title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 22 päivänä marraskuuta 2001 asiassa T-139/98, Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato (AAMS) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu – EY:n perustamissopimuksen 86 artikla (josta on tullut EY 82 artikla) – Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö – Italian savukeala – Jakelusopimus – Kilpailua vääristävät sopimuslausekkeet – Kilpailua vääristävät menettelytavat – Sakon alentaminen)

text:
16.2.2002              FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 44/11
                                             ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                  YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                   TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                 22 päivänä marraskuuta 2001                                              18 päivänä syyskuuta 2001
asiassa T-139/98, Amministrazione Autonoma dei Mono-
                                                                       asiassa T-112/99, Métropole télévision (M6) vastaan Eu-
poli di Stato (AAMS) vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                                roopan yhteisöjen komissio (1)
                              sio (1)
(Kilpailu – EY:n perustamissopimuksen 86 artikla (josta                (Kumoamiskanne – Kilpailu – Maksutelevisio – Yhteisyritys
on tullut EY 82 artikla) – Määräävän markkina-aseman                   – EY:n perustamissopimuksen 85 artikla (josta on tullut EY
väärinkäyttö – Italian savukeala – Jakelusopimus – Kilpailua           81 artikla) – EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta
vääristävät sopimuslausekkeet – Kilpailua vääristävät me-              – Puuttumattomuustodistus – Liitännäisrajoitus – Rule of
               nettelytavat – Sakon alentaminen)                       reason – EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohta –
                                                                                Poikkeuslupapäätös – Voimassaoloaika)
                         (2002/C 44/18)
                                                                                (2002/C 44/19)
                    (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Asiassa T-139/98, Amministrazione Autonoma dei Monopoli
di Stato (AAMS), asiamiehinään avvocato dello Stato P. G. Ferri
ja avvocato dello Stato D. Del Gaizo, prosessiosoite Luxembur-         Asiassa T-112/99, Métropole télévision (M6), kotipaikka Neuil-
gissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään             ly-sur-Seine (Ranska), Suez-Lyonnaise des Eaux, kotipaikka
G. Marenco ja L. Pignataro), jota tukevat Rothmans Internatio-         Nanterre (Ranska), France Télécom, kotipaikka Pariisi, edustaji-
nal Europe BV, kotipaikka Amsterdam (Alankomaat), edustaja-            naan asianajaja D. Théophile, prosessiosoite Luxemburgissa, ja
naan solicitor S. Crosby, prosessiosoite Luxemburgissa, ja JT          Télévision Française 1 SA (TF1), kotipaikka Pariisi, edustajinaan
International BV, aiemmin R. J. Reynolds International BV,             asianajajat P. Dunaud ja P. Elsen, prosessiosoite Luxemburgissa,
kotipaikka Hilversum (Alankomaat), edustajinaan asianajajat            vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään E. Gip-
O. W. Brouwer, J.-N. Louis ja T. Janssens, prosessiosoite              pini Fournier ja K. Wiedner), jota tukee CanalSatellite, kotipaik-
Luxemburgissa, jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen           ka Pariisi, edustajinaan asianajajat L. Cohen-Tanugi ja F. Brunet,
tuomioistuinta ensisijaisesti kumoamaan EY:n perustamissopi-           prosessiosoite Luxemburgissa, jossa kantajat vaativat yhteisö-
muksen 86 artiklan mukaisesta menettelystä 17 päivänä                  jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan
kesäkuuta 1998 tehdyn komission päätöksen (IV/36.010-F3 –              EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan mukaisesta menette-
Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato) (EYVL                  lystä (IV/36.237 – TPS) 3 päivänä maaliskuuta 1999 tehdyn
L 252, s. 47) ja toissijaisesti alentamaan määrättyä sakkoa,           komission päätöksen 1999/242/EY (EYVL L 90, s. 6) 2 ja
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaos-         3 artiklan, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas
to), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Lindh             jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Azizi
sekä tuomarit R. Garcı́a-Valdecasas ja J. D. Cooke, kirjaaja:          sekä tuomarit K. Lenaerts ja M. Jaeger; kirjaaja: hallintovirka-
lakimiesavustaja E. Sheehan, on 22.11.2001 antanut tuomion,            mies D. Christensen, on 18.9.2001 antanut tuomion, jonka
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                      tuomiolauselma on seuraava:
1)    Kanne hylätään.                                                  1)    Kanne hylätään.
2)    AAMS velvoitetaan korvaamaan komission ja väliintulijoiden       2)    Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja ne
      oikeudenkäyntikulut sekä vastaamaan omista oikeudenkäynti-             velvoitetaan korvaamaan vastaajan ja väliintulijan oikeuden-
      kuluistaan.                                                            käyntikulut.
(1) EYVL C 358, 21.11.1998.                                            (1) EYVL C 226, 7.8.1999.


title: Asia C-452/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 4.10.2007 — Health Research Inc.

text:
               8.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/27

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 4.10.2007 — Health Research Inc.
   (Asia C-452/07)
   (2007/C 297/44)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesgerichtshof
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Health Research Inc.
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko lääkkeiden lisäsuojatodistuksen aikaansaamisesta 18.6.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1768/92 (1) 7 artiklan 1 kohdassa olevasta ”päivästä, jolloin 3 artiklan b alakohdassa mainittu lupa tuotteelle saattaa se lääkkeenä markkinoille annettiin” määrättävä yhteisön oikeuden nojalla vai viitataanko tässä sääntelyssä siihen päivään, jona lupa tulee voimaan kysymyksessä olevan jäsenvaltion oikeuden mukaan?

               2)

               Jos yhteisöjen tuomioistuin katsoo, että ensimmäisessä kysymyksessä olevasta päivästä määrätään yhteisön oikeudessa: Mikä päivä on katsottava ratkaisevaksi tältä osin?

      (1)  EYVL L 182, s. 1.


title: Asia C-514/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht München I (Saksa) on esittänyt 26.9.2013 — Ettayebi Bouzalmate v. Kreisverwaltung Kleve

text:
               14.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 367/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht München I (Saksa) on esittänyt 26.9.2013 — Ettayebi Bouzalmate v. Kreisverwaltung Kleve
   (Asia C-514/13)
   2013/C 367/41
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht München I

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Ettayebi Bouzalmate

      Vastapuoli: Kreisverwaltung Kleve

      Ennakkoratkaisukysymys

   Seuraako jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY (1) 16 artiklan 1 kohdasta jäsenvaltioille velvollisuus lähtökohtaisesti panna maastapoistamista varten toteutettava säilöönotto täytäntöön erityisissä säilöönottolaitoksissa myös silloin, kun tällaisia laitoksia on vain osassa kyseisen jäsenvaltion liittovaltiollisista alayksiköistä, mutta ei siinä, jossa säilöönotto on jäsenvaltion liittovaltiollisia alayksikköjä koskevien sääntöjen mukaisesti pantava täytäntöön?

      (1)  EUVL L 348, s. 98.


title: Asia F-67/11: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 28.5.2013 — Marcuccio v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Komission päätöksen kumoaminen — Unionin yleisen tuomioistuimen tuomion täytäntöönpano — Täytäntöönpanon laiminlyönnistä aiheutunut vahinko — Edellytykset — Selvästi täysin perusteeton kanne)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/85

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 28.5.2013 — Marcuccio v. komissio
   (Asia F-67/11) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Komission päätöksen kumoaminen - Unionin yleisen tuomioistuimen tuomion täytäntöönpano - Täytäntöönpanon laiminlyönnistä aiheutunut vahinko - Edellytykset - Selvästi täysin perusteeton kanne)
   2013/C 225/197
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja J. Baquero Cruz, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Henkilöstö — Vaatimus kumota komission päätös, jolla hylättiin kantajan vaatimus yhtäältä siitä, että komissio panee täytäntöön virkamiestuomioistuimen asiassa F-56/09, Marcuccio vastaan komissio, 9.6.2010 antaman tuomion tuomiolauselman 2 kohdan ja toisaalta siitä, että korvataan ne vahingot, jotka kantaja väittää itselleen aiheutuneen

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään selvästi täysin perusteettomana.

               2)

               Luigi Marcuccio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien välitoimimenettelystä asiassa F-67/11 R, Marcuccio vastaan komissio, aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 319, 29.10.2011, s. 29.


title: Asia C-251/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 11.1.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Asetuksen (ETY) N:o 3577/92 1 artikla ja 2 artiklan 1 kohta — Liikenne — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Meriliikenteen kabotaasi — Hinauspalvelu avomerellä)

text:
               24.2.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 42/2

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 11.1.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-251/04) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Asetuksen (ETY) N:o 3577/92 1 artikla ja 2 artiklan 1 kohta - Liikenne - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Meriliikenteen kabotaasi - Hinauspalvelu avomerellä)
   (2007/C 42/02)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Zavvos ja K. Simonsson)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: A. Samoni-Rantou ja S. Chala)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta meriliikenteeseen jäsenvaltioissa (meriliikenteen kabotaasi) 7.12.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3577/92 (EYVL L 364, s. 7) 1 artiklan rikkominen — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan ainoastaan Kreikan lipun alla purjehtivat alukset voivat tarjota hinauspalveluita avomerellä
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 201, 7.8.2004.


title: Asia C-548/14: Valitus, jonka Arnoldo Mondadori Editore SpA on tehnyt 28.11.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-490/12, Arnoldo Mondadori Editore SpA v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) 26.9.2014 antamasta tuomiosta

text:
               2.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 73/10

      Valitus, jonka Arnoldo Mondadori Editore SpA on tehnyt 28.11.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-490/12, Arnoldo Mondadori Editore SpA v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) 26.9.2014 antamasta tuomiosta
      (Asia C-548/14)
      (2015/C 073/16)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittaja: Arnoldo Mondadori Editore SpA (edustajat: avvocato G. Dragotti, avvocato R. Valenti, avvocata S. Balice ja avvocata E. Varese)

         Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), Grazia Equity GmbH

         Vaatimukset

      Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

                  —

                  kumoaa valituksenalaisen tuomion 25-33 ja 68-83 kohdan kaikista valituksessa esitetyistä syistä

                  —

                  hyväksyy valittajan nostaman kanteen valituslautakunnan päätöksestä tai toissijaisesti palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen sen uudelleen tarkastelemiseksi ja

                  —

                  velvoittaa SMHV:n korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut sekä ensimmäisessä oikeusasteessa että muutoksenhaussa.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Valittaja väittää, että valituksenalainen tuomio on kumottava osittain seuraavista syistä:

                  A.

                  Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se katsoi, ettei neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 (yhteisön tavaramerkkiasetus) (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa voitu soveltaa, ottamatta huomioon unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä, joka koskee sitä, täydentävätkö tavarat ja palvelut toisiaan, sekä keskinäisen riippuvuuden periaatetta; unionin yleinen tuomioistuin jätti niin ikään huomiotta asianomaisten tavaroiden ja palvelujen samankaltaisuutta koskevat tosiseikat ja todisteet, jotka AME oli sille esittänyt, tai vääristi niitä ainakin täydentävyyttä koskevan käsitteen osalta.

                  B.

                  Unionin yleinen tuomioistuin rikkoi yhteisön tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 5 kohtaa seuraavista syistä:

                              a.

                              Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsomalla, että AMEn tavaramerkki oli tunnettuudeltaan tietyn laajuinen, mitä ei edellytetä yhteisön tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 5 kohdassa säädetyn tehostetun suojan soveltamiseksi; unionin yleinen tuomioistuin ei myöskään noudattanut unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä vahvistettuja kriteerejä tavaramerkin tunnettuuden laajuuden arvioimiseksi

                              b.

                              Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se katsoi, ettei kyseisten merkkien välillä ollut olemassa yhteyttä, merkityksellisten tekijöiden (eli asianomaisten tavaroiden tai palvelujen luonteen, yleisön merkityksellinen osan, aikaisemman tavaramerkin tunnettuuden voimakkuuden ja aikaisemman tavaramerkin erottamiskyvyn asteen) arvioimisen perusteella, mikä ei ole unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä yhteisön tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 5 kohdan soveltamisen yhteydessä vahvistettujen kriteerien mukaista; unionin yleinen tuomioistuin erehtyi niin ikään tarkastellessaan kyseisten merkkien välisen sekaannusvaaran todennäköisyyden olemassaoloa, mitä ei edellytetä yhteisön tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 5 kohdan soveltamiseksi

                              c.

                              Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se katsoi, ettei yhteisön tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 5 kohta ollut sovellettavissa, arvioimatta, saisiko haettu merkki perusteetonta etua aikaisemmasta ja tunnetusta tavaramerkistä tai voisiko se aiheuttaa haittaa sille.

         (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).


title: Asia C-320/15: Kanne 26.6.2015 – Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               5.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/2

         Kanne 26.6.2015 – Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-320/15)
   (2015/C 328/02)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Zavvos ja E. Manhaeve)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta

      Vaatimukset

               —

               on todettava, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut yhdyskuntajätevesien käsittelystä annetun direktiivin 91/271/ETY (1) 4 artiklan 1 ja 3 kohdan mukaisia velvoitteitaan

               —

               Helleenien tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Komissio nimeää kanteessaan Helleenien tasavallan tiettyjen taajamien puhdistamot, jotka eivät täytä direktiivin vaatimuksia joko siksi, ettei tarvittavia puhdistamoja ole rakennettu tai kunnostettu asianmukaisesti (taajamat Prosotsani, Doxatos, Eleftheroypoli, Vagia ja Galatista), joten näiden taajamien yhdyskuntajätevesiä ei käsitellä biologisesti tai vastaavalla tavalla ennen vesistöön johtamista, tai siksi, että otetut näytteet (taajamat Desfina, Polykronos ja Khanioti) osoittavat, etteivät puhdistamot toimi direktiivin vaatimusten mukaisesti.

               2.

               Direktiivin 91/271/ETY 4 artiklan 1 kohdan mukaan viemäröidyt yhdyskuntajätevedet (taajamissa, joiden avl on yli 2  000) on ennen vesistöön johtamista käsiteltävä biologisesti tai vastaavalla tavalla, ja 4 artiklan 3 kohdan mukaan kyseisten yhdyskuntajätevesien on täytettävä direktiivin liitteessä I olevassa B kohdassa vahvistetut vaatimukset (joista yksi on se, että puhdistamolle tulevasta ja käsitellystä, vesistöön johdettavasta jätevedestä otetaan edustavat näytteet).

               3.

               Komissio korostaa, että jotta jäsenvaltion voitaisiin katsoa täyttävän direktiivin mukaiset yhdyskuntajätevesien käsittelyä koskevat velvoitteensa, sen on toimitettava riittävät tiedot yhdyskuntajätevesien laadusta niiden käsittelyn jälkeen. Jotta taajaman jätevesien laatua ja siten niiden käsittelyä direktiivin 4 artiklan mukaisesti voitaisiin arvioida direktiivissä edellytetyin tavoin luotettavasti, jäsenvaltioiden on lisäksi saavutettava hyväksyttävät tulokset ainakin yhden vuoden ajan laitteiston käyttöönotosta lähtien ottamalla näytteitä direktiivissä 91/271/ETY säädettyjen menetelmien mukaisesti.

         A)   Taajamat Prosotsani (avl 5882), Doxatos (avl 3815), Eleftheroypoli (avl 4934), Vagia (avl 4509) ja Galatista (avl 2974)

               4.

               Komissio katsoo, että koska neljän taajaman (Prosotsani, Doxatos, Eleftheroypoli ja Vagia) yhdyskuntajätevesiä ei käsitellä biologisesti tai vastaavalla tavalla ennen vesistöön johtamista, direktiivin 4 artiklaa on rikottu. Kreikan viranomaiset myöntävät itsekin, että direktiivin säännöksiä noudatetaan näiden taajamien osalta täysimääräisesti vasta sitten, kun ne ovat saaneet yhteisrahoitetut rakennustyöt valmiiksi. Komissio katsoo, että vaikka tarvittavat työt on jo sisällytetty toimintaohjelman ”Ympäristö ja kestävä kehitys” painopistealueeseen ”02 Vesivarojen suojelu ja hallinta”, ohjelmassa ei edellytetä töiden valmistuvan Eleftheroypolin ja Prosotsanin taajamissa määräajassa eivätkä Kreikan viranomaiset ole ilmoittaneet selvää ajankohtaa Vagian ja Doxatosin taajamien osalta. Kreikan viranomaisten vastauksesta ilmenee, että Galatistan asianomaisten puhdistamojen toiminnassa on ongelmia ja se pitäisi kunnostaa, jotta se toimisi direktiivin säännösten mukaisesti.

         B)   Taajamat Desfina (avl 2024), Polykronos (avl 10 443) ja Khanioti (avl 9 000)

               5.

               Vaikka Kreikan viranomaiset ovat lähettäneet kolmen taajaman [Desfina, Polykronos ja Khanioti] osalta tulokset jätevedenpuhdistamoista otetuista useista näytteistä, komissio katsoo näytteiden osoittavan, etteivät kyseiset puhdistamot toimi direktiivin vaatimusten mukaisesti.

      Polykronos

               6.

               Komissio toteaa, että vaatimuksia täyttämättömien näytteiden lukumäärä on sekä vuonna 2012 että vuonna 2013 ylittänyt sallitun lukumäärän ja ettei vuosina 2012 ja 2013 ole otettu riittävästi näytteitä.

      Khanioti

               7.

               Komissiolle lähetettyjä näytteitä tämän taajaman osalta ei voida pitää edustavina ja säännöllisin väliajoin otettuina, koska vuoden 2012 tammikuusta huhtikuuhun ei ole otettu ainoatakaan näytettä eikä kyseisen taajaman osalta ole toimitettu ainoatakaan näytettä vuodelta 2013.

      Desfina

               8.

               Koska vuosina 2012 ja 2013 otettujen näytteiden lukumäärä on ollut riittämätön, näytteet eivät ole voineet olla säännöllisin väliajoin otettuja siten kuin direktiivissä edellytetään (vuodelta 2012 vain 2 näytettä 12 näytteen sijasta), eli näytteet ovat jääneet puuttumaan 10 kuukaudelta; vuonna 2013 on otettu 8 näytettä, joista kaksi koskee heinäkuuta, joten näytteet ovat jääneet puuttumaan 5 kuukaudelta.

      (1)  EYVL L 135, s. 40.


title: Asia F-87/06: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 27.3.2007 — Manté v. neuvosto (Henkilöstö — Palkkaus — Asettautumiskorvaus — Kansallinen asiantuntija, joka on nimitetty virkamieheksi — Perusteettoman edun palauttaminen — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/42

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 27.3.2007 — Manté v. neuvosto
   (Asia F-87/06) (1)

   (Henkilöstö - Palkkaus - Asettautumiskorvaus - Kansallinen asiantuntija, joka on nimitetty virkamieheksi - Perusteettoman edun palauttaminen - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   (2007/C 96/88)
   Oikeudenkäyntikieli:ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Thierry Manté (Woluwe-Saint-Pierre, Belgia) (edustajat: asianajaja S. Rodrigues ja asianajaja C. Bernard-Glanz)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Simm ja I. Sulce)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ensinnäkin neuvoston nimittävän viranomaisen 22.8.2005 tekemän sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla kieltäydytään myöntämästä kantajalle, joka on ensin ollut kansallinen asiantuntija ja josta sittemmin on tullut Euroopan yhteisöjen virkamies, asettautumiskorvausta ja jossa määrätään sen takaisinperintä, ja toiseksi vahingonkorvausvaatimus
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaa Mantélle puolet hänen oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 237, 30.9.2006, s. 19.


title: Asia T-317/11 P: Valitus, jonka Ioannis Vakalis on tehnyt 14.6.2011 virkamiestuomioistuimen asiassa F-38/10, Vakalis v. komissio, 13.4.2011 antamasta tuomiosta

text:
               24.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/24

         Valitus, jonka Ioannis Vakalis on tehnyt 14.6.2011 virkamiestuomioistuimen asiassa F-38/10, Vakalis v. komissio, 13.4.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia T-317/11 P)
   2011/C 282/52
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Ioannis Vakalis (Luvinate, Italia) (edustaja: asianajaja S. A. Pappas)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riidanalaisen tuomion;

               —

               hyväksymään kaikki ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyt vaatimukset lukuun ottamatta vaatimusta, jonka virkamiestuomioistuin on perustellusti jättänyt tutkimatta;

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tällä valituksella vaaditaan kumoamaan virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa Vakalis v. komissio 13.4.2011 antama tuomio.
   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa neljään valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste, joka perustuu virkamiestuomioistuimen perustelujen epäjohdonmukaisuuteen ja siihen, että virkamiestuomioistuin ei ole tehnyt johtopäätöksiä havainnoistaan, koska se on katsonut, että valuuttavaihtelujen huomioon ottaminen on komission tehtävä. Komissio ei valittajan mukaan kuitenkaan ota huomioon tätä kysymystä. Riidanalainen tuomio on siis epäjohdonmukaisesti perusteltu.

               2)

               Toinen valitusperuste, joka perustuu siihen, että virkamiestuomioistuin on erehtynyt sille esitetystä kysymyksestä. Riidanalaisesta tuomiosta käy ilmi, että virkamiestuomioistuin on ymmärtänyt, että kysymys koski sitä, onko sellaisten virkamiesten, joihin sovelletaan vuoden 1969 henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevien 11 ja 12 artiklan yleisiä täytäntöönpanosäännöksiä ja virkamiesten, joihin sovelletaan vuoden 2004 henkilöstösääntöjen yleisiä täytäntöönpanosäännöksiä, erilainen kohtelu lainvastaista, vaikka virkamiestuomioistuimelle esitetyllä kysymyksellä haluttiin tietää, ”ovatko uudet täytäntöönpanosäännökset syrjiviä siltä osin kuin niissä sovelletaan samanlaista kohtelua erilaisissa tilanteissa”. Näin ollen valittaja väittää, että virkamiestuomioistuin on virheellisesti hylännyt yhdenvertaisuusperiaatteen loukkaamista koskevan kanneperusteen.

               3)

               Kolmas valitusperuste, joka perustuu siihen, että virkamiestuomioistuin on korvannut perustelut uusilla perusteilla. Valittaja väittää yhtäältä, että täytäntöönpanosäännöksiä koskevat taloudelliset perustelut ovat tulleet esille vasta suullisessa käsittelyssä ja toisaalta, että nämä perustelut ovat erilaiset kuin valittajalle valituksen hylkäämisen yhteydessä annetut perustelut (perustelut, jotka virkamiestuomioistuin on myöntänyt riittämättömiksi). Oikeuskäytännön mukaan virkamiestuomioistuimen asiana ei ole korjata puuttuvia perusteluja tai täydentää kyseisiä komission perusteluja lisäämällä tai asettamalla niiden tilalle seikkoja, jotka eivät käy ilmi itse riidanalaisesta päätöksestä.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen siltä osin kuin virkamiestuomioistuin on hylännyt yhdenvertaisuusperiaatetta koskevan kanneperusteen sillä perusteella, että valittaja ei osoittanut, että kyseessä oli perusteeton erilainen kohtelu. Valittaja on kuitenkin osoittanut, että erilaista kohtelua ei voitu perustella euron käyttöön ottamisella, joka oli hänen valituksensa alkuperäinen hylkäämisperuste.


               3.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 208/5

         Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsichtin 27 päivänä maaliskuuta 2009 esittämä pyyntö saada EFTAn tuomioistuimen neuvoa-antava lausunto asiassa Inconsult Anstalt vastaan Finanzmarktaufsicht
   (Asia E-4/09)
   2009/C 208/05
   Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht (rahoitusmarkkinaviranomaisen muutoksenhakuelin) on esittänyt 27 päivänä maaliskuuta 2009 päivätyllä kirjeellä pyynnön saada EFTAn tuomioistuimen neuvoa-antava lausunto asiassa Inconsult Anstalt vastaan Finanzmarktaufsicht. Kirje saapui tuomioistuimen kansliaan 14 päivänä huhtikuuta 2009 ja koskee seuraavia kysymyksiä:

               1)

               Kuinka vakuutusedustuksesta 9 päivänä joulukuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/92/EY 2 artiklan 12 kohtaa tulisi tulkita niiden kriteerien osalta, joiden mukaan Internet-sivujen voidaan katsoa muodostavan ”pysyvän välineen”?


title: Asia C-67/02: Euroopan yhteisöjen komission 28.2.2002 Irlantia vastaan nostama kanne

text:
4.5.2002                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 109/33
Italian tasavallan 28.2.2002 Euroopan yhteisöjen komis-                        yritykset. Tämän tavoitteen toteuttamiseksi oli välttämä-
                  siota vastaan nostama kanne                                  töntä poistaa julkiseen pääomaan perustuvien pankkira-
                                                                               hastojen osallistuminen säästökassojen ja paikallisten
                            (Asia C-66/02)                                     pankkien toiminnasta. Tällä tavoin pyrittiin poistamaan
                                                                               tai rajoittamaan julkisen pääoman tai pääoman, joka ei
                          (2002/C 109/56)                                      perustu yksityiseen sijoittamiseen, erittäin voimakasta ja
                                                                               pysyvää osuutta Italian pankkiyrityksistä, eikä tämä olisi
                                                                               johtanut, vaikka komissio näin väittääkin, kilpailun vää-
                                                                               ristämiseen vahvistamalla toimenpiteistä hyötyviä yrityk-
Italian tasavalta on nostanut 28.2.2002 Euroopan yhteisöjen                    siä suhteessa muihin, vaan kuten muissa Välimeren alueen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                        pankeissa, se olisi vähentänyt sitä epätasapainoa, joka
vastaan. Kantajan asiamiehenä on Umberto Leanza, jota avus-                    vallitsi aikaisemmin todellisten yksityisten pankkien ja
taa avvocato dello Stato Maurizio Fiorilli.                                    sellaisten ainoastaan muodollisesti yksityisten pankkien
                                                                               välillä, joissa määräysvalta on julkisella pääomalla. Italian
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                   hallituksen mukaan Italian pankkialan yritysten täydelli-
                                                                               nen ja lopullinen yksityistäminen voidaan nähdä yleisesti
–     kumoaa 11.12.2001 Italiaa vastaan käydyssä menette-                      yhteisön edun mukaisena hankkeena, minkä vuoksi siihen
      lyssä C-54/A/2000/EY tehdyn komission päätöksen, joka                    liittyvä tukijärjestely voidaan katsoa perustamissopimuk-
      annettiin tiedoksi 13.1.2002, koska siinä katsotaan perus-               sen 87 artiklan 3 kohdan b alakohdan kannalta soveltu-
      teettomasti, että Italian pankkijärjestelmän uudistamista                vaksi edistämään sitä.
      tukevat verosäännökset voidaan katsoa valtiontueksi
–     velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan
      oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Italian hallitus väittää, että riidanalainen päätös on lainvastai-
nen seuraavista syistä:
a)    Komissio ei ole noudattanut perusteluvelvollisuuttaan
      antamassaan päätöksessä.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 28.2.2002 Irlantia vastaan
b)    Tutkintamenettelyn kohteena ollutta lakia on tarkasteltu                                      nostama kanne
      uudistusta tukevien verotuksellisten toimenpiteiden kil-
      pailuvaikutusten kannalta, vaikka niitä on pidettävä vii-
      meisenä osana Italian luottolaitosjärjestelmän uudistamis-
      prosessissa ja näin osana taloudellista uudistusta, joka on                                   (Asia C-67/02)
      ymmärrettävä ja jota on arvioitava kokonaisuutena myös
      yhteisön kannalta. Niiden merkitystä ei ole mahdollista
      ymmärtää, ellei oteta huomioon tilannetta alalla ennen
      uudistusta. Riidanalaisessa päätöksessä ei ole lainkaan                                      (2002/C 109/57)
      tällaisia arviointeja.
c)    Komissio ei ole asiaa käsitellessään millään tavoin erotta-
      nut toisistaan niitä Italian hallituksen esittämiä vastaseli-
      tyksiä, jotka koskevat sitä, onko kyseisiä verotuksellisia
      toimenpiteitä pidettävä valtiontukena, niistä toissijaisista
      väitteistä, että vaikka toimenpiteet katsottaisiin valtion-        Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 28.2.2002 Euroo-
      tueksi, niihin voidaan soveltaa vapautuksia. Komissiolla           pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.
      oli käytettävissään kaikki tarpeelliset tiedot sen arvioimi-       Kantajan asiamiehenä on Michael Shotter, prosessiosoite Lu-
      seksi, oliko valtion toimenpiteitä pidettävä perustamisso-         xemburgissa.
      pimuksen 87 artiklan 1 kohdassa kiellettynä valtiontuke-
      na vai olisiko ne voitua katsoa 87 artiklan 3 kohdassa
      tarkoitetulla tavalla yhteismarkkinoille soveltuviksi. Ky-
      seessä ei siis ole ainoastaan metodologinen virhe, vaan
      perustelujen puutteellisuus.                                       Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
d)    Perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan osalta legge
      Ciampi -nimisen lain ja asetuksen nro 153/99 syntyhisto-           –     toteaa, ettei Irlanti ole noudattanut simpukkavesiltä vaa-
      ria osoittaa selvästi, millä tavoin Italian lainsäätäjä on               dittavasta laadusta annetun neuvoston direktiivin
      useiden eri säädösten avulla pyrkinyt toteuttamaan voi-                  79/923/ETY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se on jättä-
      makkaan rakenteellisen muutoksen Italian pankkimarkki-                   nyt laatimatta ohjelmat kaikille nimetyille simpukkavesil-
      noilla, eli yksityistämään täydellisesti Italian pankkialan              leen tämän direktiivin 5 artiklan mukaisesti
 ---pagebreak--- C 109/34                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         4.5.2002
–     velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                         1.    toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut Euroo-
                                                                               pan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän
                                                                               yhteentoimivuudesta 23 päivänä heinäkuuta 1996 anne-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                            tun neuvoston direktiivin 96/48/EY (1) mukaisia velvoit-
                                                                               teitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin
                                                                               noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnol-
                                                                               lisia määräyksiä eikä ainakaan ilmoittanut siitä komis-
Irlannin lainsäädännöstä tuli yhdenmukainen direktiivin                        siolle;
79/923/ETY 5 artiklan kanssa, kun Irlannissa annettiin sim-
pukkavesien laatua koskeva (muutos)laki 2001, koska siinä                2.    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
edellytetään ohjelmat kaikille nimetyille simpukkavesille. Ko-
mission tiedossa ei kuitenkaan ole, että Irlannin tilanne olisi
muuttunut siltä osin kuin se ei ole laatinut kaikkia direktiivin
5 artiklassa edellytettyjä ohjelmia. Ei riitä, että vaatimus             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
vain sisällytetään kansalliseen lainsäädäntöön – ohjelmat on
laadittava käytännössä direktiivin 5 artiklan mukaisesti.
                                                                         EY 249 artiklan 3 kohdan mukaan direktiivi velvoittaa saavu-
                                                                         tettavaan tulokseen nähden jokaista jäsevaltiota, jolle se on
                                                                         osoitettu. EY 10 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on
Komissio on saanut Irlannin viranomaisilta virallisen vahvis-            toteutettava kaikki yleis- ja erityistoimenpiteet, jotka ovat
tuksen siitä, että 14.12.2000 mennessä ei ole laadittu saastumi-         aiheellisia perustamissopimuksesta tai yhteisön toimielinten
sen estämistä koskevia ohjelmia nimetyille simpukkavesille.              säädöksistä johtuvien velvoitteiden täyttämisen varmistami-
Komissiolle ei ole ilmoitettu tämän jälkeen, että tilanne olisi          seksi.
muuttunut; ohjelmat olisi kuitenkin pitänyt laatia direktiivin
5 artiklan mukaisesti kaikille nimetyille simpukkavesille kuu-
den vuoden kuluessa vesien nimeämisestä.                                 Jäsenvaltioiden on noudatettava direktiivissä säädettyä täytän-
                                                                         töönpanon määräaikaa. Tämä määräaika päättyi 8.4.1999
                                                                         ilman, että Itävallan tasavalta oli toteuttanut tarpeellisia toi-
                                                                         menpiteitä.
Komissio katsoo näin ollen, että Irlanti on jättänyt noudatta-
matta sille direktiivin mukaan kuuluvia velvoitteitaan.
                                                                         (1) EYVL 1996, L 235, s. 6.
(1) EYVL L 281, 10.11.1979, s. 47.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 1.3.2002 Italian tasavaltaa
                                                                                vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-70/02)
                                                                                (2002/C 109/59)
Euroopan yhteisöjen komission 28.2.2002 Itävallan tasa-
                 valtaa vastaan nostama kanne
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 1.3.2002 Euroo-
                            (Asia C-68/02)                               pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa
                                                                         vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen osaston virka-
                                                                         miehet Antonio Aresu ja Michael Shotter.
                          (2002/C 109/58)
                                                                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                         –     toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut henkilötie-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 28.2.2002 Euroo-                      tojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta televiestinnän
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa                   alalla 15 päivänä joulukuuta 1997 annetun Euroopan
vastaan. Kantajan asiamiehet ovat Claudia Schmidt, komission                   parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/66/EY (1) 8 artik-
oikeudellisen yksikön virkamies, ja Marie Wolfcarius, komis-                   lan 6 kohdan ja 9 artiklan b alakohdan mukaisia velvoit-
sion oikeudellinen neuvonantaja, prosessiosoite Luxembur-                      teitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin täytän-
gissa c/o Luis Escobar Guerrero, Centre Wagner C 254,                          töönpanon edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia
Kirchberg.                                                                     määräyksiä


title: Asia C-389/11 P: Unionin tuomioistuimen määräys 4.7.2012 — Valittajana Nord-Pas-de-Calais’n alue sekä muina osapuolina Douaisis’n kuntaliittymä ja Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Valtiontuet — Rautatieliikenteen kaluston valmistus — Päätökset, joissa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja määrätään sen takaisin perimisestä)

text:
               6.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 303/4

         Unionin tuomioistuimen määräys 4.7.2012 — Valittajana Nord-Pas-de-Calais’n alue sekä muina osapuolina Douaisis’n kuntaliittymä ja Euroopan komissio
   (Asia C-389/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Valtiontuet - Rautatieliikenteen kaluston valmistus - Päätökset, joissa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja määrätään sen takaisin perimisestä)
   2012/C 303/06
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Nord-Pas-de-Calais’n alue (edustajat: avocat M. Cliquennois ja avocat F. Cavedon)

      Muut osapuolet: Douaisis’n kuntaliittymä ja Euroopan komissio (asiamiehet: C. Giolito ja B. Stromsky)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-267/08 ja T-279/08, Nord-Pas-de-Calais’n alue v. komissio ja Douaisis’n kuntaliittymä v. komissio, 12.5.2011 antamasta tuomiosta, jolla hylättiin kanteet, jotka koskivat aluksi vaatimusta kumota komission 2.4.2008 tekemä päätös K(2008) 1089 lopullinen ja sitten vaatimusta kumota komission 23.6.2010 tekemä päätös K(2010 4112 lopullinen; päätökset koskivat Ranskan Arbel Fauvet Rail SA:lle myöntämää valtiontukea C 38/2007 (ex NN 45/2007) — Rautatieliikenteen kaluston valmistus — Yhteismarkkinoille soveltumattoman tuen takaisin periminen — Puolustautumisoikeuksien ja kontradiktorisen periaatteen loukkaaminen

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Nord-Pas-de-Calais’n alue velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 290, 1.10.2011.


title: Asia C-281/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 9.11.2006 (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Montex Holdings Ltd v. Diesel SpA (Tavaramerkit — Direktiivi 89/104/ETY — Tavaramerkin haltijan oikeus kieltää samanlaisella merkillä varustettujen tavaroiden kuljetus sen jäsenvaltion alueen kautta, jossa tavaramerkki on suojattu — Lainvastainen valmistus — Assosioitunut valtio)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/16

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 9.11.2006 (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Montex Holdings Ltd v. Diesel SpA
   (Asia C-281/05) (1)

   (Tavaramerkit - Direktiivi 89/104/ETY - Tavaramerkin haltijan oikeus kieltää samanlaisella merkillä varustettujen tavaroiden kuljetus sen jäsenvaltion alueen kautta, jossa tavaramerkki on suojattu - Lainvastainen valmistus - Assosioitunut valtio)
   (2006/C 326/31)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesgerichtshof
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Montex Holdings Ltd

      Vastaaja: Diesel SpA
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesgerichtshof — EY:n perustamissopimuksen 28, 29 ja 30 artiklan sekä jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY (EYVL L 40, s. 1) 5 artiklan 1 ja 3 kohdan tulkinta — Tavaramerkin haltijan oikeus kieltää samanlaisella merkillä varustettujen tavaroiden kuljetus sen jäsenvaltion alueen kautta, jossa merkki on suojattu — Suojan puuttuminen määrämaassa
   Tuomiolauselma

               1)

               Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY 5 artiklan 1 ja 3 kohtaa on tulkittava siten, että tavaramerkin haltija voi kieltää sellaisten tavaramerkillä varustettujen tavaroiden, jotka on saatettu ulkoiseen passitusmenettelyyn määräpaikkana toinen jäsenvaltio, jossa tällä tavaramerkillä ei ole suojaa, eli esillä olevassa asiassa Irlanti, kauttakulun jäsenvaltioon, jossa sillä on suoja, eli esillä olevassa asiassa Saksan liittotasavaltaan, ainoastaan jos nämä tavarat joutuvat ulkoisessa passitusmenettelyssä ollessaan jonkin kolmannen sellaisen toimen kohteeksi, joka merkitsee välttämättä niiden liikkeelle laskemista kyseisessä kauttakulkujäsenvaltiossa.

               2)

               Tältä osin ei lähtökohtaisesti ole merkitystä sillä, että jäsenvaltioon tarkoitettu tavara on peräisin assosioituneesta valtiosta tai kolmannesta valtiosta tai että se on valmistettu alkuperämaassa lainmukaisesti tai siellä voimassa olevaa tavaramerkin haltijan oikeutta loukaten.

      (1)  EUVL C 243, 1.10.2005.


title: Yhdistetyt asiat C-247/15 P, C-253/15 P ja C-259/15 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 26.1.2017 – Valittajina Maxcom Ltd, Euroopan komissio ja Euroopan unionin neuvosto sekä muina osapuolina Chin Haur Indonesia PT, Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio ja Maxcom Ltd (Muutoksenhaku — Polkumyynti — Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 501/2013 — Indonesiasta, Malesiasta, Sri Lankasta ja Tunisiasta lähtöisin olevien polkupyörien tuonti — Kiinasta peräisin olevien polkupyörien tuonnissa käyttöön otetun lopullisen polkumyyntitullin laajentaminen kyseisiin tuonteihin — Asetus (EY) N:o 1225/2009 — 13 artikla — Kiertäminen — 18 artikla — Yhteistyön puuttuminen — Näyttö — Yhtäpitävien seikkojen kokonaisuus)

text:
               3.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/13

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 26.1.2017 – Valittajina Maxcom Ltd, Euroopan komissio ja Euroopan unionin neuvosto sekä muina osapuolina Chin Haur Indonesia PT, Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio ja Maxcom Ltd
   (Yhdistetyt asiat C-247/15 P, C-253/15 P ja C-259/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Polkumyynti - Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 501/2013 - Indonesiasta, Malesiasta, Sri Lankasta ja Tunisiasta lähtöisin olevien polkupyörien tuonti - Kiinasta peräisin olevien polkupyörien tuonnissa käyttöön otetun lopullisen polkumyyntitullin laajentaminen kyseisiin tuonteihin - Asetus (EY) N:o 1225/2009 - 13 artikla - Kiertäminen - 18 artikla - Yhteistyön puuttuminen - Näyttö - Yhtäpitävien seikkojen kokonaisuus))
   (2017/C 104/20)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Asia C-247/15 P

      Valittaja: Maxcom Ltd (edustajat. L. Ruessmann, avocat, ja J. Beck, solicitor)

      Muut osapuolet: Chin Haur Indonesia PT (edustajat: T. Müller-Ibold, Rechtsanwalt, ja F.-C. Laprévote, avocat), Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: aluksi S. Boelaert, sitten H. Marcos Fraile ja B. Driessen, avustajinaan R. Bierwagen ja C. Hipp, Rechtsanwälte) ja Euroopan komissio (asiamiehet: J.-F. Brakeland ja M. França)

      Asia C-253/15 P

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J.-F. Brakeland ja M. França)

      Muut osapuolet: Chin Haur Indonesia PT (edustajat: T. Müller-Ibold, Rechtsanwalt, ja F.-C. Laprévote, avocat), Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: aluksi S. Boelaert, sitten H. Marcos Fraile ja B. Driessen, avustajinaan R. Bierwagen ja C. Hipp, Rechtsanwälte) ja Maxcom Ltd (edustajat. L. Ruessmann, avocat, ja J. Beck, solicitor)

      Asia C-259/15 P

      Valittaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: aluksi S. Boelaert, sitten H. Marcos Fraile ja B. Driessen, avustajinaan R. Bierwagen ja C. Hipp, Rechtsanwälte)

      Muut osapuolet: Chin Haur Indonesia PT (edustajat: T. Müller-Ibold, Rechtsanwalt, ja F.-C. Laprévote, avocat), Euroopan komissio (asiamiehet: J.-F. Brakeland ja M. França) ja Maxcom Ltd (edustajat. L. Ruessmann, avocat, ja J. Beck, solicitor)

      Tuomiolauselma

               1)

               Unionin yleisen tuomioistuimen 19.3.2015 antama tuomio Chin Haur Indonesia vastaan neuvosto (T-412/13, EU:T:2015:163) kumotaan.

               2)

               Chin Haur Indonesia PT:n unionin yleisessä tuomioistuimessa asiassa T-412/13 nostama kumoamiskanne hylätään.

               3)

               Chin Haur Indonesia PT velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan Maxcom Ltd:lle ja Euroopan unionin neuvostolle ensimmäisessä oikeusasteessa asiassa T-412/13 käydyssä oikeudenkäynnissä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut sekä muutoksenhausta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Chin Haur Indonesia PT velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle asiassa C-253/15 P muutoksenhausta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               5)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan muutoksenhakumenettelyssä asioissa C-247/15 P ja C-259/15 P sekä ensimmäisessä oikeusasteessa asiassa T-412/13 käydyssä oikeudenkäynnissä aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 262, 10.8.2015. EUVL C 254, 3.8.2015.


title: Asia C-245/99 P: Montedison SpA:n 1.7.1999 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun kolmannen jaoston yhdistetyissä asioissa T-305/94, T-306/94, T-307/94, T-313/94, T-314/94, T-315/94, T-316/94, T-318/94, T-325/94, T-328/94, T-329/94 ja T-335/94, LVM NV, Elf Atochem SA, BASF AG, Shell International Chemical Company Ltd, DSM NV ja DSM Kunststoffen BV, Wacker-Chemie GmbH, Hoechst AG, SAV, Montedison SpA, ICI plc, Hüls AG ja Enichem SpA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio

text:
C 352/12                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     4.12.1999
Imperial Chemical Industries plc, Hüls AG ja Enichem SpA                 Montedison SpA:n 1.7.1999 tekemä valitus Euroopan
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 20.4.1999 antamasta                yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
tuomiosta. Kantajan edustajana on asianajaja IGF Cath, Hoge              laajennetun kolmannen jaoston yhdistetyissä asioissa T-
Raad der Nederlanden, ja prosessiosoite Luxemburgissa on                 305/94, T-306/94, T-307/94, T-313/94, T-314/94, T-315/94,
asianajatoimisto L. Dupong, 4-6 Rue de la Boucherie.                     T-316/94, T-318/94, T-325/94, T-328/94, T-329/94 ja T-
                                                                         335/94, LVM NV, Elf Atochem SA, BASF AG, Shell
                                                                         International Chemical Company Ltd, DSM NV ja DSM
Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin                        Kunststoffen BV, Wacker-Chemie GmbH, Hoechst AG,
                                                                         SAV, Montedison SpA, ICI plc, Hüls AG ja Enichem SpA
                                                                                vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
1. kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
     20.4.1999 antaman tuomion, jota tämä valitus koskee,                                         (Asia C-245/99 P)
     kokonaan tai osittain ja saattaa menettelyn päätökseen;
                                                                                (1999/C 352/21)
2. toissijaisesti: kumoaa valituksenalaisen tuomion kokonaan
     tai osittain ja palauttaa asiat ensimmäisen oikeusasteen            Montedison SpA, kotipaikka Milano (Italia) on valittanut
     tuomioistuimen ratkaistavaksi;                                      1.7.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                         mioistuimen (laajennettu kolmas jaosto) yhdistetyissä asioissa
                                                                         T-305/94, T-306/94, T-307/94, T-313/94, T-314/94, T-
3. mitätöi kokonaan tai osittain tai kumoaa komission                    315/94, T-316/94, T-318/94, T-325/94, T-328/94, T-329/94
     27.6.1994 tekemän päätöksen, jota kanne koski;                      ja T-335/94, LVM NV, Elf Atochem SA, BASF AG, Shell
                                                                         International Chemical Company Ltd, DSM NV ja DSM
                                                                         Kunststoffen BV, Wacker-Chemie GmbH, Hoechst AG, SAV,
4. kumoaa komission 27.7.1994 tekemässä päätöksessä valit-               Montedison SpA, ICI plc, Hüls AG ja Enichem SpA vastaan
     tajien maksettavaksi määrätyn sakon tai ainakin alentaa             Euroopan yhteisöjen komissio, 20.4.1999 antamasta tuo-
     sitä;                                                               miosta. Kantajan edustajina ovat asianajajat Giuseppe Celona,
                                                                         Milano, ja Piero A. M. Ferrari, Rooma, prosessiosoite Luxem-
                                                                         burgissa on asianajotoimisto George Margue, 20 rue Philippe
5. ryhtyy muihin toimenpiteisiin, jotka yhteisöjen tuomio-               II.
     istuin katsoo tarpeelliseksi, ja
                                                                         Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:
6. velvoittaa komission eriarvoisessa asemassa olevana asian-
     osaisena korvaamaan oikeudenkäyntikulut kummassakin                 Organisaation osalta:
     oikeusasteessa.                                                     — käsittelee asian täysistunnossa;
                                                                         Tuomiovallan osalta:
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      — ottaa kaikki valitukset tutkittavaksi;
— Kotirauhan rikkomattomuuden periaate: Euroopan ihmis-                  Lainmukaisuuden osalta:
     oikeustuomioistuimen asiassa Niemietz annetun tuo-                  — kumoaa kanteen kohteena olevan päätöksen
     mion (1) mukaan silloin, kun komissio käyttää valtuuksiaan
     asetuksen N:o 17 14 artiklassa tarkoitettuja tutkimuksia                — koska se on tehty toimivallan absoluuttisesti puut-
     tehdessään, sen on noudatettava niitä menettelyllisiä takei-                 tuessa;
     ta, jotka tältä osin annetaan Euroopan ihmisoikeussopi-
     muksen 8 artiklassa ja siinä oikeuskäytännössä, jossa                   — ja/tai koska sitä tehtäessä ei ole noudatettu menettelyä,
     Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on tulkinnut (yhteisö-                      jota tätä toimivaltaa käytettäessä on noudatettava;
     jen tuomioistuimen tulkinnasta (2) poiketen) kyseistä ar-
     tiklaa.                                                                 — ja/tai koska oikeus tehdä kyseinen päätös on vanhen-
                                                                                tunut,
— Perusteet I-VI ja VIII-XI ovat täysin samanlaiset kuin asiassa             — ja/tai jonkin muun kanteessa mainitun perusteen joh-
     C-238/99 P.                                                                  dosta.
                                                                         Pääasian osalta:
(1) Niemietz v. Saksa, Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio         — palauttaa asiakirjat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
    16.12.1992, A-sarja, nro 251-B.                                          melle, jotta tämä tutkisi perusteet, jotka valittaja oli
 2
( ) Yhdistetyt asiat 46/87 ja 227/88, tuomio 21.9.1989 (Kok. 1989,           esittänyt ensimmäisessä oikeusasteessa ja joita ei ole otettu
    s. 2859).                                                                huomioon; arvioi näihin asiakirjoihin, joita ei ole otettu
                                                                             huomioon, sisältyviä todisteita; ottaa vastaan esitetyn
                                                                             mutta hylätyn näytön; kumoaa sakon tai alentaa sen
                                                                             määrää siten, että se on oikeassa suhteessa Montedisonin
                                                                             syyksi tosiasiallisesti luettujen tekojen vakavuuteen ja
                                                                             kestoon;
 ---pagebreak--- 4.12.1999                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 352/13
— alentaa sakon summaa asianmukaisella määrällä, joka                    ELF ATOCHEM SA:n 2.7.1999 tekemä valitus Euroopan
     vastaa vahinkoa, jonka Montedison on kärsinyt menettelyn            yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
     keston, kumotun päätöksen tilalle tehdyn uuden päätöksen            laajennetun kolmannen jaoston yhdistetyissä asioissa T-
     ja vakuuksien antamisen johdosta.                                   305/94, T-306/94, T-307/94, T-313/94, T-314/94, T-315/94,
                                                                         T-316/94, T-318/94, T-325/94, T-328/94, T-329/94 ja T-
                                                                         335/94, LVM NV, Elf Atochem SA, BASF, Shell Internatio-
Oikeudenkäyntikulujen osalta:                                            nal Chemical, DSM NV ja DSM Kunststoffen, Wacker-Che-
                                                                         mie GmbH, Hoechst AG, SAV, Montedison SpA, ICI plc,
— velvoittaa komission korvaamaan valittajalle kummankin                 Hüls AG ja Enichem SpA vastaan Euroopan yhteisöjen
     oikeusasteen oikeudenkäyntikulut ja -palkkiot.                                                    komissio
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                               (Asia C-247/99 P)
1. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on jättänyt tutki-
     matta kantajan esittämän ensimmäisen kumoamispe-                                              (1999/C 352/22)
     rusteen (komission toimivaltuuksien käyttäminen riidana-
     laisten seikkojen osalta; lopullisen toimivallan myöntämi-
     nen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle ja yhteisö-
     jen tuomioistuimelle sakkojen määräämisessä; Rooman                 ELF ATOCHEM SA on valittanut 2.7.1999 Euroopan yhteisö-
     sopimuksen 172 artiklan (josta on tullut EY 229 artikla) ja         jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu
     neuvoston asetuksen N:o 17 (1) 17 artiklan rikkominen               kolmas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-305/94, T-306/94,
     Rooman sopimuksen 87 artiklan (josta on muutettuna                  T-307/94, T-313/94, T-314/94, T-315/94, T-316/94, T-
     tullut EY 83 artikla) 2 kohdan d alakohdan yhteydessä.              318/94, T-325/94, T-328/94, T-329/94 ja T-335/94, LVM
                                                                         NV, Elf Atochem SA, BASF, Shell International Chemical, DSM
                                                                         NV ja DSM Kunststoffen, Wacker-Chemie GmbH, Hoechst
2. Perustelujen puuttuminen kumoamiskanteen toisen pe-                   AG, SAV, Montedison SpA, ICI plc, Hüls AG ja Enichem SpA
     rusteen osalta (edeltävän menettelyn puuttuminen).                  vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 20.4.1999 antamasta
                                                                         tuomiosta. Valittajan edustajana on asianajaja Xavier de Roux,
3. Taloudellisen tilanteen tarkastelun laiminlyönti. Yhteisön            Pariisi, ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Jac-
     oikeuden sellaisen periaatteen loukkaaminen, jonka mu-              ques Loesch, 11 rue Goethe.
     kaan kilpailukäyttäytymisen arviointi edellyttää sitä, että
     ensin tarkastellaan taloudellisnormatiivista tilannetta. Yh-
     teisön oikeuden sellaisen periaatteen loukkaaminen, jonka
     mukaan yrityksen syyksi ei voida lukea Rooman sopimuk-              Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
     sen 85 ja 86 artiklan (joista on tullut EY 81 ja 82
     artikla) rikkomista, jos yritys voi antaa käyttäytymiselleen
     selityksen, joka ei ole kilpailun vastainen.                        — kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yh-
                                                                             distetyissä asioissa T-305/94, T-306/94, T-307/94,
4. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei näytä sovelta-                   T-313/94, T-314/94, T-315/94, T-316/94, T-318/94,
     neen vanhentumista koskevia, asetuksessa (ETY) N:o 2988/                T-325/94, T-328/94, T-329/94 ja T-335/94 20.4.1999
     74 (2) vahvistettuja sääntöjä.                                          antaman tuomion ja tekee tästä kumoamisesta kaikki
                                                                             asiaankuuluvat oikeudelliset johtopäätökset ja erityisesti
5. Individuaalista eikä kollektiivista puolustautumista koske-               ratkaisee asian lopullisesti itse, ja
     van oikeuden loukkaaminen.
6. Euroopan neuvoston ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan                   — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
     1 kappaleen rikkominen, sillä ensimmäisen oikeusasteen
     tuomioistuin on jättänyt tarkastelematta valittajaa puolta-
     via asiakirjoja ja jättänyt ilman pätevää syytä ottamatta
     huomioon Montedisonia puoltavia myöhempiä asiakirjoja.              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
7. Ilmeinen epäloogisuus ja/tai puolustuksen sellaisten väittei-
     den tutkimatta jättäminen, jotka koskevat sakon suuruuden           — Oikeudellinen virhe, sillä ensimmäisen oikeusasteen tuo-
     sekä käyttäytymisen vakavuuden ja keston välistä väärää                 mioistuin on jättänyt toteamasta, että komissio teki
     suhdetta.                                                               27.7.1994 uuden päätöksen. Se, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                             tuin kumosi 19.4.1994 antamallaan tuomiolla vuoden
8. Montedisonille aiheutunutta vahinkoa koskevien todistei-                  1988 päätöksen, merkitsi väistämättä sitä, että koko
     den tutkimatta jättäminen ja sen periaatteen loukkaaminen,              tuota päätöstä edeltävä hallinnollinen menettely menetti
     jonka mukaan komissio vastaa lainvastaisista toimistaan.                merkityksenä. Komissio olisi näin ollen voinut tehdä uuden
                                                                             päätöksen, joka on eri päätös kuin vuoden 1988 päätös,
                                                                             vain uuden hallinnollisen menettelyn päätteeksi. Myöskään
(1) EYVL L 13, 21.2.1962, s. 204.                                            ne, joille vuoden 1994 päätös on osoitettu, eivät ole
(2) EYVL L 319, 29.11.1974, s. 1.                                            samoja kuin ne, joille vuoden 1988 päätös oli osoitettu,
                                                                             sillä uutta päätöstä ei ole osoitettu Norsk Hydrolle ja
                                                                             Solvaylle. Kuitenkin komissio on edelleen ottanut huo-
                                                                             mioon näiden yritysten käyttäytymisen määritellessään


title: Asia C-541/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Berlin (Saksa) on esittänyt 28.11.2012 — Ralf Schuster v. Saksan liittotasavalta

text:
               16.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Berlin (Saksa) on esittänyt 28.11.2012 — Ralf Schuster v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-541/12)
   2013/C 46/27
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgericht Berlin

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Ralf Schuster

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Euroopan unionin primaarioikeudessa ja/tai johdetussa oikeudessa, tässä erityisesti direktiivissä 2000/78/EY, (1) tarkoitettua sellaista ikään perustuvaa syrjintää, joka ei ole oikeutettua, koskevaa kattavaa kieltoa tulkittava siten, että se koskee myös liittovaltion palveluksessa olevien virkamiesten palkkauksesta annettuja kansallisia säännöksiä?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: seuraako kyseisen unionin primaarioikeuden ja/tai johdetun oikeuden tulkinnasta, että kansallisessa säännöksessä, jonka mukaan virkamiehen peruspalkka määräytyy virkasuhdetta perustettaessa hänen ikänsä perusteella ja nousee myöhemmin ensisijaisesti virkasuhteen keston perusteella, on kyse ikään perustuvasta välittömästä tai välillisestä syrjinnästä?

               3)

               Jos myös toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: onko kyseisen unionin primaarioikeuden ja/tai johdetun oikeuden tulkinta esteenä sille, että tällaisen kansallisen säännöksen oikeutuksena on lainsäätäjän tavoite palkita työkokemus?

               4)

               Jos myös kolmanteen kysymykseen vastataan myöntävästi: Mahdollistaako unionin primaarioikeuden ja/tai johdetun oikeuden tulkinta — niin kauan kuin syrjimätöntä palkkauslainsäädäntöä ei ole otettu käytäntöön — jonkin muun oikeudellisen seurauksen kuin sen, että syrjityille maksetaan takautuvasti palkkaa heidän palkkaluokkansa korkeimman palkkatason mukaan?
               Johtuuko syrjintäkiellon rikkomisen oikeudellinen seuraus tässä yhteydessä unionin primaarioikeudesta ja/tai johdetusta oikeudesta, tässä erityisesti direktiivistä 2000/78/EY, sinänsä, vai perustuuko kyseinen oikeus unionin oikeuteen sisältyvän valtion vastuun mukaisesti ainoastaan siihen, että unionin oikeudessa määritellyt vaatimukset on pantu täytäntöön puutteellisesti?

               5)

               Onko unionin primaarioikeuden ja/tai johdetun oikeuden tulkinta esteenä kansalliselle toimenpiteelle, jonka mukaan maksu- tai vahingonkorvausvaade edellyttää, että virkamiehet ovat esittäneet vaateen viipymättä?

      (1)  Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annettu neuvoston direktiivi 2000/78/EY (EUL L 303, s. 16).


title: Asia C-219/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Belgia) on esittänyt 27.4.2007 — VZW de Nationale Raad van Dierenkwekers en Liefhebbers ja VZW Andibel v. Belgian valtio

text:
               7.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Belgia) on esittänyt 27.4.2007 — VZW de Nationale Raad van Dierenkwekers en Liefhebbers ja VZW Andibel v. Belgian valtio
   (Asia C-219/07)
   (2007/C 155/25)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Raad van State van België
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: VZW de Nationale Raad van Dierenkwekers en Liefhebbers ja VZW Andibel

      Vastaaja: Belgian valtio
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Euroopan yhteisön perustamisesta 25.3.1957 tehdyn sopimuksen 30 artiklaa, tarkasteltuna joko sellaisenaan tai luettuna yhdessä luonnonvaraisten eläinten ja kasvien suojelusta niiden kauppaa sääntelemällä 9.12.1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 338/97 (1) kanssa, tulkittava siten, että eläinten suojelusta ja hyvinvoinnista 14.8.1986 annetun lain 3a §:n 1 momentissa säädetty eläinten maahantuontia ja kauppaa koskeva kielto ei ole oikeutettu sellaisten toisesta EU-maasta maahantuotujen nisäkkäiden osalta, jotka kuuluvat asetuksessa mainittuihin luokkiin B, C ja D tai joita ei ole mainittu asetuksessa silloin, kun näitä nisäkkäitä pidetään kyseisen valtion lainsäädännön mukaisesti ja tämä lainsäädäntö on asetuksen N:o 338/97 säännösten mukainen?

               2)

               Onko EY 30 artiklan tai asetuksen N:o 338/97 vastaisena pidettävä jäsenvaltion sellaista sääntelyä, jossa olemassa olevan eläinsuojelulainsäädännön perusteella kielletään tiettyjä kansallisessa lainsäädännössä mainittuihin eläinlajeihin kuuluvia yksilöitä lukuun ottamatta yksilöiden käyttäminen kaupallisiin tarkoituksiin silloin, kun näiden lajien suojeluun liittyvä tavoite, sellaisena kuin sitä tarkoitetaan EY 30 artiklassa, voidaan yhtä tehokkaasti saavuttaa yhteisön sisäistä kauppaa vähemmän rajoittavilla toimenpiteillä?

      (1)  EYVL L 61, s. 1.


title: Asia C-548/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 13.3.2014 (Landgericht Krefeldin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Marc Brogsitter v. Fabrication de Montres Normandes Eurl ja Karsten Fräßdorf (Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue  — Tuomioistuimen toimivalta siviili- ja kauppaoikeuden alalla  — Asetus (EY) N:o 44/2001  — Erityinen toimivalta  — 5 artiklan 1 ja 3 alakohta  — Vahingonkorvauskanne  — Sopimusoikeudellinen vai deliktiin perustuva luonne)

text:
               5.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 135/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 13.3.2014 (Landgericht Krefeldin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Marc Brogsitter v. Fabrication de Montres Normandes Eurl ja Karsten Fräßdorf
   (Asia C-548/12) (1)

   ((Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue - Tuomioistuimen toimivalta siviili- ja kauppaoikeuden alalla - Asetus (EY) N:o 44/2001 - Erityinen toimivalta - 5 artiklan 1 ja 3 alakohta - Vahingonkorvauskanne - Sopimusoikeudellinen vai deliktiin perustuva luonne))
   2014/C 135/10
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Krefeld

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Marc Brogsitter

      Vastaajat: Fabrication de Montres Normandes Eurl ja Karsten Fräßdorf

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö – Landgericht Krefeld (Saksa) – Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (EYVL 2001 L 12, s. 1) 5 artiklan 1 alakohdan tulkinta – Erityinen toimivalta – Deliktiin perustuvaa vahingonkorvausta koskevassa asiassa toimivaltaisessa tuomioistuimessa nostettu kanne – Tilanne, jossa rikkominen on tapahtunut vahingon aiheuttajan ja vahingonkärsijän välisen sopimuksen puitteissa ja jossa sen paikkakunnan tuomioistuin, jossa velvollisuus on suoritettava, sijaitsee toisessa jäsenvaltiossa – Toimivaltaisen tuomioistuimen määrittäminen

      Tuomiolauselma

   Pääasiassa kyseessä olevien kaltaisten vahingonkorvauskanteiden, jotka perustuvat kansallisen oikeuden mukaan deliktiin, on tästä huolimatta katsottava koskevan tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 5 artiklan 1 alakohdan a alakohdassa tarkoitettuja ”sopimusta koskevia asioita”, mikäli moitittua menettelyä voidaan pitää sopimusvelvoitteiden rikkomisena, sellaisena kuin sopimusvelvoitteet voidaan määritellä sopimuksen kohteen perusteella.

      (1)  EUVL C 101, 6.4.2013.


title: Asia C-126/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Dioikitiko Protodikeio Tripoleos (Kreikka) on esittänyt  3.3.2006  — Carrefour — Marinopoulos AE v. Nomarchiaki Autodioikisi Tripoleos

text:
               6.5.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Dioikitiko Protodikeio Tripoleos (Kreikka) on esittänyt 3.3.2006 — Carrefour — Marinopoulos AE v. Nomarchiaki Autodioikisi Tripoleos
   (Asia C-126/06)
   (2006/C 108/13)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Dioikitiko Protodikeio Tripoleos (Kreikka)
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Carrefour — Marinopoulos AE

      Vastaaja: Nomarchiaki Autodioikisi Tripoleos
   Ennakkoratkaisukysymykset

               a)

               Onko tämän ennakkoratkaisupyynnön perusteluissa mainittu edellytys siitä, että ’bake-off’-tuotteiden kaupanpitämiseksi on ensin saatava lupa, EY:n perustamissopimuksen 28 artiklassa tarkoitettu määrällisiä rajoituksia vaikutukseltaan vastaava toimenpide?

               b)

               Mikäli vastaus on myöntävä, kysytään, onko edellytyksellä, jonka mukaan ennen leipomotoiminnan aloittamista on hankittava asiaa koskeva lupa, vain laadullinen tavoite eli että sillä ainoastaan laadullisesti varmistetaan se, mikä koskee kaupan pidettävän leivän ominaisuuksia (tuoksua, makua, väriä ja kuoren ulkonäköä) sekä ravintoarvoa (asia C-325/00, komissio v. Saksa, tuomio 5.11.2002), vai tavoitellaanko sillä kuluttajan ja kansanterveyden suojelemista leivän laadun mahdolliselta muuttumiselta (Kreikan ylimmän hallintotuomioistuimen tuomio 3852/2002)?

               c)

               Ottaen huomioon, että edellä mainittu rajoitus koskee erotuksetta sekä kotimaisia että yhteisön ’bake-off’-tyyppisiä tuotteita, kysytään, onko olemassa yhtymäkohtaa yhteisön oikeuden kanssa ja voiko tämä rajoitus suoraan tai välillisesti vaikuttaa edellä mainittujen tuotteiden jäsenvaltioiden väliseen vapaaseen liikkuvuuteen tosiasiallisesti tai mahdollisesti?


title: Centrale Raad van Beroepin 10.7.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Landelijk instituut sociale verzekeringen vastaan C. J. M. Voeten ja J. Beckers (Asia C-279/97)

text:
6.9.97                 I rl    1                 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 271 / 13
      jeessään mainitsema ajanjakso oli selvästi seurausta           Centrale Raad van Beroepin 10.7.1997 tekemällään pää
      komission virheestä .                                          töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Landelijk
                                                                     instituut sociale verzekeringen vastaan C. J. M. Voeten ja
iii ) Vastaajan vaatimaa alkamispäivämäärää 28.5.1992 ei                                          J. Beckers
      ole määritetty lainasopimuksessa eikä myöskään ehdo
      tettu komission 23.1.1995 päivätyssä kirjeessä, vaikka                                 ( Asia C-279/97)
      vastaaja näin väittää . Käsitykselle laskentajakson alka                                ( 97/C 271/22 )
      misesta 28.5.1992 ei näin ollen ole mitään oikeudel
      lista perustaa .
                                                                     Centrale Raad van Beroep on pyytänyt 10.7.1997 teke
                                                                     mällään, yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 1.8.1997
                                                                     saapuneella päätöksellä yhteisöjen tuomioistuimelta
                                                                     ennakkoratkaisua asiassa Landelijk instituut sociale verze
                                                                     keringen vastaan C. J. M. Voeten ja J. Beckers seuraaviin
       Euroopan yhteisöjen komission 30.7.1997 Belgian
             kuningaskuntaa vastaan nostama kanne                    kysymyksiin :
                          (Asia C-277/97)
                            ( 97/C 271/21 )                          1 . Onko asetuksen (ETY) N:o 574/72 ( J ) 51 artiklan
                                                                          1 kohdan vastaisena pidettävä sitä, että toimivaltainen
                                                                          laitos tutkii tämän laitoksen sijaintivaltiossa lääketie
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 30.7.1997
                                                                          teellisesti työkyvyttömyysetuuteen oikeutetun henkilön
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian
                                                                          silloin, kun se tutkii tämän' työntekijän työkyvyttömyy
kuningaskuntaa vastaan . Kantajan asiamiehinä ovat Lena
                                                                          den astetta, ilman että työntekijän asuin- tai oleskelu
Ström ja Götz zur Hausen, ja prosessiosoite Luxembur                     valtion laitos olisi tätä ennen suorittanut lääkärintar
gissa on c/o Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner,
                                                                          kastuksen, kun kysymys on rajatyöntekijästä, minkä
Kirchberg.
                                                                          vuoksi on lähdettävä siitä, että hänen asuinpaikkansa
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo                 ja toimivaltaisen laitoksen välinen etäisyys ei ole vält
mioistuin                                                                 tämättä suurempi kuin hänen asuinpaikkansa ja tämän
                                                                          asuinpaikan laitoksen välinen etäisyys ?
— toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut
      Euratomin perustamissopimuksen mukaisia velvoittei
      taan, koska se ei ole toteuttanut säädetyssä määrä            2 . Onko asetuksen ( ETY ) N:o 574/72 40 artiklan vastai
      ajassa kaikkia Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden                    sena pidettävä sitä, että kun toimivaltainen laitos tutkii
      välillä sekä yhteisöön ja yhteisöstä pois tapahtuvien               ensimmäistä kertaa sitä, onko kyseisellä henkilöllä
      radioaktiivisen jätteen siirtojen valvonnasta ja tarkkai           oikeutta etuuteen, se arvioi työkyvyttömyyden itse suo
      lusta 3 päivänä helmikuuta 1992 annetun direktiivin                 rittamansa lääkärintarkastuksen perusteella, ilman että
      92/3/Euratom ( ] ) noudattamisen edellyttämiä toimen               asuinpaikan laitos olisi tätä ennen suorittanut lääkä
                                                                          rintarkastuksen ?
      piteitä;
— velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu
      denkäyntikulut.                                                3 . Jos vastaus kysymykseen 2 on kieltävä, onko vastaus
                                                                          sama myös siinä tapauksessa, että toimivaltainen laitos
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       ei ole pyytänyt lääketieteellisiä asiakirjoja tai lääkärin
                                                                          lausuntoja taikka tietoja asuinpaikan laitokselta eikä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat                  siten ole ottanut näitä huomioon, vaan on ottanut
samat kuin asiassa C-220/97 ( 2 ).                                        huomioon ainoastaan hoitavalta lääkäriltä saadut tie
                                                                          dot siinä maassa, jossa työntekijä on lääkärin hoi
(') EYVL L 35 , 12.2.1992 , s . 24 .                                      dossa ?
(2 ) EYVL C 252 , 16.8.1997, s . 15 .
                                                                     (>) EYVL L 74, 27.3.1972 , s . 1 .


title: Asia T-304/05: 4.8.2005 nostettu kanne — Cain Cellars/SMHV

text:
               15.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 257/15

         4.8.2005 nostettu kanne — Cain Cellars/SMHV
   (Asia T-304/05)
   (2005/C 257/29)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Cain Cellars, Inc. (St. Helena, USA) [Edustajinaan: asianajaja W.-W. Wodrich ja asianajaja J.K.F. Albrecht]

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit).
   Kantajan vaatimukset

               —

               Vastaajan (ensimmäinen valituslautakunta) 23.5.2005 tekemä päätös (numero R 0975/2004-1) kumotaan,

               —

               vastaaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu tavaramerkki: Viisikulmainen kuvamerkki luokkaan 33 kuuluvalle tavaralle ”viini” — Hakemusnumero 3 425 121

      Tutkijan päätös: Rekisteröinnin hylkääminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Kantajan tekemän valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Oikeudelliselta kannalta ei ole merkitystä sillä, että rekisteröitäväksi haettu tavaramerkki on geometrinen kuvio, koska tavaramerkin tehtävän ja sitä koskevan kyvyn vaikuttaa kaupallisena tunnusmerkkinä kannalta ratkaisevaa on yksinomaan keskinkertaisesti valistuneen, tarkkaavaisen ja järkevän keskivertokuluttajan arvio siitä. Vastaaja on loukannut riidanalaisessa päätöksessään tämä arviointiperiaatetta. Viisikulmainen kuvio on epätavallinen ja silmäänpistävä ja se on erottamiskykyinen ja sillä viitataan kaupalliseen alkuperään. Näin ollen yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rekisteröinnin este ei ole esteenä kantajan tavamerkin, jolle suojaa haetaan, rekisteröinnille.


title: Asia F-21/13: Kanne 8.3.2013 — ZZ v. komissio

text:
               1.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/55

         Kanne 8.3.2013 — ZZ v. komissio
   (Asia F-21/13)
   2013/C 156/101
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat T. Bontinck ja S. Greco)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Kanne päätöksestä, joka koskee kantajan eläkeoikeuksien siirtämistä unionin eläkejärjestelmään sellaista laskutapaa koskevan ehdotuksen perusteella, jossa sovelletaan virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 ja 12 artiklan uusia täytäntöönpanosäännöksiä

      Vaatimukset

               —

               virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohdan yleisten täytäntöönpanosäännösten 9 artikla on todettava lainvastaiseksi

               —

               sen seurauksena on kumottava 23.5.2012 tehty neuvoston pääsihteeristön päätös, jolla vahvistettiin kantajan osalta henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohdan mukaista eläkeoikeuksien siirtämistä koskeva ehdotus 11.10.2011 annettujen yleisten täytäntöönpanosäännösten mukaisesti, sellaisena kuin kantaja on 19.7.2012 allekirjoittanut tämän ehdotuksen

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 1 kohdan mukaisesti.


title: Asia C-68/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Grondwettelijk Hof (Belgia) on esittänyt 13.2.2015 – X, muuna osapuolena Ministerraad

text:
               4.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 146/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Grondwettelijk Hof (Belgia) on esittänyt 13.2.2015 – X, muuna osapuolena Ministerraad
   (Asia C-68/15)
   (2015/C 146/24)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Grondwettelijk Hof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: X

      Muu osapuoli: Ministerraad

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko SEUT 49 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan

                           a)

                           toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevilta yhtiöilta, joilla on kiinteä toimipaikka Belgiassa, kannetaan veroa, jos ne päättävät jakaa voittoja, joita ei ole sisällytetty yhtiön lopulliseen verotettavaan tulokseen, riippumatta siitä, onko voittoa ohjattu Belgiassa sijaitsevasta kiinteästä toimipaikasta päätoimipaikkaan, kun taas toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevilta yhtiöiltä, joilla on belgialainen tytäryhtiö, ei kanneta tämän kaltaista veroa, jos ne päättävät jakaa voittoja, joita ei ole sisällytetty yhtiön lopulliseen verotettavaan tulokseen, riippumatta siitä, onko tytäryhtiö jakanut osinkoa;

                           b)

                           toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevilta yhtiöilta, joilla on kiinteä toimipaikka Belgiassa, kannetaan veroa niiden käyttäessä Belgiassa saadun voiton täysimääräisesti varauksiin, jos ne päättävät jakaa voittoja, joita ei ole sisällytetty yhtiön lopulliseen verotettavaan tulokseen, kun taas belgialaisilta yhtiöiltä ei kanneta tämän kaltaista veroa niiden käyttäessä voiton täysimääräisesti varauksiin?

               2)

               Onko eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 30.11.2011 annetun neuvoston direktiivin 2011/96/EU (1) 5 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että kyse on lähdeverosta, kun kansallisessa säännöksessä säädetään, että tytäryhtiön emoyhtiölleen jakamasta voitosta kannetaan veroa, koska saman verokauden aikana jaetaan osinkoja ja verotuksellista tulosta pienennetään tai se nollataan kokonaan vähentämällä riskipääoma ja/tai siirrettävät verotukselliset tappiot, kun taas voitosta ei kansallisen lainsäädännön perusteella kannettaisi veroa, jos se jäisi tytäryhtiölle eikä sitä jaettaisi emoyhtiölle?

               3)

               Onko direktiivin 2011/96/EU 4 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa osinkojen jaosta kannetaan veroa, jos säännöstöstä seuraa, että yhtiön jakaessa osingon myöhempänä vuotena kuin sinä, jona se on itse saanut voiton, siltä kannetaan veroa siitä osingon osasta, joka ylittää direktiivin edellä mainitussa 4 artiklan 3 kohdassa ilmoitetun rajamäärän, kun taas näin ei tehdä silloin, kun yhtiö jakaa osinkoa sinä vuonna, jolloin se sen saa?

      (1)  EUVL L 345, s. 8.


title: Asia T-103/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 20.11.2007 — P v. komissio (Henkilöstö — Palkkaus — Luvaton poissaolo — Palkan menettäminen — Henkilöstösääntöjen 59 artikla — Lääkärintodistus)

text:
               12.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 8/12

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 20.11.2007 — P v. komissio
   (Asia T-103/05) (1)

   (Henkilöstö - Palkkaus - Luvaton poissaolo - Palkan menettäminen - Henkilöstösääntöjen 59 artikla - Lääkärintodistus)
   (2008/C 8/22)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: P (Barcelona, Espanja) (edustaja: asianajaja M. Griful i Ponsati)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: aluksi J. Currall ja L. Lozano Palacios, sittemmin J. Currall ja I. Martínez del Peral)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Komission 10.5.2004 tekemän sen päätöksen kumoaminen, jossa todetaan kantajan olleen poissa luvattomasti 16.3.2004 alkaen ja jossa keskeytetään kantajan palkan maksu 15.4.2004 alkaen siihen asti, kunnes hän palaa tehtäviinsä ”lehdistö- ja viestintäpalvelussa” Brysselissä.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 132, 28.5.2005.


title: Asia T-387/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.9.2010 — Evropaïki Dynamiki v. komissio (Julkiset palveluhankinnat — Julkaisutoimiston tarjouspyyntömenettely — Tietotekniikkapalvelujen tarjoaminen — Tarjouksentekijän tarjouksen hylkääminen — Kumoamiskanne — Tarjouskilpailun ratkaisuperusteet ja yksityiskohtaisemmat ratkaisuperusteet — Perusteluvelvollisuus — Yhdenvertainen kohtelu — Avoimuus — Ilmeinen arviointivirhe — Harkintavallan väärinkäyttö — Vahingonkorvausvaatimus)

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/35

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.9.2010 — Evropaïki Dynamiki v. komissio
      (Asia T-387/08) (1)

      (Julkiset palveluhankinnat - Julkaisutoimiston tarjouspyyntömenettely - Tietotekniikkapalvelujen tarjoaminen - Tarjouksentekijän tarjouksen hylkääminen - Kumoamiskanne - Tarjouskilpailun ratkaisuperusteet ja yksityiskohtaisemmat ratkaisuperusteet - Perusteluvelvollisuus - Yhdenvertainen kohtelu - Avoimuus - Ilmeinen arviointivirhe - Harkintavallan väärinkäyttö - Vahingonkorvausvaatimus)
      (2010/C 288/66)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat N. Korogiannakis ja Paraskevi Katsimani)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Manhaeve ja N. Bambara, avustajanaan asianajaja J. Stuyck)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Yhtäältä Euroopan unionin julkaisutoimiston sen 20.6.2008 tehdyn päätöksen kumoamista koskeva vaatimus, jolla hylättiin kantajan tekemä tarjous SEI-BUD/AMD/CR-järjestelmien ylläpitoa ja niihin liittyviä tietotekniikkapalveluita koskevassa tarjouskilpailussa AO 10185 ja jolla tarjouskilpailu ratkaistiin toisen tarjouksentekijän hyväksi, ja toisaalta vahingonkorvausvaatimus

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE vastaa 90 prosentista omia oikeudenkäyntikulujaan, ja se velvoitetaan korvaamaan 90 prosenttia Euroopan komission oikeudenkäyntikuista, ja Euroopan komissio vastaa 10 prosentista omia oikeudenkäyntikulujaan ja se velvoitetaan korvaamaan 10 prosenttia Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE:n oikeudenkäyntikuluista.

         (1)  EUVL C 301, 22.11.2008.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 16 päivänä maaliskuuta 2005, asiassa T-283/02, EnBW Kernkraft GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (TACIS-ohjelma — Ukrainassa olevaan ydinvoimalaan liittyen suoritetut palvelut — Maksamaton korvaus — Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimivalta — Vahingonkorvauskanne — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)

text:
               28.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 132/24

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   16 päivänä maaliskuuta 2005,
   asiassa T-283/02, EnBW Kernkraft GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (TACIS-ohjelma - Ukrainassa olevaan ydinvoimalaan liittyen suoritetut palvelut - Maksamaton korvaus - Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimivalta - Vahingonkorvauskanne - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)
   (2005/C 132/44)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa T-283/02, EnBW Kernkraft GmbH, aiemmin Gemeinschaftskernkraftwerk Neckar GmbH, kotipaikka Neckarwestheim (Saksa), edustajanaan asianajaja S. Zickgraf, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään S. Fries ja F. Hoffmeister, prosessiosoite Luxemburgissa, jossa kantaja vaatii EY 288 artiklan nojalla korvausta vahingosta, jonka se väittää kärsineensä sen vuoksi, että komissio ei ole maksanut korvausta palveluista, jotka se on suorittanut TACIS-ohjelman yhteydessä Zaporojién (Ukraina) ydinvoimalaan liittyen, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja H. Legal sekä tuomarit V. Tiili ja V. Vadapalas, kirjaaja: hallintovirkamies D. Christensen, on 16.3.2005 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 289, 23.11.2002.


title: Yhdistetyt asiat T-37/07 ja T-323/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 2.9.2009 — El Morabit v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Terrorismin torjumiseksi toteutetut rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Luettelo henkilöistä, ryhmistä ja yhteisöistä — Kumoamiskanne)

text:
               24.10.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 256/23

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 2.9.2009 — El Morabit v. neuvosto
   (Yhdistetyt asiat T-37/07 ja T-323/07) (1)

   (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Terrorismin torjumiseksi toteutetut rajoittavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Luettelo henkilöistä, ryhmistä ja yhteisöistä - Kumoamiskanne)
   2009/C 256/42
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Mohamed El Morabit (Amsterdam, Alankomaat) (edustaja: asianajaja U. Sarikaya)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: E. Finnegan, G. Van Hegelsom ja B. Driessen)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: C. Wissels ja M. de Mol, sekä asiassa T-37/07 M. de Grave ja asiassa T-323/07 Y. de Vries ja M. Noort) ja Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: asiassa T-37/07 S. Boelaert ja J. Aquilina ja asiassa T-323/07 P. van Nuffel ja S. Boelaert)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan kumottavaksi osittain yhtäältä tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta sekä päätösten 2006/379/EY ja 2006/1008/EY kumoamisesta 28.6.2007 tehty neuvoston päätös 2007/445/EY (EUVL L 169, s. 58) ja toisaalta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta 21.12.2006 tehty neuvoston päätös 2006/1008/EY (EUVL L 379, s. 123) siltä osin kuin kantajan nimi sisältyy luetteloon sellaisista henkilöistä, ryhmistä ja yhteisöistä, joihin kyseisiä säännöksiä sovelletaan.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanteet hylätään.

               2)

               Mohamed El Morabit vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja hänet velvoitetaan korvaamaan neuvoston oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan yhteisöjen komissio ja Alankomaiden kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 82, 14.4.2007.


title: Asia C-229/10: Unionin tuomioistuimen määräys (kymmenes jaosto) 21.3.2013 (Tribunal Cível da Comarca do Porton (Portugali) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Maria Alice Pendão Lapa Costa Ferreira ja Alexandra Pendão Lapa Ferreira v. Companhia de Seguros Tranquilidade SA (Työjärjestyksen 99 artikla — Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettava vakuutus — Direktiivit 72/166/ETY, 84/5/ETY ja 90/232/ETY — Oikeus saada korvausta moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavasta vakuutuksesta — Vakuutetun vahingonkorvausvastuu — Vahinkoa kärsineen myötävaikutus — Korvausoikeuden poistaminen tai rajoittaminen)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/39

         Unionin tuomioistuimen määräys (kymmenes jaosto) 21.3.2013 (Tribunal Cível da Comarca do Porton (Portugali) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Maria Alice Pendão Lapa Costa Ferreira ja Alexandra Pendão Lapa Ferreira v. Companhia de Seguros Tranquilidade SA
   (Asia C-229/10) (1)

   (Työjärjestyksen 99 artikla - Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettava vakuutus - Direktiivit 72/166/ETY, 84/5/ETY ja 90/232/ETY - Oikeus saada korvausta moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavasta vakuutuksesta - Vakuutetun vahingonkorvausvastuu - Vahinkoa kärsineen myötävaikutus - Korvausoikeuden poistaminen tai rajoittaminen)
   2013/C 225/66
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Cível da Comarca do Porto

      Asianosaiset

      Kantajat: Maria Alice Pendão Lapa Costa Ferreira ja Alexandra Pendão Lapa Ferreira

      Vastaaja: Companhia de Seguros Tranquilidade SA

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal Judicial da Comarca do Porto — Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta ja vakuuttamisvelvollisuuden voimaansaattamista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 24.4.1972 annetun neuvoston direktiivin 72/166/ETY (EYVL L 103, s. 1), moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 30.12.1983 annetun neuvoston direktiivin 84/5/ETY (EYVL L 8, 11.1.1984, s. 17), moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 14.5.1990 annetun neuvoston direktiivin 90/232/ETY (EYVL L 129, s. 33), erityisesti sen 1 a artiklan, moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevien jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen lähentämisestä ja neuvoston direktiivien 73/239/ETY ja 88/357/ETY muuttamisesta 16.5.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/26/EY (neljäs liikennevakuutusdirektiivi) (EYVL L 181, s. 65) ja moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevien neuvoston direktiivien 72/166/ETY, 84/5/ETY, 88/357/ETY ja 90/232/ETY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/26/EY muuttamisesta 11.5.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/14/EY (EUVL L 149, s. 14) tulkinta — Kansallinen säännös, jonka mukaan moottoriajoneuvojen liikenteeseen käyttämisen aiheuttamaa vaaraa koskevaa vastuuta ei synny onnettomuudessa, josta jalankulkija on yksinomaisesti vastuussa, ja jonka mukaan onnettomuuden vahingonkärsijöiden oikeus vahingonkorvaus voidaan evätä tai sitä voidaan alentaa molempien osapuolten syyllisyyden perusteella, kun vahingonkärsijä on myötävaikuttanut vahingon syntymiseen

      Määräysosa

   Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta ja vakuuttamisvelvollisuuden voimaansaattamista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 24.4.1972 annettua neuvoston direktiiviä 72/166/ETY, moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 30.12.1983 annettua toista neuvoston direktiiviä 84/5/ETY ja moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 14.5.1990 annettua kolmatta neuvoston direktiiviä 90/232/ETY on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä kansallisille vahingonkorvausoikeuden säännöksille, joiden perusteella voidaan vahingonkärsijän yksinomaista tai osittaista myötävaikuttamista omaan vahinkoonsa koskevan tapauskohtaisen arvioinnin perusteella poistaa onnettomuuden vahingonkärsijän oikeus vaatia korvausta onnettomuuteen osallisen moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otetusta vakuutuksesta tai rajoittaa sitä.

      (1)  EUVL C 195, 17.7.2010.