title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 11 päivänä heinäkuuta 1996, asiassa C-39/94 (Tribunal de commerce de Paris'n esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Syndicat français de l'Express international (SFEI) ym. vastaan Ranskan postilaitos ym. (Valtion tuet - Kansallisten tuomioistuinten toimivalta siinä tapauksessa, että asia on samanaikaisesti komission käsiteltävänä - Valtion tuen käsite - EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan viimeisen virkkeen rikkomisesta aiheutuvat seuraamukset)

text:
N:o C 336/8            FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         9.11.96
virkamies L. Hewlett, on 1 1.7.1996 antanut tuomion, jonka                      on varmistaa, ettei pakkauksessa olevan tuotteen
tuomiolauselma on seuraava :                                                    alkuperäistä laatua välillisesti muuta se, että uudel
                                                                                leen pakatun tuotteen ulompi tai sisempi pakkaus
1 ) Sitä, että tavaramerkkioikeuden haltija vetoaa tähän                         taikka uudet käyttöohjeet tai tiedot eivät sisällä
     oikeuteen estääkseen maahantuojaa saattamasta mark                         tiettyjä tärkeitä tietoja, tai se, että näissä annetaan
     kinoille tuotetta, jonka tavaramerkin haltija on saatta                    epätarkkoja tietoja; sen on myös varmistettava, että
     nut markkinoille toisessa jäsenvaltiossa tai joka on                        maahantuojan pakkaukseen lisäämä täydentävä
     saatettu markkinoille toisessa jäsenvaltiossa tämän                         esine, joka on tarkoitettu lääkkeen ottamiseen tai
     suostumuksella, kun maahantuoja on pakannut tuot                           annosteluun, ei ole valmistajan tarkoittaman käyt
     teen uudelleen ja kiinnittänyt siihen uudelleen tavara                     tötavan tai annostuksen mukainen -,
     merkin ilman tavaramerkin haltijan suostumusta, on
     tarkasteltava sekä kansallisen tavaramerkkioikeuden
     että jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähen                   — uudessa pakkauksessa selvästi ilmoiteta tuotteen
     tämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensim                         uudelleenpakkaajan ja tuotteen valmistajan nimiä;
     mäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY 7 artiklan                          nämä selvitykset on tehtävä sillä tavalla, että nor
     perusteella ja näitä säännöksiä on tulkittava perustamis                   maalin näkökyvyn omaava kuluttaja voi tavanomai
     sopimuksen 36 artiklan valossa.                                             sella huolellisuudella ne ymmärtää. Lisäksi täyden
                                                                                tävän esineen , joka ei ole tavaramerkin haltijan
2 ) Direktiivin 89/104/ETY 7 artiklan 1 kohdan kanssa                            valmistama, alkuperä on ilmoitettava sillä tavoin ,
     ristiriidassa on se, että tavaramerkkioikeuden haltija                      ettei siitä mitenkään saa sellaista kuvaa, että tava
     vetoaa muissa kuin tämän säännöksen 2 kohdassa                              ramerkin haltija vastaisi siitä. Sitä vastoin ei ole
     tarkoitetuissa tapauksissa tähän oikeuteen estääkseen                       tarpeen ilmoittaa , että uudelleen pakkaaminen on
     maahantuojaa saattamasta markkinoille tuotetta, jonka                       tehty ilman tavaramerkin haltijan suostumusta;
     tavaramerkin haltija on saattanut markkinoille toisessa
     jäsenvaltiossa tai joka on saatettu markkinoille toisessa               — uudelleen pakatun tuotteen ulkoasu ole sellainen,
     jäsenvaltiossa tämän suostumuksella, vaikka tämä maa                       että se saattaisi vahingoittaa tavaramerkin ja sen
     hantuoja on pakannut tuotteen uudelleen ja kiinnittänyt                     haltijan mainetta. Pakkaus ei siis saa olla viallinen,
     siihen, uudelleen tavaramerkin ilman tavaramerkin                           huonolaatuinen tai epämääräinen ; ja
     haltijan suostumusta .
 3 ) Direktiivin 89/104/ETY 7 artiklan 2 kohtaa on tulkit                   — maahantuoja ilmoita ennen uudelleen pakatun tuot
     tava siten, että tavaramerkin haltija voi lainmukaisesti                     teen markkinoille saattamista tavaramerkin halti
     estää lääkkeen myöhemmän markkinoille saattamisen                           jalle tästä ja toimita tälle tämän pyynnöstä näytettä
     silloin, kun maahantuoja on pakannut tuotteen uudel                         uudelleen pakatusta tuotteesta .
     leen ja kiinnittänyt siihen tavaramerkin , jollei
     — näytetä toteen , että tapaus, jossa tavaramerkki                (') EYVL N:o C 338 , 15.12.1993
          oikeuden haltija käyttää tavaramerkkioikeuttaan
          estääkseen tällä tavaramerkillä varustettujen, uudel
          leen pakattujen tuotteiden markkinoille saattami
          sen, johtaa jäsenvaltioiden markkinoiden keinote
          koiseen jakamiseen . Tästä on kyse erityisesti silloin,
          kun tavaramerkin haltija on saattanut markkinoille
          saman lääkkeen erilaisissa pakkauksissa eri jäsen
          valtioissa, ja silloin , kun maahantuojan tekemä
                                                                              YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
          uudelleen pakkaaminen on toisaalta tarpeen, jotta
          tuote voitaisiin saattaa markkinoille tuontijäsenval                           11 päivänä heinäkuuta 1996,
          tiossa, ja toisaalta silloin, kun uudelleen pakkaami         asiassa C-39/94 ( Tribunal de commerce de Paris'n esittämä
          nen tehdään niin , ettei tuotteen alkuperäinen laatu          ennakkoratkaisupyyntö ), Syndicat fran^ais de PExpress
          muutu. Sitä vastoin tämä edellytys ei tarkoita sitä,          international ( SFEI ) ym. vastaan Ranskan postilaitos
          että olisi näytettävä toteen, että tavaramerkin haltija                                       ym. ( 1 )
          on tietoisesti pyrkinyt jakamaan jäsenvaltioiden              ( Valtion tuet — Kansallisten tuomioistuinten toimivalta
          väliset markkinat -,
                                                                        siinä tapauksessa, että asia on samanaikaisesti komission
      — osoiteta, että uudelleen pakkaaminen ei ole muutta             käsiteltävänä — Valtion tuen käsite — E Y:n perustamisso
          nut pakkauksessa olevan tuotteen alkuperäistä laa            pimuksen 93 artiklan 3 kohdan viimeisen virkkeen rikko
          tua. Tästä on kyse erityisesti silloin , kun maahantuo                       misesta aiheutuvat seuraamukset)
          ja tekee ainoastaan sellaisia toimenpiteitä, joilla ei                                   ( 96/C 336/ 16 )
          voida vaikuttaa alkuperäiseen laatuun , kuten ottaa
          läpipainoliuskat, pullot, lasipullot, ampullit tai
          inhalaattorit alkuperäisestä ulommasta pakkauk                (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
          sestaan ja sijoittaa ne uuteen ulompaan pakkauk                  yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
          seen, tai kiinnittää tuotteen sisempään pakkaukseen
          tarran, taikka lisää pakkaukseen uudet käyttöohjeet
          tai uusia tietoja taikka lisää pakaukseen täydentä           Asiassa C-39/94 , jonka Tribunal de commerce de Paris on
           vän esineen . Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä            saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukai
 ---pagebreak--- 9.11.96              I rl I                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 336/9
sesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen                 YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa
                                                                                11 päivänä heinäkuuta 1996,
Syndicat frangais de l'Express international ( SFEI ) ym .
vastaan Ranskan postilaitos ym., ennakkoratkaisun EY:n              asioissa C-71 /94, C-72/94 ja C-73/94 ( Bundesgerichtsho
perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan tulkinnasta , yhtei         fin esittämä ennakkoratkaisupyyntö ), Eurim-Pharm Arz
söjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa : presidentti                     neimittel GmbH vastaan Beiersdorf AG ym. ( 1 )
G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat C. N.            (Tavaramerkillä varustettujen tuotteiden uudelleenpakkaa
Kakouris, J. P. Puissochet ja G. Hirsch sekä tuomarit G. F.               minen — EY:n perustamissopimuksen 36 artikla)
Mancini, C. Gulmann ( esittelevä tuomari ), J. L. Murray, P.                                   ( 96/C 336/ 17 )
Jann ja H. Ragnemalm, julkisasiamies : F. G. Jacobs ,
kirjaaja : johtava hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau ,
on antanut 11.7.1996 tuomion, jonka tuomiolauselma on                                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
seuraava :
1 ) Kansallisen tuomioistuimen ei ole katsottava, että asia ei      (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
     kuulu sen toimivaltaan eikä sen ole lykättävä asian               yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
     käsittelyä siksi, kunnes komissio ottaa kantaa kyseisten
     toimenpiteiden luonteeseen silloin, kun sen käsiteltä
     vänä on asia, jossa sitä vaaditaan määräämään seuraa          Asioissa C-71 /94 , C-72/94 ja C-73/94 , jotka Bundesge
     muksia perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan               richtshof on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 ar
     viimeisen virkkeen rikkomisesta, vaikka asia on saman         tiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäviksi
     aikaisesti komission käsiteltävänä , eikä tämä vielä ole       saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
     ratkaissut kysymystä siitä, ovatko toimenpiteet, joihin        olevissa asioissa Eurim-Pharm Arzneimittel GmbH vastaan
     valtio on ryhtynyt, valtion tukia. Jotta kansallinen           Beiersdorf AG ( C-71 /94 ), Boehringer Ingelheim KG (C-
     tuomioistuin       voisi   määrittää,    olisiko    näistä     72/94 ) ja Farmitalia Carlo Erba GmbH ( C-73/94 ), ennak
     toimenpiteistä ollut annettava tieto komissiolle, se voi       koratkaisun EY:n perustamissopimuksen 36 artiklan tul
     joutua tulkitsemaan ja soveltamaan valtion tuen käsi          kinnasta tavaramerkkioikeuden alalla , yhteisöjen tuomio
     tettä. Jos kansallinen tuomioistuin on epävarma tästä          istuin , toimien kokoonpanossa : presidentti G. C. Rodríguez
     käsitteestä, se voi pyytää komissiota selventämään             Iglesias, jaoston puheenjohtajat C. N. Kakouris, J.-P .
     asiaa . Lisäksi se voi esittää tai sen on esitettävä EY:n      Puissochet ja G. Hirsch, tuomarit G. F. Mancini , J. C.
     perustamissopimuksen 177 artiklan toisen ja kolman            Moitinho de Almeida , C. Gulmann ( esittelevä tuomari ), P.
     nen kohdan mukaisesti ennakkoratkaisuksysymys                  Jann ja H. Ragnemalm, julkisasiamies : F. G. Jacobs,
     yhteisöjen tuomioistuimelle. Jos kansallinen tuomio           kirjaajat: apulaiskirjaaja H. von Holstein, hallintovirkamies
     istuin pyytää komissiolta neuvoa asiassa tai esittää           L. Hewlett, on antanut 1 1.7.1996 tuomion, jonka tuomio
     ennakkoratkaisupyynnön yhteisöjen tuomioistuimelle,            lauselma on seuraava :
     sen on harkittava, onko asianosaisten intressien suojaa
     miseksi tarpeen antaa väliaikaismääräyksiä, jotka ovat
     voimassa siihen asti, kunnes kansallinen tuomioistuin          Perustamissopimuksen 36 artiklaa on tulkittava siten, että
     antaa lopullisen päätöksen asiassa.                            tavaramerkin haltija voi vedota oikeuteensa estääkseen
                                                                    maahantuojaa markkinoimasta lääkettä, jonka tavaramer
2 ) Se, että julkinen yritys antaa logistista ja kaupallista        kin haltija on saattanut markkinoille toisessa jäsenvaltiossa
     apua sellaisille yksityisoikeudellisille tytäryhtiöilleen,     tai joka on saatettu markkinoille toisessa jäsenvaltiossa
     jotka harjoittavat vapaan kilpailun piiriin kuuluvaa           tämän suostumuksella, kun maahantuoja on pakannut
     toimintaa, on EY:n perustamissopimuksen 92 artiklassa          tuotteen uudelleen siten, että sisempään pakkaukseen
     tarkoitettu valtion tuki, jos vastikkeeksi saatu korvaus       liitetty tavaramerkki näkyy uuden päällyksen läpi, tai kun
     on pienempi kuin se korvaus, jota olisi vaadittu nor          maahantuoja on muuttanut alkuperäisen pakkauksen sisäl
     maaleissa markkinaolosuhteissa.                                töä tai ulkonäköä jättäen kuitenkin näkyviin valmistajan
                                                                    kiinnittämän tavaramerkin, jollei
3 ) Kansallisen tuomioistuimen, jota on vaadittu määrää
     mään tuet palautettaviksi, on hyväksyttävä tämä vaati         — näytetä toteen , että tapaus, jossa tavaramerkkioikeuden
     mus, jos se havaitsee, että näitä tukia ei ole annettu              haltija käyttää tavaramerkkioikeuttaan estääkseen tällä
     tiedoksi komissiolle, ainakin siinä tapauksessa, että               tavaramerkillä varustettujen, uudelleen pakattujen tuot
     tämä palauttaminen ei erityisten seikkojen vuoksi ole               teiden markkinoille saattamisen, johtaa jäsenvaltioiden
     epäasianmukaista.                                                   markkinoiden keinotekoiseen jakamiseen. Tästä on kyse
                                                                         erityisesti silloin, kun tavaramerkin haltija on saattanut
4 ) Sellaisen edunsaajan vastuu, joka jättää tarkistamatta,              markkinoille saman lääkkeen erilaisissa pakkauksissa
     onko sen saamasta tuesta annettu tieto komissiolle                  eri jäsenvaltioissa, ja silloin, kun maahantuojan tekemä
                                                                         uudelleen pakkaaminen on toisaalta tarpeen, jotta tuote
     perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan mukaises
                                                                         voitaisiin saattaa markkinoille tuontijäsenvaltiossa, ja
     ti, ei voi perustua pelkästään yhteisön oikeuteen .
                                                                         toisaalta silloin, kun uudelleen pakkaaminen tehdään
                                                                         niin, ettei tuotteen alkuperäinen laatu muutu. Sitä
(') EYVL N:o C 76 , 12.3.1994                                            vastoin tämä edellytys ei tarkoita sitä, että olisi näytet
                                                                         tävä toteen, että tavaramerkin haltija on tietoisesti
                                                                         pyrkinyt jakamaan jäsenvaltioiden väliset markkinat;


title: Yhdistetyt asiat T-76/07, T-362/07 ja T-409/08: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.4.2012 — El Fatmi v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Rajoittavat toimenpiteet terrorismin torjumiseksi — Poistaminen kyseisten toimenpiteiden kohteena olevien henkilöiden luettelosta — Kumoamiskanne — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               16.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 174/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.4.2012 — El Fatmi v. neuvosto
   (Yhdistetyt asiat T-76/07, T-362/07 ja T-409/08) (1)

   (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Rajoittavat toimenpiteet terrorismin torjumiseksi - Poistaminen kyseisten toimenpiteiden kohteena olevien henkilöiden luettelosta - Kumoamiskanne - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2012/C 174/35
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Nouriddin El Fatmi (Vught, Alankomaat) (edustajat: asianajajat G. Pulles ja A. M. van Eik (asiat T-76/07, T-362/07 ja T-409/08), asianajaja J. Pauw (asiat T-76/07 ja T-362/07) sekä asianajaja M. Uiterwaal (asia T-76/07))

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: aluksi G.-J. Van Hegelsom ja E. Finnegan (asiat T-76/07 ja T-362/07), sitten B. Driessen ja E. Finnegan (asiat T-76/07, T-362/07 ja T-409/08)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: aluksi C. Wissels, M. de Mol, Y. de Vries ja M. de Grave (asia T-76/07), sitten C. Wissels, M. Bulterman ja J. Langer) ja Euroopan komissio (asiamiehet: S. Boelaert ja P. van Nuffel sekä aluksi J. Aquilina (asia T-76/07))

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta 21.12.2006 tehty neuvoston päätös 2006/1008/EY (EUVL L 379, s. 123), joka on korvattu perättäin 28.6.2007 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2007/445/EY (EUVL L 169, s. 58), 20.12.2007 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2007/868/EY (EUVL L 340, s. 100), 15.7.2008 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2008/583/EY (EUVL L 188, s. 21), 26.1.2009 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2009/62/EY (EUVL L 23, s. 25), 15.6.2009 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 501/2009 (EUVL L 151, s. 14), 22.12.2009 annetulla neuvoston täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 1285/2009 (EUVL L 346, s. 39), 12.7.2010 annetulla neuvoston täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 610/2010 (EUVL L 178, s. 1), 31.1.2011 annetulla neuvoston täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 83/2011 (EUVL L 28, s. 14) ja 18.7.2011 annetulla neuvoston täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 687/2011 (EUVL L 188, s. 2), siltä osin kuin kantajan nimi sisältyy luetteloon henkilöistä, ryhmistä ja yhteisöistä, joihin sovelletaan tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi 27.12.2001 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 2580/2001 (EYVL L 344, s. 1).

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Euroopan unionin neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan komissio ja Alankomaiden kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 117, 26.5.2007.


title: Asia T-350/07: Kanne 7.9.2007 — FMC Chemical ym. v. komissio

text:
               24.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/29

         Kanne 7.9.2007 — FMC Chemical ym. v. komissio
   (Asia T-350/07)
   (2007/C 283/54)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: FMC Chemical SPRL (Bryssel, Belgia) Arysta Lifesciences SAS (Nogueres, Ranska), Belchim Crop Protection NV (Londerzeel, Belgia), FMC Foret SA (Barcelona, Espanja), F&N Agro Slovensko s.r.o. (Bratislava, Slovakia), F&N Agro Česká republika s.r.o. (Praha, Tšekin tasavalta), F&N Agro Polska (Varsova, Puola), FMC Corp. (Philadelphia, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat K. Van Maldegem ja C. Mereu)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Komission päätös 2007/416/EY on kumottava.

               —

               Komission asetuksen (EY) N:o 1490/2002 20 artikla on katsottava kantajiin nähden ja karbofuraania koskevien asiakirjojen tarkastelun perusteella lainvastaiseksi ja niihin soveltumattomaksi.

               —

               Vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut, joihin kantajat vetoavat, ovat samat tai samankaltaiset kuin asiassa T-326/07, Cheminova ym. vastaan komissio.


title: Asia C-529/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 24.11.2014 – YARA Brunsbüttel GmbH v. Hauptzollamt Itzehoe

text:
               23.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 24.11.2014 – YARA Brunsbüttel GmbH v. Hauptzollamt Itzehoe
   (Asia C-529/14)
   (2015/C 065/30)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Hamburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: YARA Brunsbüttel GmbH

      Vastaaja: Hauptzollamt Itzehoe

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 2003/96/EY (1) 1 artikla esteenä jäsenvaltioiden sellaisten energiatuotteiden verohuojennukselle, joita käytetään poistoilman lämpökäsittelyyn, vai eikö direktiiviä sovelleta näihin energiatuotteisiin direktiivin 2003/96/EY 2 artiklan 4 kohdan b alakohdan toisen luetelmakohdan nojalla, koska poistoilman lämpökäsittelyyn käyttö on muu käyttötarkoitus kuin käyttö lämmitys- tai moottoripolttoaineena ja näin ollen on kyse säännöksessä tarkoitetuista energiatuotteista, joita käytetään kaksoiskäyttötuotteina?

               2)

               Voidaanko energiatuotteille, joita käytetään poistoilman lämpökäsittelyyn, myöntää verohuojennus mahdollisesti ainoastaan silloin, kun ne päätyvät poistoilman lämpökäsittelyn yhteydessä raaka-, perus- tai apuaineena myös poistoilman käsittelyssä syntyvään tuotteeseen?

               3)

               Onko energiatuotteille, joita käytetään poistoilman lämpökäsittelyyn, myönnettävä verohuojennus pois suljettu, kun poistoilman käsittelyssä vapautuvaa lämpöenergiaa käytetään osittain myös lämmitys- tai kuivaustarkoituksiin? Päteekö pois sulkeminen myös silloin, kun lämmitykseen tai kuivaukseen tarvittava energiamäärä on pienempi kuin energiamäärä, jonka poistoilma sisältää ja joka vapautuu sen lämpökäsittelyn yhteydessä?

      (1)  Energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27.10.2003 annettu neuvoston direktiivi 200/96/EY (EUVL L 283, s. 51).


title: Asia C-194/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht München I (Saksa) on esittänyt 21.4.2010 — Robert Nicolaus Abt, Daniela Kalwarowskyj, Mangusta Beteiligungs GmbH, Karsten Trippel, VC-Services GmbH, Henning Hahmann v. Hypo Real Estate Holding AG

text:
               17.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/3

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht München I (Saksa) on esittänyt 21.4.2010 — Robert Nicolaus Abt, Daniela Kalwarowskyj, Mangusta Beteiligungs GmbH, Karsten Trippel, VC-Services GmbH, Henning Hahmann v. Hypo Real Estate Holding AG
   (Asia C-194/10)
   2010/C 195/06
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht München I

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Robert Nicolaus Abt, Daniela Kalwarowskyj, Mangusta Beteiligungs GmbH, Karsten Trippel, VC-Services GmbH ja Henning Hahmann

      Vastaaja: Hypo Real Estate Holding AG

      Väliintulijat: Klaus E. H. Zapf ja Inge Jung-Arend

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Sovelletaanko direktiivin 2007/36 (1) 5 artiklan 1 kohtaa unionin oikeuteen sisältyvän ennakkovaikutuksen kiellon vuoksi jo silloin, kun kansallinen lainsäätäjä on antanut säännöksen, jonka voimassaolo päättyy direktiivin täytäntöönpanon määräajan umpeutuessa ja jolla täytäntöönpanon määräajan ollessa käynnissä sallitaan yhtiökokouksen koollekutsumisajan lyhentäminen jopa yhteen päivään, ja kun yhtiökokouksessa tehdään päätös (osakepääoman korottaminen ilman merkintäetuoikeutta), joka on laintasoisen säännöksen perusteella voimassa kaupparekisteriin merkitsemisen jälkeen myös, jos tämä yhtiökokouksen päätös julistetaan hyväksytyn kumoamiskanteen seurauksena mitättömäksi?

               2)

               Jos tähän kysymykseen vastataan myöntävästi: voidaanko direktiivin 2007/36 5 artiklan 1 kohdan rikkominen perustella unionin oikeuden säännöksillä, erityisesti EY:n perustamissopimuksen 297 artiklalla?

      (1)  Osakkeenomistajien eräiden oikeuksien käyttämisestä julkisesti noteeratuissa yhtiöissä 11.7.2007 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/36/EY; EUVL L 184, s. 17.


title: Asia C-63/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 7.6.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Rechtbank Den Haag – Alankomaat) – Mehrdad Ghezelbash v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (Ennakkoratkaisupyyntö — Asetus (EU) N:o 604/2013 — Kolmannen maan kansalaisen johonkin jäsenvaltioon jättämän turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittäminen — 12 artikla — Oleskeluluvan tai viisumin myöntäminen — 27 artikla — Oikeussuojakeino — Tuomioistuinten harjoittaman valvonnan laajuus)

text:
               16.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 7.6.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Rechtbank Den Haag – Alankomaat) – Mehrdad Ghezelbash v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Asia C-63/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Asetus (EU) N:o 604/2013 - Kolmannen maan kansalaisen johonkin jäsenvaltioon jättämän turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittäminen - 12 artikla - Oleskeluluvan tai viisumin myöntäminen - 27 artikla - Oikeussuojakeino - Tuomioistuinten harjoittaman valvonnan laajuus))
   (2016/C 296/16)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank Den Haag

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Mehrdad Ghezelbash

      Vastaaja: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Tuomiolauselma

   Kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 604/2013 27 artiklan 1 kohtaa, kun se luetaan yhdessä asetuksen johdanto-osan 19 perustelukappaleen kanssa, on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa turvapaikanhakija voi hänen siirrostaan tehtyä päätöstä koskevan muutoksenhaun yhteydessä vedota siihen, että kyseisen asetuksen III luvussa esitettyä vastuuperustetta, erityisesti asetuksen 12 artiklassa esitettyä viisumin myöntämistä koskevaa perustetta, on sovellettu virheellisesti.

      (1)  EUVL C 138, 27.4.2015.


title: High Court of Justice (England & Wales) Queen's Bench Divisionin Divisional Courtin 21.7.1998 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö The Queen ja H. M. Treasury vastaan Cambridgen yliopisto. (Asia C-380/98)

text:
C 397/20               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     19.12.98
    Onko perustamissopimuksen 92 artiklaa tulkittava                    a) yhden tai useamman hankintaviranomaisen maksa-
    siten, että sen pohjana oleva tuen käsite kattaa myös                    mat palkinnot tai avustukset tutkimustyön tukemi-
    sellaiset kansalliset säännökset, joilla ainoastaan sään-                seksi?
    nellään eri tuotantotasoilla toimivien yritysten välistä,
    vastaanottovelvoitteista ja vähimmäismaksuista johtu-
                                                                        b) yhden tai useamman hankintaviranomaisen mak-
    vaa kustannusten jakautumista tapauksissa, joissa lain-
                                                                             sama vastike suoritetuista tutkimuspalveluista?
    säädännöllinen järjestely tosiasiallisesti johtaa pysy-
    vään rasitusten jakamiseen ilman, että rasituksen koh-
    teena oleva yritys saa vastasuoritusta?                             c) yhden tai useamman hankintaviranomaisen mak-
                                                                             sama vastike muista suoritetuista palveluista, kuten
                                                                             asiantuntija-avusta tai konferenssien järjestämi-
b) Mikäli kysymykseen N:o 2 vastataan virransyöttölain                       sestä?
    4 §:n osalta kieltävästi: Onko perustamissopimuksen
    93 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että siinä olevan
                                                                        d) paikallisen opetusviranomaisen tiettyjen opiskeli-
    kiellon vaikutus ulottuu paitsi tukemiseen sinänsä
                                                                             joiden lukukausimaksuja varten yliopistolle maksa-
    myös virransyöttölain 4 §:n kaltaisiin tukemisen
                                                                             mat opiskelija-avustukset?
    toteuttamissäännöksiin?
                                                                   2. Minkä suuruista prosenttiosuutta tai muuta osuutta
c) Mikäli kysymyksiin a ja b vastataan kieltävästi:
                                                                        direktiivien 1 artiklassa olevan ilmaisun ºsuurin osaº
                                                                        on katsottava tarkoittavan?
    Onko perustamissopimuksen 30 artiklaa tulkittava
    siten, että on kyse jäsenvaltioiden välisestä tuonnin
                                                                   3. Mikäli ilmaisu ºsuurin osaº määritellään prosenttilu-
    määrällisestä rajoituksesta tai vaikutukseltaan vastaa-
                                                                        vuksi, onko laskettaessa otettava huomioon pelkästään
    vista toimenpiteistä perustamissopimuksen 30 artiklassa
                                                                        akateemisia ja vastaavia tarkoituksia varten rahoitusta
    tarkoitetussa merkityksessä silloin, kun yritykset vel-
                                                                        antavat lähteet, vai onko huomioon otettava myös
    voitetaan kansallisilla säännöksillä vastaanottamaan
                                                                        kaupallisesta toiminnasta saadut tulot?
    uusiutuvista energialähteistä peräisin olevaa sähköä
    vähimmäishinnoin ja tämän lisäksi verkonhaltija vel-
    voitetaan osallistumaan rahoittamiseen ilman vasta-            4. Miltä ajanjaksolta tällainen laskelma on tehtävä, jotta
    suoritusta?                                                         saataisiin selville, onko yliopisto jonkin yksittäisen
                                                                        hankinnan osalta ºhankintaviranomainenº, ja miten
                                                                        nähtävissä olevat tai muut mahdolliset tulevat muutok-
                                                                        set vaikuttavat asiaan?
                                                                   (1) Julkisista palveluhankinnoista 18 päivänä kesäkuuta 1992
                                                                       annettu neuvoston direktiivi    92/50/ETY (EYVL L 209,
High Court of Justice (England & Wales) Queen's Bench
                                                                       24.7.1992, s. 1).
Divisionin Divisional Courtin 21.7.1998 tekemällään pää-           (2) Julkisista urakkasopimuksista  14 päivänä kesäkuuta 1993
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö The Queen ja                   annettu neuvoston direktiivi    93/37/ETY (EYVL L 199,
       H. M. Treasury vastaan Cambridgen yliopisto.                    9.8.1993, s. 54).
                        (Asia C-380/98)                            (3) Julkisista tavarahankinnoista  14 päivänä kesäkuuta 1993
                                                                       annettu neuvoston direktiivi    93/36/ETY (EYVL L 199,
                         (98/C 397/34)                                 9.8.1993, s. 1).
High Court of Justicen (England & Wales) Queen's Bench
Divisionin Divisional Court on pyytänyt 21.7.1998 teke-
mällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisö-
jen tuomioistuimen kirjaamoon 26.10.1998, Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Cambridgen yliopisto           Court of Appealin (England & Wales) 31.7.1998 tekemäl-
vastaan The Queen ja H. M. Treasury ennakkoratkaisua               lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
seuraaviin kysymyksiin:                                            Ingmar GB Limited vastaan Eaton Leonard Technologies
                                                                                Inc
                                                                                (Asia C-381/98)
1. Kun neuvoston direktiivissä 92/50/ETY (1), neuvoston
    direktiivissä 93/37/ETY (2) ja neuvoston direktiivissä                                   (98/C 397/35)
    93/36/ETY (3) (jäljempänä direktiivit) mainitaan laitos,
    ºjonka rahoituksesta suurin osa on peräisin valtiolta,
    alueellisilta tai paikallisilta viranomaisilta taikka          Court of Appeal (England & Wales) on pyytänyt
    muilta julkisoikeudellisilta laitoksiltaº, niin mitkä          31.7.1998 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
    rahasummat ilmaisu yhdeltä tai usemmalta hankintavi-           Euroopan         yhteisöjen    tuomioistuimen     kirjaamoon
    ranomaiselta peräisin oleva ºrahoitusº käsittää? Sisäl-        26.10.1998, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa
    tyvätkö siihen erityisesti Cambridgen yliopiston kaltai-       Ingmar GB Limited vastaan Eaton Leonard Technologies
    selle yhteisölle suoritettujen maksujen ollessa kyseessä       Inc ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:


title: Asia T-186/11: Kanne 26.3.2011 — Schönberger v. parlamentti

text:
               14.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 145/37

         Kanne 26.3.2011 — Schönberger v. parlamentti
   (Asia T-186/11)
   2011/C 145/63
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Peter Schönberger (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: Rechtsanwalt O. Mader)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa kantajalle kirjeitse 25.1.2011 tiedoksi annetun vastaajan päätöksen, jolla hänen vetoomuksensa nro 1188/2010 tutkiminen päätettiin ilman, että vetoomusvaliokunta olisi käsitellyt vetoomuksen sisältöä

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin kanneperusteisiin:

               1)

               Riidanalaisen päätöksen antamisella rikottiin kantajan vetoomusoikeutta, koska parlamentin vetoomusvaliokunta kieltäytyi vetoomuksen sallittavuudesta huolimatta kuulemasta sen yhteydessä esitettyjä kysymyksiä ja epäsi tällä tavoin kantajan oikeuden vetoomuksensa sisällön käsittelyyn.

               2)

               Parlamentti rikkoi kantajan oikeutta perusteluihin, koska riidanalaisessa päätöksessä ei mainita perusteita, joiden nojalla vetoomusvaliokunta jätti vetoomuksen käsittelemättä.


title: Asia F-44/15: Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 7.4.2016 – Spadafora v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Yksikön päällikön virka — Avointa virkaa koskeva ilmoitus — Valintamenettely — Esivalintapaneeli — Esivalintapaneelin suorittama haastattelu — Hakijan jättäminen merkitsemättä sellaisten hakijoiden luetteloon (short list), jotka ehdotetaan kutsuttaviksi nimittävän viranomaisen viimeiseen haastatteluun — Valintamenettelyn sääntöjenmukaisuus — Hakijan määrätyn jäsenvaltion kansalaisuuteen perustuva ensisijaisuus rekrytoinnissa — Esivalintapaneelin puheenjohtajan käyttäytyminen — Kieleen perustuva syrjintä — Vahingonkorvausvaatimus — Työjärjestyksen 81 artikla)

text:
               17.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 175/34

         Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 7.4.2016 – Spadafora v. komissio
   (Asia F-44/15) (1)

   ((Henkilöstö - Virkamiehet - Yksikön päällikön virka - Avointa virkaa koskeva ilmoitus - Valintamenettely - Esivalintapaneeli - Esivalintapaneelin suorittama haastattelu - Hakijan jättäminen merkitsemättä sellaisten hakijoiden luetteloon (short list), jotka ehdotetaan kutsuttaviksi nimittävän viranomaisen viimeiseen haastatteluun - Valintamenettelyn sääntöjenmukaisuus - Hakijan määrätyn jäsenvaltion kansalaisuuteen perustuva ensisijaisuus rekrytoinnissa - Esivalintapaneelin puheenjohtajan käyttäytyminen - Kieleen perustuva syrjintä - Vahingonkorvausvaatimus - Työjärjestyksen 81 artikla))
   (2016/C 175/40)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Sergio Spadafora (Woluwe-Saint-Lambert, Belgia) (edustaja: asianajaja G. Belotti)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja G. Gattinara)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sen päätöksen kumoaminen, jolla yksikön C4 (Legal Advice) yksikön päällikön virkaan nimitettiin toinen henkilö kuin kantaja, joka oli hoitanut kyseisen yksikön päällikön tehtäviä yksikön edellisen päällikön lähdöstä alkaen

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska sen tutkittavaksi ottamisen perusteet osittain selvästi puuttuvat, ja koska se on osittain selvästi täysin perusteeton.

               2)

               Sergio Spadafora vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 221, 6.7.2015, s. 27.


title: Asia T-2/03: Verein für Konsumenteninformationin (VKI) 7.1.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
8.3.2003                 FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                             C 55/37
Valituslautakunnan rat-         Valituksen hylkääminen                   tuomioistuimissa vireillä useita siviiliprosesseja Bank für Arbeit
kaisu:                                                                   und Wirtschaft AG:tä vastaan. Se väittää, että jotta se voisi
                                                                         ajaa kyseisiä asioita menestyksekkäästi ja erityisesti tukea
Kanneperusteet:                 –      Asetuksen N:o 40/94 (1) 7         esittämiään vaatimuksia menestyksekkäästi myös sillä väitteel-
                                       artiklan 1 kohdan b alakoh-       lä, että pankin epäasianmukainen menettely muodosti osan
                                       dan rikkominen,                   systemaattista ja jo vuosia kestänyttä itävaltalaisten pankkien
                                                                         välistä kilpailunvastaista sopimuskäytäntöä, sille on annettava
                                –      Asetuksen N:o 40/94 7 artik-      mahdollisuus saada tutustua komission itävaltalaisia pankkeja
                                       lan 3 kohdan rikkominen           vastaan aloittamaa yhteistoimintajärjestelymenettelyä koske-
                                                                         vaan hallinnolliseen asiakirja-aineistoon. Riidanalaisella pää-
                                –      Asetuksen N:o 40/94 74 ar-
                                                                         töksellä komissio on hylännyt kantajan pyynnön.
                                       tiklan 1 kohdan rikkominen,
                                –      Asetuksen N:o 40/94 73 ar-
                                       tiklan rikkominen,
                                                                         Kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä loukataan Unio-
                                –      Kuulluksi tulemista koske-        nin kansalaisille EY 255 artiklan 1 ja 2 kohdassa sekä EU:n
                                       van oikeuden loukkaaminen.        perusoikeuskirjan 42 artiklassa annettua perusoikeutta saada
                                                                         tutustua julkisiin asiakirjoihin. Päätöksellä rikotaan myös ase-
                                                                         tuksen (EY) N:o 1049/2001 (1) säännöksiä. Se, että koko
( 1) Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu
     neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1).
                                                                         hallinnollisen asiakirja-aineiston osalta on tehty summittainen
                                                                         poikkeus perusoikeudesta saada tutustua asiakirjoihin ilman,
                                                                         että asiakirjoja olisi tutkittu tarkemmin siltä osin, ovatko ne
                                                                         sopivia julkaistaviksi vai eivät, ei ole kyseisen asetuksen
                                                                         säännösten mukaista eikä sovellu yhteen yhteisöjen tuomiois-
                                                                         tuinten oikeuskäytännön kanssa.
Verein für Konsumenteninformationin (VKI) 7.1.2003
  Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                         Tämän lisäksi kantaja väittää, että asetuksen N:o 1049/2001
                            (Asia T-2/03)                                4 artiklan 2 kohdan kolmannen luetelmakohdan mukainen
                                                                         poikkeus ei oikeuta epäämään oikeutta saada tutustua asiakir-
                                                                         joihin, koska komissio on jo päättänyt asiallisen tutkintansa.
                           (2003/C 55/91)
                                                                         Myöskään kaupallisten etujen suojaamista koskevan poikkeuk-
                                                                         sen soveltamisedellytykset eivät ole täyttyneet, koska komissio
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                        ei ole esittänyt, mitä pankkien kaupallisia etuja tutustuttavaksi
                                                                         antamisella olisi konkreettisesti voitu vahingoittaa. Se, että
                                                                         vahinkoa kärsineitä kuluttajia estetään toteuttamasta perustel-
Verein für Konsumenteninformation (VKI), kotipaikka Wien,                tuja vaatimuksiaan, ei ole asetuksessa N:o 1049/2001 tarkoi-
on nostanut 7.1.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                     tettu suojaamisenarvoinen kaupallinen etu. Myöskään tuo-
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                mioistuinkäsittelyn suoja ei estä antamasta oikeutta tutustua
komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja                    asiakirjoihin. Lisäksi yksityiselämän ja yksilön koskematto-
A. Klausner.                                                             muuden suoja voidaan helposti turvata tiettyjen asiakirjojen
                                                                         osien nimettömäksi saattamisella.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–      kumoaa komission 18.12.2002 tekemän päätöksen                     Kantaja väittää vielä, että ylivoimainen yleinen etu edellyttää
       D(2002) 330472, jolla kantajalta evättiin kokonaisuudes-          kantajalle annettavaa mahdollisuutta saada tutustua komission
       saan oikeus saada tutustua komission hallinnolliseen              hallinnolliseen asiakirja-aineistoon, koska vahinkoa kärsinei-
       asiakirja-aineistoon, joka koskee itävaltalaisia pankkeja         den kuluttajien vahingonkorvausvaatimusten kollektiivisella
       vastaan aloitettua yhteistoimintajärjestelymenettelyä             toteuttamisella ja yhteisön kilpailuoikeuden täytäntöönpane-
       asiassa COMP/36.571 (Lombard-Club -yhteistoimintajär-             misella edistetään myös kuluttajakunnan yhteisiä etuja yhtei-
       jestely)                                                          sössä.
–      velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         (1 ) Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saa-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                           misesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001
                                                                              annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/
                                                                              2001 (EYVL L 145, s. 43).
Kantaja on Itävallan yhdistyslain mukaan perustetun yhdistyk-
sen muodossa toimiva kuluttajajärjestö, jolle on annettu
yleisten kuluttajaetujen valvomiseksi siviiliprosessia koskevat
erityisvaltuudet. Kantajalla on tällä hetkellä itävaltalaisissa


title: Asia F-41/11: Kanne 19.7.2011 — ZZ v. komissio

text:
               24.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/51

         Kanne 19.7.2011 — ZZ v. komissio
   (Asia F-41/11)
   2011/C 282/96
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen OLAFin pääjohtajan tekemän päätöksen kumoaminen, jolla hylättiin kantajan vaatimus siitä, että hänen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 2 artiklan a alakohdassa tarkoitetun väliaikaisen toimihenkilön työsopimustaan jatkettaisiin

      Vaatimukset

               —

               On kumottava OLAFin pääjohtajan 11.2.2011 tekemä päätös, jolla hylättiin kantajan vaatimus siitä, että hänen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 2 artiklan a alakohdassa tarkoitetun väliaikaisen toimihenkilön työsopimustaan jatkettaisiin.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-172/04: Telefónica, S.A:n 17.5.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (SMHV) vastaan nostama kanne

text:
               10.7.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/15

         Telefónica, S.A:n 17.5.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (SMHV) vastaan nostama kanne
   (Asia T-172/04)
   (2004/C 179/30)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Telefónica, S.A., kotipaikka Madrid, on nostanut 17.5.2004 kanteen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (SMHV) vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Andrea Sirimarco.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               Kumoaa SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 12.3.2004 asiassa R 676/2002-1 antaman riidanalaisen ratkaisun

               —

               Hyväksyy yhteisön tavaramerkin nro 1.694.157 ”EMERGIA” (kuvamerkki) rekisteröimisen kansainvälisen luokittelun luokkaan 38 kuuluvia ”sellaisia televiestintäpalveluita varten, joissa merenalaisten kaapeliverkkojen avulla sähköisesti siirretään ääntä, tietoja ja kuvaa”, ja

               —

               Velvoittaa SMHV:n ja sitä avustaneen osapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               Kantaja.

               Haettu tavaramerkki:

               ”Emergia” kuvamerkki — hakemus nro 1.694.147 luokkiin 9, 38 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten.

               Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               D. Branch.

               Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu.

               Yhteisön sanamerkki ”EMERGEA” muun muassa luokkaan 38, ”kansallisten ja kansainvälisten verkkojen avulla suoritettavat telepalvelut ja tietokonepäätteiden avulla tapahtuva viestintä”, kuuluvia tavaroita ja palveluita varten.

               Väiteosaston ratkaisu:

               Väitteen osittainen hyväksyminen sillä perusteella, että väite koski luokkaan 38, ”televiestintäpalvelut, tietoliikenneverkkojen avulla tapahtuvat viestintäpalvelut”, kuuluvia palveluita.

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Valituksen hylkääminen.

               Kanneperusteet:

               Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheellinen soveltaminen (sekaannusvaara).


title: Asia T-559/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.7.2012 — Laboratoire Garnier v. SMHV (natural beauty) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin natural beauty rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)

text:
               18.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 250/13

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.7.2012 — Laboratoire Garnier v. SMHV (natural beauty)
   (Asia T-559/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus kuviomerkin natural beauty rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)
   2012/C 250/23
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Laboratoire Garnier et Cie (Pariisi, Ranska) (edustajat: aluksi asianajajat R. Dissmann ja A. Steegmann, sitten asianajaja R. Dissman)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: V. Melgar)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 23.9.2010 antamasta päätöksestä (asia R 971/2010-1), joka koski Hakemus kuviomerkin natural beauty rekisteröimistä yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Laboratoire Garnier et Cie velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 38, 5.2.2011.


title: Asia T-271/16: Kanne 30.5.2016 – Pempe v. EUIPO – Marshall Amplification (THOMAS MARSHALL GARMENTS OF LEGENDS)

text:
               11.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 251/45

         Kanne 30.5.2016 – Pempe v. EUIPO – Marshall Amplification (THOMAS MARSHALL GARMENTS OF LEGENDS)
   (Asia T-271/16)
   (2016/C 251/52)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Yusuf Pempe (Créteil, Ranska) (edustaja: asianajaja A. Vivès-Albertini)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Marshall Amplification plc (Milton Keynes, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosat ”THOMAS MARSHALL GARMENTS OF LEGENDS” – Rekisteröintihakemus nro 11 570 264

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 16.3.2016 asiassa R 376/2015-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               hylkää väitteen kokonaisuudessaan

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 käyttöä koskevaa näyttöä ja tavaramerkkien välistä sekaannusvaaraa koskevia säännöksiä on rikottu.


title: Asia T-250/08: Kanne 18.6.2008 — Batchelor v. komissio

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/64

         Kanne 18.6.2008 — Batchelor v. komissio
   (Asia T-250/08)
   (2008/C 209/113)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Edward William Batchelor (Bryssel, Belgia) (edustajat: solicitor F. Young, barrister A. Barav ja asianajaja D. Reymond)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on kumottava asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun asetuksen 8 artiklan 3 kohdan mukainen implisiittinen kielteinen päätös, jonka Euroopan yhteisöjen komission katsotaan tehneen 9.4.2008, ja komission 16.5.2008 tekemä nimenomainen kielteinen päätös, joka koskee Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43) nojalla esitettyä pyyntöä saada tutustua asiakirjoihin,

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan omat oikeudenkäyntikulunsa ja kantajan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Tämä EY 230 artiklan mukainen kumoamiskanne koskee asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (1) (”asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annettu asetus”) mukaista 9.4.2008 tehtyä komission implisiittistä päätöstä ja komission 16.5.2008 tekemää nimenomaista päätöstä, joilla komissio hylkäsi kantajan pyynnön saada tutustua asiakirjoihin, jotka liittyvät tiettyjen televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun neuvoston direktiivin 89/552/ETY 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti toteutettujen toimenpiteiden ilmoittamiseen.
   Kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä rikotaan EY 253 artiklaa ja asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun asetuksen 7 artiklan 1 kohtaa ja 8 artiklan 1 kohtaa, ja näin ollen olennaista muotovaatimusta, koska siinä ei perustella riittävällä tavalla päätöstä, jolla evättiin oikeus saada tutustua pyynnön kohteena oleviin asiakirjoihin. Lisäksi kantaja väittää, että evätessään oikeuden saada tutustua pyydettyihin asiakirjoihin, riidanalaisella päätöksellä rikotaan EY 255 artiklaa ja asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun asetuksen 1 artiklan a kohtaa, 2 artiklan 1 ja 2 kohtaa ja 4 artiklan 1–6 kohtaa. Erityisesti kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä rikotaan asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annettua asetusta, koska siinä todetaan, että 4 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan ja 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisen ja kolmannen luetelmakohdan mukaisia poikkeuksia oli sovellettava, ja lopuksi, että riidanalaisella päätöksellä rikotaan asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun asetuksen 4 artiklan 6 kohtaa, koska siinä ei perustella sitä, minkä vuoksi oikeus saada tutustua pyynnön kohteena oleviin asiakirjoihin evättiin osittain.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).


title: Asia T-235/07: Kanne 4.7.2007 — Bavaria v. komissio

text:
               8.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/40

         Kanne 4.7.2007 — Bavaria v. komissio
   (Asia T-235/07)
   (2007/C 211/76)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Bavaria NV (edustajat: asianajajat O. W. Brouwer, D. Mes ja A. C. E. Stoffer)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               komission 18.4.2007 tekemä päätös EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan soveltamista koskevasta menettelystä (asia N:o COMP/B-2/37.766 — Alankomaiden olutmarkkinat) on kumottava kokonaan tai osittain Bavaria NV:tä koskevilta osin

               —

               toissijaisesti, Bavaria NV:n maksettavaksi määrätyn sakon määrää on alennettava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja riitauttaa EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan soveltamista koskevasta menettelystä (asia N:o COMP/B-2/37.766 — Alankomaiden olutmarkkinat) 18.4.2007 tehdyn komission päätöksen, jolla kantajan maksettavaksi määrätään sakko.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi ensinnäkin siihen, että hyvän hallinnon periaatetta on loukattu, koska komissio ei ole suorittanut kattavaa, huolellista ja puolueetonta tutkimusta.
   Toiseksi kantaja vetoaa siihen, että komissio on rikkonut EY 81 artiklaa, koska se on tehnyt ilmeisiä arviointivirheitä, soveltanut lainsäädäntöä virheellisesti rikkomisen yhteydessä, jättänyt ottamatta huomioon syyttömyysolettaman ja laillisuusperiatteen sekä laiminlyönyt EY 253 artiklan mukaisen perusteluvelvollisuuden.
   Kolmanneksi komissio on määrittänyt rikkomisen keston virheellisesti.
   Neljänneksi komissio on kantajan maksettavaksi määrätyn sakon määrää vahvistaessaan rikkonut asetuksen N:o 1/2003 (1) 23 artiklaa ja kyseiseen säännökseen perustuvia sakkoja koskevia suuntaviivoja (2) sekä loukannut yhdenvertaisuusperiaatetta ja suhteellisuusperiaatetta.
   Kantaja vetoaa viidenneksi siihen, että komission tutkimus on kestänyt selvästi pidempään kuin mitä voidaan pitää kohtuullisena, koska tutkimukseen on kulunut lähes seitsemän vuotta.
   Kuudenneksi kantaja vetoaa olennaisten muotomääräysten rikkomiseen ja hyvän hallinnon periaatteen ja puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen sillä perusteella, ettei kantajalle ole annettu tilaisuutta tutustua sellaisiin vastauksiin, joita muut panimot esittivät riidanalaisten seikkojen osalta, ja komission sellaiseen aineistoon, jolla oli ratkaiseva merkitys kantajan puolustuksen kannalta.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL L 1, s. 1).

      (2)  Komission tiedonanto — Suuntaviivat asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan ja EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan 5 kohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennassa (EYVL 1998, C 9, s. 3).


title: Asia C-266/05 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 1.2.2007 — Jose Maria Sison v. Euroopan unionin neuvosto (Muutoksenhaku — Oikeus tutustua toimielinten asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Poikkeukset — Yleinen etu — Yleinen turvallisuus — Kansainväliset suhteet — Asiakirjat, jotka ovat olleet pohjana neuvoston päätökselle, jolla otetaan käyttöön tiettyihin henkilöihin kohdistuvia rajoittavia toimenpiteitä terrorismin torjumiseksi — Arkaluonteiset asiakirjat — Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen — Kieltäytyminen ilmoittamasta, mistä valtioista tietyt näistä asiakirjoista ovat peräisin)

text:
               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/4

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 1.2.2007 — Jose Maria Sison v. Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-266/05 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Oikeus tutustua toimielinten asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Poikkeukset - Yleinen etu - Yleinen turvallisuus - Kansainväliset suhteet - Asiakirjat, jotka ovat olleet pohjana neuvoston päätökselle, jolla otetaan käyttöön tiettyihin henkilöihin kohdistuvia rajoittavia toimenpiteitä terrorismin torjumiseksi - Arkaluonteiset asiakirjat - Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen - Kieltäytyminen ilmoittamasta, mistä valtioista tietyt näistä asiakirjoista ovat peräisin)
   (2007/C 82/07)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittaja: Jose Maria Sison (edustaja: avocat J. Fermon)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bauer ja E. Finnegan)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-110/03, T-150/03 ja T-405/03, Sison v. neuvosto, 26.4.2005 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi vaatimuksen kumota neuvoston päätös, jolla evättiin valittajan tekemä pyyntö saada tutustua tiettyihin asiakirjoihin, joihin neuvosto on vedonnut tehdessään päätöksen 2002/848/EY tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta ja päätöksen 2002/460/EY kumoamisesta (EYVL L 295, s. 12)
   Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Sison velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 243, 1.10.2005.


title: Asia C-563/07: Yhteisöjen tuomioistuimen viidennen jaoston puheenjohtajan määräys 18.8.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Maltan tasavalta

text:
               6.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 313/22

         Yhteisöjen tuomioistuimen viidennen jaoston puheenjohtajan määräys 18.8.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Maltan tasavalta
   (Asia C-563/07) (1)

   (2008/C 313/37)

      Oikeudenkäyntikieli: englanti

   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 51, 23.2.2008.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 11 päivänä joulukuuta 2003 asiassa T-306/00: Conserve Italia Soc. coop. rl vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Maatalous – EMOTR – Taloudellisen tuen vähentäminen – Perustelut – Tosiseikkojen virheellinen arviointi – Suhteellisuusperiaate)

text:
3.4.2004                  FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                              C 85/23
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                  TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                    TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                    11 päivänä joulukuuta 2003                                              13 päivänä tammikuuta 2004
                                                                         asiassa T-67/01, JCB Service vastaan Euroopan yhteisöjen
asiassa T-306/00: Conserve Italia Soc. coop. rl vastaan                                                 komissio (1)
                 Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                                                                                (Kilpailu – EY 81 artikla – Jakelusopimukset)
(Maatalous – EMOTR – Taloudellisen tuen vähentäminen –
Perustelut – Tosiseikkojen virheellinen arviointi – Suhteelli-                                        (2004/C 85/44)
                             suusperiaate)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                            (2004/C 85/43)
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)                      Asiassa T-67/01, JCB Service, kotipaikka Rocester, Stafford-
                                                                         shire (Yhdistynyt kuningaskunta), edustajinaan R. Fowler, QC,
                                                                         barrister R. Anderson, solicitor L. Carstensen ja aluksi solicitor
                                                                         M. Israel, sittemmin solicitor S. Smith, prosessiosoite Luxem-
                                                                         burgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
Asiassa T-306/00, Conserve Italia Soc. coop. rl, kotipaikka San          nään A. Whelan ja S. Rating), jossa kantaja vaatii ensimmäisen
Lazzaro di Savena (Italia), edustajinaan asianajajat M. Averani,         oikeusasteen tuomioistuinta ensisijaisesti kumoamaan EY:n
A. Pisaneschi ja S. Zunarelli, prosessiosoite Luxemburgissa,             perustamissopimuksen 81 artiklan soveltamisesta (Asia
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään L. Vi-               COMP.F.1/35.918 – JCB) 21.12.2000 tehdyn komission pää-
saggio, avustajanaan asianajaja M. Moretto, prosessiosoite               töksen 2002/190/EY (EYVL 2002, L 69, s. 1) ja toissijaisesti
Luxemburgissa, jossa kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäi-           kumoamaan osittain saman päätöksen ja samalla alentamaan
sen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa 11.7.2000 tehdyn                    JCB Servicelle määrättyä sakkoa, yhteisöjen ensimmäisen oi-
komission päätöksen K(2000) 1752, jolla vähennettiin hank-               keusasteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien ko-
keelle nro 88.41.IT.002.0, jonka nimi on Alsenossa (Piacenza)            koonpanossa: jaoston puheenjohtaja B. Vesterdorf sekä tuoma-
sijaitsevan hedelmä- ja vihannestuotteiden jalostuslaitoksen             rit J. Azizi ja H. Legal; kirjaaja: hallintovirkamies J. Plingers,
tekninen nykyaikaistaminen, EMOTR:n ohjausosastosta myön-                on 13.1.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
nettyä taloudellista tukea, ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-           seuraava:
tuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-
johtaja R. García Valdecasas sekä tuomarit P. Lindh ja
                                                                         1)     EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan soveltamisesta (Asia
J. D. Cooke, kirjaaja: hallintovirkamies J. Plingers, on antanut
                                                                                COMP.F.1/35.918 – JCB) 21.12.2000 tehdyn komission
11.12.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                                päätöksen 2002/190/EY 1 artiklan c alakohta, d alakohta ja
                                                                                e alakohta sekä 3 artiklan d alakohta ja e alakohta kumotaan.
1)     Hankkeelle nro 88.41.IT.002.0, jonka nimi on ”Alsenossa
       (Piacenza) sijaitsevan hedelmä- ja vihannestuotteiden jalostus-   2)     Kantajalle päätöksen 2002/190/EY 4 artiklassa määrätyn
       laitoksen tekninen nykyaikaistaminen”, EMOTR:n ohjausosas-               sakon määrä alennetaan 30 miljoonaan euroon.
       tosta myönnetyn taloudellisen tuen vähentämisestä 11 päivänä
       heinäkuuta 2000 tehty komission päätös K(2000) 1752               3)     Lausunnon antaminen vaatimuksista, jotka koskevat niiden
       kumotaan.                                                                tiettyjen asiakirja-aineistoon kuuluvien asiakirjojen toimitta-
                                                                                mista, joiden osalta hallinnollisessa menettelyssä oli todettu,
                                                                                että niihin ei ole oikeutta tutustua, raukeaa.
2)     Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoite-
       taan korvaamaan neljä viidesosaa kantajan oikeudenkäyntiku-
                                                                         4)     Kanne hylätään muilta osin.
       luista.
                                                                         5)     Kantaja vastaa kolmesta neljänneksestä omista oikeudenkäynti-
3)     Kantaja vastaa yhdestä viidesosasta omista oikeudenkäyntiku-             kuluistaan.
       luistaan.
                                                                         6)     Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja yhdestä
                                                                                neljänneksestä kantajan oikeudenkäyntikuluista.
(1) EYVL C 355, 9.12.2000.
                                                                         (1) EYVL C 186, 30.6.2001.


title: Asia F-31/16: Kanne 22.6.2016 – ZZ v. Cedefop

text:
               16.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/47

         Kanne 22.6.2016 – ZZ v. Cedefop
   (Asia F-31/16)
   (2016/C 296/59)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja S. Pappas)

      Vastaaja: Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus (Cedefop)

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Nimittävän viranomaisen sen päätöksen kumoaminen, jolla kantajan nimi päätettiin olla merkitsemättä Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskuksen (Cedefop) vuoden 2015 ylennyskaudelta laatimaan ylennettyjen virkamiesten luetteloon, ja vaatimus aineettoman sekä aineellisen vahingon korvaamisesta.

      Vaatimukset

               —

               Nimittävän viranomaisen 4.11.2015 tekemä, kantajan nimittämättä jättämistä koskeva päätös on kumottava;

               —

               Cedefop on velvoitettava korvaamaan aiheutettu vahinko;

               —

               Cedefop on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia F-44/05: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 25.9.2008 — Guido Strack v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Palvelukseen ottaminen — Ilmoitus avoimesta virasta — Hakemuksen hylkääminen — Kumoamiskanne ja vahingonkorvauskanne — Tutkittavaksi ottaminen — Oikeussuojan tarve — Eläkkeellä oleminen — Ennakkovalintaelin — Kokoonpano — Uusien säännösten ajallinen soveltamisala — Riippumattomuus — Puolueettomuus — Päätöksen tiedoksiantaminen)

text:
               8.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 285/54

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 25.9.2008 — Guido Strack v. komissio
   (Asia F-44/05) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Palvelukseen ottaminen - Ilmoitus avoimesta virasta - Hakemuksen hylkääminen - Kumoamiskanne ja vahingonkorvauskanne - Tutkittavaksi ottaminen - Oikeussuojan tarve - Eläkkeellä oleminen - Ennakkovalintaelin - Kokoonpano - Uusien säännösten ajallinen soveltamisala - Riippumattomuus - Puolueettomuus - Päätöksen tiedoksiantaminen)
   (2008/C 285/96)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Guido Strack (Köln, Saksa) (edustaja: aluksi asianajaja J. Mosar, sittemmin asianajaja M. Wehrheim, sittemmin asianajaja F. Gengler ja lopuksi asianajaja P. Goergen)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Berscheid ja H. Kraemer)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Toisaalta komission sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla on hylätty kantajan hakemus yksikön ”Tarjouskilpailut ja sopimukset” päällikön virkaan ja nimitetty toinen hakija kyseiseen virkaan, ja toisaalta vahingonkorvausvaatimus
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne sellaisen päätöksen kumoamisesta, jolla A nimitettiin Euroopan yhteisöjen julkaisutoimiston yksikön ”Tarjouskilpailut ja sopimukset” päällikön virkaan, jätetään tutkimatta.

               2)

               Päätös, jolla hylättiin Guido Strackin hakemus Euroopan yhteisöjen julkaisutoimiston yksikön ”Tarjouskilpailut ja sopimukset” päällikön virkaan, kumotaan.

               3)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan suorittamaan kantajalle 2 000 euroa vahingonkorvausta..

               4)

               Kanne hylätään muilta osin.

               5)

               Guido Strack vastaa puolesta omia oikeudenkäyntikulujaan.

               6)

               Euroopan yhteisöjen komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan puolet Guido Strackin oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 205, 20.8.2005, s. 28 (alun perin Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa numerolla T-225/05 rekisteröity asia, joka siirrettiin 15.12.2005 annetulla määräyksellä Euroopan unionin virkamiestuomioistuimeen).


title: Asia C-39/07: Kanne 1.2.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta

text:
               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/18

         Kanne 1.2.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-39/07)
   (2007/C 82/33)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: H. Støvalbæk ja R. Vidal Puig)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä 21.12.1998 annetun neuvoston direktiivin 89/48/ETY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut kaikkia tarpeellisia toimenpiteitä tämän direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä sairaala-apteekin proviisorin ammatin osalta

               —

               Espanjan kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Espanjalainen ”farmacéutico hospitalario ”-tutkintotodistus (sairaala-apteekin proviisori) on direktiivin 89/48/ETY mukainen ”tutkintotodistus”, koska

                           —

                           Kyseessä on Espanjan laissa määritellyn toimivaltaisen viranomaisen myöntämä tutkintotodistus

                           —

                           Tutkintotodistuksella osoitetaan, että henkilö on suorittanut vähintään kolmivuotisen keskiasteen jälkeisen korkea-asteen koulutuksen, ottaen huomioon, että Faramcéutico hospitalario -tutkintotodistuksen myöntämiseksi henkilöllä on oltava Licenciado en Farmacia -yliopistotutkinto (proviisori), hän on suorittanut kokonaan vastaavan erikoisalan koulutuksen ja läpäissyt loppukokeen

                           —

                           Tutkintotodistuksella osoitetaan, että sen haltijalla on tarvittava pätevyys sairaala-apteekin proviisorin ammatin harjoittamiseksi Espanjassa

               2.

               Samalla tavoin sairaala-apteekin proviisorin ammatti on Espanjassa direktiivin 89/48/ETY mukainen ”säännelty ammatti”

               3.

               Tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta sekä toimenpiteistä sijoittautumisvapauden tehokkaan käyttämisen helpottamiseksi farmasian alalla 16.9.1985 annettua neuvoston direktiiviä 85/433/ETY (2) ei sovelleta sairaala-apteekin proviisorin ammattiin.

               4.

               Näin ollen Espanjan kuningaskunta oli velvollinen saattamaan direktiivin 89/48/ETY osaksi kansallista oikeusjärjestystä sairaala-apteekin proviisorin ammatin osalta. Koska se ei toteuttanut tätä varten tarpeellisia toimenpiteitä 4.1.1991 mennessä, Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut kyseisen direktiivin mukaisia velvoitteitaan.

      (1)  EYVL L 19, 24.1.1989, s. 16.

      (2)  EYVL L 253, s. 37.


title: Asia C-236/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 3.6.2008 — Google France ja Google Inc. v. Louis Vuitton Malletier

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/26

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 3.6.2008 — Google France ja Google Inc. v. Louis Vuitton Malletier
   (Asia C-236/08)
   (2008/C 209/39)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Cour de cassation, Ranska (kaupallisten ja taloudellisten asioiden jaosto)
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Google France ja Google Inc.

      Vastaaja: Louis Vuitton Malletier
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY (1) 5 artiklan 1 kohdan a ja b alakohtaa ja yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (2) 9 artiklan 1 kohdan a ja b alakohtaa tulkittava siten, että maksullisen indeksointipalvelun tarjoaja, joka luovuttaa mainostajien käyttöön hakusanoja, joissa toistetaan tai jäljitellään rekisteröityjä tavaramerkkejä, ja järjestää indeksointisopimuksen avulla näiden hakusanojen perusteella toteutettavan sellaisten sponsoroitujen linkkien luomisen ja etuoikeutetun esillepanon, jotka johtavat internetsivuille, joilla tarjotaan myytäväksi väärennettyjä tavaroita, käyttää näitä tavaramerkkejä tavalla, joka tavaramerkin haltijalla on oikeus kieltää?

               2)

               Jos tavaramerkit ovat tunnettuja, voiko tavaramerkkien haltija kieltää direktiivin 5 artiklan 2 kohdan ja asetuksen 9 artiklan 1 kohdan nojalla, että niitä käytetään tällä tavoin?

               3)

               Jos tällainen käyttö ei ole käyttöä, joka tavaramerkin haltijalla on oikeus kieltää direktiivin ja asetuksen nojalla, voidaanko katsoa, että maksullisen indeksointipalvelun tarjoaja tarjoaa tietoyhteiskunnan palvelua, jonka yhteydessä palvelun vastaanottajan toimittamia tietoja tallennetaan 8.6.2000 annetun direktiivin 2000/31 (3) 14 artiklassa tarkoitetulla tavalla, siten että palvelun tarjoajan vastuu ei voi syntyä ennen kuin tavaramerkin haltija on ilmoittanut sille, että mainostaja käyttää merkkiä lainvastaisella tavalla?

      (1)  EYVL 1989, L 40, s. 1.

      (2)  EYVL L 1994, L 11, s. 1.

      (3)  Tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaupankäyntiä, sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista 8.6.2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/31/EY (”Direktiivi sähköisestä kaupankäynnistä”) (EYVL L 178, s. 1).


title: Asia C-35/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 8.5.2014 (Corte suprema di cassazionen (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – ASS.I.CA. – Associazione Industriali delle Carni e dei Salumi ja Krafts Foods Italia SpA v. Associazioni fra produttori per la tutela del ”Salame Felino” ym. (Maatalous — Maataloustuotteet ja elintarvikkeet — Asetus (ETY) N:o 2081/92 — 2 artikla — Maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suoja — Asiallinen soveltamisala — Maan sisäinen suoja — Yhteisön rekisteröintiä ei ole — Seuraukset — Sellaisiin tuotteisiin liittyvien nimitysten suoja, joiden ominaisuuksilla ei ole erityistä yhteyttä niiden maantieteelliseen alkuperään — Edellytykset)

text:
               30.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 202/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 8.5.2014 (Corte suprema di cassazionen (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – ASS.I.CA. – Associazione Industriali delle Carni e dei Salumi ja Krafts Foods Italia SpA v. Associazioni fra produttori per la tutela del ”Salame Felino” ym.
   (Asia C-35/13) (1)

   ((Maatalous - Maataloustuotteet ja elintarvikkeet - Asetus (ETY) N:o 2081/92 - 2 artikla - Maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suoja - Asiallinen soveltamisala - Maan sisäinen suoja - Yhteisön rekisteröintiä ei ole - Seuraukset - Sellaisiin tuotteisiin liittyvien nimitysten suoja, joiden ominaisuuksilla ei ole erityistä yhteyttä niiden maantieteelliseen alkuperään - Edellytykset))
   2014/C 202/09
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte suprema di cassazione

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: ASS.I.CA. – Associazione Industriali delle Carni e dei Salumi ja Krafts Foods Italia SpA

      Vastapuolet: Associazioni fra produttori per la tutela del ”Salame Felino”, La Felinese Salumi SpA, Salumificio Monpiù Srl, Salumi Boschi F.lli SpA, Gualerzi SpA, Alinovi Tullio di Alinovi Giorgio & C. Snc, Salumificio Gastaldi di Gastaldi Franco e C. Snc, Boschi Cav. Umberto SpA, Fereoli Mario & Figlio Snc, Salumificio Ducale Snc di Morini & Tortini, Fereoli Gino & Figlio Snc, Ronchei Srl ja Salumificio B.R.B. Snc

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö – Corte suprema di cassazione – Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 14.7.1992 annetun neuvoston asetuksen 2081/92 (EYVL L 208, s. 1) 2 artiklan tulkinta – Alkuperänimitys, jota ei ole rekisteröity ja jonka osalta ei ole juridisesti sitovaa toimea, jossa määritettäisiin maantieteellisen tuotantoalueen rajat, tuotantoa koskevat ehdot ja mahdolliset edellytykset, jotka tuottajien on täytettävä voidakseen saada oikeuden käyttää kyseistä nimitystä – Mahdollisuus kieltää jäsenvaltion alueella vilpillisenä kilpailuna tämän nimityksen käyttö sellaisten kansallisten tuotteiden osalta, jotka eivät ole peräisin alueilta, joihin nimitys viittaa

      Tuomiolauselma

   Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 14.7.1992 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 2081/92, sellaisena kuin se on muutettuna 17.3.1997 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 535/97, on tulkittava siten, ettei sillä suojata maantieteellistä nimitystä, jota ei ole rekisteröity yhteisössä, mutta tätä voidaan tarvittaessa suojata kansallisella lainsäädännöllä, joka koskee sellaisiin tuotteisiin liittyviä maantieteellisiä nimityksiä, joiden ominaisuuksilla ei ole erityistä yhteyttä niiden maantieteelliseen alkuperään, kuitenkin sillä edellytyksellä, että yhtäältä tämän lainsäädännön soveltamisella ei vaaranneta asetuksella N:o 2081/92, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 535/97, tavoiteltuja päämääriä ja että toisaalta sillä ei rajoiteta EY 28 artiklassa tarkoitettua tavaroiden vapaata liikkuvuutta, minkä tutkiminen on kansallisen tuomioistuimen asiana.

      (1)  EUVL C 86, 23.3.2013.


title: Asia T-228/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.10.2015 – CBM v. SMHV – Aeronautica Militare (TRECOLORE) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin TRECOLORE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat yhteisön tavaramerkeiksi ja kansallisiksi tavaramerkeiksi rekisteröidyt sanamerkit ja kuviomerkit FRECCE TRICOLORI — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               30.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 398/48

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.10.2015 – CBM v. SMHV – Aeronautica Militare (TRECOLORE)
   (Asia T-228/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin TRECOLORE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat yhteisön tavaramerkeiksi ja kansallisiksi tavaramerkeiksi rekisteröidyt sanamerkit ja kuviomerkit FRECCE TRICOLORI - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2015/C 398/60)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: CBM Creative Brands Marken GmbH (Zürich, Sveitsi) (edustajat: asianajajat U. Lüken, M. Grundmann ja N. Kerger)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Aeronautica Militare – Stato Maggiore (Rooma, Italia)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 29.1.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 594/2013-1), joka liittyy Aeronautica Militare – Stato Maggioren ja CBM Creative Brands Marken GmbH:n väliseen väitemenettelyyn.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               CBM Creative Brands Marken GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 245, 28.7.2014.


title: Asia T-35/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 11.9.2007 — Honig-Verband v. komissio (Kumoamiskanne — Asetus (EY) N:o 1854/2005 — Suojattu maantieteellinen merkintä — Miel de Provence — Yleisesti sovellettava toimi — Toimi ei koske kantajia erikseen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               24.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/27

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 11.9.2007 — Honig-Verband v. komissio
   (Asia T-35/06) (1)

   (Kumoamiskanne - Asetus (EY) N:o 1854/2005 - Suojattu maantieteellinen merkintä - Miel de Provence - Yleisesti sovellettava toimi - Toimi ei koske kantajia erikseen - Tutkimatta jättäminen)
   (2007/C 283/48)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Honig-Verband eV (Hampuri, Saksa) (edustajat: asianajajat M. Hagenmeyer ja T. Teufer)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: F. Erlbacher ja B. Doherty)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Nimityksen kirjaamisesta suojattujen alkuperänimitysten ja suojattujen maantieteellisten merkintöjen rekisteriin annetun asetuksen (EY) N:o 2400/96 liitteen täydentämisestä [Miel de Provence (SMM)] 14.11.2005 annetun asetuksen (EY) N:o 1854/2005 (EUVL L 297, s. 3) kumoamista koskeva vaatimus
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 86, 8.4.2006.


title: Asia C-513/04: Rechtbank van Eerste Aanleg te Gentin 1.12.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Kerckhaert-Morres vastaan Belgian valtio

text:
               5.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 57/14

         Rechtbank van Eerste Aanleg te Gentin 1.12.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Kerckhaert-Morres vastaan Belgian valtio
   (Asia C-513/04)
   (2005/C 57/28)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Rechtbank van Eerste Aanleg te Gent on pyytänyt 1.12.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 15.12.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Kerckhaert-Morres vastaan Belgian valtio seuraavaan kysymykseen:
   Onko EY:n perustamissopimuksen 56 artiklan 1 kohtaa (joka riidassa kyseessä olevien tosiseikkojen tapahtumahetkellä oli EY:n perustamissopimuksen 73 b artiklan 1 kohta) tulkittava siten, että sellainen rajoitus on kielletty, joka on seurausta jäsenvaltion (nyt esillä olevassa tapauksessa Belgian) tuloverolainsäädännön tietystä säännöksestä, jonka mukaan sekä tähän jäsenvaltioon sijoittautuneiden että muihin kuin tähän jäsenvaltioon sijoittautuneiden yhtiöiden osakkeiden tai osuuksien perusteella saaduista osinkotuloista osakkeen- tai osuudenhaltijaa verotetaan saman yhtenäisen verokannan mukaan, mutta jonka mukaan muuhun kuin tähän ensiksi mainittuun jäsenvaltioon sijoittautuneen yhtiön osakkeiden tai osuuksien perusteella saatujen osinkotulojen osalta ei sallita tässä toisessa jäsenvaltiossa kannetun lähdeveron vähentämistä?


title: Asia C-282/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 24.1.2012 (Cour de cassationin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Maribel Dominguez v. Centre informatique du Centre Ouest Atlantique ja Préfet de la région Centre (Sosiaalipolitiikka — Direktiivi 2003/88/EY — 7 artikla — Oikeus palkalliseen vuosilomaan — Kansallisessa lainsäädännössä säädetty edellytys oikeuden saamiseksi — Työntekijän poissaolo — Poissaolon luonteen perusteella määritetty lomaoikeuden pituus — Direktiivin 2003/88 kanssa ristiriidassa oleva kansallinen säännöstö — Kansallisen tuomioistuimen rooli)

text:
               10.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 73/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 24.1.2012 (Cour de cassationin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Maribel Dominguez v. Centre informatique du Centre Ouest Atlantique ja Préfet de la région Centre
   (Asia C-282/10) (1)

   (Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 2003/88/EY - 7 artikla - Oikeus palkalliseen vuosilomaan - Kansallisessa lainsäädännössä säädetty edellytys oikeuden saamiseksi - Työntekijän poissaolo - Poissaolon luonteen perusteella määritetty lomaoikeuden pituus - Direktiivin 2003/88 kanssa ristiriidassa oleva kansallinen säännöstö - Kansallisen tuomioistuimen rooli)
   2012/C 73/03
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour de cassation

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Maribel Dominguez

      Vastaajat: Centre informatique du Centre Ouest Atlantique ja Préfet de la région Centre

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Cour de cassation (Ranska) — Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY (EUVL L 299, s. 9) 7 artiklan tulkinta — Työntekijöiden palkallinen vuosiloma — Vuosilomaoikeuden syntyminen riippumatta työntekijän poissaolon luonteesta ja kestosta — Kansallinen säännöstö, jossa palkallisen vuosiloman myöntämisen edellytyksenä on vähintään kymmenen päivän tosiasiallinen työskentely viitevuoden aikana — Kansallisella tuomioistuimella oleva velvollisuus jättää soveltamatta unionin oikeuden vastaisia kansallisia säännöksiä

      Tuomiolauselma

               1)

               Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansallisille säännöksille tai käytännöille, joiden mukaan palkallista vuosilomaa koskevan oikeuden edellytyksenä on vähintään kymmenen päivän tai yhden kuukauden tosiasiallinen työskentely viitekauden aikana.

               2)

               Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkastettava, voiko se ottamalla huomioon kansallisen oikeuden kokonaisuudessaan, erityisesti työoikeuskoodeksin L. 223-4 §:n, ja soveltamalla siinä hyväksyttyjä tulkintamenetelmiä taatakseen direktiivin 2003/88 7 artiklan täyden tehokkuuden ja päätyäkseen ratkaisuun, joka on direktiivillä tavoitellun päämäärän mukainen, tulkita tätä lainsäädäntöä niin, että työntekijän poissaolo työstä työmatkatapaturman vuoksi voidaan rinnastaa johonkin työoikeuskoodeksin kyseisessä pykälässä mainituista esimerkkitapauksista.
               Jos tällainen tulkinta ei ole mahdollinen, kansallisen tuomioistuimen on tarkastettava, voidaanko direktiivin 2003/88 7 artiklan 1 kohdan välittömään oikeusvaikutukseen vedota pääasian vastaajia vastaan näiden oikeudellisen luonteen perusteella.
               Jos kansallinen tuomioistuin ei voi saavuttaa direktiivin 2003/88 7 artiklassa säädettyä tulosta, asianosainen, jonka oikeuksia on loukattu, koska kansallinen oikeus on ristiriidassa unionin oikeuden kanssa, voi kuitenkin vedota yhdistetyissä asioissa C-6/90 ja C-9/90, Francovich ym., 19.11.1991 annettuun tuomioon saadakseen korvauksen kärsimästään vahingosta.

               3)

               Direktiivin 2003/88 7 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä kansalliselle säännökselle, jossa säädetään sen mukaan, mikä on sairauslomalla olevan työntekijän poissaolon syy, palkallisen vuosiloman kestosta, joka on pidempi tai yhtä pitkä kuin kyseisellä direktiivillä taattu neljän viikon vähimmäisaika.

      (1)  EUVL C 234, 28.8.2010.


title: Asia C-206/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 13.4.2016 – Marco Tronchetti Provera SpA ym. v. Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

text:
               11.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 251/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 13.4.2016 – Marco Tronchetti Provera SpA ym. v. Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
   (Asia C-206/16)
   (2016/C 251/08)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Marco Tronchetti Provera SpA, Antares European Fund Limited, Antares European Fund II Limited, Antares European Fund LP, Luca Orsini Baroni, UniCredit SpA ja Lauro Sessantuno SpA

      Vastapuoli: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      Ennakkoratkaisukysymys

   Ovatko julkisista ostotarjouksista 21.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/25/EY (1) 5 artiklan 4 kohdan toinen alakohta yhdessä tämän direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa säädettyjen yleisten periaatteiden kanssa sekä oikeusvarmuutta, luottamuksensuojaa, suhteellisuutta, kohtuutta, avoimuutta ja syrjintäkieltoa koskevat unionin oikeuden yleiset periaatteet esteenä 6.2.1996 annetun lain nro 52 8 ja 21 §:ssä tarkoitetusta rahoitusalaa koskevasta yhtenäissäädöksestä 24.2.1998 annetun asetuksen nro 58 (decreto legislativo n. 58 – Testo unico delle disposizioni in materia di intermediazione finanziaria), sellaisena kuin se on myöhemmin muutettuna, 106 §:n 3 momentin d kohdan 2 alakohdan ja 24.2.1998 annetun asetuksen nro 58 täytäntöön panemiseksi annetusta arvopapereiden liikkeeseenlaskijoita koskevasta määräyksestä 14.5.1999 tehdyn Commissione Nazionale per le Società e la Borsan (Consob) päätöksen nro 11971 (deliberazione n. 11971 – Regolamento di attuazione del decreto legislativo 24 febbraio 1998, n. 58, concernente la disciplina degli emittenti), sellaisena kuin se on myöhemmin muutettuna, 47 g §:n kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, siltä osin kuin edellä mainituissa säännöksissä annetaan Consobille toimivalta korottaa edellä mainitussa 106 §:ssä tarkoitettua julkista ostotarjousta siinä tapauksessa, että ”tarjouksen tekijä tai sen kanssa yhdessä toimivat henkilöt ovat harjoittaneet salaista yhteistyötä yhden tai useamman myyjän kanssa”, mutta niissä ei yksilöidä nimenomaisia menettelyjä, jotka täyttävät tämän tunnusmerkistön, eikä siten määritellä selvästi olosuhteita ja perusteita, joissa tai joiden täyttyessä Consobilla on toimivalta oikaista julkisen ostotarjouksen hintaa suuremmaksi?

      (1)  EUVL 2004, L 142, s. 12.


title: Asia C-326/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administratīvā apgabaltiesa (Latvia) on esittänyt 1.7.2015 – ”DNB Banka” AS v. Valsts ieņēmumu dienests

text:
               21.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/26

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administratīvā apgabaltiesa (Latvia) on esittänyt 1.7.2015 – ”DNB Banka” AS v. Valsts ieņēmumu dienests
   (Asia C-326/15)
   (2015/C 311/32)
   Oikeudenkäyntikieli: latvia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administratīvā apgabaltiesa

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja:”DNB Banka” AS

      Vastapuoli: Valsts ieņēmumu dienests

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voiko kyseessä olla direktiivin (1) 132 artiklan 1 kohdan f alakohdassa tarkoitettu riippumaton yhteenliittymä, kun sen jäsenet ovat sijoittautuneet Euroopan unionin eri jäsenvaltioihin, joissa edellä mainittu direktiivin säännös on pantu täytäntöön erilaisin vaatimuksin, jotka eivät ole yhteensopivia?

               2)

               Voiko jäsenvaltio rajoittaa verovelvollisen oikeutta soveltaa direktiivin 132 artiklan 1 kohdan f alakohdassa säädettyä vapautusta, kun verovelvollinen on täyttänyt kaikki edellytykset vapautuksen soveltamiselle omassa jäsenvaltiossaan, mutta kyseinen säännös on pantu täytäntöön yhteenliittymän muiden jäsenten jäsenvaltioiden kansallisessa lainsäädännössä sellaisin rajoituksin, jotka koskevat muiden jäsenvaltioiden verovelvollisten mahdollisuutta soveltaa omassa jäsenvaltiossaan vastaavaa arvonlisäveron vapautusta?

               3)

               Onko sallittua soveltaa direktiivin 132 artiklan 1 kohdan f alakohdassa säädettyä vapautusta palveluihin palvelujen vastaanottajan jäsenvaltiossa, kun tämä vastaanottaja on arvonlisäverovelvollinen ja palvelujen suorittaja, joka on arvonlisäverovelvollinen, on soveltanut toisessa jäsenvaltiossa arvonlisäveroa yleisen järjestelmän mukaisesti eli katsonut, että arvonlisävero näistä palveluista oli kannettava niiden vastaanottajan jäsenvaltiossa direktiivin 196 artiklan mukaisesti?

               4)

               Onko direktiivin 132 artiklan 1 kohdan f alakohdan käsitteellä ”riippumaton yhteenliittymä” tulkittava tarkoitettavan erillistä oikeushenkilöä, jonka olemassaolo on osoitettava erityisellä riippumattoman yhteenliittymän perustamista koskevalla sopimuksella?
               Jos tähän kysymykseen vastataan, että riippumattomana yhteenliittymänä ei ole pidettävä erillistä yhteisöä, onko katsottava, että riippumaton yhteenliittymä on toisiinsa etuyhteydessä olevien yritysten yhteenliittymä, jossa ne vaihtavat tavanomaisen liiketoimintansa yhteydessä keskenään tukipalveluja liiketoimiaan varten, ja voidaanko tällaisen yhteenliittymän olemassaolo osoittaa tehdyillä palvelusopimuksilla tai siirtohintoja koskevilla asiakirjoilla?

               5)

               Voiko jäsenvaltio rajoittaa verovelvollisen oikeutta soveltaa direktiivin 132 artiklan 1 kohdan f alakohdassa säädettyä arvonlisäveron vapautusta, kun verovelvollinen on perinyt liiketoimista lisän siten kuin edellytetään sen jäsenvaltion välitöntä verotusta koskevassa lainsäädännössä, johon se on sijoittautunut?

               6)

               Voidaanko direktiivin 132 artiklan 1 kohdan f alakohdassa säädettyä vapautusta soveltaa palveluihin, joita vastaanotetaan kolmansista maista? Toisin sanoen: voiko direktiivin edellä mainitussa säännöksessä tarkoitetun riippumattoman yhteenliittymän jäsen, joka suorittaa yhteenliittymän sisällä palveluja sen muille jäsenille, olla kolmannen maan verovelvollinen?

      (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1).