title: Asia C-594/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 16.2.2012 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — T.G. van Laarhoven v. Staatssecretaris van Financiën (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Oikeus vähentää aikaisemmassa vaihdannan vaiheessa maksettu vero — Rajoittaminen — Yritykselle kuuluvan tavaran ottaminen verovelvollisen yksityiseen käyttöön — Yrityksen liikeomaisuuteen kuuluvan tavaran yksityiskäytön verokohtelu)

text:
               31.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 98/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 16.2.2012 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — T.G. van Laarhoven v. Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-594/10) (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Oikeus vähentää aikaisemmassa vaihdannan vaiheessa maksettu vero - Rajoittaminen - Yritykselle kuuluvan tavaran ottaminen verovelvollisen yksityiseen käyttöön - Yrityksen liikeomaisuuteen kuuluvan tavaran yksityiskäytön verokohtelu)
   2012/C 98/10
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: T.G. van Laarhoven

      Vastaaja: Staatssecretaris van Financiën

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Hoge Raad der Nederlanden — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17.5.1977 annetun neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 17 artiklan 6 kohdan tulkinta — Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen — Vähennysoikeuden poissulkeminen — Kansallinen säännöstö, jossa rajoitetaan veron vähennysoikeutta sellaisista ajoneuvoista, joita yrittäjä käyttää sekä yritystoiminnassaan että yksityistarkoituksiin

      Tuomiolauselma

   Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 10.4.1995 annetulla neuvoston direktiivillä 95/7/EY, 6 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohtaa, luettuna yhdessä sen 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan c alakohdan kanssa, on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle verosäännöstölle, jossa annetaan verovelvolliselle, jonka ajoneuvot ovat sekä yrityskäytössä että yksityiskäytössä, lupa ensin vähentää välittömästi ja täysimääräisesti aikaisemmassa vaihdannan vaiheessa maksettu arvonlisävero mutta jossa säädetään näiden ajoneuvojen yksityiskäytön myöhemmästä vuosittaisesta verottamisesta, jossa tietyn verovuoden arvonlisäveron peruste määritetään menetelmällä, jossa tällaiseen käyttöön liittyvät kustannukset lasketaan kiinteiden parametrien mukaisesti ja jossa ei oteta oikeasuhteisesti huomioon yksityiskäytön todellista laajuutta.

      (1)  EUVL C 80, 12.3.2011.


title: Asia T-222/12: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.9.2013 — National Trust for Scotland v. SMHV — Comhairle nan Eilean Siar (ST KILDA)

text:
               16.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 336/30

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.9.2013 — National Trust for Scotland v. SMHV — Comhairle nan Eilean Siar (ST KILDA)
   (Asia T-222/12) (1)

   2013/C 336/64
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 227, 28.7.2012.


title: Asia T-833/14: Kanne 23.12.2014 – Søndagsavisen v. komissio

text:
               27.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/51

         Kanne 23.12.2014 – Søndagsavisen v. komissio
   (Asia T-833/14)
   (2015/C 138/68)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Asianosaiset

      Kantaja: Søndagsavisen S/A (Søborg, Tanska) (edustaja: asianajaja M. Honoré)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan komission 9.7.2014 tekemän päätöksen olla vastustamatta tiettyjä mainoksia koskevaa verovapautta (SA.35683)

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja, joka on tuensaajan kilpailija, väittää, että komission olisi pitänyt todeta, että käsiteltävässä asiassa oli aihetta epäillä, että verovapautus, joka koski irtonumeroina myytäviin painotuotteisiin ja tilattuihin lehtiin sisältyviä mainoksia, merkitsi valtiontukea.
   Kantaja väittää, että komission olisi näin ollen pitänyt tehdä päätös aloittaa SEUT 108 artiklan 2 kohdan ja menettelyasetuksen (1) 4 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu muodollinen tutkintamenettely. Koska komissio ei ole tehnyt näin, se on loukannut kantajalle SEUT 108 artiklan 2 kohdan nojalla kuuluvia menettelyllisiä oikeuksia.
   Osoittaakseen sen, että kyse on järkevistä epäilyksistä, kantaja esittää seuraavaa:

               —

               asian käsittely komissiossa on kestänyt poikkeuksellisen pitkään, mikä itsessään osoittaa, että kyse on järkevästä epäilyksestä, ei vähiten sen takia, että kyse on SEUT 108 artiklan 3 kohdassa tarkoitetusta ilmoitetusta tukitoimesta

               —

               komission päätös on puutteellisesti perusteltu siltä osin kuin on kyse verovapautuksesta, joka koskee irtonumeroina myytäviin painotuotteisiin ja tilattuihin lehtiin sisältyviä mainoksia

               —

               komissio on tutkiessaan sitä, merkitseekö verovapautus, joka koskee irtonumeroina myytäviin painotuotteisiin ja tilattuihin lehtiin sisältyviä mainoksia, valtiontukea, arvioinut mainonnan verovapautusta koskevaa Tanskan lakia puutteellisesti ja virheellisesti.

      (1)  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1).


title: Asia C-220/08: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 26.11.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               21.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/33

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 26.11.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-220/08) (1)

   (2009/C 69/77)

      Oikeudenkäyntikieli: kreikka

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 183, 19.7.2008.


title: Yhdistetyt asiat C-128/03 ja C-129/03: Consiglio di Staton 14.1.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö yhdistetyissä asioissa AEM S.p.A. (C-128/03) ja AEM Torino S.p.A. (C-129/03) vastaan l'Autorità per l'energia elettrica e per il gas, il Ministero delle attività produttive ja il Ministero dell'economia e delle finanze, ja muuna asianosaisena ENEL Produzione S.p.A.

text:
24.5.2003                 FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                              C 124/9
Velvollisuutta estää julkisia hankintoja koskevan yhteisön                       tuu tämän päätöksen perusteluissa tarkemmin esitetyllä
oikeuden rikkominen sitäkin kautta, että jo solmitut hankinta-                   tavalla säännösten muuttumisesta, ja jolla rahoitetaan
sopimukset saatetaan päättymään, ei voida asettaa kyseenalai-                    sähköverkon yleisiä kustannuksia?
seksi direktiivin 89/665/ETY (2) 2 artiklan 6 kohdalla, joka
koskee mahdollisten julkisia hankintoja koskevan yhteisön
oikeuden rikkomisten selvittämistä. Sopimusrikkomuksen voi-               (1 ) Sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä 19 päivä-
daan katsoa lakanneen vasta, kun jäsenvaltio myöntää menette-                  nä joulukuuta 1996 annettu Euroopan yhteisöjen parlamentin
lyn lainvastaisuuden ja estää rikkomisen kokonaan.                             direktiivi 96/92/EY (EYVL L 27, 30.1.1997, s. 20).
( 1) EYVL L 209, s. 1.
( 2) EYVL L 395, s. 33.
                                                                          Euroopan yhteisöjen komission 24.3.2003 Italian tasaval-
                                                                                taa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-130/03)
Consiglio di Staton 14.1.2003 tekemällään päätöksellä                                                (2003/C 124/16)
esittämä ennakkoratkaisupyyntö yhdistetyissä asioissa
AEM S.p.A. (C-128/03) ja AEM Torino S.p.A. (C-129/03)
vastaan l’Autorità per l’energia elettrica e per il gas, il
Ministero delle attività produttive ja il Ministero dell’eco-             Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.3.2003 Euroo-
nomia e delle finanze, ja muuna asianosaisena ENEL                        pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa
                          Produzione S.p.A.                               vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Niels Bertil Rasumussen ja
                                                                          Luigi Cimaglia.
             (Yhdistetyt asiat C-128/03 ja C-129/03)
                                                                          Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                           (2003/C 124/15)                                –      toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut yhteisön
                                                                                tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annetun
                                                                                komission asetuksen (EY) N:o 40/94 ( 1) 91 artiklan mu-
                                                                                kaisia velvoitteitaan, koska se ei ole nimennyt kansallisia
                                                                                ensimmäisen ja toisen oikeusasteen tavaramerkkituo-
Consiglio di Stato on pyytänyt 14.1.2003 tekemällään päätök-                     mioistuimia, tai ei ole ainakaan säädetyssä määräajassa
sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 24.3.2003,                    toimittanut komissiolle niistä luetteloa, josta ilmenisi
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua yh-                        niiden nimitys ja alueellinen toimivalta
distetyissä asioissa AEM S.p.A. (C-128/03) ja AEM Torino
S.p.A. (C-129/03) vastaan l’Autorità per l’energia elettrica e per        –      velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
il gas, il Ministero delle attività produttive ja il Ministero                   kulut.
dell’economia e delle finanze, ja muuna asianosaisena ENEL
Produzione S.p.A. seuraaviin kysymyksiin:
a)     Onko perustamissopimuksen 87 artiklan ja sitä seuraa-              Oikeudelliset perusteeet ja pääasialliset perustelut
       vien artiklojen perusteella katsottava valtiontueksi hallin-
       totoimi, jossa tietyiltä yrityksiltä, jotka käyttävät sähkö-
                                                                          Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 249 artiklan mu-
       nsiirtoverkkoa, peritään korotettu verkkoon pääsyä ja sen
       käyttöä koskeva maksu sähköverkon yleisten kustannus-              kaan asetus on kaikilta osiltaan velvoittava ja sitä sovelletaan
                                                                          sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
       ten rahoittamiseksi?
b)     Onko yhteisön sähkömarkkinoiden vapauttamista koske-               Nyt esillä olevassa asiassa asetuksen N:o 40/94 91 artiklassa
       vassa direktiivissä 96/92/EY (1) vahvistettuja periaatteita        säädetään, että jäsenvaltioilla on velvollisuus nimetä kansallis-
       ja erityisesti sen 7 ja 8 artiklassa olevia sähkönsiirtoverkon     ten säännöstensä mukaisesti kansalliset ensimmäisen ja toisen
       hoitoa koskevia säännöksiä tulkittava siten, että ne estävät       oikeusasteen tuomioistuimet, jotka ovat toimivaltaisia käsitte-
       jäsenvaltiota antamasta säännöksiä, joissa siirtymäkauden          lemaan yhteisön tavaramerkkien loukkaamista ja pätevyyttä
       ajan tietyt yritykset velvoitetaan siirtoverkkoon pääsemi-         koskevia asioita, sekä toimittaa komissiolle nimeämistään
       seksi ja sen käyttämiseksi suorittamaan korotettu maksu,           yhteisön tavaramerkkituomioistuimista luettelo, josta ilmee
       jolla kompensoidaan vesivoimalaitosten ja geotermisten             kunkin nimitys ja alueellinen toimivalta. Määräpäivä näiden
       voimalaitosten tuottaman sähkön arvonnousu, joka joh-              velvoitteiden noudattamiselle oli 15.3.1997.


title: Asia C-148/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.10.2011 (Hof van beroep te Brusselin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — DHL International NV, aiemmin Express Line NV v. Belgisch Instituut voor Postdiensten en Telecommunicatie (Postipalvelut — Ulkoiset menettelyt käyttäjien valitusten käsittelemiseksi — Direktiivi 97/76/EY — 19 artikla — Soveltamisala — Kansallisen oikeuden ja unionin oikeuden mukaiset oikeussuojakeinot täydentävät toisiaan — Jäsenvaltioiden toimintamarginaali — Rajat — SEUT 49 artikla — Sijoittautumisvapaus)

text:
               3.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 355/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.10.2011 (Hof van beroep te Brusselin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — DHL International NV, aiemmin Express Line NV v. Belgisch Instituut voor Postdiensten en Telecommunicatie
   (Asia C-148/10) (1)

   (Postipalvelut - Ulkoiset menettelyt käyttäjien valitusten käsittelemiseksi - Direktiivi 97/76/EY - 19 artikla - Soveltamisala - Kansallisen oikeuden ja unionin oikeuden mukaiset oikeussuojakeinot täydentävät toisiaan - Jäsenvaltioiden toimintamarginaali - Rajat - SEUT 49 artikla - Sijoittautumisvapaus)
   2011/C 355/08
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hof van beroep te Brussel

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: DHL International NV, aiemmin Express Line NV

      Vastaaja: Belgisch Instituut voor Postdiensten en Telecommunicatie

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Hof van beroep te Brussel — Yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä ja palvelun laadun parantamista koskevista yhteisistä säännöistä 15.12.1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EYVL 1998, L 15, s. 14), sellaisena kuin se on muutettuna direktiiveillä 2002/39/EY (EYVL L 176, s. 21) ja 2008/6/EY (EUVL L 52, s. 3), 19 artiklan tulkinta — Menettelyt postipalvelujen käyttäjien valitusten käsittelemiseksi — Ulkoinen valitusmenettely

      Tuomiolauselma

               1)

               Yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä ja palvelun laadun parantamista koskevista yhteisistä säännöistä 15.12.1997 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 97/67/EY, sekä sellaisena kuin tämä direktiivi on alkuperäisessä muodossaan että 10.6.2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/39/EY ja 20.2.2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2008/6/EY muutettuna, on tulkittava siten, että se ei ole esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, joka tekee yleispalveluun kuulumattomien postipalvelujen tarjoajille pakolliseksi ulkoisen menettelyn, jossa näiden palvelujen käyttäjien valituksia käsitellään.

               2)

               SEUT 49 artiklaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, joka tekee yleispalveluun kuulumattomien postipalvelujen tarjoajille pakolliseksi ulkoisen menettelyn, jossa näiden palvelujen käyttäjien valituksia käsitellään.

      (1)  EUVL C 161, 19.6.2010.


title: Asia T-506/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.7.2017 – Bodson ym. v. EIP (Henkilöstö — EIP:n henkilöstö — Työsuhteen sopimukseen perustuva luonne — Palkkaus — Palkkaa ja palkkakehitystä koskevan järjestelmän uudistus — Perusteltu luottamus — Oikeusvarmuus — Ilmeinen arviointivirhe — Oikeasuhteisuus — EIP:n työjärjestyksen 11 artiklan 3 kohta)

text:
               21.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 277/44

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.7.2017 – Bodson ym. v. EIP
   (Asia T-506/16) (1)

   ((Henkilöstö - EIP:n henkilöstö - Työsuhteen sopimukseen perustuva luonne - Palkkaus - Palkkaa ja palkkakehitystä koskevan järjestelmän uudistus - Perusteltu luottamus - Oikeusvarmuus - Ilmeinen arviointivirhe - Oikeasuhteisuus - EIP:n työjärjestyksen 11 artiklan 3 kohta))
   (2017/C 277/66)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Jean-Pierre Bodson (Luxembourg, Luxemburg) ja 483 muuta kantajaa, joiden nimet mainitaan tuomiossa olevassa luettelossa (edustaja: L. Levi, asianajaja)

      Vastaaja: Euroopan investointipankki (EIP) (asiamiehet: aluksi C. Gómez de la Cruz, G. Nuvoli ja T. Gilliams, sitten T. Gilliams ja G. Faedo, avustajanaan P.-E. Partsch, asianajaja)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, jolla unionin tuomioistuinta vaaditaan yhtäältä kumoamaan vuoden 2013 huhtikuun palkkalaskelmiin ja sitä seuraaviin palkkalaskelmiin sisältyvät päätökset, joissa kantajiin sovelletaan EIP:n hallintoneuvoston 18.12.2012 tekemää päätöstä, EIP:n hallituksen 29.1.2013 tekemää päätöstä ja 5.2.2013 verkkoon ladattua artikkelia, jossa henkilöstölle ilmoitettiin näiden kahden päätöksen tekemisestä ja toisaalta velvoittamaan EIP:n maksamaan kantajille summan, jonka määrä vastaa edellä mainittujen päätösten mukaisesti maksettujen palkkojen ja aikaisemman järjestelmän mukaisten palkkojen välistä erotusta, ja korvausta vahingosta, jota kantajat väittävät kärsineensä ostovoimansa heikkenemisen vuoksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Jean-Pierre Bodson ja muut Euroopan investointipankin (EIP) työntekijät, joiden nimet mainitaan liitteessä, velvoitetaan vastaamaan oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 207, 20.7.2013 (asia on alkujaan rekisteröity Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa asianumerolla F-45/13 ja siirretty Euroopan unionin yleiseen tuomioistuimeen 1.9.2016).


title: Yhdistetyt asiat C-442/03 P ja C-471/03 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto)  1.6.2006  — P & O European Ferries (Vizcaya) SA ja Diputación Foral de Vizcaya v. Euroopan yhteisöjen komissio (Valtiontuet — Muutoksenhaku — Kumoamiskanne — Päätös EY 88 artiklan 2 kohdan mukaisen tutkimismenettelyn lopettamisesta — Valtiontuen käsite — Ehdoton oikeusvoima — Tuet, joiden voidaan katsoa soveltuvan yhteismarkkinoille — Luonteeltaan sosiaaliset tuet — Edellytykset)

text:
               29.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/1

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 1.6.2006 — P & O European Ferries (Vizcaya) SA ja Diputación Foral de Vizcaya v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Yhdistetyt asiat C-442/03 P ja C-471/03 P) (1)

   (Valtiontuet - Muutoksenhaku - Kumoamiskanne - Päätös EY 88 artiklan 2 kohdan mukaisen tutkimismenettelyn lopettamisesta - Valtiontuen käsite - Ehdoton oikeusvoima - Tuet, joiden voidaan katsoa soveltuvan yhteismarkkinoille - Luonteeltaan sosiaaliset tuet - Edellytykset)
   (2006/C 178/01)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti ja espanja
   Asianosaiset

      Valittaja (asiassa C-442/03 P): P & O European Ferries (Vizcaya) SA (edustajat: J. Lever, QC, solicitor J. Ellison ja barrister M. Pickford, avustajanaan abogado E. Bourtzalas)

      Valittaja (asiassa C-471/03 P): Diputación Foral de Vizcaya (edustajat: abogados I. Sáenz-Cortabarría Fernández, M. Morales Isasi ja J. Forguera Crespo)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: N. Khan ja J. Buendía Sierra)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu ensimmäinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-116/01 ja T-118/01, P&O European Ferries SA ja Diputación Foral de Vizcaya vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 5.8.2003 antamasta tuomiosta, jossa hylättiin Espanjan tukiohjelmasta Ferries Golfo de Vizcaya varustamon, nykyiseltä nimeltään P&O European Ferries (Vizcaya), hyväksi 29 päivänä marraskuuta 2000 tehdyn komission päätöksen 2001/247/EY 2 artiklan, jossa määrättiin yhteismarkkinoille soveltumattoman tuen takaisinperimisestä, kumoamista koskeva vaatimus
   Tuomiolauselma

               1)

               Valitukset hylätään.

               2)

               P & O European Ferries (Vizcaya) SA ja Diputación Foral de Vizcaya velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 7, 10.1.2004 ja C 21, 24.1.2004.


title: Asia C-400/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 26.9.2006 — Codirex Expeditie B.V. v. Staatssecretaris van Financiën

text:
               16.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 310/4

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 26.9.2006 — Codirex Expeditie B.V. v. Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-400/06)
   (2006/C 310/07)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Hoge Raad der Nederlanden
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Codirex Expeditie B.V.

      Vastaaja: Staatssecretaris van Financiën
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko CN:n alanimikettä 0202 30 50 tulkittava siten, että CN:n 2 ryhmää koskevan 1 lisähuomautuksen A kohdan h alakohdan 11 alakohdassa kuvatusta naudan etuneljänneksen palasta peräisin oleva jäädytetty (luuton) liha luokiteltava tähän alanimikkeeseen ainoastaan silloin, jos kyse on toisissaan riippuvasta lihan kappaleesta?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen annettavasta vastauksesta seuraa, että myös irrallaan paloina oleva liha voidaan luokitella alanimikkeeseen 0202 30 50, riittääkö tähän alanimikkeeseen luokitteluun, että maahantuotu lihalähetys koostuu sellaisista jäädytetyn naudan lihan kappaleista, jotka kaikki ovat peräisin CN:n 2 ryhmää koskevan 1 lisähuomautuksen A kohdan h alakohdan 11 alakohdasta kuvatusta etuneljänneksen osasta, vai onko tämän lihalähetyksen kokonaisuudessaan tai sen erillisten osien (kartonkilaatikot) täytettävä tämän lisäksi muiden tunnusmerkkien tai ominaisuuksien vaatimukset?


title: Asia C-469/02: Euroopan yhteisöjen komission 23.12.2002 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
C 44/16                FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                         22.2.2003
Uudessa järjestelmässä (ks. moottoriajoneuvojen rekisteröin-          hyväksymään työpaikan ja mikäli työnantajaa estetään teke-
nistä ja katsastuksesta kesäkuussa 1999 annettu päätös) Tans-         mästä tällaista tarjousta, merkitsisi se, että Tanskassa asuvat –
kassa asuvat työntekijät, voivat käyttää Tanskassa ajoneuvoa,         suhteessa ulkomailla asuviin – saadaan luopumaan työpaikan
joka on rekisteröity ulkomailla, rekisteröimättä sitä Tanskassa,      vastaanottamisesta ulkomaisessa yrityksessä, joka tarjoaa täl-
edellyttäen, että henkilön työskentely ulkomailla on päätoimis-       laista mahdollisuutta työsuhdeauton yksityiseen käyttöön.
ta. Tässä tapauksessa rekisteröintimaksua ei tarvitse maksaa,
koska rekisteröintiä ei suoriteta. Rekisteröintimaksusta anne-
tussa laissa edellytetään kuitenkin sellaisen maksun suoritta-
mista, joka voidaan vähentää täysimääräisestä rekisteröinti-          Tanskan hallitus vetoaa neljään pääasialliseen perusteeseen, eli
maksusta tai säännöllisen kiinteämääräisen maksun suoritta-           valvontatavoitteiseen (tieturvallisuus ja tieverkoston käyttäjien
mista, jotta luvanvarainen ja ainoastaan ammatillisiin tarkoi-        valvonta), tavoitteeseen säilyttää tietyt verotulot Tanskassa,
tuksiin rajoitettu ajoneuvon käyttö sallitaan.                        tarve hyväksyä tietyt rajoitukset verotuksellisten erojen vuoksi
                                                                      ja pyrkimys luoda tanskalaisten ja ulkomaisten yritysten välille
                                                                      yhtäläiset kilpailuolosuhteet. Näillä syillä ei kuitenkaan voida
                                                                      perusteella Tanskan järjestelmää, ei EY 39 artiklassa olevien
                                                                      poikkeusten eikä sen oikeuskäytännönkään avulla, jonka mu-
                                                                      kaan kansalliset toimet, joilla saatetaan rajoittaa perustamisso-
                                                                      pimuksella taattuja perusvapauksia tai tehdä niiden käyttämi-
                                                                      sestä vähemmän houkuttelevaa, voidaan tietyin edellytyksin
                                                                      hyväksyä.
Aikaisemmin voimassa ollut ja uusi järjestelmä rajoittavat
kumpikin työntekijöiden vapaata liikkuvuutta EY 39 ja
EY 10 artiklan vastaisesti. EY 39 artikla estää sellaisten            Lopuksi komissio kiistää sen, että neuvoston direktiiviä 83/
kansallisten säännösten voimassa pitämisen tai antamisen,             182/ETY (2) olisi tulkittava siten, että Tanskan lainsäädäntö
jotka rajoittavat työntekijöiden vapaata liikkuvuutta vaikka          voitaisiin katsoa yhteisön oikeuden mukaiseksi, riippumatta
niitä sovelletaan työntekijöihin yhdenvertaisesti, jos ne rajoitta-   siitä, että yhteisön johdetun oikeuden säännökset eivät voi
vat työntekijöiden pääsyä työmarkkinoille. Juuri tästä on             vapauttaa jäsenvaltiota velvollisuudestaan noudattaa EY 39 ja
kysymys tanskalaisen sääntelyn osalta. Ulkomailla asuva työn-         EY 10 artiklan määräyksiä.
tekijä voi käyttää ulkomaisen yhtiön autoa Tanskassa ongelmit-
ta ilman velvollisuutta hakea tähän lupa tai maksaa maksu.
Tanskassa asuvia henkilöitä kohdellaan siis ilmeisen eriarvoi-
sesti suhteessa ulkomailla asuviin ulkomailla rekisteröidyn           (1 ) Asia C-297/99, tuomio 18.1.2001 (Kok. 2001, s. I-590).
                                                                      (2 ) EYVL L 105, 23.4.1983, s. 59.
työsuhdeauton käyttämisen osalta. Lisäksi työntekijä, jonka
päätoimi ei ole tällaisessa ulkomaisessa yrityksessä, mikä voisi
nimenomaan merkitä tällaisen auton hyvin rajattua käyttöä, ei
hän voi lainkaan käyttää autoa Tanskassa. Vaikuttaa selvältä,
että tämä saa työnantajat ottamaan palvelukseensa mieluum-
min Tanskassa asuvia henkilöitä kuin Tanskan ulkopuolella
asuvia henkilöitä, koska mainitut rajoitukset koskevat myös
ajoneuvon yksinomaan ammatillista käyttöä. Merkitystä ei
tältä osin ole sillä, voidaanko Tanskan lainsäädännön katsoa
rajoittavan työntekijän oikeutta hakea työtä ulkomailta vai
työnantajan mahdollisuutta palkata Tanskassa asuvia henkilöi-
tä. Rajoitus on olemassa siitä riippumatta, onko työntekijän
vai työnantajan velvollisuutena hankkia kyseinen lupa tai             Euroopan yhteisöjen komission 23.12.2002 Belgian ku-
vastata ajoneuvon rekisteröinnistä ja tästä aiheutuvista kustan-                   ningaskuntaa vastaan nostama kanne
nuksista.
                                                                                (Asia C-469/02)
                                                                                (2003/C 44/30)
Ajoneuvon yksityisen käytön osalta komissio toteaa aluksi,
että työpaikan ja kodin välistä kuljetusta ei voida pitää
yksityisenä käyttönä, mikä käy ilmi yhteisöjen tuomioistuimen         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.12.2002 Euroo-
asiassa Skills Motor Coaches Ltd antamasta tuomiosta (1).             pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningas-
Mahdollisuus käyttää työsuhdeautoa yksityisesti on auton              kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on H. Michard, proses-
käytön liitännäinen ominaisuus ja se kannustaa selkeästi              siosoite Luxemburgissa.
 ---pagebreak--- 22.2.2003                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                            C 44/17
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-         Cour d’appel de Bruxellesin yhdeksännen jaoston
tuin:                                                                  20.12.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
                                                                       kaisupyyntö asiassa SIOMAB -yhtiö vastaan Institut bru-
–      toteaa, että asettaessaan työssäolon keskeytymistä koske-       xellois pour la gestion de l’environnement, lyhennettynä
       vissa säännöissä – korvauksen myöntämisen ja maksami-                                           IBGE
       sen ehdoksi sen, että kyseessä olevan henkilön asuin- tai
       kotipaikka on Belgiassa, Belgian kuningaskunta ei ole
       noudattanut EY:n perustamissopimuksen 39 artiklan,
       työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella                                   (Asia C-472/02)
       15 päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen
       (ETY) N:o 1612/68 ( 1) 7 artiklan sekä erityisesti vanhem-
       painlomasta johtuvan työssäolon keskeytymisen osalta
       sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella                                (2003/C 44/31)
       liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjä-
       seniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston
       asetuksen (ETY) N:o 1408/71 ( 2) 73 artiklan mukaisia
       velvoitteitaan;
–      velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
       denkäyntikulut.                                                 Cour d’appel de Bruxellesin yhdeksäs jaosto on pyytänyt
                                                                       20.12.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhtei-
                                                                       söjen tuomioistuimeen 27.12.2002, Euroopan yhteisöjen tuo-
                                                                       mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa SIOMAB -yhtiö vas-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    taan Institut bruxellois pour la gestion de l’environnement,
                                                                       lyhennettynä IBGE, seuraaviin kysymyksiin:
(Asuinpaikkaa koskeva ehto) Belgian viranomaiset ilmoittavat
kumoavansa asuinpaikkaa koskevan ehdon ja myöntävät siten
komission väitteiden olevan perusteltuja. Tilanteen saattami-
nen säännönmukaiseksi on kuitenkin vielä kesken.                       Onko Euroopan yhteisössä, Euroopan yhteisöön ja Euroopan
                                                                       yhteisöstä tapahtuvien jätteiden siirtojen valvonnasta ja tarkas-
                                                                       tamisesta 1 päivänä helmikuuta 1993 annetun asetuksen 259/
                                                                       93/ETY ( 1) 3 artiklan 8 kohtaa, 4 artiklan 3 kohtaa, 6 artiklan
(Belgiassa voimassa olevat maksuehdot) Vaatimus, jonka mu-             8 kohtaa, 7 artiklan 4 kohtaa ja 26 artiklaa tulkittava siten, että
kaan korvausta hakevilla henkilöillä on oltava pankkitili Bel-         siinä tapauksessa, kun jäsenvaltion lähettävä toimivaltainen
giassa, voi joissakin tapauksissa suorastaan poistaa kyseessä          viranomainen aloittaa tämän asetuksen 3 artiklan 8 kohdan ja
olevan lainsäädännön muuttamisen vaikutukset. Toisinaan                6 artiklan 8 kohdan mukaisen seuranta-asiakirjan ilmoittamis-
nimittäin jotkin pankit vaativat tilin avaamiseksi tai sen             menettelyn,
säilyttämiseksi asuinpaikkatodistusta.
                                                                       a)    voiko tässä asetuksessa tarkoitettu lähettävä toimivaltai-
(Aikaisemmat epäämispäätökset) Oikeusvarmuuden turvaami-
                                                                             nen viranomainen, joka on valtuutettu tarkistamaan,
seksi on välttämätöntä, että yksityisten oikeuksia suojellaan
                                                                             vastaako suunnitteilla oleva, ilmoituksessa ”hyödynnettä-
sellaiselta viranomaisten vahinkoja aiheuttavalta toiminnalta,
                                                                             väksi tarkoitettujen jätteiden siirroksi” luokiteltu siirto
joka perustuu yhteisön oikeuden kanssa ristiriidassa oleviin
                                                                             tosiasiallisesti tätä luokitusta, silloin kuin se katsoo, että
sääntöihin. Se, että jäsenvaltio rikkoo velvoitteitaan, ei saisi
ilmetä tämän jäsenvaltion taloudellisena etuna. Komissio väit-               tämä luokitus on virheellinen,
tää, että vaikka Belgian viranomaiset täsmentävätkin jokaisen
henkilön, jolta on evätty työssäolon keskeytymisestä maksetta-
va korvaus vanhojen säännösten perusteella, voivan jättää                    1.    kieltäytyä lähettämästä seuranta-asiakirjaa tämän
uuden korvaushakemuksen uusien säännösten perusteella,                             virheellisen luokituksen takia ja kehottaa ilmoituk-
kyse ei ole tällaisten hakemusten automaattisesta uudelleenkä-                     sen tekijää toimittamaan sille uusi seuranta-asiakirja,
sittelystä, eikä tarkennettu ole myöskään millään tavalla tätä
koskevan tiedottamisen edellytyksiä eikä yksityiskohtaisia
sääntöjä suoritusten maksamisesta taannehtivasti henkilöille,                2.    lähettää seuranta-asiakirjan sen jälkeen, kun se on
jotka ovat jääneet niitä vaille sillä perusteella, että he eivät                   luokitellut suunnitteilla olevan siirron uudelleen
asuneet jäsenvaltion alueella.                                                     ”huolehdittavaksi tarkoitettujen jätteiden siirroksi”,
( 1) EYVL L 257, 15.10.1968, s. 2.
( 2) EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2.                                             3.    lähettää virheellisen luokituksen sisältävän seuranta-
                                                                                asiakirjan eteenpäin ja liittää tähän lähetykseen
                                                                                tähän virheelliseen luokitukseen perustuvan vastus-
                                                                                tamisen,


title: Asia C-97/12 P: Valitus, jonka Louis Vuitton Malletier on tehnyt 23.2.2012 asiassa T-237/10, Louis Vuitton Malletier v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), Friis Group International ApS, 14.12.2011 annetusta tuomiosta

text:
               28.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 126/8

         Valitus, jonka Louis Vuitton Malletier on tehnyt 23.2.2012 asiassa T-237/10, Louis Vuitton Malletier v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), Friis Group International ApS, 14.12.2011 annetusta tuomiosta
   (Asia C-97/12 P)
   2012/C 126/16
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Louis Vuitton Malletier (edustajat: avvocato P. Roncaglia, avvocato G. Lazzeretti, avvocato M. Boletto ja avvocato E. Gavuzzi)

      Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), Friis Group International ApS

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin tuomioistuinta

               —

               kumoamaan valituksenalaisen tuomion siltä osin kuin siinä on hylätty valittajan valitus riidanalaisesta päätöksestä, ja näin ollen kumoamaan ensimmäisen valituslautakunnan päätöksen siltä osin kuin siinä on julistettu mitättömäksi yhteisön tavaramerkiksi nro 3693116 rekisteröity kuviomerkki luokkaan 9 kuuluvia ”optisia laitteita ja kojeita, mukaan lukien silmälasit, aurinkolasit ja silmälasikotelot”, luokkaan 14 kuuluvia ”jalometallista tai jalometallien seoksista valmistettuja tai niillä päällystettyjä korurasioita” sekä luokkaan 18 kuuluvia ”matkakasseja, matkavarusteita (nahkaa), matka-arkkuja ja -laukkuja, kangaslaukkuja matkailuun, meikkilaukkuja, selkäreppuja, olkalaukkuja, attasealaukkuja, asiakirjasalkkuja (nahkaa), pusseja, lompakkoja, kukkaroita, avainkoteloja ja korttikoteloja” varten

               —

               velvoittamaan SMHV:n korvaamaan Louis Vuitton Malletier SA:lle tästä menettelystä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut

               —

               velvoittamaan Friis Group International Aps:n korvaamaan Louis Vuitton Malletier SA:lle tästä menettelystä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksella vaaditaan toteamaan, että unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut tavaramerkkiasetuksen (1) 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, kun se on katsonut, että tämän säännöksen mukaista ehdotonta hylkäysperustetta voidaan soveltaa yhteisön tavaramerkkirekisteröintiin nro 3693116 (niin sanottu ”FERMOIR S”) siltä osin kuin se koskee luokkiin 9, 14 ja 18 kuuluvia tavaroita lukuun ottamatta luokkaan 14 kuuluvia ”koruja mukaan lukien sormukset, avainrenkaita, solkia ja korvarenkaita, kalvosinnappeja, rannerenkaita, riipuksia (koruina), rintaneuloja, kaulaketjuja, solmioneuloja, koristeita ja medaljonkeja; kellosepäntyötä, ajanottoa varten tarkoitettuja laitteita mukaan lukien kellot, kellorasiat ja herätyskellot; jalometalleista tai niiden sekoituksesta valmistettuja tai niillä päällystettyjä pähkinänsärkijöitä, jalometalleista tai niiden sekoituksesta valmistettuja kynttilänjalkoja” sekä luokkaan 18 kuuluvia ”nahkaa ja nahan jäljitelmiä” ja ”sateenvarjoja”.
   Valittaja väittää ensinnäkin, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt virheen soveltaessaan kolmiulotteisia tavaramerkkejä koskevaa oikeuskäytäntöä nyt käsiteltävään asiaan (ainakin siltä osin kuin on kyse suurimmasta osasta riidanalaisen tavaramerkin kattamia tavaroita) ja asettanut erottamiskyvyn oikeudelliseksi edellytykseksi sen, että ”FERMOIR S””poikkeaa merkittävästi yleisestä käytännöstä tai tavoista toimialalla”, mikä merkitsee tavallista (eli vähäistä erottamiskykyä) korkeampaa vaatimustasoa.
   Oikeuskäytännöstä käy selvästi ilmi, että alun perin ainoastaan kolmiulotteisia tavaramerkkejä koskevaksi tarkoitetun ”merkittävän poikkeamisen” vaatimuksen soveltamiseksi kyseisen merkin pitäisi kiistattomasti liittyä kyseisiin tavaroihin, mikä tarkoittaa sitä, että tämän merkin on oltava todellisuutta vastaava esitys koko tavarasta tai sen pääasiallisista osista, ja että kuluttajien on miellettävä se tällaiseksi, ja että merkin pitää olla välittömästi tunnistettavissa sellaisenaan.
   Unionin yleinen tuomioistuin on sitä vastoin katsonut, että mihin tahansa merkkiin, joka on tavaran jonkin osan muotoinen, sovelletaan kolmiulotteisia tavaramerkkejä koskevia periaatteita, ellei ole käsitteellisesti aivan mahdotonta pitää tällaista merkkiä sen kuvaamien tavaroiden osana. Sen sijaan, että unionin yleinen tuomioistuin olisi kysynyt, voiko yleisö mieltää riidanalaisen tavaramerkin osaksi sen kuvaamaa tavaraa, se on vain tyytynyt tutkimaan, voiko tätä tavaramerkkiä teoriassa käyttää luokkiin 9, 14 ja 18 kuuluvien tavaroiden sulkemismekanismina.
   Toiseksi valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt virheen, kun se on arvioidessaan riidanalaisen tavaramerkin pätevyyttä niihin tavaroihin nähden, joihin sen mielestä saattoi kuulua sulkemismekanismi, rikkonut todistustaakkaa koskevia sääntöjä ja ottanut selvitysaineiston huomioon vääristyneellä tavalla.
   Unionin yleinen tuomioistuin ei erityisesti ole ottanut riittävällä tavalla huomioon yhteisön tavaramerkkirekisteröintien pätevyysolettamusta, kun se on vaatinut, että valittaja ”esittää yksityiskohtaisia ja perusteltuja tietoja osoittaakseen, että rekisteröitäväksi haetulla tavaramerkillä on sen ominaispiirteisiin perustuva erottamiskyky”, ja näin siirtänyt pois Friisiltä todistustaakan riidanalaisen tavaramerkin mitättömyyden osoittamisesta.
   Edellä esitetyn perusteella valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin kumoaa valituksenalaisen tuomion siltä osin kuin siinä on pysytetty sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 24.2.2010 asiassa R 1590/2008-1 tekemä päätös, jossa julistettiin riidanalainen tavaramerkki mitättömäksi luokkiin 9, 14 ja 18 kuuluvien tavaroiden osalta.

      (1)  EYVL 1994, L 11, s. 1.


title: Asia C-154/03: Euroopan yhteisöjen komission 3.4.2003 Irlantia vastaan nostama kanne

text:
C 124/14                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                             24.5.2003
oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) yhdis-               –     se ei tarkastellut sitä, että kumottaviksi vaadituilla
tetyissä asioissa T-377/00 ( 1), T-379/00 (2), T-380/00 ( 2),                      toimilla on oikeusvaikutuksia pelkästään siksi, että
T-260/01 (3) ja T-272/01 (4), Philip Morris International, Inc.,                   niillä evättiin valittajalta tietty yhteisön oikeusjärjes-
R.J. Reynolds Tobacco Holdings, Inc., RJR Acquisition Corp.,                       tykseen kuuluva oikeussuoja ja tietyt oikeudelliset
R.J. Reynolds Tobacco Company, R.J. Reynolds Tobacco                               edut
International Inc. ja Japan Tobacco, Inc. vastaan Euroopan
yhteisöjen komissio, jota tukivat Euroopan parlamentti, Espan-               –     se katsoi, että asiaa C-345/00 P, FNAB, voidaan
jan kuningaskunta, Ranskan tasavalta, Italian tasavalta, Portu-                    soveltaa tässä asiassa
galin tasavalta, Suomen tasavalta, Saksan liittotasavalta, Hellee-
nien tasavalta ja Alankomaiden kuningaskunta, 15.1.2003                      –     se ei katsonut, että kumottavaksi vaadituista toimista
antamasta tuomiosta. Valittajien edustajat ovat asianajajat                        voidaan nostaa kanne, koska ne ovat ilmeisen lain-
E. Morgan de Rivery ja F. Marchini Camia.                                          vastaisia ja lopuksi
                                                                             –     toissijaisesti, jos ensimmäisen oikeusasteen tuo-
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                     mioistuimen päätelmä siitä, että ainoastaan Yhdys-
                                                                                valtain Eastern district of New Yorkin District Cour-
                                                                                tin ratkaisulla on oikeusvaikutuksia, on oikea (mitä
–     kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yh-                           se siis ei ole), ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
      distetyissä asioissa T-377/00, T-379/00, T-380/00,                           tuin teki oikeudellisen virheen katsomalla asian
      T-260/01 ja T-272/01, 15.1.2003 antaman tuomion ja                           olosuhteista huolimatta, että kumottaviksi vaadituis-
                                                                                ta toimista ei voida nostaa EY 230 artiklan mukaista
                                                                                kannetta,
–     ratkaisee lopullisesti kysymyksen tutkittavaksi ottamises-
      ta Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön
                                                                             –     tai ainakin jos ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
      61 artiklan mukaisesti ottamalla valittajan kumoamiskan-                     tuimen päätelmä siitä, että päätöstä nostaa kanne ei
      teet tutkittavaksi ja palauttaa asian ensimmäisen oikeusas-
                                                                                ole mahdollista tarkastella erikseen, on oikea (mitä
      teen tuomioistuimen käsiteltäväksi pääasian tutkimista                       se siis ei ole), sen olisi pitänyt yhdistää kysymys
      varten tai                                                                   tukittavaksi ottamisesta pääasiaan.
–     muussa tapauksessa palauttaa asian ensimmäisen oikeus-          2)     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin menetteli ristirii-
      asteen tuomioistuimen käsiteltäväksi, jotta tämä antaa                 taisesti olennaisen oikeuskysymyksen osalta.
      tuomion asian tutkittavaksi ottamista koskevasta kysy-
      myksestä ja tämän jälkeen ja/tai samanaikaisesti pääasias-      3)     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin rikkoi EY 292 ar-
      ta ja                                                                  tiklaa.
                                                                      4)     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin loukkasi oikeut-
–     velvoittaa komission korvaamaan valittajan oikeuden-
                                                                             ta tehokkaaseen oikeussuojaan.
      käyntikulut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
      sekä yhteisöjen tuomioistuimessa.
                                                                      (1 ) EYVL C 79, 10.3.2001, s. 23.
                                                                      (2 ) EYVL C 79, 10.3.2001, s. 24.
                                                                      (3 ) EYVL C 3, 5.1.2002, s. 39.
                                                                      (4 ) EYVL C 3, 5.1.2002, s. 45.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
teki seuraavat oikeudelliset virheet riidanalaisessa tuomiossa:
1)    Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tulkitsi virheelli-       Euroopan yhteisöjen komission 3.4.2003 Irlantia vastaan
      sesti EY 230 artiklassa tarkoitettua kannekelpoisen toi-                                     nostama kanne
      men käsitettä, koska
                                                                                (Asia C-154/03)
      –     se katsoi, että kanteen nostaminen kumottaviksi
            vaadittujen toimien perusteella on verrattavissa kan-
            teen nostamiseen EY 226 artiklan nojalla                                              (2003/C 124/24)
      –     se katsoi, että tunnustettu toimivallan puuttuminen
            kumottaviksi vaadittujen toimien toteuttamiseen           Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 3.4.2003 Euroo-
            sekä tätä seurannut tällaisen toimivallan perustami-      pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.
            nen ja käyttö eivät muuta asianosaisten oikeudellista     Kantajan asiamiehenä on Karen Banks, prosessiosoite Luxem-
            asemaa                                                    burgissa.
 ---pagebreak--- 24.5.2003                 FI                        Euroopan unionin virallinen lehti                                         C 124/15
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                –     hallinto-osaston sihteerin tointa koskeva hakemus-
                                                                                pyyntö. Viite: 03/EJ/14 (2003/C 34 A/08); EUVL
1)     toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut kuljetettavista                    C 34 A; 13.2.2003;
       painelaitteista 29 päivänä huhtikuuta 1999 annetun
       neuvoston direktiivin 1999/36/EY ( 1) eikä tämän direktii-
       vin mukauttamisesta tekniikan kehitykseen 4.1.2001
                                                                            –     kirjaston-/arkistonhoitajan tointa koskeva hakemus-
       annetun komission direktiivin 2001/2/EY ( 2) mukaisia
       velvoitteitaan, koska se ei ole antanut näiden direktiivien                pyyntö. Viite: 03/EJ/12 (2003/C 34 A/06); EUVL
       noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnol-                 C 34 A; 13.2.2003;
       lisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut
       niistä komissiolle
                                                                            –     tilinpitäjän tointa koskeva hakemuspyyntö. Viite:
2)     velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                        03/EJ/08 (2003/C 34 A/02); EUVL C 34 A;
                                                                                13.2.2003;
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                            –     tietotekniikka-asiantuntijan tointa koskeva hake-
                                                                                muspyyntö Euroopan oikeudellista verkostoa var-
EY 249 artiklaan, jossa määrätään, että direktiivi velvoittaa                     ten. Viite: 03/EJ/09 (2003/C 34 A/03); EUVL
saavutettavaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, sisältyy                  C 34 A; 13.2.2003;
implisiittisesti velvollisuus, jonka mukaan jäsenvaltioiden on
noudatettava direktiivissä säädettyä määräaikaa direktiivin täy-
täntöönpanemiseksi. Tämä määräaika päättyi 1.12.2000 ja                     kohdan, jossa todetaan, että hakijoiden, jotka jättävät
1.7.2001, eikä Irlanti ole antanut komission vaatimuksissa                  hakemuksensa muulla kielellä, on jätettävä ne myös
mainittujen direktiivien noudattamisen edellyttämiä sään-                   englanniksi, sekä hakemuspyyntöjen osat, joissa edellyte-
nöksiä.                                                                     tään hakijoilta seuraavaa kielitaitoa:
( 1) EYVL L 138, 1.6.1999, s. 20.
( 2) EYVL L 5, 10.1.2001, s. 4.                                             –     tietosuojavastaavan tointa koskevan hakemuspyyn-
                                                                                nön 17. edellytys: ”Erinomainen englannin ja rans-
                                                                                kan kielen taito. Kykyä työskennellä muilla EU:n
                                                                                kielillä pidetään etuna.”
Espanjan kuningaskunnan 8.4.2003 Eurojustia vastaan                         –     juristin tointa koskevan hakemuspyynnön 19. edel-
                            nostama kanne                                         lytys: ”Erinomainen englannin ja ranskan kielen
                                                                                taito. Kyky työskennellä muilla EU:n kielillä pidetään
                                                                                etuna.”
                           (Asia C-160/03)
                           (2003/C 124/25)
                                                                            –     tiedottajan tointa koskevan hakemuspyynnön
                                                                                12. edellytys: ”Kyky viestiä ainakin englanniksi ja
                                                                                ranskaksi, muiden EU:n virallisten kielten taitoa
Espanjan kuningaskunta on nostanut 8.4.2003 Euroopan                              pidetään etuna.”
yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Eurojustia vastaan. Kan-
tajan asiamiehenä on L. Fraguas Gadea, ja prosessiosoite on
Luxemburgissa.
                                                                            –     hallinto-osaston sihteerin tointa koskevan hakemus-
                                                                                pyynnön 9. edellytys: ”Englannin ja ranskan kielen
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                      perusteellinen taito, tyydyttävää muiden yhteisön
                                                                                kielten taitoa pidetään ehdottomasti etuna.”
1.     kumoaa seuraavista hakemuspyynnöistä:
       –     tietosuojavastaavan tointa koskeva hakemuspyyntö.              –     tietotekniikka-asiantuntijan tointa koskevan hake-
             Viite: 03/EJ/07 (2003/C 34 A/01); EUVL C 34 A;                       muspyynnön 6. edellytys: ”Hyvä englannin kielen
             13.2.2003;                                                           taito on oleellisen tärkeä; kykyä viestiä vähintään
                                                                                kahdella Euroopan yhteisön virallisella kielellä rans-
       –     juristin tointa koskeva hakemuspyyntö. Viite: 03/EJ/                 ka mukaan lukien pidetään ehdottomasti etuna.”
             11 (2003/C 34 A/05); EUVL C 34 A; 13.2.2003;
       –     tiedottajan tointa koskeva hakemuspyyntö. Viite:
             03/EJ/13 (2003/C 34 A/07); EUVL C 34 A;                  2.    Velvoittaa vastaajana olevan toimielimen korvaamaan
             13.2.2003;                                                     oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-478/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 8.9.2009 (Handelsgericht Wienin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Budejovicky Budvar National Corporation v. Rudolf Ammersin GmbH (Jäsenvaltioiden väliset kahdenväliset sopimukset — Tietystä jäsenvaltiosta peräisin olevan maantieteellisen lähtöisyysmerkinnän suoja toisessa jäsenvaltiossa — Nimitys Bud — Tavaramerkin American Bud käyttö — EY 28 ja EY 30 artikla — Asetus (EY) N:o 510/2006 — Maantieteellisiä merkintöjä ja alkuperänimityksiä koskeva yhteisön suojajärjestelmä — Tšekin tasavallan liittyminen — Siirtymätoimenpiteet — Asetus (EY) N:o 918/2004 — Yhteisön järjestelmän soveltamisala — Tyhjentävä vaikutus)

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/12

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 8.9.2009 (Handelsgericht Wienin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Budejovicky Budvar National Corporation v. Rudolf Ammersin GmbH
   (Asia C-478/07) (1)

   (Jäsenvaltioiden väliset kahdenväliset sopimukset - Tietystä jäsenvaltiosta peräisin olevan maantieteellisen lähtöisyysmerkinnän suoja toisessa jäsenvaltiossa - Nimitys ”Bud” - Tavaramerkin American Bud käyttö - EY 28 ja EY 30 artikla - Asetus (EY) N:o 510/2006 - Maantieteellisiä merkintöjä ja alkuperänimityksiä koskeva yhteisön suojajärjestelmä - Tšekin tasavallan liittyminen - Siirtymätoimenpiteet - Asetus (EY) N:o 918/2004 - Yhteisön järjestelmän soveltamisala - Tyhjentävä vaikutus)
   2009/C 267/21
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Handelsgericht Wien

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Budějovický Budvar, národní podnik

      Vastaaja: Rudolf Ammersin GmbH

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Handesgericht Wien — EY 28 ja EY 30 artiklan, maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden alkuperänimitysten ja maantieteellisten merkintöjen suojaa koskevista siirtymäsäännöksistä Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian Euroopan unioniin liittymisen vuoksi 29.4.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 918/2004 (EYVL L 163, s. 88) ja maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 20.3.2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 (EYVL L 93, s. 12) tulkinta — Nimitys, joka ei ole alkuperävaltiossa sijaitsevan paikan tai alueen nimi ja joka saa tuossa jäsenvaltiossa suojaa kvalifioituna maantieteellisenä merkintänä ja myös tavaramerkkinä — Asiassa C-216/01, Budějovický Budvar, 18.11.2003 annetussa yhteisöjen tuomioistuimen tuomiossa asetetut edellytykset, joilla tuollaisen nimityksen suojaaminen maantieteellisenä merkintänä voi olla yhteensoveltuvaa EY 28 artiklan kanssa — Sen seikan, että tuollaista nimitystä ei ole rekisteröity yhteisön tasolla, vaikutus olemassa olevan kansallisen suojan tai kahdenvälisellä sopimuksella toisessa jäsenvaltiossa taatun suojan voimassa pitämiseen

      Tuomiolauselma

               1)

               Asiassa C-216/01, Budějovický Budvar, 18.11.2003 annetun tuomion 101 kohdasta seuraa, että

                           —

                           sen määrittämiseksi, voidaanko pääasiassa kyseessä olevan nimityksen kaltaista nimitystä pitää tavanomaisena ja välillisenä maantieteellisenä lähtöisyysmerkintänä, jonka suojaamista pääasiassa kyseessä olevien kahdenvälisten sopimusten nojalla voidaan pitää perusteltuna EY 30 artiklassa määrättyjen kriteerien perusteella, kansallisen tuomioistuimen on tutkittava, onko Tšekin tasavallassa vallitsevien tosiseikkojen ja käsitysten mukaan kyseinen nimitys, joka ei sinänsä ole maantieteellinen nimi, kuitenkin omiaan ainakin ilmaisemaan kuluttajalle, että sillä varustettu tuote on lähtöisin tietyltä alueelta tai tietystä paikasta, joka sijaitsee tämän jäsenvaltion alueella;

                           —

                           kansallisen tuomioistuimen on lisäksi varmistuttava — kuten kyseisessä asiassa annetun tuomion 99 kohdassa todetaan — jälleen Tšekin tasavallassa vallitsevien tosiseikkojen ja käsitysten mukaan siitä, ettei pääasiassa kyseessä olevasta nimityksestä ole kyseisten kahdenvälisten sopimusten voimaantuloajankohtana tai tätä myöhäisempänä ajankohtana tullut alkuperävaltiossa yleisnimen kaltaista, sillä yhteisöjen tuomioistuin on jo saman tuomion 99 ja 100 kohdassa todennut, että mainituilla sopimuksilla perustetun suojajärjestelmän tavoitteen voidaan katsoa liittyvän EY 30 artiklassa tarkoitettuun teollisoikeuksien ja kaupallisten oikeuksien suojelemiseen;

                           —

                           kun yhteisö ei ole antanut kyseessä olevaa alaa koskevia säännöksiä, kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on ratkaista kansallisen oikeuden mukaisesti, onko teetettävä Tšekin tasavallassa vallitsevia tosiseikkoja ja käsityksiä valottava mielipidetutkimus sen selvittämiseksi, voidaanko pääasiassa kyseessä olevaa nimitystä Bud pitää tavanomaisena ja välillisenä maantieteellisenä lähtöisyysmerkintänä, ja sen varmistamiseksi, ettei siitä ole tullut tässä jäsenvaltiossa yleisnimen kaltaista. Jos kansallinen tuomioistuin katsoo tällaisen mielipidemittauksen teettämisen välttämättömäksi, sen tehtävänä on määrittää samaten kansallisen oikeuden mukaisesti tätä varten se kuluttajien prosentuaalinen osuus, jota on pidettävä riittävän merkittävänä, ja

                           —

                           EY 30 artiklassa ei aseteta nimityksen alkuperäjäsenvaltiossa tapahtuvan käytön laadulle ja kestolle konkreettisia vaatimuksia, jotta nimityksen suoja voidaan perustella tämän artiklan perusteella. Kansallisen tuomioistuimen on ratkaistava kansallisen oikeuden ja erityisesti kyseisillä kahdenvälisillä sopimuksilla perustetun suojajärjestelmän perusteella, sovelletaanko pääasiassa tällaisia vaatimuksia.

               2)

               Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 20.3.2006 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 510/2006 säädetyllä yhteisön suojajärjestelmällä tyhjentävä vaikutus niin, että asetus estää pääasiassa kyseessä olevien kahdenvälisten sopimusten kaltaisissa kahta jäsenvaltiota sitovissa sopimuksissa säädetyn sellaisen suojajärjestelmän soveltamisen, jossa annetaan jäsenvaltion oikeuden mukaisesti alkuperänimitykseksi tunnustetulle nimitykselle suojaa toisessa jäsenvaltiossa, jossa tällaista suojaa tosiasiallisesti vaaditaan, kun tämän alkuperänimityksen rekisteröintiä ei ole haettu kyseisen asetuksen mukaisesti.

      (1)  EUVL C 22, 26.1.2008.


title: Asian T-33/01 poistaminen rekisteristä

text:
C 275/54                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                     15.11.2003
–     tointa koskevan ilmoituksen rikkominen, koska komissio                    Asian T-58/02 poistaminen rekisteristä (1)
      ei noudattanut valintalautakunnan valintaa, vaan arvioi
      virheellisesti ammatillisia vaatimuksia, jotka kantaja täytti                           (2003/C 275/91)
      ja jotka vastasivat täysin tointa koskevassa ilmoituksessa
      esitettyjä seikkoja ja mahdollistivat myös pääsyn ura-                            (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
      alueelle B
–     luottamuksensuojan ja hyvän hallinnon periaatteen louk-         Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
      kaaminen.                                                       men toisen jaoston puheenjohtajan 15.7.2003 antamalla mää-
                                                                      räyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteris-
                                                                      tä on poistettu asia T-58/02, Kabushiki Kaisha Kenwood
                                                                      vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (SMHV).
                                                                      (1) EYVL C 131, 1.6.2002.
          Asian T-33/01 poistaminen rekisteristä (1)
                         (2003/C 275/90)
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                           Asian T-143/03 R poistaminen rekisteristä (1)
                                                                                (2003/C 275/92)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                               (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
men toisen jaoston puheenjohtajan 24.6.2003 antamalla mää-
räyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteris-
tä on poistettu kantaja Kirch Media GmbH & Co KgaA asiassa            Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
T-33/01, Kirch Media GmbH & Co KgaA:n ja Kirchmedia WM
                                                                      men ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 17.7.2003 antamal-
AG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.                              la määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                      rekisteristä on poistettu asia T-143/03 R, Elisabeth Saskia Smit
(1) EYVL C 134, 5.5.2001.                                             vastaan Europol.
                                                                      (1) EYVL C 63, 4.3.2000.


title: Asia C-604/14 P: Valitus, jonka Alcoa Trasformazioni Srl on tehnyt 27.12.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-177/10, Alcoa Trasformazioni v. komissio, 16.10.2014 antamasta tuomiosta

text:
               16.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/8

         Valitus, jonka Alcoa Trasformazioni Srl on tehnyt 27.12.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-177/10, Alcoa Trasformazioni v. komissio, 16.10.2014 antamasta tuomiosta
   (Asia C-604/14 P)
   (2015/C 089/09)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Alcoa Trasformazioni Srl (edustajat: advocaat O. W. Brouwer, avvocato T. Salonico ja avvocato M. Siragusa)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa valituksenalaisen tuomion 50, 81-90 ja 92 kohdan ja näin ollen valituksenalaisen tuomion

               —

               antaa lopullisen ratkaisun asiassa ja kumoaa riidanalaisen päätöksen ja

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut tässä oikeusasteessa ja ensimmäisessä oikeusasteessa unionin yleisessä tuomioistuimessa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja väittää, että valituksenalainen tuomio on virheellinen ja että se on siis kumottava seuraavista syistä:

               1.

               Todisteiden vakava vääristäminen, kun on kyseessä päätöksessä tehty virheellinen päätelmä, jonka unionin yleinen tuomioistuin pysytti ja jonka mukaan toimenpiteellä tehtiin sisällöllisiä muutoksia Alumix-tariffiin, joka otettiin käyttöön vuoden 1995 asetuksella, ja tämän seurauksena SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen ja oikeusvarmuuden periaatteen loukkaaminen. Valituksenalaisen tuomion 81-83 kohdassa unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi virheellisesti käsiteltävään tapaukseen sovellettavia säännöksiä ja erityisesti Autorità per l’energia elettrica e il gasin (sähkö- ja kaasuenergiasta vastaava Italian viranomainen) tekemän päätöksen N:o 204/99 15 §:n 2 momenttia, josta ilmenee selvästi ja yksiselitteisesti, että – edes hyvityskomponentin käyttöön oton jälkeen – Alumix-tariffia ei pääpiirteissään muutettu millään tavoin Alcoan maksaman sähköenergian nettohinnan eikä sen järjestelmän rahoituksen osalta, jolla Alcoalle varmistettiin tällainen toimitushinta.

               2.

               SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen, ristiriitaisuus tuomioiden T-332/06 ja C-149/09 P kanssa ja Alcoan ensimmäisen kanneperusteen b kohdan, joka koski komission päätelmää, jonka mukaan ei ollut välttämätöntä tehdä minkäänlaista taloudellista analyysiä sen määrittämiseksi, saiko valittaja toimenpiteen ansiosta taloudellista etua, vakava vääristäminen. Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio on virheellinen, koska i) se on ristiriidassa tästä kysymyksestä aiemmin lausutun kanssa (tuomiot T-323/06 ja C-194/09 P), ii) SEUT 107 artiklan 1 kohdan soveltamisen yhteydessä siinä sekoitetaan kaksi kriteeriä, joita kumpaakin tuen olemassaolo edellyttää, kun siinä päätellään Alcoan saama etu pelkästä käytettyjen resurssien valtiollisen luonteen toteamisesta ja iii) sen perustelut ovat puutteelliset, koska siinä ei todettu, että komissio oli erehtynyt olettaessaan, että Alcoa sai etua kyseisestä toimenpiteestä, minkä vuoksi se ei siis tehnyt asianmukaista taloudellista analyysiä edun mahdollisen suuruuden arvioimiseksi.

               3.

               Menettelyvirhe, koska unionin yleinen tuomioistuin vääristi Alcoan toista kanneperustetta, minkä vuoksi se syyllistyi lausumatta jättämiseen ja perustelujen virheellisyyteen. Unionin yleinen tuomioistuin lausui virheellisesti seikasta, jota Alcoa ei ollut kannekirjelmässään ensimmäisessä oikeusasteessa esittänyt, mutta jätti kokonaan lausumatta Alcoan esittämästä olennaisesta seikasta eli siitä, että myös siinä tapauksessa, että taloudellisen edun olemassaolo olisi todettu, komission käyttämä menetelmä edun suuruuden arvioimiseksi oli virheellinen ja johti takaisinperittävän tuen kokonaismäärän yliarvioimiseen.


title: Asia T-201/13 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 5.6.2013 — Rubinum v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Rehun lisäaineiden hyväksyminen — Bacillus cereus var. toyoi -valmistetta koskevien hyväksyntien keskeyttämisestä annettu asetus — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Kiireellisyys — Intressivertailu)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/82

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 5.6.2013 — Rubinum v. komissio
   (Asia T-201/13 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Rehun lisäaineiden hyväksyminen - Bacillus cereus var. toyoi -valmistetta koskevien hyväksyntien keskeyttämisestä annettu asetus - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyys - Intressivertailu)
   2013/C 225/183
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Rubinum SA (Barcelona, Espanja) (edustajat: asianajajat C. Bittner ja P. C. Scheel)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: D. Bianchi, G. von Rintelen ja B. Schima)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Asetuksilla (EY) N:o 256/2002, (EY) N:o 1453/2004, (EY) N:o 255/2005, (EY) N:o 1200/2005, (EY) N:o 166/2008 ja (EY) N:o 378/2009 säädettyjen Bacillus cereus var. toyoi -valmistetta (NCIMB 40112/CNCM I-1012) koskevien hyväksyntien keskeyttämisestä 25.3.2013 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 288/2013 (EUVL L 86, s. 15) täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus.

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Asiassa T 201/13 R, Rubinum v. komissio, 15.4.2013 annettu määräys peruutetaan.

               3)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-343/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 14.1.2010 — Euroopan komissio v. Tšekin tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2003/41/EY — Ammatillisia lisäeläkkeitä tarjoavien laitosten toiminta ja valvonta — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon osittainen laiminlyönti — Kyseisen jäsenvaltion alueelle sijoittautuneita ammatillisia lisäeläkkeitä tarjoavia laitoksia ei ole — Jäsenvaltioiden toimivalta järjestää eläkejärjestelmänsä)

text:
               13.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 14.1.2010 — Euroopan komissio v. Tšekin tasavalta
   (Asia C-343/08) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2003/41/EY - Ammatillisia lisäeläkkeitä tarjoavien laitosten toiminta ja valvonta - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon osittainen laiminlyönti - Kyseisen jäsenvaltion alueelle sijoittautuneita ammatillisia lisäeläkkeitä tarjoavia laitoksia ei ole - Jäsenvaltioiden toimivalta järjestää eläkejärjestelmänsä)
   2010/C 63/13
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Šimerdová ja N. Yerrell)

      Vastaaja: Tšekin tasavalta (asiamies: M. Smolek)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ammatillisia lisäeläkkeitä tarjoavien laitosten toiminnasta ja valvonnasta 3.6.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/41/EY (EUVL L 235, s. 10) noudattamisen edellyttämiä kaikkia toimenpiteitä ei ole toteutettu määräajassa

      Tuomiolauselma

               1)

               Tšekin tasavalta ei ole noudattanut ammatillisia lisäeläkkeitä tarjoavien laitosten toiminnasta ja valvonnasta 3.6.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/41/EY 22 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa tämän direktiivin 8, 9, 13, 15–18 artiklan ja 20 artiklan 2–4 kohdan noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Tšekin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 272, 25.10.2008.


title: Asia T-88/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 4.5.2011 — BIA Separations v. komissio

text:
               25.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 186/32

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 4.5.2011 — BIA Separations v. komissio
   (Asia T-88/11) (1)

   2011/C 186/59
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Seitsemännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 103, 2.4.2011.


title: Asia C-351/06: Kanne 24.8.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta

text:
               14.10.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 249/6

         Kanne 24.8.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-351/06)
   (2006/C 249/12)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: L. Pignataro-Nolin, I. Kaufmann-Bühler)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta
   Kantajan vaatimukset

               —

               on todettava, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut tupakkatuotteiden mainontaa ja sponsorointia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 26 päivänä toukokuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/33/EY 10 artiklan mukaisia velvoitteitaan (1), koska se ei ole antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ole ilmoittanut niistä komissiolle

               —

               Saksan liittotasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 31.7.2005.

      (1)  EUVL L 152, s. 16.


title: Sveriges Betodlares Centralföreningin ja Henriksonin 16.1.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-5/96)

text:
4.5.96                 FI                       Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                               N:o C 133/23
Sveriges Betodlares Centralföreningin ja Henriksonin                Kantajat korostavat, että heidän kumoamiskanteensa on
16.1.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan                    menettelyllinen varotoimenpide . Sillä tavoitellaan samaa
                          nostama kanne                             kuin asiassa T- 1 97/95 , eivätkä vaatimuksen perusteet poik
                           ( Asia T-5/96 )                          kea kyseisen asian perusteista .
                           ( 96/C 133/53 )
                 (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                    Benjamin Laurence Layn 26.1.1996 Euroopan unionin
Sveriges Betodlares Centralförening ja Henrikson, edustaji         neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
naan Dr . Otfried Lieberknecht, Dr. Michael Schiitte ja Dr.                                nostama kanne
Wolfgang Kirchhoff, prosessiosoite Luxemburgissa asian                                    (Asia T-10/96 )
ajotoimisto Bonn & Schmitt, 62 avenue Guillaume, ovat                                        ( 96/C 133/54 )
nostaneet 16.1.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö
jen komissiota vastaan .                                                            (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                    Benjamin Laurence Lay on nostanut 26.1.1996 Euroopan
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio            yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
istuin
                                                                    kanteen Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisö
                                                                    jen komissiota vastaan . Kantajan edustajat ovat Alan
— kumoaa 17.10.1995 päivättyyn komission kirjeeseen                 Maclean ja Joanne Keddie, Dawson &c Co, 2 New Square,
    VI/040143 ( viite D(95 ) VI/1242/95 ) sisältyneen päätök       Lincoln's Inn, Lontoo WC2A 3RZ, Englanti .
    sen siltä osin kuin päätöksessä kieltäydytään vahvista
    masta markkinointivuoden 1994/95 ajanjaksolle                   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
     1.1.1995 ( eli Ruotsin liittymissopimuksen voimaantu          istuin
    lon ajankohta ) — 30.6.1995 ( sokerialan markkinointi
    vuoden 1994/95 päättyminen ) erityistä maatalouden              — velvoittaa neuvoston ja/tai komission suorittamaan
    muuntokurssia, jota sovellettaisiin sokerijuurikkaan                 vahingonkorvausta kanteeseen liitetyn D. R. Gassonin
    vähimmäishintoihin myös Ruotsin osalta; ja                           selvityksen mukaisesti; ja
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku                 — velvoittaa neuvoston ja/tai komission korvaamaan
    lut .                                                                oikeudenkäyntikulut.
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                    Kantaja valittaa vahingosta, joka hänelle on aiheutunut
                                                                    siitä, että hänelle SLOM III-ryhmään kuuluvana maidon
Kantajat, jotka ovat ruotsalaisten sokerijuurikkaanviljeli         tuottajana, toisin kuin SLOM I ja II-ryhmiin kuuluville
jöiden yhdistys ja yksityinen ruotsalainen sokerijuurikkaan        tuottajille, ei ollut hyvitetty kiintiön puuttumista ennen
viljelijä Henrikson, vaativat erityisen maatalouden muunto         SLOM-kiintiön käyttöönottoa .
kurssin vahvistamista, josta on kieltäydytty asetuksessa
( EY ) N:o 1734/95 . Kieltäytyminen vahvistettiin ja todettiin
                                                                    Noudattaakseen yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-81 /
uudelleen riidanalaisella päätöksellä .
                                                                    91 , Twijnstra, antamaa tuomiota neuvosto antoi 19.7.1993
                                                                    neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 2055/93 , jonka perusteella
Kantajat vaativat 16.10.1995 asiassa T-197/95 nostamal             kantajalle myönnettiin lopulta joulukuussa 1993 SLOM
laan kanteella edellä mainitun asetuksen kumoamista siltä           III-kiintiö. Sitä ei kuitenkaan myönnetty taannehtivasti,
osin kuin asetuksessa nimenomaisesti kieltäydytään vahvis          eikä hänen lopulta saamallaan kiintiöllä hyvitetty millään
tamasta Ruotsin kruunuissa erityistä maatalouden muunto            tavalla hänellä vuosina 1985—1993 olleita vaikeuksia,
kurssia, ja kumoamisvaatimus koskee tältä osin myös                 jotka aiheutuivat siitä , ettei hänelle ollut myönnetty min
päätöstä, jota vastaan voidaan nostaa kumoamiskanne .               käänlaista kiintiötä ; tämä merkitsi sitä, että hänen oli
Koska ei voitu täysin poissulkea sellaista mahdollisuutta,          vuokrattava kiintiö .
että sitä, ettei asetuksessa ( EY ) N:o 1734/95 ollut määritelty
Ruotsin osalta erityistä muuntokurssia, saatettaisiin pitää         Kantajan mukaan kaupan pitämisestä luopumissitoumuk
komission laiminlyöntinä, johon voitaisiin soveltaa perusta        sen tavoitteisiin nähden on suhteetonta se, ettei SLOM
missopimuksen 175 artiklaa , kantaja Sveriges Betodlares            III-ryhmään kuuluville tuottajille korvattu sitä, ettei heille
Centralförening esitti 4.10.1 995 nimenomaisen vaatimuk            ollut myönnetty kiintiötä , jonka perusteella he olisivat
sen erityisen maatalouden muuntokurssin määräämiseksi               voineet ryhtyä maidontuotantoon maidon kaupan pitämi
Ruotsin osalta sokerialan markkinointivuodelle 1994/95 .            sestä luopumiskauden päätyttyä . Sen jälkeen kun maidon
Riidanalainen päätös tehtiin kyseisen vaatimuksen perus            tuotannosta oli luovuttu edellä mainituksi rajoitetuksi
teella .                                                            ajaksi, tämän kaupan pitämisestä luopumiseen liittyvän


title: Avointa kilpailua koskeva ilmoitus

text:
C 246/8          FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    4.9.2001
                                              TUOMIOISTUIN
                                     AVOINTA KILPAILUA KOSKEVA ILMOITUS
                                                    (2001/C 246/05)
        Euroopan yhteisöjen tuomioistuin julkaisee 4. syyskuuta 2001 ilmestyvässä Euroopan yhteisöjen virallisessa
        lehdessä C 246 A seuraavan avointa kilpailua koskevan ilmoituksen:
        Espanjankielinen laitos
        CJ/LA/10 (espanjankieliset tulkit)
        Tämän virallisen lehden voi tilata Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen henkilöstöosastolta, L-2925 Lu-
        xemburg.
        Hakemusasiakirjojen viimeinen jättöpäivä on 9. lokakuuta 2001.


title: Baustahlgewebe GmbH:n 14.6.1995 tekemä valitus yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston 6.4.1995 antamasta tuomiosta asiassa T-145/89, Baustahlgewebe GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Asia C-185/95 P)

text:
12.8.95                    FI |                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 208 / 13
pätevä siltä osin kuin se koskee kantajan maahantuomia                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
surimi-kalasta tehtyjä tuotteita — joita kutsutaan myös
nimellä kamaboko —, jotka ovat peräisin toiselta alueelta               — Liian pitkä oikeudenkäynnin kesto : ensimmäisen
Japanista kuin siltä , missä komission asiantuntijaryhmän                   oikeusasteen tuomioistuin on loukannut valittajan
4.4.1995 tekemän kertomuksen mukaisesti kyseisen ryh                       oikeutta saada oikeusturvaa kohtuullisessa ajassa,
män tutkimat laitokset sijaitsevat, tai jotka tuotteet ovat                 koska oikeudenkäynti on kestänyt viisi vuotta kuusi
peräisin ainakin muista kuin tutkituista laitoksista ja joita               kuukautta .
tuotteita on niitä maahantuotaessa tutkittu riittävästi, eikä
tutkimuksissa tuotteiden ole todettu aiheuttavan terveysris            — Suullisuusperiaatteen rikkominen : ensimmäisen oikeus
kiä ?                                                                       asteen tuomioistuin on julistanut tuomion 22 kuukautta
                                                                            suullisen käsittelyn jälkeen, eikä suullisessa käsittelyssä
                                                                            esitetty sen vuoksi voinut enää olla eikä ollut tuomiois
                                                                            tuimen jäsenten muistissa .
                                                                        — Todistelumenettelyä koskevien yleisesti hyväksyttyjen
Baustahlgewebe GmbH:n 14.6.1995 tekemä valitus yhtei                       periaatteiden rikkominen : Ensimmäisen oikeusasteen
söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäi                     tuomioistuin ei ole eri asioita koskevia tosiseikkoja
sen jaoston 6.4.1995 antamasta tuomiosta asiassa T                         tutkiessaan noudattanut todistelumenettelyä koskevia
145/89, Baustahlgewebe GmbH vastaan Euroopan yhteisö                       yleisesti hyväksyttyjä periaatteita . Se on käyttänyt alusta
                                 jen komissio                               lähtien väärää mittapuuta todistusharkinnassa , koska se
                        .   ( Asia C-185/95 P )                             ei ole ottanut huomioon tämän asian valittajan esitystä
                                                                            vaan on ainoastaan tutkinut, onko komissio näyttänyt
                               ( 95/C 208/25 )                              " oikeudellisesti riittävällä tavalla " toteen tietyt tosisei
                                                                            kat. Kyseinen tuomioistuin on rikkonut siten samalla
Baustahlgewebe GmbEl , kotipaikka Gelsenkirchen, on                         myös tuomioistuimille asetettua tutkintavelvollisuutta
valittanut 14.6.1995 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle                   ja fair trial -periaattetta . Jättämällä tutkimatta valittajan
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio                        esittämät todisteet ensimmäisen oikeusasteen tuomio
istuimen ensimmäisen jaoston 6.4.1995 antamasta                             istuin on rikkonut vapaata todistusharkintaa koskevaa
tuomiosta asiassa T-145/95 , Baustahlgevvebe GmbH                           periaatetta, in dubio pro reo -periaatetta ja kuulemispe
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio . Valittajan edusta                   riaatetta .
jina toimivat asianajajat Jochim Sedemund ja Dr . Frank
Montag, asianajotoimisto Deringer, Tessin, Herrmann &                   — Työjärjestyksen prekluusiota koskevien sääntöjen vir
Sedemund , Köln ja Bryssel , prosessiosoite Luxemburgissa                   heellinen soveltaminen: Kantajan vastauksessa esitetty
asianajotoimisto Aloyse May, 31 , Grand Rue, L-1661                         jen todistajien kuuleminen ei olisi hidastanut asian
Luxemburg.                                                                  käsittelyä . Kantajan vastaus , jossa todistajien kuulemis
                                                                            ta ehdotettiin, oli päivätty 30.4.1990 , kun taas suullinen
Valittaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin                             käsittely pidettiin kesäkuussa 1993 eli noin kolme
                                                                            vuotta myöhemmin.
 1 . kumoaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
      istuimen ensimmäisen jaoston 6.4.1995               antaman       — Kuulemisperiaatteen rikkominen: Ensimmäisen oikeus
      tuomion asiassa T-145/89 ( 1 ), niiltä osin kuin tuomiossa            asteen tuomioistuin on kieltäytynyt perusteetta hyväk
      on määrätty valittajalle kolmen miljoonan ecun sakko                  symästä valittajan kanteessaan esittämää vaatimusta
      (tuomiolauselman 2 kohta ), hylätty valittajan tekemä                 siitä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
      kanne ( tuomiolauselman 3 kohta ), ja velvoitettu valit              olisi pitänyt velvoittaa komissio antamaan valittajalle
      taja vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja,                   tilaisuus tutustua tiettyihin asiakirjoihin . Asian hallin
      korvaamaan kolmannes komission oikeudenkäyntiku                      nollisessa käsittelyssä komissiossa valittajaa ei edusta
      luista ( tuomiolauselman 4 kohta );                                   nut asianajaja, eikä se tutustunut asiakirjoihin, mikä
                                                                            perustui valittajan puolelta siihen, että komission väit
2 . kumoaa EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan sovel                     teet eivät koskeneet valittajaa vaan " saksalaista ryh
      tamisesta 2 päivänä elokuuta 1989 tehdyn komission                    mää " ja valmistajien yhdistystä, joita syytettiin 85 ar
      päätöksen 89/515/ETY ( IV/31 . 553 — betoniteräsver                  tiklan rikkomisesta . Valittajalla ei ole koskaan ollut
      kot) ( 2 ) 1 , 2 ja 3 artiklat, niiltä osin kuin ne koskevat          käytössään kaikkia sille epäedullisia tai myönteisiä
      valittajaa ja niitä ei ole kumottu ensimmäisen oikeusa               asiakirjoja . Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei
      steen tuomioistuimen 6.4.1995 asiassa T-145 /95 anta                 voi missään tapauksessa olla myöntämättä oikeutta
      malla tuomiolla ;                                                     tutustua asiakirjoihin käyttäen perusteena sitä, että
                                                                            valittaja ei ole perustellut sitä, että tiettyihin asiakirjoi
3 . toissijaisesti , kohtuullistaa yhteisöjen ensimmäisen                   hin tutustumisella olisi merkitystä valittajan puolustau
      oikeusasteen tuomioistuimen 6.4.1995 asiassa T-145/                   tumisen kannalta . Ensimmäisen oikeusasteen tuomio
      89 antaman tuomion tuomiolauselman 2 kohdassa                         istuin on loukannut törkeästi valittajan puolustuksen
      valittajalle määrätyn kolmen miljoonan ecun sakkoa;                   oikeuksia myös hylätessään sen valittajan tekemän
                                                                            vaatimuksen, jonka mukaan komissio olisi pitänyt
4 . velvoittaa komission korvaamaan valittajalle asian                      velvoittaa toimittamaan valittajalle Bundeskartellamtin
      käsittelystä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistu                     komissiolle lähettämät asiakirjat, jotka koskevat raken
      imessa aiheutuneet ja yhteisöjen tuomioistuimessa                     nemuutoskartellia ( Strukturkrisenkartell ), ja asiakirjat,
      aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.                                       jotka koskevat komission, Bundeskartellamtin ja Saksan
 ---pagebreak--- N:o C 208/ 14            FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     12.8.95
      Strukturkrisen-Gemeinschaftin edustajien keskinäisiä            Landskrona tingsrättin 14.6.1995 tekemällään päätöksellä
      neuvotteluja . Riippumatta siitä , onko rakennemuutos          esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa syyttäjä vastaan
      kartelli sinänsä ollut sakkoja koskevan päätöksen perus                                Harry Franzen
      teena , kartelli on vaikuttanut usealla tavalla komission                             (Asia C-189/95 )
      päätökseen ja ratkaisevasti myös ensimmäisen oikeusas
      teen tuomioistuimen tuomioon .                                                          ( 95/C 208/27 )
— EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan                      Landskrona tingsrätt on esittänyt Euroopan yhteisöjen
      rikkominen : Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on
      toiminut selvästi väärin luonnehtiessaan oikeudellisesti
                                                                      tuomioistuimelle 14.6.1995 tekemällään päätöksellä en
                                                                      nakkoratkaisupyynnön, joka on saapunut Euroopan yhtei
      asiassa ilmenneitä tosiseikkoja . Se on jättänyt useasti        söjen tuomioistuimen kirjaamoon 16.6.1995 , saadakseen
      huomioon ottamatta asian ratkaisun kannalta merki
                                                                      asiassa syyttäjä vastaan Harry Franzen ennakkoratkaisun
      tyksellisiä seikkoja . Virheet koskevat markkinoiden
                                                                      seuraaviin kysymyksiin:
      määrittelyä , väitettyjä sopimuksia valittajan ja Tréfilu
      nionin välillä, väitettyjä Benelux-maiden valmistajien
      kanssa tehtyjä, Saksan markkinoilla sovellettavia kiinti       1 . Onko lakisääteinen monopoli kuten Systembolaget
      öitä ja hintoja koskevia sopimuksa sekä Benelux-maiden              yhteensopiva Rooman sopimuksen 30 artiklan
                                                                          kanssa ?
      markkinoilla sovellettavia kiintiöitä ja hintoja koskevia
      sopimuksia . Tuomiossa ei ole ollenkaan otettu
      huomioon valittajan suullisessa käsittelyssä tekemiä            2 . Onko lakisääteinen monopoli kuten Systembolaget
      huomautuksia tai valittajan vastauksia ensimmäisen                  Rooman sopimuksen 37 artiklan vastainen, ja jos on,
      oikeusasteen tuomioistuimen esittämiin kirjallisiin kysy           onko monopolin päätyttävä vai onko mukauttaminen
                                                                          mahdollista ?
      myksiin . Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole
      myöskään ottanut huomioon ryhmäpoikkeusasetuk
      sessa N:o 67/67 asetettuja edellytyksiä .                       3 . Jos monopolin kuten Systembolagetin katsottaisiin ole
                                                                          van 37 artiklan vastainen, onko sopeuttamiselle ole
— Asetuksen N:o 17/62 15 artiklan rikkominen : Ensim                     massa jokin siirtymäkausi vai olisiko yritys tullut
      mäisen oikeusasteen tuomioistuin on katsonut virheelli             purkaa tai sopeuttamisen tapahtua 1.1.1995 men
      sesti, että sakkoja määrättäessä ei tarvitse punnita                nessä ?
      erikseen asiassa ilmenneitä lieventäviä ja raskauttavia
      asianhaaroja . Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
      on myös tutkinut oikeudellisesti virheellisesti, onko
      rakennemuutoskartelli yhteisön kilpailusääntöjen mu
      kainen . Se ei ole ottanut huomioon sitä , että valittaja on
      perustellusti erehtynyt sen suhteen , onko sen toiminta
      ollut sallittua ( unvermeidbare Verbotsirrtum ). Lisäksi        Gerechtshof te Amsterdamin 7 päivänä kesäkuuta 1995
      ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on soveltanut
                                                                      tekemä ennakkoratkaisupyyntö asiassa ARO Lease BV
      väärin suhteellisuusperiaatetta .                               vastaan Inspecteur der Belastingdienst Grote Ondernemin
(>) EYVL N:o C 137, 3.6.1995
                                                                                gen te Amsterdam
( 2 ) EYVL N:o L 260 , 6.9.1989 , s . 1                                                     ( Asia C-190/95 )
                                                                                95/C 208/28 )
                                                                      Gerechtshof te Amsterdam on 7 päivänä kesäkuuta 19 95
Pretura Circondariale di Roman ( Sezioni distaccate di                tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhtei
Castelnuovo di Porto e di Tivoli ) 18.2.1995 ( C-186/95 ) ja          söjen tuomioistuimen kirjaamoon 19 päivänä kesäkuuta
27.2.1995 ( C-187/95 ) tekemillään päätöksillä esittämät              1995 , pyytänyt yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa ARO
ennakkoratkaisupyynnöt rikosasioissa Iommi Lucianoa                   Lease BV vastaan Inspecteur der Belastingdienst Grote
        ym., Deodati Angeloa ja Luchini Aldoa vastaan                 Ondernemingen te Amsterdam ennakkoratkaisua seuraa
                   ( Asia C-l 86/95 a C-187/95 )                      vaan kysymykseen :
                            ( 95/C 208/26 )
                                                                      Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhden
Pretura Circondariale di Roma ( Sezioni distaccate di Castel         mukaistamisesta — yhteinen arvonlisäjärjestelmä : yhden
nuovo di Porto e di Tivoli ) on esittänyt Euroopan yhteisöjen         mukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta
tuomioistuimelle 18.2.1995 ( C-186/95 ) ja 27.2.1995 (C              1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin ( 77/388/
187/95 ) tekemillään päätöksillä, jotka ovat saapuneet                ETY ) 9 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että jos verovel
yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 15.6.1995 , rikosa              vollinen, jonka kotipaikka on Alankomaissa, antaa opera
sioissa Iommi Lucianoa ym ., Deodati Angeloa ja Luchini               tional lease -sopimuksen perusteella kolmansille käyttöön
Aldoa vastaan, ennakkoratkaisukysymykset, jotka vastaa               noin 6 800 henkilöautoa, joista noin 800 on ostettu ja
vat asioissa C-135/95 , C-140/95 ja C-141 /95 esitettyjä              annettu käyttöön Belgiassa , missä ARO:lla ei ole toimipaik
kysymyksiä ( ').                                                      kaa, viimeksi mainitun palvelun suorituspaikkana katso
                                                                      taan olevan Belgiassa sijaitseva kiinteä toimipaikka ?
(') EYVL N:o C 159 , 24.6.1995


title: Asia F-85/11: Kanne 29.8.2011 — ZZ v. komissio

text:
               19.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 340/42

         Kanne 29.8.2011 — ZZ v. komissio
   (Asia F-85/11)
   2011/C 340/88
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja É. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen komission päätöksen kumoaminen, jolla kantaja jätettiin vuoden 2009 ylennyskierroksella ylentämättä palkkaluokkaan AST 5 1.3.2009 alkaen

      Vaatimukset

               —

               Komission päätös, jolla kantaja jätettiin vuoden 2009 ylennyskierroksella ylentämättä palkkaluokkaan AST 5 1.3.2009 alkaen, on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.