title: Asia T-646/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 29.2.2016 – Micula ym. v. komissio

text:
               18.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 136/44

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 29.2.2016 – Micula ym. v. komissio
   (Asia T-646/14) (1)

   (2016/C 136/61)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 439, 8.12.2014.


title: Yhdistetyt asiat C-128/03 ja C-129/03: Consiglio di Staton 14.1.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö yhdistetyissä asioissa AEM S.p.A. (C-128/03) ja AEM Torino S.p.A. (C-129/03) vastaan l'Autorità per l'energia elettrica e per il gas, il Ministero delle attività produttive ja il Ministero dell'economia e delle finanze, ja muuna asianosaisena ENEL Produzione S.p.A.

text:
21.6.2003                FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                             C 146/21
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   a)     Onko perustamissopimuksen 87 artiklan ja sitä seuraa-
                                                                             vien artiklojen perusteella katsottava valtiontueksi hallin-
                                                                             totoimi, jossa tietyiltä yrityksiltä, jotka käyttävät sähkö-
Mikäli julkisoikeudellisen järjestelyn edellytykset täyttyvät,               nsiirtoverkkoa, peritään korotettu verkkoon pääsyä ja sen
kuten Münchenin kaupungin alueyhteisön tapauksessa, ei                       käyttöä koskeva maksu sähköverkon yleisten kustannus-
                                                                             ten rahoittamiseksi
direktiivin mukaan ole tarvetta jokaisen kyseisen palvelusuori-
tuksen yhteydessä eritellä, onko kyse yleisen edun toteuttamis-
esta ja ammattimaisuudesta. Sen vuoksi on merkityksetöntä,            b)     Onko yhteisön sähkömarkkinoiden vapauttamista koske-
että Münchenin kaupunki esillä olevassa tapauksessa on palve-                vassa direktiivissä 96/92/EY ( 1) vahvistettuja periaatteita
lusuorituksen yhteydessä polttanut laitoksessaan jätteitä kol-               ja erityisesti sen 7 ja 8 artiklassa olevia sähkönsiirtoverkon
mannelle eikä ole huolehtinut sisäänkuljetuksesta itse, vaan                 hoitoa koskevia säännöksiä tulkittava siten, että ne estävät
yksityisen yrittäjän avustuksella. Kun julkisoikeudellisella jär-            jäsenvaltiota antamasta säännöksiä, joissa siirtymäkauden
jestelyllä on sellainen luonne, että kokonaispalvelusuorituksen              ajan tietyt yritykset velvoitetaan siirtoverkkoon pääsemi-
tuottamiseksi on otettava lukuun myös alasuoritukset, kaupun-                seksi ja sen käyttämiseksi suorittamaan korotettu maksu,
ki on velvollinen soveltamaan direktiivissä 92/50/ETY säädet-                jolla kompensoidaan vesivoimalaitosten ja geotermisten
tyä menettelyä.                                                              voimalaitosten tuottaman sähkön arvonnousu, joka joh-
                                                                             tuu tämän päätöksen perusteluissa tarkemmin esitetyllä
                                                                             tavalla säännösten muuttumisesta, ja jolla rahoitetaan
Velvollisuutta estää julkisia hankintoja koskevan yhteisön                   sähköverkon yleisiä kustannuksia?
oikeuden rikkominen sitäkin kautta, että jo solmitut hankinta-
sopimukset saatetaan päättymään, ei voida asettaa kyseenalai-
seksi direktiivin 89/665/ETY (2) 2 artiklan 6 kohdalla, joka          (1 ) Sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä 19 päi-
koskee mahdollisten julkisia hankintoja koskevan yhteisön                  vänä joulukuuta 1996 annettu Euroopan yhteisöjen parlamentin
oikeuden rikkomisten selvittämistä. Sopimusrikkomuksen voi-                direktiivi 96/92/EY (EYVL L 27, 30.1.1997, s. 20).
daan katsoa lakanneen vasta, kun jäsenvaltio myöntää menette-
lyn lainvastaisuuden ja estää rikkomisen kokonaan.
( 1) EYVL L 209, s. 1.
( 2) EYVL L 395, s. 33.
                                                                      Euroopan yhteisöjen komission 24.3.2003 Italian tasaval-
                                                                                taa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-130/03)
Consiglio di Staton 14.1.2003 tekemällään päätöksellä
esittämä ennakkoratkaisupyyntö yhdistetyissä asioissa
AEM S.p.A. (C-128/03) ja AEM Torino S.p.A. (C-129/03)                                            (2003/C 146/36)
vastaan l’Autorità per l’energia elettrica e per il gas, il
Ministero delle attività produttive ja il Ministero dell’eco-
nomia e delle finanze, ja muuna asianosaisena ENEL
                         Produzione S.p.A.
                                                                      Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.3.2003 Euroo-
                                                                      pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa
            (Yhdistetyt asiat C-128/03 ja C-129/03)
                                                                      vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Niels Bertil Rasumussen ja
                                                                      Luigi Cimaglia.
                          (2003/C 146/35)
                                                                      Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Consiglio di Stato on pyytänyt 14.1.2003 tekemällään päätök-          –      toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut yhteisön
sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 24.3.2003,                tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annetun
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua yh-                    komission asetuksen (EY) N:o 40/94 ( 1) 91 artiklan mu-
distetyissä asioissa AEM S.p.A. (C-128/03) ja AEM Torino                     kaisia velvoitteitaan, koska se ei ole nimennyt kansallisia
S.p.A. (C-129/03) vastaan l’Autorità per l’energia elettrica e per           ensimmäisen ja toisen oikeusasteen tavaramerkkituo-
il gas, il Ministero delle attività produttive ja il Ministero               mioistuimia, tai ei ole ainakaan säädetyssä määräajassa
dell’economia e delle finanze, ja muuna asianosaisena ENEL                   toimittanut komissiolle niistä luetteloa, josta ilmenisi
Produzione S.p.A. seuraaviin kysymyksiin:                                    niiden nimitys ja alueellinen toimivalta


title: Asia T-241/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.2.2013 — Puola v. komissio (EMOTR, maataloustukirahasto ja maaseuturahasto — Tukiosasto — Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Suorat maksut — Viljelylohkojen tunnistamisjärjestelmä — Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 20 artikla — Riittämätön tehokkuus ja luotettavuus — Tahalliset sääntöjenvastaisuudet — Asetuksen (EY) N:o 796/2004 53 artikla)

text:
               13.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.2.2013 — Puola v. komissio
   (Asia T-241/10) (1)

   (EMOTR, maataloustukirahasto ja maaseuturahasto - Tukiosasto - Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Suorat maksut - Viljelylohkojen tunnistamisjärjestelmä - Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 20 artikla - Riittämätön tehokkuus ja luotettavuus - Tahalliset sääntöjenvastaisuudet - Asetuksen (EY) N:o 796/2004 53 artikla)
   2013/C 108/55
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Puolan tasavalta (asiamiehet: M. Szpunar, B. Majczyna ja D. Krawczyk)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Rossi, A. Szmytkowska ja A. Stobiecka-Kuik)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta ja Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 11.3.2010 tehdyn komission päätöksen 2010/152/EU (EUVL L 63, s. 7) kumoamiseksi sikäli kuin siinä jätetään ulkopuolelle tietyt Puolan menot

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Puolan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 209, 31.7.2010.


title: Asia T-347/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.4.2013 — Adelholzener Alpenquellen v. SMHV (Sellaisen pullon muoto, jossa on kohokuvioinen aihe) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Sellaisen pullon muoto, jossa on kohokuvioinen aihe — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta — Suojan laajuudesta ei ole annettu erottamislausumaa — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 37 artiklan 2 kohta — Puolustautumisoikeuksien loukkaaminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 75 artiklan toinen virke)

text:
               1.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/38

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.4.2013 — Adelholzener Alpenquellen v. SMHV (Sellaisen pullon muoto, jossa on kohokuvioinen aihe)
   (Asia T-347/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Sellaisen pullon muoto, jossa on kohokuvioinen aihe - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta - Suojan laajuudesta ei ole annettu erottamislausumaa - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 37 artiklan 2 kohta - Puolustautumisoikeuksien loukkaaminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 75 artiklan toinen virke)
   2013/C 156/67
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Adelholzener Alpenquellen GmbH (Siegsdorf, Saksa) (edustajat: asianajajat O. Rauscher ja C. Onken)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: aluksi S. Schäffner, sitten A. Schifko)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 9.6.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 1516/2009-1), joka koskee hakemusta sellaisen kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi, joka on pullon muodossa ja jossa on kohokuvioinen aihe

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Adelholzener Alpenquellen GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 288, 23.10.2010.


title: Asia T-270/00: Italgasin 17.9.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
9.12.2000                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 355/29
Conepo Servizi s.c.a.r.l:n 16.9.2000 Euroopan yhteisöjen                  –     kumoaa em. päätöksen 5 artiklan
                komissiota vastaan nostama kanne
                                                                          –     toissijaisesti kumoaa em. 5 artiklan siltä osin kuin siinä
                           (Asia T-268/00)                                      viitataan 5.8.1994 annetun D.M:n 2:ssä säädettyihin
                                                                                verohelpotuksiin, joista määrätään päätöksen päätösosan
                                                                                1 artiklassa
                           (2000/C 355/64)
                                                                          –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                       (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Conepo Servizi s.c.a.r.l:n on nostanut 16.9.2000 Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-             kuin asiassa T-234/00, Fondazione Opera S. Maria della Carità
jana ovat asianajajat Alfredo Biagini, Rooma, ja Silvia Scarpa            vastaan vastaan komissio ja asiassa T-235/00, Codess Sociale
ja Paolo Pettinelli, Venetsia.                                            ym. (1)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                          (1) Ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.
–     kumoaa komission päätöksen 2000/394/EY
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                          Italgasin 17.9.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vas-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat                                     taan nostama kanne
kuin asiassa T-234/00, Fondazione Opera S. Maria della Carità
vastaan vastaan komissio ja asiassa T-235/00, Codess Sociale
ym. (1)                                                                                (Asia T-270/00)
                                                                                (2000/C 355/66)
(1) Ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                          Italgas on nostanut 17.9.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäi-
                                                                          sen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö-
                                                                          jen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat
Baglioni Hotels s.p.a:n ym. 17.9.2000 Euroopan yhteisöjen                 Massiomo Merola ja Claudio Tesauro, Rooma, ja Maurizio
                komissiota vastaan nostama kanne                          Pappalardo, Bryssel.
(Yhdistetyt       asiat T-269/00, T-271/00, T-272/00            ja        Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                               T-273/00)
                                                                          –     kumoaa komission päätöksen 2000/394/EY
                           (2000/C 355/65)
                                                                          –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                       (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Baglioni Hotels s.p.a. ym. ovat nostaneet 17.9.2000 Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-             kuin asiassa T-234/00, Fondazione Opera S. Maria della Carità
jina ovat asianajajat Alessio Vianello, Venezia, Massiomo                 vastaan vastaan komissio ja asiassa T-235/00, Codess Sociale
Merola, Rooma, ja Maurizio Pappalardo, Bryssel.                           ym. (1)
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin             (1) Ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.
–     kumoaa 25.11.1999 tehdyn komission päätöksen
      2000/394/EY 1 ja 2 artiklan


title: Asia T-272/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.11.2014 – Energetický a průmyslový ja EP Investment Advisors v. komissio (Kilpailu – Hallinnollinen menettely – Päätös, jossa todetaan kieltäytyminen suostumasta tarkastukseen ja määrätään sakko – Asetuksen (EY) N:o 1/2003 23 artiklan 1 kohdan c alakohta – Syyttömyysolettama – Puolustautumisoikeudet – Oikeasuhteisuus – Perusteluvelvollisuus)

text:
               19.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/31

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.11.2014 – Energetický a průmyslový ja EP Investment Advisors v. komissio
      (Asia T-272/12) (1)

      (Kilpailu - Hallinnollinen menettely - Päätös, jossa todetaan kieltäytyminen suostumasta tarkastukseen ja määrätään sakko - Asetuksen (EY) N:o 1/2003 23 artiklan 1 kohdan c alakohta - Syyttömyysolettama - Puolustautumisoikeudet - Oikeasuhteisuus - Perusteluvelvollisuus)
      (2015/C 016/50)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantajat: Energetický a průmyslový holding a.s. (Brno, Tšekin tasavalta) ja EP Investment Advisors s.r.o. (Praha, Tšekin tasavalta) (edustajat: aluksi solicitor K. Desai ja asianajajat J. Schmidt ja M. Peristeraki, sitten asianajajat Schmidt, R. Klotz ja M. Hofmann)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi A. Antoniadis ja R. Sauer, sitten Sauer ja C. Vollrath

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne, jossa on kyse asetuksen (EY) N:o 1/2003 23 artiklan 1 kohdan c alakohdan soveltamismenettelystä 28.3.2012 tehdyn komission päätöksen C(2012) 1999 final (kieltäytyminen suostumasta tarkastukseen) (asia COMP/39793 – EPH ym.) kumoamisvaatimuksesta.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Energetický a průmyslový holding a.s. ja EP Investment Advisors s.r.o. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 250, 18.8.2012.


title: Asia C-357/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 22.4.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Wojewódzki Sąd Administracyjny w Krakowie – Puola) – Drukarnia Multipress sp. z o.o. v. Minister Finansów (Ennakkoratkaisupyyntö — Verotus — Direktiivi 2008/7/EY — 2 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta — Pääoman hankinnasta suoritettavat välilliset verot — Pääoman hankintaveron periminen — Kommandiittiosakeyhtiöön sijoitettavat pääomapanokset — Tällaisen yhtiön luokitteleminen pääomayhtiöksi)

text:
               22.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 22.4.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Wojewódzki Sąd Administracyjny w Krakowie – Puola) – Drukarnia Multipress sp. z o.o. v. Minister Finansów
   (Asia C-357/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Direktiivi 2008/7/EY - 2 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta - Pääoman hankinnasta suoritettavat välilliset verot - Pääoman hankintaveron periminen - Kommandiittiosakeyhtiöön sijoitettavat pääomapanokset - Tällaisen yhtiön luokitteleminen pääomayhtiöksi))
   (2015/C 205/03)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Krakowie

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Drukarnia Multipress sp. z o.o.

      Vastaaja: Minister Finansów

      Tuomiolauselma

   Pääoman hankinnasta suoritettavista välillisistä veroista 12.2.2008 annetun neuvoston direktiivin 2008/7/EY 2 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on tulkittava siten, että Puolan lainsäädännön nojalla perustettua kommandiittiosakeyhtiötä on pidettävä tässä säännöksessä tarkoitettuna pääomayhtiönä, vaikka ainoastaan osa sen pääomasta ja osakkaista voi täyttää tässä säännöksessä säädetyt edellytykset.

      (1)  EUVL C 274, 21.9.2013.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 23 päivänä helmikuuta 2000 yhdistetyissä asioissa T-223/97 ja T-17/98, Reinder Kooyman ja Petra Van Eynde-Neutens vastaan Euroopan parlamentti (Henkilöstö – Ylimääräiset toimihenkilöt – Parlamentin istuntojen ylimääräisten tulkkien palkkioista pidätetyn yhteisön veron lainmukaisuus)

text:
C 122/30                FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      29.4.2000
     –  päätöksen 94/815/EY 2 artiklan 1 kohta kumotaan siltä              YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
        osin kuin siinä todetaan Cembureau – Association européen-                            MIOISTUIMEN TUOMIO
        ne du cimentin hallituksen kokouksissa syntyneen hintatieto-
        jen vaihtoa koskevia sopimuksia ja siltä osin kuin siinä                            9 päivänä maaliskuuta 2000
        katsotaan kantajan osallistuneen kilpailusääntöjen rikkomi-
        seen 19.3.1984 jälkeen;                                            asiassa T-29/97, Alain Libéros vastaan Euroopan yhteisö-
                                                                                jen komissio (1)
     –  päätöksen 94/815/EY 2 artiklan 2 kohta kumotaan kanta-
        jan osalta siltä osin kuin siinä todetaan, että Cembureau –         (Henkilöstö – Palkkaluokan määrittäminen – Työkokemus)
        Association européenne du cimentin ja sen jäsenten välinen
        säännöllinen tietojenvaihto on koskenut Belgian ja Alanko-                                  (2000/C 122/40)
        maiden hintojen osalta näiden kahden maan tuottajien
        kuorma-autoilla suorittamien sementtitoimitusten vähim-
        mäishintoja sekä Luxemburgin osalta tämän maan tuottaja-                               (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
        hintoja alennuksineen;
                                                                           Asiassa T-29/97, Alain Libéros, Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                           sion virkamies, kotipaikka Bryssel, edustajanaan asianajaja
     –  päätöksen 94/815/EY 5 artikla kumotaan kantajan osalta;            M.-A. Lucas, Liège, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-
                                                                           misto E. Korn, 21 rue de Nassau, vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                           komissio (asiamiehinään J. Currall ja F. Duvieusart-Clotuche),
     –  päätöksen 94/815/EY 9 artikla kumotaan kantajan osalta;            jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta
                                                                           kumoamaan 15.3.1996 tehdyn komission päätöksen, jolla
                                                                           kantajan palkkaluokaksi on määritetty lopullisesti A7, sekä
     –  kanne hylätään muilta osin;                                        5.11.1996 tehdyn komission päätöksen, jolla on hylätty
                                                                           kantajan hallinnollinen valitus, yhteisöjen ensimmäisen oi-
     –  asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.            keusasteen tuomioistuin (yhden tuomarin kokoonpano), toi-
                                                                           mien yhden tuomarin kokoonpanossa: B. Vesterdorf, kirjaaja:
                                                                           H. Jung, on 9.3.2000 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma
42. Asiassa T-104/95, Tsimenta Chalkidos vastaan komissio:                 on seuraava:
                                                                           1. Kanne hylätään.
     –  päätöksen 94/815/EY 1 artikla kumotaan siltä osin kuin
        siinä katsotaan kantajan osallistuneen kilpailusääntöjen           2. Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
        rikkomiseen ennen 18.11.1983 ja 1.9.1986 jälkeen;
                                                                           (1) EYVL C 131, 26.4.1997.
     –  päätöksen 94/815/EY 6 artikla kumotaan siltä osin kuin
        siinä katsotaan kantajan osallistuneen kilpailusääntöjen
        rikkomiseen ennen 18.11.1983 ja 1.9.1986 jälkeen;
     –  päätöksen 94/815/EY 9 artiklassa kantajalle asetetun sakon
        määräksi vahvistetaan 510 000 euroa;                               YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                                                                                MIOISTUIMEN TUOMIO
     –  kanne hylätään muilta osin;                                                         23 päivänä helmikuuta 2000
                                                                           yhdistetyissä asioissa T-223/97 ja T-17/98, Reinder Kooy-
     –  kantaja velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntiku-
                                                                           man ja Petra Van Eynde-Neutens vastaan Euroopan parla-
        luistaan ja korvaamaan puolet komission oikeudenkäyntiku-
                                                                                mentti (1)
        luista;
                                                                           (Henkilöstö – Ylimääräiset toimihenkilöt – Parlamentin
     –  komissio velvoitetaan vastaamaan puolesta omista oikeuden-         istuntojen ylimääräisten tulkkien palkkioista pidätetyn yh-
        käyntikuluistaan.                                                                    teisön veron lainmukaisuus)
                                                                                (2000/C 122/41)
(1) EYVL C 101, 22.4.1995; C 119, 13.5.1995; C 137, 3.6.1995 ja                               (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
    C 208, 12.8.1995.
                                                                           Yhdistetyissä asioissa T-223/97 ja T-17/98, freelancetulkit
                                                                           Reinder Kooyman, kotipaikka Zürich (Sveitsi), ja Petra Van
                                                                           Eynde-Neutens, kotipaikka Bryssel, edustajanaan asianajaja
                                                                           G. van der Wal, Hoge Raad der Nederlanden ja Bryssel, ja
 ---pagebreak--- 29.4.2000              FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 122/31
asianajaja Laura Parret, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa         2. Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
asianajotoimisto Aloyse May, 31 Grand-rue, vastaan Euroopan
parlamentti (asiamiehinään Manfred Peter, João Sant’Anna,
Francis Herbert ja Dirk Arts), jossa vaaditaan kantajien palkki-       (1) EYVL C 234, 25.7.1998
oista pidätetyn yhteisön veron palauttamista (asiat T-223/97
ja T-17/98) ja toissijaisesti vahingonkorvausta siitä vahingosta,
joka näiden palkkioiden kaksinkertaisesta verotuksesta on
aiheutunut (asia T-17/98), yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
teen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa:
jaoston puheenjohtaja M. A. Potocki sekä tuomarit J. Pirrung
ja A. W. H. Meij, kirjaaja: hallintovirkamies G. Herzig, on
23.2.2000 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
raava:                                                                                MIOISTUIMEN TUOMIO
1. Yhdistetyissä asioissa T-223/97 ja T-17/98 nostetut kumoa-                            22 päivänä helmikuuta 2000
     miskanteet hylätään.
                                                                       asiassa T-138/98, Armement coopératif artisanal vendéen
2. Asiassa T-17/98 esitetty vahingonkorvauskanne hylätään.                 (ACAV) ym. vastaan Euroopan unionin neuvosto (1)
3. Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                       (Kalastus – Asetus N:o 1239/98 – Ajoverkkoja koskeva
                                                                             kielto – Kumoamiskanne – Tutkimatta jättäminen)
(1) EYVL C 318, 18.10.1997 ja EYVL C 94, 28.3.1998.
                                                                                (2000/C 122/43)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                       Asiassa T-138/98, Armement coopératif artisanal vendéen
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                             (ACAV), kotipaikka Sables-d’Olonne (Ranska), ja Aremement
                   MIOISTUIMEN TUOMIO                                  Alain André ja ACAV, Armement Thrierry Arnaud ja ACAV,
                                                                       Armement Alain Augereau, Armement Jean-Luc Bernard ja
                                                                       Angélique Bernard, Armement Pascal Burgaud, Armement José
                 24 päivänä helmikuuta 2000
                                                                       Burgaud ja ACAV, Armement Bruno Chiron ja Jean Noury,
                                                                       Fabien Gaillard, Armement Bruno Girard, Armement Bruno
asiassa T-82/98, Frans Jacobs vastaan Euroopan yhteisöjen              Girard ja ACAV, Armement Denis Groisard, Fabrice Groisard,
                           komissio (1)                                Armement Islais SARL, Armement Marc Jolivet, Armement
                                                                       Yannick Orsonneau ja ACAV, Armement Christian Rafin ja
(Henkilöstö – Ylennys – Arviointikertomuksen puuttuminen               ACAV, Armement Eric Rivalin ja ACAV, Armement Eric
                – Virheellinen ylennysmenettely)                       Taraud ja ACAV, Armement Fernand Voisin ja Alain Voisin,
                                                                       Patrick Voisin, Yeu pêcheries SA, Armement Bernard Zereg,
                                                                       kotipaikka Ile-d’Yeu (Ranska), edustajinaan asianajajat
                         (2000/C 122/42)                               L. Funck-Brentano ja S. Ponsot, Pariisi, prosessiosoite Luxem-
                                                                       burgissa asianajotoimisto J. Neuen, 1 place du Théâtre, väliintu-
                                                                       lijoina kantajan puolella Ranskan tasavalta (asiamiehinään
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      J.-F. Dobelle, C. Vasak, K. Rispal-Bellanger ja C. Chavance),
                                                                       Ile-d’Yeun kunta, edustajanaan asianajaja R. Houssin, Nantes,
Asiassa T-82/98, Frans Jacobs, Euroopan yhteisöjen komission           prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto J. Neuen, 1
virkamies, kotipaikka Walshoutem (Belgia), edustajanaan asia-          place du Théâtre, Irlanti (asiamiehinään M. A. Buckley ja
najajat J.-N. Louis ja F. Parmentier, Bryssel, sekä asianajaja         A. Collins) sekä Thomas Kennedy, John Graham, John Flanne-
F. Giuffrida, Torino, prosessiosoite Luxemburgissa on asianajo-        ry, Michael Hennessy ja Padraig Ó Mathuna, kotipaikka Dingle
toimisto Myson SARL, 30 rue de Cessange, vastaan Euroopan              (Irlanti), Vincent Browne, Michael Murphy, John O’Donnel,
yhteisöjen komissio (asiamiehinään C. Berardis-Kayser ja               kotipaikka Tralee (Irlanti), Donal O’Neill, John D. Sullivan, Niel
F. Duvieusart-Clotuche), jossa kantaja vaatii kumottavaksi ko-         Minihane, Kieran O’Driscoll, Peter Carleton, Donal Healy,
mission päätöksen olla ylentämättä kantajaa palkkaluokkaan             kotipaikka Castletownbere (Irlanti), Gerard Minihane, kotipaik-
B 4 vuoden 1997 ylennyskierroksella, yhteisöjen ensimmäisen            ka Skibbereen (Irlanti), edustajinaan D. O’Donnell, SC, barrister
oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpa-           J. Devlin, solicitor G. Casey ja barrister P. Mc Dermott, North
nossa: jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit J. Azizi        Main Street, Bandon, County Cork (Irlanti), vastaan Euroopan
ja M. Jaeger, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio González,        unionin neuvosto (asiamiehinään J. Carbery ja L. Railas), väliin-
on 24.2.2000 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on                  tulijoina vastaajan puolella Espanjan kuningaskunta (asiamie-
seuraava:                                                              henään R. Silva de Lapuerta) ja Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                       (asiamiehinään G. Berscheid ja T. van Rijn), jossa vaaditaan
1. Komission päätös olla ylentämättä kantajaa palkkaluokkaan B         kumottavaksi tietyistä kalavarojen teknisistä säilyttämistoi-
     4 vuoden 1997 ylennyskierroksella kumotaan.                       menpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 894/97 muuttamisesta


title: Asia T-88/13 P: Valitus, jonka Z on tehnyt 14.2.2013 virkamiestuomioistuimen yhdistetyissä asioissa F-88/09 ja F-48/10, Z v. unionin tuomioistuin, 5.12.2012 antamasta tuomiosta

text:
               10.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 233/10

         Valitus, jonka Z on tehnyt 14.2.2013 virkamiestuomioistuimen yhdistetyissä asioissa F-88/09 ja F-48/10, Z v. unionin tuomioistuin, 5.12.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia T-88/13 P)
   2013/C 233/18
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Z (Luxembourg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja F. Rollinger)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin tuomioistuin

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että valitus voidaan ottaa tutkittavaksi,

               —

               toteamaan, että valitus on perusteltu,

               —

               kumoamaan näin ollen Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (kolmas jaosto) yhdistetyissä asioissa F-88/09 ja F-48/10, [Z] vastaan Euroopan unionin tuomioistuin, 5.12.2012 antaman tuomion,

               —

               ratkaisemaan asian asioissa F-88/09 ja F-48/10 esitettyjen kannekirjelmien mukaisesti

               —

               velvoittamaan vastapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut kummassakin oikeusasteessa,

               —

               varaamaan valittajalle kaikki muut oikeudet, vaatimukset, perusteet ja oikeuskeinot.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa yhteentoista valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste, joka perustuu siihen, ettei virkamiestuomioistuimen kolmas jaosto ole ollut puolueeton.

               2)

               Toinen valitusperuste, joka perustuu siihen, ettei valittajalla ole ollut tehokasta oikeussuojakeinoa, koska virkamiestuomioistuin on rajoittanut niitä toimia, joihin hän on ryhtynyt toimielimiä vastaan.

               3)

               Kolmas valitusperuste, joka perustuu siihen, ettei tuomari Rofes i Pujol ole kelpoinen ottamaan kantaa tuomari Van Raepenbuschin jääväämistä koskevaan vaatimukseen.

               4)

               Neljäs valitusperuste, joka perustuu siihen, että oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin on loukattu, koska valittajalla ei ole ollut mahdollisuutta valittaa virkamiestuomioistuimen päätöksestä hylätä tuomarin jääväämistä koskeva vaatimus.

               5)

               Viides valitusperuste, joka perustuu siihen, että oikeutta näyttöön on loukattu eikä siirtopäätöksen ja kurinpitoseuraamuksen määräämisestä tehdyn päätöksen taustalla olevien nimittävän viranomaisen perustelujen aineellisen paikkansapitävyyden toteamista koskevaa velvollisuutta ole noudatettu.

               6)

               Kuudes valitusperuste, joka perustuu oikeudelliseen virheeseen siltä osin kuin virkamiestuomioistuin on katsonut, että siirtopäätös tehtiin Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla ainoastaan yksikön etu huomioon ottaen.

               7)

               Seitsemäs valitusperuste, joka perustuu oikeudelliseen virheeseen siltä osin kuin virkamiestuomioistuin on katsonut, että virat vastasivat toisiaan mainittujen henkilöstösääntöjen 7 artiklassa tarkoitetulla tavalla.

               8)

               Kahdeksas valitusperuste, joka perustuu puolustautumisoikeuksien ja kuulluksi tulemista koskevan oikeuden loukkaamiseen.

               9)

               Yhdeksäs valitusperuste, joka perustuu oikeudelliseen virheeseen siltä osin kuin virkamiestuomioistuin on jättänyt tutkimatta sellaisen vahingon korvaamista koskevan vaatimuksen, joka seuraa siirtopäätöksen julkaisemisesta toimielimen sisällä, vaikka valittajalla ei ollut velvollisuutta aloittaa oikeudenkäyntiä edeltävää hallinnollista menettelyä esittääkseen vahingonkorvausvaatimuksensa.

               10)

               Kymmenes valitusperuste, joka perustuu oikeudelliseen virheeseen siltä osin kuin virkamiestuomioistuin on katsonut, että valituksia käsittelevä komitea oli toimivaltainen tekemään päätöksen valittajan valituksesta.

               11)

               Yhdestoista valitusperuste, joka perustuu oikeudelliseen virheeseen, koska virkamiestuomioistuin ei ole katsonut, että vastapuoli oli rikkonut virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevaa 1–3 artiklaa ja loukannut puolustautumisoikeuksia ja kontradiktorista periaatetta kurinpitomenettelyssä.


title: Asia C-449/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 22.10.2009 (College van Beroep voor het Bedrijfslevenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — G. Elbertsen v. Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (Yhteinen maatalouspolitiikka — Tiettyjä tukijärjestelmiä koskeva yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä — Asetus (EY) N:o 1782/2003 — Tilatukijärjestelmä — Viitemäärän vahvistaminen — Erityistilanteessa olevat viljelijät — Kansallinen varanto)

text:
               5.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/15

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 22.10.2009 (College van Beroep voor het Bedrijfslevenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — G. Elbertsen v. Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   (Asia C-449/08) (1)

   (Yhteinen maatalouspolitiikka - Tiettyjä tukijärjestelmiä koskeva yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä - Asetus (EY) N:o 1782/2003 - Tilatukijärjestelmä - Viitemäärän vahvistaminen - Erityistilanteessa olevat viljelijät - Kansallinen varanto)
   2009/C 297/18
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: G. Elbertsen

      Vastaaja: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — College van Beroep voor het Bedrijfsleven — Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71, (EY) N:o 1254/1999 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29.9.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 (EUVL L 270, s. 1) 42 artiklan 4 kohdan tulkinta ja yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 säädetyn tilatukijärjestelmän täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 21.4.2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 795/2004 (EUVL L 141, s. 1) 21 artiklan tulkinta — Tiettyjä tukijärjestelmiä koskeva integroitu hallinnointi- ja valvontajärjestelmä — Yhtä maksua koskeva järjestelmä — Viitemäärän vahvistaminen — Tukioikeuksien myöntämättä jättäminen tietyissä tilanteissa

      Tuomiolauselma

               1)

               Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29.9.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 42 artiklan 4 kohtaa on tulkittava niin, että tässä säännöksessä jätetään jäsenvaltioille harkintavara, jonka perusteella ne voivat vahvistaa viitemäärän nollaksi euroksi ja olla myöntämättä tukioikeuksia kansallisesta varannosta viljelijälle, joka on asetuksessa N:o 1782/2003 säädetyn tilatukijärjestelmän täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 21.4.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 795/2004, sellaisena kuin se on muutettuna 29.10.2004 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1974/2004, 21 artiklassa tarkoitetussa erityistilanteessa, kunhan tämä määrä on vahvistettu objektiivisin perustein, se ei loukkaa viljelijöiden yhdenvertaisen kohtelun periaatetta eikä sillä luoda markkinoiden ja kilpailun vääristymiä.

               2)

               Yhteisön oikeus ei estä sellaisen kansallisen säännöksen soveltamista, jonka nojalla 500 euron määrä vähennetään tuotantokapasiteetti-investoinnin tai maan oston seurauksena määräytyvän lisätuen määrän korotuksesta ennen kuin vahvistetaan viitemäärä, jonka perusteella myönnetään tukioikeudet kansallisesta varannosta.

      (1)  EUVL C 6, 10.1.2009.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (ensimmäinen jaosto) 20 päivänä tammikuuta 2005, asiassa C-302/02 (Oberster Gerichtshofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Nils Laurin Effingin nimissä vireille pannussa oikeudenkäynnissä (Perhe-etuudet — Jäsenvaltion myöntämä alaikäisten lasten elatukseen tarkoitettu elatusapuennakko — Vangin lapsi — Elatusavun myöntämisen edellytykset — Vanki, joka on siirretty toiseen jäsenvaltioon rangaistustaan suorittamaan — EY 12 artikla — Asetuksen (ETY) N:o 1408/71 3 ja 13 artikla)

text:
               5.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 57/5

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (ensimmäinen jaosto)
   20 päivänä tammikuuta 2005,
   asiassa C-302/02 (Oberster Gerichtshofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Nils Laurin Effingin nimissä vireille pannussa oikeudenkäynnissä (1)

   (Perhe-etuudet - Jäsenvaltion myöntämä alaikäisten lasten elatukseen tarkoitettu elatusapuennakko - Vangin lapsi - Elatusavun myöntämisen edellytykset - Vanki, joka on siirretty toiseen jäsenvaltioon rangaistustaan suorittamaan - EY 12 artikla - Asetuksen (ETY) N:o 1408/71 3 ja 13 artikla)
   (2005/C 57/08)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-302/02, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 11.7.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 26.8.2002, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa, joka on pantu vireille Nils Laurin Effingin nimissä, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit A. Rosas, K. Lenaerts, S. von Bahr ja K. Schiemann (esittelevä tuomari), julkisasiamies: J. Kokott, kirjaaja: R. Grass, on antanut 20.1.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Pääasian kaltaisissa olosuhteissa, joissa sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna 5.6.2001 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1386/2001, 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu työntekijä, joka on pyynnöstään siirretty vankina suorittamaan rangaistuksensa loppuun siihen jäsenvaltioon, josta hän on lähtöisin, tämän jäsenvaltion lainsäädäntö on perhe-etuuksien alalla ja kyseisen asetuksen 13 artiklan 2 kohdan säännösten mukaisesti sovellettava lainsäädäntö. Kyseisen asetuksen säännökset ja erityisesti sen 3 artikla ja EY 12 artikla eivät ole esteenä sille, että tällaisessa tilanteessa jäsenvaltion lainsäädännössä asetetaan edellytykseksi sille, että tällaisen kansalaisen perheenjäsenelle myönnetään Itävallan laissa Bundesgesetz über die Gewährung von Vorschüssen auf den Unterhalt von Kindernissä (Unterhaltsvorschußgesetz) (Itävallan liittovaltion laki lasten elatukseen tarkoitettujen elatusapuennakoiden myöntämisestä) säädetyn kaltaisia perhe-etuuksia, se, että kyseinen kansalainen suorittaa edelleen vankeusrangaistustaan tämän jäsenvaltion alueella.

      (1)  EYVL C 305, 7.12.2002.


title: Asia C-593/12 P: Valitus, jonka Lancôme parfums et beauté & Cie on esittänyt 18.12.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-204/10, Lancôme parfums et beauté & Cie v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 5.10.2012 antamasta tuomiosta

text:
               23.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/7

         Valitus, jonka Lancôme parfums et beauté & Cie on esittänyt 18.12.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-204/10, Lancôme parfums et beauté & Cie v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 5.10.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia C-593/12 P)
   2013/C 55/10
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Lancôme parfums et beauté & Cie (edustaja: Rechtsanwalt A. von Mühlendahl)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Focus Magazin Verlag GmbH

      Vaatimukset

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen 5.10.2012 asiassa T-204/10 antama tuomio on kumottava

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointivirasto on velvoitettava vastaamaan unionin tuomioistuimessa, unionin yleisessä tuomioistuimessa ja valituslautakunnassaan käytyihin menettelyihin liittyvistä oikeudenkäyntikuluista.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajan mukaan valituksenalainen tuomio on kumottava seuraavista syistä.
   Ensinnäkin valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi virheellisesti yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (1) 53 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä sen 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa, koska se katsoi, että SMHV oli aivan oikein todennut, että COLOR FOCUS oli julistettava mitättömäksi sekaannusvaaran vuoksi.
   Toiseksi valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, koska se hylkäsi valittajan väitteen, jonka mukaan tavaramerkkiin FOCUS perustuvien oikeuksien käyttäminen ylitti oikeuksien väärinkäytön rajan.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009
   EUVL L 78, s. 1


title: Asia T-356/17: Kanne 2.6.2017 – Daico International v. EUIPO – American Franchise Marketing (RoB)

text:
               24.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/71

         Kanne 2.6.2017 – Daico International v. EUIPO – American Franchise Marketing (RoB)
   (Asia T-356/17)
   (2017/C 239/82)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Daico International BV (Amsterdam, Alankomaat) (edustaja: asianajaja M. Kassner)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: American Franchise Marketing Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”RoB” – EU-tavaramerkki nro 5 752 324

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 21.3.2017 asiassa R 1407/2016-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan 1 kohtaa on rikottu

               —

               yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13.12.1995 annetun asetuksen N:o 2868/95 62 säännön 3 kohtaa on rikottu.


title: Asia T-90/06: Kanne  20.3.2006  — Tomorrow Focus v. SMHV

text:
               6.5.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/28

         Kanne 20.3.2006 — Tomorrow Focus v. SMHV
   (Asia T-90/06)
   (2006/C 108/51)
   Kannekirjelmän kieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: TOMORROW FOCUS AG (München, Saksa) (edustaja: asianajaja U. Gürtler)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Information Builders (Netherlands) B.V. (Amstelveen, Alankomaat)
   Vaatimukset

               —

               vastaajan ensimmäisen valituslautakunnan 17.1.2006 tekemä päätös (asia R116/2005-1) on kumottava sikäli kuin tässä päätöksessä hylättiin yhteisön tavaramerkkihakemus N:o 002382455 Tomorrow Focus

               —

               vastaajan ensimmäisen valituslautakunnan 17.1.2006 tekemää päätöstä (asia R116/2005-1) on muutettava siten, että yhteisön tavaramerkkihakemus N:o 002382455 Tomorrow Focus on hyväksyttävä rekisteröitäväksi myös seuraavien tavaroiden osalta: ”computers and data processing apparatus” ja seuraavien palvelujen osalta: ”computer programming and design of computer programs (computer software); maintenance and upgrading of computer programs, and on-line upgrading services”

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu tavaramerkki: Sanamerkki Tomorrow Focus luokkiin 9, 16, 35, 38, 41 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten (hakemus N:o 2382455)

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Information Builders (Netherlands) B.V.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kuviomerkki Focus luokkiin 9, 16 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten (yhteisön tavaramerkki N:o 68585)

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen ja hakemuksen hylkääminen luokkien 9 ja 42 osalta

      Valituslautakunnan ratkaisu: Riidanalaisen päätöksen kumoaminen, hakemuksen hylkääminen tiettyjen luokkiin 9 ja 42 kuuluvien tavaroiden osalta ja väitteen hylkääminen muilta osin.

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, että kyseisten tavaramerkkien välillä oli sekaannusvaara.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Asia F-128/05: Kanne  20.12.2005  — Adolf ym. v. komissio

text:
               11.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 60/56

         Kanne 20.12.2005 — Adolf ym. v. komissio
   (Asia F-128/05)
   (2006/C 60/103)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantajat: Claude Adolf ym. (edustajat: asianajajat L. Levi ja G. Vandersanden)

      Vastaajat: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Kanteen tutkittavaksi ottaminen ja perustelluksi toteaminen, mukaan lukien siihen sisältyvä lainvastaisuusväite,

               —

               tästä johtuen maaliskuuta 2005 koskevien kantajien eläkekuittien kumoaminen niin, että sovelletaan kantajien asuinvaltion pääkaupungin mukaista korjauskerrointa, tai ainakin korjauskerrointa, joka heijastaa asianmukaisesti elinkustannusten eroja niissä paikoissa, joissa kantajille oletetaan syntyvän kuluja, ja joka näin ollen on vastaavuusperiaatteen mukainen,

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Tämän asian kantajat ovat kaikki ennen 1.5.2004 eläkkeelle jääneitä virkamiehiä. He riitauttavat Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen muuttamisesta 22 päivänä maaliskuuta 2004 annetulla neuvoston asetuksella (EY, Euratom) N:o 723/2004 (1) korjauskerrointen poistamista odottaessa käyttöön otetun siirtymäjärjestelmän siltä osin kuin kyseinen järjestelmä perustuu korjauskertoimen ”eläkkeet” uuteen laskentatapaan; sitä ei enää lasketa suhteessa pääkaupunkiin, vaan sen jäsenvaltion keskimääräisten elinkustannusten perusteella, jossa eläkkeensaajan pääasiallinen asuinpaikka on.
   Väitteidensä tueksi kantajat väittävät ensiksi, että edellä mainittu asetus perustuu virheelliseen perusteluun, koska kyseisen siirtymäjärjestelmän perustana ei voi olla lisääntynyt integraatio yhteisössä, liikkumis- ja oleskeluvapaus, eikä vaikeus tarkistaa eläkkeensaajien tosiasiallista asuinpaikkaa.
   Kantajat väittävät tämän jälkeen, että nyt esillä olevassa asiassa loukataan yhdenvertaisen kohtelun, oikeusvarmuuden, saavutettujen oikeuksien ja luottamuksensuojan periaatetta.

      (1)  EUVL 124, 27.4.2004, s. 1.


title: Asia C-380/05: Consiglio di Staton  19.4.2005  tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Centro Europa 7 s.r.l. vastaan Ministero delle Comunicazioni, Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni ja Direzione generale Autorizzazioni e Concessioni del Ministero delle Comunicazioni

text:
               14.1.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 10/9

         Consiglio di Staton 19.4.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Centro Europa 7 s.r.l. vastaan Ministero delle Comunicazioni, Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni ja Direzione generale Autorizzazioni e Concessioni del Ministero delle Comunicazioni
   (Asia C-380/05)
   (2006/C 10/19)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Consiglio di Stato on pyytänyt 19.4.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 18.10.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Centro Europa 7 s.r.l. vastaan Ministero delle Comunicazioni, Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni ja Direzione generale Autorizzazioni e Concessioni del Ministero delle Comunicazioni seuraaviin kysymyksiin:

               1)

               Taataanko Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10 artiklalla, johon viitataan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklassa, ulkoisen tiedonvälityksen moniarvoisuus radio- ja televisioalalla ja velvoitetaanko sillä näin ollen jäsenvaltiot takaamaan tällä alalla tosiasiallinen moniarvoisuus ja tosiasiallinen kilpailu, perustuu kartellioikeudelliseen järjestelmään, jolla teknologian kehittyessä taataan pääsy viestintäverkkoihin ja toimijoiden moninaisuus siten, ettei markkinoiden duopolistisia järjestelyjä ole mahdollista pitää laillisina?

               2)

               Edellyttävätkö EY:n perustamissopimuksen palvelujen tarjoamisen vapautta ja kilpailua koskevat määräykset, sellaisena kuin komissio on niitä tulkinnut 29.4.2000 annetussa tulkitsevassa tiedonannossa käyttöoikeussopimuksista yhteisön oikeudessa, että konsessiosopimuksia tehtäessä noudatetaan periaatteita, joilla kyetään varmistamaan syrjimätön ja yhdenvertainen kohtelu, läpinäkyvyys ja oikeasuhteisuus sekä yksityisten oikeudet, ja ovatko näiden perustamissopimuksen määräysten ja periaatteiden kanssa ristiriidassa lain nro 249/1997 3 §:n 7 momentin ja 24.12.2003 annetun asetuksen nro (decreto legge) 352, joka on muunnettu laiksi nro 112/2004 (Gasparri-laki), 1 §:n kaltaiset Italian oikeuden säännökset, koska niillä annetaan sellaisten henkilöiden, jotka harjoittavat kartellioikeudelliset rajat 'ylittävää' lähetystoimintaa, keskeytyksettä jatkaa toimintansa harjoittamista ja koska niillä valittajana olevan yhtiön kaltainen yhtiö, jolla on säännönmukaisessa kilpailumenettelyssä myönnetty siihen konsessio, on suljettu sen ulkopuolelle eikä se voi harjoittaa konsession sallimaa toimintaa, koska sille ei ole annettu taajuuksia (mikä johtuu niiden riittämättömyydestä tai puutteesta, mikä on aiheutunut siitä, että nk. ylittävien viestintäverkkojen haltijat harjoittavat niissä toimintaansa)?

               3)

               Onko direktiivin 2002/20/EY (valtuutusdirektiivi) sen 17 artiklan (1) nojalla katsottava olevan 25.7.2003 lähtien välittömästi sovellettavissa kansallisessa oikeudessa ja asetetaanko siinä jäsenvaltiolle, joka on antanut konsessioita (joihin sisältyy oikeus viestintäverkkojen asentamiseen tai sähköisten tiedonvälityspalvelujen tarjoamiseen tai taajuuksien käyttöoikeus) radio- ja televisiolähetystoiminnan harjoittamiseen, velvollisuus yhteen sovittaa ne yhteisön lainsäädännön kanssa ja sisältyykö tähän velvollisuuteen vaatimus siitä, että toiminnan harjoittamisen edellyttämät taajuudet tosiasiallisesti myönnetään?

               4)

               Estetäänkö direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 9 artiklalla (2) ja valtuutusdirektiivin 5 artiklalla, joissa säädetään julkisista, läpinäkyvistä ja syrjimättömistä menettelyistä, jotka on toimitettava objektiivisten, läpinäkyvien, syrjimättömien ja oikeasuhtaisten perusteiden nojalla (9 artikla), sellainen kansallisessa oikeudessa (lain nro 112/2004 23 §:n 5 momentti) säädetty yleislupajärjestelmä, jonka mukaan sellaisia nk. ”ylittäviä viestintäverkkoja”, joita ei ole valittu tarjouskilpailumenettelyssä, saadaan edelleen käyttää loukaten sellaisille muille yrityksille yhteisön oikeuden nojalla kuuluvia oikeuksia (7.3.2002 annetun direktiivin 2002/20/EY, nk. valtuutusdirektiivi, 17 artiklan 2 kohta), joilta on evätty toimintamahdollisuus, vaikka ne ovat voittaneet kilpailumenettelyt?

               5)

               Velvoitetaanko jäsenvaltiot direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 9 artiklalla, direktiivin 2002/20/EY (valtuutusdirektiivi) 5 artiklan 2 kohdan 2 alakohdalla ja 7 artiklan 3 kohdalla sekä direktiivin 2002/77/EY 4 artiklalla (3) ainakin 25.7.2003 lähtien (ks. valtuutusdirektiivin 17 artikla) lakkauttamaan tilanne, jossa taajuuksia tosiasiallisesti käyttävät yritykset, joille ei ole hakijoiden vertailun jälkeen myönnetty konsessiota tai lupaa harjoitetun kaltaisen radio- ja televisiolähetystoiminnan harjoittamiseen, ja olemaan sallimatta tämän toiminnan harjoittamista, jollei lähetystaajuuksia ole asianmukaisesti suunniteltu ja jollei moniarvoisuuteen järkevästi pyritä ja jos se on ristiriidassa jäsenvaltion julkisessa hankintamenettelyssä tekemien konsessiosopimusten kanssa?

               6)

               Voiko jäsenvaltio vedota direktiivin 2002/20/EY (valtuutusdirektiivi) 5 artiklan 2 kohdan 2 alakohdassa ja direktiivin 2002/77/EY 4 artiklassa säädettyyn poikkeukseen vain suojellakseen tiedonvälityksen moniarvoisuutta ja taatakseen kulttuurisen ja kielellisen moninaisuuden suojelun mutta ei niiden toimijoiden hyväksi, jotka harjoittavat kansallisten säännösten mukaiset kartellioikeudelliset rajat ylittäviä viestintäverkkoja?

               7)

               Pitääkö jäsenvaltion ilmoittaa, mitkä ovat kansallisella poikkeuslainsäädännöllä tosiasiallisesti tavoiteltavat päämäärät, jotta se voisi vedota direktiivin 2002/20/EY 5 artiklassa säädettyyn poikkeukseen?

               8)

               Voidaanko tätä poikkeusta soveltaa muihinkin kuin radio- ja televisiolähetystoimintaa koskevan julkisen palvelun konsession saajaan (Italiassa RAI) ja siis sellaisten yksityisten toimijoiden hyväksi, jotka eivät ole voittaneet kilpailumenettelyä, ja sellaisten yritysten vahingoksi, joiden kanssa sitä vastoin on tehty tarjouskilpailun perusteella säännönmukainen konsessiosopimus?

               9)

               Eikö kansallisen lainsäätäjän olisi perustamissopimuksessa määrättyjen yhteisön oikeuden sääntöjen ja johdetun oikeuden sääntöjen, joilla pyritään takaamaan tosiasiallinen kilpailu (workable competition) myös radio- ja televisiolähetysmarkkinoiden alalla, nojalla pitänyt välttää sitä, että vanhaa analogista järjestelmää koskeva siirtymäjärjestelmä on voimassa samaan aikaan nk. maanpäällisen digitaalijärjestelmän käynnistymisen kanssa, koska vain analogisten lähetysten nk. switch-offin ollessa kyseessä (eli siirryttäessä yleisesti digitaalisiin lähetyksiin) on mahdollista uudelleen myöntää vapautuneet taajuudet eri tarkoituksiin, kun taas silloin, kun kyse on sen menettelyn käynnistymisestä, jossa siirrytään maanpäällisiin digitaalilähetyksiin, on vaarana se, että saatavilla olevien taajuuksien puute sittemmin lisääntyy siitä syystä, että analogisia ja digitaalisia lähetyksiä lähetetään samanaikaisesti (simulcast)?

               10)

               Varmistetaanko yhteisön oikeudessa taattu tietolähteiden ja kilpailun moninaisuuden suoja radio- ja televisiolähetystoiminnan alalla sellaisella lain nro 112/2004 1 §:n kaltaisella kansallisella lainsäädännöllä, jossa säädetään uudesta rajasta, joka on 20 prosenttia resursseista ja joka liittyy hyvin laajaan uuteen koriin (nk. SIC:n 2 §:n [g kohta]; lain nro 112/2004 15 §), johon sisältyvät myös sellaiset toiminnot, jotka eivät vaikuta tietolähteiden moninaisuuteen, kun kartellioikeudessa ”relevantit markkinat” yleensä muodostetaan eriyttämällä radio- ja televisioalan markkinat, jopa erottamalla toisistaan pay-tv ja radiotaajuuksilla toimivat maksuttomat televisiot (ks. mm. komission asiat NO.) COMP/JV. 37-BSKYB/Kirch Pay TV, asetus (ETY) N:o 4064/89, Merger Procedure 21/03/2000 ja COMP/M.2876-NEWSCORP-TELEPIÙ asetus (ETY) N:o 4064/89, Merger Procedure 2/4/2003)?

      (1)  EYVL L 108, s. 21.

      (2)  EYVL L 108, s. 33.

      (3)  EYVL L 249, s. 21.


title: Asia T-13/12: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 15.10.2013 — Andechser Molkerei Scheitz v. komissio (Kumoamiskanne ja vahingonkorvauskanne — Kansanterveys — Elintarvikkeissa käytettäväksi hyväksyttyjen elintarvikelisäaineiden luettelo — Stevioliglykosidit — Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat tai joka on selvästi perusteeton)

text:
               7.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 359/12

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 15.10.2013 — Andechser Molkerei Scheitz v. komissio
   (Asia T-13/12) (1)

   (Kumoamiskanne ja vahingonkorvauskanne - Kansanterveys - Elintarvikkeissa käytettäväksi hyväksyttyjen elintarvikelisäaineiden luettelo - Stevioliglykosidit - Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat tai joka on selvästi perusteeton)
   2013/C 359/22
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Andechser Molkerei Scheitz GmbH (Andechs, Saksa) (edustaja: asianajaja H. Schmidt)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: S. Grünheid ja P. Ondrůšek)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteen II muuttamisesta stevioliglykosidien osalta 11.11.2011 annetun komission asetuksen (EU) N:o 1131/2011 (EUVL L 295, s. 205) kumoamiseksi siltä osin kuin siinä hyväksytään Stevia rebaudiana Bertoni -kasvin lehdistä uutettujen stevioliglykosidien käyttö ainoastaan elintarvikelisäaineena mutta ei maatalousperäisenä kasveista saatavina elintarvikkeiden ainesosina tai aromivalmisteina

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Andechser Molkerei Scheitz GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 89, 24.3.2012.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 21 päivänä marraskuuta 2000 asiassa T-23/00, A vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Kansallisen tuomioistuimen antama rikostuomio – Kurinpitomenettely – Viraltapano)

text:
C 95/12                  FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         24.3.2001
naan asianajajat M. Karp ja J. Choucroun, Luxemburg, proses-                ammattitauti, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensim-
siosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Karp, 84 Grand-Rue,                 mäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohta-
vastaan       Euroopan        investointipankki       (asiamiehinään        ja B. Vesterdorf sekä tuomarit M. Vilaras ja N. J. Forwood,
J.-P. Minnaert ja G. Vandersanden), jossa kantaja vaatii Euroo-             kirjaaja: H. Jung, on 15.11.2000 antanut tuomion, jonka
pan investointipankkia korvaamaan vahingon, jonka hän                       tuomiolauselma on seuraava:
katsoo itselleen aiheutuneen siitä, että vastaaja oli kieltäytynyt
täytäntöönpanemasta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                   1)    Komission 10.2.1999 tekemä päätös, jonka mukaan Arlette
men asiassa T-140/97, Hautem vastaan EIP, 28.9.1999 anta-                         Fernandes-De Corten sairaus ei ollut ammattitauti, kumotaan.
maa tuomiota (Kok. H. 1999, s. I-A-171 ja II-897), ensimmäi-
sen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoon-              2)    Kanne hylätään muilta osin.
panossa: jaoston puheenjohtaja R. Garcı́a-Valdecasas sekä
tuomarit P. Lindh ja J. D. Cooke, kirjaaja: G. Herzig, on                   3)    Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
12.12.2000 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
raava:
                                                                            (1) EYVL C 122, 29.4.2000.
1)    Euroopan investointipankki velvoitetaan korvaamaan kantajalle
      aiheutunut henkinen kärsimys 25 000 eurolla.
2)    Euroopan investointipankki velvoitetaan korvaamaan pääasian
      oikeudenkäynnistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
3)    Euroopan investointipankin on maksettava ensimmäisen oi-
      keusasteen tuomioistuimen kassaan 3 000 euroa tai muu                 YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
      kantajan osoittama tätä pienempi rahamäärä korvauksena                                   MIOISTUIMEN TUOMIO
      pääasian oikeudenkäynnistä aiheutuneista oikeudenkäyntiku-
      luista. Jos pääasiasta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut ylittävät
      3 000 euroa, EIP:n on maksettava jäljelle jäävä määrä suoraan                          21 päivänä marraskuuta 2000
      kantajalle.
                                                                            asiassa T-23/00, A vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
4)    Asianosaiset vastaavat itse heille välitoimimenettelystä aiheutu-                                    sio (1)
      neista oikeudenkäyntikuluista.
                                                                            (Henkilöstö – Kansallisen tuomioistuimen antama rikostuo-
(1) EYVL C 79, 18.3.2000.                                                              mio – Kurinpitomenettely – Viraltapano)
                                                                                (2001/C 95/23)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                    MIOISTUIMEN TUOMIO                                      Asiassa T-23/00, A, Euroopan yhteisöjen komission entinen
                                                                            virkamies, edustajanaan asianajaja Lucas Vogel, Bryssel, proses-
                  15 päivänä marraskuuta 2000                               siosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Christian Kremer, 6,
                                                                            rue Heinrich Heine, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
asiassa T-20/00, Ivo Camacho-Fernandes vastaan Euroo-                       (asiamiehinään G. Valsesia ja J. Currall), jossa kantaja vaatii
                    pan yhteisöjen komissio (1)                             yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta yhtäältä
                                                                            kumoamaan 4.11.1999 tehdyn komission päätöksen, jolla
                                                                            hylättiin kantajan valitus 23.4.1999 tehdystä komission pää-
(Henkilöstö – Ammattitauti – Altistuminen asbestille ja                     töksestä, jolla kantaja pantiin viralta, sekä toisaalta kumoamaan
muille aineille – Lääketieteellisen komitean lausunnon lain-                kurinpitolautakunnan 30.11.1998 antaman lausunnon tarvit-
                 vastaisuus – Vastaajan poissaolo)                          tavilta osin, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas
                                                                            jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja K. Le-
                            (2001/C 95/22)                                  naerts, sekä tuomarit J. Azizi ja M. Jaeger, kirjaaja: J. Palacio
                                                                            González, on 21.11.2000 antanut tuomion, jonka tuomiolau-
                                                                            selma on seuraava:
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                            1)    Kanne hylätään.
Asiassa T-20/00, Ivo Camacho-Fernandes, Euroopan yhteisö-
jen komission virkamies, kotipaikka Overijse (Belgia), edustaja-            2)    Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
naan asianajaja N. Lhoëst, Bryssel, prosessiosoite Luxembur-
gissa Fiduciaire Becker & Cahen, 3 rue des Foyers, vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio, jossa kantaja vaatii yhteisöjen               (1) EYVL C 79, 18.3.2000.
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan
10.2.1999 tehdyn komission päätöksen, jonka mukaan kanta-
jan puolison kuoleman aiheuttanut keuhkosyöpä ei ollut


title: Asia F-45/11: Virkamiestuomioistuimen tuomio (yhden tuomarin kokoonpano) 18.12.2015 – De Nicola v. EIP (Henkilöstö — EIP:n henkilökunta — Arviointi — Vuoden 2009 arviointikierros — Muutoksenhakukomitean päätöksen lainvastaisuus — Ylentämättä jättäminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               8.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/88

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (yhden tuomarin kokoonpano) 18.12.2015 – De Nicola v. EIP
   (Asia F-45/11) (1)

   ((Henkilöstö - EIP:n henkilökunta - Arviointi - Vuoden 2009 arviointikierros - Muutoksenhakukomitean päätöksen lainvastaisuus - Ylentämättä jättäminen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2016/C 048/97)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Carlo De Nicola (Strassen, Luxemburg) (edustaja: asianajaja L. Isola)

      Vastaaja: Euroopan investointipankki (EIP) (asiamiehet: G. Nuvoli ja T. Gilliams, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kantajan vuoden 2009 arviointikertomuksen kumoamista koskeva vaatimus siltä osin kuin siinä ei anneta arvosanaa A tai B+ eikä esitetä hänen ylentämistään tehtävään D

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan investointipankin muutoksenhakukomitean 22.9.2010 tekemä päätös kumotaan.

               2)

               Vaatimuksista, jotka koskevat vuoden 2009 arviointikertomuksen, 25.3.2010 tehdyn päätöksen jättää kantaja ylentämättä ja kaikkien niihin liittyvien, niistä seuranneiden ja niitä edeltäneiden toimenpiteiden kumoamista, ei ole tarpeen lausua.

               3)

               Kanne hylätään muilta osin.

               4)

               Euroopan investointipankki vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Carlo De Nicolan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 186, 25.6.2011, s. 35.


title: EFTAn Tuomioistuimen kokoonpano

text:
Avis juridique important

|

E2001J1206(01)

EFTAn Tuomioistuimen kokoonpano

Virallinen lehti nro C 344 , 06/12/2001 s. 0008 - 0008

EFTAn Tuomioistuimen kokoonpano(2001/C 344/07)EFTAn tuomioistuimen kirjaajan nimittäminenLucien Dedichen on nimitetty EFTAn tuomioistuimen kirjaajaksi valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn sopimuksen pöytäkirjassa N:o 5 olevan 9 artiklan nojalla kaudeksi 1. syyskuuta 2001-31. elokuuta 2003. Hän seuraa virassaan Gunnar Selvikia. EFTAn tuomioistuimen julkisessa istunnossa 19. lokakuuta 2001 Lucien Dedichen vannoi valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn sopimuksen pöytäkirjassa N:o 5 olevan 10 artiklan mukaisen valan.


title: Asia T-82/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 19.2.2008 — Apple Computer International v. komissio (Kumoamiskanne — Yhteinen tullitariffi — Yhdistettyyn nimikkeistöön luokittelu — Henkilö, jota asia ei koske erikseen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               26.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 107/26

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 19.2.2008 — Apple Computer International v. komissio
   (Asia T-82/06) (1)

   (Kumoamiskanne - Yhteinen tullitariffi - Yhdistettyyn nimikkeistöön luokittelu - Henkilö, jota asia ei koske erikseen - Tutkimatta jättäminen)
   (2008/C 107/43)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Apple Computer International (Cork, Irlanti) (edustajat: solicitor G. Green, P. Sreenan, SC ja barrister B. Quigley)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: X. Lewis ja J. Hottiaux)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön 23.12.1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2171/2005 (EUVL L 346, s. 7) kumoamista koskeva vaatimus
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Apple Computer International velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 108, 6.5.2006.


title: Asia T-236/02: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.9.2011 — Marcuccio v. komissio (Asian palauttaminen unionin yleiseen tuomioistuimeen kumoamisen jälkeen — Henkilöstö — Virkamiehet — Työ unionin ulkopuolisessa valtiossa — Työtehtävän ja sen hoitajan siirto — Puolustautumisoikeudet — Vahingonkorvauskanne — Täysi harkintavalta)

text:
               22.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/31

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.9.2011 — Marcuccio v. komissio
   (Asia T-236/02) (1)

   (Asian palauttaminen unionin yleiseen tuomioistuimeen kumoamisen jälkeen - Henkilöstö - Virkamiehet - Työ unionin ulkopuolisessa valtiossa - Työtehtävän ja sen hoitajan siirto - Puolustautumisoikeudet - Vahingonkorvauskanne - Täysi harkintavalta)
   2011/C 311/51
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja L. Garofalo)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja C. Berardis-Kayser, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan yhtäältä komission 18.3.2002 tekemän sen päätöksen kumoamista, jolla kantaja siirrettiin komission kehitysyhteistyöasioista vastaavan pääosaston Luandan (Angola) edustustosta saman pääosaston toimipaikkaan Brysseliin, sekä kaikkien tätä päätöstä valmistelevien, siihen liittyvien tai sen johdosta toteutettujen päätösten ja erityisesti niiden päätösten kumoamista, jotka koskevat toisen virkamiehen palvelukseen ottamista kantajan virkaan, sekä 13.11. ja 14.11.2001 päivättyjen komission muistioiden ja ulkoasioiden johtoryhmän lausunnon tai lausuntojen kumoamista, ja toisaalta tehtävien hoitamiseen Angolassa liittyviä korvauksia ja korvausta aiheutuneesta vahingosta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan komission 18.3.2002 tekemä se päätös kumotaan, jolla Luigi Marcuccio siirrettiin kehitysyhteistyöasioista vastaavan komission pääosaston Luandan (Angola) edustustosta saman pääosaston toimipaikkaan Brysseliin (Belgia).

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Komissio vastaa omista ja Luigi Marcuccion oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EYVL C 233, 28.9.2002.


title: Asia C-261/05: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (neljäs jaosto)  9.2.2006  (Komárom-Esztergom Megyei Bíróságin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Lakép Kft., Pár-Bau Kft. ja Rottelma Kft. v. Komáron-Esztergom Megyei Közigazgatási Hivatal (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta — Liittyminen Euroopan unioniin — Kuudes direktiivi 77/388/CEE — Ajallinen soveltaminen — Direktiivin 33 artikla — Liiketoimista kannettava kunnallisvero — Yhteisöjen tuomioistuin ei ole toimivaltainen)

text:
               1.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 154/4

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (neljäs jaosto) 9.2.2006 (Komárom-Esztergom Megyei Bíróságin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Lakép Kft., Pár-Bau Kft. ja Rottelma Kft. v. Komáron-Esztergom Megyei Közigazgatási Hivatal
   (Asia C-261/05) (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta - Liittyminen Euroopan unioniin - Kuudes direktiivi 77/388/CEE - Ajallinen soveltaminen - Direktiivin 33 artikla - Liiketoimista kannettava kunnallisvero - Yhteisöjen tuomioistuin ei ole toimivaltainen)
   (2006/C 154/07)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Komárom-Esztergom Megyei Bíróság
   Asianosaiset

      Kantajat: Lakép Kft., Pár-Bau Kft. ja Rottelma Kft.

      Vastaaja: Komáron-Esztergom Megyei Közigazgatási Hivatal
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Komárom-Esztergom Meguei Bíróság — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) — Luonteeltaan liikevaihtoveron kaltaisiin veroihin kohdistuva kielto — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan kansalliset viranomaiset voivat ottaa käyttöön liiketoimista kannettavan veron
   Määräysosa
   Yhteisöjen tuomioistuimella ei ole toimivaltaa vastata Komárom-Esztergom Megyei Bíróságin esittämiin kysymyksiin.

      (1)  EUVL C 205, 20.8.2005.


title: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Schleswig-Holsteinisches Landessozialgericht on esittänyt päätöksellään 28 päivänä marraskuuta 1994 asiassa Aororita Hanßen vastaan Bundesanstalt für Arbeit (Asia C-6/95)

text:
4. 3 . 95           FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 54/7
Onko ETY:n perustamissopimuksen 59 artiklan vastaista                   saada työttömyyspäivärahaa asuinvaltion toimivaltai
se, että kansallisessa lainsäädännössä kielletään toiseen               selta viranomaiselta asuinvaltion ja kolmannen valtion
jäsenvaltioon sijoittautuneilta yrityksiltä niiden saatavien            tekemän kansainvälisen sopimuksen nojalla ?
periminen oikeusteitse, koska kansallisen lainsäädännön
mukaan oikeus tähän on henkilöillä, joille on annettu sitä          b ) Ovatko kolmannen valtion kanssa tehtyyn kansainväli
varten erityinen viranomaislupa ?                                       seen sosiaalivakuutuksia koskevaan sopimukseen sisäl
                                                                        tyvät määräykset, jotka ovat ratifioinnin perusteella
Jos vastaus on myönteinen, soveltuuko tämä myös silloin,                voimassa valtionsisäisesti, edellä mainitun asetuksen
kun täytäntöönpanoon sovelletaan yksinomaan kansallista                 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja oikeudellisia sään
oikeutta, koska menettelyn asianosaiset ovat sijoittautu               nöksiä ?
neita tähän valtioon ja myös täytäntöönpanoasiakirja on
siellä täytäntöönpantavissa .                                       c) Sisältyykö yhteisöoikeuteen sellaista sääntöä, jonka
                                                                        mukaan yhteisöoikeutta ei sovelleta työskentelyyn kol
                                                                        mannessa valtiossa ?
                                                                    d ) Säädelläänkö edellä mainitun -asetuksen III osaston
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landessozialgericht Nord
                                                                        6 luvussa sillä tavalla tyhjentävästi työskentelykausien
rhein-Westfalen on päätöksillään 25 päivänä marraskuuta
                                                                        huomioon ottamista, että tasaveroisen kohtelun periaa
1994 tehnyt riita-asioissa Fritz Stöber ja Jose Manuel Piosa            tetta ei voi soveltaa asiassa ?
           Pereira vastaan Bundesanstalt fur Arbeit
                   (Asia C -4/95 a C-5/95 )                         (M EYVL N:o L 149 , 5 . 7. 1971 , s . 2
                           ( 95/C 54/12 )
Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen ( 13 . osasto)
pyytää Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta 25 päivänä
marraskuuta 1994 tekemillään, tuomioistuimen kirjaa                John Deere Ltd:n 13 päivänä tammikuuta 1995 tekemä
moon 12 päivänä tammikuuta 1995 saapuneilla päätöksillä             valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
riita-asioissa Fritz Stöber vastaan Bundesanstalt für Arbeit        tuomioistuimen toisen jaoston 27 päivänä lokakuuta 1994
(asia C-4/95 ) ja Jose Manuel Piosa Pereira vastaan Bundes         antamasta tuomiosta asiassa T-35/92 John Deere Ltd
anstalt für Arbeit ennakkoratkaisua seuraavaan kysymyk                        vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
seen :                                                                                (Asia C-7/95 P)
                                                                                ( 95/C 54/14 )
Onko lapsilisän maksamiseksi Saksan liittotasavallassa
" itsenäinen ammatinharjoittaja " neuvoston asetuksen               John Deere Ltd, 15/19 York Place, Edinburg (Yhdistynyt
(ETY ) N:o 1408/71 (*) 73 artiklassa tarkoitetussa mielessä         kuningaskunta ), on tehnyt 13 päivänä tammikuuta 1995
se, joka Saksan liittotasavallassa harjoittaa itsenäisesti          valituksen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
ammattia ja täyttää " itsenäisen ammatinharjoittajan"               tuomioistuimen toisen jaoston 27 päivänä lokakuuta 1994
määritelmän 1 artiklan a kohdan iv alakohdassa tarkoite
                                                                    antamasta tuomiosta asiassa T-35/92 John Deere Ltd
tulla tavalla, mutta ei täytä ii alakohdan toisen luetelma         vastaan Euroopan yhteisöjen komissio; valittajan edustajina
kohdan ensimmäisessä vaihtoehdossa esitettyä määritelmää            ovat asianajajat Hans-Jörg Niemeyer ja Rainer Bechtold,
luettuna yhdessä liitteessä I olevan I kohdan C alakohdan b         Lutz Hootz Hirsch and Partnersin asianajotoimisto, proses
alakohdan määritelmän <anssa .
                                                                    siosoite Luxemburgissa Loeschin ja Wolterin toimisto, 11
                                                                    Rue Goethe .
(!) EYVL N:o L 149 , 5 . 7. 1971 , s. 2
                                                                    Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:
                                                                    1 . Kumoaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Schleswig-Holsteinisches
                                                                        asteen tuomioistuimen toisen jaoston 27 päivänä
Landessozialgericht on esittänyt päätöksellään 28 päivänä               lokakuuta 1994 asiassa T-35/92 antaman tuomion,
marraskuuta 1994 asiassa Aororita Hanßen vastaan Bun
                     desanstalt für Arbeit
                                                                        joka on annettu valittajalle tiedoksi 3 päivänä marras
                                                                        kuuta 1994,
                          (Asia C-6/95 )
                           ( 95/C 54/13 )                           2 . julistaa mitättömäksi ETY:n perustamissopimuksen
                                                                        85 artiklan mukaisesta menettelystä tehdyn komission
Schleswig-Holsteinisches Landessozialgericht ( 7. osasto )              päätöksen 92/157/ETY (IV/B-2/31.370 ja 31.446 — UK
pyytää Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta 28 päivänä                  Tractor Registration Exchange ) (*), ja
marraskuuta 1994 tekemällään ja tuomioistuimen kirjaa
                                                                    3 . velvoittaisi komission maksamaan oikeudenkäyntiku
moon 13 päivänä tammikuuta 1995 saapuneella päätök
sellä ennakkoratkaisua asiassa Aororita Hanßen vastaan                  lut, jotka kantajalle/valittajalle ovat aiheutuneet sekä
                                                                        yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
Bundesanstalt für Arbeit seuraaviin kysymyksiin:
                                                                        että yhteisöjen tuomioistuimessa.
a ) Onko asetuksen N:o 1408/71 /ETY ( x ) 3 artiklan 1 koh
     dan perusteella jäsenvaltion kansalaisella, joka asuu          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     toisessa jäsenvaltiossa kuin siinä, jonka kansalainen hän      1 . Ristiriitaiset ja riittämättömät perustelut
     on, oikeutta työttömyyspäivärahan saantiin kolman
     nessa valtiossa työskentelyn perusteella, koska hänellä        Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on
     olisi (hypoteettisesti ) asuinmaan kansalaisena oikeus         tehnyt oikeudellisen virheen pysyttäessään komission


title: Asia T-504/04: S.p.a. Navigazione Libera del Golfon 29.12.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               5.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 57/37

         S.p.a. Navigazione Libera del Golfon 29.12.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-504/04)
   (2005/C 57/64)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   S.p.a. Navigazione Libera del Golfo (N.L.G.), kotipaikka Napoli, edustajanaan asianajaja S. Ravenna, on nostanut 29.12.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanteessa vaaditaan kumoamaan EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan ja 86 artiklan 2 kohdan nojalla 16.3.2004 tehty päätös (1), joka koskee Italian Caremar-nimiselle merikuljetusajan julkiselle yritykselle (Gruppo Tirrenia) myöntämän tukijärjestelmän hyväksymistä.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               1)

               kumoaa 3 artiklan 1 kohdan siltä osin kuin siinä hyväksytään Caremarille myönnetyt tuet matkustajienkuljetuspalveluja varten reitillä Napoli Beverello–Capri 1.1.1992 lukien, ja määrää palautettaviksi 6.8.1989 lukien lainvastaisesti saadut tuet;

               2)

               kumoaa 3 artiklan 2 kohdan a alakohdan siltä osin kuin se koskee säännöllisille ”matkustajienkuljetuspalveluille suurnopeusaluksilla” myönnettyjen tukien lakkauttamista reitillä Napoli Beverello–Capri 1.1.1992 lukien, 6.8.1989 sijaan, ja määrää samalla, että Caremarin lainvastaisesti saamat tuet on palautettava viimeksi mainitusta päivämäärästä lukien;

               3)

               määrää, että Caremarin velvollisuus vähentää matkustajienkuljetuskapasiteettia suurnopeusaluksilla on pantava täytäntöön ja että tätä koskevat palvelut on lakkautettava 1.1.2005 lukien;

               4)

               toissijaisesti, mikäli ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei kumoa 3 artiklan 1 kohtaa edellä 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla:

                           a)

                           määrää, että Caremarin 29 kuukauden ajan 6.8.1989–1.1.1992 (hyväksynnän voimaantulopäivä) lainvastaisesti saamat tuet on palautettava;

                           b)

                           kumoaa 2 kohdan d alakohdan siltä osin kuin siinä ei määrätä velvollisuudesta julkistaa Caremarille uskotusta julkisesta palveluvelvoitteesta aiheutuneita kustannuksia sekä vuosittain myönnettyjen tukien määrää;

                           c)

                           kumoaa 5 artiklan siltä osin kuin siinä ei määrätä velvollisuudesta ilmoittaa etukäteen tuista, jotka liittyvät Caremarin muuttamiin hintoihin, ryhmäalennukset mukaan luettuina;

               5)

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajana oleva yhtiö, jolle Regione Campanian 14.12.2001 tekemällä päätöksellä uskottiin täsmällisiä julkisia palveluvelvoitteita ilman mitään korvausta, on riitauttanut 16.3.2004 tehdyn komission päätöksen (ei julkaistu EUVL:ssä), joka koskee Italian Adriatica- Caremar-, Siremar-, Saremar- ja Toremar-nimisille merenkulkuyhtiöille (Gruppo Tirrenia) myöntämiä valtiontukia, erityisesti siltä osin kuin se koskee reittiä Napoli Molo Beverello–Capri koskevia määräyksiä, jotka sisältyvät kanteen kohteena olevan päätöksen 3 artiklan 1 kohtaan ja 2 kohdan a alakohtaan.
   Näissä määräyksissä:

               —

               hyväksytään Caremarille matkustajienkuljetuspalvelua varten laivareitillä Napoli Beverello–Capri myönnetyt tuet 1.1.1992 lukien, ja

               —

               lakkautetaan säännöllisiä matkustajienkuljetuksia suurnopeusaluksilla koskevia palveluja varten reitillä Napoli Beverello myönnetyt tuet, mutta vasta 1.12.2004 lukien.

         Kantaja väittää, että on lainvastaista hyväksyä tuet, joiden tarkoituksena on korvata Caremar-nimiselle julkiselle yritykselle uskotuista julkisista palveluvelvoitteista aiheutuvat ylimääräiset kustannukset, koska vaaditut edellytykset eivät täyty esillä olevassa asiassa. Se vetoaa tämän osalta perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan ja 7.12.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3577/1992 rikkomiseen sekä siihen, ettei asiakirjoja ole perusteltu riittävästi eikä asianmukaisesti.
   Kantaja väittää erityisesti seuraavaa:

               —

               reitillä Napoli–Capri kilpailee 2 yksityistä merenkulkuyritystä (N.L.G. ja S.N.A.V.), jotka tarjoavat vastaavanlaisia tai jopa täysin samanlaisia palveluja ympärivuotisesti; julkisen palveluvelvoitteen uskominen Caremarille ei ole näiden markkinavoimien mukanaolon vuoksi mitenkään tarpeen;

               —

               tästä huolimatta kyseisten kahden yksityisen yrityksen takaamista palveluista on tehty Regione Campanian julkisoikeudellinen sopimus, tarkoituksena vahvistaa täsmälliset julkiset palveluvelvoitteet aikataulujen, hintojen, säännöllisyyden, jatkuvuuden, alustyyppien ja palvelujen laadun osalta; nämä vastaavat osittain tai kokonaan Caremarille uskottuja julkisia palveluvelvoitteita;

               —

               näitä palveluja toteuttaessaan Caremarille aiheutuu tappiota, joka on korvattu vuodesta 1974 lukien ”talouden tasausta koskevilla vuotuisilla tuilla” (yksityiset yritykset eivät saa mitään tukia, mistä määrätään nimenomaisesti Regione Campanian päätöksessä);

               —

               koska Caremarille uskotusta julkisesta palvelusta aiheutuvia kustannuksia ei ole määritetty julkisen tarjouskilpailun perusteella, jotta voitaisiin arvioida julkiselle yritykselle myönnettyjen tukien asianmukaisuutta, komission olisi pitänyt arvioida ylimääräisiä kustannuksia ottamalla huomioon keskivertoyritykselle vastaavanlaisten palvelujen tarjoamisesta aiheutuvat kustannukset (esim. samalla reitillä Napoli–Capri toimiville yksityisille yrityksille aiheutuvat menot).

         Lopuksi kantaja vetoaa myös siihen, että komissio on syyllistynyt harkintavallan väärinkäyttöön siltä osin kuin se on ottanut kanteen kohteena olevaan päätökseen markkinoidenjakamisperusteita, joissa erotellaan ajallisesti matkustaja-aluksilla tarjotut palvelut suurnopeusaluksilla tarjotuista palveluista, ja tämän perusteella hyväksytään tukijärjestelmä, jolla suositaan Caremarin tarjoamaa matkustajienkuljetuspalvelua. Tämän järjestelmän ei olisi muutoin voitu katsoa soveltuvan yhteismarkkinoille, kun otetaan huomioon, että kilpailevat yksityiset yritykset toimivat vastaavissa olosuhteissa matkustajienkuljetuspalvelujen osalta.

      (1)  Ei vielä julkaistu EUVL:ssä.


title: Asia T-358/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.10.2015 – Italia v. komissio (Maaseuturahasto — Maaseuturahastosta rahoitettaviin menoihin liittyvien jäsenvaltioiden maksajavirastojen tilien tarkastaminen ja hyväksyminen — Päätös, jonka mukaan tiettyä määrää ei voida käyttää uudelleen Basilicatan alueen maaseudun kehittämissuunnitelmassa — Asetuksen (EY) N:o 1290/2005 30 artikla — Perusteluvelvollisuus)

text:
               30.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 398/34

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.10.2015 – Italia v. komissio
   (Asia T-358/13) (1)

   ((Maaseuturahasto - Maaseuturahastosta rahoitettaviin menoihin liittyvien jäsenvaltioiden maksajavirastojen tilien tarkastaminen ja hyväksyminen - Päätös, jonka mukaan tiettyä määrää ei voida käyttää uudelleen Basilicatan alueen maaseudun kehittämissuunnitelmassa - Asetuksen (EY) N:o 1290/2005 30 artikla - Perusteluvelvollisuus))
   (2015/C 398/44)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamiehet: G. Palmieri ja B. Tidore, avustajanaan avvocato dello Stato M. Salvatorelli)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Aquilina ja P. Rossi)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahastosta) rahoitettaviin menoihin liittyvien jäsenvaltioiden maksajavirastojen tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä varainhoitovuoden 2012 osalta 26.4.2013 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen 2013/209/EU (EUVL L 118, s. 23) osittainen kumoamisvaatimus siltä osin kuin siinä luokitellaan ”määräksi, jota ei voida käyttää uudelleen”5 0 06  487,10 euron summa, joka liittyy Basilicatan alueen (Italia) maaseudun kehittämissuunnitelmaan

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 252, 31.8.2013.


title: Asia T-269/11 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 15.11.2011 — Xeda International v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Kasvinsuojeluaineet — Tehoaine etoksikiini — Etoksikiinin sisällyttämättä jättäminen direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I — Etoksikiinia sisältävien kasvinsuojeluaineiden lupien peruuttaminen — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               28.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 25/52

      Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 15.11.2011 — Xeda International v. komissio
      (Asia T-269/11 R)
      (Väliaikainen oikeussuoja - Kasvinsuojeluaineet - Tehoaine etoksikiini - Etoksikiinin sisällyttämättä jättäminen direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I - Etoksikiinia sisältävien kasvinsuojeluaineiden lupien peruuttaminen - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty)
      (2012/C 25/102)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Xeda International SA (Saint-Andiol, Ranska) (edustajat: asianajajat C. Mereu ja K. Van Maldegem)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: D. Bianchi, G. von Rintelen ja P. Ondrůšek)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Etoksikiinin sisällyttämättä jättämisestä neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I ja päätöksen 2008/941/EY muuttamisesta 3.3.2011 annetun komission päätöksen 2011/143/EU (EUVL L 59, s. 71) täytäntöönpanon lykkäämistä ja mahdollisesti muita välitoimia koskeva hakemus

         Määräysosa

                  1)

                  Välitoimihakemus hylätään.

                  2)

                  Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-34/12 P: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 3.9.2013 — Valittajina Idromacchine SpA, Alessandro Capuzzo ja Roberto Capuzzo sekä muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Sopimussuhteen ulkopuolinen Euroopan unionin vastuu — Vahingonkorvauskanne — Komission päätös aloittaa muodollinen tutkintamenettely — Maininnat, joilla loukataan kolmannen yhtiön etuja — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)

text:
               23.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 344/38

         Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 3.9.2013 — Valittajina Idromacchine SpA, Alessandro Capuzzo ja Roberto Capuzzo sekä muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-34/12 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Sopimussuhteen ulkopuolinen Euroopan unionin vastuu - Vahingonkorvauskanne - Komission päätös aloittaa muodollinen tutkintamenettely - Maininnat, joilla loukataan kolmannen yhtiön etuja - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)
   2013/C 344/65
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittajat: Idromacchine SpA, Alessandro Capuzzo ja Roberto Capuzzo (edustajat: avvocato W. Viscardini ja avvocato G. Donà)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamies: D. Grespan, avustajanaan avvocato F. Ruggeri Laderchi)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-88/09, Idromacchine ym. vastaan komissio, 8.11.2011 antamasta tuomiosta, jolla hylättiin osittain kanne, jolla vaadittiin korvausta vahingosta, jonka oli väitetty aiheutuneen siitä, että Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistussa, 30.12.2004 tehdyssä komission päätöksessä K(2002) 5426 lopullinen ”Valtiontuet — Italia — Kemikaalisäiliöaluksen kolmen vuoden toimitusajan pidentäminen — Kehotus huomautusten esittämiseen (EY) 88 artiklan 2 kohdan mukaisesti” oli perättömiä tietoja, joilla loukattiin muun muassa Idromacchinen imagoa ja mainetta — Huolellisuusvelvoite — Puolustautumisoikeuksien loukkaaminen — Perustelujen puuttuminen

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Idromacchine SpA, Alessandro Capuzzo ja Roberto Capuzzo velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut yhteisvastuullisesti.

      (1)  EUVL C 89, 24.3.2012.