title: Asia C-252/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Högsta förvaltningsdomstolen (Ruotsi) on esittänyt 23.5.2014 – Pensioenfonds Metaal en Technie v. Skatteverket

text:
               21.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Högsta förvaltningsdomstolen (Ruotsi) on esittänyt 23.5.2014 – Pensioenfonds Metaal en Technie v. Skatteverket
   (Asia C-252/14)
   2014/C 235/15
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Högsta förvaltningsdomstolen

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Pensioenfonds Metaal en Technie

      Vastapuoli: Skatteverket

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko SEUT 63 artikla esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan kotimaisesta yhtiöstä saatuja osinkoja verotetaan lähdeverolla silloin, kun osakkeenomistajan kotipaikka on muussa valtiossa, kun taas tilanteessa, jossa osingonsaajana on kotimainen osakkeenomistaja, osinkoon kohdistuu kiinteämääräisesti määritettävä fiktiivisen tuoton perusteella laskettu vero, jonka tarkoituksena on ajan kuluessa vastata kaikkien pääomatulojen tavanomaista verotusta?


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 20 päivänä kesäkuuta 2002 asiassa C-287/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Saksan liittotasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Kuudes arvonlisäverodirektiivi – 2 artiklan 1 kohta ja 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan i alakohta – Valtion ylläpitämien korkeakoulujen vastikkeellinen tutkimustoiminta – Vapautus arvonlisäverosta)

text:
C 191/6                    FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         10.8.2002
1)     Ranskan tasavalta ei ole noudattanut vesien suojelemisesta           1)    Valitus hylätään.
       maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pi-
       laantumiselta 12 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston           2)    Simon velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
       direktiivin 91/676/ETY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei
       ole asianmukaisella tavalla yksilöinyt pilaantuneita vesiä ja
       koska se ei näin ollen ole nimennyt niihin liittyviä pilaantumis-    (1) EYVL C 233, 12.8.2000.
       alttiita vyöhykkeitä kyseisen direktiivin 3 artiklassa ja sen
       liitteessä I säädetyn mukaisesti.
2)     Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
       kulut.
3)     Espanjan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-                   YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
       taan.
                                                                                (viides jaosto)
(1) EYVL C 247, 26.8.2000.
                                                                                20 päivänä kesäkuuta 2002
                                                                            asiassa C-287/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Saksan liittotasavalta (1)
          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                 (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Kuudes
                                                                            arvonlisäverodirektiivi – 2 artiklan 1 kohta ja 13 artiklan
                             (kuudes jaosto)                                A kohdan 1 alakohdan i alakohta – Valtion ylläpitämien
                                                                            korkeakoulujen vastikkeellinen tutkimustoiminta – Vapau-
                      27 päivänä kesäkuuta 2002                                                     tus arvonlisäverosta)
asiassa C-274/00 P, Odette Simon vastaan Euroopan                                                     (2002/C 191/10)
                        yhteisöjen komissio(1)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Muutoksenhaku – Henkilöstö – Väliaikaisen toimihenkilön
aseman saamista koskeva vaatimus – Vaatimuksen esittämi-                    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
nen myöhässä – Valitus, jonka osalta osittain tutkittavaksi                               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat ja joka on osittain
                          selvästi perusteeton)
                            (2002/C 191/09)                                 Asiassa C-287/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
                                                                            nään G. Wilms ja K. Gross) vastaan Saksan liittotasavalta
                       (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                        (asiamiehinään W.-D. Plessing ja T. Jürgensen), jossa kantaja
                                                                            vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Saksan liittota-
                                                                            savalta ei ole noudattanut jäsenvaltioiden liikevaihtoverolain-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen            säädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojär-
                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                     jestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä
                                                                            toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin
                                                                            77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 2 artiklan mukaisia velvoittei-
Asiassa C-274/00 P, Odette Simon, kotipaikka Luxemburg,                     taan, koska se on vapauttanut arvonlisäverosta valtion ylläpitä-
edustajanaan aluksi avocat J.-N. Louis ja sittemmin avocat                  mien korkeakoulujen tutkimustoiminnan 27.4.1993 annetun
L. Misson, prosessiosoite Luxemburgissa, jossa valittaja vaatii             Umsatzsteuergesetzin (liikevaihtoverolaki; BGBl. 1993 I,
muutoksenhaussaan yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan                       s. 565), sellaisena kuin se on muutettuna 12.12.1996 annetun
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                   Umsatzsteuergesetz-Änderungsgesetzin (BGBl. 1996 I,
men (yhden tuomarin kokoonpano) asiassa T-177/97, Simon                     s. 1851) 4 §:n 5 momentilla, 4 §:n 21a kohdassa tarkoitetulla
vastaan komissio, 10.5.2000 antaman tuomion (Kok. H. 2000,                  tavalla, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien ko-
s. I-A-75 ja II-319), ja jossa valittajan vastapuolena on                   koonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään J. Currall, avus-               S. von Bahr (esittelevä tuomari), D. A. O. Edward, A. La Pergola
tajanaan D. Waelbroeck), yhteisöjen tuomioistuin (kuudes                    ja C. W. A. Timmermans, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja:
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja                       R. Grass, on antanut 20.6.2002 tuomion, jonka tuomiolausel-
F. Macken sekä tuomarit N. Colneric (esittelevä tuomari),                   ma on seuraava:
C. Gulmann, J.-P. Puissochet ja J. N. Cunha Rodrigues,
julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hew-           1)    Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut jäsenvaltioiden liike-
lett, on antanut 27.6.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on                       vaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen ar-
seuraava:                                                                         vonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste –
 ---pagebreak--- 10.8.2002                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                 C 191/7
      17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston             (esittelevä tuomari), julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja:
      direktiivin 77/388/ETY 2 artiklan mukaisia velvoitteitaan,         hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 20.6.2002 tuomion,
      koska se on vapauttanut arvonlisäverosta valtion ylläpitämien      jonka tuomiolauselma on seuraava:
      korkeakoulujen vastikkeellisen tutkimustoiminnan 27.4.1993
      annetun Umsatzsteuergesetzin (liikevaihtoverolaki), sellaisena
      kuin se on muutettuna 12.12.1996 annetun Umsatzsteuerge-
                                                                         1)    Sellaiset kansalliset oikeussäännöt ja hallinnolliset käytännöt,
      setz-Änderungsgesetzin 4 §:n 5 momentilla, 4 §:n 21a koh-               joiden mukaan markkinoille saattamiseksi ja käyttöön ottami-
      dassa tarkoitetulla tavalla.
                                                                               seksi suoritettava radiolaitteiden vaatimustenmukaisuuden arvi-
                                                                               ointimenettely jätetään hallintoviranomaisen vapaaseen harkin-
2)    Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-           taan ja joissa näin ollen kielletään taloudellisia toimijoita ilman
      kulut.                                                                   kansallista hyväksyntää tuomasta maahan, myymästä tai
                                                                               pitämästä kaupan radiolaitteita, ilman, että olisi mahdollista
(1) EYVL C 273, 23.9.2000.                                                     vastaavalla ja edullisemmalla tavalla näyttää toteen, että
                                                                               kyseiset laitteet ovat niiden edellytysten mukaisia, jotka koskevat
                                                                               kansallisessa oikeudessa sallittujen radiotaajuuksien moittee-
                                                                               tonta toimintaa, ovat ristiriidassa EY 28 artiklan kanssa.
                                                                         2)    Radio- ja telepäätelaitteista ja niiden vaatimustenmukaisuuden
                                                                               vastavuoroisesta tunnustamisesta 9 päivänä maaliskuuta 1999
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                      annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/
                                                                               5/EY 6 artiklan 1 kohdan jälkimmäisessä virkkeessä, 7 artiklan
                           (kuudes jaosto)                                     1 kohdassa ja 8 artiklan 1 kohdassa annetaan oikeussubjekteille
                                                                               oikeuksia, joihin voidaan vedota kansallisissa tuomioistuimissa,
                                                                               vaikka itse direktiiviä ei ole sisäisessä oikeudessa pantu viralli-
                   20 päivänä kesäkuuta 2002                                   sesti täytäntöön täytäntöönpanolle säädetyssä määräajassa.
                                                                               Direktiivin 7 artiklan 2 kohdan mukaista ei ole pitää kansalli-
yhdistetyissä asioissa C-388/00 ja C-429/00 (Giudice di                        sessa oikeudessa edelleen voimassa sellaisia oikeussääntöjä tai
pace di Genovan esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Ra-                           käytäntöjä, joilla on kielletty 8.4.2000 jälkeen pitämästä
         diosistemi Srl vastaan Prefetto di Genova (1)                         kaupan tai ottamasta käyttöön sellaisia radiolaitteita, joihin ei
                                                                               ole kiinnitetty kansallista hyväksyntämerkintää, jos on osoitettu
(Direktiivi 1999/5/EY – Radio- ja telepäätelaitteet – Kansal-                  tai helposti todettavissa, että kansallisessa lainsäädännössä
lisen järjestelmän, jossa kielletään sellaisten radiolaitteiden                sallittujen radiotaajuuksien spektriä on käytetty tehokkaasti ja
myynti, joita ei ole varustettu kansallisella hyväksyntämer-                   asianmukaisesti.
killä, yhteensopivuus direktiivin 1999/5/EY kanssa – Kan-
sallisessa lainsäädännössä säädettyjen seuraamusten hyväk-
                                                                         3)    Tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatteesta yhteisössä poik-
                              syttävyys)
                                                                               keavia kansallisia toimenpiteitä koskevan tietojenvaihtomenet-
                                                                               telyn luomisesta 13 päivänä joulukuuta 1995 tehdyn Euroopan
                          (2002/C 191/11)                                      parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 3052/95/EY 1 artik-
                                                                               lassa käytetty toimenpiteen käsite kattaa tuomioistuimen pää-
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)                             töksiä lukuun ottamatta kaikki jäsenvaltion toteuttamat toi-
                                                                               menpiteet, jotka rajoittavat jossain toisessa jäsenvaltiossa lailli-
                                                                               sesti valmistettujen tai kaupan pidettyjen tavaroiden vapaata
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen               liikkuvuutta. Jossain toisessa jäsenvaltiossa laillisesti kaupan
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                          pidettyjen tuotteiden tietyn mallin tai tietyn tyypin hallinnollisen
                                                                               takavarikon pysyttäminen voimassa sen jälkeen, kun teknisestä
                                                                               valvonnasta vastaavat kansalliset viranomaiset ovat tutkineet,
Yhdistetyissä asioissa C-388/00 ja C-429/00, jotka Giudice di                  onko tuote kansallisen ja yhteisön lainsäädännön mukainen,
                                                                               on tällainen kyseisessä määräyksessä tarkoitettu toimenpide,
Pace di Genova (Italia) on saattanut EY 234 artiklan nojalla
                                                                               josta on ilmoitettava komissiolle.
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan-
sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa Radiosiste-
mi Srl ja Prefetto di Genova ennakkoratkaisun EY 28 artiklan,            4)    Kun kansallinen lainsäädäntö on todettu yhteisön oikeuden
radio- ja telepäätelaitteista ja niiden vaatimustenmukaisuuden                 vastaiseksi, myös sakkojen tai muiden pakkokeinojen määrää-
vastavuoroisesta tunnustamisesta 9 päivänä maaliskuuta 1999                    minen tämän lainsäädännön rikkomisesta on ristiriidassa
annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/                    yhteisön oikeuden kanssa.
5/EY (EYVL L 91, s. 10) ja tavaroiden vapaan liikkuvuuden
periaatteesta yhteisössä poikkeavia kansallisia toimenpiteitä
koskevan tietojenvaihtomenettelyn luomisesta 13 päivänä jou-
lukuuta 1995 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston                    (1) EYVL C 28, 27.1.2001.
päätöksen N:o 3052/95/EY (EYVL L 321, s. 1) tulkinnasta,
yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpa-
nossa: jaoston puheenjohtaja F. Macken sekä tuomarit N. Col-
neric, J.-P. Puissochet, V. Skouris ja J. N. Cunha Rodrigues


title: Asia T-10/09: Kanne 14.1.2009 — Formula One Licensing v. SMHV — Racing — Live (F1 — Live)

text:
               7.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/47

         Kanne 14.1.2009 — Formula One Licensing v. SMHV — Racing — Live (F1 — Live)
   (Asia T-10/09)
   (2009/C 55/84)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Formula One Licensing BV (Amsterdam, Alankomaat) (edustaja: asianajaja B. Klingberg)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Racing — Live SA (Montpellier, Ranska)
   Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 7/2008-1 16.10.2008 tekemä päätös on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja

               —

               vastapuoli valituslautakunnassa on velvoitettava korvaamaan valituslautakunnassa käydystä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki ”F1 — Live” luokkiin 16, 38 ja 41 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkkiä ”F1” luokkiin 16, 38 ja 41 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten koskeva kansainvälinen tavaramerkkirekisteröinti N:o 732 134; sanamerkkiä ”F1”luokkaan 41 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten koskeva Saksan tavaramerkkirekisteröinti N:o 30 007 412; sanamerkkiä ”F1”luokkiin 16 ja 38 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten koskeva Yhdistyneen kuningaskunnan tavaramerkkirekisteröinti N:o 2 277 746 D; kuviomerkkiä ”F1 Formula 1” luokkiin 16, 38 ja 41 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten koskeva yhteisön tavaramerkkirekisteröinti N:o 631 531; muut tavaramerkit kuten ”F1 Racing Simulation”, ”F1 Pole Position” ja ”F1 Pit Stop Café”

      Väiteosaston ratkaisu: Yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus hylättiin

      Valituslautakunnan ratkaisu: Riidanalainen päätös kumottiin, väite hylättiin ja yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus hyväksyttiin

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska valituslautakunta arvioi virheellisesti, että kyseessä olevien tavaramerkkien välillä ei ole sekaantumisvaaraa, neuvoston asetuksen 40/94 8 artiklan 5 kohdan rikkominen, koska valituslautakunta ei katsonut, että kyseessä olevan yhteisön tavaramerkin käytöllä saataisiin ilman hyväksyttävää syytä oikeudetonta hyötyä kantajan aikaisempien tavaramerkkien erottamiskyvystä ja maineesta sekä vahingoitettaisiin niitä


title: Asian T-189/00 poistaminen rekisteristä

text:
C 161/26              FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      2.6.2001
        Asian T-350/99 (1) poistaminen rekisteristä                             Asian T-150/00 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2001/C 161/51)                                                         (2001/C 161/54)
                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                                         (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-              Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 6.3.2001 antamalla              men laajennetun ensimmäisen jaoston puheenjohtajan
määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia             13.3.2001 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä
T-350/99, Bogoljub Karic ym. vastaan Euroopan unionin                  on poistettu asia T-150/00, Groupement Européen des Produc-
neuvosto.                                                              teurs de Verre Plat (GEPV) vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                       komissio.
(1) EYVL C 79, 18.3.2000.
                                                                       (1) EYVL C 247, 26.8.2000.
         Asian T-29/00 (1) poistaminen rekisteristä                             Asian T-168/00 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2001/C 161/52)                                                         (2001/C 161/55)
                   (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                            (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-              Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 15.2.2001 antamal-              men neljännen jaoston puheenjohtajan 7.3.2001 antamalla
la määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia          määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
T-29/00, Deutsche Post AG vastaan Euroopan yhteisöjen                  T-168/00, Düsseldorfer Senfspezialitäten vastaan sisämarkki-
komissio.                                                              noiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit).
(1) EYVL C 135, 13.5.2000.                                             (1) EYVL C 259, 9.9.2000.
                                                                                Asian T-189/00 (1) poistaminen rekisteristä
         Asian T-91/00 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2001/C 161/56)
                       (2001/C 161/53)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                   (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                       Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-              men toisen jaoston puheenjohtajan 22.2.2001 antamalla mää-
men toisen jaoston puheenjohtajan 15.2.2001 antamalla mää-             räyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
räyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia                T-189/00, ”Invest” Import und Export GmbH ja Invest Com-
T-91/00, Adolfo Kind vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.             merce SARL vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
(1) EYVL C 176, 24.6.2000.                                             (1) EYVL C 285, 7.10.2000.


title: Asia C-251/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Högsta domstolen (Ruotsi) on esittänyt 29.5.2007 — Gävle Kraftvärme AB v. Länsstyrelsen i Gävleborgs län

text:
               21.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 170/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Högsta domstolen (Ruotsi) on esittänyt 29.5.2007 — Gävle Kraftvärme AB v. Länsstyrelsen i Gävleborgs län
   (Asia C-251/07)
   (2007/C 170/28)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Högsta domstolen
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Gävle Kraftvärme AB

      Vastaaja: Länsstyrelsen i Gävleborgs län
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko jätteenpoltosta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2000/76/EY (1) tulkittava siten, että kun yhdistetty lämpö- ja sähkölaitos koostuu useammasta yksiköstä (kattilasta), kutakin yksikköä on pidettävä laitoksena, vai onko arvioinnin kohteena yhdistetty lämpö- ja sähkölaitos kokonaisuutena?

               2)

               Onko kyseistä direktiiviä tulkittava siten, että laitosta, joka on rakennettu jätteenpolttoa varten mutta jonka pääasiallinen tarkoitus on energian tuottaminen, on pidettävä polttolaitoksena, vai siten, että sitä on pidettävä rinnakkaispolttolaitoksena?

      (1)  EYVL L 332, s. 91.


title: Asia T-125/17: Kanne 28.2.2017 – BASF Grenzach v. ECHA

text:
               10.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/48

         Kanne 28.2.2017 – BASF Grenzach v. ECHA
   (Asia T-125/17)
   (2017/C 112/67)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: BASF Grenzach GmbH (Grenzach-Wyhlen, Saksa) (edustajat: asianajajat K. Nordlander ja M. Abenhaïm)

      Vastaaja: Euroopan kemikaalivirasto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               toteaa, että kumoamiskanne voidaan ottaa tutkittavaksi

               —

               kumoaa Euroopan kemikaaliviraston (ECHA) valituslautakunnan 19.12.2016 tekemän päätöksen, joka koskee aineen triklosaani arviointia asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (1) 46 artiklan 1 kohdan nojalla (asia nro A-018-2014) (jäljempänä triklosaani-päätös), siltä osin kuin valituslautakunta hylkäsi kantajan hallinnollisen valituksen, vahvisti ECHAn aikaisemmin pyytämän rottakokeen, kalakokeen ja pysyvyyskokeen sekä päätti, että muut tiedot on toimitettava 28.12.2018 mennessä

               —

               velvoittaa ECHAn korvaamaan kantajalle tästä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu olennaisten menettelymääräysten rikkomiseen.

                           —

                           Kantaja väittää, että kun valituslautakunta päätti, että sen tehtävänä oli valvoa triklosaani-päätöksen laillisuus vain rajoitetusti sen sijaan, että se olisi suorittanut kyseisen päätöksen osalta kattavan hallinnollisen tutkinnan, se rikkoi olennaista menettelymääräystä. Kantajan mukaan valituslautakunta rikkoi kahta olennaista menettelymääräystä myös, kun se jätti ottamatta huomioon – niiden asiasisältöä tarkastelematta – lukuisia kantajan esittämiä keskeisiä väitteitä ja sen toimittaman tieteellisen näytön. Näin tehdessään valituslautakunta jätti kantajan mukaan käyttämättä oikeuttaan harjoittaa hallinnollista valvontaa ja se loukkasi sen lisäksi myös kantajan puolustautumisoikeuksia.

               2.

               Toinen kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen, luettuna yhdessä SEUT 13 artiklan, REACH-asetuksen 25 artiklan 1 kohdan ja 47 artiklan sekä laillisuusvalvontaa ja todistustaakkaa koskevan unionin yleisen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön kanssa, loukkaamiseen.

                           —

                           Kantaja väittää rottakokeesta, että sekä ECHA että valituslautakunta ovat myöntäneet, että rottien ja ihmisten kilpirauhasjärjestelmissä on eroja, mutta ne ovat kuitenkin nojautuneet pääosin rottatutkimuksista saatuihin tietoihin ja ottaneet lähtökohdakseen aineen mahdolliset vaikutukset ihmisen kilpirauhaseen (vaikka olemassa olevat ihmisillä teetetyt tutkimukset osoittavat, ettei tällaisia vaikutuksia ole). Kantaja väittää, että kun triklosaani-päätöksessä meneteltiin näin, (i) siinä ei otettu huomioon kaikkea käytettävissä olevaa merkityksellistä tietoa, (ii) se oli ristiriitainen, (iii) siinä nojauduttiin epäjohdonmukaiseen näyttöön ja siinä tehtiin näistä syistä ilmeinen virhe arvioitaessa rottakokeen tarpeellisuutta siltä osin kuin siinä mainitaan väitetty huoli ihmisen kehitykseen liittyvästä neurotoksisuudesta. Siltä osin kuin on kyse seksuaalisen lisääntymismyrkyllisyyden tutkittavista ominaisuuksista rottakokeessa kantaja väittää lisäksi, että sekä ECHA että valituslautakunta eivät ottaneet huomioon kaikkia käytettävissä olevia merkityksellisiä tietoja ja nojautuivat ristiriitaiseen näyttöön. Kantajan mukaan ECHA ja valituslautakunta syyllistyivät näin tehdessään ilmeiseen virheeseen arvioidessaan rottakokeen tarvetta mille tahansa lisääntymismyrkyllisyyden tutkittaville ominaisuuksille. Kantajan mukaan rottakoe on myös ilmeisen soveltumaton, sillä kokeen tulokset eivät voi mitenkään auttaa ECHAa selventämään väitettyä ihmisen hormonitoiminnan häirintään liittyvää huolta. Kantaja huomauttaa lopuksi, että triklosaani-päätös on lainvastainen siltä osin kuin valituslautakunta vahvisti rottakokeen tarkistamatta, olivatko kaikki suhteellisuusperiaatteen vaatimukset täyttyneet. Valituslautakunta ei erityisestikään tutkinut, olisiko käytössä ollut vähemmän rajoittavia keinoja poistaa triklosaanin väitetyt hormonitoiminnan häirintään liittyvät huolet.

                           —

                           Kantaja väittää kalakokeesta, että (i) valituslautakunta ei todellisuudessa käyttänyt harkintavaltaansa eikä määrittänyt, oliko käytettävissä olevan tieteellisen näytön nojalla olemassa ”potentiaalinen riski”, joka voisi oikeuttaa lisäkokeet; (ii) ECHA ja valituslautakunta eivät (kumpikaan) osoittaneet, että käytettävissä olevan tieteellisen näytön perusteella ei ollut olemassa sellaista hormonitoiminnan häirintään liittyvää potentiaalista riskiä, joka oikeuttaa ylimääräiset kalakokeet; ja (iii) ECHA ja valituslautakunta (kumpikin) käänsivät todistustaakan ja rikkoivat REACH-asetuksen 25 artiklan 1 kohtaa edellyttämällä kantajaa osoittamaan tällaisen riskin puuttumisen.

                           —

                           Kantaja väittää pysyvyyskokeesta, että kun ECHA ja valituslautakunta vaativat kantajaa suorittamaan pysyvyyskokeen sekä makeassa vedessä että merivedessä väitetysti triklosaanin ympäristössä pysymistä koskevan potentiaalisen riskin selventämiseksi, ne eivät kiinnittäneet asianmukaista huomiota todistusnäyttöön triklosaanin pysyvyyden osalta eivätkä vaatimukseen tarkastella liitteessä XIII esitettyjä ympäristön kannalta merkityksellisiä olosuhteita. Kantaja väittää lisäksi, että kun ECHA ja valituslautakunta vaativat kantajaa suorittamaan pysyvyyskokeen avomerivedessä (eli kirkkaassa vedessä, jossa ei ole sakkaa), ne eivät myöskään noudattaneet REACH-asetuksen liitteessä XIII esitettyjä selkeää ohjetta tarkastella näyttöä, joka ilmentää ympäristön kannalta ”merkityksellisiä” olosuhteita. Kantaja väittää lisäksi, että kun ECHA ja valituslautakunta päättivät, että poikkeusta koskevan simulaatiokokeen on ilmennettävä ympäristön kannalta merkityksellisiä olosuhteita, ne eivät käyttäneet asianmukaisten koeolosuhteiden yksilöimiseen soveltuvaa asiantuntija-arviota.

      (1)  Kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta 18.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1907/2006 (EUVL 2006, L 396, s. 1)


title: Asia T-211/01: Rica Foods (Free Zone) NV:n 17.9.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
10.11.2001             FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 317/33
Koska hallinnollinen kantelu ei tuottanut toivottua tulosta,             3)    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
kantaja nosti käsiteltävänä olevan kanteen, jossa se vetosi
seuraaviin seikkoihin:
–    Henkilöstösääntöjen ja erityisesti sen 25 artiklan 2 koh-
     dan, 62 artiklan 3 kohdan ja 85 artiklan, henkilöstösään-           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     töjen liitteessä VII olevan 1 artiklan 3 kohdan ja henkilös-
     tösääntöjen liitteessä VIII olevan 46 artiklan rikkominen;
                                                                         Kantaja valmistaa Arubassa sokeria ja sokeri/kaakaoseoksia.
–    Yleisten oikeusperiaatteiden, kuten hyvän hallinnon, luot-          Aruba kuuluu merentakaisten maiden ja alueiden (MMA)
     tamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteiden louk-               assosiointiin. Kantajan valmistamat sokeri ja sokeri/kaakao-
     kaaminen ja niiden periaatteiden loukkaaminen, joiden               seokset saavat EY/MMA- ja AKT/MMA-alkuperäkumulaation
     mukaan nimittävän viranomaisen on tehtävä päätös                    takia MMA-alkuperän ja ne voidaan tuoda tullitta yhteisöön.
     sellaisilla perusteilla, jotka ovat asian kannalta merkityk-
     sellisiä ja joita ei koske tosiasiallinen tai oikeudellinen
     virhe.
                                                                         29.6.2001annetun komission asetuksen N:o 1325/2001 (1),
                                                                         sellaisena kuin se on muutettuna 18.7.2001 annetulla komis-
                                                                         sion asetuksella N:o 1476/2001 (2), otettiin kuitenkin käyttöön
                                                                         4 848 tonnin kiintiö ajanjaksolle 1.7–1.12.2001.
                                                                         Kantaja katsoo kanteen perusteluissa, että riidanalaisella ase-
Rica Foods (Free Zone) NV:n 17.9.2001 Euroopan yhteisö-                  tuksella rikotaan MMA-päätöksen 109 artiklaa. Sen mukaan
            jen komissiota vastaan nostama kanne                         suojatoimenpiteiden antamista koskeva komission harkinta
                                                                         perustuu virheellisiin tosiseikkoihin. Siten esimerkiksi komis-
                                                                         sion päätöksensä tueksi vetoamat vaikeudet eivät ole MMA-
                         (Asia T-211/01)                                 päätöksen 109 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja häiriöitä.
                                                                         Komissio ei ole myöskään esittänyt, että näillä häiriöillä ja
                                                                         yhteisön jonkun talouden alan tilanteen heikentymisella olisi
                         (2001/C 317/65)                                 syy-seurausyhteys. Sitä paitsi sokerin ja sokeri/kaakaoseoksien
                                                                         tuonnilla MMA:sta ei vaikutusta näihin häiriöihin.
                   (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
Rica Foods (Free Zone) NV, kotipaikka Oranjestad, (Aruba)                Kantajan mukaan asiassa on lisäksi loukattu suhteellisuuspe-
on nostanut 17.9.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                    riaatetta ja EY:n perustamissopimuksen 3 ja 182–184 artiklaa.
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                Riidanalaisessa asetuksessa ei oteta nimittäin huomioon näissä
komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Gerard             artikloissa MMA:lle annettua etusija-asemaa.
van der Wal, Haag.
                                                                         Kantajan vetoaa vielä asetuksen N:o 2553/97, johon riidanalai-
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               sessa asetuksessa viitataan, lainvastaisuuteen. Kantajan mukaan
                                                                         komissio on lisäksi käyttänyt harkintavaltaansa väärin ja
1)   kumoaa asetuksen (EY) N:o 1325/2001,                                perustellut asetuksen riittämättömästi.
2)   toteaa, että yhteisö on vastuussa kantajalle siitä aiheutu-
     neesta vahingosta, että asetuksen N:o 1325/2001 johdos-             (1) Merentakaisista maista ja merentakaisilta alueilta tulevien sokeria-
     ta kyseisessä asetuksessa tarkoitettujen tuotteiden tuonti              lan EY/MMA-alkuperäkumulaatiotuotteiden tuontia koskevien
     on 1.7.2001 lähtien estetty tai tuontia on rajoitettu sekä              suojatoimenpiteiden soveltamisen jatkamisesta 1 päivän heinä-
     määrää, että asianosaisten on määriteltävä yhteisymmär-                 kuuta 2001 ja 1 päivän joulukuuta 2001 välisenä aikana 29 päi-
     ryksessä kantajalle aiheutuneen vahingon suuruus ja siinä               vänä kesäkuuta 2001 annettu komission asetus (EY)
     tapauksessa, että siitä ei päästä sopimukseen, oikeuden-                N:o 1325/2001 (EYVL L 177, 30.6.2001, s. 57–59).
     käyntiä tulee jatkaa ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-             (2) Asetuksen (EY) N:o 1325/2001 muuttamisesta merentakaisista
     tuimen määräämän määräajan kuluessa vahingon suuruu-                    maista ja merentakaisilta alueilta 1 päivän heinäkuuta 2001 ja
     den määräämiseksi, ja joka tapauksessa velvoittaa yhtei-                1 päivän joulukuuta 2001 välisenä aikana AKT/MMA-alkuperäku-
     sön korvaamaan väliaikaisesti arvioidun vahingon, joka                  mulaatiota soveltaen tapahtuvan sokerin ja kaakaon sekoitusten
     on vielä määriteltävä erikseen, tai toissijaisesti, että ensim-         tuonnin suojatoimenpiteiden osalta 18 päivänä heinäkuuta 2001
     mäisen oikeusasteen tuomioistuin velvoittaa yhteisön                    annettu komission asetus (EY) N:o 1476/2001 (EYVL L 195,
                                                                             19.7.2001, s. 29–30).
     maksamaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
     kohtuulliseksi katsoman vahingonkorvausmäärän kanne-
     kirjelmän jättämispäivästä koko määrän maksamiseen
     asti laskettuine 8 prosentin vuotuisine korkoineen,


title: Asia T-101/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 6.4.2017 – Klausner Holz Niedersachsen v. komissio (Laiminlyöntikanne — Valtiontuki — Puun toimittaminen — Alustava tutkimus Saksan viranomaisten väitetystä puuntoimitussopimusten muodossa myöntämästä valtiontuesta — Komissio ei ole ottanut kantaa kohtuullisessa ajassa — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               6.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 6.4.2017 – Klausner Holz Niedersachsen v. komissio
   (Asia T-101/16) (1)

   ((Laiminlyöntikanne - Valtiontuki - Puun toimittaminen - Alustava tutkimus Saksan viranomaisten väitetystä puuntoimitussopimusten muodossa myöntämästä valtiontuesta - Komissio ei ole ottanut kantaa kohtuullisessa ajassa - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen))
   (2017/C 178/26)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Klausner Holz Niedersachsen GmbH (Saalburg Ebersdorf, Saksa) (edustajat: asianajajat D. Reich, C. Hipp ja T. Ilgner)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Flynn ja T. Maxian Rusche)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 265 artiklaan perustuva vaatimus siitä, että komission todetaan jättäneen lainvastaisesti tekemättä päätöksen kohtuullisen ajan kuluessa sellaisen alustavan tutkimuksen yhteydessä, joka koskee valtiontukea, jonka Saksan viranomaisten väitetään myöntäneen kantajalle puuntoimitussopimusten muodossa.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Klausner Holz Niedersachsen GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 145, 25.4.2016.


title: Asia T-50/12: Kanne 7.2.2012 — AMC-Representações Têxteis v. SMHV — MIP Metro (METRO KIDS COMPANY)

text:
               14.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 109/21

         Kanne 7.2.2012 — AMC-Representações Têxteis v. SMHV — MIP Metro (METRO KIDS COMPANY)
   (Asia T-50/12)
   2012/C 109/45
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: AMC-Representações Têxteis Lda (Taveiro, Portugali) (edustaja: asianajaja V. Caires Soares)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 24.11.2011 asiassa R 2314/2010-1 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan vastaajan ja tarvittaessa väliintulijan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki ”METRO KIDS COMPANY” luokkiin 24, 25 ja 39 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 8200909

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansainväliseksi tavaramerkiksi nro 852751 rekisteröity kuviomerkki ”METRO” luokkiin 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44 ja 45 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, että kyseessä olevat tavaramerkit olivat samankaltaisia ja että sekaannusvaaraa ja/tai vaaraa mielleyhtymästä ei voitu sulkea pois.


title: Asia C-262/04: Euroopan yhteisöjen komission 23.6.2004 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               7.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 201/14

         Euroopan yhteisöjen komission 23.6.2004 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-262/04)
   (2004/C 201/29)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.6.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat komission oikeudellisen yksikön virkamiehet Walter Mölls ja Karolina Mojzesowitz, prosessiosoite on Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut kilpailusta sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen markkinoilla 16 päivänä joulukuuta 2002 annetun komission direktiivin 2002/77/EY (1) 9 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toimittanut komissiolle tietoja, joiden perusteella komissio voi vahvistaa, että direktiivin säännöksiä on noudatettu,

               —

               velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perusteet:
   Komission direktiivin 2002/77/EY 9 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on toimitetettava viimeistään 24.7.2003 tiedot, joiden perusteella komissio voi vahvistaa, että direktiivin säännöksiä on noudatettu. Määräaika on kulunut loppuun, eikä Saksan liittotasavalta ole toimittanut komissiolle 9 artiklassa vaadittuja tietoja.

      (1)  EYVL L 249, s. 21.


title: Asia C-556/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado Contencioso-Administrativo de Valladolidon esittänyt 3.11.2011 — María Jesús Lorenzo Martínez v. Dirección Provincial de Educación Valladolid

text:
               28.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 25/33

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado Contencioso-Administrativo de Valladolidon esittänyt 3.11.2011 — María Jesús Lorenzo Martínez v. Dirección Provincial de Educación Valladolid
      (Asia C-556/11)
      (2012/C 25/62)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Juzgado Contencioso-Administrativo de Valladolid

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: María Jesús Lorenzo Martínez

         Vastaaja: Dirección Provincial de Educación de Valladolid

         Ennakkoratkaisukysymys

      Onko se, että asianomainen on vakinainen virkamies ja kuuluu siten opetushenkilöstön muodostamaan virkamieskuntaan, riittävä asiallinen syy, jolla voidaan perustella sitä, että opetushenkilöstöön kuuluvat vakinaiset virkamiehet saavat ammatillisesta täydennyskoulutuksesta (kuusivuotisen työskentelyn jälkeen maksettava palkan osa, yleiskielellä ns. sexenio) maksettavan erityisen palkanlisän osan vain, jos he ovat osoittaneet täyttävänsä vahvistetut edellytykset?


title: Asia C-492/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione Tributaria Provinciale di Taranto (Italia) on esittänyt 30.11.2009 — Soc Agricola Esposito srl v. Agenzia Entrate — Ufficio Taranto 2

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/43

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione Tributaria Provinciale di Taranto (Italia) on esittänyt 30.11.2009 — Soc Agricola Esposito srl v. Agenzia Entrate — Ufficio Taranto 2
   (Asia C-492/09)
   2010/C 24/75
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Commissione tributaria provinciale di Taranto

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Soc Agricola Esposito srl

      Vastaaja: Agenzia Entrate — Ufficio Taranto 2

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Ovatko DPR N:o 641/1972:n liitteenä olevan taulukon 21 § ja D. Lgs. N:o 259/2003:n 160 §, jotka johtavat siihen, että kuluttaja, joka on tehnyt liittymäsopimuksen, on väistämättä toimiluvan haltija, yhteensoveltuvia niiden periaatteiden kanssa, jotka sisältyvät direktiiviin 2002/20/EY (1), jossa päinvastoin viitataan yksittäisiin toimilupiin, joiden haltijoina ovat palveluja tai verkkoja tarjoavat yritykset?

               2)

               Ovatko DPR N:o 641/1972:n 1 ja 9 § ja DPR:n liitteenä olevan taulukon 21 § ristiriidassa sen säännön kanssa, joka koskee eri maksuja tilanteessa, jossa tietyllä toimijalla on yksinomainen valtuutus, ja joka voidaan johtaa direktiivin 2002/20/EY 12 ja 13 artiklan tulkinnasta?

               3)

               Onko se seikka, että Italian TCG:n osalta maksuvelvollisia ovat liittymäsopimusten haltijat mutta eivät ladattavissa olevien korttien käyttäjät, yhteensoveltuva direktiivin 2002/21/EY (2) sisältämien periaatteiden kanssa, ja erityisesti sen direktiivin 9 artiklassa esitetyn periaatteen kanssa, jonka mukaan ”radiotaajuuksia varatessaan ja tiettyyn käyttöön osoittaessaan kansallisten sääntelyviranomaisten on noudatettava puolueettomuusperiaatetta”?

               4)

               Onko TCG yhteensoveltuva direktiivin 2002/77/EY (3) ja direktiivin 2002/21/EY sisältämien periaatteiden kanssa, joiden mukaan ”kaikkien kansallisten järjestelmien, joiden tarkoituksena on jakaa yleispalveluvelvoitteiden hoitamisesta aiheutuvat nettokustannukset, on perustuttava puolueettomiin, selkeisiin ja syrjimättömiin perusteisiin ja niiden on vastattava suhteellisuutta ja markkinoiden mahdollisimman vähäistä vääristymistä koskevia periaatteita”?

               5)

               Tekeekö Italian TCG, joka merkitsee liittymäsopimuksen tekevien matkapuhelinkäyttäjien kustannusten kasvamista, Italian markkinoille tulemisen vähemmän houkuttelevaksi ja muodostaako se näin esteen kilpailuun perustuville markkinoille kotimaisten kuluttajien vahingoksi vastoin direktiiviin 2002/21/EY sisältämiä periaatteita?

               6)

               Onko Italian TCG vastoin EY:n perustamissopimuksen 25 artiklaa, jossa määrätään seuraavaa: ”Tuonti- ja vientitullit tai vaikutukseltaan vastaavat maksut ovat kiellettyjä jäsenvaltioiden välillä. Tämä koskee myös fiskaalisia tulleja.”

      (1)  EYVL L 108, s. 21

      (2)  EYVL L 108, s. 33

      (3)  EYVL L 249, s. 21


title: Asia T-302/10: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 23.11.2012 — Crocs v. SMHV — Holey Soles Holdings ja PHI (jalkineen esitys) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysvaatimus — Mitättömyysvaatimuksen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/45

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 23.11.2012 — Crocs v. SMHV — Holey Soles Holdings ja PHI (jalkineen esitys)
   (Asia T-302/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysvaatimus - Mitättömyysvaatimuksen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2013/C 26/87
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Crocs, Inc. (Niwot, Colorado, Yhdysvallat) (edustaja: solicitor I. R. Craig)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: S. Hanne)

      Vastapuolet SMHV:n valituslautakunnassa: Holey Soles Holdings Ltd (Vancouver, Kanada) ja Partenaire Hospitalier International (La Haie Foissière, Ranska)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n kolmannen valituslautakunnan 26.3.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 9/2008-3), joka koskee Holey Shoes Holdings Ltd:n ja Partenaire Hospitalier Internationalin ja Crocs, Inc:n välistä mitättömyysmenettelyä

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan vastaajan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 260, 25.9.2010.


title: Asia C-425/03: Giudice di Pace di Milazzo 18.4.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Provvidenza Regio vastaan AXA Assicurazioni SpA

text:
29.11.2003              FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                             C 289/15
Lisäksi nyt esillä olevassa tapauksessa ei ole perusteita myöntää           välisiä sopimuksia sisävesiväylien liikenteestä Romanian,
vapautusta tukien takaisinperimisvelvollisuudesta.                          Puolan ja Ukrainan kanssa;
                                                                      –     toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut EY
                                                                            10 artiklan ja asetuksen (ETY) N:o 1356/96 (2) mukaisia
                                                                            velvoitteitaan, koska sen Romanian, Puolan, Ukrainan,
                                                                            Tsekkoslovakian tasavallan ja Unkarin kanssa tekemät
                                                                            erilliset kahdenväliset sopimukset sisävesiväylien liiken-
Giudice di Pace di Milazzo 18.4.2003 tekemällään päätök-                    teestä ovat asetuksen (ETY) N:o 1356/96 vastaisia ja
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Provviden-                     koska se on kieltäytynyt irtisanomasta niitä;
          za Regio vastaan AXA Assicurazioni SpA
                                                                      –     velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeuden-
                         (Asia C-425/03)                                    käyntikulut.
                         (2003/C 289/29)
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Giudice di Pace di Milazzo, on pyytänyt 18.4.2003 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen              –     Saksan liittotasavalta on loukannut AETR-oikeuskäytän-
6.10.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                    nössä tarkoitettua yhteisön yksinomaista toimivaltaa
ratkaisua asiassa Provvidenza Regio vastaan AXA Assicurazio-                tehdä kansainvälisiä sopimuksia, kun se on neuvotellut,
ni SpA, seuraavaan kysymykseen:                                             tehnyt, ratifioinut ja saattanut voimaan sellaisia erillisiä
                                                                            kahdenvälisiä sopimuksia sisävesiväylien liikenteestä Ro-
Käsiteltävänä olevassa asiassa esiin tuodut perustuslaillisuutta            manian, Puolan ja Ukrainan kanssa, jotka vaikuttavat
koskevat kysymykset koskevat decreto leggen nro 18/03                       yhteisön asetuksella (ETY) N:o 3921/91 antamiin oikeus-
1 artiklan säännöksiä, joiden mukaan giudice di pace (rauhan-               sääntöihin. Tässä asetuksessa asetetaan edellytykset, joilla
tuomioistuin) ei voi ratkaista sen mukaan, minkä se katsoo                  muut kuin tiettyyn jäsenvaltioon sijoittautuneet kuljetus-
oikeaksi ja kohtuulliseksi (giudizio di equità), toimivaltaansa             yritykset voivat kuljettaa tavaroita tai matkustajia kyseisen
kuuluvia asioita, jotka koskevat malleille tai lomakkeille tehtyjä          jäsenvaltion sisävesillä. Tämä avautuminen toteutettiin
arvoltaan enintään 1 100 euron suuruisia sopimuksia.                        vaiheittain. Näin aikaansaatua tasapainoa häiritään Puo-
                                                                            lan, Romanian ja Ukrainan kanssa tehtyjen sopimusten
                                                                            6 artiklalla, jonka mukaan kolmansiin valtioihin sijoittau-
                                                                            tuneilla kuljetusyrityksillä on oikeus kabotaasiin Saksassa.
                                                                      –     Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut EY 10 artiklan
                                                                            mukaisia velvoitteitaan, koska se on neuvotellut, tehnyt,
Euroopan yhteisöjen komission 10.10.2003 Saksan liitto-                     ratifioinut ja saattanut voimaan riitautetut kahdenväliset
              tasavaltaa vastaan nostama kanne                              sopimukset sen jälkeen, kun neuvosto oli antanut komis-
                                                                            siolle toimivallan neuvotella eikä Saksan liittotasavallalta
                                                                            voinut jäädä huomaamatta, että neuvottelut johtavat
                         (Asia C-433/03)                                    monenvälisen sopimuksen tekemiseen.
                         (2003/C 289/30)                              –     Saksan liittotasavallan tekemät kahdenväliset sopimukset
                                                                            ovat jäsenvaltioiden väliseen sisävesiväylien tavara- ja
                                                                            matkustajaliikenteeseen sovellettavista yhteisistä sään-
                                                                            nöistä palvelujen tarjoamisen vapauden toteuttamiseksi
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.10.2003 Euroo-
                                                                            tällaisessa liikenteessä annetun neuvoston asetuksen (EY)
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasaval-
                                                                            N:o 1356/96 vastaisia. Puolalaiset, ukrainalaiset, roma-
taa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat Euroopan yhteisöjen
                                                                            nialaiset, tsekkiläiset, slovakialaiset ja unkarilaiset yksityis-
komission oikeudellisen yksikön jäsenet Claudia Schmidt ja
                                                                            henkilöt ja sisävesiliikennettä harjoittavat yritykset, joille
Wils Wouter sekä Euroopan yhteisöjen komission oikeudelli-
                                                                            voidaan kyseessä olevien kahdenvälisten sopimusten mu-
sen yksikön apulaishallintovirkamies Andreas Manville, pro-
                                                                            kaan antaa lupa harjoittaa kuljetuksia Saksan ja muiden
sessiosoite Luxemburgissa.
                                                                            jäsenvaltioiden välillä, eivät täyttäneet kyseisessä asetuk-
                                                                            sessa asetettuja edellytyksiä.
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuin
                                                                      (1) EYVL L 373, s. 1.
–     toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut EY       (2) EYVL L 175, s. 7.
      10 artiklan ja asetuksen (ETY) N:o 3921/91 (1) mukaisia
      velvoitteitaan, koska se on neuvotellut, tehnyt, ratifioinut,
      muuttanut ja kieltäytynyt irtisanomasta erillisiä kahden-


title: Yhdistetyt asiat T-242/00, T-243/00, T-257/00, T-258/00, T-259/00, T-265/00 ja T-267/00: Compagnia Lavoratori Portuali s.c.a r.l:n ym. 14.9.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
25.11.2000               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 335/45
Lisäksi vastaajan Executive Board ei ollut toimivaltainen anta-          Kantajan mukaan tässä tapauksessa täyttyvät 13 artiklassa
maan Staff Rulesin kohtia 1.4.2, 1.4.3 ja 1.4.7. Sillä ei ollut          asetetut kaksi edellytystä eli erityiset olosuhteet ja ilmeisen
myöskään toimivaltaa hylätä hakemusta työehtosopimussään-                huolimattomuuden tai vilpillisyyden puuttuminen. Yhtiön
nöstön ottamisesta työehtoihin EKP:n neuvoston päätöksellä.              mielestä nimenomaan japanilainen valmistaja ei suorittanut
Kantajien niitä koskevia vaatimuksia ei voitu hylätä vastaajan           asianmukaisesti hintavakuutustoimenpidettä. Kantaja toimi
varapääjohtajan toimella.                                                huolellisen miehen tavoin ja joutui vailla omaa syytään
                                                                         huijauksen uhriksi.
Päätöstä ei ole kantajien käsityksen mukaan riittävästi perustel-
                                                                         Lisäksi komissio laiminlöi velvollisuutensa valvoa tehokkaasti
tu. Päätöksessä rajoitutaan ainoastaan toteamaan, että vastaaja
                                                                         hintavakuutustoimia. On kohtuutonta edellyttää kantajan kär-
ei pidä kantajien esittämiä seikkoja paikkansapitävinä. Siinä ei
                                                                         sivän vahingon, jota ei olisi syntynyt, jos komissio ja japanilai-
esitetä, mihin seikkoihin vastaaja tukee kantansa.
                                                                         set valmistajat olisivat asianmukaisesti huolehtineet velvoitteis-
                                                                         taan hintavakuutustoimissa määritellyllä tavalla.
                                                                         (1) Lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta tiettyjen Japa-
                                                                             nista peräisin olevien elektronisten mikropiirien, niin sanottujen
                                                                             DRAMien (dynamic random access memories), tuonnissa ja
                                                                             väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 23 päivänä heinäkuuta
                                                                             1990 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2112/90 (EYVL 1990,
                                                                             L 193, s. 1).
SCI UK Limitedin 28.8.2000 Euroopan yhteisöjen komis-                    (2) Tuonti- tai vientitullien palauttamisesta tai niistä vapauttamisesta
                  siota vastaan nostama kanne                                2 päivänä heinäkuuta 1979 annettu neuvoston asetus (ETY)
                                                                             N:o 1430/79 (EYVL 1979, L 175, s. 1).
                          (Asia T-239/00)
                          (2000/C 335/85)
                                                                         Compagnia Lavoratori Portuali s.c.a r.l:n ym. 14.9.2000
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                        Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                         (Yhdistetyt asiat T-242/00, T-243/00, T-257/00, T-258/00,
SCI UK Limited (Irvine, Yhdistynyt kuningaskunta) on nostanut                             T-259/00, T-265/00 ja T-267/00)
28.8.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                                (2000/C 335/86)
vastaan. Kantajan edustajana on Leslie Allen asianajotoimistos-
ta Ernst & Young, Lontoo.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         Compagnia Lavoratori Portuali s.c.a r.l ym. ovat nostaneet
                                                                         14.9.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
–     kumoaa komission 29.6.2000 tekemän päätöksen                       tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
      (K(2000) 1684 lopull.), joka oli osoitettu Ison-Britannian         vastaan. Kantajien edustajina ovat asianajajat Andrea Bortoluz-
      ja Pohjois-Irlannin yhdistyneelle kuningaskunnalle ja joka         zi ja Chiara Montagner, Venezia.
      koski tuontitullin palautushakemusta.
                                                                         Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      –     kumoaa komission päätöksen 2000/394/EY 1 ja 2 ar-
                                                                               tiklan
Kantaja toi maahan tietokoneenosia, mukaan lukien japanilais-            –     toissijaisesti kumoaa saman päätöksen 5 artiklan
ta alkuperää olevia DRAM-piirejä (dynamic random access
memory). Neuvoston asetuksen N:o 2112/90 (1) mukaan tuon-                –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
neista oli perittävä 60 prosentin suuruinen polkumyyntitulli,
jota ei kuitenkaan kanneta siinä tapauksessa, että japanilaisten         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
valmistajien antamat hintavakuutusasiakirjat esitetään. Rikos-
tutkinnan seurauksena ilmeni, että jotkin kantajalle annetut             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
todistukset olivat eri syistä pätemättömiä ja että niitä oli             kuin asiassa T-234/00, Fondazione Opera S. Maria della Carità
käytetty vilpillisesti. Yhdistyneen kuningaskunnan tullilaitos           vastaan vastaan komissio ja asiassa T-235/00, Codess Sociale
esitti tämän vuoksi kantajalle maksamattoman polkumyynti-                ym (1).
tullin määräisen jälkitullausvaateen. Myöhemmin Ison-Britan-
nian viranomaiset tekivät komissiolle hakemuksen, jotta tämä
tekisi päätöksen siitä, oliko tuontitullien palauttaminen oikeu-         (1) Ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.
tettua asetuksen N:o 1430/79 (2) 13 artiklan nojalla. Kyseinen
hakemus hylättiin kiistan kohteena olevalla päätöksellä.


title: Asia C-183/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Cluj (Romania) on esittänyt 11.4.2014 – Radu Florin Salomie ja Nicolae Vasile Oltean v. Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj

text:
               4.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 253/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Cluj (Romania) on esittänyt 11.4.2014 – Radu Florin Salomie ja Nicolae Vasile Oltean v. Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj
   (Asia C-183/14)
   2014/C 253/21
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Curtea de Apel Cluj

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat ja valittajat: Radu Florin Salomie, Nicolae Vasile Oltean

      Vastaaja ja vastapuoli: Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko luonnollista henkilöä, joka tekee muiden luonnollisten henkilöiden kanssa yhteenliittymäsopimuksen yhtymästä, joka ei ole oikeushenkilö ja jota ei ole ilmoitettu eikä rekisteröity verovelvolliseksi, tulevan hankkeen (rakennus) toteuttamiseksi maa-alueelle, joka kuuluu joidenkin sopimuskumppaneiden henkilökohtaiseen omaisuuteen, pitää pääasian oikeudenkäynnin kohteena olevan kaltaisessa tilanteessa arvonlisäverodirektiivin (1) 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna arvonlisäverovelvollisena, kun veroviranomaiset kohtelivat alun perin verotuksellisesti joidenkin sopimuspuolten henkilökohtaiseen omaisuuteen kuuluvalla maa-alueella olevien rakennusten luovutuksia myyntinä, joka kuuluu näiden henkilöiden yksityisomaisuuden hallinnoinnin piiriin?

               2)

               Onko pääasian oikeudenkäynnin kohteena olevan kaltaisessa tilanteessa oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteita sekä direktiiviin 2006/112 perustuvia arvonlisäveroon liittyviä muita yleisiä periaatteita tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle käytännölle, jonka perusteella verohallinto, joka alun perin kantoi luonnolliselta henkilöltä veron henkilökohtaiseen omaisuuteen kuuluvan omaisuuden luovutuksesta saaduista tuloista, tutkii tilanteen samojen tosiseikkojen perusteella kahden vuoden kuluttua, vaikka asiaan sovellettavaa lainsäädäntöä ei ole olennaisesti muutettu, ja luokittelee samat toimet arvonlisäverollisiksi liiketoimiksi sekä laskee liitännäiset maksut taannehtivasti?

               3)

               Onko arvonlisäverodirektiivin 167, 168 ja 213 artiklaa verotuksen neutraalisuuden periaatteen valossa tutkittuina tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että veroviranomaiset epäävät pääasian oikeudenkäynnin kohteena olevan kaltaisessa tilanteessa verovelvolliselta oikeuden vähentää arvonlisäveron, joka on maksettu tai maksettava palveluista, jotka on käytetty verollisiin liiketoimiin, pelkästään sillä perusteella, että häntä ei ollut rekisteröity arvonlisäverovelvolliseksi silloin kun kyseiset palvelut suoritettiin?

               4)

               Voidaanko direktiivin 179 artiklan säännöksiä tulkita pääasian oikeudenkäynnin kohteena olevan kaltaisessa tilanteessa siten, että kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään verovelvolliselle, johon sovelletaan erityistä verovapautusjärjestelmää ja joka on hakenut myöhässä rekisteröintiä arvonlisäverovelvolliseksi, velvollisuus maksaa vero, joka olisi pitänyt kantaa, mutta ei anneta oikeutta vähentää sen veron määrää, joka olisi vähennettävissä kultakin verokaudelta, ja tätä vähennysoikeutta käytetään myöhemmin veroilmoituksessa, joka jätetään sen jälkeen, kun verovelvollinen on rekisteröitynyt arvonlisäverovelvolliseksi, mikä saattaisi vaikuttaa liitännäisten maksujen laskemiseen?

      (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/ET (EUVL L 347, s. 1).


title: Asia C-151/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Simvoulio tis Epikrateias (Kreikka) on esittänyt 19.3.2007 — Theologos-Grigorios Chatzithanasis v. Ypourgos Ygeias kai Koinonikis Allilegkyis ja Organismos Epangelmatikis Ekpaidefsis kai Katartisis (OEEK)

text:
               26.5.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 117/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Simvoulio tis Epikrateias (Kreikka) on esittänyt 19.3.2007 — Theologos-Grigorios Chatzithanasis v. Ypourgos Ygeias kai Koinonikis Allilegkyis ja Organismos Epangelmatikis Ekpaidefsis kai Katartisis (OEEK)
   (Asia C-151/07)
   (2007/C 117/28)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Simvoulio tis Epikrateias (korkein hallinto-oikeus)
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Theologos-Grigorios Chatzithanasis

      Vastaajat: Ypourgos Ygeias kai Koinonikis Allilegkyis (terveys- ja sosiaalisen yhteisvastuun ministeri) ja Organismos Epangelmatikis Ekpaidefsis kai Katartisis (opetus- ja ammattikoulutusasioista vastaava virasto)
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Kun jonkin jäsenvaltion kansalainen vetoaa todistukseen, joka hänen mielestään kuuluu direktiiviä 89/48/ETY täydentävästä ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevasta toisesta yleisestä järjestelmästä 18.6.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/51/ETY (EYVL L 209) soveltamisalaan, ja pyytää vastaanottavan jäsenvaltion viranomaisilta lupaa ryhtyä harjoittamaan tai harjoittaa tuossa valtiossa säänneltyä ammattitoimintaa, onko näillä viranomaisilla direktiivin 92/51 1, 2, 3 ja 4 artiklan säännösten nojalla, tulkittuina EY:n perustamissopimuksen 149 ja 150 artiklan valossa, oikeus evätä asianomaisen hakemus (ja näin ollen estää täysin häntä ryhtymästä harjoittamaan tai harjoittamasta kyseistä ammattia vastaanottavassa jäsenvaltiossa) pelkästään sillä perusteella, että riidanalaisen todistuksen ovat myöntäneet lähtöjäsenvaltion viranomaiset sellaisten opintojen perusteella, jotka on suoritettu tosin suurimmalta osin vastaanottavassa jäsenvaltiossa sellaisessa oppilaitoksessa, joka toimii kylläkin vapaasti vastaanottavassa jäsenvaltiossa mutta jota jäsenvaltion lainsäädännössä olevan yleisen säännöksen mukaan ei tunnusteta oppilaitokseksi.


title: Asia C-488/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Mercantil n o 1 de Alicante (Espanja) on esittänyt 11.10.2010 — Celaya Emparanza y Galdos Internacional S.A. v. Proyectos Integrales de Balizamientos S.L.

text:
               18.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 346/33

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Mercantil no 1 de Alicante (Espanja) on esittänyt 11.10.2010 — Celaya Emparanza y Galdos Internacional S.A. v. Proyectos Integrales de Balizamientos S.L.
   (Asia C-488/10)
   ()
   2010/C 346/56
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado de lo Mercantil

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Celaya Emparanza y Galdos Internacional S.A.

      Vastaaja: Proyectos Integrales de Balizamientos S.L.

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko rekisteröidyn yhteisömallin tuottaman yksinoikeuden loukkaamista koskevassa asiassa katsottava, että oikeus kieltää mallin käyttö kolmansilta osapuolilta, mistä säädetään yhteisömallista 12.12.2001 annetun asetuksen (EY) N:o 6/2002 (1) 19 artiklan 1 kohdassa, ulottuu kehen tahansa kolmanteen, joka käyttää toista mallia, josta asiantunteva käyttäjä ei saa erilaista kokonaisvaikutelmaa kuin ensin mainitusta mallista, vai onko päinvastoin katsottava, että tämän oikeuden ulkopuolelle jää sellainen kolmas, joka käyttää nimiinsä myöhemmin rekisteröityä yhteisömallia, jos tätä mallia ei ole todettu mitättömäksi?

               2)

               Onko edelliseen kysymykseen annettavan vastauksen kannalta merkityksettömänä pidettävä kolmannen osapuolen tarkoitusperiä vai riippuuko vastaus kolmannen osapuolen menettelystä siten, että ratkaisevana on pidettävä sitä, että kolmas on hakenut yhteisömallin rekisteröintiä ja saanut sen rekisteröidyksi vasta sen jälkeen, kun aiemman yhteisömallin haltija on varsinaisiin lainkäyttöelimiin turvautumatta vaatinut sitä lopettamaan tuotteen myynnin tällaisen aiemmin rekisteröidyn mallioikeuden loukkaamisen vuoksi?

      (1)  EYVL L 3, s. 1.


title: Asia T-471/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.6.2011 — Oetker Nahrungsmittel v. SMHV — Bonfait (Buonfatti) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin Buonfatti rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi Benelux-sanamerkki Bonfait — Sekaannusvaaran puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               6.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 232/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.6.2011 — Oetker Nahrungsmittel v. SMHV — Bonfait (Buonfatti)
   (Asia T-471/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin Buonfatti rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi Benelux-sanamerkki Bonfait - Sekaannusvaaran puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2011/C 232/41
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG (Bielefeld, Saksa) (edustaja: asianajaja F. Graf von Stosch)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: R. Manea)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Bonfait BV (Denekamp, Alankomaat)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 2.10.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 340/2007-4), joka koski Bonfait BV:n ja Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 2.10.2009 tekemä päätös (asia R 340/2007-4) kumotaan.

               2)

               SMHV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja sen velvoitetaan korvaamaan Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 24, 30.1.2010.


title: Asia C-317/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 26.6.2015 – X ja Staatssecretaris van Financiën

text:
               21.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 26.6.2015 – X ja Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-317/15)
   (2015/C 311/28)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: X ja Staatssecretaris van Financiën

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Kattaako SEUT 64 artiklan 1 kohdassa määrätty kolmansiin maihin sovellettavien rajoitusten noudattaminen myös sellaisten rajoitusten soveltamisen, jotka perustuvat nyt käsiteltävän kaltaiseen pidennettyä jälkiverotusaikaa koskevaan kansalliseen lainsäädäntöön, jota voidaan soveltaa myös tilanteissa, jotka eivät liity millään tavalla suoriin sijoituksiin, rahoituspalvelujen tarjoamiseen tai arvopaperien hyväksymiseen pääomamarkkinoille?

               2)

               Koskeeko SEUT 64 artiklan 1 kohdassa määrätty sellaisten kolmansiin maihin sovellettavien rajoitusten noudattaminen, jotka koskevat pääomaliikkeitä, joihin liittyy rahoituspalvelujen tarjoamista, myös sellaisia rajoituksia, joita, kuten käsiteltävässä asiassa kyseessä olevaa pidennettyä jälkiverotusaikaa, ei ole kohdistettu palveluntarjoajaan ja joissa ei myöskään säädetä ehdoista tai tavoista, joilla palveluja tarjotaan?

               3)

               Sisältyykö SEUT 64 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin ”pääomanliikkeisiin, joihin liittyy rahoituspalvelujen tarjoamista” myös käsiteltävän asian kaltainen tapaus, jossa jäsenvaltion asukas on avannut (arvopaperi)tilin unionin ulkopuolella sijaitsevassa pankissa, ja onko siinä yhteydessä merkitystä sillä, ja jos on, niin missä laajuudessa, tekeekö kyseinen pankki toimia tilinomistajan hyväksi?


title: Asia C-584/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal administratif de Melun (Ranska) on esittänyt 11.11.2015 – Glencore Céréales France v. Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

text:
               1.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/30

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal administratif de Melun (Ranska) on esittänyt 11.11.2015 – Glencore Céréales France v. Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)
   (Asia C-584/15)
   (2016/C 038/43)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal administratif de Melun

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Glencore Céréales France

      Vastaaja: Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko asiassa C-564/10, Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung, 9.3.2012 annetun tuomion sanamuodosta päätellä, että asetuksen N:o 2988/95 (1) 3 artiklaa, jossa vahvistetaan yhteisön oikeudessa sovellettava vanhentumisjärjestely, sovelletaan toimenpiteisiin, joilla vaaditaan asetuksen (EY) N:o 800/1999 (2) 52 artiklan ja asetuksen (EY) N:o 770/96 (3) 5 a artiklan mukaisesti suoritettavien korkojen maksamista?

               2)

               Onko korkosaatavan katsottava perustuvan lähtökohtaisesti ”jatkuvaan tai toistuvaan” väärinkäytökseen, joka päättyy pääsaatavan maksupäivänä, mikä lykkää siten vanhentumisajan alkamishetken tämän saatavan osalta tähän päivään saakka?

               3)

               Mikäli toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko vanhentumisajan alkamishetkeksi vahvistettava päivä, jona pääsaatavan syntymisen aiheuttanut väärinkäytös on tehty, vai voidaanko se vahvistaa vain päiväksi, jona tuki on maksettu tai vakuus on vapautettu ja joka vastaa näiden korkojen laskennan alkamishetkeä?

               4)

               Onko asetuksessa N:o 2988/95 säädettyjen vanhentumissääntöjen soveltamiseksi katsottava, että jokainen toimi, jolla keskeytetään vanhentuminen pääsaatavan osalta, keskeyttää vanhentumisen myös korkojen osalta, vaikka niitä ei mainita pääsaatavaa koskevan vanhentumisen keskeytettävissä toimissa?

               5)

               Toteutuuko vanhentuminen asetuksen N:o 2988/95 3 artiklan 1 kohdan neljännessä alakohdassa säädetyn enimmäismääräajan täyttyessä, jos maksajana oleva laitos vaatii tässä määräajassa perusteettomasti maksetun tuen palauttamista vaatimatta kuitenkaan samaan aikaan korkoja?

               6)

               Onko kansallisessa lainsäädännössä siviililain 2224 §:ään 17.6.2008 annetulla lailla nro 2008-561 lisätty viiden vuoden yleinen vanhentumisaika voinut korvata niiden vanhentumisten osalta, jotka eivät olleet vielä toteutuneet siviililain voimaantulopäivänä, asetuksessa N:o 2988/95 säädetyn neljän vuoden vanhentumisajan kyseisen asetuksen 3 artiklan 3 kohdassa säädetyn poikkeuksen mukaisesti?

      (1)  Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18.12.1995 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 (EYVL L 312, s. 1).

      (2)  Maataloustuotteiden vientitukijärjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 15.4.1999 annettu komission asetus (EY) N:o 800/1999 (EYVL L 102, s. 11).

      (3)  Interventiosta peräisin olevien tuotteiden käytön ja/tai määräpaikan tarkastamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (ETY) N:o 3002/92 muuttamisesta 26.4.1996 annettu komission asetus (EY) N:o 770/96 (EYVL L 104, s. 13).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 6 päivänä marraskuuta 2003 asiassa C-45/01 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Christoph-Dornier-Stiftung für Klinische Psychologie vastaan Finanzamt Gießen (Arvonlisävero – Kuudennen direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan b ja c alakohta – Vapautus arvonlisäverosta – Psykoterapeuttinen hoito, jota yksityisoikeudellisen, yleishyödylliseksi laitokseksi tunnustetun säätiön ylläpitämällä sairaalainfrastruktuurin ulkopuolisella vastaanotolla antavat diplomipsykologit, jotka eivät ole laillistettuja lääkäreitä – Välitön oikeusvaikutus)

text:
10.1.2004                FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                                    C 7/3
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                 2)    Kuudennen direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan A kohdan
                                                                                1 alakohdan b alakohdassa tarkoitun laitoksen hyväksyminen
                            (viides jaosto)                                     ei edellytä muodollista hyväksymismenettelyä eikä hyväksymistä
                                                                                välttämättä täydy voida johtaa kansallisista verosäännöksistä.
                                                                                Jos kansalliset laitosten hyväksymistä koskevat säännökset
                   6 päivänä marraskuuta 2003
                                                                                sisältävät rajoituksia, joilla ylitetään jäsenvaltioille kuudennen
                                                                                direktiivin 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan b alakohdassa
asiassa C-45/01 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakkorat-                         annettu harkintavalta, kansallisen tuomioistuimen tehtävänä
kaisupyyntö): Christoph-Dornier-Stiftung für Klinische                          on ratkaista kaikkien asian kannalta merkityksellisten seikkojen
          Psychologie vastaan Finanzamt Gießen (1)                              perusteella, onko verovelvollinen kuitenkin katsottava tässä
                                                                                säännöksessä tarkoitetuksi ”muuksi asianmukaisesti hyväksy-
(Arvonlisävero – Kuudennen direktiivin 77/388/ETY 13 ar-                        tyksi vastaavanlaiseksi laitokseksi”.
tiklan A kohdan 1 alakohdan b ja c alakohta – Vapautus
arvonlisäverosta – Psykoterapeuttinen hoito, jota yksityisoi-             3)    Koska kuudennen direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan
keudellisen, yleishyödylliseksi laitokseksi tunnustetun sää-                    A kohdan 1 alakohdan c alakohdassa tarkoitetun verovapau-
tiön ylläpitämällä sairaalainfrastruktuurin ulkopuolisella                      tuksen soveltamisen kannalta ei ole merkitystä sen verovelvolli-
vastaanotolla antavat diplomipsykologit, jotka eivät ole                        sen oikeudellisella muodolla, joka antaa kyseisessä säännöksessä
       laillistettuja lääkäreitä – Välitön oikeusvaikutus)                      mainitut lääketieteelliset hoidot tai avustavan hoitohenkilöstön
                                                                                ammattien harjoittajien antamat hoidot, sellaiset yksityisoikeu-
                            (2004/C 7/03)                                       dellisen säätiön antamat psykoterapeuttiset hoidot, jotka se
                                                                                antaa palveluksessaan työskentelevien psykoterapeuttien välityk-
                                                                                sellä, voivat kuulua tämän vapautuksen piiriin.
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                          4)    Verovelvollinen voi vedota pääasian kaltaisissa olosuhteissa
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                kansallisessa tuomioistuimessa kuudennen direktiivin 77/388/
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                          ETY 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan b ja c alakohtaan
                                                                                näiden säännösten kanssa yhteensoveltumattoman kansallisen
                                                                                oikeuden säännöksen soveltamista vastaan.
Asiassa C-45/01, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on saattanut
EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-              (1) EYVL C 134, 5.5.2001.
väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
olevassa asiassa Christoph-Dornier-Stiftung für Klinische Psy-
chologie ja Finanzamt Gießen ennakkoratkaisun jäsenvaltioi-
den liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yh-
teinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymis-
peruste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen                             YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 13 artik-
lan A kohdan 1 alakohdan b ja c alakohdan tulkinnasta,                                       6 päivänä marraskuuta 2003
yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-
nossa: viidennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä hoitava                  asiassa C-101/01 (Göta hovrättin esittämä ennakkoratkai-
tuomari D. A. O. Edward sekä tuomarit P. Jann, ja A. Rosas                                  supyyntö): Bodil Lindqvist (1)
(esittelevä tuomari), julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja:
apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 6.11.2003 tuo-
                                                                          (Direktiivi 95/46/EY – Soveltamisala – Henkilötietojen
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                          julkaiseminen Internetissä – Julkaisupaikka – Henkilötiedon
                                                                          käsite – Sananvapaus – Jäsenvaltion lainsäädännössä vah-
1)    Diplomipsykologien, jotka eivät ole lääkäreitä, yksityisoikeudel-   vistetun vahvemman henkilötietosuojan yhteensopivuus di-
      lisen säätiön ylläpitämässä sairaalainfastruktuurin ulkopuoli-                           rektiivin 95/46/EY kanssa)
      sessa vastaanottoyksikössä antamat psykoterapeuttiset hoidot
      eivät ole jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhden-                                   (2004/C 7/04)
      mukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmu-
      kainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977
      annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 ar-                                 (Oikeudenkäyntikieli: ruotsi)
      tiklan A kohdan 1 alakohdan b alakohdassa tarkoitettuja
      sairaalahoitoon ja lääkärinhoitoon ”läheisesti liittyviä toimia”    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
      paitsi jos nämä hoidot on tosiasiallisesti annettu niiden saajien                  tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
      sairaalahoidon tai lääkärinhoidon, joka on pääasiallinen suori-
      tus, liitännäisenä suorituksena. Sen sijaan tässä säännöksessä
      olevaa käsitettä ”lääkärinhoito” on tulkittava siten, että se       Asiassa C-101/01, jonka Göta hovrätt (Ruotsi) on saattanut EY
      kattaa kaikki 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan c alakohdassa        234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi
      tarkoitetut henkilölle annettavat hoidot, ja erityisesti sellaisten saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole-
      henkilöiden suoritukset, jotka eivät ole lääkäreitä mutta jotka     vassa rikosoikeudenkäynnissä, jossa vastaajana on Bodil Lind-
      antavat avustavan hoitohenkilöstön ammattien harjoittajien          qvist, ennakkoratkaisun erityisesti yksilöiden suojelusta henki-
      suorittamia hoitoja, kuten diplomipsykologien antamat psyko-        lötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudes-
      terapeuttiset hoidot.                                               ta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin


title: Asia T-214/07: Kanne 15.6.2007 — Helleenien tasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               25.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 199/39

         Kanne 15.6.2007 — Helleenien tasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia T-214/07)
   (2007/C 199/75)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Helleenien tasavalta (edustaja: I. Chalkiás, G. Kanellopoulos)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Komission riidanalainen päätös on kumottava kokonaan, toissijaisesti sitä on muutettava siten kuin jäljempänä tarkemmin esitetään, toisin sanoen vastaava oikaisu on rajoitettava tarkastuksen jälkeiseen 24. kuukauteen, satovuoden 2003 kylvöalaa ei ole ollenkaan oikaistava tai oikaisu on rajoitettava 2 prosenttiin ja vain durum-vehnästä aiheutuneisiin menoihin, Aigeianmeren pienillä saarilla viljeltävien tiettyjen maataloustuotteiden alalla toteutettavia rahoitustoimenpiteitä ei ole ollenkaan oikaistava tai oikaisu on rajoitettava 2 prosenttiin

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Helleenien tasavalta, joka on nostanut kanteen 18.4.2007 tehdystä komission päätöksestä K(2007)1663 lopullinen, joka on julkaistu numerolla 2007/243/EY (EYVL 2007, L 106, s. 55) ja jonka perusteella komissio on jättänyt yhteisörahoituksen ulkopuolelle Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavia jäsenvaltioiden — tässä tapauksessa Helleenien tasavallan — tiettyjä menoja, esittää seuraavat kumoamisperusteet:
   Ensimmäisessä, yleisessä kumoamisperusteessaan, joka koskee kylvöalalla (POSEI-toimenpide) ja tomaatinjalostusalalla tehtyjä oikaisuja, kantaja väittää, että vastaaja on rikkonut olennaista menettelymääräystä, koska se ei ole keskustellut Kreikan syyksi luettujen rikkomisten vakavuudesta, yhteisön kärsimästä vahingosta eikä uhkaavasta oikaisusta, toissijaisesti päätös on kantajan mukaan kumottava sen vuoksi, ettei komissio ollut ajallisesti toimivaltainen määräämään oikaisua ja sen määrää sen jälkeen, kun 24 kuukautta oli kulunut sen lopullisen kannan ilmaisevan päätöksen tekemisestä.
   Toisessa kumoamisperusteessaan, joka koskee kylvöjen oikaisemista, kantaja väittää, että asetuksen (ETY) N:o 3508/92 (1) 4 artiklaa, asetuksen (EY) N:o 1593/2000 (2) 1 artiklan 3 kohtaa ja asetuksen (EY) N:o 445/2002 (3) 58 artiklaa on rikottu, koska kyseisten säännösten perusteella on sallittua, että kiinteistöt yksilöidään myös muun vastaavan karttamateriaalin avulla kuin ilmakarttakuvilla, toissijaisesti, että tosiseikkoja on arvioitu virheellisesti ja että riidanalaiset oikaisut on puutteellisesti perusteltu. Kantaja väittää myös, että asetuksen (EY) N:o 445/2000 60 artiklaa on tulkittu ja sovellettu väärin, toissijaisesti, että paikalla toimitettuihin tarkastuksiin ja niiden ajankohtaan liittyviä tosiasiallisia olosuhteita on arvioitu väärin ja että oikaisun tekemiselle ei ollut oikeudellista perustaa, sillä komissio on tulkinnut kantajan mukaan väärin asetuksen (EY) N:o 2419/2001 (4) 15 artiklaa. Vielä kantaja väittää, että komissio on arvioinut väärin tosiseikkoja ja ylittänyt harkintavaltansa erityisesti oikaistessaan 10 prosentilla durumvehnästä aiheutuneita menoja.
   Kolmannessa kumoamisperusteessaan kantaja toteaa, että suhteellisuusperiaatetta on loukattu määräämällä kylvöjä koskevista 5:n ja 10:n prosentin oikaisuista, koska järjestelmä oli huomattavasti parantunut aikaisempiin vuosiin nähden ja myös komissio oli tämän havainnut.
   Neljännessä kumoamisperusteessaan, joka koskee POSEI — Aigeianmeren pienet saaret — toimenpidettä, kantaja väittää a) että asetuksen (ETY) N:o 2019/93 (5) 3 artiklan 3 kohtaa ja asetuksen (ETY) N:o 2958/93 (6) 3 artiklan 2 kohtaa on tulkittu ja sovellettu väärin Aigeianmeren pienten saarten hankintajärjestelmän valvonnan osalta, toissijaisesti, että tosiseikkoja on tulkittu väärin, koska Kreikan viranomaiset olivat toimineet asetusten mukaisesti; b) että samalla tavoin Aigeianmeren pienten saarten perunanistutuksiin ja oliivilehtoihin liittyviä tosiseikkoja on arvioitu väärin, koska maapalstojen yksilöintijärjestelmä ja rekisterit toimivat sääntöjenmukaisesti, ja joka tapauksessa kantajalle on vähäisten laiminlyöntien takia määrätty kylvöjärjestelmän oikaisuja eikä kantaja voi ymmärtää yksittäisille järjestelmille samasta syystä määrättyä toista seuraamusta, ja lopuksi c) että POSEI-toimenpidettä oikaistaessa on loukattu suhteellisuusperiaatetta.

      (1)  Tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- ja valvontajärjestelmästä 27.11.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 3508/92 (EYVL L 355, s. 1).

      (2)  Tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- ja valvontajärjestelmästä annetun asetuksen (ETY) N:o 3508/92 muuttamisesta 17.7.2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1593/2000 (EYVL L 182, s. 4).

      (3)  Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 26.2.2002 annettu komission asetus (EY) N:o 445/2002 (EYVL L 74, s. 1).

      (4)  Tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- ja valvontajärjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3508/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 11.12.2001 annettu komission asetus (EY) N:o 2419/2001 (EYVL L 327, s. 11).

      (5)  Tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityistoimenpiteistä Aigeianmeren pienten saarten hyväksi 19.7.1993 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2019/1993 (EYVL L 184, s. 1).

      (6)  Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2019/93 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä tiettyjen maataloustuotteiden erityisen hankintajärjestelmän osalta 27.10.1993 annettu komission asetus (ETY) N:o 2958/93 (EYVL L 267, s. 4).


title: Asia C-492/08: Kanne 14.11.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta

text:
               24.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 19/17

         Kanne 14.11.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-492/08)
   (2009/C 19/30)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: M. Afonso)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta
   Vaatimukset

               —

               on todettava, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut arvonlisäverodirektiivin (1) 96 artiklan ja 98 artiklan 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on soveltanut alempaa arvonlisäverokantaa asianajajien, Conseil d'État'ssa toimivien asianajajien, Cour de cassationissa toimivien asianajajien ja asianajopalveluja tarjoavien lakimiesten suorittamiin palveluihin, joista nämä saavat täyden tai osittaisen korvauksen valtiolta oikeusapuna

               —

               Ranskan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio riitauttaa sen, että vastaaja soveltaa asianajajien, Conseil d'État'ssa toimivien asianajajien, Cour de cassationissa toimivien asianajajien ja asianajopalveluja tarjoavien lakimiesten suorittamiin palveluihin alempaa arvonlisäverokantaa, vaikka tällaiset palvelut eivät kuulu mihinkään direktiivin 2006/112/EY liitteessä III tarkoitettuun ryhmään.
   Vastaajan esittämien kolmen pääargumentin kumoamiseksi komissio arvioi ensin, että oikeussuojakeinojen käyttömahdollisuuden takaaminen ei voi olla asianmukainen syy yleisestä arvonlisäverokannasta poikkeamiselle asianajajien palvelujen osalta, koska tällä takaamisella on läheisempi yhteys valtion myöntämän avun ulottuvuuteen kuin yhteisön tasolla yhdenmukaisesti asetettuun arvonlisäverokantaan.
   Toiseksi kantaja toteaa, että kyseisellä toiminnalla ei ole riittävää sosiaalista luonnetta, jotta se voitaisiin sisällyttää muihin direktiivin liitteessä III tarkoitettuihin palvelujen luokkiin, joihin on sallittua soveltaa tavanomaista arvonlisäverokantaa alempaa verokantaa. Yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan tällaisten palvelujen luonteen suppea tulkinta olisi välttämätön tämän liitteen rajoittavan luonteen säilyttämiseksi.
   Lopuksi komissio huomauttaa, että arvonlisäverodirektiivin 96 artiklan ja 98 artiklan 2 kohdan sekä sen liitteen III päämäärä ei ole estää kilpailun vääristymistä samanlaisia tavaroita ja palveluja tarjoavien talouden toimijoiden välillä vaan yksinkertaisemmin jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen asteittaisen yhdenmukaistamisen suosiminen lähentämällä sovellettavia arvonlisäverokantoja ja rajoittamalla sellaisia liiketoimia, joihin voidaan soveltaa alempaa verokantaa.

      (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1).