaria OOD v. Nachalnik na Mitnitsa Stolichna (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta ja 99 artikla — Tullikoodeksi — Jälkikäteen tehty vienti-ilmoitus — Riittävän todisteen käsite — Todisteiden riittävyyden arviointi)

text:
               29.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 168/17

         Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 2.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Administrativen sad Sofia-grad – Bulgaria) – Heta Asset Resolution Bulgaria OOD v. Nachalnik na Mitnitsa Stolichna
   (Asia C-83/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta ja 99 artikla - Tullikoodeksi - Jälkikäteen tehty vienti-ilmoitus - Riittävän todisteen käsite - Todisteiden riittävyyden arviointi))
   (2017/C 168/21)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen sad Sofia-grad

      Asianosaiset

      Kantaja: Heta Asset Resolution Bulgaria OOD

      Vastaaja: Nachalnik na Mitnitsa Stolichna

      Määräysosa

               1)

               Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 161 artiklan 5 kohtaa ja tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun asetuksen N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93, sellaisena kuin se on muutettuna 20.5.2010 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 430/2010, 788 artiklaa on tulkittava siten, että unionin tullialueelle sijoittautunutta myyjää pidetään tässä ensimmäisessä säännöksessä tarkoitettuna viejänä, kun kyseisten tavaroiden myyntisopimuksen tekemisen johdosta niiden omistusoikeus siirretään hankkijalle, joka on sijoittautunut tämän tullialueen ulkopuolelle.

               2)

               Asetuksen N:o 2454/93 795 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että jäsenvaltioiden tulliviranomaiset voivat vaatia sopimuksen huviveneen myynnistä kolmanteen maahan sijoittautuneelle henkilölle ja aluksen poistamisen kyseisen jäsenvaltion alusrekisteristä lisäksi muita todisteita, jos tällainen vaatimus on suhteellisuusperiaatteen mukainen.

               3)

               Asetuksen N:o 2454/93, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 430/2010, 795 artiklaa on tulkittava siten, ettei tulliviranomainen, jota pyydetään hyväksymään vienti-ilmoitus jälkikäteen tässä säännöksessä tarkoitetulla tavalla, ole sidottu pääasiassa kyseessä olevissa olosuhteissa toisen tulliviranomaisen arviointiin mainitun asetuksen 796 e artiklan 4 kohdan mukaisista riittävistä todisteista.

      (1)  EUVL C 136, 18.4.2016.


title: Asia C-646/13: Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 22.4.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Galați – Romania) – Casa Judeţeană de Pensii Brăila v. E.S. (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Siirtotyöläisten sosiaaliturva — Asetus (EY) N:o 883/2004 — 8 artiklan 1 kohta — Jäsenvaltioiden välisten sosiaaliturvasopimusten sovellettavuus — Jäsenvaltiosta peräisin oleva, kotimaahansa palannut pakolainen — Työskentelyjaksojen täyttyminen toisen jäsenvaltion alueella — Vanhuusetuuden myöntämistä koskeva hakemus — Hylkääminen)

text:
               29.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 213/11

         Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 22.4.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Galați – Romania) – Casa Judeţeană de Pensii Brăila v. E.S.
   (Asia C-646/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Asetus (EY) N:o 883/2004 - 8 artiklan 1 kohta - Jäsenvaltioiden välisten sosiaaliturvasopimusten sovellettavuus - Jäsenvaltiosta peräisin oleva, kotimaahansa palannut pakolainen - Työskentelyjaksojen täyttyminen toisen jäsenvaltion alueella - Vanhuusetuuden myöntämistä koskeva hakemus - Hylkääminen))
   (2015/C 213/16)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Curtea de Apel Galați

      Asianosaiset

      Valittaja: Casa Judeţeană de Pensii Brăila

      Vastapuoli: E.S.

      Määräysosa

   sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004, sellaisena kuin se on muutettuna 16.9.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 988/2009, 8 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että toisen sopimusvaltion kansalaisten, jotka ovat olleet poliittisina pakolaisina toisessa sopimusvaltiossa, sosiaaliturvaetuuksia koskevaa kahdenvälistä sopimusta, joka oli tehty ennen kuin toinen sopimusvaltioista liittyi Euroopan unioniin ja jota ei mainita asetuksen liitteessä II, ei enää sovelleta sellaisten poliittisten pakolaisten tilanteeseen, jotka ovat palanneet kotimaahansa ennen kahdenvälisen sopimuksen tekemistä ja asetuksen voimaantuloa.

      (1)  EUVL C 39, 8.2.2014.


               27.9.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/1

         (2008/C 247/01)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 236, 13.9.2008

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 223, 30.8.2008

      EUVL C 209, 15.8.2008

      EUVL C 197, 2.8.2008

      EUVL C 183, 19.7.2008

      EUVL C 171, 5.7.2008

      EUVL C 158, 21.6.2008

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Asia T-298/01: SIC – Sociedade Independente de Comunicação, S.A:n 6.12.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 84/60                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          6.4.2002
Koska komissio ei vastannut sille, kantaja kehotti sitä                          taa 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely kantajan
26.7.2001 päivätyllä kirjeellä tekemään ratkaisun 232 artiklan                   22.10.1996 ja 20.6.1997 tekemissä kanteluissa mainittu-
toisen kohdan mukaisesti.                                                        jen toimien osalta;
                                                                          3.     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Komissio ei aloittanut menettelyä eikä vastannut kehotukseen
ryhtyä toimiin perustamissopimuksessa määrätyssä kahden
kuukauden määräajassa.
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja vastaanotti vuoden 2001 marraskuun alussa kyseisen
kahden kuukauden määräajan päätyttyä komissiolta kirjeen,
jossa ilmoitettiin, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men 10.5.2000 antaman tuomion täytäntöönpanemiseksi                       Kantaja on kaupallinen yhtiö, jonka yksinomaiseen toimialaan
toteutetut sisäiset valmistelutyöt oli saatettu lähes päätökseen.         kuuluu televisiotoiminnan harjoittaminen.
Kantaja katsoo, että tämä kirje on pelkkä välivaihe, josta ei käy         Kantaja teki 22.10.1996 komissiolle kilpailun pääosastolle (PO
ilmi kyseisen toimielimen kannanottoa.                                    IV) Portugalin tasavaltaa ja RTP – Radiotelevisão Portuguesa,
                                                                          S.A. -nimistä yhtiötä vastaan kantelun yhteisön kilpailusääntö-
                                                                          jen ja erityisesti EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan
                                                                          rikkomisesta.
                                                                          Kantelu koski toimia, jotka Portugalin hallitus oli toteuttanut
                                                                          RTP:n hyväksi; viimeksi mainittu on julkinen yhtiö, jonka
SIC – Sociedade Independente de Comunicação, S.A:n                       tehtäväksi on annettu julkisten televisiopalvelujen tarjoaminen.
6.12.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nosta-                   Kantelussa todettiin, että tällaiset toimet vaikuttivat EY:n
                             ma kanne                                     perustamissopimuksen 87 artiklassa tarkoitetuilta valtion tuil-
                                                                          ta, ja että nämä tuet oli myönnetty EY:n perustamissopimuksen
                                                                          88 artiklan 3 kohdan vastaisesti.
                         (Asia T-298/01)
                         (2002/C 84/111)                                  Kantelu koski erityisesti Portugalin tasavallan vuosina 1994,
                                                                          1995 ja 1996 RTP:lle myöntämiä korvauksia.
                  (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
                                                                          Komissio teki 7.11.1996 vuosina 1994 ja 1995 myönnetyistä
                                                                          korvauksista päätöksen, josta nostettiin kumoamiskanne.
SIC – Sociedade Independente de Comunicação, S.A. on
nostanut 6.12.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-                Esillä olevassa kanteessa on kyse laiminlyönnistä vuonna 1996
siota vastaan. Kantajan kotipaikka on Carnaxide, Linda-a-Velha            myönnetyn korvauksen osalta.
(Portugal) ja edustajana advogado Carlos Botelho Moniz.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-             Tämä toimi oli EY:n perustamissopimuksen 87 artiklassa
mioistuin                                                                 tarkoitettu valtion tuki, ja Portugalin valtio toteutti ja pani sen
                                                                          täytäntöön 88 artiklan 3 kohdan vastaisesti, koska sitä ei
                                                                          annettu tiedoksi komissiolle.
1.    ottaa kanteen tutkittavaksi ja hyväksyy sen;
2.    tämän seurauksena, ottaen huomioon velvoitteet, jotka
                                                                          Komissio sai toimesta tiedon 22.10.1996 tehdyllä kantelulla,
      EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklassa asetetaan
                                                                          mutta tämä yhteisön toimielin ei ollut vuoden 2001 marras-
      komissiolle sille ilmoitettujen kansallisten tukitoimien
                                                                          kuun loppuun mennessä eli yli viiden vuoden kuluttua tehnyt
      alustavan tutkimisen osalta, samoin kuin velvoitteet, joita
                                                                          mitään ratkaisua vuonna 1996 myönnetyn korvauksen osalta.
      asetetaan yleisissä oikeusperiaatteissa, erityisesti laillisuus-
      periaatteessa, hyvän hallinnon periaatteessa ja huolenpi-
      tovelvoitetta koskevassa periaatteessa, joita viimeksi mai-
      nitun on toiminnassaan noudatettava, toteaa, että komis-            Kantaja teki 20.6.1997 komission kilpailun pääosastolle (PO
      sio on EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan sekä             IV) Portugalin tasavaltaa ja RTP:tä vastaan uuden kantelun
      edellä mainittujen yleisten oikeusperiaatteiden vastaisesti         yhteisön kilpailusääntöjen ja erityisesti EY:n perustamissopi-
      laiminlyönyt velvoitteensa tehdä päätös pyynnöstä aloit-            muksen 87 ja 88 artiklan rikkomisesta.
 ---pagebreak--- 6.4.2002                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 84/61
Kun kantelun tekemisestä oli kulunut 53 kuukautta, kantaja               Hakemuksessa todettiin, että yhteisön laivanomistajilla olisi
lähetti komission laiminlyönnin vuoksi 26.7.2001 päivätyn                60 prosenttia yhteisyrityksen osakkeista, kun taas kumppanilla
kirjeen, jonka komissio vastaanotti 30.7.2001, ja jossa kantaja          kyseisessä kolmannessa maassa, Namibiassa, olisi 40 prosenttia
kehotti komissiota tekemään EY:n perustamissopimuksen                    osakkeista. Kun espanjalainen yritys E. Viera S.A. oli vetäytynyt
232 artiklassa tarkoitetulla tavalla ratkaisun sille tehdystä            hankkeesta ja kaksi mukana olleesta neljästä aluksesta oli
kantelusta ja aloittamaan EY:n perustamissopimuksen 88 artik-            korvattu kahdella muulla aluksella, kantaja ja sen namibialai-
lan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn.                                   nen kumppani tekivät sopimuksen, jonka mukaan kantaja
                                                                         omisti 28,51 prosenttia osakkeista, mutta sillä oli ainoastaan
                                                                         13,68 prosenttia äänimäärästä. Lopulta kantaja siirsi 1.5.1995
Komissio vastasi 232 artiklassa määrätyn kahden kuukauden                lähtien osan yhteisyrityksen omistusosuudestaan namibialai-
määräajan jo päätyttyä 24.10.2001 päivätyllä kirjeellä, jossa            selle kumppanilleen sopimuksella, jonka mukaan kantajan
se ei tehnyt mitään ratkaisua, vaan ilmoitti ainoastaan, että se         omistusosuus pieneni 1 prosenttiin osakepääomasta. Riitaute-
oli saamassa kanteluja koskevat valmistelutyöt päätökseen.               tun päätöksen mukaan perustetta taloudellisen avun myöntä-
                                                                         miselle ei enää ollut, koska kantajan omistusosuus yhteisyrityk-
                                                                         sessä oli pienentynyt 1 prosenttiin, jota ei voida pitää riittävänä
                                                                         yhteisyritykselle siten kuin se on määritelty yhteisön lainsää-
                                                                         dännössä.
Norway Seafoods Denmark A/S:n 17.12.2001 Euroopan
       yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                       Riitautettu päätös on edellä mainitun neuvoston asetuksen
                                                                         N:o 4028/86 44 artiklan 1 kohdan vastainen.
                          (Asia T-319/01)
                                                                         –     kantajan omistusosuuden pieneneminen 1 prosenttiin
                          (2002/C 84/112)                                      yhteisyrityksessä ei tarkoittanut, ettei yhteisyritystä ase-
                                                                               tuksessa tarkoitetulla tavalla enää olisi ollut.
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                         –     kantajalla oli perusteltu luottamus siihen, ettei komissio
                                                                               esittäisi tuen takaisinmaksuvaatimusta sillä perusteella,
                                                                               että kantajan omistusosuus on pienentynyt 1 prosenttiin.
Norway Seafoods Denmark A/S on nostanut 17.12.2001
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
jan edustajana on Jacob Ørndrup, asianajotoimisto Gorrissen,             (1) EYVL L 380, 31.12.1990, s. 1.
Federspiel & Kierkegaard, Kööpenhamina (Tanska).
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     kumoaa 16.10.2001 tehdyn komission päätöksen
      K(2001)3079
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut
                                                                         Mercedes Alvarez Morenon 19.12.2001 Euroopan yhtei-
                                                                                söjen komissiota vastaan nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (Asia T-323/01)
Käsiteltävä kanne on nostettu 16.10.2001 tehdystä komission
päätöksestä K(2001)3079, joka koskee 5.7.1993 tehdyn ko-
mission päätöksen K(93)1823, sellaisena kuin se on muutettu-                                      (2002/C 84/113)
na 27.1.1994 tehdyllä komission päätöksellä K(94)119, mu-
kaisesti Foodmark A/S:lle hankkeeseen SM/DNK/02/93 – jonka
tarkoituksena oli yhteisön tukitoimenpiteistä kalastuksen ja                                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
vesiviljelyn rakenteiden parantamiseksi ja mukauttamiseksi
18 päivänä joulukuuta 1986 annetun neuvoston asetuksen
(ETY) N:o 4028/86, sellaisena kuin se on muutettuna
20.12.1990 annetulla neuvoston asetuksella N:o 3944/20 (1),
mukaisen taloudellisen tuen hakeminen – myönnetyn taloudel-              Mercedes Alvarez Moreno, kotipaikka Berliini, on nostanut
lisen tuen vähentämistä ja takaisinmaksua. Kantajan nimi                 19.12.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
kanteen nostamisen hetkellä oli Foodmark A/S; tämä nimi on               tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
myöhemmin muutettu Foodmark Holding A/S:ksi ja vielä                     vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Georges Vander-
myöhemmin Norway Seafoods Denmark A/S:ksi.                               sanden ja Laura Levi.


title: Asia C-326/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 31.5.2017 – Directie van de Dienst Wegverkeer (RDW) ym. v. Z

text:
               4.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 293/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 31.5.2017 – Directie van de Dienst Wegverkeer (RDW) ym. v. Z
   (Asia C-326/17)
   (2017/C 293/19)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Raad van State

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Directie van de Dienst Wegverkeer (RDW), X ja Y

      Muu asianosainen: Z

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Sovelletaanko ajoneuvojen rekisteröintiasiakirjoista 29.4.1999 annettua neuvoston direktiiviä 1999/37/EY (1) ajoneuvoihin, jotka olivat olemassa ennen 29.4.2009 eli ennen päivää, jona jäsenvaltioiden on sovellettava lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, joilla pannaan täytäntöön puitteiden luomisesta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksymiselle 5.9.2007 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/46/EY (2)?

               2)

               Onko ajoneuvo, joka on kokoonpantu toisaalta olennaisista osista, jotka on valmistettu ennen puitteiden luomisesta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksymiselle 5.9.2007 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2007/46/EY, ja toisaalta olennaisista osista, jotka on lisätty vasta kyseisen direktiivin soveltamisen jälkeen, ajoneuvo, joka oli olemassa ennen direktiivin soveltamista, vai onko tällainen ajoneuvo valmistunut vasta kyseisen direktiivin soveltamisen jälkeen?

               3)

               Sovelletaanko, kun huomioon otetaan ajoneuvojen rekisteröintiasiakirjoista 29.4.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/37/EY 3 artiklan 2 kohta, kyseisen direktiivin 4 artiklassa tarkoitettua tunnustamisvelvollisuutta rajoituksetta, jos joitakin yhteisön koodeihin liittyviä tietoja (jotka kyseisen direktiivin liitteiden perusteella ovat pakollisia) ei ole merkitty rekisteröintitodistukseen ja kyseiset tiedot ovat helposti selvitettävissä?

               4)

               Onko ajoneuvojen rekisteröintiasiakirjoista 29.4.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/37/EY 4 artiklan perusteella sallittua, että toisen jäsenvaltion rekisteröintitodistus tunnustetaan mutta ajoneuvolle suoritetaan kuitenkin puitteiden luomisesta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksymiselle 5.9.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/46/EY 24 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu tekninen tarkastus, ja jos ajoneuvo ei täytä jäsenvaltion teknisiä vaatimuksia, päätetään olla myöntämättä rekisteröintitodistusta?

      (1)  EYVL 1999, L 138, s. 57.

      (2)  EUVL 2007, L 263, s. 1.