title: Asia T-344/03: SAIWA spa:n 2.10.2003 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan nostama kanne

text:
C 304/32                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                          13.12.2003
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–     kumoaa SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan
      9.7.2003 asiassa R 0576/2002-1 tekemän päätöksen                Yhteisön tavaramerkin           BARILLA ALIMENTARE S.p.A.
                                                                      hakija:
–     hylkää DAVID LLOYD -merkin rekisteröintiä luokkaan
      25 koskevan yhteisön tavaramerkkihakemuksen                     Kyseessä oleva yhteisön         Kuvamerkki, joka sisältää sanat
      nro 488.940                                                     tavaramerkki:                   ”SELEZIONE ORO” ja ”BARILLA”
                                                                                –               rekisteröintihakemus
                                                                                nro 289.405 luokan 30 tavaroille:
–     velvoittaa vastaajan tai tätä kannetta vastustavien vasta-
                                                                                ”Elintarvikepastat, jauhot ja vilja-
      puolten korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                pohjaiset tuotteet, leipä, leivon-
                                                                                naiset ja makeiset; hiiva ja leivin-
                                                                                jauhe; kastikkeet (mauste-)”.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                      Tavaramerkin- tai mer-          Kantaja.
                                                                      kinhaltija, jonka oikeu-
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi ovat samat kuin ne,         teen väitemenettelyssä
jotka on esitetty asiassa T-341/03 El Corte Inglés.                   vedotaan:
                                                                      Tavaramerkki tai merk-          Sanamerkit ”ORO” (italialainen ta-
Riidanalainen yhteisön tavaramerkki on sanamerkki ”DAVID              ki, johon väitemenette-         varamerkki nro 307376 ja kan-
LLOYD” (yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus                        lyssä vedotaan:                 sainvälinen             tavaramerkki
nro 488.940 luokkiin 3, 5, 25, 28, 36, 41 ja 42 kuuluvia                                              nro 435773) ja ”ORO SAIWA”
tavaroita varten). Yhteisön tavaramerkin hakija, tavaramerkki-                                        (italialainen           tavaramerkki
tai merkkioikeudet, joihin väitemenettelyssä on vedottu ja                                            nro 332864) luokan 30 tavaroille.
niiden haltija, sekä väiteosaston ja valitusosaston ratkaisut ovat
samat kuin kyseisessä asiassa.                                        Väiteosaston päätös:            Väitteen hylkääminen.
                                                                      Valituslautakunnan pää-         Valituksen hylkääminen.
                                                                      tös:
                                                                      Kanneperusteet:                 Asetuksen N:o 40/94/ETY 8 artik-
                                                                                lan 1 kohdan b alakohdan virheel-
SAIWA spa:n 2.10.2003 sisämarkkinoiden harmonisointi-                                                 linen soveltaminen (sekaannus-
virastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan nostama                                              vaara).
                               kanne
                          (Asia T-344/03)
                          (2003/C 304/59)
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)                    Frischpack GmbH & Co KG:n 30.10.2003 sisämarkkinoi-
                                                                      den harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan
                                                                                nostama kanne
SAIWA spa on nostanut 2.10.2003 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisä-                                         (Asia T-360/03)
markkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit)
(SMHV) vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Giuseppe
Sena, Paola Tarchini, Jean-Pierre Karsenty ja Martine Karsenty-                                 (2003/C 304/60)
Ricard. Muuna osapuolena valituslautakunnassa on ollut Baril-
la Alimentare spa.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston neljän-           Frischpack GmbH & Co KG, Mailling (Saksa) on nostanut
      nen valituslautakunnan 8.7.2003 tekemän päätöksen               30.10.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
      asiassa R 480/2002-4, hylkää Barillan rekisteröintihake-        tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivi-
      muksen nro 289405 ja velvoittaa vastapuolen korvaa-             rastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustaja on
      maan oikeudenkäyntikulut.                                       asianajaja P. Bornemann.


title: Asia T-500/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 28.3.2017 – LG Electronics v. EUIPO – Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY PRO) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Rekisteröintihakemuksen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               6.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 28.3.2017 – LG Electronics v. EUIPO – Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY PRO)
   (Asia T-500/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Rekisteröintihakemuksen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2017/C 178/23)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: LG Electronics Inc. (Soul, Etelä-Korea) (edustaja: asianajaja M. Graf)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: L. Rampini)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Berliini, Saksa) (edustajat: asianajajat A. Wulff ja U. Hildebrandt)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 11.6.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 1940/2014-2), joka koskee Cyrus Wellness Consulting GmbH:n ja LG Electronics Inc:n välistä väitemenettelyä

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               LG Electronics Inc. vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ja Cyrus Wellness Consulting GmbH:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 354, 26.10.2015.


title: Asia C-344/99: Italian tasavallan 17.9.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 333/18                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      20.11.1999
      kalastusvuoden 1990 osalta. Kyseiset viranomaiset eivät             Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
      ole aloittaneet menettelyjä niitä toimijoita vastaan, jotka
      ovat jatkaneet kalastusta sen jälkeenkin, kun kieltotoimen-         a) kumoaa seuraavat 1.7.1999 tehdyt Euroopan yhteisöjen
      pide toteutettiin, siitäkään huolimatta, että tämä toimenpi-             komission päätökset:
      de toteutettiin erityisen myöhään.
                                                                               — 1999/503/EY (1), joka on annettu tiedoksi numerolla
(1) EYVL L 24, 27.1.1983, s. 1.                                                     K(1999)1771, siltä osin kuin siinä esitetään Italialle
(2) EYVL L 207, 29.7.1987, s. 1.                                                    rakennerahastojen tavoitteen n:o 2 mukaiseksi kohde-
                                                                                väestön enimmäismääräksi 7 402 000 asukasta kau-
                                                                                deksi 2000-2006;
                                                                               — 1999/504/EY (2), joka on annettu tiedoksi numerolla
                                                                                K(1999)1772, siltä osin kuin siinä ilmoitetaan Italialle
                                                                                rakennerahastojen tavoitteen n:o 2 mukaista siirtymä-
                                                                                kauden tukea koskevien maksusitoumusmäärärahojen
La commissione tributaria di primo grado di Trenton –                               alustavaksi jaoksi 2 145 miljoonaa euroa (vuoden
sezione no 6 – 13.5.1999 tekemällään päätöksellä esittämä                           1999 määrä) kaudella 2000-2006;
ennakkoratkaisupyyntö asiassa Tumedei SpA vastaan
Centro di Servizio delle Imposte Dirette e Indirette di
                                Trento                                    b) velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                           (Asia C-336/99)
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                           (1999/C 333/38)
La commissione tributaria di primo grado di Trento – sezione              1. Päätöksessä 99/503/EY ei ilmoiteta tapaa, jonka avulla
no 6 – on pyytänyt 13.5.1999 tekemällään päätöksellä,                          komissio on määrittänyt kohdeväestön enimmäismäärät.
joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 10.9.1999,                         Näin ollen ei ole mahdollista selvittää niitä oikeudellisia
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-                   perusteita, joiden perusteella komissio on määritellyt Ita-
sa Tumedei SpA vastaan Centro di Servizio delle Imposte                        lialle rakennerahastojen tavoitteen n:o 2 mukaiseksi kohde-
Dirette e Indirette di Trento seuraavaan kysymykseen:                          väestön enimmäismääräksi 7 402 000 asukasta, eikä sitä,
                                                                               onko komissio kohdeväestön enimmäismääriä määrit-
                                                                               täessään ottanut huomioon neuvoston asetuksen (EY)
Onko 30.9.1992 annetun asetuksen nro 324 säännös, jonka                        N:o 1260/99 (3) 4 artiklan 2 kohdan a, b ja c alakohdassa
mukaan 0,75 prosentin suuruinen vuotuinen yhtenäinen vero                      vahvistetut seikat.
kannetaan rajoitetusti yhdestä ainoasta nettovarallisuuden osa-
tekijästä, joka muodostuu yksinomaan vuosittaisesta taseesta
ilmenevästä pääomasta, josta on jo kannettu yhden prosentin                    Päätös 1999/503/EY on mitätön perustelujen täydellisen
suuruinen pääoman hankintavero, yhteensopiva yhteisön oi-                      puuttumisen vuoksi, ainakin Italialle määritellyn kohde-
keuden ja erityisesti 17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun                       väestön enimmäismäärän osalta.
direktiivin 69/335/ETY (1) kanssa?
                                                                          2. Toissijaisesti Italian tasavalta toteaa, että edellytys, jonka
( 1) EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25.
                                                                               komissio on ilmoittanut omaksuneensa määrittäessään
                                                                               Italialle kohdeväestön enimmäismääräksi 7 402 000 asu-
                                                                               kasta, on lainvastainen harkintavallan väärinkäytön, vir-
                                                                               heellisten edellytysten ja tosiseikkojen vääristämisen
                                                                               vuoksi.
                                                                          3. Siitä, että päätöksessä 99/503/EY Italialle on määritelty
                                                                               lainvastaisesti kohdeväestön enimmäismäärä, seuraa
Italian tasavallan 17.9.1999 Euroopan yhteisöjen komis-                        päätöksen 99/504/EY lainvastaisuus siltä osin kuin siinä
                   siota vastaan nostama kanne                                 vahvistetaan Italialle määrärahojen alustavaksi jaoksi 2 145
                                                                               miljoonaa euroa.
                           (Asia C-344/99)
                           (1999/C 333/39)
                                                                          (1) EYVL L 194, 27.7.1999, s. 58.
                                                                          (2) EYVL L 194, 27.7.1999, s. 60.
Italian tasavalta on nostanut Euroopan yhteisöjen tuomiois-               (3) EYVL L 161, 26.6.1999, s. 1.
tuimessa 17.9.1999 kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan asiamiehenä on professori Umberto Leanza,
jota avustaa valtionasiamies Ivo M. Braguglia, ja prosessiosoite
Luxemburgissa on Italian suurlähetystö, 5 rue Marie-Adélaïde.


title: Asia T-264/05: The Procter & Gamble Companyn 18.7.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/54

         The Procter & Gamble Companyn 18.7.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
   (Asia T-264/05)
   (2005/C 217/112)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   The Procter & Gamble Company, kotipaikka Cincinnati, Ohio (Yhdysvallat), on nostanut 18.7.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja G. Kuipers, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 4.5.2005 tekemän päätöksen (asia R 849/2004-1) sikäli kuin siinä katsotaan, että merkki ei täytä asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa vahvistettuja edellytyksiä

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Kyseessä oleva yhteisön tavaramerkki:

               Kolmiulotteinen merkki, joka muodostuu valkoisesta nelikulmaisesta levystä, jossa on vihreä neliterälehtisen kukan kuva, luokkaan 3 kuuluvia tavaroita varten (Pesuaineet ja valkaisutuotteet ja muut vaatteiden pesussa käytettävät aineet; astioiden pesu-, puhdistus- ja hoitovalmisteet; saippuat- ) hakemus nro 1 684 059.

               Tutkijan päätös:

               Hakemuksen hylkääminen.

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Valituksen hylkääminen.

               Kanneperusteet:

               Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia C-25/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supremo Tribunal Administrativo (Portugali) on esittänyt 17.1.2011 — Varzim Sol — Turismo, Jogo e Animação, S.A. v. Fazenda Pública

text:
               2.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 103/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supremo Tribunal Administrativo (Portugali) on esittänyt 17.1.2011 — Varzim Sol — Turismo, Jogo e Animação, S.A. v. Fazenda Pública
   (Asia C-25/11)
   2011/C 103/25
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supremo Tribunal Administrativo

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Varzim Sol — Turismo, Jogo e Animação, S.A.

      Vastapuoli: Fazenda Pública

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko CIVA:n [Portugalin arvonlisäverolaki] 23 § yhteensopiva 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1) 17 artiklan 2 ja 5 kohdan sekä 19 artiklan kanssa?

               2)

               Mikäli tähän vastataan myöntävästi, onko mainitun direktiivin 17 artiklan 2 ja 5 kohdan sekä 19 artiklan mukaista määrittää eri toimintatyyppeihin jaottelun perusteella yksinomaan veronalaista, toimintaa harjoittavan verovelvollisen maksamasta arvonlisäverosta tehtävään vähennykseen sovellettava erityinen suhdeluku tällä alla saadun verottoman tuen (tuotantopanosten) perusteella edellä mainitussa 23 §:ssä säädetyn mukaisesti?

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1).


title: Asia T-696/13: Kanne 30.12.2013 — Meta Group v. Euroopan komissio

text:
               22.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 52/44

         Kanne 30.12.2013 — Meta Group v. Euroopan komissio
   (Asia T-696/13)
   2014/C 52/84
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Meta Group Srl (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat A. Bartolini, V. Colcelli ja A. Formica)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että vähennykset, joita Euroopan komissio teki Meta S.r.l:lle myönnettyjen tukien osalta, ovat lainvastaisia

               —

               vastaavasti velvoittamaan komission maksamaan ylimääräiset 129 153,11 euroa viivästyskorkoineen

               —

               velvoittamaan kyseisen viranomaisen korvaamaan kantajalle aiheutuneen vahingon.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanne on nostettu komission päätöksistä, joilla on vähennetty sellaisen tuen määrää, joka oli alun perin myönnetty hankkeille ”BCreative”, ”Take-It Up” ja ”Ecolink+” ja jota koskevat sopimukset on tehty kantajan ja vastaajan välillä osana ”Kilpailukyvyn ja innovaation puiteohjelma (CIP) (2007–2013)” -nimistä ohjelmaa.
   Useita mainittuihin hankkeisiin liittyviä päätöksiä on riitautettu myös asioissa T-471/12, T-34/13 ja T-35/13, Meta Group vastaan komissio.
   Nyt käsiteltävässä asiassa esitetyt oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin mainituissa asioissa.


title: Asia T-545/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.10.2013 — Stichting Greenpeace Nederland ja PAN Europe v. komissio (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Asiakirjat, jotka koskevat tehoaineen glyfosaatti ensimmäistä markkinoille saattamista koskevaa lupaa — Tutustumisoikeuden osittainen epääminen — Luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön taloudellisten etujen vahingoittamisen vaara — Asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 5 kohta — Ylivoimainen yleinen etu — Asetus (EY) N:o 1367/2006 — Asetuksen N:o 1367/2006 6 artiklan 1 kohta — Direktiivi 91/414/ETY)

text:
               23.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 344/54

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.10.2013 — Stichting Greenpeace Nederland ja PAN Europe v. komissio
   (Asia T-545/11) (1)

   (Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Asiakirjat, jotka koskevat tehoaineen glyfosaatti ensimmäistä markkinoille saattamista koskevaa lupaa - Tutustumisoikeuden osittainen epääminen - Luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön taloudellisten etujen vahingoittamisen vaara - Asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 5 kohta - Ylivoimainen yleinen etu - Asetus (EY) N:o 1367/2006 - Asetuksen N:o 1367/2006 6 artiklan 1 kohta - Direktiivi 91/414/ETY)
   2013/C 344/95
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Stichting Greenpeace Nederland (Amsterdam, Alankomaat) ja Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat B. Kloostra ja A. van den Biesen)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi P. Oliver, P. Ondrůšek ja C. ten Dam, sitten P. Oliver, P. Ondrůšek ja C. Zadra)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus komission 10.8.2011 antaman päätöksen evätä oikeus tutustua Saksan liittotasavallan esittelevänä jäsenvaltiona kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15.7.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY (EYVL L 230, s. 1) mukaisesti tehoaineesta glyfosaatti laatiman arviointikertomusluonnoksen niteeseen 4 kumoamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan komission 10.8.2011 antama päätös evätä oikeus tutustua Saksan liittotasavallan esittelevänä jäsenvaltiona kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15.7.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY mukaisesti tehoaineesta glyfosaatti laatiman arviointikertomusluonnoksen niteeseen 4 kumotaan sikäli kuin kyseisessä päätöksessä evätään oikeus tutustua kyseisen niteen osiin, jotka sisältävät seuraavat tiedot, jotka liittyvät ympäristöpäästöihin: kunkin toimijan ilmoittamassa tehoaineessa olevien epäpuhtauksien ”tunnistetiedot” ja määrä, jotka esitetään asiakirjan ensimmäisen osan kohdassa C.1.2.1 (s. 11-61), toisen osan kohdassa C.1.2.1 (s. 1-6) ja kolmannen osan kohdassa C.1.2.1 (s. 4 ja 8-13), eri valmistuserissä esiintyvät epäpuhtaudet ja niiden vähimmäis-, keskiarvo- ja enimmäismäärät, jotka esitetään kunkin toimijan osalta taulukoissa, jotka on sisällytetty asiakirjan ensimmäisen osan kohtaan C.1.2.2 (s. 61-84) ja kolmannen osan kohtaan C.1.2.4 (s. 7), ja toimijoiden kehittämien kasvinsuojeluaineiden koostumus, joka esitetään asiakirjan ensimmäisen osan kohdassa C.1.3, jonka otsikkona on ”Valmisteiden yksityiskohtainen erittely (liite III A 1.4)” (s. 84-88).

               2)

               Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 355, 3.12.2011.


title: Asia C-446/00 P: P.-J. Cubero-Vermurien 1.12.2000 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston asiassa T-187/98, P.-J. Cubero-Vermurie vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 3.10.2000 antamasta tuomiosta

text:
C 45/10                  FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         10.2.2001
      –     Riidanalaisen asetuksen 1 artiklassa säädetty ekopis-           P.-J. Cubero-Vermurien 1.12.2000 tekemä valitus Euroo-
            teiden alentaminen useamman vuoden kuluessa                     pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
            (Stretching-malli) sekä tämän mallin yleinen käyt-              men viidennen jaoston asiassa T-187/98, P.-J. Cubero-
            töönotto riidanalaisen asetuksen 2 artiklan 1 kohdan            Vermurie vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
            nojalla ovat sisällöllisesti selvässä ristiriidassa pöytä-                      3.10.2000 antamasta tuomiosta
            kirjan N:o 9 primaarioikeudellisten määräysten
            kanssa.
                                                                                (Asia C-446/00 P)
            Kantaja ei hyväksy riidanalaisen asetuksen perustana
            ilmeisestikin olevaa oikeudellista näkemystä tavaroi-
            den vapaan liikkuvuuden ja sisämarkkinoiden ”eh-
                                                                                (2001/C 45/20)
            dottomasta etusijasta” suhteessa primaarioikeudelli-
            siin määräyksiin ja yhteisön poliitikkoihin. Sisä-
            markkinoiden toimiminen on niin ikään mahdollista
            taata vain, jos ympäristönsuojeluvaatimuksia nouda-             P.-J. Cubero-Vermurie on valittanut 1.12.2000 Euroopan
            tetaan. Sisämarkkinoihin puuttuminen olisi voitu                yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
            välttää myös sellaisin toimenpitein, jotka lievemmin            oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston asiassa T-187/
            rajoittavat pöytäkirjan N:o 9 täytäntöönpanoa.                  98, P.-J. Cubero-Vermurie v. Euroopan yhteisöjen komissio,
                                                                            3.10.2000 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajana on
                                                                            asianajaja E. Boigelot, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa
      –     Riidanalaisella asetuksella tehty ekopistekiintiöiden           asianajotoimisto L. Schiltz, 2 rue du Fort Rheinsheim.
            pienentäminen perustuu yksinomaan (puhdaspiirtei-
            seen) aiheuttajaperiaatteeseen, ja sillä jätetään otta-
            matta asianmukaisesti huomioon solidaarisuusperi-
            aate ja suhteellisuusperiaate. Tämän lisäksi se, että           Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
            käytetyt arvot ovat – mielivaltaisesti valittujen –
            vuosien 1995–1997 liikennesuoritteesta, jolloin
            108 prosentin raja ei kertaakaan ylittynyt, ja että             1.    tutkii valituksen ja toteaa sen perustelluksi, ja
            ”pääsyyllisen” löytämiseksi tämän rajan ylittymiseen
            niitä verrataan vuoden 1999 arvoihin ilman mitään
            (primaarioikeuteen kuuluvaa) oikeudellista perustaa             2.    tämän seurauksena
            johtaa lopputulokseen, joka ei ole suhteellisuusperi-
            aatteen mukainen.
                                                                                a)    kumoaa annetun tuomion sekä
–     (Toissijaisesti) väitetään niin ikään, että vuoden 1994
      liittymisasiakirjan pöytäkirjan N:o 9 liitteessä 5 olevan                   b)    ratkaisee asian itse ja hyväksyy valittajan alkuperäiset
      3 kohdan laskentamenetelmän soveltaminen ei ole tapah-                            vaatimukset:
      tunut lainmukaisesti ja riittävin perusteluin: Riidanalaisen
      asetuksen perustana olevassa laskentasystematiikassa,
      jolla ekopisteitä poikkeuksellisesti vähennetään, jätetään                        –     kumoaa nimittävän viranomaisen 6.4.1998 te-
      huomiotta tai laskelmasta poistetaan ”laiton” läpikulkulii-                             kemän päätöksen jättää valittaja ylentämättä
      kenne. Tällä ei ole mitään oikeudellista perustaa pöytäkir-                             palkkaluokkaan A5 vuoden 1998 ylennysten
      jassa N:o 9. Jotta tulkinta on tämän pöytäkirjan päämää-                                yhteydessä,
      rien mukainen, tulkinnassa on kiistattomasti laskettava
      mukaan myös ”laittomasta” liikenteestä aiheutuvat ympä-
      ristö- ja terveysongelmat.
                                                                                –     kumoaa valittajan 27.4.1998 kumottavaksi
                                                                                vaaditun päätöksen johdosta tekemää valitusta
                                                                                koskevan nimenomaisen 9.10.1998 tehdyn
–     (Toissijaisesti) väitetään lopuksi, että EY:n perustamissopi-
                                                                                hylkäyspäätöksen, joka kirjattiin pääsihteeris-
      musta ja vuoden 1994 liittymisasiakirjan pöytäkirjaa
                                                                                tössä 6.5.1998 numerolla R/436/98,
      N:o 9 on rikottu oikeudellisen perustan puuttumisen
      vuoksi.
                                                                                –     velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission
                                                                                maksamaan valittajalle kohtuullisena korvauk-
                                                                                sena aineellisesta ja aineettomasta vahingosta
(1) EYVL L 341, 30.12.1994, s. 20.                                                            yhteensä 250000 Belgian frangia, ja
(2) EYVL L 241, 26.9.2000, s. 18.
                                                                                –     joka tapauksessa velvoittaa Euroopan yhteisö-
                                                                                jen komission korvaamaan kaikki oikeuden-
                                                                                käyntikulut sekä esillä olevan valituksen joh-
                                                                                dosta että ensimmäisessä oikeusasteessa.
 ---pagebreak--- 10.2.2001                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 45/11
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–    Yhteisön oikeuden ja erityisesti EY:n tuomioistuimen
                                                                           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
     perussäännön 33 artiklan rikkominen:
                                                                           kuin asiassa C-443/00 (2) esitetyt.
     –     oikeudellinen virhe ja ristiriita perusteluissa siltä osin
           kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti                (1) EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31.
           tutkimatta henkilöstösääntöjen 24 artiklan 3 ja                 (2) Ks. tämän virallisen lehden s. 8.
           4 kohdan rikkomista koskevan väitteen,
     –     ristiriita perusteluissa ja oikeudellinen virhe siltä
           osin kuin valituksenalaisessa tuomiossa ei todeta
           komission tehneen ilmeistä arviointivirhettä,
     –     ristiriita perusteluissa ja oikeudellinen virhe siltä osin
           kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi,
           ettei valittaja ollut osoittanut ilmeistä arviointivirhet-      Euroopan yhteisöjen komission 6.12.2000 Luxemburgin
           tä valittajan ja muiden virkamiesten – tässä tapauk-                      suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
           sessa G:n – ansioiden vertailussa, ja
     –     oikeudellinen virhe ja ristiriita perusteluissa siltä                                      (Asia C-450/00)
           osin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
           tulkitsi, ettei yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja                                      (2001/C 45/22)
           kohtuullisuusperiaatetta ollut tapauksessa loukattu.
                                                                           Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 6.12.2000 Euroo-
                                                                           pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur-
                                                                           herttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen
                                                                           yksikön virkamies Xavier Lewis ja prosessiosoite Luxembur-
                                                                           gissa c/o saman yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz,
                                                                           Centre Wagner, Kirchberg.
Euroopan yhteisöjen komission 6.12.2000 Ranskan tasa-                      Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                 valtaa vastaan nostama kanne                              tuin
                          (Asia C-449/00)                                  1.    Toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudat-
                                                                                tanut yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä
                                                                                ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä
                           (2001/C 45/21)
                                                                                lokakuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neu-
                                                                                voston direktiivin 95/46/EY (1) 32 artiklan mukaisia vel-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 6.12.2000 Euroo-                        voitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa                       tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, ase-
vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön virka-                    tuksia ja hallinnollisia määräyksiä mukaan lukien mah-
mies Xavier Lewis ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o saman                      dollisia sanktioita.
yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,
Kirchberg.                                                                 2.    Velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan
                                                                                oikeudenkäyntikulut.
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuin
                                                                           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
1.   toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut yksilöi-
     den suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tieto-
                                                                           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
     jen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995
                                                                           kuin asiassa C-443/00 esitetyt (2).
     annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
     95/46/EY (1) 32 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se
     ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin
     noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnol-            (1) EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31.
     lisia määräyksiä, mukaan lukien mahdollisia sanktioita.               (2) Ks. tämän virallisen lehden s. 8.
2.   velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
     tikulut.


title: Asia F-71/12: Kanne 5.7.2012 — BZ v. EKP

text:
               20.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/17

         Kanne 5.7.2012 — BZ v. EKP
   (Asia F-71/12)
   2012/C 319/31
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: BZ (edustajat: asianajaja N. Lhöest)

      Vastaaja: Euroopan keskuspankki

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen EKP:n päätöksen kumoaminen, jolla hylättiin kantajan vaatimus hänen sairautensa toteamisesta ammattitaudiksi

      Vaatimukset

               —

               On kumottava EKP:n 25.4.2012 päivätty päätös hylätä kantajan 28.6.2011 esittämät vaatimukset ja tutkittava uudelleen 24.10.2011 ja 20.2.2012 päivätyt kirjeet;

               —

               tämän seurauksena on hyväksyttävä kantajan vaatimukset ja tutkittava uudelleen kyseiset kirjeet; erityisesti on suoritettava asianmukainen tutkinta ja laadittava asianmukainen kertomus, jossa luetellaan kaikki kantajan työoloihin liittyvät seikat, jotka ovat hyödyllisiä lääkärinlausunnon laatimiseksi;

               —

               EKP on velvoitettava antamaan kantajalle tiedoksi kaikki henkilöstöhallinnon keräämät ja tallentamat tiedot, jotka koskevat hänen terveydentilaansa ja lääketieteellisiä toimenpiteitä mukaan lukien kaikki tähän mennessä kerätyt tiedot (mukaan lukien vastaus kyselylomakkeeseen muodossa, jossa virkamiehen henkilöllisyyttä ei ole salattu, sekä muut kerätyt tiedot (mm. henkilöstöhallinnon järjestämistä haastatteluista tehdyt muistiinpanot, jotka on toimitettava muodossa, jossa virkamiehen henkilöllisyyttä ei ole salattu) sekä vastaisuudessa kerättävät tiedot, joita voidaan kerätä uudessa menettelyssä. Mikäli näihin tietoihin sisältyy terveydentilaa koskevia tietoja, tiedot voidaan lähettää kantajan lääkärille);

               —

               EKP on velvoitettava maksamaan kantajalle 50 000 euron määrä menettelyn kohtuuttoman pitkittymisen vuoksi;

               —

               EKP on velvoitettava maksamaan kantajalle 5 000 euron määrä korvauksena oikeudenkäyntikuluista ja sääntöjenvastaisten lääketieteellisten menettelyjen käsittelystä;

               —

               EKP on velvoitettava maksamaan kantajalle 50 000 euron määrä korvauksena aineettomasta vahingosta, joka on aiheutunut sääntöjenvastaisuuksista ja siitä tarpeettomasta lisätaakasta, joka liittyy ammattitaudiksi toteamista koskevaan menettelyyn ja työkyvyttömyyttä koskevaan menettelyyn;

               —

               EKP on velvoitettava maksamaan 25 000 euron määrä yrityksestä loukata kantajan mainetta ja kunniaa sekä yrityksestä päättää tämän työsuhde sääntöjenvastaisesti;

               —

               EKP on velvoitettava maksamaan kantajalle tämän täyden palkan ja työkyvyttömyyskorvauksen välinen erotus tammikuusta 2009 lähtien;

               —

               EKP on velvoitettava maksamaan kantajalle 100 000 euron määrä uramahdollisuuksien menetyksestä;

               —

               EKP on velvoitettava maksamaan menetetystä palkannoususta johtuva menetys seitsemän palkkaluokan nousun (3,5 prosenttia) mukaan kultakin vuodelta vuodesta 2009 lähtien;

               —

               EKP on velvoitettava korvaamaan täysimääräisesti kantajan sairaudesta johtuvat sairauskulut vuodesta 2006 lähtien;

               —

               EKP on velvoitettava maksamaan kantajalle viivästyskorkoa hänelle maksettavaksi tulevasta määrästä 8 prosentin korkokannan mukaan

               —

               EKP on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-357/04: Marguerite Chetcutin 31.8.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               20.11.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 284/21

         Marguerite Chetcutin 31.8.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-357/04)
   (2004/C 284/43)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Marguerite Chetcuti, kotipaikka Zejtun (Malta), edustajanaan asianajaja Marc-Albert Lucas, on nostanut 31.8.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               toteaa, että 6.4.2004 päivätyn kilpailuilmoituksen COMP/P A/04 III kohta on lainvastainen;

               —

               kumoaa valintalautakunnan 22.6.2004 tekemän päätöksen hylätä hänen hakemuksensa tämän säännöksen perusteella;

               —

               kumoaa myöhemmin kilpailumenettelyssä tehdyt toimet, joiden lainvastaisuus on seurausta kilpailuilmoituksen ja riidanalaisen päätöksen lainvastaisuudesta, erityisesti seuraavat toimet:

                           —

                           valintalautakunnan laatima luettelo hakijoista, jotka täyttävät kilpailuilmoituksessa vahvistetut edellytykset;

                           —

                           komission tällä perusteella tekemä päätös siitä, montako paikkaa laitetaan auki;

                           —

                           valintalautakunnan työnsä päätteeksi laatima soveltuvien hakijoiden luettelo, ja

                           —

                           nimittävän viranomaisen tällä perusteella tekemät nimityspäätökset;

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa siihen, että kilpailuilmoitus on henkilöstösääntöjen 4 artiklan, 27 artiklan ja 29 artiklan 1 kohdan b alakohdan sekä yhdenvertaisen kohtelun periaatteen vastainen, koska siinä suljetaan ylimääräiset toimihenkilöt kilpailun ulkopuolelle. Hän korostaa myös sitä, että tämä ilmoitus on hänen mielestään henkilöstösääntöjen 27 ja 29 artiklan sekä työnantajan edun ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen vastainen siitä syystä, että siinä edellytetään, että henkilö on toiminut yhteisöjen palveluksessa virkamiehenä, väliaikaisena toimihenkilönä tai ylimääräisenä toimihenkilönä, ja suljetaan siten paikalliset toimihenkilöt, kuten kantaja, kilpailun ulkopuolelle.


title: Asia T-170/04: FederDOC:n — Confederazione nazionale dei Consorzi volontari per la tutela delle denominazioni di origine e delle indicazioni geografiche tipiche dei vini italiani — ym. 18.5.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               10.7.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/15

         FederDOC:n — Confederazione nazionale dei Consorzi volontari per la tutela delle denominazioni di origine e delle indicazioni geografiche tipiche dei vini italiani — ym. 18.5.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-170/04)
   (2004/C 179/29)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   FederDOC — Confederazione nazionale dei Consorzi volontari per la tutela delle denominazioni di origine e delle indicazioni geografiche tipiche dei vini italiani — ym. ovat nostaneet 18.5.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajina ovat asianajajat Luciano Spagnuolo Vigorita, Paolo Tanoni ja Roberto Gandin.
   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista koskevista eräistä yksityiskohtaisista säännöistä tiettyjen viinituotteiden kuvauksen, nimityksen, tarjontamuodon ja suojauksen osalta annetun asetuksen (EY) N:o 753/2002 muuttamisesta 20 päivänä helmikuuta 2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 316/2004 (EUVL L 55, 24.2.2004, s. 16);

               —

               toissijaisesti kumoaa kokonaan tai osittain asetuksen N:o 316/2004 1 artiklan 3, 8a, 9a, 9b, 10 ja 18 kohdan (ja tämän seurauksena myös liitteen II);

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Esillä oleva kanne koskee neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista koskevista eräistä yksityiskohtaisista säännöistä tiettyjen viinituotteiden kuvauksen, nimityksen, tarjontamuodon ja suojauksen osalta annetun asetuksen (EY) N:o 753/2002 muuttamisesta 20 päivänä helmikuuta 2004 annettua komission asetusta (EY) N:o 316/2004 (1).
   Kantajat vetoavat siihen todelliseen vaaraan, että kanteen kohteena olevan asetuksen voimaan tulemisesta voi aiheutua kolmansien maiden tuottajien hyväksi tietynlainen vapautuminen seuraavien perinteisten merkintöjen osalta, jotka erottelevat tietyt italialaiset, kaikkialla maailmassa tunnetut viinit: Amarone, Cannellino, Brunello, Est!Est!Est!, Falerno, Governo all'uso toscano, Gutturnio, Lacryma Cristi, Lambiccato, Morellino, Recioto, Sciacchetrà, Sciac-trà, Sforzato (tai Sfurzat), Torcolato, Vergine, Vino Nobile, Vin Santo (tai Vino Santo tai Vinsanto). Tämä vahingoittaisi jäsenvaltioiden viinintuottajien vaivalloisesti hankkimaa asemaa (tuottajia sitovat tiukat määrälliset ja laadulliset säännöt), ja erityisesti siitä aiheutuisi vahinkoa kuluttajien luottamukselle: kolmansien maiden tuottajien ei tarvitse noudattaa tuotantoa koskevia sääntöjä, mutta ne voivat kuitenkin saattaa yhteisön markkinoille tuotteita, joilla ei ole näille viineille ominaista laatua ja aistein havaittavia ominaisuuksia, joita kyseisten viinien sitä vastoin on noudatettava.
   Kaikilla kantajilla on kansallisten säännösten perusteella oikeus valvoa edellä mainittujen perinteisten merkintöjen käyttöä, sekä käyttää näitä merkintöjä.
   Kantajat toteavat vaatimustensa tueksi erityisesti, että komissio on ylittänyt toimivaltansa ja on antanut kanteen kohteena olevan asetuksen, ilman mitään perusteita, hankkimatta asetuksella N:o 1493/1999 perustetun viinin hallintokomitean etukäteen antamaa lausuntoa ja kuulematta etukäteen kantajia.
   Kantajat toteavat lisäksi, että kanteen kohteena olevan asetuksen eräillä säännöksillä loukataan EY:n perustamissopimukseen perustuvia tärkeitä periaatteita, joita ovat maataloutta, kilpailua, kuluttajansuojaa ja yhdenvertaisuutta koskevat periaatteet, suhteellisuusperiaate, saavutettujen oikeuksien periaate ja oikeusvarmuuden periaate. Kanteen kohteena olevassa asetuksessa rikotaan asetuksen N:o 1493/1999 täsmällisiä säännöksiä (täsmennettynä 47, 48 ja 49 artiklaa), ja se on ristiriidassa 15.4.1994 Marrakeshissa tehdyn nk. TRIPS-sopimuksen (maailmankauppajärjestön teollis- ja tekijänoikeuksia koskeva sopimus), jonka sopimuspuolena Euroopan yhteisö on, 23 artiklan 3 kohdan ja 24 artiklan 4 kohdan kanssa.
   Kantajat väittävät myös, että kanteen kohteena olevalla asetuksella rikotaan toimien perustelemista koskevaa velvollisuutta.

      (1)  EUVL L 55, 24.2.2004, s. 16.


title: Asia C-279/08 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 8.9.2011 — Euroopan komissio v. Alankomaiden kuningaskunta, Saksan liittotasavalta (Muutoksenhaku — Valtiontuki — EY 87 artiklan 1 kohta — Typen oksidien päästöoikeuksien kaupan järjestelmä — Kansallisen toimenpiteen luokitteleminen valtiontueksi — Päätös, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi — Valikoivuuden käsite — Valtion varoista rahoitettu etu — Ympäristönsuojelu — Perusteluvelvollisuus — Tutkittavaksi ottaminen)

text:
               22.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 8.9.2011 — Euroopan komissio v. Alankomaiden kuningaskunta, Saksan liittotasavalta
   (Asia C-279/08 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Valtiontuki - EY 87 artiklan 1 kohta - Typen oksidien päästöoikeuksien kaupan järjestelmä - Kansallisen toimenpiteen luokitteleminen valtiontueksi - Päätös, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi - Valikoivuuden käsite - Valtion varoista rahoitettu etu - Ympäristönsuojelu - Perusteluvelvollisuus - Tutkittavaksi ottaminen)
   2011/C 311/07
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Urraca Caviedes, K. Gross ja H. van Vliet)

      Muut osapuolet: Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: C.M. Wissels ja D.J.M. de Grave) ja Saksan liittotasavalta (asiamiehet: M. Lumma, B. Klein ja T. Henze)

      Väliintulijat, jotka tukevat Alankomaiden kuningaskunnan vaatimuksia: Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues, A.-L. Vendrolini, J. Gstalter ja B. Cabouat), Slovenian tasavalta (asiamies: V. Klemenc), Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: E. Jenkinson, S. Behzadi-Spencer, S. Ossowski ja H. Walker, avustajanaan barrister K. Bacon)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu viides jaosto) asiassa T-233/04, Alankomaat vastaan komissio, 10.4.2008 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi typen oksidien päästöoikeuksien kaupan järjestelmää koskevasta valtiontuesta N 35/2003, jonka Alankomaiden kuningaskunta on ilmoittanut, 24.6.2003 tehdyn komission päätöksen K(2003) 1761 lopullinen

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-233/04 10.4.2008 antama tuomio kumotaan.

               2)

               Vastavalitukset hylätään.

               3)

               Ensimmäisessä oikeusasteessa nostettu kanne hylätään.

               4)

               Alankomaiden kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle aiheutuneet ensimmäisessä oikeusasteessa käytyyn oikeudenkäyntiin liittyvät oikeudenkäyntikulut, ja se vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, jotka aiheutuivat kyseisestä oikeudenkäynnistä.

               5)

               Euroopan komissio ja Alankomaiden kuningaskunta vastaavat omista muutoksenhakumenettelyyn liittyvistä oikeudenkäyntikuluistaan.

               6)

               Saksan liittotasavalta, Ranskan tasavalta, Slovenian tasavalta sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 223, 30.8.2008.


title: Asia T-376/13: Kanne 18.7.2013 — Versorgungswerk der Zahnärtztekammer Schleswig-Holstein v. EKP

text:
               7.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/48

         Kanne 18.7.2013 — Versorgungswerk der Zahnärtztekammer Schleswig-Holstein v. EKP
   (Asia T-376/13)
   2013/C 260/86
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Versorgungswerk der Zahnärtztekammer Schleswig-Holstein (Kiel, Saksa) (edustaja: Rechtsanwalt O. Hoepner)

      Vastaaja: Euroopan keskuspankki

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan vastaajan 16.4.2013 tekemän päätöksen, sellaisena kuin se on muutettuna 22.5.2013 tehdyllä päätöksellä (LS/MD/13/313), siltä osin kuin vaatimusta, joka koski tutustumista ”Exchange Agreement dated 15. February 2012 among the Hellenic Republic and the European Central Bank and the Eurosystem NBCs listed herein”:in liitteisiin A ja B, ei hyväksytty

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste: päätöksen perustan lainvastaisuus
               Kantaja väittää, että EKP on laajentanut päätöksessään EKP/2011/6 (1) päätöksen EKP/2004/3 (2) 4 artiklan 1 kohdan alakohdassa mainittujen epäämisperusteiden piiriä aineellisesti ilman riittävää valtuutusta.

               2)

               Toinen kanneperuste: olennaisten menettelymääräysten rikkominen
               Tämän kanneperusteen yhteydessä kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä rikotaan olennaisia menettelymääräyksiä. Se väittää tässä yhteydessä, että kun Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan c alakohta otetaan huomioon, SEUT 296 artiklan toisesta kohdasta ilmenevät perusteluvelvollisuutta koskevat vaatimukset on asetettu korkeiksi, ja että riidanalaisessa päätöksessä olevat vastaajan perustelut eivät täytä unionin tuomioistuimen asettamia vaatimuksia.

               3)

               Kolmas kanneperuste: aineellisen oikeuden rikkominen
               Tässä kanneperusteessa kantaja väittää, että aineellista oikeutta on rikottu, sillä riidanalaisella päätöksellä loukataan sen riittämättömien perustelujen takia kantajan oikeutta tutustua asiakirjoihin Euroopan unionin perusoikeuskirjan 42 artiklan ja SEUT 15 artiklan 3 kohdan nojalla. Lisäksi asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden epääminen on suhteetonta.

      (1)  Euroopan keskuspankin asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun päätöksen EKP/2004/3 muuttamisesta (EKP/2011/6) 9.5.2011 annettu Euroopan keskuspankin päätös 2011/342/EU (EUVL L 158, s. 37).

      (2)  Euroopan keskuspankin asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi (EKP/2004/3) 4.3.2004 tehty Euroopan keskuspankin päätös 2004/258/EY (EUVL L 80, s. 42).


title: Asia C-323/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel București (Romania) on esittänyt 5.7.2012 — E.On Energy Trading SE v. Agenția Națională de Administrare Fiscală, Direcția Generală a Finanțelor Publice a Municipiului București — Serviciul de administrare a contribuabililor nerezidenți

text:
               29.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 295/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel București (Romania) on esittänyt 5.7.2012 — E.On Energy Trading SE v. Agenția Națională de Administrare Fiscală, Direcția Generală a Finanțelor Publice a Municipiului București — Serviciul de administrare a contribuabililor nerezidenți
   (Asia C-323/12)
   2012/C 295/31
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Curtea de Apel București

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: E.On Energy Trading SE

      Vastaaja: Agenția Națională de Administrare Fiscală, Direcția Generală a Finanțelor Publice a Municipiului București — Serviciul de administrare a contribuabililor nerezidenți

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voiko verovelvollinen, jonka kotipaikka on muussa Euroopan unionin jäsenvaltiossa kuin Romaniassa ja joka on ennen Romanian liittymistä Euroopan unioniin voimassa olleiden kansallisten säännösten mukaisesti nimennyt arvonlisäverotukseen liittyviä tehtäviä varten Romaniassa toimivan veroedustajan, pidettävä jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — maan alueelle sijoittautumattomille verovelvollisille suoritettavaa arvonlisäveron palautusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt — 6.12.1979 annetun kahdeksannen neuvoston direktiivin 79/1072/ETY (1) 1 artiklassa tarkoitettuna ”maan alueelle sijoittautumattomana verovelvollisena”?

               2)

               Onko verolain nro 571/2003 — jolla kahdeksannen direktiivin säännökset pannaan täytäntöön — 1472 §:n 1 momentin a kohdassa säädettyä vaatimusta, jonka mukaan oikeushenkilö ei saa rekisteröityä arvonlisäverovelvolliseksi, ylimääräinen edellytys niihin edellytyksiin nähden, joista säädetään [kahdeksannen direktiivin] 3 ja 4 artiklassa, ja jos näin on, onko tällainen ylimääräinen edellytys sallittu, kun otetaan huomioon direktiivin 6 artikla?

               3)

               Voiko [kahdeksannen direktiivin] 3 ja 4 artiklalla on välitön vaikutus, eli antaako mainituissa säännöksissä nimenomaisesti säädettyjen edellytysten täyttäminen muualle kuin Romanian alueelle sijoittautumattomalle oikeushenkilölle 1 artiklan mukaisesti oikeuden arvonlisäveron palautukseen riippumatta siitä, miten kyseiset säännökset on pantu täytäntöön kansallisessa lainsäädännössä?

      (1)  EYVL L 331, s. 11.


title: Asia C-269/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Social n° 2 de Terrassa (Espanja) on esittänyt 13.5.2016 – Elena Barba Jiménez v. Francisca Carrión Lozano

text:
               1.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 279/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa (Espanja) on esittänyt 13.5.2016 – Elena Barba Jiménez v. Francisca Carrión Lozano
   (Asia C-269/16)
   (2016/C 279/23)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Elena Barba Jiménez

      Vastaaja: Francisca Carrión Lozano

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Sovelletaanko direktiivin 2005/29/EY (1) 6 artiklan 1 kohdan d alakohtaa ja 7 artiklan 2 kohtaa tilanteisiin, joissa ammatinharjoittajan palkkioita säännellään oikeussäännöllä? Jos tähän vastataan myöntävästi, onko direktiiviä 2005/29/EY tulkittava siten, että se on esteenä lain 1/1996 36 §:ään sisältyvän kaltaiselle sääntelylle, jonka mukaan laissa vahvistetun palkkiojärjestelmän soveltaminen on pakollista siitä huolimatta, että elinkeinonharjoittaja on jättänyt mainitsematta seikkoja tai menetellyt harhaanjohtavasti palvelujensa hinnan vahvistamisen osalta?

               2)

               Onko SEUT 101 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä lain 1/1996 36 §:ssä vahvistetun kaltaiselle sääntelylle, jonka mukaan oikeusapujärjestelmässä palveluja tarjoavien asianajajien korvauksiin sovelletaan tilanteessa, jossa vaatimus hyväksytään, näiden ennalta hyväksymää palkkioita koskevaa maksuluetteloa, josta jäsenvaltion viranomaiset eivät voi poiketa?
               Täyttääkö tämä sääntely direktiivin 2006/123/EY (2) 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut välttämättömyyden ja oikeasuhteisuuden vaatimukset?

               3)

               Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä lain 1/1996 36 §:n kaltaiselle sääntelylle, jonka mukaan tilanteessa, jossa esitetty vaatimus hyväksytään mutta kuluvastuun kohdentumisesta ei ole määrätty, oikeusapuun oikeutettu on velvollinen maksamaan asianajajalle ammattikunnan hyväksymän maksuluettelon mukaiset palkkiot, joiden suuruus on yli 50 prosenttia sosiaaliturvaetuuden vuotuisesta määrästä?

      (1)  Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) 11.5.2005 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/29/EY (EUVL 2005, L 149, s. 22).

      (2)  Palveluista sisämarkkinoilla 12.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/123/EY (EUVL 2006, L 376, s. 36).


title: Asia C-111/99 P: Lech-Stahlwerke GmbH:n 30.3.1999 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennetun viidennen jaoston) 21.1.1999 antamasta tuomiosta yhdistetyissä asioissa T-129/95, T-2/96 ja T-97/96, Neue Maxhütte Stahlwerke GmbH ja Lech-Stahlwerke GmbH, väliintulijana kantajien puolella Saksan liittotasavalta, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, väliintulijana vastaajan puolella asioissa T-2/96 ja T-97/96 Iso-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

text:
C 160/10                   FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        5.6.1999
6) Onko kansallisella viranomaisella nyt esillä olevan asian                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      olosuhteissa velvollisuus maksaa vientitukea, jota yritys oli
      hakenut vientiajankohtana ja joka olisi ollut maksettava,
                                                                            EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen kohdan
      jos C-sokeriksi määritelty C-sokeria koskevan vientitodis-
                                                                            mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden
      tuksen perusteella viety sokeri olisi määritelty A- ja B-
                                                                            jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu.
      kiintiöön kuuluvaksi sokeriksi, sillä perusteella, että
      a) kansallinen viranomainen voi hyväksyä vienti-                      Vaikka direktiiville asetettu määräaika päättyi 31.12.1996,
           ilmoituksen asetuksen maataloustuotteiden vientitu-              Portugalin tasavalta ei ole vielä antanut komissiolle direktiivin
           kien järjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä             90/313/ETY 8 artiklan mukaisesti kertomusta saadusta koke-
           yksityiskohtaisista säännöistä (ETY) N:o 3665/97 (5) 3           muksesta.
           artiklan perusteella jälkikäteen ja nyt esillä olevan asian
           olosuhteet ovat sellaiset, että kyseessä on ylivoimainen
           este, jonka perusteella viranomaisella on asetuksen              (1) EYVL L 158, 23.6.1990, s. 56.
           (ETY) N:o 3665/97 4 artiklan nojalla oikeus pidentää
           todisteen esittämiselle varattua määräaikaa?
           ja/tai sillä perusteella, että
      b) kieltäytymällä maksamasta tällaista vientitukea se louk-
           kaa luottamuksensuojan periaatetta ja/tai oikeusvar-
           muuden periaatetta ja/tai suhteellisuusperiaatetta ja/tai        Lech-Stahlwerke GmbH:n 30.3.1999 tekemä valitus Eu-
           käyttää väärin harkintavaltaansa?                                roopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                            tuimen (laajennetun viidennen jaoston) 21.1.1999 anta-
                                                                            masta tuomiosta yhdistetyissä asioissa T-129/95, T-2/96 ja
( 1) EYVL L 177, 1.7.1981, s. 4.                                            T-97/96, Neue Maxhütte Stahlwerke GmbH ja Lech-
( 2) EYVL L 258, 11.9.1981, s. 16.                                          Stahlwerke GmbH, väliintulijana kantajien puolella Sak-
( 3) EYVL L 144, 28.6.1995, s. 14.                                          san liittotasavalta, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
( 4) EYVL L 262, 16.9.1981, s. 14.                                          väliintulijana vastaajan puolella asioissa T-2/96 ja T-97/96
( 5) EYVL L 351, 14.12.1987, s. 1.                                          Iso-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningas-
                                                                                kunta
                                                                                (Asia C-111/99 P)
                                                                                (1999/C 160/22)
Euroopan yhteisöjen komission 26.3.1999 Portugalin ta-                      Lech-Stahlwerke GmbH, kotipaikka Meitingen-Herbertshofen
                   savaltaa vastaan nostama kanne                           (Saksa), on valittanut 30.3.1999 Euroopan yhteisöjen tuo-
                                                                            mioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                            tuomioistuimen (laajennetun viidennen jaoston) 21.1.1999
                            (Asia C-106/99)                                 antamasta tuomiosta yhdistetyissä asioissa T-129/95, T-2/96 ja
                                                                            T-97/96, Neue Maxhütte Stahlwerke GmbH ja Lech-Stahlwerke
                            (1999/C 160/21)                                 GmbH, väliintulijana kantajien puolella Saksan liittotasavalta,
                                                                            vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, väliintulijana vastaajan
                                                                            puolella asioissa T-2/96 ja T-97/96 Iso-Britannian ja Pohjois-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut Euroopan yhteisö-                  Irlannin yhdistynyt kuningaskunta. Valittajan edustaja on
jen tuomioistuimessa 26.3.1999 kanteen Portugalin tasavaltaa                asianajaja Dr. Rainer Michael Bierwagen, asianajotoimisto
vastaan. Komission asiamiehenä on oikeudellisen yksikön                     Kemmler Rapp Böhlke & Crosby, Rond Point Schuman 9, Bte.
virkamies Francisco de Sousa Fialho, ja prosessiosoite Luxem-               9, B-1040 Bryssel.
burgissa on c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez
de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                            Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:                               –    kumoaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                                tuomioistuimen 21.1.1999 yhdistetyissä asioissa T-
–     toteaa, että koska Portugalin tasavalta ei ole antanut                     129/95, T-2/96 ja T-97/96 Neue Maxhütte Stahlwerke
      kertomusta saadusta kokemuksesta ympäristöä koskevan                       GmbH ja Lech-Stahlwerke GmbH vastaan Euroopan yhteis-
      tiedon saannin vapaudesta 7 päivänä kesäkuuta 1990                         öjen komissio antaman tuomion, (1) siltä osin kuin se
      annetun neuvoston direktiivin 90/313/ETY (1) 8 artiklassa                  koskee valittajaa,
      asetetussa määräajassa, se on jättänyt noudattamatta sille
      EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen koh-                 –    ratkaisee riita-asian itse ja kumoaa Baijerin vapaavaltion
      dan sekä direktiivin 90/313/ETY 8 artiklan mukaan kuulu-                   suunnittelemasta valtion tuesta EHTY:n terästeollisuuden
      via jäsenyysvelvoitteita,                                                  yrityksille Neue Maxhütte Stahlwerke GmbH ja Lech-
                                                                                Stahlwerke GmbH 4 päivänä huhtikuuta 1995 tehdyn
–     velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-                      komission päätöksen 95/422/EHTY (EYVL L 253,
      käyntikulut.                                                               21.10.1995, s. 22), siltä osin kuin se koskee valittajaa,
 ---pagebreak--- 5.6.1999                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 160/11
–   velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut                    –    Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on myös kolman-
    molemmissa oikeusasteista,                                                  nen kanneperusteen (olennaisten menettelymääräysten rik-
                                                                                kominen) osalta laiminlyönyt perustella kantansa valittajan
–   ja toissijaisesti siltä varalta, että yhteisöjen tuomioistuin ei            suhteen.
    itse ratkaisisi asiaa, valittaja vaatii asian palauttamista
    ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi
    ja oikeudenkäyntikuluista päättämistä vasta myöhemmin.                 –    Yksityistä sijoittajaa koskevan periaatteen oikeudellisesti
                                                                                virheellinen soveltaminen: Vastoin ensimmäisen oikeusas-
                                                                                teen tuomioistuimen kantaa oikeuskäytännöstä, terätu-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                             kisäännöstöstä tai liiketapakäytännöstä ei ilmene, että
                                                                                sijoittajan on pitkällä aikavälillä saatava voittoa sijoituksel-
–   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei tutkinut                           leen.
    EHTY:n perustamissopimuksen 4 artiklan c alakohdassa
    tarkoitetun kiellon tosiasioihin ja oikeudellisiin seikkoihin          –    Menettelyvirheet: Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
    perustuvia edellytyksiä, siltä osin kuin kysymys oli valitta-               ei ratkaissut pyyntöä, joka koski tiedon saamista niistä
    jan, Lech-Stahlwerke GmbH:n taloudellisista korvauksista.                   asiakirjoista, jotka komission tuli lähettää ensimmäisen
    Valittajalla ei ole liiketoimintaansa varten ollut tarvetta eikä            oikeusasteen tuomioistuimelle EHTY:n tuomioistuimen
    se ole saanut minkäänlaista taloudellista tukea julkisista                  perussäännön 23 artiklan mukaisesti.
    varoista. Mikään tuomiossa ei anna aihetta johtopäätök-
    seen, jonka mukaan Neue Maxhütteä koskevat perustelut
    pätisivät myös valittajan. Suunnitteilla olleen maksun                 –    Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen: Ensimmäisen oi-
    tarkoituksena ei ollut tasata tappioita, vaan korvata Neue                  keusasteen tuomioistuin ei ole valituksenalaisessa tuomios-
    Maxhütteen sitoutumisesta johtunut valittajan yritysarvon                   saan käsitellyt kysymystä suunnitellun tasausmaksun mah-
    väheneminen.                                                                dollisista yhteismarkkinoilla käytävää kilpailua rajoittavista
                                                                                vaikutuksista.
–   Ensimmäinen kanneperuste hylättiin valittajan osalta virhe-
    ellisin perusteluin (oikeudellisesti virheellinen luokittelu
    valtiontueksi).                                                        (1) EYVL C 86, 27.3.1999, s.15.


title: Asia T-34/11: Kanne 24.1.2011 — Canon Europa v. komissio

text:
               12.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/24

         Kanne 24.1.2011 — Canon Europa v. komissio
   (Asia T-34/11)
   2011/C 80/48
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Canon Europa NV (Amstelveen, Alankomaat) (edustajat: asianajajat P. De Baere ja P. Muñiz)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               kanne on otettava tutkittavaksi

               —

               tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta 5.10.2010 annettu komission asetus (EU) N:o 861/2010 (EUVL L 294, s. 1) ja erityisesti harmonoidun järjestelmän alanimikkeessä 8443 31 perustetut alajaot ja niitä vastaavat tullit on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii kanteessaan SEUT 263 artiklan nojalla kumoamaan tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta 5.10.2010 annetun komission asetuksen (EU) N:o 861/2010 (EUVL L 294, s. 1) ja erityisesti harmonoidun järjestelmän alanimikkeessä 8443 31 perustetut alajaot ja niitä vastaavat tullit.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi seuraavat oikeudelliset perusteet:

               Ensinnäkin kantaja väittää, että kumoamiskanne voidaan ottaa tutkittavaksi SEUT 263 artiklan nojalla, koska riidanalainen toimi on säädös, joka koskee kantajaa suoraan eikä se edellytä myöhempiä täytäntöönpanotoimia.

               Lisäksi kantaja väittää, että riidanalainen toimi on pätemätön, koska siinä rajoitetaan vuoden 2007 harmonoidun järjestelmän alanimikkeen 8443 31 ulottuvuutta siten, että sen soveltamisalan ulkopuolelle jätetään useita toimintoja suorittavat koneet, jotka luokiteltiin aiemmin vuoden 2002 harmonoidun järjestelmän alanimikkeeseen 8471 60, vaikka komissio ei saa rajoittaa harmonoidun järjestelmän alanimikkeiden soveltamisalaa harmonoidusta järjestelmästä tehdyn yleissopimuksen (1) 3 artiklan ja neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (2) 1 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla.

               Lisäksi kantaja väittää, että riidanalainen toimi on pätemätön, koska sillä muutetaan tiettyihin, aiemmin vuoden 2002 harmonoidun järjestelmän alanimikkeisiin 8471 60 ja 8517 21 luokiteltuihin useita toimintoja suorittaviin koneisiin sovellettavia tulleja ja sillä rikotaan tästä syystä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 9 artiklan 2 kohtaa.

               Lopuksi kantaja toteaa, että riidanalaisella toimella rikotaan vuoden 1994 GATT-sopimuksen (3) II artiklaa ja EU:n tullimyönnytyksiä koskevassa luettelossa allekirjoittamia sitoumuksia, koska siinä otetaan käyttöön tulleja sellaisille useita toimintoja suorittaville koneille, joiden osalta EU on sitoutunut poistamaan kaikki tullit.

      (1)  14.6.1983 tehty harmonisoitua tavarankuvaus- ja tavarankoodausjärjestelmää koskeva kansainvälinen yleissopimus.

      (2)  Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2658/87 (EYVLL 256, s. 1).

      (3)  Tullitariffeja ja kauppaa koskeva vuoden 1994 yleissopimus.


title: Asia C-142/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.7.2007 (Østre Landsretin (Tanska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Olicom A/S v. Skatteministeriet (Yhteinen tullitariffi — Tariffinimikkeet — Yhdistettyyn nimikkeistöön luokittelu — Automaattiset tietojenkäsittelykoneet — Verkkokortit, joissa on modeemitoiminto — Erityistoiminnon käsite)

text:
               8.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/6

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.7.2007 (Østre Landsretin (Tanska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Olicom A/S v. Skatteministeriet
   (Asia C-142/06) (1)

   (Yhteinen tullitariffi - Tariffinimikkeet - Yhdistettyyn nimikkeistöön luokittelu - Automaattiset tietojenkäsittelykoneet - Verkkokortit, joissa on modeemitoiminto - ’Erityistoiminnon’ käsite)
   (2007/C 211/10)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Østre Landsret
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Olicom A/S

      Vastaaja: Skatteministeriet
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Østre Landsret — Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (EYVL L 256, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 22.12.1995 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 3009/95 (EYVL L 319, s. 1), tulkinta — Nimike 8471 (automaattiset tietojenkäsittelykoneet) ja nimike 8517 (viestintälaitteet) — Verkkokortit, joilla on kaksi toimintoa: yhteys lähiverkkoon ja Internetiin — Erityistoiminto
   Tuomiolauselma
   Kannettaviin tietokoneisiin liitettäväksi tarkoitetut yhdistelmäverkkokortit on 1.1.1996 jälkeen luokiteltava automaattisina tietojenkäsittelykoneina tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87, sellaisena kuin se on muutettuna 22.12.1995 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 3009/95, liitteessä I olevan yhteisen tullitariffin yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 8471.

      (1)  EUVL C 143, 17.6.2006.


title: Asia C-140/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 5.10.2006 (Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Klagenfurtin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Amalia Valeško v. Zollamt Klagenfurt (Asiakirja liittymisestä Euroopan unioniin — Siirtymätoimenpiteet — Liite XIII — Verotus — Sloveniasta peräisin olevat savukkeet — Tuonti Itävallan alueelle matkustajien henkilökohtaisissa matkatavaroissa — Tiettyihin määriin rajoitettu vapautus valmisteverosta — Mahdollisuus säilyttää 31.12.2007 saakka tuonnille kolmansista maista asetetut määrälliset rajoitukset — Direktiivi 69/169/ETY)

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/13

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 5.10.2006 (Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Klagenfurtin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Amalia Valeško v. Zollamt Klagenfurt
   (Asia C-140/05) (1)

   (Asiakirja liittymisestä Euroopan unioniin - Siirtymätoimenpiteet - Liite XIII - Verotus - Sloveniasta peräisin olevat savukkeet - Tuonti Itävallan alueelle matkustajien henkilökohtaisissa matkatavaroissa - Tiettyihin määriin rajoitettu vapautus valmisteverosta - Mahdollisuus säilyttää 31.12.2007 saakka tuonnille kolmansista maista asetetut määrälliset rajoitukset - Direktiivi 69/169/ETY)
   (2006/C 294/22)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Klagenfurt
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Amalia Valeško

      Vastaaja: Zollamt Klagenfurt
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Unabhängiger Finanzsenat (Itävalta) — EY 23, EY 25 ja EY 26 artiklan ja asiakirjoihin Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu (EYVL L 236, s. 906) sisältyvien säännösten (liite XIII: Luettelo, jota tarkoitetaan liittymisasiakirjan 24 artiklassa: Slovenia, 6. ”verotus”, 2 kohta) tulkinta — Samojen määrällisten rajoitusten säilyttäminen siirtymäkaudella savukkeille, joita tuodaan Sloveniasta jäsenvaltioiden alueelle ilman ylimääräisen valmisteveron maksamista, kuin ne rajoitukset, joita sovelletaan tuontiin kolmansista maista — Jäsenvaltion alueella asuvalle yksityiselle oikeussubjektille asetettu määrällinen rajoitus, joka on ankarampi kuin useimmille kolmansille maille asetettu rajoitus.
   Tuomiolauselma

               1)

               Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, tehdyn asiakirjan liitteessä XIII olevan 6 kohdan 2 alakohtaa on tulkittava siten, että siinä ei kielletä sitä, että Itävallan tasavalta säilyttää siirtymäaikana lainsäädäntönsä, jonka mukaan matkustajien, joiden tavanomainen asuinpaikka on Itävallan tasavallassa ja jotka saapuvat tälle alueelle suoraan tämän jäsenvaltion maarajan tai sisäisten aluevesien kautta, henkilökohtaisissa matkatavaroissaan Sloveniasta maahantuomien savukkeiden vapautus valmisteverosta rajoittuu 25 savukkeeseen.

               2)

               EY 23, EY 25 ja EY 26 artiklaa on tulkittava siten, että niissä ei kielletä pääasiassa kyseessä olevan kaltaista kansallista lainsäädäntöä, jonka mukaan matkustajien henkilökohtaisissa matkatavaroissaan maahan tuomien savukkeiden vapautus valmisteverosta rajoittuu 25 savukkeeseen tietyistä jäsenvaltioista, kuten Slovenian tasavallasta, Itävallan tasavallan alueelle tultaessa, huolimatta siitä, että Euroopan unionin viimeisimmän laajentumisen jälkeen tätä verovapautusta ei enää sovelleta mihinkään muuhun kolmanteen valtioon kuin Sveitsin tulliviranomaisten valvonnassa olevaan Samnauntalin erillisalueeseen ja kolmansista maista tuoduille savukkeille myönnetään yleensä verovapautus 200 savukkeen osalta.

      (1)  EUVL C 143, 11.6.2005.


title: Asia C-460/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 10.12.2009 — Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 39 artikla — Julkishallinnon toimet — Alusten kapteenit ja yliperämiehet — Julkisten valtaoikeuksien antaminen alukselle — Vaatimus sen jäsenvaltion, jonka lipun alla alus purjehtii, kansalaisuudesta)

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/13

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 10.12.2009 — Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-460/08) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - EY 39 artikla - Julkishallinnon toimet - Alusten kapteenit ja yliperämiehet - Julkisten valtaoikeuksien antaminen alukselle - Vaatimus sen jäsenvaltion, jonka lipun alla alus purjehtii, kansalaisuudesta)
   2010/C 24/20
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Rozet ja D. Triantafyllou)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta (asiamies: E.-M. Mamouna)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY:n perustamissopimuksen 39 artiklan rikkominen — Kansallinen lainsäädäntö, jossa varataan Kreikan kansalaisille kreikkalaisten kauppa- ja kalastusalusten kapteenin ja yliperämiehen toimet

      Tuomiolauselma

               1)

               Helleenien tasavalta ei ole noudattanut EY 39 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt lainsäädännössään voimassa kaikkien Kreikan lipun alla purjehtivien alusten kapteenien ja yliperämiesten toimiin pääsyn osalta vaatimuksen Kreikan kansalaisuudesta.

               2)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 327, 20.12.2008.


title: Asia T-578/08: Kanne 23.12.2008 — DVB Project v. SMHV — Eurotel (DVB)

text:
               7.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/44

         Kanne 23.12.2008 — DVB Project v. SMHV — Eurotel (DVB)
   (Asia T-578/08)
   (2009/C 55/78)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: DVB Project (Le Grand Saconnex, Sveitsi) (edustaja: asianajaja W. Pors)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Eurotel SpA (Milano, Italia)
   Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan asiassa R 1387/2007-2 14.10.2008 tekemä päätös on kumottava

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu:”DVB” luokkaan 9 ja 38 rekisteröityjä tavaroita ja palveluja varten.

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Kantaja.

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Vastapuoli valituslautakunnassa.

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Mitättömäksi julistamista koskevan hakemuksen hylkääminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hyväksyminen ja valituksenalaisen päätöksen kumoaminen.

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta katsoi virheellisestä, että yksinoikeuden myöntäminen mitättömäksi julista koskevassa hakemuksessa tarkoitettuun yhteisön tavaramerkkiin haittaisi vakavasti toimijoiden toimintaa telekommunikaatioalalla. Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 3 kohtaa ja 51 artiklan 2 kohtaa on rikottu, koska valituslautakunta ei arvioinut sen kantajan esiintuoman kysymyksen merkityksellisyyttä, joka koski käytön perusteella syntynyttä erottamiskykyä.


title: Asia F-22/08: Kanne 22.2.2008 — Miguelez Herreras v. komissio

text:
               9.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 116/33

         Kanne 22.2.2008 — Miguelez Herreras v. komissio
   (Asia F-22/08)
   (2008/C 116/63)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Benedicta Miguelez Herreras (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja M. van der Woude)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Oikeusriidan kohde ja kuvaus
   17.4.2007 tehdyn päätöksen kumoaminen siltä osin kuin siinä ei anneta kantajalle yhtään ylimääräistä etusijapistettä ja vahvistetaan siten kahden etusijapisteen ja kaikkiaan 23 pisteen antaminen vuoden 2003 ylennyskierroksella, ja vastaajan velvoittaminen vahingonkorvauksen maksamiseen.
   Vaatimukset

               —

               17.4.2007 tehty päätös on kumottava siltä osin kuin siinä ei anneta kantajalle yhtään ylimääräistä etusijapistettä ja vahvistetaan siten kahden etusijapisteen ja kaikkiaan 23 pisteen antaminen vuoden 2003 ylennyskierroksella

               —

               vastaaja on velvoitettava maksamaan 5 000 euron suuruinen vahingonkorvaus

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-245/02: Antonia de Jongin 19.8.2002 Europolia vastaan nostama kanne

text:
26.10.2002             FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 261/17
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin              Antonia de Jongin 19.8.2002 Europolia vastaan nostama
                                                                                kanne
–    hyväksyy kanteen
                                                                                (Asia T-245/02)
–    kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavara-
     merkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan                                            (2002/C 261/33)
     30.5.2002 tekemän riidanalaisen päätöksen
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
–    velvoittaa viraston joka tapauksessa korvaamaan kantajal-
     le sekä valituslautakunnassa että ensimmäisen oikeusas-
     teen tuomioistuimessa aiheutuneet kulut, asianajajan
                                                                        Antonia de Jong on nostanut 19.8.2002 Euroopan yhteisöjen
     palkkiot mukaan luettuina, ja toisaalta kantajalle asiakir-        ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Europo-
     jojen kääntämisestä hakemuksen käsittelyn ja valituslau-           lia vastaan. Kantajan kotipaikka on Haag (Alankomaat) ja
     takuntaan tehdyn valituksen tutkimisen yhteydessä aiheu-           edustajina ovat asianajajat Pauline de Casparis ja Maria Francis-
     tuneet kustannukset.                                               cus Baltussen.
                                                                        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                        1)    kumoaa Europolin päätöksen, jolla hylättiin kantajan
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
                                                                              23.11.2001 tehdystä päätöksestä tekemä valitus ja ku-
                                                                              moaa samalla 23.11.2001 tehdyn riidanalaisen pää-
Yhteisön tavaramerkki:         Sanamerkki ”TOP” – Hakemus                     töksen;
                               604975
                                                                        2)    velvoittaa Europolin myöntämään kantajalle kaksi yli-
Tavarat tai tuotteet:          Yrttiravintokapselit tai -jauheet;             määräistä palkkatasoa 1.7.2001 lukien; tai toissijaisesti
                               yrttiravintolisäaineet (luokat 5 ja            velvoittaa Europolin myöntämään ylimääräisen palkkata-
                               29)                                            son 1.7.2001 lukien;
                                                                        3)    velvoittaa Europolin suorittamaan kantajalle 2 kohdassa
Tutkijan päätös:               Rekisteröintihakemuksen hylkää-                mainitun summan 48 tunnin kuluessa esillä olevassa
                               minen                                          asiassa annettavan tuomion tiedoksiantamisesta, korotet-
                                                                              tuna Alankomaiden oikeuden mukaisella laillisella ko-
Valituslautakunnan pää-        Valituksen hylkääminen                         rolla;
tös:
                                                                        4)    velvoittaa Europolin suorittamaan kantajalle 48 tunnin
                                                                              kuluessa esillä olevassa asiassa annettavan tuomion tie-
Kanneperusteet:                1.    Kuulemisperiaatteen ja puo-
                                                                              doksiantamisesta 1 000 euron suuruisen summan kor-
                                     lustautumisoikeuksien                    vauksena tämän kärsimästä aineettomasta vahingosta;
                                     loukkaaminen
                               2.    Suhteettoman pitkä käsitte-        5)    velvoittaa Europolin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                     lyaika valituslautakunnassa
                                     siitä, kun valitus oli jätetty,
                                     siihen, kun päätös annettiin
                                     kantajalle tiedoksi                Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
                               3.    Niiden tietojen ilmoittamatta
                                     jättäminen, joiden perusteel-      Kantaja työskentelee Europolissa. Vastaajan tekemässä, kan-
                                     la riidanalainen päätös on         teen kohteena olevassa päätöksessä kantajalle ei myönnetty
                                     tehty                              palkankorotusta, johon hän katsoo olevansa oikeutettu.
                               4.    Riittämättömät tai epäselvät
                                     riidanalaisen päätöksen pe-        Kantaja väittää, että tämä päätös on Europolin henkilöstösään-
                                     rustelut                           töjen 29 artiklan vastainen. Hänen mukaansa hallintoneuvosto
                                                                        on laiminlyönyt antaa tarvittavat säännöt, joiden perusteella
                               5.    Tavaramerkin rekisteröinti-        tässä artiklassa tarkoitettu palkankorotus voidaan myöntää.
                                     kelpoisuus                         Hän väittää myös, että johtaja on ylittänyt harkintavaltansa,
                                                                        koska päätöstä ei ole tehty huolellisuusvelvoitetta ja puolueet-
                               6.    Tavaramerkin erottamiskyky         toman kohtelun periaatetta noudattaen. Lopuksi hän vetoaa
                                                                        tasa-arvoisen kohtelun ja luottamuksensuojan periaatteisiin.


title: Asia C-160/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 8.3.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2003/51/EY — Yhtiöiden oikeudet — Yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätökset — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/13

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 8.3.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-160/06) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2003/51/EY - Yhtiöiden oikeudet - Yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätökset - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2007/C 95/21)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: E. Montaguti ja G. Zavvos)

      Vastaaja: Italian tasavalta (asiamies: I. Braguglia, avustajanaan asianajaja P. Gentili)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden, pankkien ja muiden rahoituslaitosten sekä vakuutusyritysten tilinpäätöksistä ja konsolidoiduista tilinpäätöksistä 18 päivänä kesäkuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/51/EY (EYVL L 178, s. 16) noudattamisen edellyttämien toimenpiteiden toteuttamatta jättäminen säädetyssä määräajassa
   Tuomiolauselma

               1)

               Italian tasavalta ei ole noudattanut yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden, pankkien ja muiden rahoituslaitosten sekä vakuutusyritysten tilinpäätöksistä ja konsolidoiduista tilinpäätöksistä 18 päivänä kesäkuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/51/EY mukaisia velvollisuuksiaan, koska se ei ole antanut sen noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 131, 3.6.2006.


title: Asia T-515/08: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 29.6.2010 — Mauerhofer v. komissio (Rinnakkainen puitesopimus ”Komissio 2007” — Asiantuntijoiden palkkaaminen sellaisten toimien yhteydessä, jotka liittyvät kolmansille maille myönnettävään tukeen — Asiantuntijatehtävät — Komission toimenpide, joka koskee laskutettujen työpäivien lukumäärää — Kumoamiskanne — Kannekelpoisen toimen puuttuminen — Tutkimatta jättäminen — Vahingonkorvauskanne — Syy-yhteys — Selvästi täysin perusteeton kanne)

text:
               14.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/44

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 29.6.2010 — Mauerhofer v. komissio
   (Asia T-515/08) (1)

   (Rinnakkainen puitesopimus ”Komissio 2007” - Asiantuntijoiden palkkaaminen sellaisten toimien yhteydessä, jotka liittyvät kolmansille maille myönnettävään tukeen - Asiantuntijatehtävät - Komission toimenpide, joka koskee laskutettujen työpäivien lukumäärää - Kumoamiskanne - Kannekelpoisen toimen puuttuminen - Tutkimatta jättäminen - Vahingonkorvauskanne - Syy-yhteys - Selvästi täysin perusteeton kanne)
   2010/C 221/72
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Volker Mauerhofer (Wien, Itävalta) (edustaja: asianajaja J. Schartmüller)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamies: S. Boelaert)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä komission 9.9.2008 antaman hallinnollisen määräyksen, jolla muutettiin sen ja Bosnia-Hertsegovinassa toteutetun hankkeen ”Value Chain Mapping Analysis” puitesopimuksen sopimuspuolen välillä tehtyä erityistä sopimusta 2007/146271 ja alennettiin kantajan hänet edellä mainittuun sopimuspuoleen yhdistäneen sopimuksen nojalla suorittamien työpäivien, jotka tämä jälkimmäinen saattoi laskuttaa komissiolta, lukumäärää, kumoamisvaatimus sekä toisaalta vahingonkorvausvaatimus.

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Volker Mauerhofer velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 44, 21.2.2009.


title: Asia C-236/12: Unionin tuomioistuimen neljännen jaoston puheenjohtajan määräys 25.3.2014 (Tribunalul Argeşin (Romania) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Comisariatul Judeţean pentru Protecţia Consumatorilor Argeş v. SC Volksbank România SA, SC Volksbank România SA – Sucursala Piteşti, Alin Iulian Matei ja Petruţa Florentina Matei

text:
               16.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 184/21

         Unionin tuomioistuimen neljännen jaoston puheenjohtajan määräys 25.3.2014 (Tribunalul Argeşin (Romania) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Comisariatul Judeţean pentru Protecţia Consumatorilor Argeş v. SC Volksbank România SA, SC Volksbank România SA – Sucursala Piteşti, Alin Iulian Matei ja Petruţa Florentina Matei
   (Asia C-236/12) (1)

   2014/C 184/26
   Oikeudenkäyntikieli: romania
   Unionin tuomioistuimen neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 235, 4.8.2012.