title: Asia T-69/09: Kanne 20.2.2009 – Provincie Groningen ja Provincie Drenthe v. komissio

text:
               18.4.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 90/33

         Kanne 20.2.2009 – Provincie Groningen ja Provincie Drenthe v. komissio
   (Asia T-69/09)
   2009/C 90/51
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Provincie Groningen (Groningen, Alankomaat) ja Provincie Drenthe (Assen, Alankomaat) (edustajat: asianajajat C. Dekker ja E. Belhadj)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               komission 11.12.2008 tekemä päätös K(2008) 8355, joka koskee sellaisen tuen vähentämistä, jota komission 26.5.1997 tekemän päätöksen K (1997) 1362 mukaisesti maksetaan Euroopan aluekehitysrahastosta Groningenin-Drenthen alueita koskevan tavoite 2 -ohjelma-asiakirjan nro 97.07.13.003 osalta, on kumottava niiltä osin kuin kyseinen päätös koskee kahden prosentin kiinteämääräisen korjauksen soveltamista 1 139 346,24 euron suuruiseen talousarvioon ja sellaista 8 441 804 NLG:n suuruista menoerää, jonka osalta todettiin, ettei minkäänlaista tukea voida maksaa, ja niiltä osin kuin kyseinen päätös koskee 5.76 prosentin korjausta sekä 1 160 456 NLG:n korjausta, josta on määrätty sillä perusteella, ettei hankintadirektiiveissä säädetyt kynnysarvot alittavista hankinnoista ole järjestetty tarjouskilpailumenettelyjä

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat väittävät kanteensa tueksi ensinnäkin, että asetuksen N:o 4253/88 (1) 24 artiklaa on rikottu, koska komissio on soveltanut 5.76 prosentin korjausta todettujen virheiden perusteella ja 2 prosentin kiinteämääräistä korjausta sen perusteella, ettei hankkeeseen ja ohjelmaan liittyviä erityisiä edellytyksiä täytetty, vaikka kyseisiä korjauksia ei ole mahdollista perustaa mainittuun artiklaan.
   Toiseksi kantajat väittävät, että EY 28 artiklaa ja EY 49 artiklaa on rikottu sillä perusteella, ettei komissio ymmärtänyt sitä, että sellaiset hankinnat, jotka alittavat sellaiset kynnysarvot, joihin direktiivissä 93/37/ETY (2), direktiivissä 93/38/ETY (3) ja direktiivissä 92/50/ETY (4) viitataan julkisten hankintojen osalta, on hyväksyttävä tavaroiden vapaata liikkuvuutta ja palvelujen tarjoamisen vapautta koskevien määräysten mukaisesti ainoastaan, jos kyse on rajat ylittävistä toimista.
   Kolmanneksi kantajat vetoavat oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteiden loukkaamiseen, koska komissio esitti, että julkisia hankintoja koskevissa direktiiveissä mainitut kynnysarvot alittavat sopimukset voidaan hyväksyä ainoastaan tavaroiden vapaata liikkuvuutta ja palvelujen tarjoamisen vapautta koskevien määräysten mukaisesti, vaikka tämä ei ollut selvää silloin, kun Groningenin-Drenthen alueita koskeva tavoite 2 -ohjelma-asiakirja laadittiin.
   Neljänneksi kantajat väittävät, että EY:n perustamissopimusta ja erityisesti EY 211 artiklaa on rikottu, koska komissio on soveltanut kiinteämääräistä 2 prosentin korjausta sillä perusteella, ettei hanketta koskevia kansallisia edellytyksiä ollut noudatettu, vaikka komissiolla ei ollut valtaa tehdä näin.
   Viidenneksi kantajat väittävät, että asetusta N:o 5253/88 ja asetusta N:o 2064/97 (5) on rikottu, koska komissio ei ymmärtänyt, että kantajat olivat täyttäneet velvollisuutensa, jotka koskivat seuranta- ja valvontajärjestelmää.
   Kuudenneksi kantajat väittävät, että luottamuksensuojan periaatetta on loukattu sillä perusteella, että komissio antoi kantajille syyn luottaa perustellusti siihen, että olemassa olevat seuranta- ja valvontajärjestelmä ja muut valvonnan muodot olivat riittäviä kantajien velvollisuuden täyttämiseksi.
   Seitsemänneksi kantajat vetoavat asetuksen N:o 4253/88 rikkomiseen sillä perusteella, että komissio katsoi virheellisesti, ettei Noord-Zuidroute -hanketta saatettu ajoissa päätökseen ja että seuranta- ja valvontajärjestelmien osalta esiintyi sellaisia puutteita, joiden perusteella päätettiin soveltaa 2 prosentin kiinteämääräistä korjausta.
   Kahdeksanneksi kantajat väittävät, että direktiiviä 93/36/ETY (6) on rikottu, koska komissio katsoi virheellisesti, että Waterfabriek Noorder Dierenpark Emmen -hankkeen yhteydessä membraanien ja prosessinseurantajärjestelmän toimittamista koskevat sopimukset oli direktiivin 93/36/ETY vastaisesti tehty ilman kilpailuttamista, vaikka direktiivin 93/36/ETY se onkin tuollaisessa tilanteessa sallittua.
   Yhdeksänneksi kantajat vetoavat siihen, että direktiiviä 92/50/ETY ja direktiiviä 93/37/ETY on rikottu, koska komissio katsoi virheellisesti, että Waterfabriek Noorder Dierenpark Emmen -hankkeen yhteydessä oli tehty hanke- ja kehysjohtamista koskeva sopimus siten, ettei sitä direktiivin 92/50/ETY vastaisesti lainkaan kilpailutettu, vaikka kyseinen hankinta oli direktiivissä 93/37/ETY tarkoitettu sellainen osa urakan toteuttamista, jonka osalta ei ollut tarpeen järjestää erillistä hankintamenettelyä.
   Kymmenenneksi kantajat väittävät, että direktiiviä 93/38/ETY on rikottu sillä perusteella, että komissio katsoi virheellisesti, että Centraal Station Groningen -hankkeen osalta sopimus, joka koski tilapäisten majoitusyksiköiden hankintaa, tehtiin direktiivin 93/38/ETY vastaisesti, vaikka kyseisen tilapäisen majoituksen järjestämistä oli pidettävä direktiivissä 93/38/ETY tarkoitettuna työnä.
   Yhdenneksitoista kantajat vetoavat asetuksen N:o 4253/88 rikkomiseen sillä perusteella, että komissio katsoi virheellisesti, että Pohjois-Alankomaiden teknologiakeskukselle maksetut tuet eivät olleet ohjelma-asiakirjan mukaisia.
   Kantajat toteavat lopuksi, että EY:n perustamissopimusta ja asetusta N:o 4253/88 on rikottu, koska komissio otti virheprosentin määrittelyssä virheellisesti huomioon sellaiset toteamukset, jotka oli tehty Martinihal Groningenia koskevan rakennussuunnitelman osalta.

      (1)  Rakennerahastojen päämääristä ja tehokkuudesta ja niiden toiminnan yhteensovittamisesta keskenään sekä Euroopan investointipankin toiminnan ja muiden rahoitusvälineiden kanssa annetun asetuksen (ETY) N:o 2052/88 soveltamisesta 19.12.1988 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 4253/88 (EYVL L 374, s. 1).

      (2)  Julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14.6.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/37/ETY (EYVL L 199, s. 54).

      (3)  Vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14.6.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/38/ETY (EYVL L 199, s. 84).

      (4)  Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18.6.1992 annettu neuvoston direktiivi (EYVL L 209, s. 1).

      (5)  Yksityiskohtaisista järjestelyistä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4253/88 soveltamiseksi jäsenvaltioiden suorittaman rakennerahastojen yhteisrahoittamien toimien varainhoidon valvonnan osalta 15.10.1997 annettu komission asetus (EY) N:o 2064/97 (EYVL L 290, s. 1).

      (6)  Julkisia tavaranhankintoja koskevien sopimustentekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14.6.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/36/ETY (EYVL L 199, s. 1).


title: Asian C-223/97 poistaminen rekisteristä

text:
C 94/16               FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     28.3.98
         Asian C-120/96 (1) poistaminen rekisteristä                      Asian C-79/97 (1) poistaminen rekisteristä
                         (98/C 94/33)                                                    (98/C 94/37)
Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen    presidentin      Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen     presidentin
1.12.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-         1.12.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
ristä on poistettu asia C-120/96 (Finanzgericht Düsseldor-       ristä on poistettu asia C-79/97 (Finanzgericht Münchenin
fin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), FRUKO-Handelsge-            esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Happy Sports Michl
sellschaft mbH vastaan Hauptzollamt Emmerich.                    OHG vastaan Finanzamt Landshut.
(1) EYVL C 180, 22.6.1996.                                       (1) EYVL C 131, 26.4.1997.
         Asian C-300/96 (1) poistaminen rekisteristä                      Asian C-99/97 (1) poistaminen rekisteristä
                         (98/C 94/34)                                                    (98/C 94/38)
Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen    presidentin      Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen     presidentin
1.12.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-         1.12.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
ristä on poistettu asia C-300/96 (Schleswig-Holsteinisches       ristä on poistettu asia C-99/97 (Oberlandesgericht Wienin
Verwaltungsgerichtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö),            esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Verein zur Förderung
Erika Reimer vastaan Amt für Land- und Wasserwirtschaft          des freien Wettbewerbs im Medienwesen vastaan TV Spiel-
Flensburg.                                                       film Verlag Gesellschaft mbH.
                                                                 (1) EYVL C 131, 26.4.1997.
(1) EYVL C 336, 9.11.1996.
                                                                          Asian C-135/97 (1) poistaminen rekisteristä
         Asian C-345/96 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (98/C 94/39)
                         (98/C 94/35)
                                                                 Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen     presidentin
Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen    presidentin      1.12.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
1.12.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-         ristä on poistettu asia C-135/97 (Oberlandesgericht Wie-
ristä on poistettu asia C-345/96 (Landesarbeitsgericht Nie-      nin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Verein zur Förde-
dersachsenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Landes-            rung des freien Wettbewerbs im Medienwesen vastaan
hauptstadt Hannover vastaan Almut Sattler.                       MVF Magazin-Verlag am Fleetland Gesellschaft mbH.
(1) EYVL C 370, 7.12.1996.                                       (1) EYVL C 166, 31.5.1997.
         Asian C-414/96 (1) poistaminen rekisteristä                      Asian C-223/97 (1) poistaminen rekisteristä
                         (98/C 94/36)                                                    (98/C 94/40)
Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen    presidentin      Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen     presidentin
1.12.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-         1.12.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
ristä on poistettu asia C-414/96 (Sozialgericht Hamburgin        ristä on poistettu asia C-223/97 (Bundesvergabeamtin esit-
esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Mechthild Kehrl vas-            tämä ennakkoratkaisupyyntö), HDM Flugservice GesmbH
taan Allgemeine Ortskrankenkasse Hamburg, väliintuli-            vastaan Hauptverband der österreichischen Sozialversiche-
jana Bundesanstalt für Arbeit.                                   rungsträger.
(1) EYVL C 131, 26.4.1997.                                       (1) EYVL C 228, 26.7.1997.


title: Bundesfinanzhofin 13.12.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Finanzamt Bergisch Gladbach vastaan Werner Skripalle (Asia C-63/96)

text:
4.5.96                H                        Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                N:o C 133/ 15
valtaa vastaan . Kantajan asiamiehinà ovat Hélène Michard          Espanjan suurlähetystö, 4—6 , boulevard E. Servais, on
ja Enrico Traversa ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o             nostanut 6.3.1996 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa
Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                 kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan .
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                       Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
a ) toteaa, että antamalla ja pitämällä voimassa hallinnol        — kumoaa tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien
     lisen määräyksen, jolla yhteisöjen lainsäädännössä pel             osalta vuodeksi 1996 vahvistettavista suurimmista sal
     kästään kiinteän omaisuuden vuokraukseen varattua                   lituista saaliista ja niiden pyyntiä koskevista tietyistä
     vapautusta arvonlisäverosta laajennetaan koskemaan                  edellytyksistä 22 päivänä joulukuuta 1 995 annetun
     tiettyjä irtaimistoon kuuluvia tavaroita, Ranska on                 neuvoston asetuksen ( EY ) N:o 3074/95 ( J ) liitteen sar
     jättänyt täyttämättä jäsenvaltioiden liikevaihtoverolain           dellia koskevan kohdan,
     säädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonli
     säjärjestelmä : yhdenmukainen määräytymisperuste 17           — velvoittaa vastajaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
     päivänä toukokuuta 1977 annetun neuvoston direktii                 lut.
     vin 77/388/ETY ( kuudes arvonlisäverodirektiivi ) 2
     artiklan mukaan sille kuuluvat velvoitteet,
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
b ) velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeuden
     käyntikulut.                                                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
                                                                   asiassa C-179/95 ( 2 ) esitettyjä .
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                   (!) EYVL N:o L 330 , 30.12.1995 , s . 1
Komissio katsoo, että sellaisten tiettyjen irtaimistoon            ( 2 ) EYVL N:o C 208 , 12.8.1995 , s. 10
kuuluvien tavaroiden kuten telttojen, matkailuperävaunu
jen ja siirrettävien majoitustilojen vuokrauksen vapauttami
nen arvonlisäverosta ylittää ainoastaan kiinteän omaisuu
den vuokraukseen sovellettavan kuudennen direktiivin 13
artiklan B kohdan b kohdan mukaiset rajat.
Komission mukaan sellainen tiettyjen irtaimistoon kuulu           Bundesfinanzhofin 13.12.1995 tekemällään päätöksellä
vien tavaroiden vuokrauspalvelujen tarjoamista koskeva             esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Finanzamt Ber
vaihteleva tulkinta, joka on aikaansaatu sekoittamalla                          gisch Gladbach vastaan Werner Skripalle
kansallisen lain perusteiden nojalla vuokralle tarjoaminen                                    ( Asia C-63/96 )
sekä hotellityyppisen tai sen kanssa samaa tarkoitusta
palvelevan majoitustoiminnan tarjoaminen keskenään, on                                          ( 96/C 133 /32 )
katsottava sellaiseksi merkittäväksi haitaksi , joka asettaa
kuudennessa direktiivissä käyttöön otetun irtaimistoon
                                                                   Bundesfinanzhof ( XI. Sénat) on pyytänyt 13.12.1995 teke
kuuluvien tavaroiden vuokrausta koskevan yhdenmukaisen
                                                                   mällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen
verotusjärjestelmän yhteisössä kyseenalaiseksi .
                                                                   tuomioistuimen kirjaamoon 8.3.1996 , Euroopan yhteisöjen
                                                                   tuomioistuimelta asiassa Finanzamt Bergisch Gladbach
Komissio korostaa myös, että vapautusta koskevia sään             vastaan Werner Skripalle ennakkoratkaisua seuraaviin
nöksiä on tulkittava ahtaasti, koska ne muodostavat poik          kysymyksiin :
keuksen direktiivin, jossa on otettu käyttöön taloudellisen
toiminnan yhteinen verotusjärjestelmä yhteisössä , peruspe
riaatteesta .                                                       1 . Onko neuvoston myöntämä lupa ottaa käyttöön veron
                                                                          kiertämisen estämiseksi direktiivistä 77/388/ETY (*)
                                                                          poikkeavia erityistoimenpiteitä, joiden mukaan lähisu
(M EYVL 1977, N:o L 145 , s . 1                                           kulaisten välisten vastikkeellisten suoritusten yhtey
                                                                          dessä veron vähimmäisperusteeksi asetetaan direktiivin
                                                                          77/388/ETY 11 artiklan A kohdan 1 kohdan c alakoh
                                                                          dassa tarkoitetut kustannukset, myös silloin direktiivin
                                                                          77/388/ETY 27 artiklan mukainen, kun sovittu vastike
                                                                          on markkinahintojen mukainen mutta pienempi kuin
                                                                          veron vähimmäisperuste, jolloin kyseessä ei ole veron
Espanjan kuningaskunnan 6.3.1996 Euroopan unionin                         kiertäminen ?
               neuvostoa vastaan nostama kanne
                        (Asia C-61/96)                              2 . Voiko jäsenvaltio vedota verovelvollista vastaan direk
                         ( 96/C 133/31 )                                  tiivin 77/388/ETY 27 artiklassa tarkoitettuihin erityis
                                                                          toimenpiteisiin verosäännöksinä , kun neuvoston teke
                                                                          mää lupapäätöstä ei ole julkaistu Euroopan yhteisöjen
 Espanjan kuningaskunta, asiamiehenään valtionasiamies                    virallisessa lehdessä eikä direktiivin 77/388/ETY 27
Rosario Silva de Lapuerta , prosessiosoite Luxemburgissa                  artiklan 2—4 kohdissa tarkoitettua lupamenettelyä ole
 ---pagebreak--- N:o C 133/ 16         FI                       Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                        4.5.96
    direktiivin täytäntöönpanon jälkeen julkaistu jäsenval        Landesarbeitsgericht Hammin 1.3.1996 tekemällään
    tion virallisessa lehdessä ?                                   päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Vera
                                                                             Jacquet vastaan Land Nordrhein-Westfalen
    EYVL N:o L 145 , 13.6.1977, s . 1                                                      ( Asia C-65/96 )
                                                                                ( 96/C 133/34 )
                                                                   Landesarbeitsgericht Hamm ( 5 . Kammer) on pyytänyt
Landesarbeitsgericht Hammin 26.1.1996 tekemällään                  1.3.1996 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroo
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Land            pan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 8.3.1996 , Euro
          Nordrhein-Westfalen vastaan Kari Uecker                  opan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Vera Jacquet
                         ( Asia C-64/96 )                          vastaan Land Nordrhein-Westfalen ennakkoratkaisua seu
                                                                   raaviin kysymyksiin :
                           ( 96/C 133/33 )
Landesarbeitsgericht Hamm ( 5 . Kammer) on pyytänyt                1 . Jos tietty henkilö, joka ei ole minkään jäsenvaltion
26.1.1996 tekemällään päätöksellä , joka on saapunut                   kansalainen, on avioliitossa sellaisen henkilön kanssa,
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 8.3.1 996 ,              joka on sen jäsenvaltion kansalainen, jossa kyseinen
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Land Nord                aviopari elää ja jossa jälkimmäinen henkilö työskente
rhein-Westfalen vastaan Kari Uecker ennakkoratkaisua
                                                                       lee, voiko myös ensin mainittu henkilö vedota työnte
seuraaviin kysymyksiin :                                               kijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15
                                                                       päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen
1 . Jos tietty henkilö, joka ei ole minkään jäsenvaltion               ( ETY ) N:o 161 2/68 ( 1 ) 11 artiklaan perustuvaan oikeu
    kansalainen, on avioliitossa sellaisen henkilön kanssa,            teen ?
    joka on sen jäsenvaltion kansalainen, jossa kyseinen
    aviopari elää ja jossa jälkimmäinen henkilö työskente
    lee, voiko myös ensin mainittu henkilö vedota työnte          2 . Jos vastaus kysymykseen 1 on myöntävä :
    kijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15
    päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen
    ( ETY ) N:o 1612/68 ( ] ) 11 artiklaan perustuvaan oikeu          Sisältyykö tähän sellaisen henkilön, joka ei ole minkään
    teen ?                                                             jäsenvaltion kansalainen, oikeuteen " ryhtyä mihin
                                                                       tahansa palkattuun työhön koko kyseisen jäsenvaltion
2 . Jos vastaus kysymykseen 1 on myöntävä :                            alueella " myös se oikeus, että työnantajan on kohdel
                                                                       tava kyseistä henkilöä kyseisessä jäsenvaltiossa työsuh
    Sisältyykö tähän sellaisen henkilön, joka ei ole minkään           teen ehtojen ja näistä erityisesti määräaikaisen työsuh
    jäsenvaltion kansalainen, oikeuteen                                teen tekemisen edellytysten suhteen samalla tavalla,
    " ryhtyä mihin tahansa palkattuun työhön koko kysei               kuin sen olisi kohdeltava kyseisen henkilön aviopuoli
    sen jäsenvaltion alueella " myös se oikeus, että työnan           soa , joka on tämän jäsenvaltion kansalainen ?
    tajan on kohdeltava kyseistä henkilöä kyseisessä jäsen
    valtiossa työsuhteen ehtojen ja näistä erityisesti määrä
    aikaisen työsuhteen tekemisen edellytysten suhteen             3 . Jos vastaus myös kysymykseen 2 on myöntävä :
    samalla tavalla, kuin sen olisi kohdeltava kyseisen
    henkilön aviopuolisoa , joka on tämän jäsenvaltion
    kansalainen ?                                                      Taataanko edellä mainitun asetuksen ( ETY ) N:o 1612/
                                                                       68 7 artiklan 1 kohdassa, luettuna yhdessä ETY:n
3 . Jos vastaus myös kysymykseen 2 on myöntävä :                       perustamissopimuksen 48 artiklan 2 kohdan kanssa ,
                                                                       työntekijälle siinä jäsenvaltiossa, jonka kansalainen hän
    Taataanko edellä mainitun asetuksen ( ETY ) N:o 1612/              on, oikeus tulla kohdelluksi samalla tavalla, kuin
    68 7 artiklan 1 kohdassa , luettuna yhdessä ETY:n                  kyseisessä jäsenvaltiossa kohdellaan sellaisia työnteki
    perustamissopimuksen 48 artiklan 2 kohdan kanssa,                  jöitä, jotka ovat toisten jäsenvaltioiden kansalaisia, ja
    työntekijälle siinä jäsenvaltiossa, jonka kansalainen hän          onko sellaista säännöstä, jota yhteisöjen tuomioistui
    on, oikeus tulla kohdelluksi samalla tavalla, kuin                 men mukaan ei voida soveltaa toisten jäsenvaltioiden
    kyseisessä jäsenvaltiossa kohdellaan sellaisia työnteki           kansalaisiin, oltava soveltamatta myös kyseisen jäsen
    jöitä, jotka ovat toisten jäsenvaltioiden kansalaisia , ja         valtion omiin kansalaisiin ja heidän sellaisiin aviopuoli
    onko sellaista säännöstä, jota yhteisöjen tuomioistui             soihinsa , jotka eivät ole minkään jäsenvaltion kansalai
    men mukaan ei voida soveltaa toisten jäsenvaltioiden               sia ?
    kansalaisiin, oltava soveltamatta myös kyseisen jäsen
    valtion omiin kansalaisiin ja heidän sellaisiin aviopuoli
    soihinsa, jotka eivät ole minkään jäsenvaltion kansalai
    sia ?
                                                                   0 ) EYVL N:o L 257, 19.10.1968 , s. 2
(M EYVL N:o L 257, 19.10.1968 , s . 2


title: Asia T-15/05: Wim de Waelen 18.1.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
               5.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 57/40

         Wim de Waelen 18.1.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
   (Asia T-15/05)
   (2005/C 57/67)
   Oikeudenkäyntikieli määrätään ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 131 artiklan 2 kohdan mukaisesti – kieli, jolla kannekirjelmä on laadittu: hollanti
   Wim de Waele, kotipaikka Brygge (Belgia), on nostanut 18.1.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan. Kantajan edustajina ovat Paul Maeyaert ja Samuel Granata.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa 16.11.2004 tehdyn, harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan päätöksen (asiassa R 820/2004-1), jolla hylätään tutkijan sellaisesta päätöksestä tehty valitus, joka koskee luokkaan 18 kuuluvia ”leikkeletuotteiden kuoria”, ainakin niiltä osin, kuin kyse on ”ammattiasiakkaille tarkoitetuista leikkeletuotteiden kuorista”

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Haettu tavaramerkki:

               Kolmiulotteinen merkki, joka on pitkulaisen soikion muotoinen ja joka sisältää oikealle ja vasemmalle kiertyviä uurteita, jotka muodostavat timantinmuotoisia geometrisia kuvioita, luokkiin 18, 29 ja 30 kuuluville tuotteille - Hakemus nro 3 050 531

               Tutkijan päätös:

               Hakemuksen hylkääminen.

               Valituslautakunnan päätös:

               Valituksen hylkääminen.

               Kanneperusteet:

               Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia C-5/09: Kanne 8.1.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               7.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/19

         Kanne 8.1.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-5/09)
   (2009/C 55/32)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: N. Yerrell ja M. Karanassou-Apostolopoulou)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut 16.11.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/68 (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

               —

               Helleenien tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika, jossa 16.11.2005 annettu direktiivi 2005/68/EY oli pantava täytäntöön sisäisessä oikeudessa, on päättynyt 10.12.2007.

      (1)  EUVL L 270, 13.10.2007, s. 32.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (ensimmäinen jaosto) 9 päivänä joulukuuta 2004, asiassa C-177/03, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 89/618/Euratom — Tietojen antaminen väestölle säteilyvaaratilanteessa — Täytäntöönpanon laiminlyöminen)

text:
               19.2.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/7

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (ensimmäinen jaosto)
   9 päivänä joulukuuta 2004,
   asiassa C-177/03, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 89/618/Euratom - Tietojen antaminen väestölle säteilyvaaratilanteessa - Täytäntöönpanon laiminlyöminen)
   (2005/C 45/13)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa C-177/03, jossa on kyse EA 141 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 16.4.2003, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään J. Grunwald ja B. Stromsky) vastaan Ranskan tasavalta (asiamiehinään G. de Bergues ja E. Puisais), yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit K. Lenaerts, J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari), M. Ilešič ja E. Levits, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: R. Grass, on antanut 9.12.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Ranskan tasavalta ei ole noudattanut säteilyvaaratilanteessa tarvittavia suojelutoimenpiteitä ja noudatettavia ohjeita koskevien tietojen antamisesta väestölle 27 päivänä marraskuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/618/Euratom mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ollut 27.10.2000 mennessä toteuttanut kaikkia tämän direktiivin 2, 3, 6 ja 7 artiklan noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Kukin vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 146, 21.6.2003.


title: Tuomioistuimen tuomio, 3 päivänä lokakuuta 2012 , asiassa E-15/11 – Arcade Drilling AS vastaan Norjan valtio, jota edustaa Länsi-Norjan verotoimisto ( Skatt vest ) (Sijoittautumisvapaus – ETA-sopimuksen 31 ja 34 artikla – Verotus – Veronkierron vastaiset periaatteet – Oikeasuhtaisuus)

text:
               31.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 29/7

         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   3 päivänä lokakuuta 2012,
   asiassa E-15/11
   Arcade Drilling AS vastaan Norjan valtio, jota edustaa Länsi-Norjan verotoimisto (Skatt vest)
   (Sijoittautumisvapaus – ETA-sopimuksen 31 ja 34 artikla – Verotus – Veronkierron vastaiset periaatteet – Oikeasuhtaisuus)
   2013/C 29/08
   Asiassa E-15/11, Arcade Drilling vastaan Norjan valtio, jota edusti Länsi-Norjan verotoimisto (Skatt vest), Oslo tingrett (Oslon käräjäoikeus) on esittänyt EFTAn tuomioistuimelle valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden välisen sopimuksen 34 artiklan nojalla PYYNNÖN, joka koskee Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 31 ja 34 artiklan tulkintaa. EFTAn tuomioistuin, jonka kokoonpanon muodostivat tuomioistuimen presidentti Carl Baudenbacher sekä tuomarit Per Christiansen ja Páll Hreinsson (esittelevä tuomari), antoi 3 päivänä lokakuuta 2012 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Koska kansallisessa lainsäädännössä ei ole selviä ja täsmällisiä säännöksiä siitä, että yhtiö, joka siirtää pääkonttorinsa pois perustamisvaltiosta, olisi likvidoitava, ja koska toimivaltaiset viranomaiset ja tuomioistuimet eivät ole tehneet päätöstä likvidoinnin täytäntöönpanemiseksi, pääkonttorin siirtäminen toiseen ETA-valtioon ei heikennä yrityksen oikeutta vedota ETA-sopimuksen 31 artiklaan. Näissä olosuhteissa yritys voi vedota ETA-sopimuksen 31 artiklaan riitauttaakseen kotivaltion sille määräämän veron laillisuuden tilanteessa, jossa se on siirtänyt pääkonttorinsa toiseen ETA-valtioon.
               Pääkonttorinsa Norjan ulkopuolelle siirtävältä yritykseltä kannettavan veron määrän lopullinen vahvistaminen, joka perustuu veroviranomaisten arvioon siitä, onko siirron tarkoituksena kansalliseen yhtiöoikeuteen sisältyvästä yrityksen selvitys- ja likvidointivelvoitteesta johtuva veronkierto, muodostaa ETA-sopimuksen 31 ja 34 artiklassa tarkoitetun rajoituksen, jos yrityksiltä, joiden katsotaan laiminlyövän velvoitteen mutta jotka eivät pyri siirtymään muualle, ei kanneta likvidointiin liittyvää veroa.

               2)

               Yritykseltä kannettavan veron määrän lopullinen vahvistaminen, joka perustuu veroviranomaisten arvioon siitä, kiertääkö yritys kansalliseen yhtiöoikeuteen sisältyvästä yrityksen selvitys- ja likvidointivelvoitteesta johtuvaa veroa, voi olla perusteltua, jotta voidaan taata verotusvallan tasapainoinen jakautuminen ETA-valtioiden välillä ja ehkäistä veronkiertoa. Nämä perusteet muodostavat yleiseen etuun liittyvän pakottavan syyn. Lisäksi yritykseltä kannettavan veron määrän lopullinen vahvistaminen on asianmukaista suhteessa mainittujen tavoitteiden saavuttamisen varmistamiseen.
               Yritykseltä kannettavan veron määrän lopullisen vahvistamisen, joka perustuu ETA-kotivaltion veroviranomaisten arvioon siitä, kiertääkö yritys kansalliseen yhtiöoikeuteen sisältyvästä yrityksen selvitys- ja likvidointivelvoitteesta johtuvaa veroa, ei ole katsottava ylittävän sitä, mikä on tarpeen niiden tavoitteiden saavuttamiseksi, jotka liittyvät välttämättömyyteen taata verotusvallan tasapainoinen jakautuminen ETA-valtioiden välillä ja ehkäistä veronkiertoa, jos se perustuu objektiivisten ja tarkistettavissa olevien seikkojen tutkimiseen sen selvittämiseksi, onko pääkonttorin siirtäminen kansallisen yhtiölainsäädännön vastaista.
               Jos objektiivisten ja tarkistettavissa olevien seikkojen tutkiminen johtaa päätelmään, jonka mukaan yritys ei noudata kansallista yhtiölainsäädäntöä ja että se olisi näin ollen likvidoitava, yritykseltä kannettavan veron määrän lopullinen vahvistaminen on rajattava likvidoinnin seurauksiin suhteellisuusperiaatteen noudattamiseksi. Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on varmistaa, ylittääkö pääasiassa annettu päätös sen, mikä on tarpeen lainsäädännön tavoitteiden saavuttamiseksi.
               ETA-sopimuksen 31 artiklalla kielletään kansallinen toimenpide, jossa säädetään toteutumattomiin voittoihin kohdistuvan veron välittömästä kantamisesta ja verotuksellisesta asemasta silloin, kun veroviranomaiset arvioivat yrityksen menettäneen kansallisen lainsäädännön mukaisen asemansa erillisenä oikeushenkilönä, mutta johon ei liity sellaisten viranomaisten tai tuomioistuinten päätöstä, jotka ovat toimivaltaisia määrittämään, että yritys on menettänyt kyseisen aseman.


title: Asia T-638/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.4.2016 – Frinsa del Noroeste v. EUIPO – Frisa Frigorífico Rio Doce (FRISA) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin FRISA rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi EU-kuviomerkki Frinsa — Suhteellinen hylkäysperuste — Aiemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Uusien seikkojen ja todisteiden esittäminen kanteen tueksi yleisessä tuomioistuimessa — Päätösten muuttamista koskeva toimivalta — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta, 65 artikla ja 76 artiklan 1 kohdan loppuosa — Asetuksen (EY) 2868/95 22 säännön 2–4 kohta)

text:
               30.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 191/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.4.2016 – Frinsa del Noroeste v. EUIPO – Frisa Frigorífico Rio Doce (FRISA)
   (Asia T-638/14) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin FRISA rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi EU-kuviomerkki Frinsa - Suhteellinen hylkäysperuste - Aiemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö - Uusien seikkojen ja todisteiden esittäminen kanteen tueksi yleisessä tuomioistuimessa - Päätösten muuttamista koskeva toimivalta - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta, 65 artikla ja 76 artiklan 1 kohdan loppuosa - Asetuksen (EY) 2868/95 22 säännön 2–4 kohta))
   (2016/C 191/32)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Frinsa del Noroeste SA (Santa Eugenia de Ribeira, Espanja) (edustaja: asianajaja J. Botella Reyna)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Frisa Frigorífico Rio Doce SA (Espírito Santo, Brasilia)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 1.7.2014 tekemästä päätöksestä (yhdistetyt asiat R 1547/2013-4 ja R 1851/2013-4), joka koskee Frinsa del Noroeste SA:n ja Frisa Frigorífico Rio Doce SA:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) neljännen valituslautakunnan 1.7.2014 tekemä päätös (yhdistetyt asiat R 1547/2013-4 ja R 1851/2013-4) kumotaan.

               2)

               Osapuolet vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 380, 27.10.2014.


title: Asia C-219/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 13.5.2015 – Elisabeth Schmitt v. TÜV Rheinland LGA Products GmbH

text:
               24.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 279/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 13.5.2015 – Elisabeth Schmitt v. TÜV Rheinland LGA Products GmbH
   (Asia C-219/15)
   (2015/C 279/21)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Elisabeth Schmitt

      Vastaaja: TÜV Rheinland LGA Products GmbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko direktiivin (1) tavoitteena ja tarkoituksena, että laadunvarmistusjärjestelmän tarkastuksesta, tuotteen suunnittelun tutkimisesta ja valvonnasta vastaava ilmoitettu laitos ryhtyy III luokan lääkinnällisten laitteiden osalta toimiin kaikkien mahdollisten potilaiden suojelemiseksi ja voi siksi tuottamuksellisen velvollisuuksien laiminlyönnin tapauksessa olla suoraan ja rajoittamattomassa vastuussa asianomaisiin potilaisiin nähden?
   Seuraako edellä mainituista direktiivin 93/42/ETY liitteessä II olevista kohdista, että laadunvarmistusjärjestelmän tarkastuksesta, tuotteen suunnittelun tutkimisesta ja valvonnasta vastaavalla ilmoitetulla laitoksella on III luokan lääkinnällisten laitteiden osalta yleinen tuotteen tarkastusvelvollisuus tai ainakin velvollisuus tarkastukseen tarpeen vaatiessa?
   Seuraako edellä mainituista direktiivin 93/42/ETY liitteessä II olevista kohdista, että laadunvarmistusjärjestelmän tarkastuksesta, tuotteen suunnittelun tutkimisesta ja valvonnasta vastaavalla ilmoitetulla laitoksella on III luokan lääkinnällisten laitteiden osalta yleinen tai velvollisuus tarkastaa valmistajan kaupallisia asiakirjoja ja/tai tehdä yllätyskäyntejä tai ainakin velvollisuus tehdä näin tarpeen vaatiessa?

      (1)  Neuvoston direktiivi 93/42/ETY, annettu 14 päivänä kesäkuuta 1993, lääkinnällisistä laitteista (EYVL L 169, s. 1; sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/47/EY, annettu 5 päivänä syyskuuta 2007, aktiivisia implantoitavia lääkinnällisiä laitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 90/385/ETY, lääkinnällisistä laitteista annetun neuvoston direktiivin 93/42/ETY sekä biosidituotteiden markkinoille saattamisesta annetun direktiivin 98/8/EY muuttamisesta, EUVL L 247, s. 21).


title: Asia C-599/11: Valitus, jonka TofuTown.com GmbH on tehnyt 28.11.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-99/10, Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 20.9.2011 antamasta tuomiosta

text:
               5.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 133/14

         Valitus, jonka TofuTown.com GmbH on tehnyt 28.11.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-99/10, Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 20.9.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-599/11)
   2012/C 133/25
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: TofuTown.com GmbH (edustaja: Rechtsanwältin B. Krause)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG

      Vaatimukset

               —

               Valituksenalainen tuomio on kumottava.

               —

               Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG on velvoitettava vastaamaan molemmissa oikeusasteissa aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista tai jos valitus vastoin valittajan vaatimusta hylätään, kulut on jaettava asianosaisten kesken.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valitus koskee unionin yleisen tuomioistuimen tuomiota, jolla se hylkäsi sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 7.10.2010 Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG:n ja TofuTown.com GmbH:n välisessä väitemenettelyssä tekemän päätöksen.
   Valittajan mukaan valituksenalainen tuomio on kumottava seuraavista syistä:

               Unionin yleinen tuomioistuin on ensiksikin tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on uusi arviointiperusteita soveltaen katsonut, että asetuksen N:o 207/2009 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu sekaannusvaara on olemassa. Valituksenalaisen tuomion mukaan merkityssisällön samankaltaisuuden toteamiseen riittää se, että merkityssisällöt perustuvat samaan yhdistävään käsitteeseen ja että ne — vaikka ovatkin merkityssisällöltään erilaisia — eivät muodosta vastakohtia, mikä ei ole yhdenmukaista tähänastisen oikeuskäytännön kanssa.

               Unionin yleinen tuomioistuin on toiseksi virheellisesti todennut sekaannusvaaran olevan olemassa tarkastelematta kaikkia relevantteja ja tunnustettuja samankaltaisuuden kriteerejä. Käsiteltävässä asiassa ainoa yhteinen osatekijä on tavaramerkin, johon väitemenettelyssä on vedottu, lopussa. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kuluttajat antavat yleensä enemmän painoa tavaramerkin alulle kuin sen lopulle.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (kodifioitu versio) (EUVL 78, s. 1).


title: Asia C-549/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 1.10.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Irlanti (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2006/70/EY — Rahanpesu ja terrorismin rahoitus — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               21.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/14

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 1.10.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Irlanti
   (Asia C-549/08) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2006/70/EY - Rahanpesu ja terrorismin rahoitus - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   2009/C 282/26
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. Dejmek ja A.-A. Gilly)

      Vastaaja: Irlanti (asiamies: D. O'Hagan)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EY täytäntöönpanotoimenpiteistä poliittisesti vaikutusvaltaisen henkilön määritelmän sekä yksinkertaistettuja asiakkaan tuntemismenettelyjä sekä satunnaisesti tai hyvin rajoitetusti harjoitetun rahoitustoiminnan perusteella myönnettyjä poikkeuksia koskevien teknisten perusteiden osalta 1.8.2006 annetun komission direktiivin 2006/70/EY (EUVL L 214, s. 29) noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä ei ole toteutettu määräajassa

      Tuomiolauselma

               1)

               Irlanti ei ole noudattanut Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EY täytäntöönpanotoimenpiteistä poliittisesti vaikutusvaltaisen henkilön määritelmän sekä yksinkertaistettuja asiakkaan tuntemismenettelyjä sekä satunnaisesti tai hyvin rajoitetusti harjoitetun rahoitustoiminnan perusteella myönnettyjä poikkeuksia koskevien teknisten perusteiden osalta 1.8.2006 annetun komission direktiivin 2006/70/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Irlanti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 55, 7.3.2009.


title: Asia C-167/05: Euroopan yhteisöjen komission 14.4.2005 Ruotsin kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
               9.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/6

         Euroopan yhteisöjen komission 14.4.2005 Ruotsin kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-167/05)
   (2005/C 171/11)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 14.4.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ruotsin kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat L. Ström van Lier ja K. Gross, ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
   Komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Ruotsin kuningaskunta ei ole noudattanut EY 90 artiklan toisen kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on soveltanut sellaisia sisäisiä maksuja, joilla välillisesti suojellaan pääasiallisesti Ruotsissa valmistettua olutta pääasiallisesti muista jäsenvaltioista tuodulta viiniltä

               2)

               velvoittaa Ruotsin kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Alkoholipitoisia tuotteita myydään Ruotsissa yksittäisille kuluttajille valtion omistaman vähittäismyyntimonopolin eli Systembolaget AB:n välityksellä. Systembolaget AB myy vahvaa olutta, eli olutta, jonka alkoholipitoisuus on enemmän kuin 3,5 tilavuusprosenttia, sekä viinejä. Keskihintaluokkaan kuuluvia kevyempiä viinejä pidetään vahvaa olutta vastaavina.
   Oluelle on määrätty alkoholivero, joka keskimääräisesti ja prosentuaalisesti on huomattavasti alhaisempi kuin se vero, joka on vastaavasti määrätty viinille. Ei ole esitetty mitään syytä, joka oikeuttaa tällaiseen eroon valmisteveroissa. Tämä ero verotuksessa vaikuttaa molempien tuotteiden hintaan. Hintaeroa vahvistaa se, että tuotteesta maksetaan 25 prosentin arvonlisävero.
   Veron vaikutus molempien tuotteiden hintoihin on omiaan vääristämään kilpailua tavaroiden välillä, ja sisäiset valmisteverot ovat sellaisia, että ne vahvistavat kotimaisia kulutusmalleja, vähentävät viinin potentiaalista kulutusta ja ovat siten omiaan välillisesti suojaamaan olutta viinin vahingoksi.


title: Asia F-101/12: Virkamiestuomioistuimen määräys 26.4.2016 – Claus v. komissio

text:
               13.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/66

      Virkamiestuomioistuimen määräys 26.4.2016 – Claus v. komissio
      (Asia F-101/12) (1)

      (2016/C 211/82)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

         (1)  EUVL C 147, 25.5.2013, s. 36.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 26 päivänä syyskuuta 1996, asiassa C-341/94 (Cour d'appel de Paris'n esittämä ennakkoratkaisupyyntö), rikosoikeudenkäynti André Allainia vastaan Steel Trading France SARL:n (yksityisoikeudellisessa vastuussa oleva yhtiö) osallistuessa asian käsittelyyn (Tulliselvitys - Alkuperämaa - Saksan yhdistyminen - Seuraamukset)

text:
 7.12.96               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 370/ 1
                                                                I
                                                          (Tiedonantoja)
                                                   TUOMIOISTUIN
                                                         TUOMIOISTUIN
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                  YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                        (kolmas jaosto ),                                                  (kuudes jaosto ),
                 11 päivänä heinäkuuta 1996,                                         26 päivänä syyskuuta 1996,
 asiassa C-l 19/94 P REV, Dimitrios Coussios vastaan                asiassa C-341/94 ( Cour d'appel de Paris'n esittämä ennak
                Euroopan yhteisöjen komissio ( J )                 koratkaisupyyntö), rikosoikeudenkäynti Andre Allainia
 (Hakemus tuomion ottamiseksi uudelleen käsiteltäväksi —           vastaan Steel Trading France SARL:n ( yksityisoikeudelli
               Hakemusta ei oteta tutkittavaksi)                    sessa vastuussa oleva yhtiö ) osallistuessa asian käsitte
                                                                                lyyn ( J )
                          ( 96/C 370/01 )
                                                                    (Tulliselvitys — Alkuperämaa — Saksan yhdistyminen —
                                                                                Seuraamukset)
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                              ( 96/C 370/02 )
 (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                              (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
Asiassa C-l 1 9/94 P REV, Dimitrios Coussios ( edustajanaan           yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
asianajaja Georgios Sakellaropoulos ), jossa vaaditaan Euro
opan yhteisöjen tuomioistuimen ( kolmas jaosto ) asiassa           Asiassa C-341/94, jonka Cour d'appel de Paris on saattanut
C-l 19/94 P, Coussios v. komissio, 1.6.1995 antaman                EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti yhtei
tuomion ( Kok . 1995 , s. 1-1439 ) ottamista uudelleen käsi       söjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen ensin mai
teltäväksi, vastapuolena : Euroopan yhteisöjen komissio            nitussa tuomioistuimessa vireillä olevassa rikosasiassa, jossa
( asiamiehenään Gianluigi Valsesia ), yhteisöjen tuomioistuin      vastaajana on Andre Allain, Steel Trading France SARL:n
( kolmas jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheen         ( yksityisoikeudellisessa vastuussa oleva yhtiö ) osallistuessa
johtaja J.-P . Puissochet, tuomarit J. C. Moitinho de Almeida      asian käsittelyyn, ennakkoratkaisun niistä vaikutuksista ,
ja C. Gulmann (esittelevä tuomari ), julkisasiamies : F. G.        joita Saksan liittotasavallan ja Saksan demokraattisen
Jacobs, kirjaaja : R. Grass, on antanut 11.7.1996 tuomion,         tasavallan yhdistymisellä on entisen Saksan demokraattisen
jonka tuomiolauselma on seuraava :                                 tasavallan alueen ja muun yhteisön tullialueen väliseen
                                                                   tavarakauppaan mahdollisen tosiseikkojen rikosoikeudelli
                                                                   sen uudelleenluokittelun kannalta, yhteisöjen tuomioistuin
1 ) Hakemus tuomion ottamiseksi uudelleen käsiteltäväksi           ( kuudes jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheen
     jätetään tutkimatta.                                          johtaja C. N. Kakouris sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn ja H.
                                                                   Ragnemalm ( esittelevä tuomari ), julkisasiamies : N. Fen
2 ) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku              nelly, kirjaaja : johtava hallintovirkamies H. A. Riihi, on
     lut.                                                          antanut 26.9.1996 tuomion, jonka tuomiolauselma on
                                                                   seuraava :
(') EYVL Nro C 174 , 25.6.1994 ja EYVL N:o C 189 ,
    22.7.1995                                                      Yhteisön tullisäännökset, joita sovelletaan Saksan demo
                                                                   kraattisen tasavallan ja Saksan liittotasavallan yhdistymisen
                                                                   vuoksi, eivät estä sitä, että tosiseikat luokitellaan uudelleen
                                                                   rikostunnusmerkistön kannalta kansallisessa oikeudessa
 ---pagebreak--- N:o C 370/2              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      7.12.96
määrättäessä seuraamuksia tosiseikkojen tapahtumisajan                   huomioonottamista ja joka on tarkoitettu perhekustan
kohtana sovellettujen yhteisön säännösten rikkomisesta.                   nuksia varten, on rinnastettava sosiaaliturvajärjestel
                                                                          mien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkat
(M EYVL N:o C 392 , 31.12.1994                                            tuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin
                                                                          ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971
                                                                          annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 ,
                                                                          sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatet
                                                                          tuna 2 päivänä kesäkuuta 1983 annetulla neuvoston
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                    asetuksella (ETY) N:o 2001 /83, sellaisena kuin tämä on
                            ( viides jaosto ),                            muutettuna 30 päivänä lokakuuta 1989 annetulla
                                                                          neuvoston asetuksella (ETY) N:o 3427/89, 4 artiklan
                    10 päivänä lokakuuta 1996,                            1 kohdan h alakohdassa tarkoitettuun perhe-etuu
yhdistetyissä asioissa C-245/94 ja C-3 12/94 ( Landessozial              teen .
gericht Nordrhein-Westfalenin esittämät ennakkoratkaisu
pyynnöt ), Ingrid Hoever ja Iris Zachow vastaan Land                 2 ) Silloin kun palkattu työntekijä kuuluu jonkin jäsenval
                       Nordrhein-Westfalen ( 1 )                          tion lainsäädännön alaisuuteen ja asuu perheineen
(Sosiaaliturva — Perhe-etuudet — Asetuksen (ETY)                          toisessa jäsenvaltiossa, hänen puolisollaan on asetuksen
N:o 1408/71 73 artikla — Direktiivin 79/7/ETY 4 artiklan                  (ETY) N:o 1408/71 73 artiklan nojalla oikeus saada
 1 kohta — Asetuksen (ETY) N:o 1612/68 7 artiklan                         kotihoidontuen kaltainen etuus työskentelyvaltiossa.
                                 2 kohta)
                                                                     3 ) Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen
                             ( 96/C 370/03 )                              asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa
                                                                          kysymyksissä 19 päivänä joulukuuta 1978 annetun
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                          neuvoston direktiivin 79/7VETY 3 artiklan 1 ja 2 kohtaa
                                                                          on tulkittava siten, että Bundeserziehungsgeldgesetzin
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                     1 pykälässä ja sitä seuraavissa pykälissä säädetyn
   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                     kaltainen kotihoidontuki ei kuulu tämän direktiivin
                                                                          soveltamisalaan.
Yhdistetyissä asioissa C-245/94 ja C-312/94, jotka Landes
sozialgericht Nordrhein-Westfalen ( Saksa ) on saattanut             (') EYVL N:o C 304, 29.10 . 1994
EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla yhteisöjen                EYVL N:o C 380, 31.12.1994
tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansalli
sessa tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa Ingrid
Hoever ja Iris Zachow vastaan Land Nordrhein-Westfalen,
ennakkoratkaisun sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta
yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin,                  YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä                            15 päivänä lokakuuta 1996,
14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen                asiassa C-3 11/94 ( Nederlandse Raad van Staten esittämä
( ETY ) N:o 1408/71 ( EYVL 1971 L 149 , s . 2 ), sellaisena kuin
                                                                     ennakkoratkaisupyyntö ), IJssel-Vliet Combinatie BV
se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2 päivänä                        vastaan Minister van Economische Zaken ( 1 )
kesäkuuta 1983 annetulla neuvoston asetuksella ( ETY )
N:o 2001 /83 ( EYVL 1983 L 230, s . 6 ), sellaisena kuin tämä        (Kalastusaluksen rakentamiselle myönnettävät valtion
on muutettuna 30 päivänä lokakuuta 1989 annetulla                                                    tuet)
neuvoston asetuksella ( ETY ) N:o 3427/89 ( EYVL 1989                                          ( 96/C 370/04 )
L 331 , s . 1 ), 4 artiklan 1 kohdan h alakohdan ja 73 artiklan
tulkinnasta, miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa kos
kevissa kysymyksissä 19 päivänä joulukuuta 1978 annetun              (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
neuvoston direktiivin 79/7/ETY ( EYVL 1979 L 6, s . 24 )                yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
4 artiklan 1 kohdan tulkinnasta sekä työntekijöiden vapaas
ta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta             Asiassa C-3 11 /94, jonka Nederlandse Raad van State
1968 annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 1612/68                 ( Alankomaat ) on saattanut EY:n perustamissopimuksen
( EYVL 1968 L 257, s . 2 ) 7 artiklan 2 kohdan tulkinnasta,          177 artiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsitel
yhteisöjen tuomioistuin ( viides jaosto ), toimien kokoonpa         täväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
nossa : jaoston puheenjohtaja J. C. Moitinho de Almeida              vireillä olevassa asiassa IJssel-Vliet Combinatie BV vastaan
sekä tuomarit L. Sevon, D. A. O. Edward ( esittelevä                 Minister van Economische Zaken ennakkoratkaisun ETY:n
tuomari ), P. Jann ja M. Wathelet, julkisasiamies : F. G.            perustamissopimuksen 42 , 92 ja 93 artiklan, yhteisön
Jacobs, kirjaaja : johtava hallintovirkamies D. Louterman           toimista kalastus- ja vesiviljelyalan rakenteiden parantami
Hubeau, on antanut 10.10.1 996 tuomion, jonka tuomio                seksi ja mukauttamiseksi 18 päivänä joulukuuta 1986
lauselma on seuraava :                                               annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 4028/86 ( EYVL
                                                                     L 376 , s . 7 ), laivanrakennusteollisuudelle myönnettävästä
1 ) Bundeserziehungsgeldgesetzissa säädetyn kotihoidon              tuesta 26 päivänä tammikuuta 1987 annetun neuvoston
     tuen kaltainen etuus, joka myönnetään tietyt edellytyk         direktiivin 87/167/ETY ( EYVL L 69, s . 55 ) sekä kalastuksen
    set täyttäville henkilöille automaattisesti ilman henkilö       alalla myönnettävien kansallisten tukien seuraamisesta
     kohtaisten tarpeiden yksilöllistä ja harkinnanvaraista          annettujen toimintaohjeiden ( EYVL 1988 , C 313 , s. 21 )


title: Asia T-625/13: Kanne 25.11.2013 — The Tea Board v. SMHV — Delta Lingerie (Darjeeling collection de lingerie)

text:
               15.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/37

         Kanne 25.11.2013 — The Tea Board v. SMHV — Delta Lingerie (Darjeeling collection de lingerie)
   (Asia T-625/13)
   2014/C 45/65
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: The Tea Board (Kalkutta, Intia) (edustaja: asianajaja A. Nordemann)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Delta Lingerie (Cachan, Ranska)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 17.9.2013 tekemän päätöksen asiassa R 1502/2012-2

               —

               velvoittamaan vastaaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanaosan Darjeeling collection de lingerie sisältävä vihreä kuviomerkki luokkia 25, 35 ja 38 varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 9 466 228

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkin DARJEELING yhteisön yhteismerkkirekisteröinti nro 4 325 718 luokkaan 30 kuuluvia tavaroita varten; sanaosan DARJEELING sisältävän kuviomerkin yhteisön yhteismerkkirekisteröinti nro 8 674 327 luokkaan 30 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 5 kohdan rikkominen


title: Asia T-411/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.2.2016 – Coca-Cola v. SMHV (Uurteettoman kurvikkaan pullon muoto) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Kurvikkaan pullon, jossa ei ole uurteita, muoto — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta — Käytön perusteella syntyneen erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohta)

text:
               4.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/26

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.2.2016 – Coca-Cola v. SMHV (Uurteettoman kurvikkaan pullon muoto)
   (Asia T-411/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Kurvikkaan pullon, jossa ei ole uurteita, muoto - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta - Käytön perusteella syntyneen erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohta))
   (2016/C 118/28)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: The Coca-Cola Company (Atlanta, Georgia, Yhdysvallat) (edustajat: solicitor D. Stone, solicitor A. Dykes ja barrister S. Malynicz)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: P. Geroulakos ja A. Folliard-Monguiral)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 27.3.2014 (asia R 540/2013-2) tekemästä päätöksestä, joka koskee kurvikkaan pullon muodosta koostuvan kolmiulotteisen merkin rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               The Coca-Cola Company velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 282, 25.8.2014.


title: Asia T-383/03: Hynix Semiconductor Inc:n 14.11.2003 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
24.1.2004              FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                              C 21/43
–    EY 88 artiklan 2 kohdassa määrättyä menettelyä pääte-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     tään soveltaa kolmeen mahdollisesti myönnettyyn tu-
     keen, jotka käsittävät 736 miljoonan euron suuruisen
     pääomankorotuksen 586 miljoonan euron emissiopalk-
     kion kanssa ja emissiopalkkioina kaksi myöhempää pää-            Kantaja vaatii lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta ja väliai-
     omankorotusta, jotka olivat suuruudeltaan 105 ja 50 mil-         kaisen tullin lopullisesta kantamisesta tiettyjen Korean tasaval-
     joonaa euroa.                                                    lasta peräisin olevien tiettyjen elektronisten mikropiirien, niin
                                                                      sanottujen DRAMien (dynaamisten hakumuistien), tuonnissa
–    jätetään huomioimatta Espanjan kuningaskunnan väite,             11 päivänä elokuuta 2003 annetun neuvoston asetuksen (EY)
     joka koskee EY 296 artiklaa hyläten 298 artiklan 1 ja            N:o 1480/2003 kumoamista (1).
     2 kohdassa määrättyjen erityismenettelyiden aloittamisen
–    asetetaan kantajan mukaan kyseenalaiseksi tiettyjen sa-
     malla alalla vuonna 1997 hyväksyttyjen sellaisten tukien
                                                                      Kahdella ensimmäisellä perusteellaan kantaja kiistää päätel-
     lainmukaisuus yhteisöjen oikeudessa, joihin nähden mai-
                                                                      män, jonka mukaan se ei toiminut yhteistyössä. Kantajan
     nittuja tukia on pidettävä lisätukina.
                                                                      mukaan vastaaja sivuutti Arthur Andersenin lausunnon, jossa
                                                                      määritettiin kantajayhtiön realisointiarvo, sekä Citibankin an-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat        taman valaehtoisen lausunnon. Kantaja vetoaa tältä osin
kuin asiassa T-381/03 IZAR.                                           neuvoston asetuksen N:o 2026/97 (2) 28 artiklan sekä WTO:n
                                                                      tukia ja tasoitustulleja koskevan sopimuksen 12 ja 22 artiklan
                                                                      rikkomiseen, suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen sekä il-
Kantaja väittää erityisesti, että EY 88, EY 296 ja EY 298 artiklaa    meiseen arviointivirheeseen.
on rikottu, sillä koska komissio vetosi ennalta ja nimenomai-
sesti Espanjan kuningaskunnan osalta EY 296 artiklan
1 kohdan b alakohdassa määrättyyn poikkeukseen, sillä ei
ollut mahdollisuutta aloittaa EY 88 artiklan 2 kohdassa               Kantaja väittää edelleen, että vastaajan päätelmät, joiden mu-
määrättyä menettelyä, vaan se saattoi aloittaa pelkästään             kaan kantaja sai useista erityistoimenpiteistä etua, rikkovat
jonkin EY 298 artiklassa määrätyn erityismenettelyn.                  asetuksen N:o 2026/97 2 artiklaa ja WTO:n tukia ja tasoitustul-
                                                                      leja koskevan sopimuksen 1 artiklaa sekä merkitsevät ilmeistä
                                                                      arviointivirhettä tässä asiassa merkityksellisten tosiseikkojen
                                                                      osalta.
                                                                      Kantaja väittää myös, että päätelmät, joiden mukaan KDB:n
Hynix Semiconductor Inc:n 14.11.2003 Euroopan unio-                   debentuuriohjelma (3) oli kantajan kannalta erityinen, rikkovat
           nin neuvostoa vastaan nostama kanne                        asetuksen N:o 2026/97 3 artiklaa, WTO:n tukia ja tasoitustulle-
                                                                      ja koskevan sopimuksen 1 artiklan 2 kohtaa ja 2 artiklaa sekä
                         (Asia T-383/03)                              merkitsevät ilmeistä arviointivirhettä tässä asiassa merkityksel-
                                                                      listen tosiseikkojen osalta.
                          (2004/C 21/87)
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                    Kantaja jatkaa väittämällä, että laskiessaan useista erityisistä
                                                                      toimenpiteistä saadun edun määrää vastaaja rikkoi asetuksen
                                                                      N:o 2026/97 1, 2, 5, 6 ja 7 artiklaa, tuen määrän laskemiseksi
                                                                      tasoitustulleja koskevissa menettelyissä annettuja yhteisön oh-
Hynix Semiconductor Inc., kotipaikka Kyoungi-Do, Korea,               jeita sekä WTO:n tukia ja tasoitustulleja koskevan sopimuksen
on nostanut 14.11.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                14 ja 22 artiklaa sekä liitettä I(j). Kantaja väittää tältä osin, että
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin                vastaaja teki myös ilmeisen arviointivirheen ja rikkoi EY
neuvostoa vastaan. Kantajan edustajina ovat lakimiehet Marco          253 artiklaa.
Bronckers, Yves Van Gerven, Axel Gutermuth ja Axel Desmedt,
ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
                                                                      Kantaja kiistää myös vastaajan päätelmät, joiden mukaan
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin            tuettu tuonti Korean tasavallasta aiheutti merkittävää vahinkoa
                                                                      DRAMien tuotannonalalle yhteisössä. Kantajan mukaan nämä
–    kumoaa lopullisen asetuksen kokonaan tai ainakin siltä           päätelmät rikkovat asetuksen N:o 2026/97 1, 8, 11 ja 15 artik-
     osin kuin se koskee Hynix Semiconductor Inc:n valmista-          laa ja WTO:n tukia ja tasoitustulleja koskevan sopimuksen 15,
     mien tuotteiden tuontia Euroopan yhteisöön                       19 ja 22 artiklaa sekä merkitsevät ilmeistä arviointivirhettä.
                                                                      Kantaja väittää myös, että vastaaja rikkoi tältä osin EY 253 ar-
–    velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.             tiklaa.
 ---pagebreak--- C 21/44                  FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                        24.1.2004
Kantaja väittää lopuksi, että tasoitustullia laskiessaan vastaaja         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
rikkoi asetuksen N:o 2026/97 5 ja 7 artiklaa, tuen määrän
laskemiseksi tasoitustulleja koskevissa menettelyissä annettuja
yhteisön ohjeita ja WTO:n tukia ja tasoitustulleja koskevan               Yhteisön tavaramerkin           Europortal Italia S.p.A., jonka si-
sopimuksen 14 ja 19 artiklaa sekä teki ilmeisen arviointivir-             hakija:                         jaan kantaja on sittemmin tullut
heen.
                                                                          Haettu tavaramerkki:            Kuvamerkki ”JUMPY” – rekisterö-
                                                                                intihakemus nro 1.332.006, tava-
(1) EUVL L 212, 22.8.2003, s. 1.                                                                          roita haetaan rekisteröitäviksi
(2) Muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetul-                                    luokkiin 9 ja 16
    ta tuonnilta suojautumisesta 6 päivänä lokakuuta 1997 annettu
    neuvoston asetus (EY) N:o 2026/97 (EYVL L 288, s. 1).
(3) Ks. riidanalaisen asetuksen 48 kohta ja sitä seuraavat kohdat.        Sen tavaramerkki- tai           Microarea S.p.A.
                                                                          merkkioikeuden haltija,
                                                                          johon väitemenettelyssä
                                                                          on vedottu:
                                                                          Tavaramerkki- tai merk-         Italialainen kuvamerkki ”JUMP”
                                                                          kioikeus, johon väiteme-        luokkiin 9, ja 16 kuuluville tava-
                                                                          nettelyssä on vedottu:          roille
S.p.A. Reti Televisive Italiane – R.T.I:n 17.11.2003 sisä-                Väiteosaston ratkaisu:          Väite on hyväksytty ja hakemus
markkinoilla toimivaa yhdenmukaistamisvirastoa (tavara-                                                   hylätty
            merkit ja mallit) vastaan nostama kanne
                                                                          Valituslautakunnan rat-         Valitus on hylätty
                                                                          kaisu:
                           (Asia T-384/03)
                                                                          Kanneperusteet:                 Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan
                                                                                1 kohdan a ja b alakohdan virheel-
                            (2004/C 21/88)                                                                linen soveltaminen (sekaannus-
                                                                                vaara)
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)
S.p.A. Reti Televisive Italiane- R.T.I. on nostanut 17.11.2003
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
messa kanteen sisämarkkinoilla toimivaa yhdenmukaistamisvi-
rastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustajina ovat
asianajajat Giorgio Floridia ja Raffaella Floridia.                       Proteome, Inc.:n 25.11.2003 sisämarkkinoiden harmoni-
                                                                          sointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan
                                                                                nostama kanne
Valituslautakunnassa toimitetussa menettelyssä vastapuolena
oli S.p.A. Microarea.
                                                                                (Asia T-387/03)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                                           (2004/C 21/89)
–     kumoaa ensimmäisen valituslautakunnan 11.9.2003 teh-
      dyn päätöksen                                                                          (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
–     toissijaisesti tulkitsee väiteosaston asiassa B321994
      30.8.2002 tehtyä päätöstä nro 2637/2002 siten, ettei
      sillä suljeta pois mahdollisuutta rekisteröidä pätevästi
                                                                          Proteome, Inc., Beverley, Massachusetts, USA on nostanut
      sanamerkkiä ”Jumpy” tarkoittamaan samannimistä inter-
                                                                          25.11.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
      netin linkkiä
                                                                          tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivi-
                                                                          rastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan. Kantajan edus-
–     velvoittaa vastaajan työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan           taja on barrister Michael Edenborough ja solicitorit Cerryg
      nojalla korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                             Jones, Alexandra Brodie ja Carina Loweth.


title: Asia C-71/15 P: Valitus, jonka Euroopan unionin tuomioistuin on tehnyt 17.2.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-479/14, Kendrion v. Euroopan unioni, 6.1.2015 antamasta määräyksestä

text:
               30.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 107/20

      Valitus, jonka Euroopan unionin tuomioistuin on tehnyt 17.2.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-479/14, Kendrion v. Euroopan unioni, 6.1.2015 antamasta määräyksestä
      (Asia C-71/15 P)
      (2015/C 107/29)
      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

         Asianosaiset

         Valittaja: Euroopan unionin tuomioistuin (asiamiehet: A. V. Placco ja E. Beysen)

         Muu osapuoli: Kendrion NV

         Vaatimukset

      Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

                  —

                  kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-479/14, Kendrion v. Euroopan unioni, 6.1.2015 antaman määräyksen

                  —

                  hyväksyy vaatimukset, jotka Euroopan unionin tuomioistuin esitti unionin yleiselle tuomioistuimelle sen työjärjestyksen 114 artiklan nojalla, ja siten

                  —

                  ensisijaisesti ratkaisee asian lopullisesti jättäen Kendrion NV:n vahingonkorvauskanteen tutkimatta sen vuoksi, että kannetta on ajettu Euroopan unionin tuomioistuinta vastaan (unionin edustajana)

                  —

                  toissijaisesti, mikäli unionin tuomioistuin katsoisi, ettei se seikka, että mainittua kannetta on ajettu Euroopan unionin tuomioistuinta eikä komissiota vastaan (unionin edustajana), ratkaise kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä vaan unionin yleisen tuomioistuimen olisi Euroopan unionin tuomioistuimen siellä esittämän oikeudenkäyntiväitteen johdosta pitänyt määrätä asianosaisseuraannosta, jossa komissio tulee vastaajaksi Euroopan unionin tuomioistuimen tilalle, palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen Kendrion NV:n vahingonkorvauskanteen ratkaisemiseksi unionin tuomioistuimen ratkaisemien oikeusseikkojen mukaisesti

                  —

                  velvoittaa Kendrion NV:n korvaamaan Euroopan unionin tuomioistuimen oikeudenkäyntikulut ensimmäisessä oikeusasteessa ja muutoksenhakumenettelyssä.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi 6.1.2015 antamallaan määräyksellä hakemuksen, jonka Euroopan unionin tuomioistuin oli esittänyt unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 114 artiklan nojalla asiassa T-479/14, Kendrion v. Euroopan unionin tuomioistuin. Euroopan unionin tuomioistuimen hakemuksessa vaadittiin ensisijaisesti, että sille vastaajana tiedoksi annettu Kendron NV:n kanne, jossa tämä yhtiö on vaatinut unionin sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun vahvistamista saadakseen korvausta vahingosta, jonka se väittää kärsineensä sen johdosta, ettei unionin yleinen tuomioistuin ole asiassa T-54/06 noudattanut kohtuullista käsittelyaikaa, jätetään tutkimatta. Toissijaisesti Euroopan unionin tuomioistuin esitti samassa hakemuksessa oikeudenkäyntimenettelyä koskevan väitteen, jossa se pyysi, että unionin yleinen tuomioistuin määräisi asianosaisseuraannosta, jossa Euroopan komissio (jäljempänä komissio) tulee asiaan vastaajaksi. Euroopan unionin tuomioistuin katsoi tässä yhteydessä, että kantajan olisi tullut nostaa kanteensa Euroopan unionia vastaan, ei Euroopan unionin tuomioistuimen vaan komission edustamana. Edellä mainitussa määräyksessä unionin yleinen tuomioistuin ei hyväksynyt tätä koskevia Euroopan unionin tuomioistuimen vaatimuksia.
      Tämän vuoksi Euroopan unionin tuomioistuin tekee Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 56 artiklan nojalla unionin tuomioistuimelle valituksen, jossa se vaatii määräyksen kumoamista. Se vetoaa valituksensa tueksi unionin edustamista sen tuomioistuimissa koskevien sääntöjen noudattamatta jättämiseen ja perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin.

            Ensimmäinen valitusperuste koskee unionin edustamista sen tuomioistuimissa koskevien sääntöjen noudattamatta jättämistä
         , ja Euroopan unionin tuomioistuin huomauttaa sen yhteydessä, että koska ei ole olemassa nimenomaisia sääntöjä unionin edustamisesta sen tuomioistuimissa käsiteltäessä SEUT 268 artiklan perusteella nostettuja kanteita unionin sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun vahvistamisesta, tätä edustamista koskevat säännöt on johdettava tuomiovallan käyttämiseen sovellettavista yleisistä periaatteista ja tarkemmin sanottuna hyvän oikeudenkäytön sekä tuomioistuimen riippumattomuuden ja puolueettomuuden periaatteista.
      Tämä Euroopan unionin tuomioistuimen ensimmäinen valitusperuste jakautuu kahteen osaan eli hyvän oikeudenkäytön periaatteesta johtuvien vaatimusten huomiotta jättämiseen ja tuomioistuimen riippumattomuuden ja puolueettomuuden periaatteista johtuvien vaatimusten huomiotta jättämiseen.
      Ensimmäisen valitusperusteen yhteydessä Euroopan unionin tuomioistuin huomauttaa, että unionin yleisen tuomioistuimen johtopäätös, jonka mukaan unionin edustaminen edellä mainitun vahingonkorvauskanteen käsittelyssä on Euroopan unionin tuomioistuimen tehtävä, perustuu ilmeisesti tuomion Werhahn Hansamühle ym. v. neuvosto ja komissio (63/72–69/72, EU:C:1973:121; jäljempänä tuomio Werhahn ym.) mukaiseen oikeuskäytäntöön. Tässä oikeuskäytännössä omaksutun ratkaisun sisältönä on, että jos yhteisöä ja sittemmin unionia vastaan tehdään sen jonkin toimielimen menettelyyn perustuvia vaatimuksia, unionia edustaa unionin tuomioistuimissa se tai ne toimielimet, joiden väitetään olevan vastuussa korvauskanteen perusteena olevista tosiseikoista. Euroopan unionin tuomioistuin ilmoittaa katsovansa, ettei tätä ratkaisua tulisi soveltaa nyt käsiteltävässä asiassa, koska se johtaisi useista eri syistä tilanteeseen, joka näyttäisi olevan ristiriidassa hyvän oikeudenkäytön vaatimusten kanssa, joka on tuomion Werhahn ym. nimenomaisen sanamuodon mukaan kyseisen ratkaisun peruste. Tässä yhteydessä Euroopan unionin tuomioistuin viittaa muun ohella myös SEUT 317 artiklan ensimmäisen kohdan ja asetuksen N:o 966/2012 (1) 53 artiklan 1 kohdan noudattamatta jättämiseen, vaikka unionin yleisen tuomioistuimen olisi niiden perusteella pitänyt tunnustaa periaate, jonka mukaan nyt käsiteltävässä asiassa vaadittavan kaltaista vahingonkorvausta on käsiteltävä komissiota koskevaan unionin talousarvion osaan kohdistuvana menona.
      Ensimmäisen valitusperusteen toisen osan yhteydessä Euroopan unionin tuomioistuin vetoaa tältä osin Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen 10.7.2008 antamaan tuomioon Mihalkov v. Bulgaria (kanne nro 67719/01) nojautuen siihen, ettei unionin yleinen tuomioistuin ole ottanut huomioon tuomioistuimen riippumattomuudesta ja puolueettomuudesta johtuvia vaatimuksia katsoessaan, että Euroopan unionin tuomioistuimen on ollut edustettava unionia Kendrionin vahingonkorvauskanteen käsittelyssä. Kun nimittäin otetaan huomioon ensinnäkin, että nyt käsiteltävässä asiassa vastuun perustaviksi väitetyt tosiseikat liittyvät tuomiovallan käyttöön tuomioistuimen ratkaisukokoonpanossa, ja toiseksi, että ratkaisukokoonpano, jonka on tutkittava asia, i) kuuluu samaan tuomioistuimeen (unionin yleinen tuomioistuin) kuin se ratkaisukokoonpano, jonka menettelyyn vastuun perustuvien seikkojen väitetään perustuvan, ja ii) kuuluu kiinteänä osana asian vastaajaan (Euroopan unionin tuomioistuin), johon ratkaisukokoonpanoon kuuluvilla tuomareilla on ammatilliset yhdyssiteet, edellä mainitut vaatimukset tulevat sivuutetuiksi ja näin on vielä suuremmalla syyllä, koska tässä asiassa vaadittavan kaltaista vahingonkorvausta on unionin yleisen tuomioistuimen ratkaisun mukaan käsiteltävä Euroopan unionin tuomioistuinta koskevaan unionin talousarvion osaan kohdistuvana menona.
      Lisäksi Euroopan unionin tuomioistuin katsoo
            toisessa valitusperusteessaan,
          että
            perusteluvelvollisuus on laiminlyöty
          valituksenalaisessa määräyksessä, koska siihen ei sisälly erillistä vastausta tuomion Kendrion v. komissio (C-50/12 P, EU:C:2013:771) ulottuvuutta koskevaan väitteeseen, jonka Euroopan unionin tuomioistuin oli esittänyt unionin yleiselle tuomioistuimelle.

         (1)  Unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25.10.2012 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) (EUVL L 298, s. 1).


title: Asia C-175/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 6.4.2017 – X v. Belastingdienst/Toeslagen

text:
               6.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 6.4.2017 – X v. Belastingdienst/Toeslagen
   (Asia C-175/17)
   (2017/C 178/15)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Raad van State

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: X

      Vastapuoli: Belastingdienst/Toeslagen

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY (EUVL 2008, L 348; jäljempänä palauttamisdirektiivi) 13 artiklaa, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 4 artiklan, 18 artiklan, 19 artiklan 2 kohdan ja 47 artiklan kanssa, tulkittava siten, että unionin oikeudesta seuraa, että oikeussuojakeinona käytettävällä ylemmänasteisella muutoksenhaulla, jos sellainen on kansallisen lainsäädännön mukaan käytettävissä menettelyissä, joissa haetaan muutosta palauttamisdirektiivin 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun palauttamispäätöksen sisältävään päätökseen, on automaattinen lykkäävä vaikutus, kun kolmannen maan kansalainen väittää, että palauttamispäätöksen täytäntöönpano johtaa vakavaan vaaraan palauttamiskieltoa koskevan periaatteen loukkauksesta? Toisin sanoen: onko tällaisessa tapauksessa asianomaisen kolmannen maan kansalaisen maasta poistamista lykättävä ylemmänasteiselle muutoksenhaulle asetetuksi määräajaksi, tai jos muutosta on haettu, siihen asti, kunnes siitä on annettu ratkaisu, ilman että asianomaisen kolmannen maan kansalaisen täytyy sitä erikseen pyytää?

               2)

               Onko pakolaisaseman myöntämistä tai poistamista koskevissa menettelyissä jäsenvaltioissa sovellettavista vähimmäisvaatimuksista 1.12.2005 annetun neuvoston direktiivin 2005/85/EY (EUVL 2005, L 326; jäljempänä menettelydirektiivi) 39 artiklaa, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 4 artiklan, 18 artiklan, 19 artiklan 2 kohdan ja 47 artiklan kanssa, tulkittava siten, että unionin oikeudesta seuraa, että oikeussuojakeinona käytettävällä ylemmänasteisella muutoksenhaulla, kun sellainen on kansallisen lainsäädännön mukaan käytettävissä menettelyissä, joissa haetaan muutosta menettelydirektiivin 2 artiklassa tarkoitetun turvapaikkahakemuksen hylkäämispäätökseen, on automaattinen lykkäävä vaikutus? Toisin sanoen: onko tällaisessa tapauksessa asianomaisen turvapaikanhakijan maasta poistamista lykättävä ylemmänasteiselle muutoksenhaulle asetetuksi määräajaksi, tai jos muutosta on haettu, siihen asti, kunnes siitä on annettu ratkaisu, ilman että asianomaisen turvapaikanhakijan täytyy sitä erikseen pyytää?


title: Asia T-471/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.9.2014 – Éditions Odile Jacob v. komissio (Kilpailu — Yrityskeskittymät — Kirjankustannusalan markkinat — Päätös, jolla yrityskeskittymä todetaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi sillä edellytyksellä, että varat luovutetaan edelleen — Luovutettavien omaisuuserien ostajan hyväksymistä koskeva päätös — Päätös, joka on tehty yleisen tuomioistuimen kumottua samaa menettelyä koskevan alkuperäisen päätöksen — Asiavaltuus — SEUT 266 artiklan rikkominen — Ehdollista hyväksymistä koskevassa päätöksessä asetettujen sitoumusten noudattamatta jättäminen — Ehtojen erottaminen rasitteista — Taannehtivuuskiellon periaate — Ostajaehdokasta koskeva arviointi — Ostajan arviointi suhteessa myyjään — Harkintavallan väärinkäyttö — Perusteluvelvollisuus)

text:
               20.10.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 372/13

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.9.2014 – Éditions Odile Jacob v. komissio
   (Asia T-471/11) (1)

   ((Kilpailu - Yrityskeskittymät - Kirjankustannusalan markkinat - Päätös, jolla yrityskeskittymä todetaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi sillä edellytyksellä, että varat luovutetaan edelleen - Luovutettavien omaisuuserien ostajan hyväksymistä koskeva päätös - Päätös, joka on tehty yleisen tuomioistuimen kumottua samaa menettelyä koskevan alkuperäisen päätöksen - Asiavaltuus - SEUT 266 artiklan rikkominen - Ehdollista hyväksymistä koskevassa päätöksessä asetettujen sitoumusten noudattamatta jättäminen - Ehtojen erottaminen rasitteista - Taannehtivuuskiellon periaate - Ostajaehdokasta koskeva arviointi - Ostajan arviointi suhteessa myyjään - Harkintavallan väärinkäyttö - Perusteluvelvollisuus))
   2014/C 372/16
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Éditions Odile Jacob SAS (Pariisi, Ranska) (edustajat: aluksi asianajajat O. Fréget, M. Struys ja L. Eskenazi, sitten asianajajat O. Fréget, L. Eskenazi ja D. Béranger ja lopuksi O. Fréget ja L. Eskenazi)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Giolito, O. Beynet ja S. Noë)
   Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Lagardère SCA (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat A. Winckler, F. de Bure, J.-B. Pinçon ja L. Bary) ja Wendel (Pariisi) (edustajat: asianajajat M. Trabucchi, F. Gordon ja A. Gosset-Grainville)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamisvaatimus 13.9.2010 annetun tuomion Éditions Odile Jacob v. komissio (T-452/04, Kok., EU:T:2010:385) seurauksena asiassa COMP/M.2978 – Lagardère/Natexis/VUP 13.5.2011 tehdystä komission päätöksestä K(2011) 3503, jolla komissio hyväksyi Wendel Investissementin uudelleen yrityskeskittymän Lagardère/Natexis/VUP hyväksymisestä 7.1.2004 tehtyyn komission päätökseen liitettyjen sitoumusten nojalla luovutettavien omaisuuserien ostajaksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Éditions Odile Jacob SAS velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, välitoimimenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut mukaan lukien.

      (1)  EUVL C 305, 15.10.2011.