title: Asia T-564/12: Kanne 26.12.2012 — Ministry of Energy of Iran v. neuvosto

text:
               23.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/21

         Kanne 26.12.2012 — Ministry of Energy of Iran v. neuvosto
   (Asia T-564/12)
   2013/C 55/38
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Ministry of Energy of Iran (Teheran, Iran) (edustaja: barrister M. Lester)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 15.10.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/635/YUTP (1) ja 15.10.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 945/2012 (2) siltä osin kuin nämä toimet koskevat kantajaa

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että mikään oikeudellisista edellytyksistä kantajan merkitsemiseksi luetteloon ei täyttynyt, että neuvosto teki ilmeisen virheen katsoessaan edellytysten luetteloon merkitsemiselle täyttyvän ja siihen, että kantajan merkitseminen perustuu ilmeiseen tosiseikkoja koskevaan virheeseen.

               2)

               Toinen kanneperuste perustuu siihen, ettei neuvosto esittänyt asianmukaisia tai riittäviä perusteluja kantajan mainitsemiselle riidanalaisissa toimissa.

               3)

               Kolmas kanneperuste perustuu siihen, ettei vastaaja turvannut kantajan puolustautumisoikeuksia ja oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin.

               4)

               Neljäs kanneperuste perustuu siihen, että neuvoston päätöksellä mainita kantaja loukattiin oikeutuksetta ja suhteettomasti kantajan perusoikeuksia, mukaan lukien omistusoikeutta, elinkeinovapautta ja mainetta.

      (1)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 15.10.2012 annettu neuvoston päätös 2012/635/YUTP (EUVL L 282, s. 58).

      (2)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 15.10.2012 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 945/2012 (EUVL L 282, s. 16).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 9 päivänä syyskuuta 1999 asiassa C-374/97 (Bayerischer Verwaltungsgerichtshofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Anton Feyrer vastaan Landkreis Rottal-Inn (Direktiivi 85/73/ETY - Tuoreen lihan terveystarkastuksista ja -valvonnasta kannettavat maksut - Välitön oikeusvaikutus)

text:
C 352/4                    FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           4.12.1999
1. Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut ympäristöä koskevan               nasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien ko-
     tiedon saannin vapaudesta 7 päivänä kesäkuuta 1990 annetun                koonpanossa: toisen jaoston puheenjohtaja G. Hirsch (esitte-
     neuvoston direktiivin 90/313/ETY 3 artiklan 2 kohdan ensim-               levä tuomari), joka hoitaa kuudennen jaoston puheenjohtajan
     mäisen alakohdan kolmannen luetelmakohdan ja mainitun                     tehtäviä, sekä tuomarit J. L. Murray ja H. Ragnemalm, julkis-
     kohdan toisen alakohdan sekä 5 artiklan mukaisia velvoitteitaan,          asiamies: P. Léger, kirjaaja: johtava hallintovirkamies H. A.
     koska                                                                     Rühl, on antanut 9.9.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma
                                                                               on seuraava:
     — se ei ole hyväksynyt tietojensaantioikeutta hallinnollisen
          menettelyn kestäessä siltä osin, kuin viranomaiset saavat            EY:n perustamissopimuksen 119 artiklaa (EY:n perustamissopimuk-
          tietoja tällaisen menettelyn perusteella,                            sen 117-120 artikla on korvattu EY 136-143 artiklalla) on
                                                                               tulkittava siten, että työehtosopimuksen määräys, jonka mukaan
     — se ei ole sisällyttänyt Umweltinformationsgesetziin                     kyseisessä työehtosopimuksessa määrättyä vuosittaista erityislisää ei
          säännöstä, jonka mukaan ympäristöä koskevat tiedot on                makseta henkilöille, jotka työskentelevät säännöllisesti alle 15 tuntia
          annettava osaksi siltä osin, kuin niistä on mahdollista              viikossa ja joiden säännöllinen palkka ei ylitä tiettyä osaa peruskuu-
          poistaa ne kohdat, jotka liittyvät direktiivin 90/313/ETY            kausipalkasta ja jotka on tästä syystä vapautettu pakollisesta
          3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin etuihin, ja koska              sairausvakuutuksesta, merkitsee välillistä sukupuoleen perustuvaa
                                                                               syrjintää, kun kyseistä työehtosopimusta sovelletaan työntekijän
     — se ei ole rajoittanut maksujen suorittamista vain niihin                sukupuolesta riippumatta, mutta se koskee tosiasiassa huomattavasti
          tapauksiin, joissa tietoja tosiasiallisesti annetaan.                suurempaa prosenttiosuutta naisista kuin miehistä.
2. Muilta osin kanne hylätään.
                                                                               (1) EYVL C 295, 27.9.1997.
3. Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
     kulut.
(1) EYVL C 252, 16.8.1997.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (toinen jaosto)
                                                                                9 päivänä syyskuuta 1999
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                     asiassa C-374/97 (Bayerischer Verwaltungsgerichtshofin
                                                                               esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Anton Feyrer vastaan
                             (kuudes jaosto)                                                        Landkreis Rottal-Inn (1)
                      9 päivänä syyskuuta 1999                                 (Direktiivi 85/73/ETY – Tuoreen lihan terveystarkastuksista
                                                                               ja -valvonnasta kannettavat maksut – Välitön oikeusvaiku-
                                                                                tus)
asiassa C-281/97 (Arbeitsgericht Münchenin esittämä en-
nakkoratkaisupyyntö), Andrea Krüger vastaan Kreiskran-                                                  (1999/C 352/08)
                         kenhaus Ebersberg (1)
(Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu – Vuoden lopussa                                          (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
        maksettava palkanlisä – Myöntämisedellytykset)
                                                                               (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                            (1999/C 352/07)                                                  tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                               Asiassa C-374/97, jonka Bayerischer Verwaltungsgerichtshof
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                            (Saksa) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan
                                                                               (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistui-
                                                                               men käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen               messa vireillä olevassa asiassa Anton Feyrer vastaan Landkreis
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                         Rottal-Inn, Landesanwaltschaft Bayernin osallistuessa asian
                                                                               käsittelyyn julkisen edun valvojana, ennakkoratkaisun tuoreen
Asiassa C-281/97, jonka Arbeitsgericht München (Saksa) on                      lihan ja siipikarjanlihan terveystarkastusten ja -valvonnan
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on                     rahoittamisesta 29 päivänä tammikuuta 1985 annetun neu-
tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsi-                 voston direktiivin 85/73/ETY (EYVL L 32, s. 14), sellaisena
teltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi-                 kuin se on muutettuna 22 päivänä joulukuuta 1993 annetulla
reillä olevassa asiassa Andrea Krüger vastaan Kreiskrankenhaus                 neuvoston direktiivillä 93/118/EY (EYVL L 340, s. 15), 2 artik-
Ebersberg ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen                           lan 3 kohdan ja liitteessä olevan I luvun 1 kohdan ja
119 artiklan (EY:n perustamissopimuksen 117-120 artikla                        4 kohdan b alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin
on korvattu EY 136-143 artiklalla) ja miesten ja naisten                       (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdolli-                   G. Hirsch sekä tuomarit G. F. Mancini ja R. Schintgen
suuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etene-                  (esittelevä tuomari), julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: johtava
miseen sekä työoloissa 9 päivänä helmikuuta 1976 annetun                       hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on antanut 9.9.1999
neuvoston direktiivin 76/207/ETY (EYVL L 39, s. 40) tulkin-                    tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
 ---pagebreak--- 4.12.1999                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              C 352/5
1. Jos jäsenvaltio ei ole säädetyssä määräajassa pannut täytäntöön           Petrides vastaan komissio, 17.12.1997 antaman tuomion
     tuoreen lihan ja siipikarjanlihan terveystarkastusten ja -valvon-       (Kok. 1997, s. II-2427) kumoamista, vastapuolena: Euroopan
     nan rahoittamisesta 29 päivänä tammikuuta 1985 annettua                 yhteisöjen komissio (asiamiehenään Gérard Berscheid), yhteis-
     neuvoston direktiiviä 85/73/ETY, sellaisena kuin se on muutet-          öjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa:
     tuna 22 päivänä joulukuuta 1993 annetulla neuvoston direktii-           jaoston puheenjohtaja J.-P. Puissochet sekä tuomarit
     villä 93/118/EY, yksityinen oikeussubjekti ei voi riitauttaa            J. C. Moitinho de Almeida (esittelevä tuomari) ja C. Gulmann,
     sellaisten maksujen kantamista, jotka ovat suurempia kuin               julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass,
     tämän direktiivin liitteessä olevan I luvun 1 kohdassa vahvistetut      on antanut 9.9.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on
     kiinteät määrät, jos nämä maksut eivät ylitä todellisia kustan-         seuraava:
     nuksia.
                                                                             1. Valitus hylätään.
2. Jäsenvaltio voi ilman lisäedellytyksiä käyttää sille direktiivin
     85/73/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä               2. Odette Nicos Petrides Co. Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeu-
     93/118/EY, liitteessä olevan I luvun 4 kohdan b alakohdassa                  denkäyntikulut.
     annettua oikeutta kantaa saman I luvun 1 kohdassa vahvistettuja
     kiinteitä määriä suurempia erityisiä maksuja, edellyttäen ai-           (1) EYVL C 151, 16.5.1998.
     noastaan, ettei erityinen maksu ylitä todellisia kustannuksia.
3. Jos jäsenvaltio on siirtänyt kunnallisille viranomaisille oikeuden
     kantaa tuoreen lihan terveystarkastuksiin ja -valvontaan liityvät
     maksut, direktiivin 85/73/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna
     direktiivillä 93/118/EY, 2 artiklan 3 kohdassa annetaan sille                    YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
     oikeus kantaa yhteisön maksuja suurempia maksuja toimivaltai-
     selle kunnalliselle viranomaiselle aiheutuneiden todellisten tar-                                   (viides jaosto)
     kastuskustannusten määrään asti.
                                                                                9 päivänä syyskuuta 1999
(1) EYVL C 387, 20.12.1997. EYVL C 7, 10.1.1998.                             Asiassa C-108/98 (Tribunale amministrativo regionale
                                                                             della Campanian esittämä ennakkoratkaisupyyntö),
                                                                             RI.SAN. Srl vastaan Comune di Ischia, Italia Lavoro SpA,
                                                                                aiemmin GEPI SpA, Ischia Ambiente SpA (1)
                                                                             (Sijoittautumisvapaus – Palvelujen tarjoamisen vapaus –
                                                                                Jätteidenkeräyspalvelujen järjestäminen)
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (1999/C 352/10)
                            (kolmas jaosto)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                      9 päivänä syyskuuta 1999
                                                                             (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
asiassa C-64/98 P, Odette Nicos Petrides Co. Inc. vastaan                             yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                 Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                                                                             Asiassa C-198/98, jonka Tribunale amministrativo regionale
(Muutoksenhaku – Vahingonkorvauskanne – Raakatupak-                          della Campania (Italia) on saattanut EY:n perustamissopimuk-
ka-alan yhteinen markkinajärjestely – Komission päätökset                    sen 177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla
hylätä interventioelinten hallussaan pitämää tupakkaa kos-                   yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan-
kevissa        tarjouskilpailuissa       esitetyt     tarjoukset     –       sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa RI.SAN. Srl
Riittämättömät perustelut, suhteellisuusperiaate, yhdenver-                  vastaan Comune di Ischia, Italia Lavoro SpA, aiemmin GEPI
taisen kohtelun periaate ja puolustautumisoikeuksien kunni-                  SpA, Ischia Ambiente SpA ennakkoratkaisun EY:n perustamis-
                         oittamisen periaate)                                sopimuksen 55 artiklan (josta on tullut EY 45 artikla) ja
                                                                             90 artiklan 2 kohdan (josta on tullut EY 86 artiklan 2 kohta)
                           (1999/C 352/09)                                   tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien
                                                                             kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. P. Puissochet sekä
                                                                             tuomarit P. Jann (esittelevä tuomari), C. Gulmann, D. A. O.
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                          Edward ja L. Sevón, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: apulaiskir-
                                                                             jaaja H. von Holstein, on antanut 9.9.1999 tuomion, jonka
                                                                             tuomiolauselma on seuraava:
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
          yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                 EY:n perustamissopimuksen 55 artiklaa (josta on tullut EY 45 artik-
                                                                             la) ei sovelleta pääasiassa kyseessä olevaan tilanteeseen, jonka kaikki
Asiassa C-64/98 P, Odette Nicos Petrides Co. Inc., kotipaikka                osatekijät rajoittuvat yhteen jäsenvaltioon, minkä vuoksi asiassa ei
Kavala (Kreikka), edustajinaan asianajajat Nikolaos Vassilakakis             ole minkäänlaista liittymäkohtaa yhteisön oikeudessa säänneltyihin
ja Evangelos Vassilakakis, Thessaloniki, sekä asianajaja Evange-             henkilöiden ja palvelujen vapaata liikkuvuutta koskeviin tilanteisiin.
lia Pallioudi, Kavala, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-
misto Carlos Zeyen, 67 rue Ermesinde, jossa valittaja vaatii                 (1) EYVL C 209, 4.7.1998.
muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-
keusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-152/95,


title: Asia F-92/11: Kanne 23.9.2011 — ZZ v. ETSK

text:
               26.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/46

         Kanne 23.9.2011 — ZZ v. ETSK
   (Asia F-92/11)
   2011/C 347/86
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja É. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan talous- ja sosiaalikomitea

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   ETSK:n sen päätöksen kumoaminen, jolla on hylätty kantajan vaatimus, joka koski häntä kohtaan avustamisen puuttumisen ja huolenpitovelvollisuuden noudattamatta jättämisen vuoksi tehtyjen virheiden toteamista sekä sellaisten toimenpiteiden toteuttamista, jotka osoittaisivat julkisesti hänen ansionsa ja pätevyytensä, sekä vahingonkorvausta koskeva vaatimus.

      Vaatimukset

               —

               Euroopan talous- ja sosiaalikomitean (nimittävä viranomainen/ETSK) pääsihteerin 14.6.2011 tekemä päätös, jolla on hylätty kantajan valitus, joka koski häntä kohtaan avustamisen puuttumisen ja huolenpitovelvollisuuden noudattamatta jättämisen vuoksi tehtyjen virheiden toteamista sekä sellaisten toimenpiteiden toteuttamista, jotka osoittaisivat julkisesti hänen ansionsa ja ammatillisen pätevyytensä, erityisesti hänen soveltuvuutensa hallinnollisen yksikön johtoon ja sen henkilö- ja taloudellisten resurssien hallinnointiin, on kumottava.

               —

               ETSK on velvoitettava maksamaan 15 000 euroa nimittävän viranomaisen huolenpitovelvollisuuden loukkaamisesta aiheutuneesta aineettomasta vahingosta.

               —

               ETSK on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-54/06: Kanne  22.2.2006  — Kendrion v. komissio

text:
               22.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/20

         Kanne 22.2.2006 — Kendrion v. komissio
   (Asia T-54/06)
   (2006/C 96/36)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Kendrion N.V. (Zeist, Alankomaat) (edustaja: asianajajat P. Glazener ja C. C. Meijer)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Kantajan vaatimukset

               —

               kantajalle osoitettu päätös on kumottava kokonaisuudessaan tai osittain

               —

               kantajalle määrätty sakko on kumottava tai sitä on alennettava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja riitauttaa komission EY 81 artiklan mukaisesta menettelystä 30.11.2005 tekemän päätöksen (asia COMP/F/38.354 — Teollisuussäkit), jossa kantajan katsottiin rikkoneen kilpailusääntöjä ja jossa sille määrättiin sakko.
   Kantaja esittää kanteensa perusteluna, että EY 81 ja EY 253 artiklaa ja asetuksen N:o 1/2003 15 artiklan 2 kohtaa on rikottu, koska päätöksen päätösosa on ristiriidassa päätöksen perustelujen kanssa. Riitautetun päätöksen perusteluissa ei syytetä kantajaa osallistumisesta rikkomiseen, kun taas päätösosassa sen syyksi katsotaan EY 81 artiklan rikkominen.
   Lisäksi EY 81 ja EY 253 artiklaa ja asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohtaa on rikottu siten, että komissio on virheellisesti olettanut, että kantaja ja Fardem Packaging B.V. muodostivat taloudellisen yksikön, minkä vuoksi kantajalle on laittomasti määrätty sakko Fardem Packagingin sääntöjenvastaisesta toiminnasta johtuen.
   Lisäksi komissio on EY 81 ja EY 253 artiklan ja asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohdan lisäksi loukannut yleisiä oikeusperiaatteita, muun muassa huolenpitovelvollisuuden periaatetta, mielivallan kieltoa, yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta.
   Komissio on katsonut kantajan syyksi Fardem Packagingin sääntöjenvastaisen toiminnan poiketen komission muista päätöksistä, joissa emoyhtiötä ei ole katsottu vastuulliseksi. Lisäksi kantajalle on emoyhtiönä määrätty suurempi sakko kuin tytäryhtiölle, joka on syyllistynyt rikkomiseen. Kantajaa on myös kohdeltu eri tavalla kuin muita emoyhtiöitä, jotka on katsottu yhteisvastuullisiksi velallisiksi tytäryhtiöidensä sääntöjenvastaisesta toiminnasta. Kantajalle määrätty sakko loukkaa lisäksi suhteellisuusperiaatetta ja huolenpitovelvollisuuden periaatetta.
   Lopuksi kantaja vetoaa sakkojen määrittämisestä annettuihin suuntaviivoihin ja erityisesti siihen, että niiden 5 kohdan b alakohtaa ei ole sovellettu. Komissio ei ole ottanut huomioon yrityksen erityispiirteitä.


title: Asia C-195/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour constitutionnelle (aiemmin Cour d’arbitrage) (Belgia) on esittänyt 26.4.2012 — I.B.V. & Cie SA (Industrie du bois de Vielsalm & Cie SA) v. Région wallonne

text:
               7.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 200/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour constitutionnelle (aiemmin Cour d’arbitrage) (Belgia) on esittänyt 26.4.2012 — I.B.V. & Cie SA (Industrie du bois de Vielsalm & Cie SA) v. Région wallonne
   (Asia C-195/12)
   2012/C 200/12
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour constitutionnelle (aiemmin Cour d’arbitrage)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: I.B.V. & Cie SA (Industrie du bois de Vielsalm & Cie SA)

      Vastaaja: Région wallonne

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko hyötylämmön tarpeeseen perustuvan sähkön ja lämmön yhteistuotannon edistämisestä sisämarkkinoilla ja direktiivin 92/42/ETY muuttamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/8/EY (1) 7 artiklaa, mahdollisesti yhdessä sähköntuotannon edistämisestä uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön sisämarkkinoilla 27.9.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/77/EY (2) 2 ja 4 artiklan ja uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä sekä direktiivien 2001/77/EY ja 2003/30/EY muuttamisesta ja myöhemmästä kumoamisesta 23.4.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/28/EY (3) 22 artiklan kanssa, tulkittava yleisen yhdenvertaisuusperiaatteen, Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 20 ja 21 artiklan valossa siten, että

                           a)

                           sitä sovelletaan ainoastaan tehokkaisiin yhteistuotantolaitoksiin direktiivin liitteessä III tarkoitetulla tavalla;

                           b)

                           siinä velvoitetaan soveltamaan alueellisten sähkömarkkinoiden järjestämisestä 12.4.2001 annetun Région wallonnen asetuksen 38 §:n 3 momenttiin sisältyvän kaltaista tukitoimenpidettä tai sallitaan tai kielletään sen soveltaminen kaikkiin pääasiallisesti biomassaa hyödyntäviin ja tässä pykälässä asetetut edellytykset täyttäviin yhteistuotantolaitoksiin, pääasiallisesti puuta tai puujätettä hyödyntäviä yhteistuotantolaitoksia lukuun ottamatta?

               2)

               Onko vastaus toisenlainen sen mukaan, hyödyntääkö yhteistuotantolaitos pääasiallisesti ainoastaan puuta vai ainoastaan puujätettä?

      (1)  EYVL L 52, s. 50.

      (2)  EYVL L 283, s. 33.

      (3)  EUVL L 140, s. 16.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 7 päivänä helmikuuta 2002 asiassa C-279/00 Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Palvelujen tarjoamisen vapaus – Pääomien vapaa liikkuvuus – Tilapäisen työvoiman välittäminen)

text:
4.5.2002                  FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                 C 109/11
2)     Asetuksen N:o 1408/71 69 artiklan 1 kohdan a alakohtaa,              Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä
       sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna          heinäkuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87
       asetuksella N:o 118/97, on tulkittava siten, että säilyttääkseen     liitettä I, sellaisena kuin se on muutettuna 4 päivänä marraskuuta
       oikeuden siinä säädettyihin työttömyysetuuksiin työnhakijan          1997 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2086/97, on
       on pitänyt olla toimivaltaisen valtion työvoimaviranomaisten         tulkittava niin, että kuivatusta, rasvattomasta ja kaseiinittomasta
       käytettävissä yhteensä vähintään neljän viikon ajan työttömäksi      ternimaidosta valmistetut laktoosin avulla vakioidut immunoglobu-
       tulemisen jälkeen, eikä tämän ajanjakson tarvitse olla keskeyty-     liinitiivisteet on luokiteltava yhdistetyn nimikkeistön 30 ryhmään
       mätön.                                                               farmaseuttisina tuotteina.
(1) EYVL C 211, 22.7.2000.                                                  (1) EYVL C 247, 26.8.2000.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                             (neljäs jaosto)
                                                                                (kuudes jaosto)
                    7 päivänä maaliskuuta 2002
                                                                                7 päivänä helmikuuta 2002
asiassa C-259/00 (Finanzgericht Münchenin esittämä en-
nakkoratkaisupyyntö), Biochem Zusatzstoffe Handels-
und Produktions GmbH vastaan Oberfinanzdirektion                            asiassa C-279/00 Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                              Nürnberg (1)                                                            Italian tasavalta (1)
(Yhteinen tullitariffi – Tariffinimikkeet – Ternimaidosta                   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Palvelu-
valmistettujen immunoglobuliinitiivisteiden tariffiluokittelu               jen tarjoamisen vapaus – Pääomien vapaa liikkuvuus –
             – Luokittelu yhdistettyyn nimikkeistöön)                                        Tilapäisen työvoiman välittäminen)
                           (2002/C 109/16)                                                             (2002/C 109/17)
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                            (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-259/00, jonka Finanzgericht München (Saksa) on
saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen                 Asiassa C-279/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa              nään E. Traversa ja M. Patakia) vastaan Italian tasavalta
vireillä olevassa asiassa Biochem Zusatzstoffe Handels- und                 (asiamiehenään U. Leanza, avustajanaan D. Del Gaizo), jossa
Produktions GmbH ja Oberfinanzdirektion Nürnberg, ennak-                    kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Italian
koratkaisun tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullita-        tasavalta ei ole noudattanut EY 49 ja EY 56 artiklan mukaisia
riffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetun neuvoston                       velvoitteitaan, koska se edellyttää, että muihin jäsenvaltioihin
asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (EYVL L 256, s. 1), sellaisena                  sijoittautuneilla, tilapäistä työvoimaa välittävillä yrityksillä,
kuin se on muutettuna 4.11.1997 annetulla komission asetuk-                 jotka haluavat toimia Italiassa, pitää olla kotipaikka tai sivuliike
sella (EY) N:o 2086/97 (EYVL L 312, s. 1), liitteessä I olevan              Italiassa ja että niiden on asetettava 700 miljoonan Italian liiran
yhdistetyn nimikkeistön 30 ryhmän tulkinnasta, yhteisöjen                   (ITL) suuruinen vakuus luottolaitokseen, jolla on kotipaikka tai
tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa:                        sivuliike Italiassa, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto),
D. A. O. Edward (esittelevä tuomari), joka hoitaa jaoston                   toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja F. Macken
puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit A. La Pergola ja                     sekä tuomarit C. Gulmann, R. Schintgen (esittelevä tuomari),
C. W. A. Timmermans, julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja:               V. Skouris ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: S. Alber,
R. Grass, on antanut 7.3.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma                 kirjaaja: R. Grass, on antanut 7.2.2002 tuomion, jonka tuomio-
on seuraava:                                                                lauselma on seuraava:
 ---pagebreak--- C 109/12                  FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           4.5.2002
1)     Italian tasavalta ei ole noudattanut EY 49 ja EY 56 artiklan           1)    Italian tasavalta ei ole noudattanut palvelujen tarjoamisen
       mukaisia velvoitteitaan, koska se edellyttää, että muihin jäsen-             vapauden periaatteen soveltamisesta jäsenvaltioiden väliseen
       valtioihin sijoittautuneilla, tilapäistä työvoimaa välittävillä              meriliikenteeseen sekä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden
       yrityksillä pitää olla kotipaikka tai sivuliike Italiassa ja että            väliseen meriliikenteeseen 22 päivänä joulukuuta 1986 anne-
       niiden on asetettava 700 miljoonan ITL:n suuruinen vakuus                    tun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4055/86 1 artiklan
       luottolaitokseen, jolla on kotipaikka tai sivuliike Italiassa.               mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa maksun,
                                                                                joka kannetaan Genovan, Napolin ja Triesten (Italia) satamissa
2)     Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.               sellaisilta matkustajilta, jotka saapuvat muista jäsenvaltioista
                                                                                ja kolmansista valtioista tai ovat matkalla näihin valtioihin,
                                                                                kun taas jäsenvaltion alueella sijaitsevien satamien välisestä
(1) EYVL C 259, 9.9.2000.                                                           kuljetuksesta tällaista maksua ei kanneta.
                                                                              2)    Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                              (1) EYVL C 285, 7.10.2000.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                            (kolmas jaosto)
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                    19 päivänä helmikuuta 2002
                                                                                (viides jaosto)
asiassa C-295/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                                           27 päivänä helmikuuta 2002
                          Italian tasavalta (1)
                                                                              asiassa C-302/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Asetuk-                                             Ranskan tasavalta (1)
sen N:o 4055/86 1 artiklan rikkominen – Laivaan nousevilta
ja maihinnousevilta matkustajilta kannettava maksu – Mak-                     (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
sua ei kanneta jäsenvaltion alueella sijaitsevien satamien                    vit 95/59/EY ja 92/79/ETY – EY:n perustamissopimuksen
                        välillä matkustavilta)                                95 artikla (josta on muutettuna tullut EY 90 artikla)
                                                                              – Valmistetun tupakan kulutukseen kohdistuvat verot –
                           (2002/C 109/18)                                    Kaikkien samalla merkillä myytyjen savukkeiden vähim-
                                                                              mäisviitehinta – Ruskeiden ja vaaleiden savukkeiden toisis-
                                                                                taan poikkeava verotus)
                       (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                                (2002/C 109/19)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                             (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                              (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
Asiassa C-295/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-                                   tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
nään E. Traversa ja B. Mongin) vastaan Italian tasavalta
(asiamiehenään U. Leanza, avustajanaan G. De Bellis), jossa
kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Italian              Asiassa C-302/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
tasavalta ei ole noudattanut palvelujen tarjoamisen vapauden                  nään E. Traversa ja C. Giolito) vastaan Ranskan tasavalta
periaatteen soveltamisesta jäsenvaltioiden väliseen meriliiken-               (asiamiehinään G. de Bergues ja S. Seam), jossa kantaja vaatii
teeseen sekä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden väliseen                    yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Ranskan tasavalta ei
meriliikenteeseen 22 päivänä joulukuuta 1986 annetun neu-                     ole noudattanut muista valmistetun tupakan kulutukseen
voston asetuksen (ETY) N:o 4055/86 (EYVL L 378, s. 1)                         kohdistuvista veroista kuin liikevaihtoveroista 27 päivänä
1 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voi-                  marraskuuta 1995 annetun neuvoston direktiivin 95/59/EY
massa maksun, joka kannetaan Genovan, Napolin ja Triesten                     (EYVL L 291, s. 40), sellaisena kuin se on muutettuna
(Italia) satamissa sellaisilta matkustajilta, jotka saapuvat muista           29.7.1999 annetulla neuvoston direktiivillä 1999/81/EY
jäsenvaltioista ja kolmansista valtioista tai ovat matkalla näihin            (EYVL L 211, s. 47), 9 artiklan 1 kohdan, 8 artiklan 2 kohdan
valtioihin, kun taas jäsenvaltion alueella sijaitsevien satamien              ja 16 artiklan 5 kohdan ja savukkeiden verojen lähentämisestä
välisestä kuljetuksesta tällaista maksua ei kanneta, yhteisöjen               19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin
tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: kol-                     92/79/ETY (EYVL L 316, s. 8) 2 artiklan sekä EY:n perustamis-
mannen jaoston puheenjohtaja F. Macken sekä tuomarit                          sopimuksen 95 artiklan ensimmäisen kohdan (josta on muutet-
C. Gulmann ja J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari), julkisasia-              tuna tullut EY 90 artiklan ensimmäinen kohta) tai toissijaisesti
mies: S. Alber, kirjaaja: R. Grass, on antanut 19.2.2002                      tämän artiklan toisen kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                    se on pitänyt voimassa


title: Asia C-85/16 P: Valitus, jonka Kenzo Tsujimoto on tehnyt 12.2.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-414/13, Tsujimoto v. EUIPO, 2.12.2015 antamasta tuomiosta

text:
               12.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 335/27

         Valitus, jonka Kenzo Tsujimoto on tehnyt 12.2.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-414/13, Tsujimoto v. EUIPO, 2.12.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-85/16 P)
   (2016/C 335/36)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Kenzo Tsujimoto (edustajat: A.Wenninger-Lentz, M. Ring, Rechtsanwältinnen, W. von der Osten-Sacken, Rechtsanwalt)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Kenzo

      Vaatimukset

               —

               Unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) 2.12.2015 asiassa T-414/13 antama tuomio on kumottava;

               —

               Asia on ratkaistava lopullisesti;

               —

               EUIPO ja Kenzo S.A. on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut, myös valituslautakunnassa aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

                     Tavaramerkkiasetuksen 76 artiklan 2 kohdan rikkominen

               Kenzo S.A:n molemmissa asioissa esittämät väitteet perustuvat tavaramerkkiasetuksen (1) 8 artiklan 5 kohtaan. Valituslautakunta otti molempien osalta huomioon sellaiset todisteet, jotka väitteen esittäjä oli esittänyt kyseissä lautakunnassa laajaa tunnettuutta koskevan väitteensä tueksi osoittaakseen, että tavaramerkkiä oli tosiasiallisesti käytetty. On kiistatonta, että kyseiset asiakirjat esitettiin sen määräajan päättymisen jälkeen, joka täytäntöönpanoasetuksen (2) 19 säännön 1 kohdassa asetetaan aikaisemman oikeuden saaman suojan olemassaoloa, pätevyyttä ja laajuutta koskevien todisteiden esittämiselle. Täytäntöönpanoasetuksen 19 säännön 1 ja 2 kohdasta sekä 20 säännön 1 kohdasta seuraa, että 8 artiklan 5 kohtaan perustuva väite on hylättävä, jos väitteen esittäjä ei pysty näyttämään toteen aikaisemman tavaramerkin laajaa tunnettuutta viraston asettamassa määräajassa. Tästä huolimatta unionin yleinen tuomioistuin on päätellyt, että valituslautakunnalla on harkintavaltaa, kun se arvioi, olisiko laajaa tunnettuutta koskevan väitteen tueksi esitetty näyttö otettava huomioon, ja että kyseinen lautakunta käytti harkintavaltaansa ja esitti asianmukaiset syyt sille, miksi se otti kyseisen näytön huomioon. Valittaja puolestaan on sitä mieltä, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että valituslautakunnalla on tällainen harkintavalta, ja että se on soveltanut väärin täytäntöönpanoasetuksen 19 säännön 1 ja 2 kohtaa sekä 20 säännön 1 kohtaa.
               Valittaja on selvillä siitä, että muut osapuolet väittävät, että laajan tunnettuuden tueksi esitettyjen, tosiasiallista käyttöä koskevien asiakirjojen hyväksikäytön sallittavuudesta ei säädetä asetuksessa N:o 2868/95 olevan 20 säännön 1 kohdassa vaan sen 50 säännön 1 kohdan kolmannessa kohdassa valituslautakunnassa sovellettavana erityisenä menettelysääntönä.
               Vaikka valituslautakunta olisikin käyttänyt harkintavaltaansa täytäntöönpanoasetuksen 50 säännön 1 kohdan iii alakohdan mukaisesti, se käytti sitä väärin, ja unionin yleinen tuomioistuin sovelsi väärin 76 artiklan 2 kohtaa todetessaan, että valituslautakunta oli käyttänyt harkintavaltaansa asianmukaisesti katsoessaan, että käytöstä ja laajasta tunnettuudesta esitetyt näytöt olivat kiinteässä yhteydessä toisiinsa. Tosiasiassa valituslautakunta ei edes määrittänyt harkintavaltansa laajuutta, toisin sanoen se ei määrittänyt, pitikö harkintavaltaa sen käsiteltävänä olleessa asiassa käyttää vai ei. Jos valituslautakunta olisi käyttänyt harkintavaltaansa asianmukaisesti, sen olisi pitänyt todeta, että tätä on käytettävä rajoitetusti (tuomio C-120/12 P, Bernhard Rintisch v. SMHV). Tuolloin ainoa tapa käyttää harkintavaltaa asianmukaisesti olisi ollut se, ettei laajaa tunnettuutta koskevaa väitettä tukevia asiakirjoja olisi otettu huomioon. Unionin yleinen tuomioistuin sivuutti sen tosiseikan, ettei valituslautakunta ollut asianmukaisesti määrittänyt harkintavaltansa ulottuvuutta eikä käyttänyt sitä tämän ulottuvuuden rajoissa, ja näin menetellessään se rikkoi tavaramerkkiasetuksen 76 artiklan 2 kohtaa.

               2.

                     Tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 5 kohdan rikkominen

               Valittaja väittää, ettei unionin yleinen tuomioistuin vertaillut tavaramerkkejä ”KENZO” ja ”KENZO ESTATE” yhtenä kokonaisuutena ja rikkoi näin tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 5 kohtaa. Lisäksi valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin hyväksyi laajaa tunnettuutta koskevan väitteen sellaisten asiakirjojen perusteella, joita ei olisi pitänyt ottaa huomioon, jos valituslautakunta olisi tulkinnut lakia oikein ja käyttänyt oikein harkintavaltaansa. Vielä valittaja väittää, ettei unionin yleinen tuomioistuin ollut suorittanut vaadittavaa kokonaisarviointia katsoessaan, että riidanalaisen tavaramerkin ja aikaisemman merkin välillä olisi todennäköisesti vaara mielleyhtymästä ja että sillä käytettäisiin epäoikeutetusti hyväksi aikaisemman merkin mainetta. Lopuksi valittaja toteaa, että valituslautakunta ja unionin yleinen tuomioistuin erehtyivät katsoessaan, ettei valittaja ollut kyennyt näyttämään toteen tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua ”perusteltua syytä”.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL 2009, L 78, s. 1).

      (2)  Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13.12.1995 annettu komission asetus (EY) N:o 2868/1995 (EYVL 1995, L 303, s. 1).


title: Yhdistetyt asiat C-581/10 ja C-629/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 23.10.2012 (Amtsgericht Kölnin (Saksa) ja High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Divisionin (Administrative Court) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Emeka Nelson, Bill Chinazo Nelson ja Brian Cheimezie Nelson v. Deutsche Lufthansa AG (C-581/10) sekä TUI Travel plc, British Airways plc, easyJet Airline Company Ltd ja International Air Transport Association v. Civil Aviation Authority (C-629/10) (Lentoliikenne — Asetus (EY) N:o 261/2004 — 5-7 artikla — Montrealin yleissopimus — 19-29 artikla — Oikeus korvaukseen lennon viivästymistapauksessa — Yhteensoveltuvuus)

text:
               22.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 23.10.2012 (Amtsgericht Kölnin (Saksa) ja High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Divisionin (Administrative Court) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Emeka Nelson, Bill Chinazo Nelson ja Brian Cheimezie Nelson v. Deutsche Lufthansa AG (C-581/10) sekä TUI Travel plc, British Airways plc, easyJet Airline Company Ltd ja International Air Transport Association v. Civil Aviation Authority (C-629/10)
   (Yhdistetyt asiat C-581/10 ja C-629/10) (1)

   (Lentoliikenne - Asetus (EY) N:o 261/2004 - 5-7 artikla - Montrealin yleissopimus - 19-29 artikla - Oikeus korvaukseen lennon viivästymistapauksessa - Yhteensoveltuvuus)
   2012/C 399/04
   Oikeudenkäyntikielet: saksa ja englanti

      Ennakkoratkaisuja pyytäneet tuomioistuimet

   Amtsgericht Köln ja High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Emeka Nelson, Bill Chinazo Nelson ja Brian Cheimezie Nelson (C-581/10) sekä TUI Travel plc, British Airways plc, easyJet Airline Company Ltd ja International Air Transport Association (C-629/10)

      Vastaajat: Deutsche Lufthansa AG (C-581/10) ja Civil Aviation Authority (C-629/10)

      Oikeudenkäynnin kohde

   (Asia C-581/10)
   Ennakkoratkaisupyyntö — Amtsgericht Köln — Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 (EUVL L 46, s. 1) 7 artiklan tulkinta — Oikeus korvaukseen lennon viivästyessä — Tämän oikeuden yhteensoveltuvuus eräiden kansainvälistä ilmakuljetusta koskevien sääntöjen yhtenäistämisestä tehdyn yleissopimuksen (Montrealin yleissopimus), joka on hyväksytty 5.4.2001 tehdyllä neuvoston päätöksellä (EYVL L 194, s. 38), 29 artiklassa tarkoitetun aiheutuneen vahingon määrän ylittävän korvauksen kanssa
   (Asia C-629/10)
   Ennakkoratkaisupyyntö — High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) — Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 (EUVL L 46, s. 1) 5, 6 ja 7 artiklan tulkinta — Oikeus korvaukseen viivästymistapauksessa — Yhdistetyissä asioissa C-402/07 ja C-432/07, Sturgeon, 19.11.2009 annetun tuomion vaikutukset

      Tuomiolauselma

               1)

               Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 5–7 artiklaa on tulkittava siten, että viivästyneiden lentojen matkustajilla on oikeus kyseiseen asetukseen perustuvaan korvaukseen, kun heille koituu tällaisen lennon vuoksi vähintään kolmen tunnin ajan menetys, toisin sanoen, kun he saapuvat lopulliseen määräpaikkaansa aikaisintaan kolme tuntia lentoliikenteen harjoittajan aikataulun mukaisen saapumisajan jälkeen. Matkustajilla ei kuitenkaan ole oikeutta korvaukseen tällaisen viivästymisen perusteella, jos lentoliikenteen harjoittaja pystyy osoittamaan, että pitkäaikainen viivästys johtuu poikkeuksellisista olosuhteista, joita ei olisi voitu välttää, vaikka kaikki kohtuudella edellytettävät toimenpiteet olisi toteutettu, eli olosuhteista, jotka eivät ole lentoliikenteen harjoittajan tosiasiallisesti hallittavissa.

               2)

               Ennakkoratkaisukysymysten tutkiminen ei ole tuonut esiin mitään seikkaa, joka voisi vaikuttaa asetuksen N:o 261/2004 5–7 artiklan pätevyyteen.

      (1)  EUVL C 72, 5.3.2011. EUVL C 89, 19.3.2011.


title: Asia F-8/05 REV: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 20.9.2011 — Fouwels ym. v. komissio (Henkilöstö — Oikeudenkäyntimenettely — Purkamishakemus asian ottamiseksi uudelleen käsiteltäväksi — Virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 119 artikla — Virkamiestuomioistuimen ratkaisu — Purkamishakemus, joka koskee määräystä asian poistamiseksi rekisteristä kanteen peruuttamisen vuoksi — Oikeusvoima — Puuttuminen — Tutkimatta jättäminen viran puolesta)

text:
               19.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 340/33

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 20.9.2011 — Fouwels ym. v. komissio
   (Asia F-8/05 REV)
   (Henkilöstö - Oikeudenkäyntimenettely - Purkamishakemus asian ottamiseksi uudelleen käsiteltäväksi - Virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 119 artikla - Virkamiestuomioistuimen ratkaisu - Purkamishakemus, joka koskee määräystä asian poistamiseksi rekisteristä kanteen peruuttamisen vuoksi - Oikeusvoima - Puuttuminen - Tutkimatta jättäminen viran puolesta)
   2011/C 340/64
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Martine Fouwels ym. (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz ja A. Blot)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja G. Berscheid)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bauer ja J. Herrmann)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kantajien tekemä purkamishakemus, joka koskee virkamiestuomioistuimen ensimmäisen jaoston yhdistetyissä asioissa F-8/05 ja F-10/05 16.9.2010 antamaa määräystä

      Tuomiolauselma

               1)

               Purkamishakemus jätetään tutkimatta.

               2)

               Ratkaisun purkamista hakeneet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto, joka oli väliintulijana purkamishakemuksen käsittelyssä, vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.


title: Asia T-302/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 18.4.2008 — Maison de l'Europe Avignon Méditerranée v. komissio (Välityslauseke — Eurooppatiedotuspisteen perustaminen — Komission ja kantajan välinen sopimus — Ensimmäisen oikeusasteen toimivallan ilmeinen puuttuminen — Selvästi perusteeton kanne)

text:
               5.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/34

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 18.4.2008 — Maison de l'Europe Avignon Méditerranée v. komissio
   (Asia T-302/04) (1)

   (Välityslauseke - Eurooppatiedotuspisteen perustaminen - Komission ja kantajan välinen sopimus - Ensimmäisen oikeusasteen toimivallan ilmeinen puuttuminen - Selvästi perusteeton kanne)
   (2008/C 171/61)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Maison de l'Europe Avignon Méditerranée (Avignon, Ranska) (edustaja: asianajaja F. Martineau)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J.-F. Pasquier ja E. Manhaeve)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, joka perustuu välityslausekkeeseen ja jolla vaaditaan velvoittamaan komissio maksamaan kantajalle 394 066,76 euron kokonaissumma siitä syystä, että se on väitetysti rikkonut sopimusvelvoitteitaan, jotka perustuvat Eurooppatiedotuspisteen perustamisesta Avignoniin tehtyyn sopimukseen
   Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Maison de l'Europe Avignon Méditerranée velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 262, 23.10.2004.


title: Asia T-237/99: BP Nederland V. O. F:n, BP Direct V. O. F:n ja Actomat B. V:n 15.10.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
22.1.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 20/23
c) arvioinut asianmukaisesti tosiseikkoja ja oikeussääntöjä,             BP Nederland V. O. F:n, BP Direct V. O. F:n ja Actomat
      joiden perusteella voidaan osoittaa, että ilmoitetut sopi-         B. V:n 15.10.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vas-
      mukset eivät täytä asetuksen N:o 17 4 artiklan 2 kohdan                                   taan nostama kanne
      mukaisia edellytyksiä.
                                                                                (Asia T-237/99)
( 1) EYVL C 8, s. 4.
(2) EYVL L 186, s. 28.                                                                              (2000/C 20/47)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                         BP Nederland V. O. F., kotipaikka Rotterdam (Alankomaat), BP
                                                                         Direct V. O. F., kotipaikka Alphen a/d Rijn (Alankomaat) ja
                                                                         Actomat B. V., kotipaikka Amsterdam (Alankomaat), ovat
Patrick Monod-Gayraudin 18.10.1999 Euroopan yhteisö-                     15.10.1999 nostaneet Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-
            jen komissiota vastaan nostama kanne                         keusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
                                                                         komissiota vastaan. Kantajien edustajina ovat asianajajat
                          (Asia T-234/99)                                M. van Empel ja M. Smeets, Amsterdam, ja prosessiosoite
                                                                         Luxemburgissa on asianajotoimisto G. Harles, Rue Mathias
                                                                         Hardt 8-10.
                           (2000/C 20/46)
                                                                         Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       a) kumoaa valtiontuesta, jonka Alankomaat aikoo toteuttaa
                                                                              Saksan rajan tuntumassa sijaitsevien 633 alankomaalaisen
Patrick Monod-Gayraud, kotipaikka Varsova (Puola), on nosta-                  huoltamon hyväksi, 20 päivänä heinäkuuta 1999 tehdyn
nut 18.10.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-                      komission päätöksen, joka on annettu tiedoksi numerolla
teen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissio-                   K(1999) 2 539 lopull. (1) ja jossa Alankomaiden 450
ta vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Hélène Masse-                huoltamolle myöntämä valtiontuki määrätään perittäväksi
Dessen, Pariisi, ja Viviane Ecker, 77 boulevard Grande Duches-                takaisin, ja
se Charlotte, Luxemburg.
                                                                         b) velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
— kumoaa komission päätöksen, jolla evätään maksutonta
      majoitusta koskeva etu,
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
— velvoittaa komission maksamaan kantajalle vahingonkor-                 kuin asiassa T-248/99.
      vauksena 91 200 euroa, ja
                                                                         (1) EYVL L 280, 30.10.1999, s. 87.
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kanteen kohteena on komission 29.6.1999 tekemä päätös,
jolla komissio kieltäytyi ottamasta vastattavakseen asunnon              Esso Nederland B. V:n 19.10.1999 Euroopan yhteisöjen
vuokraa kantajan puolesta. Kantaja on komission Puolan                                 komissiota vastaan nostama kanne
edustustossa työskentelevä kansallinen asiantuntija.
                                                                                (Asia T-242/99)
Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa erityisesti siihen, että
kyseinen päätös on ristiriidassa niiden ennakollisten sitoumus-                                     (2000/C 20/48)
ten kanssa, joita komissio antoi hänen osaltaan.
Kantaja lisää, ettei häntä vastaan voida vedota siihen seikkaan,                            (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
että asunnon vuokraa ei korvata virkamiehelle silloin kun,
kuten hänen tapauksessaan, kyseisen virkamiehen puoliso                  Esso Nederland B. V., kotipaikka Den Haag (Alankomaat),
omistaa kyseisen asunnon. Hän ei nimittäin ikinä olisi                   on nostanut 19.10.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
päättänyt asua puolisonsa omistamassa asunnossa, vaan kysei-             oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
nen tilanne johtuu komission toiminnasta.                                komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat M. H.
                                                                         van der Woude ja R. W. Wezenbeek-Geuke, Bryssel, ja
                                                                         prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto J. Loesch,
                                                                         Rue Goethe 11.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys, 14 päivänä heinäkuuta 2004, asiassa T-360/02, Wolf-Dieter Graf Yorck von Wartenburg vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kantajan kuolema — Oikeudenomistajat eivät ole jatkaneet kannetta — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               23.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/26

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   14 päivänä heinäkuuta 2004,
   asiassa T-360/02, Wolf-Dieter Graf Yorck von Wartenburg vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Kantajan kuolema - Oikeudenomistajat eivät ole jatkaneet kannetta - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   (2004/C 262/50)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa T-360/02, Euroopan parlamentin entinen väliaikainen toimihenkilö Wolf-Dieter Graf Yorck von Wartenburg, kotipaikka Wittibreut (Saksa), edustajanaan asianajaja H.-H. Heyland, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään J. Currall, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur, prosessiosoite Luxemburgissa), jossa kantaja vaatii kumoamaan 17.5.2002 päivätyn komission tiedonannon, joka koskee kansallisen tuomioistuimen kantajan eläkkeestä ulosmittaamia summia, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf, sekä tuomarit P. Mengozzi ja M. E. Martins Ribeiro; kirjaaja: H. Jung on 14.7.2004 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Lausunnon antaminen tästä kanteesta raukeaa.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 55, 8.3.2003.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 14 päivänä joulukuuta 2000 asiassa T-105/99, Conseil des communes et régions d'Europe (CCRE) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Yhteisön oikeus – Yhteisön oikeuden tehokkuuden periaate – Moitteettoman varainhoidon periaate – Kuittaus komission saatavan ja yhteisön maksamien avustusten välillä)

text:
C 118/34                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       21.4.2001
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                    YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                     TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                5 päivänä joulukuuta 2000
                  14 päivänä joulukuuta 2000
                                                                          asiassa T-197/99, Anthony Gooch vastaan Euroopan yh-
asiassa T-105/99, Conseil des communes et régions d’Eu-                                          teisöjen komissio (1)
   rope (CCRE) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                                                                          (Henkilöstö – Kumoamiskanne – Sopimussuhteen ulkopuoli-
                                                                          nen yhteisön vastuu – Palvelukseenottopaikka – Hallintotoi-
(Yhteisön oikeus – Yhteisön oikeuden tehokkuuden periaate                 men peruuttaminen – Olettama hallintotoimen lainmukai-
– Moitteettoman varainhoidon periaate – Kuittaus komission                                             suudesta)
      saatavan ja yhteisön maksamien avustusten välillä)
                                                                                (2001/C 118/98)
                          (2001/C 118/97)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                          Asiassa T-197/99, Anthony Gooch, Euroopan yhteisöjen ko-
                                                                          mission virkamies, kotipaikka Bryssel, edustajanaan asianajajat
                                                                          J.-N. Louis, G.-F. Parmentier ja V. Peere, Bryssel, prosessiosoite
Asiassa T-105/99, Conseil des communes et régions d’Europe                Luxemburgissa Société de gestion fiduciaire SARL, 13 avenue
(CCRE), kotipaikka Pariisi, edustajinaan asianajajat F. Herbert           du Bois, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään
ja F. Renard, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-          C. Berardis-Kayser) jossa kantaja vaatii, että ensimmäisen
misto K. Manhaeve, 56-58 rue Charles Martel, vastaan Euroo-               oikeusasteen tuomioistuin yhtäältä kumoaa komission
pan yhteisöjen komissio (asiamiehinään P. Oliver ja K. Simons-            7.8.1998 tekemän päätöksen kantajan vahingonkorvausvaati-
son sekä W. Neirinck), jossa kantaja vaatii ensimmäisen                   muksen hylkäämisestä ja toisaalta määrää suorittamaan kor-
oikeusasteen       tuomioistuinta       kumoamaan        komission        vausta siitä aineellisesta vahingosta, jota kantaja väittää kärsi-
15.2.1999 päivätyn kirjeen sisältämän päätöksen, jolla tämä               neensä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
kuittasi kantajalta olevan vastakkaisen saamisensa, ensimmäi-             (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
sen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoon-            R. Garcı́a-Valdecasas sekä tuomarit P. Lindh ja J. D. Cooke,
panossa: jaoston puheenjohtaja V. Tiili sekä tuomarit                     kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio González, on 5.12.2000
R. M. Moura Ramos ja P. Mengozzi; kirjaaja: hallintovirkamies             antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
G. Herzig, on 14.12.2000 antanut tuomion, jonka tuomiolau-
selma on seuraava:
                                                                          1)    Komission 7.8.1998 tekemä päätös kantajan vahingonkor-
                                                                                vausvaatimuksen hylkäämisestä, kumotaan.
1)     Komission 15.2.1999 päivätyn kirjeen sisältämä päätös, jolla
       komissio kuittasi kantajalta olevan vastakkaisen saamisensa,       2)    Komissio velvoitetaan maksamaan kantajalle 154 109 Belgian
       kumotaan.                                                                frangia korvauksena hänen kärsimästään aineellisesta vahin-
                                                                                gosta. Tähän summaan lisätään 28.4.1998 alkaen laskettava
                                                                                ja 6,75 prosentin suuruinen viivästyskorko.
2)     Komissio vastaa kaikista oikeudenkäyntikuluista.
                                                                          3)    Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
(1) EYVL C 246, 28.8.1999.
                                                                          (1) EYVL C 333, 20.11.1999.


title: Asia T-159/00: Suproco NV:n 14.6.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 259/26                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           9.9.2000
–     Väliaikainen asetus on EY 253 artiklan vastainen.                   4.    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–     Väliaikaisessa asetuksessa todetaan 7,6 prosentin polku-
      myyntimarginaali ja asetetaan kantajalle polkumyyntitul-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      li, jonka määrä on 5,19 euroa tonnilta. Ellei edellä
      mainittuja yhteisön oikeuden rikkomisia olisi tapahtunut,           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
      siinä olisi todettu ainoastaan vähäinen polkumyynti eikä            kuin asiassa T-110/00 (2).
      tullia olisi asetettu.
                                                                          (1) EYVL L 56, 1.3.2000, s. 39.
(1) EYVL L 75, 24.3.2000, s. 3.                                           (2) EYVL C 176, 24.6.2000, s. 30.
(2) Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista
    tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta
    1996 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 384/96 (EYVL L 56,
    6.3.1996, s. 1).
                                                                          Appel & Frenzel GmbH:n 16.6.2000 sisämarkkinoiden
                                                                          harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan
                                                                                nostama kanne
Suproco NV:n 14.6.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota
                      vastaan nostama kanne                                                         (Asia T-168/00)
                           (Asia T-159/00)                                                          (2000/C 259/48)
                          (2000/C 259/47)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                     (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                      Appel & Frenzel GmbH, kotipaikka Düsseldorf (Saksa), on
                                                                          nostanut 16.6.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
Suproco NV, Willemstad (Curaco) on nostanut 14.6.2000                     asteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmoni-
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                 sointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edusta-
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-              jana on asianajaja Johann-Christoph Gaedertz, asianajotoimis-
jan asiamiehinä ovat asianajajat R. J. van Agteren, Rotterdam             to Gaedertz Rechtsanwälte, Bockenheimer Landstraße 98–100,
ja M. M. Slotboom, Rotterdam ja Bryssel, prosessiosoite                   Frankfurt (Saksa).
Luxemburgissa on asianajotoimisto Loesch, Rue Goethe 11.
                                                                          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                          –     muuttaa kolmannen valituslautakunnan 13.4.2000
1.    ottaa Suprocon kanteen tutkittavaksi,                                     tekemää päätöstä R 263/1999-3 määräten, että yhteisön
                                                                                tavaramerkki ”Tönnchen” rekisteröidään oheisen kuvauk-
2.    kumoaa merentakaisista maista ja merentakaisilta alueilta                 sen mukaisesti yhteisön tavaramerkkinä.
      tulevien sokerialan EY-MMA-alkuperäkumulaatiotuottei-
      den tuontia koskevista suojatoimenpiteistä 29 päivänä
      helmikuuta 2000 annetun komission asetuksen (EY)                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      N:o 564/2000 (1),
                                                                          Kyseessä oleva merkki:          ”Tönnchen” – hakemusnumero
3.    toteaa, että komissio on vastuussa Suprocolle suojatoi-                                             624189
      menpiteistä aiheutuneesta vahingosta sekä määrää, että
      asianosaisten on määriteltävä yhteisymmärryksessä Su-               Tavara tai palvelu:             luokkaan 30 kuuluvat tavarat (si-
      procolle aiheutuneen vahingon suuruus ja siinä tapauk-                                              nappi)
      sessa, että siitä ei päästä sopimukseen, oikeudenkäyntiä
      tulee jatkaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                Valituslautakunnan käsi-        tutkija on hylännyt rekisteröinnin
      määräämän määräajan kuluessa vahingon suuruuden                     teltäväksi saatettu pää-
      määräämiseksi, ja joka tapauksessa velvoittaa yhteisön              tös:
      korvaamaan väliaikaisesti arvioidun vahingon, joka on
      vielä määriteltävä erikseen, tai toissijaisesti, että ensim-        Kanneperusteet:                 – valituslautakunta on virheelli-
      mäisen oikeusasteen tuomioistuin velvoittaa yhteisön                                                   sesti katsonut, ettei tavaramer-
      maksamaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                                                      killä ole erottamiskykyä
      kohtuulliseksi katsoman vahingonkorvausmäärän kanne-
      kirjelmän jättämispäivästä koko määrän maksamiseen
      asti laskettuine sovellettaviksi tulevine korkoineen,


title: Asia T-556/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.10.2012 — Novatex v. neuvosto (Tuet — Tietyn Iranista, Pakistanista ja Yhdistyneistä arabiemiirikunnista peräisin olevan polyeteenitereftalaatin tuonti — Lopullinen tasoitustulli ja väliaikaisen tullin lopullinen kantaminen — Asetuksen (EY) N:o 597/2009 3 artiklan 1 ja 2 kohta, 6 artiklan b alakohta ja 7 artiklan 2 kohta)

text:
               24.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 366/32

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.10.2012 — Novatex v. neuvosto
   (Asia T-556/10) (1)

   (Tuet - Tietyn Iranista, Pakistanista ja Yhdistyneistä arabiemiirikunnista peräisin olevan polyeteenitereftalaatin tuonti - Lopullinen tasoitustulli ja väliaikaisen tullin lopullinen kantaminen - Asetuksen (EY) N:o 597/2009 3 artiklan 1 ja 2 kohta, 6 artiklan b alakohta ja 7 artiklan 2 kohta)
   2012/C 366/61
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Novatex Ltd (Karachi, Pakistan) (edustaja: asianajaja B. Servais)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamies: B. Driessen, avustajinaan asianajaja G. Berrisch ja barrister N. Chesaites)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: H. van Vliet, M. França ja G. Luengo)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta ja väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta tietyn Iranista, Pakistanista ja Yhdistyneistä arabiemiirikunnista peräisin olevan polyeteenitereftalaatin tuonnissa 27.9.2010 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 857/2010 (EUVL L 254, s. 10) kumoamisvaatimus siltä osin kuin se koskee kantajaa.

      Tuomiolauselma

               1)

               Lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta ja väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta tietyn Iranista, Pakistanista ja Yhdistyneistä arabiemiirikunnista peräisin olevan polyeteenitereftalaatin tuonnissa 27.9.2010 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 857/2010 1 artikla kumotaan Novatex Ltd:n osalta siltä osin kuin lopullinen tasoitustulli tietyn polyeteenitereftalaatin tuonnissa Euroopan unioniin ylittää sen, mitä sovelletaan ilman virhettä, joka koskee määrää, joka mainitaan verovuoden 2008 veroilmoituksen rivillä 74.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja 50 prosentista Novatexin oikeudenkäyntikuluja. Novatex vastaa 50 prosentista omia oikeudenkäyntikulujaan. Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 30, 29.1.2011.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 6 päivänä heinäkuuta 2000 asiassa C-236/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Belgian kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivin 91/271/ETY täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
21.10.2000              FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 302/13
tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsi-             ajajat F. P. Louis ja A. Vallery), jossa kantaja vaatii yhteisöjen
teltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi-             tuomioistuinta toteamaan, että Belgian kuningaskunta ei ole
reillä olevassa asiassa Viktor Movrin vastaan Landesversiche-              noudattanut yhdyskuntajätteiden käsittelystä 21 päivänä tou-
rungsanstalt Westfalen, ennakkoratkaisun EY:n perustamisso-                kokuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/271/ETY
pimuksen ja sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön             (EYVL L 135, s. 40) ja erityisesti sen 17 artiklan mukaisia
alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän per-             velvoitteitaan, koska sen komissiolle toimittama ohjelma direk-
heenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston                 tiivin täytäntöönpanemiseksi ei Brysselin pääkaupunkiseudun
asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna              hallintoalueen osalta ole direktiivin mukainen, yhteisöjen
ja ajan tasalle saatettuna 2 päivänä joulukuuta 1996 annetulla             tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97 (EYVL 1997, L 28,                    puheenjohtaja J. C. Moitinho de Almeida sekä tuomarit
s. 1), tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto),               R. Schintgen, J.-P. Puissochet, G. Hirschja F. Macken (esittelevä
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. C. Moitinho                tuomari), julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: johtava hallinto-
de Almeida (esittelevä tuomari) sekä tuomarit R. Schintgen,                virkamies D. Louterman-Hubeau, on antanut 6.7.2000 tuo-
C. Gulmann, J.-P. Puissochet ja V. Skouris, julkisasiamies:                mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
F. G. Jacobs, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on anta-
nut 6.7.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                    1)    Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut yhdyskuntajätteiden
                                                                                käsittelystä 21 päivänä toukokuuta 1991 annetun neuvoston
Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin           direktiivin 91/271/ETY 17 artiklan mukaisia velvoitteitaan,
palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä               koska sen komissiolle toimittama direktiivin täytäntöönpanoa
kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71,                    koskeva ohjelma ei Brysselin pääkaupunkiseudun hallintoalueen
sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2 päivänä            osalta ole direktiivin mukainen.
joulukuuta 1993 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97,
1 artiklan t kohtaa ja 10 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että      2)    Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeuden-
pääasiassa kyseessä olevan kaltainen jäsenvaltion lainsäädännön                  käyntikulut.
mukainen lisäosa, jonka tarkoituksena on korvata maksetut sairaus-
vakuutusmaksut, on kyseisten säännösten mukainen vanhuusetuus,             (1) EYVL C 246, 28.8.1999.
joihin kyseisen lainsäädännön mukaisen vanhuuseläkkeen saajalla on
oikeus, vaikka hän asuu muussa jäsenvaltiossa, jossa hän kuuluu
pakollisen sairausvakuutuksen piiriin.
(1) EYVL C 136, 15.5.1999.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                21 päivänä kesäkuuta 2000
                                                                           asiassa C-514/99, Ranskan tasavalta vastaan Euroopan
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                       yhteisöjen komissio(1)
                           (kuudes jaosto)                                 (Kumoamiskanne – Tutkittavaksi ottamisen edellytysten
                                                                                selvä puuttuminen)
                    6 päivänä heinäkuuta 2000
                                                                                (2000/C 302/24)
asiassa C-236/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                     Belgian kuningaskunta (1)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
        vin 91/271/ETY täytäntöönpanon laiminlyönti)                       (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                          (2000/C 302/23)
                                                                           Asiassa C-514/99, Ranskan tasavalta (asiamiehinään R. Abra-
                                                                           ham, K. Rispal-Bellanger ja R. Loosli-Surrans) vastaan Euroo-
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                         pan yhteisöjen komissio (asiamiehinään D. Booß ja G. Ber-
                                                                           cheid), jossa kantaja vaatii sen päätöksen kumoamista, jolla
                                                                           komissio kieltäytyi muuttamasta tai kumoamasta sen päivä-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen           määrän vahvistamisesta, jona nautatuotteiden tuonti Yhdisty-
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                      neestä kuningaskunnasta saa alkaa päivämärään perustuvassa
                                                                           vientijärjestelmässä neuvoston päätöksen 98/256/EY 6 artik-
Asiassa C-236/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-                 lan 5 kohdan nojalla 23 päivänä heinäkuuta 1999 tekemäänsä
nään G. Valero Jordana ja O. Couvert-Castéra) vastaan Belgian              päätöstä 1999/514/EY (EYVL L 195, s. 42), yhteisöjen tuo-
kuningaskunta (asiamiehenään A. Snoecx, jota avustavat asian-              mioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́-


title: Asia T-228/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.4.2011 — United States Polo Association v. SMHV — Textiles CMG (U.S. POLO ASSN.) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin U.S. POLO ASSN. rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi ja kansalliseksi tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki POLO-POLO — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               28.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 160/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.4.2011 — United States Polo Association v. SMHV — Textiles CMG (U.S. POLO ASSN.)
   (Asia T-228/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin U.S. POLO ASSN. rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi ja kansalliseksi tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki POLO-POLO - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2011/C 160/26
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: United States Polo Association (Lexington, Kentucky, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat P. Goldenbaum, I. Rohr ja T. Melchert)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: D. Botis)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Textiles CMG, SA (Onteniente, Espanja)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 20.3.2009 (asia R 886/2008-4) tekemästä päätöksestä, joka liittyy Textiles CMG SA:n ja United States Polo Associationin väliseen väitemenettelyyn.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               United States Polo Association velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 180, 1.8.2009.


title: Asia T-229/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.6.2011 — Graf-Syteco v. SMHV — Teco Electric & Machinery (SYTECO) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin SYTECO rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — TECOn aikaisemmat kansalliset tavaramerkit ja Benelux-kuviotavaramerkit — Suhteelliset hylkäysperusteet — Sekaannusvaaraa ei ole — Merkit eivät ole samankaltaisia — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Rekisteröinnin osittain hylkääminen)

text:
               23.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 219/15

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.6.2011 — Graf-Syteco v. SMHV — Teco Electric & Machinery (SYTECO)
   (Asia T-229/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin SYTECO rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - TECOn aikaisemmat kansalliset tavaramerkit ja Benelux-kuviotavaramerkit - Suhteelliset hylkäysperusteet - Sekaannusvaaraa ei ole - Merkit eivät ole samankaltaisia - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Rekisteröinnin osittain hylkääminen)
   2011/C 219/20
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Graf-Syteco GmbH & Co. KG (Tuningen, Saksa) (edustaja: asianajaja T. Kieser)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: G. Schneider)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Teco Electric & Machinery Co. Ltd (Taipei, Taiwan)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 18.2.2010 (asia R 230/2009-1) tekemästä sellaisesta päätöksestä nostettu kanne, joka joski Teco Electric & Machinery Co. Ltd:n ja Graf-Syteco GmbH & Co. KG.:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Graf-Syteco GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 195, 17.7.2010.


title: Asia C-153/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 9.7.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Raad van State – Alankomaat) – Minister van Buitenlandse Zaken v. K ja A (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 2003/86/EY — 7 artiklan 2 kohta — Perheenyhdistäminen — Kotouttamistoimenpiteet — Kansallinen säännöstö, jossa asetetaan asianomaisessa jäsenvaltiossa säännönmukaisesti oleskelevan kolmannen maan kansalaisen perheenjäsenille velvollisuus läpäistä kotoutumiskoe edellytyksenä pääsemiselle kyseisen jäsenvaltion alueelle — Tällaisesta kokeesta aiheutuvat kulut — Yhteensoveltuvuus)

text:
               7.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 9.7.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Raad van State – Alankomaat) – Minister van Buitenlandse Zaken v. K ja A
   (Asia C-153/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2003/86/EY - 7 artiklan 2 kohta - Perheenyhdistäminen - Kotouttamistoimenpiteet - Kansallinen säännöstö, jossa asetetaan asianomaisessa jäsenvaltiossa säännönmukaisesti oleskelevan kolmannen maan kansalaisen perheenjäsenille velvollisuus läpäistä kotoutumiskoe edellytyksenä pääsemiselle kyseisen jäsenvaltion alueelle - Tällaisesta kokeesta aiheutuvat kulut - Yhteensoveltuvuus))
   (2015/C 294/10)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Raad van State

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Minister van Buitenlandse Zaken

      Vastaajat: K ja A

      Tuomiolauselma

   Oikeudesta perheenyhdistämiseen 22.9.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/86/EY 7 artiklan 2 kohdan ensimmäistä alakohtaa on tulkittava siten, että jäsenvaltiot voivat vaatia kolmansien maiden kansalaisia läpäisemään pääasioissa kyseessä olevan kaltaisen kotoutumiskokeen, jolla arvioidaan perustietoja niin asianomaisen jäsenvaltion kielestä kuin sen yhteiskunnastakin ja josta aiheutuu erilaisia kuluja, ennen kuin ne sallivat kyseisten kansalaisten tulon alueelleen ja oleskelun siellä perheenyhdistämistä varten, jos tällaisen velvollisuuden soveltamisedellytykset eivät tee perheenyhdistämistä koskevan oikeuden käyttöä mahdottomaksi tai suhteettoman vaikeaksi. Pääasioissa kyseessä olevien kaltaisissa olosuhteissa tällaiset edellytykset tekevät perheenyhdistämistä koskevan oikeuden käytön mahdottomaksi tai suhteettoman vaikeaksi siltä osin kuin ne eivät mahdollista sellaisten erityisten olosuhteiden huomioon ottamista, jotka ovat objektiivisesti esteenä sille, että asianomaiset voivat läpäistä kyseisen kokeen, ja siltä osin kuin niillä vahvistetaan kyseiseen kokeeseen liittyvien kulujen määrä liian korkealle tasolle.

      (1)  EUVL C 194, 24.6.2014.


title: Asia T-400/11: Kanne 29.7.2011 — Altadis v. komissio

text:
               24.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/37

         Kanne 29.7.2011 — Altadis v. komissio
   (Asia T-400/11)
   2011/C 282/72
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Altadis, SA (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero ja M. Muñoz de Juan)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan tutkittavaksi vaatimuksen selvittämistoimien määräämisestä ja hyväksymään sen

               —

               ottamaan tutkittavaksi kannekirjelmässä esitetyt väitteet ja katsomaan ne perustelluiksi

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen 1 artiklan 1 kohdan siltä osin kuin siinä todetaan, että kodifioidun yhteisöverolain (TRLIS) 12 §:n 5 momentti sisältää osatekijöitä, joita pidetään valtiontukena, kun sitä sovelletaan sellaisten omistusosuuksien hankkimiseen, jotka merkitsevät määräysvallan saamista

               —

               toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 4 artiklan siltä osin kuin siinä sovelletaan tukien takaisinperimisvelvoitetta toimenpiteisiin, jotka on toteutettu ennen tällä kanteella riitautetun lopullisen päätöksen julkaisemista Euroopan unionin virallisessa lehdessä

               —

               toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 1 artiklan 1 kohdan ja edelleen toissijaisesti 4 artiklan siltä osin kuin ne koskevat toimenpiteitä Marokossa

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Käsiteltävä kanne kohdistuu omistusosuuden hankkimisesta ulkomaisissa kohteissa johtuvan rahallisen liikearvon kirjaamisesta kuluksi 12.1.2011 tehtyyn komission päätökseen K(2010) 9566 lopullinen.
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-399/11, Banco de Santander ja Santusa Holding v. komissio.


title: Asia C-533/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 3.12.2008 — TNT Express Nederland BV v. AXA Versicherung AG

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/32

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 3.12.2008 — TNT Express Nederland BV v. AXA Versicherung AG
   (Asia C-533/08)
   (2009/C 44/53)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Hoge Raad der Nederlanden
   Pääasian asianosaiset

      Valittaja: TNT Express Nederland BV

      Vastapuoli: AXA Versicherung AG
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko TTT-asetuksen (1) 71 artiklan 2 kohdan johdantokappaletta ja b alakohdan toista alakohtaa tulkittava siten, että i) TTT-asetuksen tunnustamis- ja täytäntöönpanosääntely väistyy erityisen yleissopimuksen tunnustamis- ja täytäntöönpanosääntelyn edessä vain, jos erityisen yleissopimuksen asianomaisessa sääntelyssä vaaditaan eksklusiivisuutta, vai ii) jos erityisen yleissopimuksen ja TTT-asetuksen tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevia ehtoja on sovellettava samanaikaisesti, erityisen yleissopimuksen ehtoja on edelleen sovellettava ja TTT-asetuksen ehdot on jätettävä soveltamatta, myös silloin, jos erityisessä yleissopimuksessa ei vaadita yksinomaista vaikutusta muihin kansainvälisin tunnustamis- ja täytäntöönpanosääntöihin nähden?

               2)

               Onko yhteisöjen tuomioistuin, kun tarkoituksena on estää ensimmäisessä kysymyksessä tarkoitettua konfliktia koskevat vastakkaiset tuomiot, toimivaltainen tulkitsemaan — jäsenvaltioiden tuomioistuimia sitovalla tavalla — tavaran kansainvälisessä tiekuljetuksessa käytettävästä rahtisopimuksesta 19.5.1956 Genevessä allekirjoitettua yleissopimusta (CMR) siltä osin kuin kyse on kyseisen yleissopimuksen 31 artiklassa määrätystä seikasta?

               3)

               Mikäli toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi ja myös ensimmäisen kysymyksen i) kohtaan vastataan myöntävästi, kysytään, onko CMR 31 artiklan 3 ja 4 kappaleessa olevaa tunnustamis- ja täytäntöönpanosääntelyä tulkittava siten, että siinä ei vaadita eksklusiivisuutta ja että siinä jätetään tilaa tunnustamisen tai täytäntöönpanon mahdollistavien muiden kansainvälisten täytäntöönpanosääntöjen kuten TTT-asetuksen soveltamiselle?
               Siinä tapauksessa, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa ensimmäisen kysymyksen ii) kohtaan myöntävästi ja tämän lisäksi vastaa myös toiseen kysymykseen myöntävästi, esittää Hoge Raad kassaatiovalituksen tarkemman arvioinnin vuoksi vielä kolme kysymystä:

               4)

               Annetaanko CMR 31 artiklan 3 ja 4 kappaleessa sen valtion, jossa tunnustamista pyydetään, tuomioistuimelle lupa täytäntöönpanokelpoiseksi julistamista koskevaa hakemusta käsitelleessään tutkia, oliko tuomiovaltion tuomioistuin kansainvälisesti toimivaltainen käsittelemään riitaa?

               5)

               Onko TTT-asetuksen 74 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että CMR-yleissopimuksen lis pendens -sääntelyn ja TTT-asetuksen vastaavan sääntelyn konfliktissa CMR-yleissopimuksen lis pendens -sääntelyllä on etusija TTT-asetuksen vastaavaan sääntelyyn nähden?

               6)

               Koskeeko nyt esillä olevassa asiassa Alankomaissa vaadittu oikeudellisesti sitova toteaminen ja Saksassa vaadittu vahingonkorvaus CMR 31 artiklan 2 kappaleessa tarkoitetulla tavalla ’samaa asiaa’?

      (1)  Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001 (EYVL 2001 L 12, s. 1).