title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 15 päivänä helmikuuta 2000 asiassa C-34/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (Sosiaaliturva – Rahoitus – Sovellettava lainsäädäntö)

text:
29.4.2000                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                C 122/3
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                  2. Tilapäistä työvoimaa välittävä yritys harjoittaa tavallisesti toi-
                                                                                mintaansa siinä jäsenvaltiossa, johon se on sijoittautunut,
                                                                                kun se harjoittaa tavanomaisesti merkittävää toimintaa tämän
                    10 päivänä helmikuuta 2000
                                                                                valtion alueella.
asiassa C-202/97 (Arrondissementsrechtbank te Amster-                       3. Asetuksen N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä
damin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Fitzwilliam Exe-                          21 päivänä maaliskuuta 1972 annetun neuvoston asetuksen
cutive Search Ltd, joka toimii kaupallisella nimellä Fitzwil-                    (ETY) N:o 574/72 11 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, sellaisena
liam Technical Services (FTS) vastaan Bestuur van het                            kuin tämä asetus on kodifioituna asetuksella N:o 2001/83 ja
          Landelijk instituut sociale verzekeringen (1)                          pääasian tosiseikkojen tapahtuma-aikaan ajan tasalle saatettu-
                                                                                na, on tulkittava niin, että jäsenvaltion toimivaltaisen viranomai-
                                                                                sen nimeämän laitoksen antama todistus sitoo toisten jäsenval-
(Siirtotyöläisten sosiaaliturva – Sovellettavan lainsäädän-                      tioiden sosiaaliturvalaitoksia siltä osin kuin siinä todistetaan
nön määräytyminen – Toisessa jäsenvaltiossa työkomennuk-                         tilapäistä työvoimaa välittävän yrityksen työkomennukselle
                 sella olevat tilapäiset työntekijät)                            lähettämien työntekijöiden kuuluvan sen jäsenvaltion sosiaalitur-
                                                                                vajärjestelmään, johon tämä yritys on sijoittautunut. Kyseisen
                           (2000/C 122/04)                                       todistuksen antaneen laitoksen on kuitenkin tarkasteltava uudel-
                                                                                leen todistuksen antamisen perustelujen riittävyyttä ja tarpeen
                                                                                vaatiessa peruutettava todistus, jos toisten jäsenvaltioiden toimi-
                                                                                valtaiset laitokset esittävät epäilyksiä kyseisen todistuksen perus-
                     (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                             tana olevien tosiseikkoja koskevien toteamusten paikkansapitä-
                                                                                vyydestä tai näiden tosiseikkojen oikeudellisesta arvioinnista ja
                                                                                näin ollen kyseisessä todistuksessa olevien mainintojen yhteenso-
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan                   veltuvuudesta asetuksen N:o 1408/71 ja erityisesti sen 14 artik-
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                      lan 1 kohdan a alakohdan kanssa.
Asiassa C-202/97, jonka Arrondissementsrechtbank te Ams-                    (1) EYVL C 212, 12.7.1997.
terdam (Alankomaat) on saattanut EY:n perustamissopimuksen
177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen
tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Fitzwilliam Executive
Search Ltd, joka toimii kaupallisella nimellä Fitzwilliam Techni-
cal Services (FTS) vastaan Bestuur van het Landelijk instituut                       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
sociale verzekeringen ennakkoratkaisun sosiaaliturvajärjestel-
mien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin                                   15 päivänä helmikuuta 2000
työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän per-
heenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston                  asiassa C-34/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
asetuksen (ETY) N:o 1408/71 14 artiklan 1 kohdan a alakoh-                                           Ranskan tasavalta (1)
dan ja asetuksen N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä
21 päivänä maaliskuuta 1972 annetun neuvoston asetuksen                         (Sosiaaliturva – Rahoitus – Sovellettava lainsäädäntö)
(ETY) N:o 574/72 11 artiklan 1 kohdan a alakohdan, sellaisina
kuin ne on kodifioitu ja saatettu ajan tasalle pääasian tosiseik-                                       (2000/C 122/05)
kojen tapahtuma-aikaan 2.6.1983 annetulla neuvoston asetuk-
sella N:o 2001/83 (EYVL L 230, s. 6), tulkinnasta, yhteisöjen
tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́-                                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat J. C. Moitinho de Almei-
da, L. Sevón ja R. Schintgen sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn,               (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
C. Gulmann, J.-P. Puissochet, G. Hirsch (esittelevä tuomari)                         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
ja M. Wathelet, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: johtava
hallintovirkamies H. A. Rühl, on antanut 10.2.2000 tuomion,                 Asiassa C-34/98, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                           hinään P. Hillenkamp ja H. Michard) vastaan Ranskan tasavalta
                                                                            (asiamiehinään K. Rispal-Bellanger ja C. Chavance), jossa kan-
1. Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikku-      taja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Ranskan
     viin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin     tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen 48 ja
     ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 anne-            52 artiklan (joista on muutettuina tullut EY 39 ja EY 43 artikla)
     tun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 14 artiklan                  sekä sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella
     1 kohdan a alakohtaa, sellaisena kuin se on kodifioituna               liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinhar-
     2.6.1983 annetulla neuvoston asetuksella N:o 2001/83 ja                joittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta
     pääasian tosiseikkojen tapahtuma-aikaan ajan tasalle saatettu-         1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71,
     na, on tulkittava niin, että tämän säännöksen mukaisesta edusta        sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna
     hyötyäkseen yrityksen, joka välittää tilapäistä työvoimaa ja joka      2 päivänä joulukuuta 1996 annetulla neuvoston asetuksella
     toimittaa jäsenvaltiosta käsin työntekijöitä toisen jäsenvaltion       (EY) N:o 118/97 (EYVL 1997, L 28, s. 1), 13 artiklan mukaisia
     alueella sijaitsevien yritysten käyttöön, on harjoitettava tavalli-    velvoitteitaan, koska se on edellyttänyt sosiaaliturvavelan katta-
     sesti toimintaansa ensin mainitussa jäsenvaltiossa.                    miseksi tarkoitetun maksuosuuden suorittamista sellaisten
 ---pagebreak--- C 122/4                   FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             29.4.2000
Ranskassa asuvien mutta toisessa jäsenvaltiossa työskentele-                 sekä sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella
vien työntekijöiden ja ammatinharjoittajien ansiotulojen ja                  liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinhar-
niihin rinnastettavien tulojen osalta, jotka eivät kyseisen ase-             joittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta
tuksen mukaan ole Ranskan sosiaaliturvalainsäädännön alaisia,                1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71,
yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti                  sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna
G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat J. C. Moitin-            2 päivänä joulukuuta 1996 annetulla neuvoston asetuksella
ho de Almeida (esittelevä tuomari), D. A. O. Edward, L. Sevón               (EY) N:o 118/97 (EYVL 1997, L 28, s. 1), 13 artiklan mukaisia
ja R. Schintgen sekä tuomarit C. Gulmann, J.-P. Puissochet,                  velvoitteitaan, koska se on edellyttänyt yleisen sosiaaliturva-
G. Hirsch, P. Jann, H. Ragnemalm ja M. Wathelet, julkisasia-                 maksun suorittamista sellaisten Ranskassa asuvien työntekijöi-
mies: A. La Pergola, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein,              den ja ammatinharjoittajien ansiotulojen ja niihin rinnastetta-
on antanut 15.2.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on                        vien tulojen osalta, jotka eivät kyseisen asetuksen mukaan ole
seuraava:                                                                    Ranskan sosiaaliturvalainsäädännön alaisia, yhteisöjen tuo-
                                                                             mioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́-
1. Ranskan tasalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen              guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat J. C. Moitinho de Almei-
     48 ja 52 artiklan (joista on muutettuina tullut EY 39 ja                da (esittelevä tuomari), D. A. O. Edward, L. Sevón ja R. Schint-
     EY 43 artikla) sekä sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta           gen sekä tuomarit C. Gulmann, J.-P. Puissochet, G. Hirsch,
     yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin   P. Jann, H. Ragnemalm ja M. Wathelet, julkisasiamies: A. La
     ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä             Pergola, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut
     kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o                    15.2.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
     1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle
     saatettuna 2 päivänä joulukuuta 1996 annetulla neuvoston                1. Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuk-
     asetuksella (EY) N:o 118/97, 13 artiklan mukaisia velvoittei-                sen 48 ja 52 artiklan (joista on muutettuina tullut EY 39 ja EY
     taan, koska se on edellyttänyt sosiaaliturvavelan kattamiseksi               43 artikla) sekä sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön
     tarkoitetun maksuosuuden suorittamista sellaisten Ranskassa                  alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin amma-
     asuvien mutta toisessa jäsenvaltiossa työskentelevien työntekijöi-           tinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuu-
     den ja ammatinharjoittajien ansiotulojen ja niihin rinnastettavien           ta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71,
     tulojen osalta, työttömyyskorvauksiin, jotka eivät kyseisen asetuk-          sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna
     sen mukaan ole Ranskan sosiaaliturvalainsäädännön alaisia.                   2 päivänä joulukuuta 1996 annetulla neuvoston asetuksella
                                                                                (EY) N:o 118/97, 13 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska
2. Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-                      se on edellyttänyt yleisen sosiaaliturvamaksun suorittamista
     kulut.                                                                       sellaisten Ranskassa asuvien työntekijöiden ja ammatinharjoitta-
                                                                                jien ansiotulojen ja niihin rinnastettavien tulojen osalta, jotka
                                                                                eivät kyseisen asetuksen mukaan ole Ranskan sosiaaliturva-
(1) EYVL C 94, 28.3.1998.
                                                                                lainsäädännön alaisia.
                                                                             2. Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                                kulut.
                                                                             (1) EYVL C 278, 5.9.1998.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                   15 päivänä helmikuuta 2000
asiassa C-169/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                         Ranskan tasavalta (1)                                       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
    (Sosiaaliturva – Rahoitus – Sovellettava lainsäädäntö)                                                (kolmas jaosto)
                            (2000/C 122/06)                                                      16 päivänä joulukuuta 1999
                                                                             asiassa C-170/99 P, Clauni SA ym. vastaan Euroopan
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                                  yhteisöjen komissio(1)
                                                                             (Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osaksi
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                selvästi puuttuvat ja joka osaksi on selvästi perusteeton)
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                (2000/C 122/07)
Asiassa C-169/98, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
hinään P. Hillenkamp ja H. Michard) vastaan Ranskan tasavalta
(asiamiehinään K. Rispal-Bellanger ja C. Chavance), jossa kan-                                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
taja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Ranskan
tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen 48 ja                 Asiassa C-170/99 P, Clauni SA, Le Passage (Ranska), Jean-Marie
52 artiklan (joista on muutettuina tullut EY 39 ja EY 43 artikla)            Bissières, kotipaikka La Croix Blanche (Ranska), Loma SA,


title: Yhdistetyt asiat C-478/11 P–C-482/11 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 23.4.2013 — Valittajina Laurent Gbagbo (C-478/11 P), Katinan Justin Koné (C-479/11 P), Akissi Danièle Boni-Claverie (C-480/11 P), Alcide Djédjé (C-481/11 P) ja Affi Pascal N’Guessan (C-482/11 P) sekä muuna osapuolena Euroopan unionin neuvosto (Muutoksenhaku — Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Henkilöihin ja yhteisöihin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet — SEUT 263 artiklan kuudes alakohta — Kanteen nostamisen määräaika — Ylivoimainen este — Aseellinen konflikti)

text:
               15.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 23.4.2013 — Valittajina Laurent Gbagbo (C-478/11 P), Katinan Justin Koné (C-479/11 P), Akissi Danièle Boni-Claverie (C-480/11 P), Alcide Djédjé (C-481/11 P) ja Affi Pascal N’Guessan (C-482/11 P) sekä muuna osapuolena Euroopan unionin neuvosto
   (Yhdistetyt asiat C-478/11 P–C-482/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Henkilöihin ja yhteisöihin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet - SEUT 263 artiklan kuudes alakohta - Kanteen nostamisen määräaika - Ylivoimainen este - Aseellinen konflikti)
   2013/C 171/12
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittajat: Laurent Gbagbo (C-478/11 P), Katinan Justin Koné (C-479/11 P), Akissi Danièle Boni-Claverie (C-480/11 P), Alcide Djédjé (C-481/11 P) ja Affi Pascal N’Guessan (C-482/11 P) (edustaja: avocate L. Bourthoumieux)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: B. Driessen ja M.-M. Joséphidès)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitukset unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-348/11, Gbagbo v. neuvosto, asiassa T-349/11, Koné v. neuvosto, asiassa T-350/11, Boni-Claverie v. neuvosto, asiassa T-351/11, Djédjé v. neuvosto ja asiassa T-352/11, N’Guessan v. neuvosto, 13.7.2001 antamista määräyksistä, joilla unionin yleinen tuomioistuin jätti tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvästi puuttumisen vuoksi tutkimatta valittajien kanteet, joissa vaadittiin yhtäältä Norsunluurannikkoon kohdistuvien rajoittavien toimenpiteiden jatkamisesta annetun päätöksen 2010/656/YUTP muuttamisesta 11.1.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/17/YUTP (EUVL L 11, s. 31), 14.1.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/18/YUTP (EUVL L 11, s. 36), ja 6.4.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/221/YUTP (EUVL L 93, s. 20) ja toisaalta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvien rajoittavien erityistoimenpiteiden toteuttamisesta Norsunluurannikon tilanteen vuoksi annetun asetuksen (EY) N:o 560/2005 muuttamisesta 14.1.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 25/2011 (EUVL L 11, s. 1) ja 6.4.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 330/2011 (EUVL L 93, s. 10) kumoamista siltä osin kuin ne koskevat valittajia — Päätöstä ei ole annettu tiedoksi erikseen — Ylivoimainen este

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitukset hylätään.

               2)

               Laurent Gbagbo, Katinan Justin Koné, Akissi Danièle Boni-Claverie, Alcide Djédjé ja Affi Pascal N’Guessan velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 6, 7.1.2012.


title: Asia C-1/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Grondwettelijk Hof (Alankomaat) on esittänyt 2.1.2014 – KPN Group Belgium NV ja Mobistar NV v. Ministerraad

text:
               7.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 102/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Grondwettelijk Hof (Alankomaat) on esittänyt 2.1.2014 – KPN Group Belgium NV ja Mobistar NV v. Ministerraad
   (Asia C-1/14)
   2014/C 102/16
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Grondwettelijk Hof

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: KPN Group Belgium NV ja Mobistar NV

      Vastaaja: Ministerraad

      Muu osapuoli: Belgacom NV

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla 7.3.2002 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2002/22/EY (1) (yleispalveludirektiivi) ja erityisesti sen 9 ja 32 artiklaa tulkittava siten, että yleispalvelujen sosiaalista hintaa ja yleispalveludirektiivin 13 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädettyä korvausjärjestelmää ei sovelleta ainoastaan sähköiseen viestintään yleisessä viestintäverkossa tietyssä sijaintipaikassa olevan puhelinliittymän välityksellä vaan myös sähköiseen viestintään mobiiliviestintäpalvelujen ja/tai internetliittymien välityksellä?

               2)

               Onko yleispalveludirektiivin 9 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että siinä jäsenvaltioiden sallitaan lisätä yleispalveluun erityisiä hintavaihtoehtoja, jotka koskevat muita kuin yleispalveludirektiivin 9 artiklan 2 kohdassa kuvattuja palveluja?

               3)

               Jos ensimmäiseen ja toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, ovatko kyseiset yleispalveludirektiivin säännökset sopusoinnussa yhdenvertaisen kohtelun periaatteen kanssa, sellaisena kuin se sisältyy muun muassa Euroopan unionin perusoikeuskirjan (2) 20 artiklaan?

      (1)  EYVL L 108, s. 51.

      (2)  EYVL 2000, C 364, s. 1.


title: Asia C-465/99 P: PARTEX – Companhia Portuguesa de Serviços, SA:n 3.12.1999 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-182/96, PARTEX – Companhia Portuguesa de Serviços, SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 16.9.1999 antamasta tuomiosta

text:
19.2.2000                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 47/21
— velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-                   siolle. Määräaika päättyi 16.3.1998 ilman, että Helleenien
     käyntikulut.                                                         tasavalta olisi ilmoittanut komissiolle niitä toimenpiteitä, joita
                                                                          se on toteuttanut kyseisen direktiivin saattamiseksi osaksi
                                                                          kansallista oikeusjärjestystä.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Jäsenvaltioilla on EY 249 artiklan kolmannen kohdan ja EY                 (1) EYVL L 243, 24.9.1996, s. 31.
10 artiklan (aiemmat EY:n perustamissopimuksen 189 ja
5 artikla) sitovien määräysten mukaan velvollisuus toteuttaa
tarvittavat toimenpiteet direktiivien saattamiseksi osaksi kan-
sallista oikeusjärjestystä ennen tätä varten säädetyn määräajan
päättymistä ja ilmoittamaan välittömästi näistä toimenpiteistä
komissiolle. Määräaika päättyi 21.5.1998 ilman, että Hellee-
nien tasavalta olisi ilmoittanut komissiolle niitä toimenpiteitä,
joita se on toteuttanut kyseisen direktiivin saattamiseksi osaksi         PARTEX – Companhia Portuguesa de Serviços, SA:n
kansallista oikeusjärjestystä.                                            3.12.1999 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäi-
                                                                          sen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa
                                                                          T-182/96 (1), PARTEX – Companhia Portuguesa de Ser-
(1) EYVL L 296, 21.11.1996, s. 55.
                                                                          viços, SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
                                                                                16.9.1999 antamasta tuomiosta
                                                                                (Asia C-465/99 P)
                                                                                (2000/C 47/35)
Euroopan yhteisöjen komission 1.12.1999 Helleenien ta-
                savaltaa vastaan nostama kanne
                                                                          PARTEX – Companhia Portuguesa de Serviços, SA on valitta-
                          (Asia C-464/99)                                 nut 3.12.1999 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroo-
                                                                          pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                          (kolmas jaosto) asiassa T-182/96, PARTEX – Companhia
                           (2000/C 47/34)                                 Portuguesa de Serviços, SA vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                          komissio, 16.9.1999 antamasta tuomiosta. Valittajan edustaji-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 1.12.1999 Euroo-                 na ovat asianajajat Rui Chancerelle de Machete, Pedro Machete
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa             ja Miguel Pena Machete, Lissabon, ja prosessiosoite Luxembur-
vastaan. Kantajan asiamiehet ovat komission oikeudellisen                 gissa on asianajotoimisto Louis Schiltz, 2 rue du Fort Rheins-
yksikön oikeudellinen neuvonantaja Lena Ström ja oikeudelli-              heim.
sessa yksikössä toimiva kansallinen asiantuntija Panagiótis
Panagiotópoulos ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o oi-
keudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre            Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Wagner, Kirchberg.
                                                                          1. kumoaa valituksen kohteena olevan tuomion sillä perus-
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-                 teella, että siihen liittyy oikeudellinen virhe, joka johtuu
tuin                                                                           Euroopan sosiaalirahastoa (jäljempänä ESR) koskevien
                                                                               säännösten virheellisestä soveltamisesta ja/tai sillä perus-
— toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut perusta-                teella, että oikeuksien väärinkäyttöä, puolustautumisoi-
     missopimuksen ja polykloorattujen bifenyylien ja polyk-                   keuksien rikkomista sekä vilpittömän mielen suojaa, luotta-
     loorattujen terfenyylien käsittelystä (PCB/PCT) 16 päivänä                muksensuojaa ja saavutettujen oikeuksien periaatteiden
     syyskuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/59/                       loukkaamista koskeva ratkaisu samoin kuin harkintavallan
     EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole säädetyssä                väärinkäyttöä koskeva ratkaisu ovat virheellisiä, koska
     määräajassa antanut tämän direktiivin noudattamisen edel-                 ne perustuvat aineellisesti virheellisiin tai puutteellisiin
     lyttämiä lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä ja               tietoihin, pysyttäen kuitenkin voimassa tuomion sen osan,
     koska toissijaisesti se ei ole ilmoittanut niistä komissiolle;            jossa hyväksytään osittain PARTEXin asiassa T-182/96
                                                                               nostama kanne;
— velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
     käyntikulut.                                                         2. näin ollen kumoaa 14.8.1996 tehdyn komission päätöksen
                                                                               C (96) 1184, joka oli kanteen kohteena asiassa T-182/96,
                                                                               sillä perusteella, että komissio on rikkonut ESR:oon sovel-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                            lettavia säännöksiä;
Jäsenvaltioilla on EY 249 artiklan kolmannen kohdan ja EY 10              3. mikäli se katsoo, että edellä esitetyt vaatimukset on
artiklan (aiemmat EY:n perustamissopimuksen 189 ja 5 artikla)                  hylättävä, kumoaa valituksen kohteena olevan tuomion
sitovien määräysten mukaan velvollisuus toteuttaa tarvittavat                  sillä perusteella, että siinä otetaan kantaa pääasiaan vain
toimenpiteet direktiivien saattamiseksi osaksi kansallista oi-                 osittain, pysyttäen kuitenkin voimassa tuomion siltä osin
keusjärjestystä ennen tätä varten säädetyn määräajan päätty-                   kuin siinä hyväksytään osittain PARTEXin asiassa
mistä ja ilmoittamaan välittömästi näistä toimenpiteistä komis-                T-182/96 nostama kanne;
 ---pagebreak--- C 47/22                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        19.2.2000
4. mikäli se katsoo, että edellä esitetyt vaatimukset on                 — Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
   hylättävä, kumoaa valituksen kohteena olevan tuomion                       tuin ole lausunut asiassa T-182/96 komission riidanalaisen
   siltä osin kuin siinä pysytetään voimassa asiakirjakansiota                päätöksen kumoamista koskevasta toisesta ylimääräisestä
   880412P3 koskeva komission päätös, jossa hylätään koko-                    kanneperusteesta, joka koski ESR:oon sovellettavien
   naisuudessaan alaotsikoihin 14.1.4, 14.2.6, 14.2.7, 14.3.1.                säännösten rikkomista (harkintavallan puuttuminen) ja
   b ja c, 14.3.3 ja 14.3.5 Pirites Alentejanas-hankkeen osalta,              johon valittaja vetosi tuossa asiassa antamassaan vasti-
   alaotsikoihin 14.3.8, 14.3.11 ja 14.9 Tintas Robbialac-                    neessa.
   hankkeen osalta ja alaotsikkoon 14.3.9 Sapec-hankkeen
   osalta liittyvät menot. Tämä kumoamisvaatimus perustuu                — Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
   seuraaviin seikkoihin:                                                     tuin on soveltanut virheellisesti EY 253 artiklaa (aikaisempi
                                                                              190 artikla) alaotsikoihin 14.1.4, 14.2.6, 14.2.7, 14.3.1. b
   — ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tosiseikko-                      ja c, 14.3.3. ja 14.3.5 Pirites Alentejanas-hankkeen osalta,
        ja koskevat toteamukset eivät pidä aineellisesti paik-                alaotsikoihin 14.3.8, 14.3.11 ja 14.9 Tintas Robbialac-
        kaansa ja                                                             hankkeen osalta ja alaotsikkoon 14.3.9 Sapec-hankkeen
                                                                              osalta, koska tämä soveltaminen perustui aineellisesti vir-
   — oikeudellinen virhe, joka johtuu tuomion perustelujen                    heellisiin tai puutteellisiin tietoihin.
        ristiriitaisuudesta;
                                                                         — Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
5. tämän seurauksena ja samoin perustein kumoaa 14.8.1996                     tuin on tehnyt virheen oikeuksien väärinkäyttöä, puolus-
   tehdyn komission päätöksen C (96) 1184 siltä osin kuin                     tautumisoikeuksien rikkomista sekä vilpittömän mielen
   siinä hylätään kokonaisuudessaan alaotsikoihin 14.1.4,                     suojaa, luottamuksensuojaa ja saavutettujen oikeuksien
   14.2.6, 14.2.7, 14.3.1. b ja c, 14.3.3. sekä 14.3.5 Pirites                periaatteiden loukkaamista koskevan ratkaisunsa samoin
   Alentejanas-hankkeen osalta, alaotsikoihin 14.3.8, 14.3.11                 kuin harkintavallan väärinkäyttöä koskevan ratkaisunsa
   ja 14.9 Tintas Robbialac-hankkeen osalta ja alaotsikkoon                   osalta, koska nämä ratkaisut perustuvat aineellisesti vir-
   14.3.9 Sapec-hankkeen osalta liittyvät menot;                              heellisiin tai puutteellisiin tietoihin.
6. kumoaa valituksen kohteena olevan tuomion tuomiolau-                  — Valittaja väittää, että siitä, että ensimmäisen oikeusasteen
   selman 3 kohdan sillä perusteella, että siinä todetaan, että               tuomioistuimelle on esitetty paikkansa pitämättömiä tosi-
   PARTEX vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan asiassa                      seikkoja, aiheutui, että ensimmäisen oikeusasteen tuo-
   T-182/96;                                                                  mioistuin on soveltanut virheellisesti oikeutta esillä olevaan
                                                                              asiaan katsoessaan, ettei asiassa T-182/96 riitautettuun
7. velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut ko-                    päätökseen liittynyt harkintavallan väärinkäyttöä.
   konaisuudessaan;
                                                                         (1) EYVL C 26, 25.1.1997, s. 9.
8. hyväksyy maksutonta oikeudenkäyntiä koskevan hake-
   muksen ja näin ollen myöntää valittajalle maksuttoman
   oikeudenkäynnin esillä olevassa asiassa.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
— Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-             Euroopan yhteisöjen komission 3.12.1999 Helleenien ta-
   tuin on tehnyt oikeudellisen virheen ja rikkonut ESR:oon                               savaltaa vastaan nostama kanne
   sovellettavia säännöksiä todetessaan, että esillä olevan
   kaltaisessa asiassa, jossa jäsenvaltio on jo todennut tuen
   saldon maksuvaatimuksen osalta tosiseikkojen ja kirjanpi-                                       (Asia C-467/99)
   don paikkansapitävyyden, tämä sama jäsenvaltio voi vielä
   muuttaa kyseistä maksuvaatimusta koskevaa arviointiaan,                                          (2000/C 47/36)
   jos se katsoo, että asiaan liittyy virheellisyyksiä, jotka eivät
   olleet aikaisemmin käyneet ilmi.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 3.12.1999 Euroo-
— Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-             pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
   tuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, ettei               vastaan. Kantajan asiamies on komission oikeudellisen yksikön
   PARTEXin asiassa T-182/96 esittämää ylimääräistä kanne-               virkamies Maria Kontou-Durande ja prosessiosoite Luxembur-
   perustetta, joka koski jäsenvaltioiden ja komission välistä           gissa on c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de
   toimivallanjakoa koskevien sääntöjen rikkomista, voitu                la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
   tutkia.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
— Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-             tuin
   tuin on tehnyt oikeudellisen virheen ja rikkonut ESR:oon
   sovellettavia säännöksiä katsoessaan, ettei jäsenvaltioiden           — toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut matka-
   ja komission välistä toimivallanjakoa koskevia sääntöjä                    paketeista, pakettilomista ja pakettikiertomatkoista 13 päi-
   ollut rikottu.                                                             vänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin


title: Asia T-97/00: Anastassia Vakalopouloun 20.4.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 163/34                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      10.6.2000
Anastassia Vakalopouloun 20.4.2000 Euroopan yhteisö-                     Ignacio Samperin 20.4.2000 Euroopan parlamenttia vas-
            jen komissiota vastaan nostama kanne                                                taan nostama kanne
                            (Asia T-97/00)                                                          (Asia T-99/00)
                                                                                (2000/C 163/68)
                          (2000/C 163/67)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                         Ignacio Samper, kotipaikka Madrid, on nostanut 20.4.2000
Anastassia Vakalopoulou, kotipaikka Bryssel, on nostanut                 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
20.4.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                   messa kanteen Euroopan parlamenttia vastaan. Kantajan edus-
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                  tajana on asianaja Eric Boigelot, Brysseli.
vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat Jean-Noël Louis ja
Véronique Peere, Bryssel.
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         –    kumoaa nimittävän viranomaisen 9.9.1999 tekemän
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:                   päätöksen, koska siinä katsottiin kantajan ylentämisen
                                                                              palkkaluokkaan A 4 tulevan voimaan 1.1.1998 eikä
–   kumoaa komission tekemän päätöksen, jossa se ei jatka                     1.1.1997 lähtien,
    kantajan väliaikaisen toimihenkilön sopimusta 30.9.1999
    jälkeen                                                              –    velvoittaa parlamentin korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-
                                                                              kulut.
–   velvoittaa vastaajan suorittamaan kantajalle palkan, joka
    hänen olisi tullut saada 1.10.1999 lukien vähennettynä jo
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    saaduilla korvauksilla ja palkalla
                                                                         Sen jälkeen kun yhteisöjen tuomioistuin oli 18.3.1999 antanut
–   velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                 asiassa C-304/97 tuomion, jolla kumottiin kantajan nimittämi-
                                                                         nen Madridissa sijaitsevan Parlamentin tiedotustoimiston osas-
                                                                         topäällikön tehtäviin, kantaja luokiteltiin uudelleen palkka-
                                                                         luokkaan A 5 1.4.1995 alkavin vaikutuksin. Nimittävä viran-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      omainen ylensi hänet riidanalaisella päätöksellä palkkaluok-
                                                                         kaan A 4 1.1.1998 alkavin vaikutuksin. Tästä seurasi, ettei
                                                                         kantajan hakemusta Madridin tiedotustoimiston osastopääl-
Kantaja toteaa, että komissio oli päättänyt sopimussuhteisen             likön virkaan voitu hyväksyä, koska hän ei hakemusten
henkilökunnan osalta tehdyn muodollisen päätöksen pohjalta,              jättämiselle asetettuun määräpäivään 7.5.1999 mennessä ollut
että tiettyjen väliaikaisten toimihenkilöiden kanssa tehdään             työskennellyt kahta vuotta tässä palkkaluokassa.
sopimukset sillä ehdolla, että nämä ovat jättäneet hakemuk-
sensa avoimeen kilpailuun tai täyttävät johonkin tulevaan                Kantaja riitauttaa päivän, josta riidanalainen päätös tuli voi-
kilpailuun hyväksymisen edellytykset.                                    maan. Jos henkilöstösääntöjen 45 artiklaa ja sen 110 artiklan
                                                                         perusteella annettuja yleisiä täytäntöönpanosäännöksiä olisi
                                                                         sovellettu oikein, hänet olisi pitänyt ylentää palkkaluokkaan A
Kantaja katsoo, että hän täytti sopimuksessa mainitut edelly-            4 viimeistään 1.1.1997 lukien.
tykset ja että hänen sopimustaan olisi näin ollen tullut
jatkaa. Valituksen alainen päätös on loukannut väliaikaisten
toimihenkilöiden yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.                    Kantaja perustelee vaatimuksiaan muun muassa väittämällä,
                                                                         että vastaaja on rikkonut henkilöstösääntöjen 24 artiklan 3 ja
                                                                         4 kohtaa sekä 45 artiklaa ja että sen on jättänyt soveltamatta
                                                                         yleisiä oikeusperiaatteita, muun muassa virkamiesten yhden-
Komissio on siten rikkonut henkilöstösääntöjen 25 artiklaa ja            vertaisen kohtelun periaatetta. Hän huomauttaa, että nimittävä
puolustautumisoikeuksien periaatetta, koska se ei ole antanut            viranomainen oli virheellisesti määrittänyt hänen virkauransa
mitään tietoja, joiden perusteella kantaja olisi voinut ymmärtää         eikä ollut riittävästi ottanut huomioon sitä liikkuvuutta, jota
miksi hänen työsopimustaan ei jatkettu.                                  hän oli osoittanut toimiessaan ulkopuolisen toimiston osas-
                                                                         topäällikkönä.


title: Asia C-189/03: Euroopan yhteisöjen komission 5.5.2003 Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
5.7.2003                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                         C 158/11
A. Nardonen 25.4.2003 tekemä valitus Euroopan yhteisö-                tilastaan sen vuoksi, että hänen sairautensa on luonteeltaan
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäi-                 etenevä ja terveydentilaa huonontava. Toisaalta ensimmäisen
sen jaoston asiassa T-59/01, A. Nardone vastaan Euroopan              oikeusasteen tuomioistuin ei ottanut huomioon sitä seikkaa,
    yhteisöjen komissio, 26.2.2003 antamasta tuomiosta                että valittajalla on jo oikeus pysyvään osittaiseen työkyvyttö-
                                                                      myyseläkkeeseen, millä on huomattava vaikutus hänen van-
                                                                      huuseläkkeensä laskentatapaan.
                         (Asia C-181/03 P)
                          (2003/C 158/19)
A. Nardone on valittanut 25.4.2003 Euroopan yhteisöjen
tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
teen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston asiassa T-59/01,
A. Nardone vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 26.2.2003            Euroopan yhteisöjen komission 5.5.2003 Alankomaiden
antamasta tuomiosta. Valittajan edustajat ovat asianajajat                       kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
J.R. Iturriagagoitia ja K. Delvolvé.
                                                                                (Asia C-189/03)
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                                (2003/C 158/20)
–      ensisijaisesti
–      toteaa, että valitus otetaan tutkittavaksi ja että se on
       perusteltu
                                                                      Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 5.5.2003 Euroo-
                                                                      pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomaiden ku-
kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa                ningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on W. Wils.
T-59/01 26.2.2003 antaman tuomion kokonaisuudessaan,
toissijaisesti
                                                                      Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–      kumoaa nimittävän viranomaisen 15.12.2000 tekemän
       nimenomaisen päätöksen siltä osin kuin siinä hylätään
       valittajan 23.5.2000 tekemä valitus, joka koskee henki-        –     toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudatta-
       löstösääntöjen 78 artiklan 2 kohdan mukaisen työkyvyt-               nut EY 49 artiklan eikä ammattipätevyyden tunnustamis-
       tömyyseläkkeen myöntämistä,                                          ta koskevaa yleistä järjestelmää koskevien direktiivien 89/
                                                                            48/ETY (1) ja 92/51/ETY ( 2) mukaisia velvoitteitaan, koska
–      jos tarpeellista, kumoaa nimittävän viranomaisen                     se on Wet particuliere beveiliginsorganisaties en recher-
       20.3.2000 tekemän nimenomaisen päätöksen siltä osin                  chebureau -nimisessä laissa (yksityisiä vartiointiorgani-
       kuin siinä hylätään kantajan 18.11.1999 tekemä valitus,              saatioita ja etsivätoimistoja koskeva laki) antanut sään-
       joka koskee henkilöstösääntöjen 78 artiklan 2 kohdan                 nöksiä, joissa säädetään seuraavaa:
       mukaisen työkyvyttömyyseläkkeen myöntämistä, joka
       tapauksessa                                                          –     yrityksellä, joka haluaa Alankomaiden alueella suo-
                                                                                rittaa palveluja, on oltava toimilupa, ja tällöin ei
                                                                                oteta huomioon niitä velvoitteita, jotka ulkomaisen
päättää oikeudenkäyntikuluista työjärjestyksen sovellettavien                     palvelujen tarjoajan jo on täytettävä jäsenvaltiossa,
määräysten mukaisesti.                                                            jossa sen kotipaikka on, ja tämän luvan kustannukset
                                                                                peritään yritykseltä,
–
                                                                            –     näiden turvallisuusorganisaatioiden johtajilla on ol-
                                                                                tava lupa, josta myös aiheutuu kustannuksia,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                            –     henkilökunnalla on oltava alankomaisen organisaa-
                                                                                tion antama todistus, kun taas hälytinlaitteiden
                                                                                asentajille asetetaan ammattipätevyyden osalta vaati-
Valittaja riitauttaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                                muksia ilman, että otettaisiin huomioon jossain
arvion, jonka mukaan valittaja ei täyttänyt henkilöstösääntöjen
                                                                                toisessa jäsenvaltiossa hankittu pätevyys.
liitteessä VIII olevan 13 artiklan kumulatiivisia edellytyksiä
ollakseen oikeutettu työkyvyttömyyseläkkeeseen. Valittaja kat-
soo, että yhtäältä hän ei voinut vedota oikeuksiinsa irtisanou-       –     velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan
tuessaan vuonna 1981, koska hänellä ei ollut tietoa terveyden-              oikeudenkäyntikulut.
 ---pagebreak--- C 158/12                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                            5.7.2003
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                          Vaatimus tätä todistusta koskevan maksun maksamisesta
                                                                             on sitä paitsi ylimääräinen taloudellinen rasite, joka
                                                                             on ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen 49 artiklan
–    Ensimmäinen ja toinen väite: pakolliset luvat yritykselle               kanssa.
     ja sen henkilökunnalle
                                                                      –      Neljäs väite: ammattipätevyyden tunnustaminen
     Vaatimus siitä, että yksityisellä turvallisuusorganisaatiolla,
     joka haluaa tarjoa Alankomaissa palveluja, on oltava                    Alankomaiden lainsäädännössä edellytetään turvallisuus-
     toimilupa, merkitsee kyseisen yrityksen palvelujen tarjo-               organisaatioiden työntekijöiltä alankomaisen organisaa-
     amisen vapautta koskevan oikeuden rajoittamista. Tällai-                tion myöntämää Algemeen Beveiligingsmedewerker
     nen rajoitus on ainoastaan silloin perusteltu, kun on                   -todistusta. Lisäksi hälytinlaitteiden asentajilta edellyte-
     olemassa yleiseen etuun liittyvä pakottava syy ja kun                   tään tiettyjä taitoja ilman, että huomioon otettaisiin
     tätä etua ei turvata siinä jäsenvaltiossa, jossa yrityksen              jossain toisessa jäsenvaltioissa saatuja todistuksia. Missään
     kotipaikka on, ja kun kansallinen toimenpide ei mene                    ei nimenomaisesti mainita menettelystä, jossa tunnuste-
     pidemmälle kuin on tarpeen tavoitellun päämäärään                       taan sellaiset todistukset ja pätevyys, jotka kyseisten
     saavuttamiseksi.                                                        ammattien harjoittamiseksi on hankittu jossain toisessa
                                                                             jäsenvaltiossa. Vaikuttaa siltä, että asianomaisessa lainsää-
     Ensinnäkin siltä osin, kuin kyse on siitä, onko tämä                    dännössä ei ole mitään säännöstä, joka viittaisi ammatilli-
     toimenpide sopiva tavoitellun yleiseen etuun liittyvän                  pätevyyden tunnustamista koskeviin menettelyihin, sellai-
     päämäärän – jonka palvelujen vastaanottajien suojelemi-                 sina kuin ne on asianomaisessa kansallisessa lainsäädän-
     nen voisi muodostaa – saavuttamiseksi, on todettava, että               nössä. Tällainen tilanne on vastoin yhteisön oikeutta ja
     esillä ei ole mitään seikkoja, joiden perusteella voitaisiin            erityisesti direktiivejä 89/48/ETY ja 92/51/ETY, joissa
     päätellä, että lupavelvollisuus, sellaisena kuin se on Alan-            yhdessä luodaan muissa jäsenvaltioissa hankittujen am-
     komaissa, olisi sopiva toimenpide.                                      matillipätevyyden tunnustamista koskeva yhteinen järjes-
                                                                             telmä.
     Lisäksi Alankomaiden lainsäädännössä ei kiinnitetä mi-
     tään huomiota vaatimuksiin, jotka ulkomaisen palvelujen
     tarjoajan on jo täytettävä siinä jäsenvaltiossa, jossa sen       (1 ) EYVL 1989, L 19, s. 16.
     kotipaikka on, eikä varsinkaan siihen, onko sillä toimilupa      (2 ) EYVL L 1992, L 209, s. 25.
     harjoittaa toimintaansa tässä jäsenvaltiossa.
     Tämän lisäksi lupajärjestelmä aiheuttaa kustannuksia ul-
     komaiselle yritykselle. Tämä on ylimääräinen taloudelli-
     nen rasite ulkomaisille yrityksille, joiden on jo siinä
     maassa, josta ne ovat kotoisin, haettava toimilupaa ja
     maksettava sen kustannukset. Nämä kustannukset vaikut-
     tavat näin ollen olevan ristiriidassa myös EY:n perustamis-
     sopimuksen 49 artiklan kanssa.
                                                                      Labour Courtin (Dublin) 14.4.2003 tekemällään päätöksel-
     Samoin kuin yritykselle asetettu lupavelvollisuus, vaati-        lä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa North Western
     mus siitä, että johtajien on saatava erityinen lupa, ei                     Health Board vastaan Margaret McKenna
     vaikuta olevan sopiva toimenpide, jota voitaisiin perustel-
     la jollain niistä syistä, joihin Alankomaiden viranomaiset
     vetoavat. Kun otetaan huomioon se, että itse yrityksen on                                   (Asia C-191/03)
     Alankomaissa jo täytettävä luvanhankintavelvollisuus,
     muodostaa johtajia koskeva lupavaatimus joka tapauk-
     sessa kaksinkertaisen toimenpiteen, joka ei näin ollen
                                                                                (2003/C 158/21)
     varmastikaan ole tarpeen. Johtajien erityinen lupa on sitä
     paitsi ristiriidassa yhdenvertaisuusperiaatteen ja siis EY:n
     perustamissopimuksen 49 artiklan kanssa.
–    Kolmas väite: henkilöllisyystodistus                             Labour Court, Dublin on pyytänyt 14.4.2003 tekemällään
                                                                      päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                      12.5.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
     Ulkomaisten yritysten on huolehdittava siitä, että niiden        ratkaisua asiassa North Western Health Board vastaan Margaret
     henkilökunnalla, joka on lähetetty Alankomaihin, siitä           McKenna seuraaviin kysymyksiin:
     maasta, jossa yrityksen kotipaikka on, on Alankomaiden
     viranomaisten myöntämä henkilöllisyystodistus. Tämä
     koskee myös väliaikaista palvelujen suorittamista. Ottaen        1.     Kuuluuko sairausajan palkkaa koskeva järjestelmä, jossa
     huomioon, että lähetetyillä työntekijöillä on yhteisön                  kohdellaan työntekijää, jolla on raskauteen liittyvä sai-
     oikeuden nojalla jo oltava henkilöllisyystodistus tai passi,            raus, ja työntekijää, jolla on muu sairaus, samalla tavoin,
     on kohtuutonta vaatia henkilöllisyystodistusta.                         direktiivin 76/207/ETY ( 1) soveltamisalaan?


title: Asia T-235/00: Cooperative Codess Sociale Cooperative Sociale a r.l:n ym. 6.9.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 4/6                    FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         6.1.2001
Cooperative Codess Sociale Cooperative Sociale a r.l:n                   Ruotsalaisen SAT.1 SatellitenFernsehen GmbH:n
ym. 6.9.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan                      16.10.2000 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (ta-
                           nostama kanne                                         varamerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-323/00)
                           (Asia T-235/00)
                                                                                (2001/C 4/09)
                            (2001/C 4/08)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                         SAT.1.SatellitenFernsehen GmbH, kotipaikka Mainz ja Berliini
                                                                         (Saksa), on nostanut 16.10.2000 Euroopan yhteisöjen ensim-
                                                                         mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoi-
Cooperative Codess Sociale Cooperative Sociale a r.l:n ym.               den harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan.
ovat nostaneet 6.9.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                  Kantajan asiamiehenä on asianajaja Reinhare Schneider, asian-
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                ajotoimisto Büsig, Müffelmann & Theye, Bremen (Saksa).
komissiota vastaan. Kantajien edustajina ovat asianajajat Franca
Gajulli ja Isabella Gianniotti, Venezia.
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin            –     kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavara-
                                                                               merkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 2.8.2000
                                                                               tekemän päätöksen N:o 312/99-2,
–     kumoaa sosiaaliturvamaksujen alentamista koskevien la-
      kien nro 30/1997 ja nro 206/1995 mukaisista Venetsian
      ja Chioggian alueella sijaitseviin yrityksiin kohdistuvista        –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      tukitoimenpiteistä 25.11.1999 tehdyn komission päätök-
      sen 2000/394/EY, joka on annettu tiedoksi numerolla
      K (1999) 4268, 1, 2, 5 ja 6 artiklan, tai kumoaa
      saman päätöksen 1, 2, 5 ja 6 artiklan ja katsoo, että              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdassa määrättyä
      poikkeusta (yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvät
      palvelut) voidaan soveltaa kantajaan
                                                                         Kyseessä oleva merkki:          sanamerkki SAT.2 – hakemusnu-
                                                                                mero 513135,
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Tuote tai palvelu:              tietyt luokkaan 35 (radio- ja televi-
                                                                                sio-ohjelmien levittäminen, elo-
                                                                                kuva- ja tv-elokuvatuotanto, ku-
                                                                                vausoikeuksien      myöntäminen,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                                      ohjelmiston kehittäminen)
                                                                         Valituslautakunnassa            tutkijan päätös rekisteröintihake-
                                                                         riitautettu päätös:             muksen hylkäämisestä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
kuin asiassa T-234/00, Fondazione Opera S. Maria della Carità
vastaan vastaan komissio (1).                                            Kanneperusteet:                 – asetuksen (EY) N:o 40/94
                                                                                7 artiklan 1 kohdan b alakoh-
                                                                                dan virheellinen soveltaminen
                                                                                – asetuksen (EY) N:o 40/94
(1) Ks. tämän virallisen lehden, s. 5.                                                                      7 artiklan 1 kohdan c alakoh-
                                                                                dan virheellinen soveltaminen


title: Tuomarien määrääminen jaostoille

text:
5.2.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 34/21
                                             ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
              Tuomarien määrääminen jaostoille                          yleisen kilpailun KOM/A/1047 valintalautakunnan 1.10.1997
                                                                        tekemän päätöksen, jolla kantajan osallistuminen tähän kilpai-
                           (2000/C 34/39)                               luun evättiin, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen
                                                                        jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Po-
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               tocki sekä tuomarit C. W. Bellamy ja A. W. H. Meij, kirjaaja:
                                                                        hallintovirkamies J. Palacio González, on antanut 9.12.1999
teki 13.1.2000 pitämässään täysistunnossa 24.10.1988 teh-
                                                                        tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
dyn neuvoston päätöksen 2 artiklan 4 kohdan ja ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 10 artiklan mu-
kaisesti seuraavat päätökset 30.9.2000 asti, tuomari Forwood            1. Kumotaan yleisen kilpailun KOM/A/1047 valintalautakunnan
määrätään ensimmäiselle jaostolle, laajennetulle ensimmäiselle               1.10.1997 tekemä päätös, jolla kantajan osallistuminen tähän
jaostolle ja laajennetulle viidennelle jaostolle.                            kilpailuun evättiin.
Tämän johdosta 6.7.1999 tehtyä tuomareiden määräämistä                  2. Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoite-
jaostoille koskevan päätöksen (EYVL C 226, 7.8.1999, s. 28)                  taan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.
muutetaan seuraavasti:
                                                                        (1) EYVL C 41, 7.2.1998.
Ensimmäinen jaosto:
Jaoston puheenjohtaja Vesterdorf, tuomarit Vilaras ja Forwood.
Laajennettu ensimmäinen jaosto:
Jaoston puheenjohtaja Vesterdorf, tuomarit Potocki, Meij,
Vilaras ja Forwood.                                                     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                                                                                MIOISTUIMEN TUOMIO
Laajennettu viides jaosto:
                                                                                (yhden tuomarin kokoonpano)
Jaoston puheenjohtaja Garcı́a-Valdecasas, tuomarit Lindh,
Cooke, Vilaras ja Forwood.
                                                                                9 päivänä joulukuuta 1999
                                                                        asiassa T-53/99, Nicolaos Progoulis vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio(1)
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                                            (Henkilöstö – Arviointi – Työnkuva)
                    MIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (2000/C 34/41)
                   9 päivänä joulukuuta 1999
asiassa T-299/97, Vicente Alonso Morales vastaan Euroo-                                     (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                   pan yhteisöjen komissio (1)
                                                                        Asiassa T-53/99, Euroopan yhteisöjen komission virkamies
(Henkilöstö – Kumoamiskanne – Hyväksymisedellytykset                    Nicolaos Progoulis, edustajinaan asianajaja Vassilios Akritidis,
kilpailuun – Yliopistollinen loppututkinto – Espanjassa                 Ateena, ja solicitor Jonathan Branton, prosessiosoite Luxem-
                   suoritetut insinööriopinnot)                         burgissa asianajotoimisto Ernest Arendt, 8-10 rue Mathias
                                                                        Hardt, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään
                           (2000/C 34/40)                               Julian Currall), jossa kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusas-
                                                                        teen tuomioistuin kumoaa nimittävän viranomaisen
                                                                        17.11.1998 tekemän päätöksen, jolla hylättiin kantajan
                    (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                      9.6.1998 tekemä valitus, jossa kantaja vaati, että hänen
                                                                        arviointikertomustaan täydennettäisiin 1.7.1995-30.6.1997
Asiassa T-299/97, Vicente Alonso Morales, edustajanaan asian-           väliseltä ajalta; että komissio velvoitetaan oikaisemaan kanta-
ajaja Ramón Marés Salvador, Madrid, Doctor Esquerdo 136-1°,            jasta tehty arviointi ja täydentämään arviointikertomuksen
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään Julian              3 kohdan b alakohdassa esitettyä työnkuvaa kantajan osoitta-
Currall ja José Rivas Andrés), jossa kantaja vaatii kumoamaan           malla tavalla ja että komissio velvoitetaan korvaamaan


title: Asia T-472/17: Kanne 31.7.2017 – Wilhelm Sihn jr. v. EUIPO – in-edit (Camele’on)

text:
               2.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 330/12

         Kanne 31.7.2017 – Wilhelm Sihn jr. v. EUIPO – in-edit (Camele’on)
   (Asia T-472/17)
   (2017/C 330/15)
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Wilhelm Sihn jr. GmbH & Co. KG (Niefern-Öschelbronn, Saksa) (edustaja: asianajaja H. Twelmeier)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: in-edit Sàrl (Mondorf-les-Bains, Luxemburg)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan Camele’on – Rekisteröintihakemus nro 13 317 714

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 25.5.2017 asiassa R 570/2016-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan omat ja Wilhelm Sihn jr. GmbH & Co. KG:n oikeudenkäyntikulut

               —

               velvoittaa in-edit Sàrl:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan, mikäli se osallistuu oikeudenkäyntimenettelyyn väliintulijana.

      Kanneperuste

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-515/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Berlin (Saksa) on esittänyt 3.10.2011 — Deutsche Umwelthilfe e.V. v. Saksan liittotasavalta

text:
               4.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Berlin (Saksa) on esittänyt 3.10.2011 — Deutsche Umwelthilfe e.V. v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-515/11)
   2012/C 32/22
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgericht Berlin

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Deutsche Umwelthilfe e.V.

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1.

               Onko ympäristötiedon julkisesta saatavuudesta ja neuvoston direktiivin 90/313/ETY kumoamisesta 28.1.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/4/EY (1) 2 artiklan 2 kohdan toista virkettä tulkittava siten, että toimimista lainsäädäntövallan käyttäjänä on myös elinten ja laitosten toiminta, kun ne antavat täytäntöönpanoviranomaisina säännöksiä parlamentin antamassa laissa myönnetyn toimivallan nojalla?

               2.

               Mikäli kysymykseen 1 annettava vastaus on myöntävä: Jäävätkö nämä elimet ja laitokset viranomaisten käsitteen ulkopuolelle pysyvästi vai vain siihen asti, kunnes lainsäädäntömenettely on päättynyt?

      (1)  EUVL L 41, s. 26.


title: Asia C-301/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Luxemburg) on esittänyt 7.7.2008 — Irène Bogiatzi, aviopuoliso Ventouras, v. Deutscher Luftpool, Luxair SA, Euroopan yhteisöt, Luxemburgin suurherttuakunta, Foyer Assurances SA

text:
               13.9.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 236/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Luxemburg) on esittänyt 7.7.2008 — Irène Bogiatzi, aviopuoliso Ventouras, v. Deutscher Luftpool, Luxair SA, Euroopan yhteisöt, Luxemburgin suurherttuakunta, Foyer Assurances SA
   (Asia C-301/08)
   (2008/C 236/14)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Cour de cassation
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Irène Bogiatzi, aviopuolison nimi Ventouras

      Vastaajat: Deutscher Luftpool, Luxair SA, Euroopan yhteisöt, Luxemburgin suurherttuakunta, Foyer Assurances SA
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko eräiden kansainvälistä ilmakuljetusta koskevien sääntöjen yhtäläistyttämisestä Varsovassa 12.10.1929 tehty yleissopimus, sellaisena kuin sitä on muutettu Haagissa 28.9.1955, johon asetuksessa (EY) N:o 027/97 (1) viitataan, osa yhteisön oikeusjärjestystä, jonka tulkitsemiseen yhteisöjen tuomioistuin on toimivaltainen EY 234 artiklan nojalla?

               2)

               Onko lentoliikenteen harjoittajien korvausvastuusta onnettomuustapauksissa 9.10.1997 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 2027/97, sellaisena kuin sitä sovellettiin onnettomuuden tapahtumisen ajankohtana eli 21.12.1998, tulkittava siten, että yhteisön jäsenvaltioiden välisiin lentoihin sovelletaan edelleen sellaisten kysymysten osalta, joita ei ole nimenomaisesti täsmennetty, Varsovan yleissopimuksen määräyksiä, nyt esillä olevassa asiassa sen 29 artiklaa?

               3)

               Jos ensimmäiseen ja toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko Varsovan yleissopimuksen 29 artiklaa, yhdessä asetuksen (EY) N:o 2027/97 kanssa, tulkittava siten, että siinä määrätty kahden vuoden määräaika voidaan keskeyttää tai että lentoliikenteen harjoittaja tai sen vakuutusyhtiö voivat luopua siitä toimella, joka kansallisen tuomioistuimen mukaan vastaa korvausvastuun tunnustamista?

      (1)  Lentoliikenteen harjoittajien korvausvastuusta onnettomuustapauksissa 9.10.1997 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2027/97 (EYVL L 285, s. 1).


title: Asia C-351/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 4.9.2014 – Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 1999/74/EY — 3 artikla ja 5 artiklan 2 kohta — Munivien kanojen kasvattaminen — Varustelemattomat häkit — Kielto — Munivien kanojen kasvattaminen häkeissä, jotka eivät täytä kyseisestä direktiivistä seuraavia vaatimuksia)

text:
               10.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 395/18

      Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 4.9.2014 – Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta
      (Asia C-351/13) (1)

      ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 1999/74/EY - 3 artikla ja 5 artiklan 2 kohta - Munivien kanojen kasvattaminen - Varustelemattomat häkit - Kielto - Munivien kanojen kasvattaminen häkeissä, jotka eivät täytä kyseisestä direktiivistä seuraavia vaatimuksia))
      (2014/C 395/22)
      Oikeudenkäyntikieli: kreikka

         Asianosaiset

         Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Marcoulli ja B. Schima)

         Vastaaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: I.-K. Chalkias, E. Leftheriotou ja M. Tassopoulou)

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Helleenien tasavalta ei ole noudattanut munivien kanojen suojelun vähimmäisvaatimuksista 19.7.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/74/EY 3 artiklan ja 5 artiklan 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole huolehtinut siitä, ettei munivia kanoja kasvateta 1.1.2012 lähtien enää varustelemattomissa häkeissä.

                  2)

                  Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 260, 7.9.2013.


title: Asia C-527/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 26.4.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Rechtbank Midden-Nederland – Alankomaat) – Stichting Brein v. Jack Frederik Wullems, joka toimii myös Filmspeler-toiminimellä (Ennakkoratkaisupyyntö — Teollis- ja tekijänoikeudet — Direktiivi 2001/29/EY — Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistaminen — 3 artiklan 1 kohta — Yleisölle välittäminen — Käsite — Mediasoittimen myynti — Add-on-tiedostot — Teosten julkaiseminen ilman oikeudenhaltijan lupaa — Pääsy internetin suoratoistosivustolle — 5 artiklan 1 ja 5 kohta — Kappaleen valmistamista koskeva oikeus — Poikkeukset ja rajoitukset — Laillinen käyttö)

text:
               19.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 26.4.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Rechtbank Midden-Nederland – Alankomaat) – Stichting Brein v. Jack Frederik Wullems, joka toimii myös Filmspeler-toiminimellä
   (Asia C-527/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Teollis- ja tekijänoikeudet - Direktiivi 2001/29/EY - Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistaminen - 3 artiklan 1 kohta - Yleisölle välittäminen - Käsite - Mediasoittimen myynti - Add-on-tiedostot - Teosten julkaiseminen ilman oikeudenhaltijan lupaa - Pääsy internetin suoratoistosivustolle - 5 artiklan 1 ja 5 kohta - Kappaleen valmistamista koskeva oikeus - Poikkeukset ja rajoitukset - Laillinen käyttö))
   (2017/C 195/02)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank Midden-Nederland

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Stichting Brein

      Vastaaja: Jack Frederik Wullems, joka toimii myös Filmspeler-toiminimellä

      Tuomiolauselma

               1)

               Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua yleisölle välittämisen käsitettä on tulkittava siten, että se kattaa pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen sellaisen mediasoittimen myynnin, johon on etukäteen asennettu internetissä saatavilla olevia add-on-tiedostoja, jotka sisältävät hyperlinkkejä yleisön vapaasti käytettävissä oleville internetsivustoille, joilla on asetettu yleisön saataviin tekijänoikeudella suojattuja teoksia ilman tekijänoikeuden haltijoiden lupaa.

               2)

               Direktiivin 2001/29 5 artiklan 1 ja 5 kohtaa on tulkittava siten, että tilapäinen kappaleen valmistaminen pääasiassa kyseessä olevan kaltaisella mediasoittimella tekijänoikeudella suojatusta teoksesta suoratoistossa kolmannen internetsivustolta, jolla kyseistä teosta tarjotaan ilman tekijänoikeuden haltijan lupaa, ei täytä mainittujen säännösten mukaisia edellytyksiä.

      (1)  EUVL C 27, 25.1.2016.


title: Finanzgericht Münchenin 20.9.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Elisabeth Blasi vastaan Finanzamt München I (Asia C-346/95)

text:
N:o C 351 / 8         FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        30.12.95
    velvoittaa sekä jäsenvaltioita että perustamissopimuk           2 . Mikäli kysymykseen 1 vastataan myönteisesti :
    sella luotuja toimielimiä . Päätös on perustamissopimus
    ten soveltamista koskeva oikeussääntö, jonka noudatta               a ) Millaista majoitusaikaa voidaan tavallisesti pitää
    misen yhteisöjen tuomioistuin varmistaa . Päättäessään                    lyhyenä ? Onko katsottava , että kysymyksessä ei ole
    pitää yksitoista täysistuntojaksoa Strasbourgissa ja                      " hotellialalla harjoitettava majoitustoiminta ", kun
    päättäessään samanaikaisesti vahvistaa Brysselissä                        yrittäjä pitää tiloja valmiina käytettäväksi pitkäai
    pidettävien lisäistuntojen määrän kahdeksaksi parla                      kaiseen majoitukseen , mikä käy ilmi pitkäaikaisen
    mentti ei ole noudattanut Edinburghissa tehdyn päätök                    ( yli kuusi kuukautta ) vuokrassopimuksen teke
    sen sanamuotoa , jossa se tiukasti velvoitetaan pitämään                  misestä ?
    kaksitoista täysistuntoa Strasbourgissa, toimielimen
    kotipaikassa . Riitautetussa päätöksessä ei myöskään
                                                                         b ) Onko 1 3 artiklan B kohdan b kohdan 1 alakohdassa
    noudateta Edinburghissa tehdyn päätöksen sisäistä tasa
    painoa ja riitautetulla päätöksellä tehdään tyhjäksi                      tarkoitettu verovapautus ajan perusteella mahdolli
    kyseinen päätös .                                                         nen, jos käy ilmi , että tilat on vuokrattu kokonai
                                                                              suudessaan joko lyhyeksi tai pitkäksi ajaksi ?
— Toimivallan puuttuminen : Käyttäessään toiminval
    taansa sisäisen toimintansa järjestämiseen Euroopan              3 . Mikäli kysymykseen 1 vastataan kielteisesti :
    parlamentin on kunnioitettava jäsenvaltioiden toimival
    taa vahvistaa toimielinten kotipaikat. Jos Euroopan                  Mitkä ovat ne ajan ja tilojen luonteen sekä käsitteelliset
    parlamentin sallitaan pitää lisätäysistuntoja Brysselissä ,          kriteerit, joiden perusteella määritellään, kuuluuko
    vaikka se ei ole pitänyt kahtatoista kuukausittaista                 toiminta " hotellialalla tai vastaavalla alalla harjoitetta
    istuntoaan Strasbourgissa , merkitsisi tämä toimielimen              van majoitustoiminnan " käsitteen piiriin, ja mitkä
    kotipaikkaa koskevan tosiasian kyseenalaistamista .                  näistä kriteereistä ovat sellaisia , että niiden on ehdotto
                                                                         masti täytyttävä ?
— Olennaisten muotomääräysten rikkominen : Euroopan
    parlamentin puhemies ei voi hyväksyä muutosta , joka
    on vastoin Edinburghissa tehtyä päätöstä .                       (') KYVL N:o L 145 , s 1 , korjaus : EYVL N:o I, 149 , s . 2
    ( Toissijaisesti :) Riitautettu päätös olisi pitänyt perus
    tella , vaikka perustamissopimuksissa ei olekaan nimen
    omaisia määräyksiä tältä osin .
(') EYVL . N:o C 341 , 23.12.1992 , s . 1
                                                                     Supremo Tribunal Administrativon (2a Secção — Conten
                                                                     cioso Tributário ) 11.10.1995 tekemällään päätöksellä esit
                                                                     tämä ennakkoratkaisupyyntö vireillä olevassa asiassa
                                                                     Fazenda Publica vastaan UCAL — União das Cooperativas
                                                                                Abastecedoras de Leite de Lisboa, UCRL
                                                                                ( Asia C-347/95 )
Finanzgericht Munchenin 20.9.1995 tekemällään päätök                                           ( 95/C 351 / 13
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Elisabeth
              Blasi vastaan Finanzamt Munchen I
                                                                     Supremo Tribunal Administrativo (2a Secção — Conten
                         ( Asia C-346/95                             cioso Tributário ) on pyytänyt 11 päivänä lokakuuta 1995
                           ( 95/C 351 / 12 )                         tekemällään päätöksellä , joka on saapunut yhteisöjen
                                                                     tuomioistuimen kirjaamoon 13 päivänä marraskuuta 1995 ,
                                                                     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta vireillä olevassa asi
Finanzgericht Munchen , 3 . jaosto, on pyytänyt 20 päivänä           assa Fazenda Publica vastaan UCAL — União das Coope
syyskuuta 1995 tekemällään päätöksellä , joka on saapunut            rativas Abastecedoras de Leite de Lisboa , UCRL, ennakko
yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 9 päivänä marras               ratkaisua seuraviin kysymyksiin :
kuuta 1995 , Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennak
koratkaisua asiassa Elisabeth Blasi vastaan Finanzamt
Munchen I seuraavissa kysymyksissä :                                 1 ) Ovatko mainitut " maksut ", joilla on edellä mainittuja
                                                                          veron (') kaltaisia ominaisuuksia , ristiriidassa EY:n
                                                                          perustamissopimuksen 95 artiklan kanssa ?
1 . Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yh
     denmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjes
     telmä : yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä             2 . Voidaanko näitä maksuja pitää perustamissopimuksen
     toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direk                   9 ja 12 artiklassa kiellettyinä tuontitullia vaikutuksel
     tiivin 77/388/ETY (') 13 artiklan B kohdan b kohdan                  taan vastaavina toimenpiteinä ?
     1 alakohtaa tulkittava siten , että " hotellialalla tai
     vastaavalla alalla harjoitettava majoitustoiminta "
     rajoittuu ainoastaan vieraiden lyhytaikaiseen majoituk         3 ) Onko näitä maksuja pidettävä kuudennen direktiivin ( 2 )
     seen ?                                                               33 artiklassa tarkoitettuna liikevaihtoverona , jollei


title: Asia T-35/06: Kanne  30.1.2006  — Honig-Verband v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               8.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/35

         Kanne 30.1.2006 — Honig-Verband v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia T-35/06)
   (2006/C 86/71)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Honig-Verband (Hampuri, Saksa) (edustajat: Rechtsanwalt M. Hagenmeyer ja Rechtsanwalt T. Teufer)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               nimityksen kirjaamisesta suojattujen alkuperänimitysten ja suojattujen maantieteellisten merkintöjen rekisteriin annetun asetuksen (EY) N:o 2400/96 liitteen täydentämisestä (Miel de Provence) (SMM) 14 päivänä marraskuuta 2005 annettu komission asetus (EY) N:o 1854/2005 on kumottava

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja riitauttaa asetuksen (EY) N:o 1854/2005 (1), jolla lisättiin merkintä ”Miel de Provence” asetuksen N:o 2400/96 (2) liitteeseen suojattuna maantieteellisenä merkintänä (SMM). Ennen asetuksen N:o 1854/2005 antamista kantaja oli vastustanut toimivaltaisessa saksalaissa viranomaisessa nimityksen ”Miel de Provence” rekisteröintihakemusta.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kolmeen kanneperusteeseen.
   Ensinnäkin riidanalainen asetus on kumottava, koska se on ristiriidassa direktiivissä 2001/110/EY (3) olevien hunajan alkuperää koskevien tyhjentävien erityissäännösten kanssa. Vastaajan antama asetus muodostaa lisäksi kohtuuttoman rajoituksen tavaroiden vapaaseen liikkuvuuteen EY 28 artiklassa tarkoitetussa merkityksessä.
   Toiseksi kantaja perustelee kannettaan sillä, että riidanalainen asetus on ristiriidassa asetuksen (ETY) N:o 2081/92 (4) kanssa. Kantaja vetoaa tässä yhteydessä mainitun asetuksen 2 ja 4 artiklan sekä 7 artiklan 4 kohdan toisen luetelmakohdan rikkomiseen.
   Kolmanneksi kantaja väittää, että asetus N:o 1854/2005 on annettu virheellisessä menettelyssä. Vastaaja ei ole ottanut riittävästi huomioon esitettyjä väitteitä, jotka perustuivat olemassa olevalle nimitykselle aiheutuvaan taloudelliseen vahinkoon.

      (1)  Nimityksen kirjaamisesta suojattujen alkuperänimitysten ja suojattujen maantieteellisten merkintöjen rekisteriin annetun asetuksen (EY) N:o 2400/96 liitteen täydentämisestä (Miel de Provence) (SMM) 14 päivänä marraskuuta 2005 annettu komission asetus (EY) N:o 1854/2005.

      (2)  Tiettyjen nimitysten kirjaamisesta maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2081/92 säädettyyn ”Suojattujen alkuperänimitysten ja suojattujen maantieteellisten merkintöjen rekisteriin”17 päivänä joulukuuta 1996 annettu komission asetus (EY) N:o 2400/96.

      (3)  Hunajasta 20.12.2001 annettu neuvoston direktiivi 2001/110/EY.

      (4)  Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 14 päivänä heinäkuuta 1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2081/92.


title: Asia T-222/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 6.9.2012 — Rautenbach v. neuvosto ja komissio (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Zimbabwen tilanteen vuoksi toteutetut rajoittavat toimenpiteet — Poistaminen niiden henkilöiden luettelosta, joita kyseiset toimenpiteet koskevat — Kumoamiskanne — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               27.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/24

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 6.9.2012 — Rautenbach v. neuvosto ja komissio
      (Asia T-222/11) (1)

      (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Zimbabwen tilanteen vuoksi toteutetut rajoittavat toimenpiteet - Poistaminen niiden henkilöiden luettelosta, joita kyseiset toimenpiteet koskevat - Kumoamiskanne - Lausunnon antamisen raukeaminen)
      (2012/C 331/46)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Muller Conrad Rautenbach (Harare, Zimbabwe) (edustajat: S. Smith, QC, barrister M. Lester ja solicitor W. Osmond)

         Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: B. Driessen ja J. Herrmann) ja Euroopan komissio (asiamiehet: E. Paasivirta, M. Konstantinidis ja T. Scharf)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Vaatimus Zimbabween kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 15.2.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/101/YUTP (EUVL L 42, s. 6) ja tietyistä Zimbabwea koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 314/2004 muuttamisesta 23.2.2011 annetun komission asetuksen (EU) N:o 174/2011 (EUVL L 49, s. 23) kumoamiseksi kantajaa koskevilta osin

         Määräysosa

                  1)

                  Lausunnon antaminen tästä kanteesta raukeaa.

                  2)

                  Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Muller Conrad Rautenbachin oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 186, 25.6.2011.


title: Asia C-446/16 P: Valitus, jonka Kohrener Landmolkerei GmbH ja DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH ovat tehneet 9.8.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-178/15, Kohrener Landmolkerei ja DHG vastaan komissio, 8.6.2016 antamasta määräyksestä

text:
               7.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 410/7

         Valitus, jonka Kohrener Landmolkerei GmbH ja DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH ovat tehneet 9.8.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-178/15, Kohrener Landmolkerei ja DHG vastaan komissio, 8.6.2016 antamasta määräyksestä
   (Asia C-446/16 P)
   (2016/C 410/07)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittajat: Kohrener Landmolkerei GmbH ja DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH (edustaja: A. Wagner, Rechtsanwalt)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 8.6.2016 antaman määräyksen ja velvoittaa vastapuolen

               —

               ottaa tutkittavaksi valittajien 23.12.2014 esittämän vastaväitteen menettelyssä, jonka asianumero on AT-TSG-0007-01035.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Unionin yleinen tuomioistuin katsoi valituksenalaisessa määräyksessä, että valittajien esittämät väitteet koskivat vain sitä, että vastaväiteilmoitus oli toimitettu oikea-aikaisesti kansallisille viranomaisille. Valittajat ovat kuitenkin myös väittäneet, että ne on asetettu epäedulliseen asemaan sen johdosta, mitä asetuksen N:o 1151/2012 (1) 51 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa säädetään, ja että kyseinen sääntely on lainvastainen, koska siinä ei ollut mitään sääntöjä siitä, missä ajassa kansallisten viranomaisten oli toimitettava valittajien vastaväite komissiolle. Valittajat ovat viitanneet tältä osin kyseisessä säännöksessä olevaan virheeseen, joka johtaa siihen, että valittajat eivät pahimmassa tapauksessa voi ylipäätänsä esittää vastaväitettään. Unionin yleinen tuomioistuin ei ole niiden mukaan ottanut kantaa tähän seikkaan.
   Unionin yleinen tuomioistuin on valituksenalaisessa määräyksessä vain todennut, että valittajat eivät ole arvostelleet kyseisen säännöksen lainvastaisuutta riittävästi. Valittajien mukaan ne ovat kuitenkin jo kannekirjelmässä viitanneet niihin ongelmiin, jotka liittyvät siihen, ettei asetuksen N:o 1151/2012 51 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa asetettua määräaikaa ole vahvistettu asianmukaisesti. Tämän on katsottava merkitsevän vain sitä, että ne ovat kyseenalaistaneet mainitun säännöksen sääntelyn ja lähteneet siitä, että niiden oikeuksia väitteentekijöinä ei ole varmistettu riittävällä tavalla.

      (1)  Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä 21.11.2012 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1151/2012 (EUVL L 343, s. 1).


title: Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti EUVL C 199, 25.8.2007 .

text:
               8.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/1

         (2007/C 211/01)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 199, 25.8.2007.

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 183, 4.8.2007.

      EUVL C 170, 21.7.2007.

      EUVL C 155, 7.7.2007.

      EUVL C 140, 23.6.2007.

      EUVL C 129, 9.6.2007.

      EUVL C 117, 26.5.2007.
   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Asia C-63/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Napoli (Italia) on esittänyt 7.2.2013 — Fortuna Russo v. Comune di Napoli

text:
               18.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Napoli (Italia) on esittänyt 7.2.2013 — Fortuna Russo v. Comune di Napoli
   (Asia C-63/13)
   2013/C 141/22
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Napoli

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Fortuna Russo

      Vastaaja: Comune di Napoli

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Milloin on katsottava, että työsuhteessa on kyse palvelussuhteesta ”valtioon” direktiivin 1999/70/EY (1) liitteessä olevassa 5 lausekkeessa ja etenkin sen maininnassa ”erityiset alat ja/tai työntekijäryhmät” tarkoitetulla tavalla niin, että tällä voidaan perustella yksityisistä työsuhteista poikkeavat seuraukset?

               2)

               Kun otetaan huomioon direktiivin 2000/78/EY (2) 3 artiklan 1 kohdan c alakohdassa ja direktiivin 2006/54/EY (3) 14 artiklan 1 kohdan c alakohdassa esitetyt selitykset, sisältyvätkö direktiivin 1999/70/EY liitteessä olevassa 4 lausekkeessa tarkoitettujen työehtojen käsitteeseen myös työsuhteen laittoman päättämisen seuraukset? Siinä tapauksessa, että edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko 4 lausekkeen mukaan perusteltua, että kansallisessa lainsäädännössä normaalisti säädetyt seuraamukset poikkeavat toisistaan toistaiseksi voimassa olevan ja määräaikaisen työsuhteen laittoman päättämisen osalta?

               3)

               Kun otetaan huomioon vilpittömän yhteistyön periaate, onko jäsenvaltion kiellettyä esittää Euroopan unionin tuomioistuimelle tulkintaa koskevassa ennakkoratkaisumenettelyssä tahallisesti todellisuutta vastaamaton kansallinen lainsäädäntökehys, ja onko tuomioistuin tällöin velvollinen sellaisen toisenlaisen kansallista lainsäädäntöä koskevan tulkinnan, joka myös vastaisi Euroopan unionin jäsenyydestä johtuvia velvollisuuksia, puutteessa mahdollisuuksien mukaan tulkitsemaan kansallista lainsäädäntöä kyseisen valtion tarjoaman tulkinnan mukaisesti?

      (1)  Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annettu neuvoston direktiivi 1999/70/EY (EYVL L 175, s. 43).

      (2)  Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annettu neuvoston direktiivi 2000/78/EY (EYVL 303, s. 16).

      (3)  Miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa 5.7.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (uudelleenlaadittu toisinto) 2006/54/EY (EUVL L 204, s. 23).


title: Asia T-24/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.12.2016 – Sovena Portugal – Consumer Goods v. EUIPO – Mueloliva (FONTOLIVA) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Sanamerkki FONTOLIVA — Aikaisempi kansallinen sanamerkki FUENOLIVA — Suhteellinen hylkäysperuste — Aikaisemman tavaramerkin rekisteröinnin voimassaolo — Uusien tosiseikkojen ja todisteiden esittäminen unionin yleisessä tuomioistuimessa — Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Päätöksen muuttamista koskeva toimivalta — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta, 42 artiklan 2 ja 3 kohta sekä 65 ja 76 artikla)

text:
               30.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/47

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.12.2016 – Sovena Portugal – Consumer Goods v. EUIPO – Mueloliva (FONTOLIVA)
   (Asia T-24/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti - Sanamerkki FONTOLIVA - Aikaisempi kansallinen sanamerkki FUENOLIVA - Suhteellinen hylkäysperuste - Aikaisemman tavaramerkin rekisteröinnin voimassaolo - Uusien tosiseikkojen ja todisteiden esittäminen unionin yleisessä tuomioistuimessa - Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö - Päätöksen muuttamista koskeva toimivalta - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta, 42 artiklan 2 ja 3 kohta sekä 65 ja 76 artikla))
   (2017/C 030/53)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Sovena Portugal – Consumer Goods SA (Algés, Portugali) (edustaja: asianajaja D. Martins Pereira)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: L. Rampini)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Mueloliva SL (Córdoba, Espanja)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 5.11.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 1813/2014-2), joka koskee Mueloliva SL:n ja Sovena Portugal – Consumer Goods SA:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) toisen valituslautakunnan 4.11.2015 tekemä päätös (asia R 1813/2014-2) kumotaan.

               2)

               Mueloliva, SL:n väite Sovena Portugal – Consumer Goods, SA:n hakemaa, Euroopan unionin nimeävää sanamerkin FONTOLIVA kansainvälistä rekisteröintiä vastaan hylätään.

               3)

               Kanne hylätään muilta osin.

               4)

               EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja Sovena Portugal – Consumer Goodsin oikeudenkäyntikuluista unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyssä menettelyssä.

               5)

               EUIPO ja Mueloliva vastaavat kumpikin puolesta Sovena Portugal – Consumer Goodsille EUIPO:n valituslautakuntakäsittelystä aiheutuneista välttämättömistä kustannuksista.

      (1)  EUVL C 106, 21.3.2016.


title: Asia T-236/13: Kanne 23.4.2013 — CMC France v. komissio

text:
               15.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/38

         Kanne 23.4.2013 — CMC France v. komissio
   (Asia T-236/13)
   2013/C 171/76
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: CMC France (Châtenois, Ranska) (edustajat: asianajajat J.-M. Leprêtre ja N. Chahid-Nouraï)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SEUT 263 artiklan nojalla välittömin vaikutuksin pakkauksista ja pakkausjätteistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/62/EY liitteen I muuttamisesta 7.2.2013 annetun komission direktiivin 2013/2/EU siltä osin kuin siinä lisätään hylsyt, teolliseen käyttöön tarkoitettuja hylsyjä lukuun ottamatta, pakkauksia koskevaan esimerkkiluetteloon

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen, jotka ovat olennaisilta osin samat tai samankaltaiset kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-202/13, Group’Hygiène vastaan komissio.