title: Iosif Dascalun 25.4.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-133/97)

text:
26.7.97             I FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 228/ 17
— velvoittaa vastaajan korvamaan asian käsittelystä tässä         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
     tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.             tuin
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut               — kumoaa 12.7.1996 tehdyn komission päätöksen, jolla
                                                                       komissio hylkäsi kantajan vaatimuksen henkilöstö
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat               sääntöjen 31 artiklan 2 kohdan mahdollisen soveltu
samansisältöiset kuin asiassa T-16/97 (').                             vuuden arvioimisesta ,
(') EYVL N:o C 74, 8.3.1997, s . 27 .                             — kumoaa tarpeellisilta osin kantajan valituksen perus
                                                                       teella 27.12.1 996 tehdyn komission nimenomaisen hyl
                                                                       käävän päätöksen,
Iosif Dascalun 25.4.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota           — velvoittaa vastaajan korvaamaan asian käsittelystä
                    vastaan nostama kanne                              tässä tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntiku
                                                                       lut .
                        ( Asia T-133 /97 )
                          ( 97/C 228/38 )                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
                                                                  samansisältöiset kuin asiassa T-16/97 ( M.
Iosif Dascalu, kotipaikka Kraainem ( Belgia ), on nostanut
25.4.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen            (') EYVL N:o C 74, 8.3.1997, s . 27 .
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan . Kantajan edustajana on asianajaja Nicolas
Lhoëst, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire
Myson SARL, 30 rue de Cessange .
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois           Jose Manuel Pinto Teixeiran 28.4.1997 Euroopan yhtei
tuin                                                                         söjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                ( Asia T-136/97 )
— kumoaa 12.6.1996 tehdyn komission päätöksen, jolla
     komissio hylkäsi kantajan vaatimuksen henkilöstö                                      ( 97/C 228/40 )
     sääntöjen 31 artiklan 2 kohdan mahdollisen soveltu
     vuuden arvioimisesta ,                                                        (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
— kumoaa tarpeellisilta osin kantajan valituksen perus           Jose Manuel Pinto Teixeira, kotipaikka Sarajevo ( Bosnia ),
     teella 27.12.1996 tehdyn komission nimenomaisen              on nostanut 28.4.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
     hylkäävän päätöksen,                                         oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhtei
                                                                  söjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asian
— velvoittaa vastaajan korvaamaan asian käsittelystä              ajaja Nicolas Lhoëst, Bryssel, ja prosessiosoite Luxembur
     tässä tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntiku          gissa Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange .
     lut .
                                                                  Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut               tuin
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
                                                                  — kumoaa 18.6.1996 tehdyn komission päätöksen, jolla
samansisältöiset kuin asiassa T-16/97 (').
                                                                       komissio hylkäsi kantajan vaatimuksen henkilöstö
                                                                       sääntöjen 31 artiklan 2 kohdan mahdollisen soveltu
(') EYVL N:o C 74, 8.3.1997, s . 27 .                                  vuuden arvioimisesta,
                                                                  — kumoaa tarpeellisilta osin kantajan valituksen perus
                                                                       teella 27.12.1996 tehdyn komission nimenomaisen hyl
Laurens Cerdijnin 16.4.1997 Euroopan yhteisöjen komis                 käävän päätöksen,
                 siota vastaan nostama kanne
                                                                  — velvoittaa vastaajan korvaamaan asian käsittelystä
                         (Asia T-135/97)                               tässä tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntiku
                           ( 97/C 228/39 )                             lut .
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Laurens Cerdijn, kotipaikka Hofstade ( Belgia ), on nosta        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
nut 16.4.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus             samansisältöiset kuin asiassa T-16/97 (').
asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
komissiota vastaan . Kantajan edustajana on asianajaja             (' EYVL N: o C 74 , 8.3.1997, s . 27.
Nicolas Lhoëst, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa
Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange .


title: Asia C-332/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 21.2.2013 (Hof van Cassatien (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — ProRail BV v. Xpedys NV, DB Schenker Rail Nederland NV, Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen NV ja FAG Kugelfischer GmbH (Asetus (EY) N:o 1206/2001 — Yhteistyö siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa tapahtuvassa todisteiden vastaanottamisessa — Välitön todisteiden vastaanottaminen — Asiantuntijan nimeäminen — Toimeksianto, joka toteutetaan osittain ennakkoratkaisupyynnön esittäneen jäsenvaltion alueella ja osittain toisen jäsenvaltion alueella)

text:
               20.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 114/11

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 21.2.2013 (Hof van Cassatien (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — ProRail BV v. Xpedys NV, DB Schenker Rail Nederland NV, Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen NV ja FAG Kugelfischer GmbH
   (Asia C-332/11) (1)

   (Asetus (EY) N:o 1206/2001 - Yhteistyö siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa tapahtuvassa todisteiden vastaanottamisessa - Välitön todisteiden vastaanottaminen - Asiantuntijan nimeäminen - Toimeksianto, joka toteutetaan osittain ennakkoratkaisupyynnön esittäneen jäsenvaltion alueella ja osittain toisen jäsenvaltion alueella)
   2013/C 114/15
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hof van Cassatie van België

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: ProRail BV

      Vastaaja: Xpedys NV, DB Schenker Rail Nederland NV, Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen NV ja FAG Kugelfischer GmbH

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Hof van Cassatie van België — Jäsenvaltioiden tuomioistuinten välisestä yhteistyöstä siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa tapahtuvassa todisteiden vastaanottamisessa 28.5.2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1206/2001 (EYVL L 174, s. 1) 1 ja 17 artiklan sekä tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (”Bryssel I”) (EYVL 2001, L 12, s. 1) 33 artiklan 1 kohdan tulkinta — Pyynnön esittänyt tuomioistuin toteuttaa selvittämistoimen välittömästi — Jäsenvaltion tuomioistuimet nimittävät asiantuntijan ja antavat hänelle tehtävän, joka on suoritettava osittain kyseisten tuomioistuinten jäsenvaltion alueella ja osittain toisen jäsenvaltion alueella — Onko asetuksen N:o 1206/2001 17 artiklassa säädetyn mekanismin soveltaminen pakollista

      Tuomiolauselma

   Jäsenvaltioiden tuomioistuinten välisestä yhteistyöstä siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa tapahtuvassa todisteiden vastaanottamisessa 28.5.2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1206/2001 1 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 17 artiklaa on tulkittava siten, että jäsenvaltion tuomioistuimella, joka haluaa, että asiantuntijan tehtäväksi annettava todisteiden vastaanottaminen suoritetaan toisen jäsenvaltion alueella, ei ole välttämättä velvollisuutta noudattaa kyseisissä säännöksissä tarkoitettua todisteiden vastaanottamistapaa voidakseen määrätä tästä todisteiden vastaanottamisesta.

      (1)  EUVL C 269, 10.9.2011.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 26 päivänä kesäkuuta 2003 asiassa C-404/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Espanjan kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Valtiontuet – Asetus N:o 1013/97 – Valtion omistamille telakoille myönnettävä tuki – Tuen palauttamiseen velvoittava komission päätös 2000/131/EY – Täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
2.8.2003                 FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                                C 184/3
          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                             (viides jaosto)
                                                                                (kuudes jaosto)
                    12 päivänä kesäkuuta 2003
                                                                                26 päivänä kesäkuuta 2003
asiassa C-363/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                          Italian tasavalta (1)
                                                                          asiassa C-404/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Espanjan kuningaskunta (1)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Yhteisön
omat varat – Virhe komission nimissä avatun tilin hyvittä-
                      misessä – Viivästyskorot)                           (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Valtion-
                                                                          tuet – Asetus N:o 1013/97 – Valtion omistamille telakoille
                            (2003/C 184/04)                               myönnettävä tuki – Tuen palauttamiseen velvoittava komis-
                                                                            sion päätös 2000/131/EY – Täytäntöönpanon laiminlyönti)
                       (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                                (2003/C 184/05)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
Asiassa C-363/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
nään E. Traversa ja G. Wilms) vastaan Italian tasavalta (asia-            (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
miehinään U. Leanza, avustajanaan G. De Bellis), jossa kantaja                           tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Italian tasavalta
on jättänyt noudattamatta yhteisöjen omista varoista tehdyn
päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta annetun
asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 (EYVL L 130, s. 1),                 Asiassa C-404/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
jolla on 31.5.2000 lukien kumottu ja korvattu yhteisöjen                  nään K.-D. Borchardt ja S. Rating) vastaan Espanjan kuningas-
omista varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Euratom sovel-               kunta (asiamiehenään S. Ortiz Vaamonde), jossa kantaja vaatii
tamisesta 19 päivänä toukokuuta 1989 annettu neuvoston                    yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Espanjan kuningas-
asetus (EY, Euratom) N:o 1552/89 (EYVL L 155, s. 1), jolla on             kunta ei ole noudattanut EY 249 artiklan neljännen kohdan
täysin sama tarkoitus, 9, 10 ja 11 artiklan mukaisia velvoittei-          mukaisia velvoitteitaan sekä valtiontuesta, jonka Espanja on
taan, koska se ei ole asetuksen 9 ja 10 artiklassa säädetyssä             toteuttanut valtion omistamien telakoiden hyväksi, 26 päivänä
määräajassa asettanut komission käyttöön yhteisön omina                   lokakuuta 1999 tehdyn komission päätöksen 2000/131/EY
varoina 1 484 936 000 000 Italian liiran (ITL) suuruista                  (EYVL 2000, L 37, s. 22) – jossa todetaan, että kyseinen tuki
summaa ja koska se on kieltäytynyt maksamasta viivästys-                  on myönnetty sääntöjenvastaisesti ja siten yhteismarkkinoille
korkoa tälle summalle kyseisen asetuksen 11 artiklan mukai-               soveltumattomalla tavalla – 2 ja 3 artiklan mukaisia velvoittei-
sesti, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-         taan, koska se ei ole säädetyssä määräajassa toteuttanut
nossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuomarit                    kyseisen päätöksen noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä,
C. W. A. Timmermans, P. Jann, S. von Bahr (esittelevä tuomari)            yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpa-
ja A. Rosas, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: R. Grass,          nossa: toisen jaoston puheenjohtaja R. Schintgen, joka hoitaa
on antanut 12.6.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on                     kuudennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit
seuraava:                                                                 C. Gulmann, V. Skouris, F. Macken (esittelevä tuomari) ja
                                                                          N. Colneric, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: R. Grass,
                                                                          on antanut 26.6.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on
1)    Italian tasavalta on jättänyt noudattamatta yhteisöjen omista       seuraava:
      varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta
      annetun asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000, jolla on
      31.5.2000 lukien kumottu ja korvattu yhteisöjen omista              1)    Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut valtiontuesta, jonka
      varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Euratom soveltamisesta              Espanja on toteuttanut valtion omistamien telakoiden hyväksi,
      19 päivänä toukokuuta 1989 annettu neuvoston asetus (EY,                  26 päivänä lokakuuta 1999 tehdyn komission päätöksen
      Euratom) N:o 1552/89, jolla on täysin sama tarkoitus, 9, 10               2000/131/EY – jossa todetaan, että kyseinen tuki on myön-
      ja 11 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole asetuksen         netty sääntöjenvastaisesti ja siten yhteismarkkinoille soveltumat-
      9 ja 10 artiklassa säädetyssä määräajassa asettanut Euroopan              tomalla tavalla – 2 ja 3 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska
      yhteisöjen komission käyttöön yhteisön omina varoina                      se ei ole säädetyssä määräajassa toteuttanut kyseisen päätöksen
      1 484 936 000 000 Italian liiran suuruista summaa ja koska                noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä.
      se on kieltäytynyt maksamasta viivästyskorkoa tälle summalle
      kyseisen asetuksen 11 artiklan mukaisesti.
                                                                          2)    Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyn-
2)    Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.            tikulut.
(1) EYVL C 372, 23.12.2000.                                               (1) EYVL C 28, 27.1.2001.


title: Asia T-480/12: Kanne 5.11.2012 — Coca-Cola v. SMHV

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/52

         Kanne 5.11.2012 — Coca-Cola v. SMHV
   (Asia T-480/12)
   2013/C 26/105
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: The Coca-Cola Company (Atlanta, Georgia, Yhdysvallat) (edustajat: barrister S. Malynicz, solicitor D. Stone ja solicitor L. Ritchie)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Modern Industrial & Trading Investment Co. Ltd (Mitico) (Damaskos, Syyria)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan asiassa R 2156/2011-2 29.8.2012 tekemän päätöksen ja

               —

               määräämään, että vastaaja ja vastapuoli valituslautakunnassa vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja velvoittamaan ne korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki ”Master” luokkiin 29, 30 ja 32 kuuluville tavaroille — Yhteisön tavaramerkkihakemus nro 9091612

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: yhteisön tavaramerkiksi numerolla 8792475 rekisteröity kuviomerkki ”Coca-Cola”; yhteisön tavaramerkiksi numerolla 3021086 rekisteröity kuviomerkki ”Coca-Cola”; yhteisön tavaramerkiksi numerolla 2117828 rekisteröity kuviomerkki ”Coca-Cola”; yhteisön tavaramerkiksi numerolla 2107118 rekisteröity kuviomerkki ”Coca-Cola”; Yhdistyneiden kuningaskuntien tavaramerkiksi numerolla 2428468 rekisteröity kuviomerkki ”C”

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hylätään kokonaisuudessaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylätään

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 8 artiklan 5 kohdan rikkominen


title: Asia C-3/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 18.3.2010 (Hof van Beroep te Gentin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Erotic Center BVBA v. Belgian valtio (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — 12 artiklan 3 kohdan a alakohta — Liite H — Alennettu arvonlisäverokanta — ”Elokuviin pääsyn” käsite — Tilausvideofilmien katselemiseen tarkoitettu erillinen koppi)

text:
               22.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 18.3.2010 (Hof van Beroep te Gentin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Erotic Center BVBA v. Belgian valtio
   (Asia C-3/09) (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - 12 artiklan 3 kohdan a alakohta - Liite H - Alennettu arvonlisäverokanta - ”Elokuviin pääsyn” käsite - Tilausvideofilmien katselemiseen tarkoitettu erillinen koppi)
   2010/C 134/11
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hof van Beroep te Gent

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Erotic Center BVBA

      Vastaaja: Belgian valtio

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Hof van Beroep te Gent — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) liitteessä H olevan 7 ryhmän (tällä välin yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1) liitteessä III oleva 7 kohta) tulkinta — Tiettyjen tavaroiden luovutuksiin ja palvelujen suorituksiin sovellettava alennettu verokanta — Elokuvat — Käsite — Tilausvideofilmien katselemiseen tarkoitettu erillinen koppi

      Tuomiolauselma

   Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 19.1.2001 annetulla neuvoston direktiivillä 2001/4/EY, liitteessä H olevaan 7 ryhmään sisältyvää käsitettä pääsy elokuviin on tulkittava siten, että se ei koske kuluttajan siitä maksamaa maksua, että hän voi katsoa itsekseen yhden tai useamman elokuvan tai elokuvien otteita pääasiassa kysymyksessä olevien koppien kaltaisessa yksityistilassa.

      (1)  EUVL C 82, 4.4.2009.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 29 päivänä huhtikuuta 2004 asiassa C-338/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Euroopan unionin neuvosto (Direktiivi 2001/44/EY — Oikeudellisen perustan valinta)

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/12

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

   (kuudes jaosto)
   29 päivänä huhtikuuta 2004
   asiassa C-338/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Euroopan unionin neuvosto (1)

   (Direktiivi 2001/44/EY - Oikeudellisen perustan valinta)
   (2004/C 118/21)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asiassa C-338/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään R. Lyal), prosessiosoite Luxemburgissa, jota tukee Euroopan parlamentti (asiamiehinään R. Passos ja A. Baas), prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään M. Sims-Robertson ja F. Florindo Gijón), jota tukevat Irlanti (asiamiehenään D. O'Hagan, avustajinaan E. Fitzsimons, SC, K. Maguire ja D. Moloney, BL), prosessiosoite Luxemburgissa, Luxemburgin suurherttuakunta (asiamiehenään J. Faltz), Portugalin tasavalta (asiamiehinään L. Fernandes, V. Guimarães ja Â. Seiça Neves), prosessiosoite Luxemburgissa, ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehenään J. E. Collins, avustajanaan D. Wyatt, QC), prosessiosoite Luxemburgissa, jossa kantaja vaatii toisaalta keskinäisestä avunannosta Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston rahoitusjärjestelmään kuuluvista toimista johtuvien saatavien sekä maatalousmaksujen ja tullien perinnässä sekä arvonlisäverosta ja tietyistä valmisteveroista annetun direktiivin 76/308/ETY muuttamisesta 15 päivänä kesäkuuta 2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/44/EY (EYVL L 175, s. 17) kumoamista ja toisaalta tämän direktiivin oikeusvaikutusten voimassapitämistä siihen asti, kunnes asianmukaisen oikeudellisen perustan nojalla annettu direktiivi tulee voimaan, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: C. Gulmann, joka hoitaa kuudennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit J. N. Cunha Rodrigues, J.-P. Puissochet, R. Schintgen (esittelevä tuomari) ja F. Macken, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: R. Grass, on antanut 29.4.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Irlanti, Luxemburgin suurherttuakunta, Portugalin tasavalta, Ison Britannian ja Pohjois Irlannin yhdistynyt kuningaskunta sekä Euroopan parlamentti vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EYVL C 303, 27.10.2001.


title: Asia C-48/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka cour d'appel de Liège (Belgia) on esittänyt 5.2.2007 — État belge v. Les Vergers du Vieux Tauves SA

text:
               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka cour d'appel de Liège (Belgia) on esittänyt 5.2.2007 — État belge v. Les Vergers du Vieux Tauves SA
   (Asia C-48/07)
   (2007/C 82/38)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Cour d'appel de Liège
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: État belge

      Vastaaja: Les Vergers du Vieux Tauves SA
   Ennakkoratkaisukysymys
   Onko 28.12.1992 annettu laki, jolla on muutettu code des impôts sur les revenus 1992:n (vuoden 1992 tuloverolaki) 202 §:ää tukeutumalla 23.7.1990 annettuun neuvoston direktiiviin 90/345 (1), jossa asetetaan edellytykseksi, että osingonsaajalla on osuus osinkoa jakaneen yhtiön osakepääomasta, ristiriidassa kyseisen direktiivin ja erityisesti sen 3, 4 ja 5 artiklan kanssa sen vuoksi, että kyseisessä laissa ei säädetä nimenomaisesti edellytykseksi osinkoja koskevan verovapautusjärjestelmän soveltamiselle, että osingonsaajan osuuden yhtiössä on perustuttava osakkeiden täyteen omistusoikeuteen, ja koska se mahdollistaa siten valittajan vastapuolen esittämän tulkinnan, jonka mukaan osingonsaaja voi päästä kyseisen verovapautusjärjestelmän piiriin pelkän osakkeisiin kohdistuvan nautintaoikeuden (usufruit) perusteella?

      (1)  Eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23.7.1990 annettu neuvoston direktiivi (EYVL L 225, 20.8.1990, s. 6).


title: Asia T-113/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 13.12.2007 — Angelidis v. parlamentti (Henkilöstö — Virkamiehet — A2-palkkaluokan viran täyttäminen — Hakemuksen hylkääminen — Olennaisten menettelymääräysten rikkominen — Kumoamiskanne — Vahingonkorvauskanne)

text:
               26.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/42

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 13.12.2007 — Angelidis v. parlamentti
   (Asia T-113/05) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - A2-palkkaluokan viran täyttäminen - Hakemuksen hylkääminen - Olennaisten menettelymääräysten rikkominen - Kumoamiskanne - Vahingonkorvauskanne)
   (2008/C 22/77)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Angel Angelidis (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja É. Boigelot)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: A. Bencomo Weber, J.F. de Wachter ja A. Lukošiūtė)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Yhtäältä kumoamiskanne Euroopan parlamentin päätöksestä hylätä kantajan hakemus Euroopan parlamentin sisäasioita käsittelevien valiokuntien pääosaston ”Talousarvioasioiden” osaston johtajan virkaan ja nimittää kyseiseen virkaan toinen hakija ja toisaalta kantajan hakemuksensa hylkäämisen vuoksi väitteen mukaan kärsimän vahingon korvaamista koskeva vaatimus
   Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan parlamentin puhemiehistön 25.2.2004 tekemä päätös, jolla Alfredo De Feo nimitettiin Euroopan parlamentin sisäasioita käsittelevien valiokuntien pääosaston talousarvioasioiden osaston johtajan virkaan, kumotaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Parlamentti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 115, 14.5.2005.


title: Asia T-278/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 16.10.2006 — Jabones Pardo v. SMHV ja Quimi Romar (YUKI) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Aikaisempi kansallinen sanamerkki YUPI — Yhteisön sanamerkkiä YUKI koskeva hakemus — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — SMHV:n päätelmät — Tutkittavaksi ottaminen)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/55

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 16.10.2006 — Jabones Pardo v. SMHV ja Quimi Romar (YUKI)
   (Asia T-278/04) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Aikaisempi kansallinen sanamerkki YUPI - Yhteisön sanamerkkiä YUKI koskeva hakemus - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - SMHV:n päätelmät - Tutkittavaksi ottaminen)
   (2006/C 326/119)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Jabones Pardo, SA (Madrid, Espanja) (edustaja: aiemmin asianaja J. Astiz Suárez, sitten asianajaja A. Tarí Lázaro)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: J. Laporta Insa)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Quimi Romar, SL (Moncada, Espanja) (edustajat: asianajajat A. Sanz-Bermell y Martínez ja J. Carlos Heder)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 23.4.2004 tekemästä päätöksestä (yhdistetyt asiat R 547/2003-1 ja R 604/2003-1), joka koskee Jabones Pardo, SA:n ja Quimi Romar, SL:n välistä väitemenettelyä
   Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 23.4.2004 tekemä päätös (yhdistetyt asiat R 547/2003-1 ja R 604/2003-1) kumotaan siltä osin kuin siinä hyväksytään väliintulijan valitus siltä osin kuin on kyse luokkaan 3 kuuluvista ”saippuoista; kemikaliotuotteista, eteerisistä öljyistä, kosmetiikasta, hiusnesteistä; hammastahnoista” ja luokkaan 5 kuuluvista ”hygieniatuotteista”, joista yhteisön tavaramerkkihakemuksessa on kyse.

               2)

               SMHV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja puolesta Jabones Pardo, SA:n oikeudenkäyntikuluja.

               3)

               Quimi Romar, SL vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 251, 9.10.2004.


title: Asia T-18/07 R: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 21.5.2007 — Kronberger v. parlamentti (Väliaikainen oikeussuoja — Euroopan parlamentin jäsenten valitsemista koskeva toimi — Välitoimihakemus — Tutkimatta jättäminen)

text:
               7.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/24

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 21.5.2007 — Kronberger v. parlamentti
   (Asia T-18/07 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Euroopan parlamentin jäsenten valitsemista koskeva toimi - Välitoimihakemus - Tutkimatta jättäminen)
   (2007/C 155/48)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Hans Kronberger (Wien, Itävalta) (edustaja: asianajaja W. Weh)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: H. Krück, N. Lorenz ja M. Windisch)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Välitoimihakemus, jossa vaaditaan yhtäältä, että Euroopan parlamentin erään edustajanpaikan osoittaminen sen tämänhetkiselle haltijalle kumotaan väliaikaisesti, ja toisaalta, että kyseinen edustajanpaikka osoitetaan väliaikaisesti kantajalle.
   Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 7 päivänä heinäkuuta 2004, yhdistetyissä asioissa T-107/01 ja T-175/01, Société des mines de Sacilor — Lormines SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (EHTY:n perustamissopimus — Terästeollisuus — Kaivostoimilupien lakkauttaminen — Ranskan tasavallan kaivostoimintaa harjoittaville yrityksille määräämät maksut — Kantelu — Komission kielteinen vastaus — Laiminlyöntikanne — Kumoamiskanne — Tutkittavaksi ottaminen — Asiavaltuus — HT 80 artiklassa tarkoitettu yritys)

text:
               25.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/14

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   7 päivänä heinäkuuta 2004,
   yhdistetyissä asioissa T-107/01 ja T-175/01, Société des mines de Sacilor — Lormines SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (EHTY:n perustamissopimus - Terästeollisuus - Kaivostoimilupien lakkauttaminen - Ranskan tasavallan kaivostoimintaa harjoittaville yrityksille määräämät maksut - Kantelu - Komission kielteinen vastaus - Laiminlyöntikanne - Kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen - Asiavaltuus - HT 80 artiklassa tarkoitettu yritys)
   (2004/C 239/29)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Yhdistetyissä asioissa T-107/01 ja T-175/01, Société des mines de Sacilor — Lormines SA, kotipaikka Puteaux (Ranska), edustajanaan aluksi asianajaja G. Marty ja sittemmin asianajaja R. Schmitt, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään G. Rozet ja L. Ström, prosessiosoite Luxemburgissa), jossa on nostettu laiminlyöntikanne ja toissijaisesti kumoamiskanne siitä, että komissio ei ole hyväksynyt kantelua, jossa kantaja on vaatinut toteamaan, että Ranskan tasavalta on rikkonut HT 4 artiklan b ja c alakohdan sekä HT 86 artiklan määräyksiä määräämällä kantajalle kohtuuttomia maksuja, jotka liittyvät sellaisten menettelyiden aloittamisiin, joissa lakkautetaan kaivostoimilupia ja luovutaan niistä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: puheenjohtaja H. Legal sekä tuomarit V. Tiili ja M. Vilaras; kirjaaja: johtava hallintovirkamies J. Palacio González, on 7.7.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanteet jätetään tutkimatta.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, välitoimimenettelyä koskevat kulut mukaan lukien.

      (1)  EYVL C 227, 11.8.2001.


title: Asia C-76/05: Finanzgericht Kölnin 27.1.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Herbert Schwarz ja Marga Gootjes-Schwarz vastaan Finanzamt Bergisch Gladbach

text:
               16.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/15

         Finanzgericht Kölnin 27.1.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Herbert Schwarz ja Marga Gootjes-Schwarz vastaan Finanzamt Bergisch Gladbach
   (Asia C-76/05)
   (2005/C 93/27)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Finanzgericht Köln on pyytänyt 27.1.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 16.2.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Herbert Schwarz ja Marga Gootjes-Schwarz vastaan Finanzamt Bergisch Gladbach seuraavaan kysymykseen:

               Ovatko EY:n perustamissopimuksen 8 a/18 artikla (yleinen liikkumisvapaus), 48/39 artikla (työntekijöiden vapaa liikkuvuus), 52/43 artikla (sijoittautumisvapaus) tai 59/49 artikla (palvelujen tarjoamisen vapaus) esteenä sille, että tietyille saksalaisille kouluille suoritettavia koulumaksuja, toisin kuin muualla yhteisön alueella sijaitseville kouluille suoritettavia koulumaksuja, pidetään Einkommensteuergesetzin, sellaisena kuin sitä sovellettiin vuosina 1998 ja 1999, 10 §:n 1 momentin 9 kohdan mukaisesti veroa alentavina erityisinä menoina?


title: Yhdistetyt asiat T-268/08 ja T-281/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.2.2012 — Land Burgenland ja Itävalta v. komissio (Valtiontuet — Itävallan viranomaisten Grazer Wechselseitige -konsernille (GRAWE) Bank Burgenlandin yksityistämisen yhteydessä myöntämä tuki — Päätös, jolla tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja määrätään se takaisin perittäväksi — Markkinatalouden ehdoin toimiva yksityinen sijoittaja -arviointiperuste — Arviointiperusteen soveltaminen tilanteessa, jossa valtio toimii ostajana — Markkinahinnan määrittäminen)

text:
               14.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 109/9

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.2.2012 — Land Burgenland ja Itävalta v. komissio
   (Yhdistetyt asiat T-268/08 ja T-281/08) (1)

   (Valtiontuet - Itävallan viranomaisten Grazer Wechselseitige -konsernille (GRAWE) Bank Burgenlandin yksityistämisen yhteydessä myöntämä tuki - Päätös, jolla tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja määrätään se takaisin perittäväksi - Markkinatalouden ehdoin toimiva yksityinen sijoittaja -arviointiperuste - Arviointiperusteen soveltaminen tilanteessa, jossa valtio toimii ostajana - Markkinahinnan määrittäminen)
   2012/C 109/19
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantajat: Land Burgenland (Itävalta) (edustajat: asianajajat U. Soltész ja C. Herbst) (asia T-268/08) ja Itävallan tasavalta (asiamiehet: G. Hesse, C. Pesendorfer, E. Riedl, M. Fruhmann ja J. Bauer) (asia T-281/08)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi V. Kreuschitz, N. Khan ja K. Gross, sitten V. Kreuschitz, N. Khan ja T. Maxian Rusche)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus valtiontuesta C 56/06 (ex NN 77/06), jonka Itävalta on myöntänyt Bank Burgenlandin yksityistämiseen, 30.4.2008 tehdyn komission päätöksen 2008/719/EY (EUVL L 239, s. 32) kumoamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanteet hylätään.

               2)

               Itävallan tasavalta ja Land Burgenland velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 247, 27.9.2008.


title: Asia T-145/00: Jutta Hotzel-Wagenknechtin 25.5.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 233/32                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         12.8.2000
Jutta Hotzel-Wagenknechtin 25.5.2000 Euroopan yhteisö-                    Stefan Rufin ja Martin Stierin 30.5.2000 sisämarkkinoiden
            jen komissiota vastaan nostama kanne                          harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan
                                                                                nostama kanne
                          (Asia T-145/00)
                                                                                (Asia T-146/00)
                          (2000/C 233/59)
                                                                                (2000/C 233/60)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Jutta Hotzel-Wagenknecht, kotipaikka Alfaz del Pi, Alicante
(Espanja), on nostanut 25.5.2000 Euroopan yhteisöjen en-                  Stefan Ruf, Ettingen (SLT) ja Martin Stier, Pfinztal (STL)
simmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan                  ovat nostaneet 30.5.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asian-              oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden har-
ajaja Becker, asianajotoimisto Stöcker, Begrich, Bömkes, Becker           monisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajien
ja Steffen, Herne (Saksan liittotasavalta).                               edustaja on asianajaja Alexander Gaul, asianajotoimisto Spitz,
                                                                          Klinger & Partner, München (SLT).
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     kumoaa 25.5.1999 tehdyn komission päätöksen sekä
      valituksesta 18.2.2000 tehdyn päätöksen,                            –     kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavara-
                                                                                merkit ja mallit) 1. valituslautakunnan 28.3.2000 te-
                                                                                kemän päätöksen,
–     velvoittaa komission maksamaan kantajalle 1.6.1999
      lähtien lyhentämätöntä leskeneläkettä,
                                                                          –     määrää, että sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (ta-
                                                                                varamerkit ja mallit) on hyväksyttävä yhteisön tavara-
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                      merkkihakemuksen nro 227306 osalta hakemispäiväksi
                                                                                15.4.1996.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kantaja on EHTY:n entisen virkamiehen leski. Hän on saanut
leskeneläkettä, jonka suuruus on 35 prosenttia hänen vuonna               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
1955 kuolleen aviopuolisonsa viimeisestä peruspalkasta. Rii-
danalaisella päätöksellä leskeneläke alennettiin 25 prosenttiin
peruspalkasta. Komissio perusteli tätä päätöstä virkamiesten              Kysymyksessä oleva ta-          Kuvamerkki ”DAKOTA” – hake-
henkilöstösääntöjen 81 a artiklalla, joka lisättiin 27.9.1985             varamerkki:                     musnumero 227306,
annetun neuvoston asetuksen N:o 2799/85 (1) 9 artiklalla.
                                                                          Tavara tai palvelut:            Luokkaan 25 kuuluvat tavarat
                                                                                (vaatteet)
Kantaja väittää, että tämä asetus ei voi päteä sellaisten eläkeoi-
keuksien osalta, jotka ovat syntyneet ennen 27.9.1985. Lisäksi
kantajan alkuperäinen eläkepäätös on oikeusvoimainen.                     Valituslautakunnassa rii-       Tutkijan tekemä hylkäävä päätös
                                                                          tautettu päätös:                menetetyn määräajan palauttami-
                                                                                sesta
(1) Yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja näi-
                                                                          Kanneperusteet:                 – Asetuksen (EY) Nro 40/94
    den yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen                                               78 artiklan ja 27 artiklan virhe-
    ehtojen muuttamisesta 27 päivänä syyskuuta 1985 annettu                                                  ellinen soveltaminen
    neuvoston asetus (EHTY, ETY, EURATOM) N:o 2799/85, EYVL                                               – Virastolla olevan tiedottamis-
    L 265, s. 1.                                                                                velvollisuuden rikkominen


title: Asia C-18/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nejvyšší správní soud (Tšekin tasavalta) on esittänyt 16.1.2012 — Město Žamberk v. Finanční ředitelství v Hradci Králové

text:
               31.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 98/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nejvyšší správní soud (Tšekin tasavalta) on esittänyt 16.1.2012 — Město Žamberk v. Finanční ředitelství v Hradci Králové
   (Asia C-18/12)
   2012/C 98/19
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Nejvyšší správní soud

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Město Žamberk

      Vastaaja: Finanční ředitelství v Hradci Králové

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko urheilutoimintaa, jota voidaan harrastaa järjestäytymättömällä tavalla ja satunnaisesti virkistystarkoituksessa ulkouimalassa (esimerkiksi virkistystarkoituksessa harrastettavaa uintia ja pallopelejä) pitää yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun direktiivin 2006/112/EY (1) 132 artiklan 1 kohdan m alakohdassa tarkoitettuna urheiluna tai liikuntakasvatuksena?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko maksullisen pääsyn tarjoamista tällaiseen ulkouimalaan, joka tarjoaa vierailleen edellä mainitun mahdollisuuden harrastaa — joskin muiden huvittelu- ja virkistysmuotojen rinnalla — urheilua, pidettävä läheisesti urheiluun ja liikuntakasvatukseen liittyvänä palvelujen suorituksena, jota direktiivin 2006/112/ETY mainitussa säännöksessä tarkoitetulla tavalla tarjotaan urheiluun tai liikuntakasvatukseen osallistuville henkilöille, ja siten arvonlisäverosta vapautettuna palveluna siltä osin kuin sitä tarjoaa voittoa tavoittelematon yhteisö ja direktiivissä asetetut muut edellytykset täyttyvät?

      (1)  EUVL L 347, s. 1.


title: Asia T-493/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.9.2013 — Persia International Bank v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen — Varojen jäädyttäminen — Perusteluvelvollisuus — Puolustautumisoikeudet — Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan — Arviointivirhe)

text:
               19.10.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 304/10

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.9.2013 — Persia International Bank v. neuvosto
   (Asia T-493/10) (1)

   (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen - Varojen jäädyttäminen - Perusteluvelvollisuus - Puolustautumisoikeudet - Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan - Arviointivirhe)
   2013/C 304/19
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Persia International Bank plc (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: aluksi solicitor S. Gadhia, solicitor S. Ashley, D. Anderson, QC, ja barrister R. Blakeley, sittemmin S. Ashley, solicitor S. Jeffrey, solicitor A. Irvine, D. Wyatt, QC, ja R. Blakeley)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bishop ja A. Vitro)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: S. Boelaert ja M. Konstantinidis)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä vaatimus kumota Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annettu neuvoston päätös 2010/413/YUTP (EUVL L 195, s. 39), Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanosta 26.7.2010 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 668/2010 (EUVL L 195, s. 25), päätöksen 2010/413 muuttamisesta 25.10.2010 annettu neuvoston päätös 2010/644/YUTP (EUVL L 281, s. 81), Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EY) N:o 423/2007 kumoamisesta 25.10.2010 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 961/2010 (EUVL L 281, s. 1), päätöksen 2010/413 muuttamisesta 1.12.2011 annettu neuvoston päätös 2011/783/YUTP (EUVL L 319, s. 71), asetuksen N:o 961/2010 täytäntöönpanosta 1.12.2011 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1245/2011 (EUVL L 319, s. 11) ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 267/2012 (EUVL L 88, s. 1) siltä osin kuin nämä toimet koskevat kantajaa, ja toisaalta vaatimus todeta, että Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 19.4.2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 423/2007 (EUVL L 103, s. 1) 7 artiklan 2 kohdan d alakohtaa, asetuksen N:o 961/2010 16 artiklan 2 kohdan a alakohtaa ja asetuksen N:o 267/2012 23 artiklan 2 kohtaa ei voida soveltaa kantajaan.

      Tuomiolauselma

               1)

               Persia International Bank plc:tä koskevilta osin kumotaan

                           —

                           Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP liitteeseen II sisältyvässä taulukossa B oleva 4 kohta

                           —

                           Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanosta 26.7.2010 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 668/2010 liitteeseen sisältyvässä taulukossa B oleva 2 kohta

                           —

                           päätöksen 2010/413 muuttamisesta 25.10.2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/644/YUTP liitteen otsikkoon I sisältyvässä taulukossa B oleva 4 kohta

                           —

                           Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen N:o 423/2007 kumoamisesta 25.10.2010 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 961/2010 liitteeseen VIII sisältyvässä taulukossa B oleva 4 kohta

                           —

                           päätöksen 2010/413 muuttamisesta 1.12.2011 annettu neuvoston päätös 2011/783/YUTP

                           —

                           asetuksen N:o 961/2010 täytäntöönpanosta 1.12.2011 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1245/2011

                           —

                           Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 liitteen IX otsikkoon I sisältyvässä taulukossa B oleva 4 kohta.

               2)

               Päätöksen 2010/413, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2010/644 ja päätöksellä 2011/783, vaikutukset pysytetään Persia International Bankin osalta, kunnes asetuksen N:o 267/2012 kumoaminen tulee voimaan.

               3)

               Kanne hylätään muilta osin.

               4)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Persia International Bankille aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               5)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 328, 4.12.2010.


title: Asia C-334/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 8.7.2010 — Euroopan komissio v. Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Unionin omat varat — Kieltäytyminen asettamasta unionin käyttöön omia varoja, jotka vastaavat tiettyjä tulliviranomaisten myöntämiä lainvastaisia lupia — Ylivoimainen este — Tulliviranomaisten petollinen toiminta — Jäsenvaltioiden vastuu — Todettujen maksujen erilliseen kirjanpitoon merkitsemisen sääntöjenmukaisuus)

text:
               28.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 234/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 8.7.2010 — Euroopan komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-334/08) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Unionin omat varat - Kieltäytyminen asettamasta unionin käyttöön omia varoja, jotka vastaavat tiettyjä tulliviranomaisten myöntämiä lainvastaisia lupia - Ylivoimainen este - Tulliviranomaisten petollinen toiminta - Jäsenvaltioiden vastuu - Todettujen maksujen erilliseen kirjanpitoon merkitsemisen sääntöjenmukaisuus)
   2010/C 234/07
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Aresu ja A. Caeiros)

      Vastaaja: Italian tasavalta (asiamiehet: I. Bruni ja avvocato dello Stato G. Albenzio)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: M. Lumma ja B. Klein)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 10 artiklan, Euroopan yhteisöjen omien varojen järjestelmästä 29.9.2000 tehdyn neuvoston päätöksen 2000/597/EY, Euratom (EYVL L 253, s. 42) 8 artiklan sekä yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta 22.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 (EYVL L 130, s. 11) 2, 6, 10, 11 ja 17 artiklan noudattamatta jättäminen — Kieltäytyminen antamasta yhteisöjen käyttöön omia varoja, jotka vastaavat tiettyjä tulliviranomaisten sääntöjenvastaisesti antamia lupia

      Tuomiolauselma

               1)

               Italian tasavalta ei ole noudattanut Euroopan yhteisöjen omien varojen järjestelmästä 29.9.2000 tehdyn neuvoston päätöksen 2000/597/EY, Euratom 8 artiklan eikä yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta 22.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 2, 6, 10, 11 ja 17 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on kieltäytynyt asettamasta komission käyttöön omia varoja, jotka vastaavat tullivelkaa, joka aiheutuu Barissa sijaitsevan Direzione Compartimentale delle Dogane per le Regioni Puglia e Basilicatan C-luokan tullivarastojen perustamiseen Tarantoon ja näiden tullivarastojen hallinnointiin lainvastaisesti 27.2.1997 myöntämistä luvista sekä sen jälkeen tullivalvonnassa tapahtuvaan valmistukseen ja sisäiseen jalostusmenettelyyn myöntämistä luvista, 4.12.2002 tapahtuneeseen lupien peruuttamiseen asti.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Saksan liittotasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 223, 30.8.2008.


title: Asia T-327/06: Kanne 22.11.2006 — Altana Pharma v. SMHV — Avensa (PNEUMO UPDATE)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/75

         Kanne 22.11.2006 — Altana Pharma v. SMHV — Avensa (PNEUMO UPDATE)
   (Asia T-327/06)
   (2006/C 326/154)
   Kannekirjelmän kieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Altana Pharma (Konstanz, Saksa) (edustaja: asianajaja H. Becker)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Avensa AG (Zug, Sveitsi)
   Kantajan vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 11.9.2006 tekemä päätös (asia R 668/2005-2) on kumottava

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) on velvoitettava hylkäämään väitteentekijän esittämä väite nro B 575 524

               —

               toissijaisesti sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) on velvoitettava ratkaisemaan uudelleen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antaman tuomion valossa väitteentekijän esittämä väite nro B 575 524.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”PNEUMO UPDATE” luokkiin 5, 9, 16, 35, 38 ja 41 rekisteröityjä tavaroita ja palveluja varten (hekemus nro 2 462 049).

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Avensa AG.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Saksalainen sanamerkki ”Pneumo” luokkaan 5 rekisteröityjä tavaroita varten, sillä väitteellä vastustetaan ainoastaan rekisteröimistä luokan 5 osalta.

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Riidanalainen päätös on puutteellisesti perusteltu ja se on asetuksen (EY) N:o 40/49 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan vastainen, koska ristiriidassa olevien merkkien välillä ei ole sekaannusvaaraa. Kantaja väittää lisäksi, että väitteentekijän merkkiä ei käytetä.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Asia C-19/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 11.9.2014 (Consiglio di Staton (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Ministero dell'Interno v. Fastweb SpA (Ennakkoratkaisupyyntö — Julkiset hankinnat — Direktiivi 89/665/ETY — 2 d artiklan 4 kohta — Tulkinta ja pätevyys — Julkisia hankintasopimuksia koskeva muutoksenhakumenettely — Sopimuksen pätemättömyys — Poissulkeminen)

text:
               17.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 409/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 11.9.2014 (Consiglio di Staton (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Ministero dell'Interno v. Fastweb SpA
   (Asia C-19/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Julkiset hankinnat - Direktiivi 89/665/ETY - 2 d artiklan 4 kohta - Tulkinta ja pätevyys - Julkisia hankintasopimuksia koskeva muutoksenhakumenettely - Sopimuksen pätemättömyys - Poissulkeminen))
   2014/C 409/08
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Ministero dell'Interno

      Vastapuoli: Fastweb SpA

      Muu osapuoli: Telecom Italia SpA

      Tuomiolauselma

               1)

               Julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21.12.1989 annetun neuvoston direktiivin 89/665/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 11.12.2007 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2007/66/EY, 2 d artiklan 4 kohtaa on tulkittava siten, että jos hankintasopimus tehdään julkaisematta ennalta hankintailmoitusta Euroopan unionin virallisessa lehdessä, vaikkei tämä ole sallittua julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY nojalla, kyseinen säännös sulkee pois sen, että hankintasopimus todettaisiin pätemättömäksi, kun kyseisessä säännöksessä luetellut edellytykset täyttyvät, minkä tarkistaminen on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävä.

               2)

               Toisen ennakkoratkaisukysymyksen tutkinnassa ei ole tullut esille sellaisia seikkoja, jotka vaikuttaisivat direktiivin 89/665, sellaisena kuin se on muutettuna, 2 d artiklan 4 kohdan pätevyyteen.

      (1)  EUVL C 86, 23.3.2013.


title: Asia T-543/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.7.2014 – RWE ja RWE Dea v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Parafiinivahamarkkinat — Raakaparafiinimarkkinat — Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan rikkominen — Hintojen vahvistaminen ja markkinoiden jakaminen — Emoyhtiön vastuu kilpailusääntöjen rikkomisista, joihin sen tytäryhtiö ja emoyhtiön osittain omistama yhteisyritys ovat syyllistyneet — Emoyhtiön käyttämä ratkaiseva vaikutusvalta — Olettama siinä tapauksessa, että emoyhtiö omistaa tytäryhtiön kokonaan — Seuraanto — Oikeasuhteisuus — Yhdenvertainen kohtelu — Sakkojen määrän laskennasta annetut vuoden 2006 suuntaviivat — Täysi harkintavalta)

text:
               1.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 292/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.7.2014 – RWE ja RWE Dea v. komissio
   (Asia T-543/08) (1)

   ((Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Parafiinivahamarkkinat - Raakaparafiinimarkkinat - Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan rikkominen - Hintojen vahvistaminen ja markkinoiden jakaminen - Emoyhtiön vastuu kilpailusääntöjen rikkomisista, joihin sen tytäryhtiö ja emoyhtiön osittain omistama yhteisyritys ovat syyllistyneet - Emoyhtiön käyttämä ratkaiseva vaikutusvalta - Olettama siinä tapauksessa, että emoyhtiö omistaa tytäryhtiön kokonaan - Seuraanto - Oikeasuhteisuus - Yhdenvertainen kohtelu - Sakkojen määrän laskennasta annetut vuoden 2006 suuntaviivat - Täysi harkintavalta))
   2014/C 292/30
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: RWE AG (Essen, Saksa); ja RWE Dea AG (Hampuri, Saksa) (edustajat: asianajajat C. Stadler, M. Röhrig ja S. Budde)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Antoniadis ja R. Sauer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ensisijaisesti vaatimus [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/39.181 – Kynttilävahat) 1.10.2008 tehdyn komission päätöksen K (2008) 5476 lopullinen 1 ja 2 artiklan kumoamiseksi kantajia koskevilta osin ja toissijaisesti vaatimus kantajille määrätyn sakon määrän alentamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/39.181 – Kynttilävahat) 1.10.2008 tehdyn komission päätöksen K (2008) 5476 lopullinen 1 artikla kumotaan siltä osin kuin Euroopan komissio totesi, että RWE AG ja RWE Dea AG olivat osallistuneet kilpailusääntöjen rikkomiseen 2.1.2002 jälkeen.

               2)

               RWE:lle ja RWE Dealle määrätyn sakon määräksi vahvistetaan 3 5 8 88  562 euroa.

               3)

               Kanne hylätään muilta osin.

               4)

               Komissio vastaa viidesosasta omia oikeudenkäyntikulujaan, ja se velvoitetaan korvaamaan viidesosa RWE:n ja RWE Dean oikeudenkäyntikuluista. RWE ja RWE Dea vastaavat neljästä viidesosasta omia oikeudenkäyntikulujaan ja korvaavat neljä viidesosaa komission oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 55, 7.3.2009.


title: Asia C-95/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hannover (Saksa) on esittänyt 17.2.2016 – Angelika Eckert v. Société Air France SA

text:
               27.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 232/2

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hannover (Saksa) on esittänyt 17.2.2016 – Angelika Eckert v. Société Air France SA
   (Asia C-95/16)
   (2016/C 232/02)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Hannover

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Angelika Eckert

      Vastaaja: Société Air France SA
   Unionin tuomioistuimen presidentin 19.4.2016 antamalla määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.


title: Asia T-323/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.9.2015 – Bankia v. SMHV – Banco ActivoBank (Portugal) (Bankia) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Bankia rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki BANKY — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               3.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 363/38

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.9.2015 – Bankia v. SMHV – Banco ActivoBank (Portugal) (Bankia)
   (Asia T-323/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Bankia rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki BANKY - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2015/C 363/46)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Bankia SA (Valencia, Espanja) (edustaja: asianajaja F. De Barba)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: G. Schneider)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Banco ActivoBank (Portugal) SA (Lissabon, Portugali)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 14.2.2014 tekemästä päätöksestä (yhdistetyt asiat R 649/2013-2 ja R 744/2013-2), joka koskee Banco ActivoBank (Portugal) SA:n ja Bankia, SA:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) toisen valituslautakunnan 14.2.2014 tekemä päätös (yhdistetyt asiat R 649/2013-2 ja R 744/2013-2) kumotaan siltä osin kuin siinä hyväksyttiin Banco ActivoBank (Portugal) SA:n valitus, joka koski yhteisön tavaramerkin rekisteröintihakemuksessa tarkoitettuja luokkaan 36 kuuluvia kiinteistöpalveluja.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Bankia SA ja SMHV vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 261, 11.8.2014.


title: Asia C-421/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de Primera Instancia n ° 2 de Santander (Espanja) on esittänyt 10.9.2014 – Banco Primus S.A. v. Jesús Gutiérrez García

text:
               24.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 421/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de Primera Instancia no 2 de Santander (Espanja) on esittänyt 10.9.2014 – Banco Primus S.A. v. Jesús Gutiérrez García
   (Asia C-421/14)
   2014/C 421/28
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado de Primera Instancia no 2 de Santander

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Banco Primus S.A.

      Vastaaja: Jesús Gutiérrez García

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Ensimmäinen kysymys

               1)

               Onko lain 1/2013 neljättä siirtymäsäännöstä tulkittava siten, että se ei voi muodostaa estettä kuluttajan etujen suojaamiselle?

               2)

               Saako kuluttaja direktiivin 93/13/ETY (1) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan ja 7 artiklan 1 kohdan perusteella – jotta kuluttajien ja käyttäjien suoja taattaisiin vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteen edellyttämällä tavalla – vedota sopimusehtojen kohtuuttomuuteen kansallisessa lainsäädännössä tätä varten säädetyn määräajan jälkeen, minkä seurauksena kansallisen tuomioistuimen on tutkittava mainitut ehdot?

               3)

               Onko kansallisen tuomioistuimen direktiivin 93/13/ETY ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan ja 7 artiklan 1 kohdan perusteella – jotta kuluttajien ja käyttäjien suoja taattaisiin vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteen edellyttämällä tavalla – arvioitava viran puolesta sopimusehdon kohtuuttomuutta ja tehtävä siitä asianmukaiset päätelmät, vaikka se olisi aiemmin antanut kohtuuttomuudesta päinvastaisen ratkaisun tai luopunut arvioimasta sitä kansallisten menettelysääntöjen mukaisessa lainvoimaisessa tuomiossa?

         Toinen kysymys

               4)

               Millä perusteilla hinta–laatu-suhde voi vaikuttaa muiden kuin olennaisten sopimusehtojen kohtuuttomuuden arviointiin? Onko tämänkaltaisten ehtojen välillisessä arvioinnissa asianmukaista ottaa huomioon kansallisessa lainsäädännössä asetetut lailliset hintarajoitukset? Voiko teoriassa täysin pätevä sopimus muuttua pätemättömäksi, jos todetaan, että liiketoimen hinta on tavanomaiseen markkinahintaan verrattuna erittäin korkea?

         Kolmas kysymys

               5)

               Onko direktiivin 93/13/ETY 4 artiklassa tarkoitetussa arvioinnissa mahdollista ottaa huomioon sopimuksen tekemisen jälkeiset olosuhteet, jos kansallisen säännöstön tarkastelu johtaa tähän?

         Neljäs kysymys

               6)

               Onko siviiliprosessilain 693 §:n 2 momenttia, sellaisena kuin se on muutettuna lailla 1/2013, tulkittava siten, että se ei muodosta estettä kuluttajan etujen suojaamiselle?

               7)

               Onko kansallisen tuomioistuimen direktiivin 93/13/ETY ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan ja 7 artiklan 1 kohdan perusteella – jotta kuluttajien ja käyttäjien suoja taattaisiin vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteen edellyttämällä tavalla – arvioidessaan ennenaikaista erääntymistä koskevan lausekkeen kohtuuttomuutta katsottava, ettei näistä ehdoista ole sovittu, ja johdettava tästä siihen erottamattomasti liittyvät seuraukset silloinkin, kun elinkeinonharjoittaja on odottanut kansallisessa säännöstössä säädetyn vähimmäisajan?

      (1)  Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL L 95, s. 29).


title: Asia T-21/17: Kanne 13.1.2017 – RL v. Euroopan unionin tuomioistuin

text:
               27.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/14

         Kanne 13.1.2017 – RL v. Euroopan unionin tuomioistuin
   (Asia T-21/17)
   (2017/C 095/23)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: RL (edustajat: asianajajat C. Bernard-Glanz ja A. Tymen)

      Vastaaja: Euroopan unionin tuomioistuin

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kanteen tutkittavaksi

               —

               kumoamaan unionin tuomioistuimen kirjaajan 11.5.2016 tekemän päätöksen, jonka sisältö on saatettu kantajan tietoon 20.5.2016 päivätyllä kirjeellä ja jolla kantajaa ei ole ylennetty palkkaluokkaan AD10 1.7.2015 lähtien, sekä tarvittaessa kumoamaan valituksia käsittelevän komitean 6.10.2016 tekemän päätöksen, jolla kantajan 22.7.2016 tekemä valitus on hylätty

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajalle aiheutuneen aineellisen vahingon

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 45 artiklan rikkomiseen ja Euroopan unionin tuomioistuimessa käytössä olevan ylennyksiin sovellettavan sisäisen järjestelmän noudattamatta jättämiseen.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu yhdenvertaisuusperiaatteen ja periaatteen, jonka mukaan Euroopan unionin henkilöstö muodostaa yhden kokonaisuuden, loukkaamiseen.


title: Asia C-366/05: Supremo Tribunal Administrativon  6.7.2005  tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Optimus — Telecomunicações SA vastaan Fazenda Pública

text:
               24.12.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 330/8

         Supremo Tribunal Administrativon 6.7.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Optimus — Telecomunicações SA vastaan Fazenda Pública
   (Asia C-366/05)
   (2005/C 330/15)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Supremo Tribunal Administrativo on pyytänyt 6.7.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 29.9.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Optimus — Telecomunicações SA vastaan Fazenda Pública seuraaviin kysymyksiin:

               1)

               Onko pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista 17.7.1969 annetun neuvoston direktiivin 69/355/ETY (1), sellaisena kuin se on muutettuna 10.6.1985 annetulla neuvoston direktiivillä 85/303/ETY (2), 7 artiklan 1 kohtaa tulkittava rajoittavasti siten, että siinä jäsenvaltioille asetetun velvollisuuden, jonka mukaan tietyt pääoman hankintatoimet on vapautettava verosta, edellytykseksi asetetaan se, että kyse on toimista, jotka direktiivin ennen vuotta 1985 voimassa olleen sanamuodon mukaan voitiin vapauttaa verosta tai joista voitiin kantaa alennettua veroa — eli ainoastaan 4 artiklan 2 kohdassa ja 8 artiklassa mainitut toimet — ja jotka lisäksi 1.7.1984 olivat tällaisessa tilanteessa?

               2)

               Onko pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista 17.7.1969 annetun neuvoston direktiivin 69/355/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 10.6.1985 annetulla neuvoston direktiivillä 85/303/ETY, 7 artiklan 1 kohtaa ja 10 artiklaa tulkittava siten, että niissä kielletään leimaveron kantaminen 14.12.2001 annetun lain nro 322-B/2001, jolla yleiseen leimaverotaulukkoon lisättiin 26 kohta — Pääomapanokset –, kaltaisen kansallisen säännöksen nojalla Portugalin oikeuden mukaiselta osakeyhtiöltä käteisellä suoritettavasta yhtiöpääoman korotuksesta, kun 1.7.1984 tällainen toimi kuului tämän veron piiriin mutta oli vapautettu tästä verosta?

      (1)  EYVL L 249, s. 25.

      (2)  EYVL L 156, s. 23.


title: Asia C-537/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n °1 de Catarroja (Espanja) on esittänyt 26.11.2012 — Banco Popular Español S.A. v. Maria Teodolinda Rivas Quichimbo ja Wilmar Edgar Cun Pérez

text:
               9.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 1 de Catarroja (Espanja) on esittänyt 26.11.2012 — Banco Popular Español S.A. v. Maria Teodolinda Rivas Quichimbo ja Wilmar Edgar Cun Pérez
   (Asia C-537/12)
   2013/C 38/14
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 1 de Catarroja

      Pääasian asianosaiset

      Hakija: Banco Popular Español S.A.

      Vastapuolet: Maria Teodolinda Rivas Quichimbo ja Wilmar Edgar Cun Pérez

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiiviä [93/13/ETY] (1) tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännökselle, jolla estetään tuomioistuinta, jossa on vireillä Espanjan siviiliprosessilain 1/2000 681–695 §:ssä tarkoitetun kaltainen kiinnitetyn kiinteistön ulosmittausmenettely, tutkimasta viran puolesta tai osapuolen aloitteesta elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välillä tehtyyn sopimukseen sisältyvän sopimusehdon kohtuuttomuutta niin tilanteessa, jossa kuluttaja on tehnyt väitteen, kuin tilanteessa, jossa kuluttaja ei ole tehnyt väitettä?

               2)

               Olipa vastaus näihin kysymyksiin myöntävä tai kieltävä, unionin tuomioistuinta pyydetään lausumaan, onko direktiiviä 93/13 tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännökselle, jolla estetään tuomioistuinta, jossa on vireillä Espanjan siviiliprosessilain 1/2000 681–695 §:ssä tarkoitetun kaltainen kiinnitetyn kiinteistön ulosmittausmenettely, keskeyttämästä kyseistä menettelyä tilanteessa, jossa myöhemmin pannaan vireille yleinen oikeudenkäyntimenettely, jossa vaaditaan toteamaan elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välillä tehtyyn sopimukseen sisältyvä sopimusehto kohtuuttomaksi, kun ulosmittausmenettely on pantu vireille kyseisen sopimuksen nojalla?

      (1)  Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL L 95, s. 29).


title: Asia T-390/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.9.2016 – Perfetti Van Melle Benelux v. EUIPO – PepsiCo (3D) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin 3D rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiemmat EU-sana- ja -kuviomerkit 3D’S ja 3D’s — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               24.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 392/37

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.9.2016 – Perfetti Van Melle Benelux v. EUIPO – PepsiCo (3D)
   (Asia T-390/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin 3D rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiemmat EU-sana- ja -kuviomerkit 3D’S ja 3D’s - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2016/C 392/47)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Perfetti Van Melle Benelux BV (Breda, Alankomaat) (edustaja: asianajaja P. Testa)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: J. Ivanauskas ja A. Folliard-Monguiral)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: PepsiCo, Inc. (New York, New York, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat V. von Bomhard ja J. Fuhrmann)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 8.5.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 465/2014-5), joka koskee PepsiCo Inc:n ja Perfetti Van Melle Benelux BV:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Perfetti Van Melle Benelux BV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 311, 21.9.2015.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (kolmas jaosto) 12 päivänä toukokuuta 2005, asiassa C-542/03 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Hauptzollamt Hamburg-Jonas vastaan Milupa GmbH & Co. KG (Maatalous — Vientituki — Jalostetut maataloustuotteet, jotka sisältyvät EY:n perustamissopimuksen liitteeseen II (josta on muutettuna tullut EY:n perustamissopimuksen liite I) kuulumattomiin tavaroihin — Virheellinen ilmoitus — Seuraamus)

text:
               20.8.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/3

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (kolmas jaosto)
   12 päivänä toukokuuta 2005,
   asiassa C-542/03 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Hauptzollamt Hamburg-Jonas vastaan Milupa GmbH & Co. KG (1)

   (Maatalous - Vientituki - Jalostetut maataloustuotteet, jotka sisältyvät EY:n perustamissopimuksen liitteeseen II (josta on muutettuna tullut EY:n perustamissopimuksen liite I) kuulumattomiin tavaroihin - Virheellinen ilmoitus - Seuraamus)
   (2005/C 205/06)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-542/03, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 18.11.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 23.12.2003, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Hauptzollamt Hamburg-Jonas vastaan Milupa GmbH & Co. KG, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Rosas (esittelevä tuomari) sekä tuomarit A. La Pergola, J.-P. Puissochet, U. Lõhmus ja A. Ó Caoimh, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: R. Grass, on antanut 12.5.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Tiettyjen perustamissopimuksen liitteeseen II kuulumattomina tavaroina vietävien maataloustuotteiden vientituen myöntämisjärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja tuen määrän vahvistamisperusteista 30 päivänä toukokuuta 1994 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1222/94, sellaisena kuin se on muutettuna 7.2.1996 annetulla komission asetuksella N:o 229/96, 7 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan toista virkettä, 2 kohdan ensimmäistä alakohtaa ja 5 kohtaa on tulkittava siten, että silloin, kun viejä on vientitukihakemuksessa ilmoittanut, että kyseessä olevien tavaroiden valmistamiseksi on käytetty liitteessä A tarkoitettuun vähärasvaiseen maitojauheeseen (TJ 2) mainitun asetuksen 1 artiklan 2 kohdan nojalla rinnastettavaa tuotetta, vaikka on käytetty toista tuotetta, joka saman säännöksen nojalla myös rinnastetaan samaan vähärasvaiseen maitojauheeseen, hänellä on oikeus vientitukeen, jota on tarvittaessa korjattu maataloustuotteiden vientitukien järjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 27 päivänä marraskuuta 1987 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3665/87, sellaisena kuin se on muutettuna 2.12.1994 annetulla komission asetuksella N:o 2945/94, 11 artiklan mukaisesti.

      (1)  EUVL C 59, 6.3.2004.


title: Asia C-424/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 23.4.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Saksa) – Zuchtvieh-Export GmbH v. Stadt Kempten (Ennakkoratkaisupyyntö — Maatalous — Asetus (EY) N:o 1/2005 — Eläinten suojelu kuljetuksen aikana — Pitkä kuljetus jäsenvaltiosta kolmanteen valtioon — 14 artiklan 1 kohta — Reittisuunnitelmaan liittyvä tarkastus, joka lähtöpaikan toimivaltaisen viranomaisen on suoritettava ennen pitkiä kuljetuksia — Tämän säännöksen sovellettavuus kuljetusmatkan Euroopan unionin alueen ulkopuolella tapahtuvaan osaan — Kyseisessä asetuksessa vahvistettujen vaatimusten sovellettavuus tähän kuljetusmatkan osaan)

text:
               22.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 23.4.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Saksa) – Zuchtvieh-Export GmbH v. Stadt Kempten
   (Asia C-424/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Maatalous - Asetus (EY) N:o 1/2005 - Eläinten suojelu kuljetuksen aikana - Pitkä kuljetus jäsenvaltiosta kolmanteen valtioon - 14 artiklan 1 kohta - Reittisuunnitelmaan liittyvä tarkastus, joka lähtöpaikan toimivaltaisen viranomaisen on suoritettava ennen pitkiä kuljetuksia - Tämän säännöksen sovellettavuus kuljetusmatkan Euroopan unionin alueen ulkopuolella tapahtuvaan osaan - Kyseisessä asetuksessa vahvistettujen vaatimusten sovellettavuus tähän kuljetusmatkan osaan))
   (2015/C 205/06)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Zuchtvieh-Export GmbH

      Vastaaja: Stadt Kempten

      Muu osapuoli: Landesanwaltschaft Bayern

      Tuomiolauselma

   Eläinten suojelusta kuljetuksen ja siihen liittyvien toimenpiteiden aikana sekä direktiivien 64/432/ETY ja 93/119/EY ja asetuksen (EY) N:o 1255/97 muuttamisesta 22.12.2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2005 14 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että jotta lähtöpaikan toimivaltainen viranomainen voi hyväksyä kuljetuksen, jossa on kyse kotieläiminä pidettävien muiden kuin rekisteröityjen hevoseläinten sekä nauta-, lammas-, vuohi- ja sikaeläinten pitkästä kuljetuksesta, joka alkaa Euroopan unionin alueella ja jatkuu kyseisen alueen ulkopuolella, kuljetuksen järjestäjän on esitettävä reittisuunnitelma, joka on – kun otetaan huomioon suunnitellut tätä kuljetusta koskevat järjestelyt – realistinen ja jonka perusteella voidaan katsoa, että tämän asetuksen säännöksiä noudatetaan myös sillä kyseisen kuljetusmatkan osalla, joka tapahtuu kolmansien maiden alueella, ja että jos asia ei ole näin, kyseisellä viranomaisella on valtuudet vaatia sitä, että näitä järjestelyitä muutetaan niin, että näiden säännösten noudattaminen varmistetaan koko tämän kuljetusmatkan osalta.

      (1)  EUVL C 336, 16.11.2013.


title: Euroopan yhteisöjen komission 14.10.1996 Industrial Refuse and Coal Energy Limitediä vastaan nostama kanne (Asia C-337/96)

text:
21.12.96                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 388/3
mukaan kuuluvia velvoitteita, koska se ei ole antanut sää             ten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21
detyssä määräajassa kyseisten direktiivien noudattamisen               päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin
edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,           89/665/ETY (*) mukaan kuuluvia velvoitteita, koska se ei
yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto ), toimien kokoon              ole toteuttanut säädetyssä määräajassa julkisten rakennu
panossa : kuudennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä hoi               surakoitten osalta tarvittavia toimenpiteitä kyseisen direk
tava neljännen jaoston puheenjohtaja J. L. Murray sekä                 tiivin 1 ja 2 artiklan säännösten oikean soveltamisen ja te
tuomarit C. N. Kakouris, P. J. G. Kapteyn, G. Hirsch ja                hokkuuden varmistamiseksi .
H. Ragnemalm ( esittelevä tuomari ), julkisasiamies: G.
Cosmas, kirjaaja : R. Grass, on antanut 24.10.1996 tuo                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
                                                                       Komission mukaan Kreikan oikeusjärjestys ei täysin vastaa
1 ) Irlanti ei noudattanut sille direktiivin 91 /67'/ETY 29 ar
                                                                       direktiivin 89/665/ETY 1 ja 2 artiklan säännösten vaati
     tiklan 1 kohdan, direktiivin 91 /492/ETY 15 artiklan
                                                                       muksia erityisesti niiltä osin kuin on kyse mahdollisuudes
     1 kohdan, direktiivin 91 /493/ETY 18 artiklan 1 koh
                                                                       ta saada kumotuksi menettelyä koskevia päätöksiä, toteu
     dan ja direktiivin 92/48/ETY 4 artiklan 1 kohdan mu              tetuksi väliaikaisia toimenpiteitä, täytäntöönpannuiksi
     kaan kuuluvia velvoitteita, koska se ei ole antanut ase
                                                                       kansallisten tuomioistuinten päätöksiä viranomaisia vas
     tetussa määräajassa
                                                                       taan ja korvatuksi virheellisestä sopimuksen tekemättä jää
    — eläinten terveyttä koskevista edellytyksistä saatet             misestä aiheutunut vahinko. Komissio katsoo myös, että
          taessa vesiviljeltyjä eläimiä ja tuotteita markkinoil       Helleenien tasavallan käytäntö, jonka mukaan tärkeimmät
          le 28 päivänä tammikuuta 1991 annetun neuvos                julkisia rakennusurakoita koskevat sopimukset vahviste
          ton direktiivin 91 /67/ETY,                                  taan lailla ja jonka vuoksi yksityiset oikeussubjektit eivät
    — terveyttä koskevista vaatimuksista elävien simpu                siten voi riitauttaa tajouskilpailun tulosta tai kyseistä sopi
          koiden tuotannossa ja saattamisessa markkinoille             musta, on vastoin yhteisön oikeuden yleistä periaatetta,
          15 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston                 joka koskee yhteisön oikeuteen perustuvien oikeuksien te
          direktiivin 91 /492/ETY,                                     hokasta oikeussuojaa .
    — terveyttä koskevista vaatimuksista kalastustuottei
                                                                       (M EYVL N:o L 395 , 30.12.1989, s . 33
          den tuotannossa ja saattamisessa markkinoille 22
         päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston di
          rektiivin 91 /493/ETY ja
    — tietyillä aluksilla käsiteltyjä kalastustuotteita kos
          kevien hygieniasääntöjen vähimmäisvaatimuksista
          direktiivin   91 /493/ETY     3   artiklan  1  kohdan        Euroopan yhteisöjen komission 14.10.1996 Industrial Re
         a alakohdan i alakohdan mukaisesti 16 päivänä                    fuse and Coal Energy Limitediä vastaan nostama kanne
          kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/                                     Asia C-337/96 )
          48/ETY
                                                                                ( 96/C 388/06 )
     noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallin
     nollisia määräyksiä.                                              Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 14.10.1996 Eu
                                                                       roopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Industrial Re
2 ) Irlanti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.               fuse and Coal Energy Limitediä vastaan. Kantajan asia
                                                                       mies on oikeudellinen neuvonantaja Thomas F. Cusack,
(!) EYVL N:o C 333 , 9.12.1995
                                                                       jota avustaa barrister Fergus Randolph, Englanti, ja pro
                                                                       sessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virka
                                                                       mies Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                       Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Euroopan yhteisöjen komission 10.10.1996 Helleenien ta
                 savaltaa vastaan nostama kanne
                                                                       1 ) velvoittaa vastaajan maksamaan komissiolle 242 234
                          (Asia C-335/96 )                                  ecua 8,15 prosentin viivästyskorkoineen 20.10.1993
                            ( 96/C 388/05 )                                 lähtien,
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.10.1996 Eu                2 ) velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
roopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien ta
savaltaa vastaan . Kantajan asiamiehiä ovat komission oi              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
keudellinen neuvonantaja Hendrik van Lier ja komission
oikeudellisen yksikön virkamies Dimitris Triantafyllou, ja             Välityslausekkeen nojalla nostetussa kanteessa pyritään
prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön                 sen taloudellisen tuen takaisinperimiseen, jonka kantaja
virkamies Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner,                      oli myöntänyt vastaajalle, jotta tämä muuttaisi olemassa
Kirchberg.                                                             olevan muuntoaseman sähkövoimalaitokseksi, jossa sähkö
                                                                       tuotetaan käsittelemättömästä yhdyskuntajätteestä . Komis
Kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että               sio vetäytyi osapuolten välisestä, Englannin lain mukaan
Helleenien tasavalta ei ole noudattanut sille EY:n perusta            tehdystä sopimuksesta, koska vastaaja ei ollut noudattanut
missopimuksen ja erityisesti julkisia tavaranhankintoja ja             sopimuksenmukaisia velvoitteitaan .
rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutok
senhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetus


title: Asia T-527/12: Kanne 6.12.2012 — DeMaCo Holland v. komissio

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/68

         Kanne 6.12.2012 — DeMaCo Holland v. komissio
   (Asia T-527/12)
   2013/C 26/133
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: DeMaCo Holland BV (Langedĳk, Alankomaat) (edustajat: asianajajat L. Linders ja S. Bishop)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kantajan vaatimukset tutkittaviksi ja hyväksymään ne

               —

               määräämään sen mukaisesti, että Euratomin on välittömästi lakattava käyttämästä millään tavoin suunnitelmia, joiden oikeudet kuuluvat kantajalle, ja velvoittamaan Euratomin myös maksamaan kantajalle sopimussuhteen ulkopuolisen korvausvastuunsa perusteella vahingonkorvausta, jonka määrä on toistaiseksi arvioitu 100 000 euroksi

               —

               sekä korvaamaan tämän asian käsittelystä mahdollisesti aiheutuvat kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajan kanteessa vaaditaan korvausta vahingosta, joka on aiheutunut Euroopan komission edustaman Euroopan atomienergiayhteisön oikeudenvastaisesta menettelystä sopimussuhteen ulkopuolella, koska tämä on käyttänyt teknisiä piirustuksia, jotka ovat kantajan omaisuutta, ja luovuttanut ne käytettäviksi ITERistä ja fuusioenergian kehittämisestä vastaavan eurooppalaisen yhteisyrityksen (Fusion for Energy) toteuttamassa tarjouspyyntömenettelyssä.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi siihen, että vastaaja on oikeudettomasti käyttänyt kantajan teknisiä piirustuksia.
   Kantaja on yksin laatinut kyseiset tekniset piirustukset, ja vastaaja on käyttänyt niitä ilman kantajan suostumusta — asianosaisten väliseen sopimussuhteeseen mitenkään kuulumattomalla tavalla. Lisäksi vastaaja on myötävaikuttanut siihen, että kolmas osapuoli, nimittäin Fusion For Energy, on käyttänyt kyseisiä teknisiä piirustuksia.
   Se, että vastaaja on tahallaan oikeudenvastaisesti käyttänyt kantajan teknisiä piirustuksia, on oikeudenvastainen teko ja merkitsee kantajan tekijänoikeuksien loukkaamista.
   Tällä tavoin menettelemällä vastaaja on hankkinut itselleen perusteetonta taloudellista etua kantajan taloudellisista ja henkisistä ponnisteluista, mikä on hyvän kauppatavan ja rehellisen kilpailun vastaista.
   Aiheutunut vahinko muodostuu voitosta, jonka kantaja on menettänyt Fusion For Energyn toteuttaman tarjouspyyntömenettelyn seurauksena, mikä on käynyt mahdolliseksi vastaajan menettelyn vuoksi, sekä kantajan teollis- ja tekijänoikeuksien loukkaamisen hyvittämisestä.


title: Yhdistetyt asiat C-18/05 ja C-155/05: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 6.7.2006 (Commissione tributaria provinciale di Napolin ja Commissione tributaria regionale di Firenzen (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Casa di cura privata Salus SpA v. Agenzia Entrate Ufficio Napoli 4 (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan toinen alakohta — Kuudes arvonlisäverodirektiivi — 13 artiklan B kohdan c alakohta — Vapautukset — Sellaisten tavaroiden luovutukset, jotka käytetään kokonaan vapautettuun toimintaan, jos nämä tavarat eivät ole oikeuttaneet vähennykseen)

text:
               16.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 224/15

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 6.7.2006 (Commissione tributaria provinciale di Napolin ja Commissione tributaria regionale di Firenzen (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Casa di cura privata Salus SpA v. Agenzia Entrate Ufficio Napoli 4
   (Yhdistetyt asiat C-18/05 ja C-155/05) (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan toinen alakohta - Kuudes arvonlisäverodirektiivi - 13 artiklan B kohdan c alakohta - Vapautukset - Sellaisten tavaroiden luovutukset, jotka käytetään kokonaan vapautettuun toimintaan, jos nämä tavarat eivät ole oikeuttaneet vähennykseen)
   (2006/C 224/26)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Commissione tributaria provinciale di Napoli ja Commissione tributaria regionale di Firenze
   Asianosaiset

      Kantajat: Casa di cura privata Salus SpA (C-18/05) ja Agenzia delle Entrate — Ufficio di Firenze 1 (C-155/05)

      Vastaajat: Agenzia Entrate Ufficio Napoli 4 (C-18/05) ja Villa Maria Beatrice Hospital Srl (C-155/05)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Commissione Tributaria Provinciale di Napoli (Italia) — Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 13 artiklan B kohdan c alakohdan tulkinta — Sellaisten tavaroiden luovutusten, jotka käytetään kokonaan vapautettuun toimintaan tai jotka eivät ole oikeuttaneet vähennykseen, vapauttaminen — Välitön sovellettavuus
   Määräysosa
   Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan B kohdan c alakohdan ensimmäistä osaa on tulkittava niin, että siinä säädettyä vapautusta sovelletaan ainoastaan sellaisten tavaroiden jälleenmyyntiin, jotka verovelvollinen on aikaisemmin hankkinut saman artiklan nojalla vapautettua toimintaa varten, siltä osin kuin kyseisten tavaroiden alkuperäisen hankinnan yhteydessä maksettu arvonlisävero ei ole oikeuttanut vähennykseen.

      (1)  EUVL C 93, 16.4.2005.

      EUVL C 155, 25.6.2005.