title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 8 päivänä joulukuuta 2000 asiassa T-237/99 R, BP Nederland vof ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Välitoimimenettely – Täytäntöönpanon lykkääminen – Valtiontuet – Fumus boni juris – Kiireellisyys)

text:
7.4.2001                  FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 108/19
Luxemburgissa asianajotoimisto J. Brucher, 10 rue de Vianden,                      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään G. Val-                        TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
sesia), jossa kantaja vaatii ensinnäkin, että ensimmäisen oikeus-
asteen tuomioistuin kumoaa valintalautakunnan 7.5.1999                                          8 päivänä joulukuuta 2000
tekemän päätöksen, jolla Pentericciltä evättiin oikeus osallistua
kilpailun KOM/A/12/98 kirjallisiin kokeisiin, ja toiseksi vel-               asiassa T-237/99 R, BP Nederland vof ym. vastaan Euroo-
voittaa vastaajan maksamaan vahingonkorvausta, ensimmäi-                                         pan yhteisöjen komissio
sen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoon-
panossa: jaoston puheenjohtaja A. W. H. Meij sekä tuomarit                   (Välitoimimenettely – Täytäntöönpanon lykkääminen – Val-
A. Potocki ja J. Pirrung, kirjaaja: H. Jung, on 28.11.2000                             tiontuet – Fumus boni juris – Kiireellisyys)
antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
1)    Kanne hylätään selvästi täysin perusteettomana.                                                (2001/C 108/34)
2)    Osapuolet vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
(1) EYVL C 281, 2.10.1999.                                                   Asiassa T-237/99 R, BP Nederland vof, kotipaikka Rotterdam
                                                                             (Alankomaat), BP Direct vof, kotipaikka Alphen aan den
                                                                             Rijn (Alankomaat) ja Actomat BV, kotipaikka Amsterdam
                                                                             (Alankomaat), edustajinaan asianajajat M. van Empel ja
                                                                             M. Smeets, Amsterdam, prosessiosoite Luxemburgissa asian-
                                                                             ajotoimisto Harles, Arendt ja Medernach, 8–10 rue Mathias
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                  Hardt, joita tukee Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehe-
                 TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                   nään M. A. Fierstra), vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                             (asiamiehinään G. Rozet ja H. M. H. Speyart), jossa ensimmäi-
                                                                             sen oikeusasteen tuomioistuinta vaaditaan osittain lykkäämään
                    16 päivänä lokakuuta 2000
                                                                             valtiontuesta, jonka Alankomaat aikoo toteuttaa Saksan rajan
                                                                             tuntumassa sijaitsevien 633 alankomaalaisen huoltamon hy-
asiassa T-195/99, SIM 2 Multimedia SpA vastaan Euroopan                      väksi, 20 päivänä heinäkuuta 1999 tehdyn komission päätök-
                       yhteisöjen komissio(1)                                sen 1999/705/EY (EYVL L 280, s. 87) täytäntöönpanoa,
                                                                             yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presi-
                  (Asian käsittelystä luopuminen)                            dentti on 8.12.2000 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma
                                                                             on seuraava:
                           (2001/C 108/33)
                                                                             1)    Välitoimihakemus hylätään.
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)                          2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
Asiassa T-195/99, SIM 2 Multimedia SpA, kotipaikka Pordeno-
ne (Italia), edustajanaan asianajaja Alessio Vianello, Venetsia,
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Elvinger, Hoss
ja Prussen, 15 Côte d’Eich, vastaan Euroopan yhteisöjen
komissio (asiamiehinään G. Rozet, A. Abate ja E. Cappelli),
jossa vaaditaan kumoamaan Italian valtion Seleco SpA:lle                           YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
myöntämästä valtiontuesta 2.6.1999 tehty komission päätös                          TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
C(1999) 1524 siltä osin kuin siinä todetaan, että kantaja on
yhteisvastuussa siitä tuen osasta, jota ei ole saatu perittyä                                  14 päivänä joulukuuta 2000
takaisin Selecolta, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuin (laajennettu ensimmäinen jaosto), toimien kokoon-                  asiassa T-5/00 R, Nederlandse Federatieve Vereniging
panossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuomarit A. Potocki,                 voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied vastaan
A. W. H. Meij, M. Vilaras ja N. J. Forwood, kirjaaja: H. Jung,                                Euroopan yhteisöjen komissio
on 16.10.2000 antanut määräyksen, jonka määräysosa on
seuraava:                                                                    (Välitoimimenettely – Täytäntöönpanon lykkääminen – Kil-
1)    Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin luopuu asian                      pailu – Sakon maksaminen – Pankkitakaus – Kiireellisyys)
      T-195/99, SIM 2 Multimedia vastaan komissio, käsittelystä
      ja siirtää asian yhteisöjen tuomioistuimelle, jotta se voi ratkaista                           (2001/C 108/35)
      kumoamisvaatimuksen.
2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                                               (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                             Asiassa T-5/00 R, Nederlandse Federatieve Vereniging voor de
(1) EYVL C 333, 20.11.1999.                                                  Groothandel op Elektrotechnisch Gebied, kotipaikka La Haye,
                                                                             edustajinaan asianajajat E. H. Pijnaker Hordijk, Amsterdam,
                                                                             S. B. Noë, La Haye, ja M. S. H. de Ranitz, Amsterdam,


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 11 päivänä huhtikuuta 2000 yhdistetyissä asioissa C-51/96 ja C-191/97, Christelle Deliège vastaan Ligue francophone de judo et disciplines associées ASBL ym. (Tribunal de première instance de Namurin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) (Palvelujen tarjoamisen vapaus – Yrityksiin sovellettavat kilpailusäännöt – Judokat – Säännöt, joissa määrätään kansallisista kiintiöistä ja kansallisten liittojen valintamenettelyistä kansainvälisiin turnauksiin osallistumista varten)

text:
C 176/2                   FI                              Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           24.6.2000
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                             YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                   11 päivänä huhtikuuta 2000                                                      11 päivänä huhtikuuta 2000
yhdistetyissä asioissa C-51/96 ja C-191/97, Christelle De-
liège vastaan Ligue francophone de judo et disciplines                         asiassa C-356/98, (Immigration Adjudicatorin esittämä
associées ASBL ym. (1) (Tribunal de première instance de                       ennakkoratkaisupyyntö), Arben Kaba vastaan Secretary
          Namurin esittämä ennakkoratkaisupyyntö)                                            of State for the Home Department (1)
(Palvelujen tarjoamisen vapaus – Yrityksiin sovellettavat                      (Asetus N:o 1612/68 – Työntekijöiden vapaa liikkuvuus –
kilpailusäännöt – Judokat – Säännöt, joissa määrätään                          Sosiaalinen etu – Siirtotyöläisen puolison oikeus saada
kansallisista kiintiöistä ja kansallisten liittojen valintame-                   pysyvä oleskelulupa vastaanottavan jäsenvaltion alueella)
nettelyistä kansainvälisiin turnauksiin osallistumista var-
                                  ten)
                                                                                (2000/C 176/03)
                           (2000/C 176/02)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen               (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                        tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Yhdistetyissä asioissa C-51/96 ja C-191/97, jotka Tribunal                     Asiassa C-356/98, jonka Immigration Adjudicator (Yhdistynyt
de première instance de Namur (Belgia) on saattanut EY:n                       kuningaskunta) on saattanut EY:n perustamissopimuksen
perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on tullut EY 234 ar-                  177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen
tikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäviksi saadak-                tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
seen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevissa                    tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Arben Kaba vastaan
asioissa Christelle Deliège vastaan Ligue francophone de judo                  Secretary of State for the Home Department ennakkoratkaisun
et disciplines associées ASBL, Ligue belge de judo ASBL ja                     työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella
Union européenne de judo (C-51/96) sekä Christelle Deliège                     15 päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen
vastaan Ligue francophone de judo et disciplines associées                     (ETY) N:o 1612/68 (EYVL L 257, s. 2) 7 artiklan 2 kohdan
ASBL, Ligue belge de judo ASBL ja François Pacquée                             tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa:
(C-191/97) ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen                          presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat
59 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 49 artikla) ja EY:n                 J. C. Moitinho de Almeida, D. A. O. Edward ja L. Sevón sekä
perustamissopimuksen 60, 66, 85 ja 86 artiklan (joista on                      tuomarit C. Gulmann, J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann (esit-
tullut EY 50, EY 55, EY 81 ja EY 82 artikla) tulkinnasta,                      televä tuomari) ja H. Ragnemalm, julkisasiamies: A. La Pergola,
yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti                    kirjaaja: johtava hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on
G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat J. C. Moitin-              antanut 11.4.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
ho de Almeida, D. A. O. Edward ja L. Sevón sekä tuomarit                      raava:
P. J. G. Kapteyn, J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann ja H. Ragne-
malm (esittelevä tuomari), julkisasiamies: G. Cosmas, kirjaaja:
apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 11.4.2000 tuo-                     Jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa edellytetään, että maassa siirtotyöläi-
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                        sinä olevien jäsenvaltioiden kansalaisten puolisot ovat asuneet neljä
                                                                               vuotta kyseisen jäsenvaltion alueella ennen kuin he voivat hakea siellä
Sääntö, jonka mukaan urheilijan, joka on ammattilainen tai                     pysyvää oleskelulupaa ja saada tämän hakemuksensa tutkituksi,
puoliammattilainen tai joka pyrkii ammattilaiseksi tai puoliammatti-           kun taas sellaisten jäsenvaltion alueelle asettuneiden henkilöiden
laiseksi, on saatava lupa kansalliselta liitoltaan tai tultava kansallisen     puolisoille, joihin ei sovelleta maahanmuuttolainsäädännön mukaisia
liiton valitsemaksi, jotta hän voi osallistua huipputason kansainväli-         oleskeluaikanrajoituksia, on asetettu ainoastaan 12 kuukauden
seen urheilukilpailuun, jossa keskenään eivät kilpaile maajoukkueet,           oleskelua koskeva edellytys, ei merkitse työntekijöiden vapaasta
ei sellaisenaan rajoita perustamissopimuksen 59 artiklassa (josta on           liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta 1968 anne-
muutettuna tullut EY 49 artikla) tarkoitettua palvelujen tarjoamisen           tun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68 7 artiklan 2 kohdan
vapautta, kun sääntö on välttämätön kilpailun järjestämiseen liitty-           vastaista syrjintää.
vistä syistä.
                                                                               (1) EYVL L 358, 21.11.1998.
(1) EYVL C 133, 4.5.1996; EYVL C 212, 12.7.1997.


title: Asia F-75/08: Kanne 1.9.2008 — Aparicio ym. v. komissio

text:
               8.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 285/56

         Kanne 1.9.2008 — Aparicio ym. v. komissio
   (Asia F-75/08)
   (2008/C 285/102)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantajat: Jorge Aparicio (Antiguo Cuscatlan, Salvador) ym. (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Oikeusriidan kohde ja kuvaus
   Yhtäältä komission sopimussuhteisten toimihenkilöiden 3 a valintamenettelyä koskevien yleisten täytäntöönpanosäännösten 5 artiklan 1 kohdan d alakohdan lainvastaisuus ja toisaalta EPSOn päätöksen olla merkitsemättä kantajien nimiä kilpailussa menestyneiden hakijoiden luetteloon ja palvelukseenottomenettelyn CAST 27/Relex tietokantaan kumoaminen.
   Kantajien vaatimukset

               —

               komission sopimussuhteisten toimihenkilöiden 3 a valintamenettelyä koskevien yleisten täytäntöönpanosäännösten 5 artiklan 1 kohdan d alakohta on todettava lainvastaiseksi

               —

               EPSOn päätökset olla merkitsemättä kantajien nimiä kilpailussa menestyneiden hakijoiden luetteloon ja palvelukseenottomenettelyn CAST 27/Relex tietokantaan on kumottava

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-302/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Krajský súd v Bratislave (Slovakia) on esittänyt 24.5.2017 – PPC Power a.s. v. Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky ja Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty

text:
               14.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Krajský súd v Bratislave (Slovakia) on esittänyt 24.5.2017 – PPC Power a.s. v. Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky ja Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty
   (Asia C-302/17)
   (2017/C 269/07)
   Oikeudenkäyntikieli: slovakki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Krajský súd v Bratislave

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: PPC Power a.s.

      Vastapuolet: Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky ja Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY (1) muuttamisesta annetun direktiivin 2003/87/EY (2) (jäljempänä direktiivi) tavoitteita ja periaatteita eli i) tavoitetta vähentää päästöjä teknologian kehityksen avulla (1 artikla sekä johdanto-osan 2 ja 20 perustelukappale), ii) tavoitetta suojella talouden kehitystä ja sisämarkkinoiden häiriöttömyyttä sekä kilpailun edellytyksiä (johdanto-osan 5 ja 7 perustelukappale), iii) tavoitetta huolehtia päästöjen vähentämisestä rahoituksellisesti ja taloudellisesti edullisella tavalla (1 artikla), taata oikeusvarmuuden periaatteen toteutuminen 3 artiklan f alakohdassa määriteltyjen toiminnanharjoittajien osalta siltä osin kuin toiminnanharjoittajilla on 9 artiklan nojalla oikeus luottaa kansallisen jakosuunnitelman pysyvyyteen vähintään 18 kuukauden ajan ennen kyseisen kauden alkamista (eli kauden 2008–2012 osalta vähintään 30.6.2006 lähtien), iv) vaatimusta, jonka mukaan päästöoikeudet on jaettava maksutta (10 artikla), v) 13 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettujen henkilöiden oikeutta siihen, että niille myönnetään korvaavat päästöoikeudet heidän hallussaan olleille päästöoikeuksille, jotka jäsenvaltiot ovat mitätöineet 13 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti, tulkittava siten, että ne ovat esteenä jäsenvaltion kansalliselle lainsäädännölle, jossa vahvistetaan direktiivin 3 artiklan f alakohdassa määritellyille toiminnanharjoittajille, jotka ovat verovelvollisia kyseisen jäsenvaltion alueella, velvollisuus maksaa erityinen vero, i) jonka oikeudellisena perustana on se, että vero kannetaan päästöoikeuksien hallinnoinnista (mikäli niitä ei ole käytetty eikä myyty), ilman että otettaisiin huomioon, saako hallinnoija tästä hyötyä, ii) jos tällaiset päästöoikeudet jaettiin tällaisille toiminnanharjoittajille sellaisen kansallisen jakosuunnitelman perusteella, jonka jäsenvaltio esitti Euroopan komissiolle kaudelta 2008–2012 direktiivin 9 artiklan nojalla (eli kyseisestä suunnitelmasta ilmoitettiin Euroopan komissiolle ja jäsenvaltioille direktiivin 9 artiklan 1 kohdan nojalla eikä Euroopan komissio hylännyt sitä direktiivin 9 artiklan 3 kohdan nojalla) ja jossa vahvistetaan direktiivin 10 artiklan mukaisesti, että 100 prosenttia päästöoikeuksista jaetaan maksutta 1 päivänä tammikuuta 2008 alkavaksi viisivuotiskaudeksi, iv) jos tämän veron verokanta on 80 prosenttia päästöoikeuksien veron perusteesta, joka on vahvistettu laskemalla yhteen tuotot, jotka saadaan kertomalla kunakin kalenterikuukautena luovutetut (myydyt) päästöoikeudet päästöoikeuksien luovutuskuukautta edeltäneen kalenterikuukauden keskimääräisellä päästöoikeuksien markkinahinnalla, ja tuotot, jotka saadaan kertomalla käyttämättömät päästöoikeudet kyseisen kalenterivuoden keskimääräisellä päästöoikeuksien markkinahinnalla, v) jos keskimääräiset markkinahinnat lasketaan yksinkertaisena aritmeettisena keskiarvona päivän aikana pörssissä suoritetun viimeisen kaupan hinnoista (eli vero ei riipu hinnasta, jolla päästöoikeudet on tosiasiallisesti myyty)?

      (1)  Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 24.9.1996 annettu neuvoston direktiivi 96/61/EY (EUVL 1996, L 257, s. 26).

      (2)  EUVL 2003, L 275, s. 32.


title: Asia T-195/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.9.2014 – Nuna International v. SMHV – Nanu-Nana Joachim Hoepp (nuna) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin nuna rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat yhteisön tavaramerkeiksi rekisteröidyt sanamerkit NANA ja NANU-NANA — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaaraa ei ole — Tavarat eivät ole samankaltaisia — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               3.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 388/10

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.9.2014 – Nuna International v. SMHV – Nanu-Nana Joachim Hoepp (nuna)
   (Asia T-195/12) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin nuna rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat yhteisön tavaramerkeiksi rekisteröidyt sanamerkit NANA ja NANU-NANA - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaraa ei ole - Tavarat eivät ole samankaltaisia - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   2014/C 388/11
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Nuna International BV (Erp, Alankomaat) (edustaja: asianajaja A. Alpera Plazas, avocat)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: V. Melgar)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (Bremen, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Nordemann)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 15.2.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 476/2011-1), joka koskee Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG:n ja Nuna International BV:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 15.2.2012 tekemä päätös (asia R 476/2011-1), joka koskee Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG:n ja Nuna International BV:n välistä väitemenettelyä, kumotaan siltä osin kuin se koskee tavaroiden ja palvelujen kansainvälistä luokitusta tavaramerkkien rekisteröimistä varten koskevan, 15.6.1957 tehdyn Nizzan sopimuksen, sellaisena kuin se on tarkistettuna ja muutettuna, mukaiseen luokkaan 12 ”Lastenrattaat; lastenrattaat; lasten turvaistuimet autoihin” kuuluvia tavaroita ja luokkaan 20 kuuluvia tavaroita ”vauvojen kävelytuet” ja ”vauvojen ja lasten unipussit”.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Osapuolet vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 209, 14.7.2012.


title: Asia F-76/06: Kanne 18.7.2006 — Tsirimokos v. Euroopan parlamentti

text:
               30.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 237/16

         Kanne 18.7.2006 — Tsirimokos v. Euroopan parlamentti
   (Asia F-76/06)
   (2006/C 237/27)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Ioannis Tsirimokos (Senningerberg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja J. Choucroun)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti
   Vaatimukset

               —

               Euroopan parlamentin 25.10.2005 tekemä päätös, joka on toistettu 19.4.2006, on kumottava

               —

               Euroopan parlamentti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja, joka on ollut Euroopan parlamentin virkamies 1.5.1981 lähtien, esitti 7.9.2005 henkilöstösääntöjen 55 a artiklan ja henkilöstösääntöjen liitteessä IV a olevan 4 artiklan mukaisesti hakemuksen työskentelystä puolipäiväisesti valmistautuakseen eläkkeelle siirtymiseen. Laskiessaan peruspalkasta sitä prosenttiosuutta, johon kantajalla oli oikeus, hallinto ei ottanut huomioon kantajan työkokemusta ajalta ennen Euroopan parlamentin palvelukseen siirtymistä.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen, joista

               —

               ensimmäinen koskee henkilöstösääntöjen VIII liitteessä olevan 2 artiklan rikkomista

               —

               toinen selonottovelvoitteen laiminlyömistä

               —

               kolmas perustellun luottamuksen suojaamista koskevan velvoitteen laiminlyömistä


title: Asia F-10/06: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 14.12.2006 — André v. komissio (Henkilöstö — Väliaikainen toimihenkilö — Konferenssitulkkina toimiva toimihenkilö — Kiinteämääräisen matkakorvauksen maksamisen edellytykset)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/48

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 14.12.2006 — André v. komissio
   (Asia F-10/06) (1)

   (Henkilöstö - Väliaikainen toimihenkilö - Konferenssitulkkina toimiva toimihenkilö - Kiinteämääräisen matkakorvauksen maksamisen edellytykset)
   (2006/C 331/106)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Daniel André (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja M. Jourdan)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Currall ja D. Martin)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Yhtäältä komission 6.10.2005 tekemän sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla kantajalle kieltäydyttiin maksamasta yhteisöjen tuomioistuimen lukuun ja sen pyynnöstä 12. ja 13.1.2005 tapahtuneeseen palvelusuoritukseen liittyvää kiinteämääräistä korvausta, josta määrätään Euroopan unionin toimielinten palvelukseen otettujen konferenssitulkkien työsuhteen ehdoista ja palkkajärjestelyistä tehdyn sopimuksen 7 artiklassa, ja toisaalta vahingonkorvausvaatimus
   Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan yhteisöjen komission 8.3.2005 tekemä päätös, jolla Daniel Andrélle kieltäydyttiin maksamasta Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen lukuun Luxemburgissa 12. ja 13.1.2005 tapahtuneeseen palvelusuoritukseen liittyvää kiinteämääräistä korvausta, kumotaan.

               2)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan maksamaan kantajalle tämän korvauksen suuruinen rahamäärä lisättynä 14.2.2005 alkaen viivästyskoroilla, joiden suuruus vahvistetaan kyseessä olevana ajankohtana sovelletun perusrahoitusoperaatioita koskevan Euroopan keskuspankin viitekoron suuruiseksi kahdella prosenttiyksiköllä lisättynä.

               3)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 96, 22.4.2006.


title: Asia C-113/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 11.12.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Azienda sanitaria locale n. 5 ”Spezzino” , Associazione nazionale pubblica assistenza (ANPAS) – Comitato regionale Liguria ja Regione Liguria v. San Lorenzo Soc. coop. sociale ja Croce Verde Cogema cooperativa sociale Onlus (Ennakkoratkaisupyyntö — Sairaankuljetuspalvelut — Kansallinen lainsäädäntö, jossa julkisten terveydenhuoltolaitosten sairaankuljetustoiminta varataan ensisijaisesti rekisteröidyille vapaaehtoisyhteenliittymille, jotka täyttävät lakisääteiset vaatimukset — Yhteensoveltuvuus unionin oikeuden kanssa — Julkiset hankinnat — SEUT 49 ja SEUT 56 artikla — Direktiivi 2004/18/EY — Sekaluonteiset palvelut, joita koskevat samanaikaisesti direktiivin 2004/18 liite II A ja liite II B — 1 artiklan 2 kohdan a ja d alakohta — Julkisen palveluhankinnan käsite — Vastikkeellisuus — Vastasuoritus, joka koostuu aiheutuneiden kulujen korvaamisesta)

text:
               9.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 11.12.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Azienda sanitaria locale n. 5 ”Spezzino”, Associazione nazionale pubblica assistenza (ANPAS) – Comitato regionale Liguria ja Regione Liguria v. San Lorenzo Soc. coop. sociale ja Croce Verde Cogema cooperativa sociale Onlus
   (Asia C-113/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Sairaankuljetuspalvelut - Kansallinen lainsäädäntö, jossa julkisten terveydenhuoltolaitosten sairaankuljetustoiminta varataan ensisijaisesti rekisteröidyille vapaaehtoisyhteenliittymille, jotka täyttävät lakisääteiset vaatimukset - Yhteensoveltuvuus unionin oikeuden kanssa - Julkiset hankinnat - SEUT 49 ja SEUT 56 artikla - Direktiivi 2004/18/EY - Sekaluonteiset palvelut, joita koskevat samanaikaisesti direktiivin 2004/18 liite II A ja liite II B - 1 artiklan 2 kohdan a ja d alakohta - Julkisen palveluhankinnan käsite - Vastikkeellisuus - Vastasuoritus, joka koostuu aiheutuneiden kulujen korvaamisesta))
   (2015/C 046/03)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Azienda sanitaria locale n. 5 ”Spezzino”, Associazione nazionale pubblica assistenza (ANPAS) – Comitato regionale Liguria ja Regione Liguria

      Vastapuolet: San Lorenzo Soc. coop. sociale ja Croce Verde Cogema cooperativa sociale Onlus

      Muut osapuolet: Croce Rossa Italiana – Comitato regionale Liguria ym.

      Tuomiolauselma

   SEUT 49 ja SEUT 56 artiklassa määrättyjä sääntöjä on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle lainsäädännölle, jossa säädetään, että kiireellisten ja äärimmäisen kiireellisten sairaankuljetuspalvelujen tarjoaminen on annettava ensisijaisesti ja suorahankinnalla mitään ilmoitusta julkaisematta sopimusjärjestelmään kuuluville vapaaehtoiselimille, siltä osin kuin lainsäädäntö- ja sopimuskehyksellä, jossa kyseisten elinten toiminta toteutuu, myötävaikutetaan tosiasiallisesti sosiaaliseen päämäärään sekä yhteisvastuullisuuden ja taloudellisuuden tavoitteiden, joihin kyseinen lainsäädäntö perustuu, saavuttamiseen.

      (1)  EUVL C 156, 1.6.2013.


               16.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 224/54

         (2006/C 224/115)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 212, 2.9.2006

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 190, 12.8.2006

      EUVL C 178, 29.7.2006

      EUVL C 165, 15.7.2006

      EUVL C 154, 1.7.2006

      EUVL C 143, 17.6.2006

      EUVL C 131, 3.6.2006

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Asia T-784/16: Kanne 1.11.2016 – Pilla v. komissio ja EACEA

text:
               9.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/52

         Kanne 1.11.2016 – Pilla v. komissio ja EACEA
   (Asia T-784/16)
   (2017/C 006/65)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Rinaldo Pilla (Venafro, Italia) (edustaja: asianajaja A. Silvestri)

      Vastaaja: Euroopan komissio; koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanovirasto (EACEA)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               virellä olevan valintaprosessin keskeyttämisen jälkeen kumoamaan vakavan lainrikkomisen vuoksi kokonaisuudessaan 2.9.2016 tehdyn Euroopan komission päätöksen – Directorate General for Education and Culture, Ref. Ares 2016 4930111, sulkea pois Rinaldo Pilla rahoitushankkeesta, ja toissijaisesti kumoamaan valinnan, koska se on lainvastainen lain rikkomisen vuoksi

               —

               jos vaatimusten vastaisesti katsotaan, että Rinaldo Pillan osallistuminen on evättävä, velvoittamaan vastaajat suorittamaan hänelle sillä perusteella, että hän on menettänyt mahdollisuuden osallistua kyseessä olevaan eurooppalaiseen rahoitushankkeeseen epäoikeudenmukaisen ja perusteettoman poissulkemisen vuoksi, vahingonkorvausta 1 050 000, euroa ja toissijaisesti 400 000 euroa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanne on nostettu, koska kantaja on suljettu eurooppalaisen rahoitushankkeen osallistujien valintamenettelyn ulkopuolelle (Call for proposals EAC/S05/2016, Support for a preparatory action to create an EU Festival Award and an EU Festival Label in the field of Culture: EFFE (Europe for Festivals – Festivals for Europe).
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Vakava lain rikkominen, joka koskee 6.5.2003 annetun Euroopan komission suosituksen 2003/361/EY liitteessä olevaa I osaa, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (EUVL 2013, L 347, s. 320) 2 artiklan 28 kohtaa, 17.12.2013 esitettyjä neuvoston arvioita sekä vuoden 2016 vakauslain 1 §:n 821 momenttia.

                           —

                           Kantaja esittää ensimmäisen kanneperusteen tueksi, että vaikka hän ei olekaan rekisteröitynyt mihinkään ammattijärjestöön, hän on vapaana ammatinharjoittajana oikeudellisesta muodosta riippumatta rinnastettavissa yritykseen. Vapaiden ammattien harjoittajilla on oikeus osallistua tieteelliseen tutkimukseen sekä kulttuurisiin ja teollisiin innovaatioihin tarkoitettuihin rahastoihin. Riidanalaisessa toimenpiteessä ei ole otettu huomioon sitä, että vuoden 2016 vakauslaissa, jolla vuoden 2013 eurooppalainen suositus on pantu täytäntöön, on lopullisesti selvennetty, että ammatinharjoittajat rinnastetaan yrityksiin. Vapaan ammatin harjoittajana toimiva kantaja olisi pitänyt arvonlisäverotunnistenumeron haltijana katsoa soveltuvaksi hakijaksi.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu vahingonkorvausvaatimukseen

                           —

                           Tältä osin kantaja väittää, että hänen poissulkemisensa valintamenettelystä on aiheuttanut hänelle vakavaa vahinkoa, koska ei ole epäilystäkään, etteikö ”VENAFRO EUROPEAN FESTIVAL OF LITERATURE” -hankkeen valintamenettelyn ulkopuolelle jättäminen aiheuttaisi ilmeisen mahdollisuuden menetyksen, jota on arvioitava ottamalla huomioon hankkeen laji ja laajuus; se voidaan suorittaa vain rinnastamalla tämä itse rahoitusosuuden arvoon.


title: Högsta domstolenin 21. 2. 1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asioissa: 1) Data Delecta Aktiebolag, 2) Ronny Forsberg vastaan MSL Dynamics Ltd (Asia C-43/95)

text:
N:o C 119/4             FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     13.5.95
VAT ja Duties Tribunalin, Lontoo, 1 . 2. 1995 tekemällään           Högsta domstolenin 21 . 2. 1995 tekemällään päätöksellä
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Co              esittämä ennakkoratkaisupyyntö asioissa: 1 ) Data Delecta
  noco Ltd vastaan Commissioners of Customs and Excise                         Aktiebolag, 2 ) Ronny Forsberg vastaan
                           (Asia C-40/95 )                                               MSL Dynamics Ltd
                            ( 95/C 119/07)                                                  (Asia C-43/95 )
                                                                                ( 95/C 119/08 )
VAT ja Duties Tribunal, Lontoo, on 1 . 2. 1995 tekemällään          Högsta domstolen on 21 . 2 . 1995 tekemässään päätöksessä,
 päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen            joka on saapunut 24. 2 . 1995 yhteisöjen tuomioistuimen
 kirjaamoon 20 . 2. 1995, saattanut Euroopan yhteisöjen             kirjaamoon, pyytänyt Euroopan yhteisöjen tuomioistui
 tuomioistuimen käsiteltäväksi ennakkoratkaisupyynnön               melta ennakkoratkaisua asioissa 1 ) Data Delecta Aktiebo
 saadakseen ensin mainitussa tuomioistuimessa vireillä ole         lag, 2 ) Ronny Forsberg vastaan MSL Dynamics Ltd seuraa
vassa asiassa Conoco Ltd vastaan Commissioners of                   viin kysymyksiin:
 Customs and Excise, ennakkoratkaisun seuraaviin kysy
myksiin:                                                            Ruotsin lagen ( 1980:307) om skyldighet för utländska
                                                                    kärande att ställa säkerhet för rättegångskostnaderin ( laki
                                                                    ulkomaalaisten kantajien velvollisuudesta asettaa oikeu
Mikä on jäsenvaltioiden liikevaihtoverojen yhdenmukaista           denkäyntikuluja koskeva vakuus ) 1 §:n mukaan on ulko
misesta 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun neuvoston                maalaisen oikeushenkilön, joka haluaa nostaa kanteen
kuudennen direktiivin 77/388/ETY — Yhteinen arvonlisä
                                                                    Ruotsin kansalaista tai ruotsalaista oikeushenkilöä vastaan
verojärjestelmä: yhdenmukainen verotusperuste — 11 A                ruotsalaisessa tuomioistuimessa, asetettava vastaajan pyyn
artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 1 1 C artiklan 1 kohdan (*)        nöstä vakuus niistä oikeudenkäyntikuluista, jotka ulkomaa
mukaan Conoco Ltd:n asemassa (sellaisena kuin se on                 lainen oikeushenkilö asiassa annettavan lainvoimaisen rat
ennakkoratkaisupyynnön esittämisestä tehdyn päätöksen 5             kaisun perusteella saattaa olla velvollinen korvaamaan.
kappaleessa ) olevan tavarantoimittajan verotusperuste sil         Saman lain 5 §:n mukaan ulkomaalainen oikeushenkilö
loin kun:
                                                                    vapautetaan tästä velvollisuudesta, silloin kun siitä on
                                                                    Ruotsia sitovissa kansainvälisissä sopimuksissa sovittu.
a) tavarantoimittaja laskee liikkeelle " alennus"-kupongin,         Regeringens tillkännagivande ( 1991:112 ) om befrielse i
     jonka tavarantoimittaja voi lunastaa takaisin tiettyyn         vissa fall för utländska kärande att ställa säkerhet för
     (kupongista ilmenevään) hintaan sellaiselta kauppi            rättegångskostnader, m.m:ssa ( ulkomaalaisten kantajien
     aalta, joka on suostunut osallistumaan myynninedistä         vapauttamisesta tietyissä tapauksissa asettaa mm. oikeu
     miskampanjaan;                                                 denkäyntikuluja koskeva vakuus annettu hallituksen tiedo
                                                                    nanto) ei ilmoiteta mistään tällaisesta sopimuksesta britti
                                                                    läisten oikeushenkilöiden osalta .
b) kupongin, joka on jaettu mahdolliselle asiakkaalle
     myynninedistämiskampanjan aikana, täytyy tavaran             Tingrättissä vireillä olevassa tavarantoimitukseen perustu
     toimittajan ja kauppiaan välillä tehdyn sopimuksen            vaa maksua koskevassa asiassa ruotsalaiset vastaajat pyytä
     mukaan olla kauppiaan hyväksymä asiakkaan tarjo              vät, että vastaajana olevan brittiläisen yhtiön on asetettava
     tessa sitä maksuksi kauppiaalle ostaessaan erikseen           oikeudenkäyntikuluja koskeva vakuus edellä mainitun lain
     määrätyn vähimmäismäärän ylittävän määrän polttoai           säännösten perusteella .
     netta, edellyttäen, että kuponki on käypä;
                                                                    Onko Rooman sopimuksen — varsinkin 6 artiklan ( aikai
                                                                   semman 7 artiklan) — vastaista, että vastaajalta, joka on
c) kuponkia maksuksi tarjoavalla asiakkaalla on oikeus              brittiläinen oikeushenkilö, vaaditaan mainitunlaista va
     saada kauppiaalta tietyn suuruinen alennus kauppiaan          kuutta, kun minkäänlaista vastaavaa vaatimusta ei voida
     tavallisesti polttoaineesta perimästä vähittäismyyntihin     asettaa ruotsalaisille oikeushenkilöille ?
     nasta;
d) tavarantoimittaja on toimittanut polttoaineen kauppi
     aalle olemassaolevassa toimitussopimuksessa määritet              Euroopan yhteisöjen komission 24 . 2. 1995 Italian
     tyyn hintaan; ja                                                            tasavaltaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-45/95 )
e) kauppias, hyväksyttyään kupongin myydessään moot                                        ( 95/C 119/09 )
     toribensiiniä asiakkaalle, esittää sen tavarantoimitta
     jalle, joka suorittaa sille määrätyn hinnan.                  Euroopan yhteisöjen komissio, edustajanaan oikeudellisen
                                                                   osaston virkamies Enrico Traversa, prosessiosoite Luxem
                                                                   burgissa Georgios Kremlis, Centre Wagner, Kirchberg, on
Määritetäänkö tavarantoimittajan verotusperuste toimitus          nostanut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa 24. 2 .
sopimuksessa määritetyn vai alennetun hinnan mukaan ?              1995 kanteen Italian tasavaltaa vastaan.
                                                                   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
(M EYVL N:o L 145 , 13 . 6.1977, s. 1
                                                                   toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut neuvoston
                                                                   17 päivänä toukokuuta 1977 antaman direktiivin 77/
                                                                   388/ETY l 1 ) (kuudes arvonlisäverodirektiivi ) 13 artiklan B


title: Asia F-82/11: Kanne 17.8.2011 — ZZ ym. v. parlamentti

text:
               19.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 340/41

         Kanne 17.8.2011 — ZZ ym. v. parlamentti
   (Asia F-82/11)
   2011/C 340/85
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: ZZ ym. (edustaja: asianajaja M.-A. Lucas)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vaatimus siitä, että parlamentin henkilöstökomitean vaalit ja se, että Euroopan parlamentti ei puuttunut erilaisiin vaalimenettelyyn vaikuttaneisiin lainvastaisuuksiin, on todettava lainvastaiseksi

      Vaatimukset

               —

               Euroopan parlamentin henkilöstökomitean 27.10.–24.11.2010 pidetyt vaalit on todettava lainvastaisiksi

               —

               se, että Euroopan parlamentti ei puuttunut erilaisiin vaalimenettelyyn vaikuttaneisiin lainvastaisuuksiin, on todettava lainvastaiseksi

               —

               parlamentin pääsihteerin 20.5.2011 tekemä implisiittinen päätös, jolla hylättiin kantajien 20.1.2011 tekemä valitus, jossa vaadittiin henkilöstökomitean vaalien 19.11.2010 julistettujen tulosten ja 23.11., 24.11. ja 10.12.2010 julkaistujen tulosten kumoamista ja uusien vaalien tai vähintäänkin toisen äänestyskierroksen järjestämistä, on kumottava

               —

               parlamentti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 21 päivänä tammikuuta 2004 asiassa T-97/02, Prodromos Mavridis vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Ylennys – Henkilön jättäminen kirjaamatta palkkaluokkaan A 5 ylennettyjen virkamiesten luetteloon – Arviointikertomusten saatavillaolo)

text:
C 85/24                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                         3.4.2004
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                            naan asianajaja É. Boigelot, prosessiosoite Luxemburgissa,
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                vastaan Euroopan parlamentti (asiamiehinään L. Knudsen
                                                                     ja D. Moore), jossa kantaja vaatii yhteisöjen ensimmäisen
                 14 päivänä tammikuuta 2004                          oikeusasteen tuomioistuinta yhtäältä kumoamaan Euroopan
                                                                     sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puheenjohtajiston
asiassa T-109/01: Fleuren Compost BV vastaan Euroopan                6.-7.3.2001 tekemän päätöksen ylentää kaksi toimihenkilöä
                     yhteisöjen komissio (1)                         palkkaluokkaan A 3, ja toisaalta määräämään vastaajan maksa-
                                                                     maan korvausta vahingosta, jota kantajalle on kyseisen ylen-
(Kumoamiskanne – Valtiontuet – Alankomaiden kuningas-                nyksen perusteella aiheutunut, ensimmäisen oikeusasteen tuo-
kunnan lannanjalostusyrityksille myöntämät tuet – Komis-             mioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
sion määräajaksi hyväksymä järjestelmä – Lupajaksoa ennen            puheenjohtaja V. Tiili sekä tuomarit P. Mengozzi ja M. Vilaras,
                 tai sen jälkeen myönnetyt tuet)                     kirjaaja: johtava hallintovirkamies J. Palacio González, on
                                                                     21.1.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
                          (2004/C 85/45)                             raava:
                   (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                   1)    Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puheenjoh-
                                                                           tajiston 6.-7.3.2001 pitämässään kokouksessa tekemä päätös,
                                                                           jolla F ja M ylennettiin palkkaluokkaan A 3 1.3.2001 lukien,
Asiassa T-109/01, Fleuren Compost BV, kotipaikka Middelhar-                kumotaan.
nis (Alankomaat), edustajanaan asianajaja J. Stuyck, vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään V. di Bucci ja           2)    Parlamentti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
H. van Vliet, prosessiosoite Luxemburgissa, jossa kantaja
vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan
tukiohjelmasta, jonka Alankomaat on toteuttanut kuuden
lannankäsittely-yrityksen tukemiseksi 13 päivänä joulukuuta          (1) EYVL C 56, 2.3.2002.
2000 tehdyn komission päätöksen 2001/521/EY (EYVL 2001,
L 189, s. 13), ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajen-
nettu toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-
johtaja N. J. Forwood sekä tuomarit J. Pirrung, P. Mengozzi,
A. W. H. Meij ja M. Vilaras, kirjaaja: hallintovirkamies J. Plin-
gers, on antanut 14.1.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma
on seuraava:
1)    Kanne hylätään.                                                       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
2)    Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                21 päivänä tammikuuta 2004
(1) EYVL C 227, 11.8.2001.                                           asiassa T-97/02, Prodromos Mavridis vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio (1)
                                                                     (Henkilöstö – Ylennys – Henkilön jättäminen kirjaamatta
                                                                     palkkaluokkaan A 5 ylennettyjen virkamiesten luetteloon –
                                                                                Arviointikertomusten saatavillaolo)
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                                      (2004/C 85/47)
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                 21 päivänä tammikuuta 2004
asiassa T-328/01, Tony Robinson vastaan Euroopan parla-
                             mentti (1)                              Asiassa T-97/02, Prodromos Mavridis, Euroopan yhteisöjen
                                                                     komission virkamies, kotipaikka Bryssel (Belgia), edustajanaan
(Väliaikainen toimihenkilö – Ylennys palkkaluokkaan A 3 –            asianajaja J.-N. Louis, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan
Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän henki-               Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään J. Currall,
                               löstö )                               V. Joris ja D. Waelbroeck), jossa kantaja vaatii yhteisöjen
                                                                     ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan komis-
                          (2004/C 85/46)                             sion 6.4.2001 tekemän päätöksen olla kirjaamatta kantajaa
                                                                     niiden virkamiesten luetteloon, jotka ylennettiin palkkaluok-
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                    kaan A 5 vuoden 2001 ylennyskierroksella, ensimmäisen
                                                                     oikeusasteen tuomioistuin (yhden tuomarin kokoonpanossa:
                                                                     P. Mengozzi), kirjaaja: hallintovirkamies J. Plingers, on
Asiassa T-328/01, Tony Robinson, Euroopan parlamentin                21.1.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
väliaikainen toimihenkilö, kotipaikka Bryssel (Belgia), edustaja-    raava:
 ---pagebreak--- 3.4.2004                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                                C 85/25
1)     Kanne hylätään.                                                 ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN
                                                                                MÄÄRÄYS
2)     Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
       taan.
                                                                                25 päivänä marraskuuta 2003
(1) EYVL C 131, 1.6.2002.                                              asiassa T-85/01, IAMA Consulting Srl vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio (1)
                                                                       (Esprit-ohjelma – Toimet tutkimuksen ja teknologian kehit-
                                                                       tämisen alalla – Yhteisön myöntämä rahoitus – Tukikelpoiset
                                                                       määrät – Välityslauseke – Kumoamiskanne – Tutkittavaksi
                                                                       ottaminen – Vastakanne – Ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                                mioistuimen toimivalta )
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                  TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                           (2004/C 85/49)
                  20 päivänä tammikuuta 2004
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
asiassa T-195/02, Anselmo Briganti vastaan Euroopan
                      yhteisöjen komissio (1)
(Henkilöstö – Avoin kilpailu – Kumoamiskanne – Esivalinta-             Asiassa T-85/01, IAMA Consulting Srl, kotipaikka Milano
menettely – Koemenettely – Tiettyjen monivalintakysymys-               (Italia), edustajanaan asianajaja V. Salvatore, vastaan Euroopan
ten taannehtiva kumoaminen – Yhdenvertaisen kohtelun                   yhteisöjen komissio, asiamiehenään E. de March, avustajanaan
             periaate – Luottamuksensuojan periaate)                   asianajaja A. Dal Ferro, prosessiosoite Luxemburgissa, jossa
                                                                       kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta ku-
                           (2004/C 85/48)                              moamaan 12.2. ja 21.2.2001 toteutetut komission toimet,
                                                                       jotka koskevat yhteisön rahoitukseen oikeutettuja menoja
                                                                       REGIS 22337 hankkeessa ja Refiag 23200 hankkeessa, jotka
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)                     on toteutettu informaatioteknologiaa koskevan Euroopan stra-
                                                                       tegisen tutkimus- ja kehitysohjelman (Esprit) yhteydessä, en-
                                                                       simmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu neljäs jaos-
                                                                       to), toimien kokoonpanossa: toimien kokoonpanossa: jaoston
Asiassa T-195/02, Anselmo Briganti, kotipaikka Tarente (Ita-           puheenjohtaja V. Tiili sekä tuomarit P. Mengozzi, M. Vilaras,
lia), edustajanaan asianajaja G. Sciusco, prosessiosoite Luxem-        J. Pirrung ja A. W. H. Meij, kirjaaja: H. Jung, on antanut
burgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-             25.11.2003 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
nään J. Currall ja A. Dal Ferro), jossa kantaja vaatii yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta pääasiallisesti ku-
moamaan avoimen kilpailun Euroopan yhteisöjen komissio/                1)     Kantajan ensisijaiset ja toissijaiset vaatimukset jätetään tutki-
A/11/01 valintalautakunnan päätöksen olla hyväksymättä kan-                   matta.
tajaa esivalintamenettelyn jälkeisiin kokeisiin, yhteisöjen en-
simmäisen oikeusasteen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa
(yhden tuomarin kokoonpanossa: J. D. Cooke); kirjaaja: johtava         2)     Komission vastakanne siirretään yhteisöjen tuomioistuimeen.
hallintovirkamies J. Palacio González, on 20.1.2004 antanut
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                       3)     Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
1)     Kanne hylätään.
2)     Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                       (1) EYVL C 186, 30.6.2001.
(1) EYVL C 191, 10.8.2002.


title: Asia T-309/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.7.2014 – Zweckverband Tierkörperbeseitigung v. komissio (Valtiontuki — Eläinten ruhojen ja teurasjätteiden hävittämispalvelut — Epidemiareservin ylläpitäminen — Päätös, jossa tuet todetaan sisämarkkinoille soveltumattomiksi — Yrityksen käsite — Etu — Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu — Julkisen palvelun velvoitteeseen liittyvä korvaus — Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja kilpailun vääristyminen — Olemassa olevat tuet tai uudet tuet — Tuen välttämättömyys — Toissijaisuus — Perusteltu luottamus — Oikeusvarmuus — Oikeasuhteisuus)

text:
               1.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 292/36

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.7.2014 – Zweckverband Tierkörperbeseitigung v. komissio
   (Asia T-309/12) (1)

   ((Valtiontuki - Eläinten ruhojen ja teurasjätteiden hävittämispalvelut - Epidemiareservin ylläpitäminen - Päätös, jossa tuet todetaan sisämarkkinoille soveltumattomiksi - Yrityksen käsite - Etu - Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu - Julkisen palvelun velvoitteeseen liittyvä korvaus - Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja kilpailun vääristyminen - Olemassa olevat tuet tai uudet tuet - Tuen välttämättömyys - Toissijaisuus - Perusteltu luottamus - Oikeusvarmuus - Oikeasuhteisuus))
   2014/C 292/43
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg (Rivenich, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Kerkmann)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi V. Kreuschitz ja T. Maxian Rusche, sitten T. Maxian Rusche ja C. Egerer)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Saria Bio-Industries AG & Co. KG (Selm, Saksa), SecAnim GmbH (Lünen, Saksa) ja Knochen- und Fett-Union GmbH (KFU) (Selm) (edustajat: asianajajat U. Karpenstein ja C. Johann)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus valtiontuesta SA.25051 (C 19/10) (ex NN 23/10), jota Saksa on myöntänyt yhdistykselle Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg, 25.4.2012 annetun komission päätöksen 2012/485/EU (EUVL L 236, s. 1) kumoamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg vastaa päämenettelystä aiheutuneista omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Saria Bio-Industries AG & Co. KG, SecAnim GmbH ja Knochen- und Fett-Union GmbH (KFU) vastaavat päämenettelystä aiheutuneista omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               4)

               Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg vastaa välitoimimenettelystä aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 273, 8.9.2012.


title: Asia T-376/17: Kanne 14.6.2017 – Puola v. komissio

text:
               14.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/30

         Kanne 14.6.2017 – Puola v. komissio
   (Asia T-376/17)
   (2017/C 269/41)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Puolan tasavalta (asiamies: B. Majczyna)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) tuottajaryhmien alustavaa hyväksyntää varten hedelmä- ja vihannesalalla Puolalle maksettavien kuukausimaksujen keskeytyksen pidentämisestä 4.4.2017 annetun Euroopan komission täytäntöönpanopäätöksen C(2017) 2104 final

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste: Asetuksen N:o 1306/2013 (1) 41 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan toista virkettä, luettuna yhdessä 41 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan johdantolauseen ja b alakohdan kanssa, on rikottu, koska kuukausimaksujen keskeytystä pidennettiin virheellisen tosiseikkojen toteamisen ja virheellisen oikeudellisen tulkinnan perusteella, vaikka kuukausimaksujen keskeytyksen edellytykset eivät täyttyneet.

               2)

               Toinen kanneperuste: Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen ja asetuksen N:o 1306/2013 41 artiklan 3 kohdan rikkominen, koska kuukausimaksujen keskeytys on pidetty voimassa määrältään – määritettynä unionin talousarviolle aiheutuvan mahdollisen taloudellisen vahingon vaaran perusteella – hyvin suhteettomana.

      (1)  Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta 17.12.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1306/2013 (EUVL 2013, L 347, s. 549).


title: Asia T-14/13: Kanne 3.1.2013 — Seal Trademarks v. SMHV — Exel Composites (XCEL)

text:
               23.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/19

         Kanne 3.1.2013 — Seal Trademarks v. SMHV — Exel Composites (XCEL)
   (Asia T-14/13)
   2013/C 86/32
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Seal Trademarks Pty Ltd (Queensland, Australia) (edustaja: asianajaja E. Armijo Chávarri)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Exel Composites Oyj (Mäntyharju, Suomi)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan toisen valituslautakunnan 11.10.2012 tekemän päätöksen tai

               —

               toissijaisesti muuttamaan sitä, koska se on ristiriidassa yhteisön tavaramerkkiasetuksen 42 artiklan 2 ja 3 kohdan sekä 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa (ja nimenomaisesti velvoittamaan SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut).

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”XCEL” luokkiin 18, 25 ja 28 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkkirekisteröinti nro 3 809 571

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: yhteisön tavaramerkkirekisteröinti nro 2 996 891, itävaltalaisen tavaramerkin rekisteröinti nro 149 726 ja ruotsalaisen tavaramerkin rekisteröinti nro 324 307, jotka koskevat luokkiin 18 ja 28 kuuluvia tavaroita varten rekisteröityä sanamerkkiä ”EXEL”

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen osittainen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: neuvoston asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohdan sekä 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia T-574/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.12.2013 — Unipol Banca v. SMHV — Union Investment Privatfonds (unicard)

text:
               15.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/44

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.12.2013 — Unipol Banca v. SMHV — Union Investment Privatfonds (unicard)
   (Asia T-574/11) (1)

   2014/C 45/75
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 6, 7.1.2012.


title: Asia C-112/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Köln (Saksa) on esittänyt 4.3.2011 — ebookers.com Deutschland GmbH v. Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

text:
               11.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 173/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Köln (Saksa) on esittänyt 4.3.2011 — ebookers.com Deutschland GmbH v. Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.
   (Asia C-112/11)
   2011/C 173/08
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberlandesgericht Köln

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: ebookers.com Deutschland GmbH

      Vastapuoli: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

      Ennakkoratkaisukysymys

   Käsittääkö asetuksen 1008/2008 (1) 23 artiklan 1 kohdassa oleva säännös, jonka mukaan valinnaiset lisämaksut on ilmoitettava selkeästi, avoimesti ja yksiselitteisesti varausmenettelyn alussa, ja asiakkaan on voitava hyväksyä ne vapaaehtoisesti, myös sellaiset lentomatkoihin yhteydessä olevat maksut, jotka aiheutuvat kolmansien (tässä: matkan peruuntumisvakuutuksen tarjoaja) suorittamista suorituksista ja jotka lentomatkan välittäjä perii lentomatkustajalta yhteishinnassa yhdessä lentohinnan kanssa?

      (1)  Lentoliikenteen harjoittamisen yhteisistä säännöistä yhteisössä 24.9.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1008/2008, EUVL L 293, s. 3.


title: Asia T-95/15: Kanne 20.2.2015 – Printeos ym. v. komissio

text:
               20.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 127/36

         Kanne 20.2.2015 – Printeos ym. v. komissio
   (Asia T-95/15)
   (2015/C 127/49)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Printeos, SA (Alcalá, Espanja), Tompla Sobre Exprés, SL (Alcalá de Henares, Espanja), Tompla Scandinavia AB (Tukholma, Ruotsi), Tompla France SARL (Fleury Mérogis, Ranska), Tompla Druckererzeugnisse Vertriebs GmbH (Leonberg, Saksa) (edustajat: asianajajat H. Brokelmann ja P. Martínez-Lage Sobredo)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               SEUT 263 artiklan nojalla kumoamaan SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisessa menettelyssä 10.12.2014 tehdyn komission päätöksen C(2014) 9295 final (AT.39780 – Kirjekuoret; jäljempänä riidanalainen päätös), koska sakkojen määrää ei ole määritelty (etenkään ei ole tehty sakkojen laskemisessa sovellettavien suuntaviivojen 37 osaan perustuvia mukautuksia) eikä perusteluvelvollisuutta ole noudatettu;

               —

               Toissijaisesti sille asetuksen (EY) N:o 1/2003 31 artiklan ja SEUT 261 artiklassa annettua täyttä tuomiovaltaa käyttäen muuttaa riidanalaisen päätöksen 2 artiklaa siten, että (i) Tomplalle määrätty seuraamus vahvistetaan 55 prosenttia sen lainmukaista enimmäismäärää pienemmäksi (asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohta) tai yleisen tuomioistuimen sopivaksi katsomaksi määräksi, jotta palautettaisiin kyseisen seuraamuksen tasapaino Bongille ja Hamelinille määrättyjen sakkojen kanssa, ja (ii) alentaa määrättyä seuraamusta lisää vähintäänkin 33 prosenttiin tai yleisen tuomioistuimen sopivaksi katsomaan määrällä ottaakseen huomioon Comisión Nacional de la Competecian (CNC) 25.3.2013 asiassa 5/0316/10, Sobres de Papel, määräämän sakon, ja

               —

               Velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Nyt esillä olevassa asiassa kyseessä olevassa riidanalaisessa päätöksessä todetaan, että kantajat ovat rikkoneet SEUT 101 artiklaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa osallistuessaan 8.10.2003–22.4.2008 välisenä aikana yhtenä kokonaisuutena pidettävään kilpailusääntöjen rikkomiseen Tanskassa, Ranskassa, Saksassa, Norjassa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa standardipäällysten ja –kirjekuorien alalla yhteensovittamalla hintoja, jakamalla asiakkaita ja vaihtamalla arkaluonteisia kaupallisia tietoja.
   Kantajat esittävät kanteensa tueksi kolme kanneperustetta.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan perusteluvelvollisuutta ei ole noudatettu, sakkojen määräämistä koskevien suuntaviivojen 37 osassa määrättyä sakkojen perusmäärän sopeuttamistarvetta eikä kuhunkin yritykseen sovellettua vähennysten konkreettista prosenttimäärää ei ole perusteltu.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu, kun sakon määrä on määritetty sakkojen määräämistä koskevien suuntaviivojen 37 osan perusteella.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan suhteellisuusperiaatetta ja syrjintäkiellon periaatetta on loukattu sakon määrää määritettäessä, koska Espanjan kilpailuviranomaisen aikaisemmin määräämää sakkoa ei ole otettu huomioon.


title: Asia T-257/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.2.2015 – Puola v. komissio (EMOTR — Tukiosasto — EMOTR ja maaseuturahasto — Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Maaseudun kehittäminen — Puolan menot — Asetuksen (EY) N:o 1258/1999 7 artikla — Asetuksen (EY) N:o 1290/2005 31 artikla — Valvonnan tehokkuus — Perusteluvelvollisuus — Toissijaisuusperiaate)

text:
               13.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/26

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.2.2015 – Puola v. komissio
   (Asia T-257/13) (1)

   ((EMOTR - Tukiosasto - EMOTR ja maaseuturahasto - Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Maaseudun kehittäminen - Puolan menot - Asetuksen (EY) N:o 1258/1999 7 artikla - Asetuksen (EY) N:o 1290/2005 31 artikla - Valvonnan tehokkuus - Perusteluvelvollisuus - Toissijaisuusperiaate))
   (2015/C 118/33)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Puolan tasavalta (asiamiehet: B. Majczyna ja D. Krawczyk)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Rossi ja A. Szmytkowska)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta ja Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 26.2.2013 annettu komission täytäntöönpanopäätös 2013/123/EU (EUVL L 67, s. 20) siltä osin kuin se koskee Puolan tasavallan toteuttamaa ”varhaiseläke”-hanketta

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Puolan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 207, 20.7.2013.


title: Asia T-589/14: Kanne 8.8.2014 – Musso v. parlamentti

text:
               6.10.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 351/22

         Kanne 8.8.2014 – Musso v. parlamentti
   (Asia T-589/14)
   2014/C 351/28
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: François Musso (Ajaccio, Ranska) (edustaja: asianajaja A. Gross)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi

               —

               kumoamaan 26.6.2014 tehdyn päätöksen

                           —

                           pääasiallisesti puhemiehen allekirjoituksen puuttumisesta johtuvan muotovirheen perusteella

                           —

                           tai puolustautumisoikeuksien loukkaamisen perusteella, koska 26.6.2014 tehdyn päätöksen perustana olevaa 17.7.1996 tehtyä päätöstä ei ole julkaistu

                           —

                           tai kontradiktorisen periaatteen loukkaamisen perusteella

                           —

                           tai 26.6.2014 tehdyn päätöksen perustelujen riittämättömyyden perusteella

                           —

                           tai puolustautumisoikeuksien käyttöön vaikuttavan käsittelyaikojen kohtuullisuuden periaatteen loukkaamisen perusteella

                           —

                           tai saavutettua oikeutta koskevan periaatteen loukkaamisen perusteella

               —

               varaamaan kantajalle mahdollisuuden vedota kaikkiin muihin oikeuksiin, saataviin, kanneperusteisiin ja vaatimuksiin

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu 26.6.2014 tehdyn riidanalaisen päätöksen muotovirheeseen, koska Euroopan parlamentin puhemies ei ole allekirjoittanut päätöstä parlamentin työjärjestyksen mukaisesti.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu kantajan puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen siltä osin kuin 26.6.2014 tehdyn riidanalaisen päätöksen perustana ollutta 17.7.1996 tehtyä päätöstä ei kantajan mukaan ole julkaistu, mikä on vastoin parlamentin työjärjestyksen 28 artiklaa.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu kontradiktorisen periaatteen loukkaamiseen.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu riidanalaisen päätöksen perustelujen riittämättömyyteen.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu käsittelyaikojen kohtuullisuuden periaatteen loukkaamiseen, koska parlamentti odotti kahdeksan vuotta ennen kuin se käynnisti perintämenettelyn kantajaa vastaan.

               6)

               Kuudes kanneperuste, joka perustuu saavutettua oikeutta koskevan periaatteen loukkaamiseen siltä osin kuin kantajan mukaan riidanalaisessa päätöksessä asetetaan kyseenalaisiksi eläkeoikeudet, jotka kantaja väittää saavuttaneensa 3.8.1994.


title: Asia T-558/15: Kanne 25.9.2015 – Iran Insurance Company v. neuvosto

text:
               25.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 27/58

         Kanne 25.9.2015 – Iran Insurance Company v. neuvosto
   (Asia T-558/15)
   (2016/C 027/75)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Iran Insurance Company (Teheran, Iran) (edustaja: asianajaja D. Luff)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               velvoittamaan Euroopan unionin neuvoston maksamaan kantajalle korvauksen siitä aineellisesta ja aineettomasta vahingosta, joka kantajalle on aiheutunut siitä, että neuvosto määräsi lainvastaisesti rajoittavia toimenpiteitä kantajaa vastaan seuraavien lainvastaisten toimien mukaisesti: i) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta tehdyn päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 25.10.2010 annettu neuvoston päätös 2010/644/YUTP (1); ii) 25.10.2010 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 961/2010 (2); iii) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 1.12.2011 annettu neuvoston päätös 2011/783/YUTP (3); iv) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 961/2010 täytäntöönpanosta 1.12.2011 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1245/2011 (4); v) Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 267/2012 (5);

               —

               määräämään vahingonkorvauksena kokonaismäärän, joka muodostuu seuraavasti: yhteenlaskettuna i) 84 767,66 Yhdistyneen kuningaskunnan puntaa; ii) 4 774 187,07 euroa; iii) 1 532 688 Yhdysvaltain dollaria ja iv) muut menettelyn aikana mahdollisesti vahvistettavast määrät, mikä kattaa kantajan neuvoston lainvastaisten toimien vuoksi kärsimän sekä aineettoman että aineellisen vahingon;

               —

               velvoittamaan neuvoston maksamaan kantajalle tästä kanteesta aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin perusteluihin.

               1)

               Kantaja väittää, että SEUT 340 artiklan mukaan se, jolle unionin toimielin on aiheuttanut vahinkoa, voi vaatia tältä toimielimeltä vahingonkorvausta. Edellytykset tällaiselle vahingonkorvausvaatimukselle täsmennettiin oikeuskäytännössä, jonka unionin yleinen tuomioistuin esittää kantajan mukaan tiivistetysti 25.11.2014 antamassaan tuomiossa Safa Nicu Sepahan vastaan neuvosto (T-384/11, Kok., EU:T:2014:986): a) toimielimen toiminnan on oltava lainvastaista; b) aiheutuneen vahingon on oltava tosiasiallista; ja c) moititun menettelyn ja korvattavaksi vaaditun vahingon välillä on oltava syy-yhteys.

               2)

               Kantaja katsoo, että edellä mainitut kolme edellytystä täyttyvät kantajan tilanteessa: neuvosto ”on rikkonut oikeuskäytännössä tarkoitetulla tavalla vakavasti oikeussääntöä, jonka tarkoituksena on antaa yksityisille oikeuksia”, kuten unionin yleinen tuomioistuin 6.9.2013 antamassaan tuomiossa Iran Insurance vastaan neuvosto (T-12/11, EU:T:2013:401) totesi; kantajalle on aiheutunut huomattavaa aineetonta ja aineellista vahinkoa; tällainen vahinko on suora seuraus lainvastaisista seuraamuksista.

               3)

               Kantaja toteaa lisäksi, että kuten kanteessa tarkemmin selvitetään, kantajalle aiheutunen aineettoman vahingon määräksi on arvioitu 1 000 000 euroa; aineellinen vahinko, jonka määrän ulkopuoliset tarkastajat ovat arvioineet, on määrältään yhteenlaskettuna 84 767,66 Yhdistyneen kuningaskunnan puntaa, 4 774 187,07 euroa ja 1 532 688 Yhdysvaltain dollaria sekä muut menettelyn aikana mahdollisesti vahvistettavat määrät.

      (1)  EUVL 2010 L 281, s. 81.

      (2)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EY) N:o 423/2007 kumoamisesta 25.10.2010 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 961/2010 (EUVL 2010 L 281, s. 1).

      (3)  EUVL 2011 L 319, s. 71.

      (4)  EUVL 2011 L 319, s. 11.

      (5)  EUVL 2012 L 88, s. 1.


title: Asia C-20/11: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 15.6.2011 — Euroopan komissio v. Puolan tasavalta

text:
               10.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/39

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 15.6.2011 — Euroopan komissio v. Puolan tasavalta
   (Asia C-20/11) (1)

   2011/C 269/82
   Oikeudenkäyntikieli: puola
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 80, 12.3.2011.


title: Asian C-121/02 poistaminen rekisteristä

text:
28.9.2002             FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 233/21
         Asian C-76/02 (1) poistaminen rekisteristä                        Asian C-121/02 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2002/C 233/38)                                                   (2002/C 233/39)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 2.7.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-    Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 10.7.2002
tu asia C-76/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Itäval-     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
lan tasavalta.                                                    tu asia C-121/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                  Luxemburgin suurherttuakunta.
(1) EYVL C 109, 4.5.2002.
                                                                  (1) EYVL C 131, 1.6.2002.


title: Asia C-368/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour administrative d'appel de Nantes (Ranska) on esittänyt 2.8.2012 — Adiamix v. Ministre de l'Économie et des Finances

text:
               29.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 295/24

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour administrative d'appel de Nantes (Ranska) on esittänyt 2.8.2012 — Adiamix v. Ministre de l'Économie et des Finances
   (Asia C-368/12)
   2012/C 295/43
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour administrative d'appel de Nantes

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Adiamix

      Vastapuoli: Ministre de l'Économie et des Finances

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko komission päätös 2004/343/EY (1), josta riidanalaisen takaisinperintäpäätöksen laillisuus välttämättä riippuu, pätevä?

      (1)  Vaikeuksissa olevien yritysten ostoon liittyvästä Ranskan tukiohjelmasta 16.12.2003 tehty komission päätös 2004/343/EY (EUVL L 108, s. 38).


title: Asia T-259/08: Kanne 2.7.2008 — Global Digital Disc v. komissio

text:
               25.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/27

         Kanne 2.7.2008 — Global Digital Disc v. komissio
   (Asia T-259/08)
   (2008/C 272/53)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Global Digital Disc GmbH & Co. KG (Ottendorf-Okrilla, Saksa) (edustaja: asianajaja D. Ehle)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               vastaaja on velvoitettava suorittamaan kantajalle vahingonkorvausta 8 025 495,25 euroa 8 prosentin korkoineen 1.1.2008 alkaen

               —

               on todettava, että vastaaja on velvollinen korvaamaan kantajalle myös 1.1.2008 alkaen syntyneen ja vielä syntyvän vahingon korkoineen

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii vahingon korvaamista, jonka se väittää aiheutuneen siitä, että komissio ei asettanut Kiinan kansantasavallasta, Hongkongista ja Malesiasta peräisin olevien kirjoitettavien CD-levyjen (CD+/-R-levyjen) tuonnille väliaikaisia ja lopullisia polkumyyntitulleja ja päätti niiden tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn 3.11.2006 tekemällään päätöksellä (1).
   Kantaja on yritys, jonka kotipaikka on Saksassa ja joka tuottaa kirjoitettavia CD- ja DVD-levyjä.
   Kantaja esittää kanteensa perusteluissa, että vastaaja on rikkonut hallinnollisella ja normatiivisella toiminnallaan Kiinan kansantasavallasta, Hongkongista ja Malesiasta peräisin olevien kirjoitettavien CD-levyjen tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn aikana, sen päättämiseen saakka ja sen jälkeen useaan otteeseen ja riittävän ilmeisellä tavalla ylempiä, polkumyynnin vastaisen lainsäädännön säännöksiä, joiden tulisi antaa oikeuksia kantajalle. Kantaja esittää edelleen, että nämä komission riittävän ilmeiset oikeudenloukkaukset ovat aiheuttaneet sille huomattavaa vahinkoa. Lopuksi se väittää, että ilmeisten oikeudenloukkausten ja jo aiheutuneen ja vielä odotettavissa olevan vahingon välillä on välitön syy-yhteys.

      (1)  Tiettyjen Kiinan kansantasavallasta, Hongkongista ja Malesiasta peräisin olevien kirjoitettavien CD-levyjen (CD+/-R-levyjen) tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn päättämisestä 3.11.2006 tehty komission päätös 2006/753/EY (EUVL L 305, s. 15).


title: Asia C-403/03: Bundesfinanzhof 22.7.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Egon Schempp vastaan Finanzamt München V

text:
13.12.2003              FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                            C 304/11
      ”3 ja 12 artiklaa koskeva julistus: neuvosto ja komissio         c)     että jälleenmyyjällä on takautumisoikeus valmistajaa koh-
      ovat todenneet olevansa yksimielisiä siitä, että mikään                 taan (Tanskan tuotevastuulain 11 §:n 3 momentti).
      ei estä jäsenvaltiota antamasta jälleenmyyjän vastuuta
      koskevia kansallisia säännöksiä, sillä tästä vastuusta ei
      säädetä direktiivissä. Vielä ne ovat yksimielisiä siitä, että    5. ennakkoratkaisukysymys
      direktiivin mukaan jäsenvaltiot voivat antaa sääntöjä siitä,
      miten vastuu lopullisesti jakautuu useiden vastuussa
      olevien valmistajien (ks. 3 artikla) ja jälleenmyyjien           Onko se, että jäsenvaltio pitää voimassa ennen tuotevastuudi-
      kesken”.                                                         rektiivin antamista olemassa olleen, ei lakiin, vaan oikeuskäy-
                                                                       täntöön perustuvan, tuotevastuuta koskevan säännön, jonka
                                                                       mukaan jälleenmyyjä – vaikka hän itse ei ole valmistaja taikka
2.    Direktiivin 13 artiklan, jossa säädetään seuraavaa:              häntä ei voida pitää direktiivin 3 artiklassa tarkoitettuna
                                                                       valmistajana – on vastuussa
      ”Tämä direktiivi ei rajoita vahinkoa kärsineen oikeutta
      korvaukseen sopimukseen perustuvaa vastuuta tai sopi-            –      valmistajalle tuotevastuudirektiivin mukaan kuuluvasta
      mussuhteen ulkopuolista vastuuta koskevien säännösten                   tuotevastuusta?
      nojalla taikka sellaisen erityisen vastuujärjestelmän perus-
      teella, joka on olemassa tämän direktiivin tiedoksianto-         –      valmistajalle oikeuskäytännössä asetetusta tuottamuksel-
      hetkellä”                                                               lisesta tuotevastuusta siihen kuuluvine henkilövahinkoi-
                                                                              neen ja kulutushyödykkeille aiheutettuine vahinkoineen?
halutaan selvittää, estetäänkö direktiivillä jäsenvaltiota lailla      (tuotevastuuta koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja
sääntelemästä jälleenmyyjän tuotevastuuta, kun jälleenmyyjäl-          hallinnollisten määräysten lähentämisestä 25 päivänä heinä-
lä Tanskan lain 3 §:n 1 momentin 1 alakohdan mukaan                    kuuta 1985 annetun neuvoston) direktiivin vastaista?
tarkoitetaan sitä, joka elinkeinotoiminnassa laskee tuotteen
liikkeelle olematta tuotevastuudirektiivin 3 artiklassa olevien
määritelmien mukainen valmistaja?                                      Edellä mainitussa oikeuskäytäntöön perustuvassa säännössä
                                                                       edellytetään
                                                                       a)     että jälleenmyyjä määritellään henkilöksi, joka elinkeino-
                                                                              toiminnassaan laskee tuotteen liikkeelle olematta valmis-
                                                                              taja (Tanskan tuotevastuulain 3 §:n 3 momentin 1 ala-
4. ennakkoratkaisukysymys                                                     kohta).
                                                                       b)     että valmistajan voidaan katsoa olevan vastuussa ja että
                                                                              jälleenmyyjä ei tästä syystä ole vastuussa, jos näin ei ole
Onko menettely, jossa jäsenvaltio antaa tuotevastuuta koske-                  asian laita (Tanskan tuotevastuulain 10 §).
van oikeussäännön, jonka mukaan jälleenmyyjä – vaikka se
itse ei ole valmistaja eikä sitä voida sellaisena direktiivin          c)     että jälleenmyyjällä on takautumisoikeus valmistajaa koh-
3 artiklan mukaan pitää – vastaa                                              taan (Tanskan tuotevastuulain 11 §:n 3 momentti).
–     valmistajalle direktiivin mukaan kuuluvasta tuotevas-            (1) Neuvoston direktiivi 85/374/ETY, annettu 25 päivänä heinäkuuta
      tuusta?                                                              1985, tuotevastuuta koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja
                                                                           hallinnollisten määräysten lähentämisestä. EYVL, erityispainos
                                                                           1985, 15/nide 6, s. 239.
–     valmistajalle oikeuskäytännössä asetetusta tuottamuksel-
      lisesta tuotevastuusta siihen kuuluvine henkilövahinkoi-
      neen ja kulutushyödykkeille aiheutettuine vahinkoineen?
(tuotevastuuta koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja
hallinnollisten määräysten lähentämisestä 25 päivänä heinä-            Bundesfinanzhof 22.7.2003 tekemällään päätöksellä esit-
kuuta 1985 annetun neuvoston) direktiivin vastainen?                   tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Egon Schempp vas-
                                                                                taan Finanzamt München V
Edellä mainitussa oikeussäännössä edellytetään,                                                  (Asia C-403/03)
                                                                                (2003/C 304/16)
a)    että jälleenmyyjä määritellään henkilöksi, joka elinkeino-
      toiminnassa laskee tuotteen liikkeelle olematta valmistaja
      (Tanskan tuotevastuulain 3 §:n 3 momentin 1 alakohta).
                                                                       Bundesfinanzhof, on pyytänyt 22.7.2003 tekemällään päätök-
                                                                       sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 29.9.2003,
b)    että valmistajan voidaan katsoa olevan vastuussa ja että         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-
      jälleenmyyjä ei tästä syystä ole vastuussa, jos näin ei ole      sa Egon Schempp vastaan Finanzamt München V, seuraaviin
      asian laita (Tanskan tuotevastuulain 10 §).                      kysymyksiin:
 ---pagebreak--- C 304/12               FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                        13.12.2003
1.   Onko EY 12 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä              tulla tavaramerkillä varustetut) alkuperäiset tavarat varas-
     Einkommensteuergesetzin (tuloverolaki) 1a §:n 1 mo-                   toidaan tullitoimipaikkaan tai tullivarastoon, kun tavara-
     mentin 1 kohdalle ja 10 §:n 1 momentin 1 kohdalle,                    merkin haltija tai joku muu hänen suostumuksellaan ei
     joiden mukaan Saksassa asuva verovelvollinen ei saa                   ole tuonut kyseisiä Euroopan talousalueen ulkopuolelta
     vähentää Itävallassa asuvalle entiselle aviovaimolleen suo-           peräisin olevia tavaroita Euroopan talousalueelle ja kun
     rittamiaan elatusapuja, vaikka kyseisellä verovelvollisella           niillä on muun kuin yhteisötavaran tullitekninen asema
     olisi oikeus tähän vähennykseen, jos entinen aviovaimo                (esimerkiksi T1 tai hallinnollinen saateasiakirja)?
     asuisi edelleen Saksassa?
2.   Siinä tapauksessa, että ensimmäiseen kysymykseen vasta-         3.    Onko kysymyksiin 1 ja 2 vastattaessa merkitystä sillä,
     taan kieltävästi: Onko EY 18 artiklan 1 kohtaa tulkittava             onko kyseisten tavaroiden lopullinen määränpää selvillä
     siten, että se on esteenä Einkommensteuergesetzin 1a §:n              niiden saapuessa jäsenvaltion alueelle tai onko näiden
     1 momentin 1 kohdalle ja 10 §:n 1 momentin 1 kohdalle,                tavaroiden osalta tehty (kauppa)sopimus kolmannessa
     joiden mukaan Saksassa asuva verovelvollinen ei saa                   maassa olevan asiakkaan kanssa?
     vähentää Itävallassa asuvalle entiselle aviovaimolleen suo-
     rittamiaan elatusapuja, vaikka kyseisellä verovelvollisella
     olisi oikeus tähän vähennykseen, jos entinen aviovaimo
     asuisi edelleen Saksassa?                                       4.    Onko kysymyksiin 1, 2 ja 3 vastattaessa merkitystä
                                                                           erityisillä olosuhteilla, kuten seuraavilla:
                                                                           a)    sillä, että kauppias, joka on kyseisten tavaroiden
                                                                                omistaja tai joka voi ainakin määrätä niistä ja/
                                                                                tai harjoittaa rinnakkaistuontia, on sijoittautunut
                                                                                johonkin jäsenvaltioon;
Gerechtshof te ’s-Gravenhage 28.8.2003 tekemällään pää-
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Class                      b)    sillä, että jäsenvaltioon sijoittautunut kauppias on
International B.V. vastaan 1) Colgate-Palmolive Company,                         tästä jäsenvaltiosta käsin tarjonnut ostettavaksi näitä
2) Unilever N.V., 3) Smithkline Beecham PLC, 4) Beecham                          tavaroita taikka myynyt ne toiselle jäsenvaltioon
                           Group PLC                                             sijoittautuneelle kauppiaalle, kun tavaroiden toimi-
                                                                                tuspaikkaa ei ole (vielä) määritetty;
                        (Asia C-405/03)
                                                                           c)    sillä, että jäsenvaltioon sijoittautunut kauppias on
                        (2003/C 304/17)                                          tästä jäsenvaltiosta käsin tarjonnut ostettavaksi näitä
                                                                                tavaroita taikka myynyt ne toiselle jäsenvaltioon
                                                                                sijoittautuneelle kauppiaalle, kun tällä tavalla ostetta-
                                                                                vaksi tarjottujen tai myytyjen tavaroiden toimitus-
                                                                                paikka on tosin määritetty mutta ei sen sijaan
Gerechtshof te ’s-Gravenhagen, on pyytänyt 28.8.2003 teke-                       tavaroiden lopullista määränpäätä ja kun siitä, että
mällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistui-                    kyse on muista kuin yhteisötavaroista (eli passitusta-
meen 29.9.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta en-                         varoista), on – tai tilanteen mukaan ei ole – nimen-
nakkoratkaisua asiassa Class International B.V. vastaan 1) Col-                  omaisesti ilmoitettu tai sopimuksessa määrätty;
gate-Palmolive Company, 2) Unilever N.V., 3) Smithkline
Beecham PLC, 4) Beecham Group PLC, seuraaviin kysymyksiin:
                                                                           d)    sillä, että jäsenvaltioon sijoittautunut kauppias on
1.   Saako tavaramerkin haltija kieltää sen, että direktiivissä                  tarjonnut ostettavaksi näitä tavaroita taikka myynyt
     89/104/ETY ja/tai asetuksessa N:o 40/94 (1) tarkoitetulla                   ne Euroopan talousalueen ulkopuolelle sijoittautu-
     tavaramerkillä varustettuja tavaroita tuodaan ilman hänen                   neelle kauppiaalle, kun tavaroiden toimituspaikka
     suostumustaan kolmansista maista jäsenvaltion alueelle                      ja/tai lopullinen määränpää on määritetty tai kun
     (tässä tapauksessa Alankomaiden/Benelux-maiden alueel-                      sitä ei ole määritetty;
     le) jäljempänä tarkoitettavaa kauttakulkua tai kauttakul-
     kukauppaa varten?
                                                                           e)    sillä, että jäsenvaltioon sijoittautunut kauppias on
2.   Kattaako direktiivin 89/104/ETY 5 artiklan 1 kohdan                         tarjonnut ostettavaksi näitä tavaroita taikka myynyt
     johdantolauseessa, luettuna yhdessä 5 artiklan 3 kohdan                     ne Euroopan talousalueen ulkopuolelle sijoittautu-
     b ja c alakohdan kanssa, sekä asetuksen N:o 40/94                           neelle kauppiaalle, josta (rinnakkaistuontia harjoitta-
     9 artiklan 1 kohdan johdantolauseessa, luettuna yhdessä                     va) kauppias tietää tai hänellä on painavia syitä
     9 artiklan 2 kohdan b ja c alakohdan kanssa, tarkoitettu                    epäillä, että kyseinen kauppias myy nämä tavarat
     käyttö elinkeinotoiminnassa sen, että (direktiivissä 89/                    edelleen tai toimittaa ne Euroopan talousalueella
     104/ETY, BMW:ssä ja/tai asetuksessa N:o 40/94 tarkoite-                     oleville kuluttajille?


title: Asia C-638/16 PPU: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 7.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Conseil du Contentieux des Étrangers – Belgia) – X ja X v. Belgian valtio (Ennakkoratkaisupyyntö — Asetus (EY) N:o 810/2009 — 25 artiklan 1 kohdan a alakohta — Alueellisesti rajoitettu viisumi — Viisumin myöntäminen humanitaarisista syistä tai kansainvälisten velvoitteiden vuoksi — Kansainvälisten velvoitteiden käsite — Euroopan unionin perusoikeuskirja — Yleissopimus ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi — Geneven yleissopimus — Ei velvollisuutta viisumin myöntämiseen tilanteessa, jossa perusoikeuskirjan 4 ja/tai 18 artiklan rikkomisen vaara on todellinen)

text:
               8.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 144/13

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 7.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Conseil du Contentieux des Étrangers – Belgia) – X ja X v. Belgian valtio
   (Asia C-638/16 PPU) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Asetus (EY) N:o 810/2009 - 25 artiklan 1 kohdan a alakohta - Alueellisesti rajoitettu viisumi - Viisumin myöntäminen humanitaarisista syistä tai kansainvälisten velvoitteiden vuoksi - Kansainvälisten velvoitteiden käsite - Euroopan unionin perusoikeuskirja - Yleissopimus ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi - Geneven yleissopimus - Ei velvollisuutta viisumin myöntämiseen tilanteessa, jossa perusoikeuskirjan 4 ja/tai 18 artiklan rikkomisen vaara on todellinen))
   (2017/C 144/18)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil du Contentieux des Étrangers

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: X ja X

      Vastaaja: Belgian valtio

      Tuomiolauselma

   Yhteisön viisumisäännöstön laatimisesta 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 810/2009 (viisumisäännöstö), sellaisena kuin se on muutettuna 26.6.2013 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 610/2013, 1 artiklaa on tulkittava siten, että alueellisesti rajoitettua viisumia koskeva hakemus, jonka kolmannen maan kansalainen on tehnyt viisumisäännöstön 25 artiklan nojalla humanitaarisista syistä kohdejäsenvaltion edustustolle kolmannen maan alueella voidakseen tehdä heti kyseiseen jäsenvaltioon saavuttuaan kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen ja sitten oleskella tässä jäsenvaltiossa yli 90 päivää 180 päivän jakson aikana, ei kuulu viisumisäännöstön soveltamisalaan vaan unionin oikeuden nykytilassa yksinomaan kansallisen oikeuden soveltamisalaan.

      (1)  EUVL C 38, 6.2.2017.