title: Asia T-318/13: Kanne 13.6.2013 — Vita Phone v. SMHV (LIFEDATA)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 226/25

         Kanne 13.6.2013 — Vita Phone v. SMHV (LIFEDATA)
   (Asia T-318/13)
   (2013/C 226/34)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Vita Phone GmbH (Mannheim, Saksa) (edustajat: asianajajat P. Ruess ja A. Doepner-Thiele)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 26.3.2013 asiassa R 1072/2012-1 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki LIFEDATA luokkiin 10 ja 44 kuuluville tavaroille ja palveluille — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 10 525 053

      Tutkijan päätös: hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet:

               —

               asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen

               —

               asetuksen Nr. 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen


title: Asia T-813/16: Kanne 21.11.2016 – Abes v. komissio

text:
               30.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/50

         Kanne 21.11.2016 – Abes v. komissio
   (Asia T-813/16)
   (2017/C 030/58)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Abes – companhia de assistência, bem-estar e serviços para seniores, Lda (São Pedro de Tomar, Portugal) (edustaja: asianajaja N. Mimoso Ruiz)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että nyt esillä oleva kumoamiskanne on nostettu asianmukaisesti ja voidaan tutkia SEUT 263 artiklan ja SEUT 264 artiklan nojalla

               —

               kumoamaan SEUT 263 artiklan nojalla 9.8.2016 annetun päätöksen C(2016) 5054 ja toteamaan, että kantelussa kuvattu toimenpide ei ollut SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtiontuki

               —

               kumoamaan SEUT 263 artiklan nojalla 9.8.2016 annetun päätöksen C(2016) 5054 ja toteamaan, että vaikka kanteessa kuvattu toimenpide olisi valtiontuki, se soveltuu sisämarkkinoille SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu perustelujen puuttumiseen. Kantaja väittää, että päätöstä ei ole perusteltu, koska siinä todetaa, että vaikka katsottaisiin, että toimenpide on SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu tuki, se soveltuu sisämarkkinoille SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla, ilman, että tätä toteamusta on perusteltu.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen. Kantaja väittää, että päätökseen liittyy arviointivirhe siltä osin kuin se koskee tukitoimenpiteen vaikutuksia kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, koska syyt, joiden vuoksi komissio on katsonut, että toimenpiteen vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan on pelkästään hypoteettinen tai oletettu ja että vaikka tällainen vaikutus olisi olemassa, se voi olla ainoastaan hyvin vähäinen, eivät ole perusteltuja ja johtavat käytännössä vastaavien täsmällisten tukitoimenpiteiden laajenemiseen sekä Tomarin alueella että koko maassa, mistä seuraa, että kotimaasta ja muista jäsenvaltioista peräisin olevat investoinnit tehdään vähemmän houkutteleviksi.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkomiseen, koska komissio i) ei ole tutkinut tarvittavalla huolellisuudella ja objektiivisesti, saattoiko kyseinen tuki vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan; ii) ei ole ottanut huomioon, että ei ole olemassa vähimmäisrajaa tai -prosenttimäärää, jonka alittuessa voitaisiin katsoa a priori, että kyseessä ei ole vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan; iii) ei ole ottanut huomioon, että vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ei riipu tarjottujen palvelujen paikallisesta tai alueellisesta luonteesta eikä kyseisen toiminnan merkityksestä; iv) ei ole todennut riittävällä tavalla, että kun valtion myöntämä tuki vahvistaa yrityksen asemaa muihin yrityksiin verrattuna, on katsottava, että tuensaajayrityksen kanssa kilpailevilla yrityksillä on vähemmän edulliset edellytykset rahoittaa uusia investointeja kyseisessä valtiossa.


title: Asia T-481/07: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.12.2009 — Deltalinqs ja SVZ v. komissio (Valtiontuki — Tuki, jonka Belgian viranomaiset ovat myöntäneet intermodaalisille vesikuljetuksille — Vastustamatta jättämistä koskeva komission päätös — Rotterdamin satama-alueelle sijoittautuneiden yritysten intressejä edustavien yhdistysten nostama kumoamiskanne — Kilpailuasemaan kohdistuvan huomattavan vaikutuksen puuttuminen — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               13.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 37/37

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.12.2009 — Deltalinqs ja SVZ v. komissio
   (Asia T-481/07) (1)

   (Valtiontuki - Tuki, jonka Belgian viranomaiset ovat myöntäneet intermodaalisille vesikuljetuksille - Vastustamatta jättämistä koskeva komission päätös - Rotterdamin satama-alueelle sijoittautuneiden yritysten intressejä edustavien yhdistysten nostama kumoamiskanne - Kilpailuasemaan kohdistuvan huomattavan vaikutuksen puuttuminen - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   2010/C 37/50
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Deltalinqs (Rotterdam, Alankomaat) ja SVZ, Havenondernemersvereniging Rotterdam (Rotterdam) (edustaja: asianajaja M. Meulenbelt)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Conte ja S. Noë)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Vlaams Gewest (Bryssel, Belgia) ja Waterwegen en Zeekanaal NV (Willebroek, Belgia) (edustaja: asianajaja Y. van Gerven)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota komission päätös C (2007) 1939 lopullinen, jonka komissio teki 10.5.2007 EY 88 artiklan 3 kohdassa määrätyn alustavan tutkintamenettelyn päätyttyä ja jossa se jättää vastustamatta Vlaams Gewestin (Flanderin hallintoalue, Belgia) suunnittelemaa järjestelmää intermodaalisten vesikuljetusten tukemiseksi (Valtiontuki N 682/2006 — Belgia)

      Määräysosa

               1.

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2.

               Deltalinqs ja SVZ, Havenondernemersvereniging Rotterdam, vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

               3.

               Vlaams Gewest ja Waterwegen en Zeekanaal NV vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 64, 8.3.2008.


title: Asia C-407/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Bacău on esittänyt 27.7.2015 – Ovidiu Rîpanu v. Compania Națională Loteria Română S.A.

text:
               6.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 200/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Bacău on esittänyt 27.7.2015 – Ovidiu Rîpanu v. Compania Națională Loteria Română S.A.
   (Asia C-407/15)
   (2016/C 200/07)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Curtea de Apel Bacău

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Ovidiu Rîpanu

      Vastaaja: Compania Națională Loteria Română S.A.
   Unionin tuomioistuin (kymmenes jaosto) on 18.2.2016 antamallaan määräyksellä todennut, että se ei selvästi ole toimivaltainen vastaamaan Curtea de Apel Bacăun esittämään kysymykseen.


title: Asia F-142/11 DEP: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 2.12.2014 – Erik Simpson v. neuvosto (Henkilöstö — Menettely — Oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistaminen)

text:
               26.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/45

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 2.12.2014 – Erik Simpson v. neuvosto
   (Asia F-142/11 DEP) (1)

   ((Henkilöstö - Menettely - Oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistaminen))
   (2015/C 026/58)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Erik Simpson (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja M. Velardo)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bauer ja A. F. Jensen)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Henkilöstö – Kumoamiskanne päätöksestä, jolla kantaja jätettiin ylentämättä palkkaluokkaan AD9 sen jälkeen, kun hän oli läpäissyt kilpailun EPSO/AD/113/07 ”yksikönpäälliköt (AD9) tšekin, viron, unkarin, liettuan, latvian, maltan, puolan, slovakin ja sloveenin kielen käännösosastolle” ja vahingonkorvausvaatimus.

      Määräysosa

   Niiden oikeudenkäyntikulujen kokonaismääräksi, jotka Euroopan unionin neuvoston on korvattava Erik Simpsonille asiassa F-142/11, vahvistetaan 8  600 euroa, korotettuna arvonlisäverolla, joka tästä summasta mahdollisesti on maksettava.

      (1)  EUVL C 65, 3.3.2012, s. 26.


title: Asia T-430/16: Kanne 29.7.2016 – Intercontinental Exchange Holdings v EUIPO (BRENT INDEX)

text:
               10.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 371/16

         Kanne 29.7.2016 – Intercontinental Exchange Holdings v EUIPO (BRENT INDEX)
   (Asia T-430/16)
   (2016/C 371/18)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Intercontinental Exchange Holdings, Inc. (Atlanta, Georgia, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja P. Heusler)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen malli: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”BRENT INDEX” – Rekisteröintihakemus nro 14 284 947

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 2.6.2016 asiassa R 8/2016-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu.


title: Laboratoires pharmaceutiques Bergaderm SA:n ja Jean-Jacques Goupilin 24.9.1998 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston asiassa T-199/96, Laboratoires pharmaceutiques Bergaderm SA ja Jean-Jacques Goupil vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 16.7.1998 antamasta tuomiosta (Asia C-352/98 P)

text:
21.11.98               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 358/7
1. Edellytetäänkö direktiivin 84/5/ETY (1) 3 artiklassa,            Dioikitiko Protodikeio Peiraian (neljäs kolmijäseninen
     että ajoneuvon pakollisen liikennevakuutuksen on               jaosto) 29.5.1998 tekemällään päätöksellä esittämä ennak-
     katettava vakuutuksenottajan tai ajoneuvon kuljettajan         koratkaisupyyntö asiassa HENKEL HELLAS ABEE vas-
     perheenjäsenille aiheutuneet liikennevahingot myös sil-                          taan Helleenien tasavalta
     loin, kun kyseisiä perheenjäseniä on kuljetettu vastik-
     keetta ja kun kyseessä on tuottamukseen perustumaton                                   (Asia C-350/98)
     ankara vastuu, vai voiko jäsenvaltio säätää, että tällai-                               (98/C 358/15)
     sessa tapauksessa ei myönnetä mitään korvausta?
2. Sovelletaanko direktiivin 84/5/ETY 1 artiklan 2 koh-             Dioikitiko Protodikeio Peiraia (neljäs kolmijäseninen
     dassa säädettyjä vähimmäismääriä myös tilanteisiin,            jaosto) on pyytänyt 29.5.1998 tekemällään päätöksellä,
     joissa on kysymyksessä tuottamukseen perustumaton              joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen
     ankara vastuu, vai voiko jäsenvaltio säätää, että              24.9.1998, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennak-
     tapauksissa, joissa ajoneuvon kuljettaja ei ole aiheutta-      koratkaisua asiassa HENKEL HELLAS ABEE vastaan
     nut liikennevahinkoa tuottamuksellaan, maksettavan             Helleenien tasavalta seuraavaan kysymykseen:
     korvauksen enimmäisrajat ovat direktiivissä säädettyjä
     vähimmäismääriä pienempiä?
                                                                    1. Onko Kreikan valtion lain nro 2065/1992 42 §:n
3. Onko kansallisen tuomioistuimen tulkittava kansallista                6 momentin nojalla kantama vero neuvoston direktii-
     oikeutta siten, että se on yhdenmukainen direktiivin                vin 69/335/ETY (1) 4 artiklassa, sellaisena kuin se on
     säännösten kanssa sekä silloin, kun direktiivi on täy-              muutettuna, tarkoitettu pääoman hankintavero, ottaen
     täntöönpantu puutteellisesti että silloin, kun on pidetty           huomioon, ettei Kreikassa ollut 1.7.1984 tällaista pää-
     voimassa jo olemassa olevia kansallisia säännöksiä?                 oman hankintaveroa?
4. Päteekö edellä esitettyyn kysymykseen annettava vas-             2. Jos vastaus on myöntävä, voiko kyseisen veron vero-
     taus myös, jos tällainen tulkinta on ristiriidassa vakiin-          kanta Kreikan verotuksellisia ominaispiirteitä koskevat
     tuneen näkemyksen kanssa kansallisen oikeuden sään-                 seikat huomioon ottaen olla suurempi kuin edellä mai-
     nösten tarkoituksesta ja soveltamisalasta, tai jos tällai-          nitussa direktiivissä mainittu yhden prosentin suurui-
     nen tulkinta on yhdenmukainen lainsäätäjän                          nen verokanta?
     tarkoituksen kanssa, jota se ei kuitenkaan ole onnistu-
     nut ilmaisemaan lakia antaessaan?
                                                                    (1) EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25.
5. Onko kansallisen tuomioistuimen tulkittava kansallisia
     säännöksiä yhdenmukaisesti yhteisön säännösten
     kanssa myös riita-asiassa, jonka asianosaiset ovat yksi-
     tyisiä oikeussubjekteja?
                                                                    Laboratoires pharmaceutiques Bergaderm SA:n ja Jean-
6. Onko kansallisen tuomioistuimen tulkittava kansallista           Jacques Goupilin 24.9.1998 tekemä valitus Euroopan
     oikeutta yhdenmukaisesti neuvoston direktiivin 90/             yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kol-
     232/ETY (2) 1 artiklan kanssa, myös tilanteessa, jossa         mannen jaoston asiassa T-199/96, Laboratoires pharma-
     liikennevahinko on tapahtunut ennen jäsenvaltiolle             ceutiques Bergaderm SA ja Jean-Jacques Goupil vastaan
     kyseisen säännöksen täytäntöönpanemiseksi asetetun             Euroopan yhteisöjen komissio, 16.7.1998 antamasta tuo-
     määräajan päättymistä?                                                                      miosta
                                                                                (Asia C-352/98 P)
7. Mikäli todettaisiin, ettei kansallista oikeutta ole mah-                                  (98/C 358/16)
     dollista tulkita yhdenmukaisesti direktiivin säännösten
     kanssa, velvoittaako yhteisön oikeuden ensisijaisuus
     kansallista tuomioistuinta jättämään soveltamatta sel-
     laisia kansallisia säännöksiä, jotka ovat ristiriidassa
                                                                    Laboratoires pharmaceutiques Bergaderm SA ja Jean-Jac-
     direktiivin kanssa, myös riita-asiassa, jonka asianosai-
                                                                    ques Goupil ovat valittaneet 24.9.1998 Euroopan yhteisö-
     set ovat yksityisiä oikeussubjekteja?
                                                                    jen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                    oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston asiassa
(1) EYVL L 8, 11.1.1984, s. 17.                                     T-199/96, Laboratoires pharmaceutiques Bergaderm SA ja
(2) EYVL L 129, 19.5.1990, s. 33.                                   Jean-Jacques Goupil vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                    sio, 16.7.1998 antamasta tuomiosta. Valittajien edustajina
                                                                    ovat asianajajat Jean-Pierre Spitzer ja Yves-Marie Moray,
                                                                    Pariisi.
 ---pagebreak--- C 358/8                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       21.11.98
Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin                        Ð komission olisi pitänyt ottaa työhönsä laajasti ja
                                                                             erityisesti tehokkaasti mukaan Goupil ja lukuisat
                                                                             kansainväliset tiedemiehet, jotka ovat jatkuvasti
Ð kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                             osoittaneet Bergasolin vaarattomuuden ja tehok-
    16.7.1998 (1) antaman tuomion,
                                                                             kuuden.
Ð hyväksyy kaikki valittajien vaatimukset eli
    Ð tutkii valituksen ja katsoo sen perustelluksi,                     Markkinoilta pois sulkeminen ylittää kyseessä olevaan
                                                                         taloudelliseen toimintaan liittyvien tavanomaisten ris-
    Ð velvoittaa komission maksamaan Laboratoires                        kien rajat, varsinkin, kun se ei mitenkään ole perustel-
        pharmaceutiques Bergaderm SA:lle vahingonkor-                    tua kansanterveyteen liittyvistä syistä.
        vausta ja korkoja 152 867 090 Ranskan frangia
        ja Jean-Jacques Goupilille henkilökohtaisesti               (1) EYVL C 299, 26.9.1998, s. 32.
         161 309 995,33 Ranskan frangia ja                          (2) EYVL L 167, 18.7.1995, s. 19.
                                                                    (3) Neuvoston direktiivi 76/768/ETY (EYVL L 262, 27.9.1976,
                                                                        s. 169).
Ð velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeuden-
    käyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Ð Yhteisön oikeuden rikkominen siltä osin kuin ensim-
    mäisen oikeusasteen tuomioistuin on katsonut, että
    neuvoston direktiivin 76/768/ETY liitteiden II, III, VI         Euroopan yhteisöjen komission 29.9.1998 Belgian kunin-
    ja VII mukauttamisesta tekniikan kehitykseen 10 päi-                          gaskuntaa vastaan nostama kanne
    vänä heinäkuuta 1995 annetun komission kahdeksan-                                        (Asia C-355/98)
    nentoista direktiivin 95/34/EY (2) (jäljempänä mukaut-
    tamisdirektiivi) asiaa koskeva säännös on normatiivi-                                      (98/C 358/17)
    nen toimi: koska Goupililla on ainoana hallussaan
    patentti, jolla voidaan lisätä 5-MOPia sisältäviä sitrus-
    luonnonuutteita aurinkovoiteeseen, kyseessä oleva toi-
    menpide koskee suoraan ja erikseen hänen Bergaderm-             Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 29.9.1998
    yhtiötään.                                                      Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian
                                                                    kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeu-
Ð Komission virhettä koskeva ensimmäisen oikeusasteen               dellisen yksikön virkamies Maria Patakia, prosessiosoite
    tuomioistuimen ilmeinen arviointivirhe: toisin kuin             Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wag-
    direktiivin asiaa koskevassa säännöksessä todetaan,             ner, Kirchberg.
    kaikista Bergasol-lopputuotetta koskevista käytettä-
    vissä olevista tieteellisistä tutkimuksista voidaan täysin
    pätevästi päätellä sen olevan vaaraton ja tehokas.
                                                                    Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo-
    Komissio, joka on tahallisesti jättänyt ottamatta huo-
                                                                    mioistuin
    mioon kontradiktorisen menettelyn periaatteen, on
    asenteellaan toiminut Bergadermin teollisten kilpaili-
    joiden hyväksi.
                                                                    1) toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut
(Toissijaisesti)                                                         perustamissopimuksen 48, 52 ja 59 artiklan mukaisia
                                                                         velvoitteitaan, koska se on hyväksynyt vartiointi- ja
                                                                         turvapalveluyrityksistä sekä vartiointiin kuuluvista pal-
Ð Yhteisön oikeuden rikkominen siltä osin kuin ensim-                    veluista 10.4.1990 lain, jonka säännösten mukaan
    mäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole todennut yksi-
    löitä suojaavan ylemmänasteisen säännön huomioon
    ottamatta jättämistä: komissiolla ei ole ºkosmetiikka-
                                                                         a) laissa tarkoitetun yritystoiminnan harjoittaminen
    direktiivinº (3) rajoissa harkintavaltaa, koska sen on
                                                                             edellyttää lupaa, jonka saamiseen sovelletaan seu-
    noudatettava tiukasti lausunto- ja hyväksymismenette-                    raavia määräyksiä:
    lyä, jota koskeva vähäinenkin huolimattomuus tai
    virhe aiheuttaa komission vastuun. Nyt kyseessä ole-
    vassa asiassa                                                            Ð vartiointipalveluyrityksellä on oltava toimi-
                                                                                paikka Belgiassa,
    Ð komission olisi ºkosmetiikkadirektiivinº 10 artik-
         lan mukaisesti pitänyt turvautua neuvostoon                         Ð henkilöillä, jotka
        mukauttamiskomitean 1.6.1992 antaman kielteisen
         lausunnon jälkeen, tai kuten ensimmäisen oikeus-                        Ð vastaavat vartiointipalveluyrityksen tosi-
         asteen tuomioistuin asian näkee, lausunnon puu-                              asiallisesta johdosta tai vartiointiin sisälty-
         tuttua;                                                                      vistä palveluista taikka


title: Asia T-384/05: Kanne  19.10.2005  — Istituto Regionale per gli Interventi Promozionali in Agricoltura — I.R.I.P.A. Abruzzo (Pescara, Italia) v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               24.12.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 330/23

         Kanne 19.10.2005 — Istituto Regionale per gli Interventi Promozionali in Agricoltura — I.R.I.P.A. Abruzzo (Pescara, Italia) v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia T-384/05)
   (2005/C 330/58)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja(t): Istituto Regionale per gli Interventi Promozionali in Agricoltura — I.R.I.P.A. Abruzzo (Pescara, Italia) (edustajat: avvocato Gianluca Belotti, avvocato Nicola Pisani ja avvocato Emanuele Dell'Elce)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Kantaja vaatii, että 9.8.2005 päivätyssä kirjeessä oleva komission päätös, ja tarpeellisilta osin 12.10.2005 päivätty komission kirje kumotaan ja määrätään muita valintaperusteita noudattaen, että komissio myöntää kantajalle asiassa kyseessä olevan tuen.

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kanteella riitautetaan 9.8.2005 tehty Euroopan yhteisöjen komission päätös, jonka kantaja sai 12.88.2005 ja jolla kantajalle ilmoitettiin, että sen asetuksen (EY) N:o 814/2000 perusteella esittämää tukihakemusta ei ollut hyväksytty vuoden 2005 budjettimäärärahoja vahvistettaessa sillä perusteella, että kantajalla ei katsottu olevan edellytettyä taloudellista suorituskykyä.
   Siitä poiketen, mitä komissio on päätöksessään todennut perustellakseen tuen hylkäävän päätöksen, kantaja väittää, että sen ja sen liikekumppaneiden taloudellinen kapasiteetti ylitti kyseisen hankkeen osalta reilusti hankintailmoituksessa edellytetyn suorituskyvyn siinäkin tapauksessa, että komission tarkoittamaa likviditeettikriteeriä sovellettaisiin erittäin tiukasti.
   Tämän lisäksi kantaja väittää, että tämä likviditeettiä koskeva valintaperuste, sellaisena kuin komissio on sitä tulkinnut, on ilmeisen epäjohdonmukainen ja kohtuuttomassa suhteessa tavoiteltuihin päämääriin rajatessaan kilpailuun osallistumismahdollisuuden tällä tavalla ja täysin keinotekoisesti. Se väittää, että taloudellista suorituskykyä koskeva edellytys täyttyy, koska likviditeetti oli reilusti yli 100 prosenttia haetun tuen kokonaismäärästä (263.895,50 euroa) ja että niiden kolmen tilivuoden aikana, joilta talousarviot ja tilit oli hyväksytty ja päätetty, kantajan ja sen liikekumppaneiden likviditeetti ylitti selvästi tämän määrän.


title: Asia T-642/14: Kanne 29.8.2014 – JP Divver Holding Company v. SMHV (EQUIPMENT FOR LIFE)

text:
               1.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 431/29

         Kanne 29.8.2014 – JP Divver Holding Company v. SMHV (EQUIPMENT FOR LIFE)
   (Asia T-642/14)
   (2014/C 431/51)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: JP Divver Holding Company Ltd (Newry, Irlanti) (edustajat: lakimiehet A. Franke ja E. Bertram)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti, joka koskee merkkiä ”EQUIPMENT FOR LIFE”

      Riidanalainen päätös: SMHV:n toisen valituslautakunnan 16.6.2014 asiassa R 64/2014-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperuste

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-583/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 3.9.2014 — Shire Pharmaceutical Contracts v. komissio (Kumoamiskanne — Lastenlääkkeet — Asetus (EY) N:o 1901/2006 — 37 artikla — Patentoimattomien harvinaislääkkeiden markkinayksinoikeuden pidentäminen — Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena — Tutkimatta jättäminen)

text:
               1.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 431/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 3.9.2014 — Shire Pharmaceutical Contracts v. komissio
   (Asia T-583/13) (1)

   ((Kumoamiskanne - Lastenlääkkeet - Asetus (EY) N:o 1901/2006 - 37 artikla - Patentoimattomien harvinaislääkkeiden markkinayksinoikeuden pidentäminen - Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena - Tutkimatta jättäminen))
   (2014/C 431/39)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Shire Pharmaceutical Contracts Ltd (Hampshire, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: barrister K. Bacon, solicitor M. Utges Manley ja solicitor M. Vickers)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Sipos ja V. Walsh)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse vaatimuksesta kumota komission 2.9.2013 kantajalle osoittamaan kirjeeseen sisältyvä päätös, sellaisena kuin se vahvistettiin myöhemmin 18.10.2013 päivätyllä kirjeellä, siltä osin kuin se koskee lastenlääkkeistä sekä asetuksen (ETY) N:o 1768/92, direktiivin 2001/20/EY, direktiivin 2001/83/EY ja asetuksen (EY) N:o 726/2004 muuttamisesta 12.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1901/2006 (EUVL L 378, s. 1) 37 artiklassa säädetyn palkkion myöntämistä lääkkeelle Xagrid.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Shire Pharmaceutical Contracts Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 377, 21.12.2013.


title: Asia C-302/15: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 9.3.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado Contencioso-Administrativo n° 1 de Tarragona – Espanja) – Correos y Telégrafos SA v. Ayuntamiento de Vila Seca

text:
               6.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 200/15

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 9.3.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Tarragona – Espanja) – Correos y Telégrafos SA v. Ayuntamiento de Vila Seca
   (Asia C-302/15) (1)

   (2016/C 200/22)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 294, 7.9.2015.


title: Tribunal de grande instance de Morlaix'n 14 päivänä joulukuuta 1994 esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa EARL de Kerlast vastaan 1. Union régionale de coopératives agricoles (UNICOPA) ja 2. Coopérative du Trieux (Asia C-15/95)

text:
N:o C 54/ 12            FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          4 . 3 . 95
alkoholipitoisuudeltaan 10 prosenttia alittavien juomien                   — 19 päivänä toukokuuta 1992 annetun, lintujen
mainontaa .                                                                     levittämän influenssan vastaisia toimenpiteitä kos
                                                                                kevan neuvoston direktiivin 92/40/ETY ( x ) ja
(M EYVL N:o L 298 , 17. 10 . 1989 , s . 23 .
                                                                           — 16 päivänä kesäkuuta 1992 annetun, tietyissä aluk
                                                                                sissa kalataloustuotteisiin sovellettavien vähimmäis
                                                                                hygieniamääräysten noudattamista direktiivin 91/
                                                                                493/ETY 3 artiklan 1 kohdan a i alakohdan mukai
                                                                                sesti,  koskevan      neuvoston    direktiivin    92/48/
Arbeitsgericht Bonnin päätöksellään 30 päivänä marras                          ETY (2 ),
kuuta 1994 esittämä ennakkoratkaisupyyntö riita-asiassa
Ayse Siizen vastaan Firma Zehnacker Gebäudereinigung                       saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä, ja/tai
GmbH Krankenhausservice, kuultava: Firma Lefarth                           jättäessään tästä ilmoittamatta komissiolle, Belgian
                                GmbH                                       kuningaskunta on laiminlyönyt sille mainittujen direk
                                                                           tiivien toiseksi viimeisen artikklan ja EY:n perustamis
                           (Asia C-13/95 )                                 sopimuksen mukaan kuuluvat velvollisuudet.
                            ( 95/C 54/19 )
                                                                     2 . Belgian kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan
                                                                           oikeudenkäyntikulut.
Arbeitsgericht Bonn pyytää 30 päivänä marraskuuta 1994
tekemällään, yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 1 8 päi           Oikeudelliset perusteet ja keskeiset vaatimukset:
vänä tammikuuta 1995 saapuneella päätöksellä Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimen ennakkoratkaisua riita-asiassa             EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan 3 kohta sekä
Ayse Siizen vastaan Firma Zehnacker Gebäudereinigung                 5 artiklan 1 kohta velvoittavat jäsenvaltioita ryhtymään
GmbH Krankenhausservice, kuultavana Firma Lefarth                    tarpeellisiin toimenpiteisiin niille osoitettujen direktiivien
GmbH seuraavista kysymyksistä :                                      voimaansaattamiseksi ennen niille asetetun määräajan
                                                                     umpeenkulumista . Kyseenä oleva määräaika on kulunut
                                                                     umpeen 1 päivänä tammikuuta 1993 ilman, että Belgian
1 . Sovelletaanko Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen
       14 päivänä huntikuuta 1994 asiassa C-392/92 ( l ) ja          kuningaskunta olisi ryhtynyt asiassa tarvittaviin toimenpi
                                                                     teisiin .
       19 päivänä tonkokuuta 1992 asiassa C-29/91 ( 2 ) anta
      mien tuomioiden perusteella direktiiviä 77/187/ETY ( 3 )       t 1 ) EYVL N:o L 167, 22 . 6 . 1992 , S. 1 .
      myös silloin, kun yritys irtisanoo toisen yrityksen kanssa     (2 ) EYVL N:o L 187, 7. 7 . 1992 , s . 41 .
      tekemänsä toimeksiantosuhteen siirtääkseen sen tämän
      jälkeen muulle yritykselle ?
2 . Onko ensimmäisessä kysymyksessä kuvatussa tapauk                Tribunal de grande instance de Morlaix'n 14 päivänä
      sessa kyse direktiivissä tarkoitetusta, sopimukseen            joulukuuta 1994 esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
      perustuvasta luovutuksesta myös silloin, kun mitään            EARL de Kerlast vastaan 1 . Union régionale de coopératives
      aineellista tai aineetonta yritysomaisuutta ei luovu                agricoles ( UNICOPA) ia 2. Coopérative du Trieux
      teta ?
                                                                                (Asia C-15/95 )
                                                                                ( 95/C 54/21
(!) EYVL N:o C 132, 14 . 5 . 1994 , S. 4
( 2 ) EYVL N:o C 153 , 18 . 6 . 1992 , S. 4
                                                                     Tribunal de grande instance de Morlaix on esittänyt
( 3 ) EYVL N:o L 61 , 5 . 3 . 1977, s . 26
                                                                     14 päivänä joulukuuta 1994 tekemällään päätöksellä yhtei
                                                                     söjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymksen asiassa
                                                                     EARL de Kerlat vastaan 1 . Union regionale de coopératives
                                                                     agricoles (UNICOPA) ja 2 . Cooperative du Trieux; pyyntö
                                                                     saapui yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 18 päivänä
Euroopan yhteisöjen komission 17 päivänä tammikuuta                  tammikuuta 1995 .
     1995 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne               Tribunal de grande instance de Morlaix on pyytänyt
                           (Asia C- 14/95 )                          yhteisöjen tuomioistuinta ratkaisemaan seuraavat kysy
                            ( 95/C 54/20                             mykset:
                                                                     1 . Voidaanko asetuksen ( ETY ) N:o 857/84 (*) 7 artiklaa
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään oikeudelli                    tulkita siten, että se kieltää sellaisten tuottajien yhteen
nen neuvonantaja Gerard Rozet, prosessiosoite Luxembur
                                                                           lliittymien ( societes en participation) muodostamisen,
gissa Georgios Kremlisin toimisto, Centre Wagner, Kirch                   jotka eivät ole oikeushenkilöitä, jotka eivät ole vas
berg, on 17 päivänä tammikuuta 1995 nostanut kanteen                       tuussa kolmansille ja jotka eivät esiinny ulospäin
Belgian kuningaskuntaa vastaan Euroopan yhteisöjen                         yhteenliittymänä, koska niitä on pidettävä kiintiöiden
tuomioistuimessa .
                                                                           peiteltynä vuokraamisena, vai tulkitaanko yhteenliitty
                                                                           mien olevan sallittuja asetuksen ( ETY ) N:o 856/84 (2 )
Kantajan vaatimukset ovat seuraavat:                                        1 artiklassa tarkoitettuina tarpeellisina rakenteellisina
                                                                           mukautuksina ?
1 . Tuomioistuimen on todettava, että Belgian kuningas
      kunta, jätettyään voimaansaattamatta ne lait, asetukset        2 . Onko asetuksen (ETY) N:o 857/84 12 c artiklaa ja
      ja hallinnolliset määräykset, jotka ovat tarpeen                     asetuksen ( ETY ) N:o 764/89 ( 3 ) 3 a artiklaa tulkittava
 ---pagebreak--- 4. 3 . 95               LII                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 54/ 13
      siten, että niissä asetetaan velvollisuus aloittaa henkilö      tarkastettiin ja käsiteltiin saatujen valitusten mukaan jopa
      kohtaisesti uudelleen tuotanto ?                                 12 kuukautta myöhässä .
3 . Estääkö Euroopan talousyhteisön perustamissopimuk                 Espanjan viranomaisten yhteistyön vastainen asenne niiden
      sen 40 artiklan 3 kohta sen, että jäsenvaltio 31 päivänä         jättäessä vastaamatta komission virallisiin huomautuksiin
      maaliskuuta 1984 annetun asetuksen ( ETY ) N:o 857/84            muodostaa, ottaen huomioon asenteella olevan tärkeän
      mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna 20 päivänä          vaikutuksen tässä asiassa, komission mukaan EY:n perusta
      maaliskuuta 1989 annetulla asetuksella ( ETY ) N:o 764/          missopimuksen 5 artiklan vastaisen rikkomuksen.
      89 , päättää kieltää edellä tarkoitetut yhteenliittymät ja
      sallii maitoalan osittaiset GAEC-yhteenliittymät (grou
      pement agricole d'exploitation en commun )?
0 ) EYVL N:o L 90 , l . 4 . 1984 , s . 13                              Euroopan yhteisöjen komission 18 päivänä tammikuuta
( 2 ) EYVL N:o L 90, 1 . 4 . 1984 , s . 10                                    1995 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne
( 3 ) EYVL N:o L 84, 29 . 3 . 1989 , s . 2
                                                                                (Asia C-17/95 )
                                                                                ( 95/C 54/23
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään oikeudelli
Euroopan yhteisöjen komission 18 päivänä tammikuuta                    nen neuvonantaja Gerard Rozet, prosessiosoite Luxembur
   1995 Espanjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne                  gissa Georgios Kremlisin toimisto, Centre Wagner, Kirch
                            (Asia C-16/95 )                            berg, on 18 päivänä tammikuuta 1995 nostanut kanteen
                                                                       Ranskan tasavaltaa vastaan Euroopan yhteisöjen tuomio
                             ( 95/C 54/22 )                            istuimessa .
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään oikeudellisen
                                                                       Kantajan vaatimukset ovat seuraavat:
osaston jäsenet Blanca Rodriquez Galindo ja Enrico Tra
versa, prosessiosoite Luxemburgissa komission oikeudelli              1 . Tuomioistuimen on todettava, että Ranskan tasavalta,
sen osaston jäsenen Georgios Kremlisin toimisto, Centre                     jätettyään voimaansaattamatta ne lait, asetukset ja
Wagner, Kirchberg, on nostanut 18 päivänä tammikuuta                         hallinnolliset määräykset, jotka ovat tarpeen
1995 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen
Espanjan kuningaskuntaa vastaan.                                            — 28 päivänä tammikuuta 1991 annetun, vesiviljel
                                                                                missä tuotettuja eläimiä ja muita tuotteita markki
Kantaja pyytää yhteisöjen tuomioistuimelta, että se :                             noille laskettaessa noudatettavia terveysmääräyksiä
                                                                                koskevan neuvoston direktiivin 91 /67/ETY ( ! ),
1 . vahvistaa, että Espanjan kuningaskunta on jättänyt
      täyttämättä sille perustamissopimuksen mukaan kuulu                  — 19 päivänä marraskuuta 1991 annetun, eläinten
      vat velvollisuudet:                                                         suojelua kuljetuksen aikana koskevan neuvoston
                                                                                direktiivin 91 /628/ETY jolla on muutettu direk
      a ) jättäessään noudattamatta jäsenvaltioiden liikevaih                    tiivejä 90/425/ETY ja 91 /496/ETY (2 ), ja
           toverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta maan
           alueelle sijoittautumattomille verovelvollisille suori          — 29 päivänä huhtikuuta 1992 annetun, hevosruton
           tettavaa arvonlisäveron palautusta koskevat yksi                      valvontaa ja sen leviämisen ehkäisemistä koskevan
           tyiskohtaiset säännöt 6 päivänä joulukuuta 1979                        neuvoston direktiivin 92/35/ETY (3 ),
           annetun kahdeksannen neuvoston direktiivin 79/
           1072/ETY 7 artiklan 4 kohdan säännösten vastai                  saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä, ja/tai
           sesti kuuden kuukauden määräaikaa , jonka kulues                jättäessään tästä ilmoittamatta komissiolle, Ranskan
           sa sen olisi pitänyt suorittaa arvonlisäveron palautus           tasavalta on laiminlyönyt sille mainittujen direktiivien
           maan alueelle sijoittautumattomille verovelvolli                toiseksi viimeisen artiklan ja EY:n perustamissopimuk
           sille;                                                           sen mukaan kuuluvat velvollisuudet;
      b ) rikkoessaan EY:n perustamissopimuksen 5 artik               2.   Ranskan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeu
           lassa määrättyä jäsenvaltioiden yhteistyövelvolli               denkäyntikulut.
           suutta ,
                                                                       Perustelut ja pääasialliset vaatimukset:
2 . velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan
      oikeudenkäyntikulut.                                             Oikeudelliset perusteet ja keskeiset vaatimukset ovat yhte
                                                                       nevät asiassa C-14/95 ( 4 ) esitettyjen perusteiden ja vaati
Perustelut ja pääasialliset vaatimukset:                               musten kanssa ; voimaansaattamiselle asetetut määräajat
                                                                       ovat menneet umpeen 1 päivänä tammikuuta 1993 .
Huolimatta Espanjan kansallisesta lainsäädännöstä, joka
on periaatteessa mukautettu kahdeksannen direktiivin
                                                                       (M   EYVL, N:o L 46, 19 . 2 . 1991 , s . 1
säännöksiin, komissio katsoi selvitetyksi, että Espanjan               (2)  EYVL, N:o L 340 , 11 . 12 . 1991 , s . 17
verohallinnon toimivaltaiset viranomaiset eivät aina nou
                                                                       (3 ) EYVL, N:o L 157, 10 . 6 . 1992 , s . 19
data kuuden kuukauden määräaikaa arvonlisäveron palau                 (4 ) Ks . tämäa virallisen lehden s . 12 .
tuksen suorittamiseksi maan alueelle sijoittautumattomille
verovelvollisille, koska palautushakemukset tavanomaisesti


title: Asia T-568/17: Kanne 18.8.2017 – Korea National Insurance Corporation v. neuvosto ja komissio

text:
               9.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 338/19

         Kanne 18.8.2017 – Korea National Insurance Corporation v. neuvosto ja komissio
   (Asia T-568/17)
   (2017/C 338/22)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Korea National Insurance Corporation (Pjongjang, Pohjois-Korea) (edustajat: M. Lester, QC, ja S. Midwinter, QC, sekä solicitor T. Brentnall ja solicitor A. Stevenson)

      Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa Korean demokraattiseen kansantasavaltaan kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 329/2007 muuttamisesta 12.6.2017 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/993 (EUVL 2017, L 149, s. 67) ja Korean demokraattista kansantasavaltaa koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen (YUTP) 2016/849 muuttamisesta 12.6.2017 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2017/994 (EUVL 2017, L 149, s. 75), Korean demokraattista kansantasavaltaa koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen (YUTP) 2016/849 täytäntöönpanosta 10.08.2017 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen (YUTP) 2017/1459 (EUVL 2017, L 208, s. 38), ja Korean demokraattiseen kansantasavaltaan kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 329/2007 muuttamisesta 10.8.2017 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/1457 (EUVL 2017, L 208, s. 33), niiltä osin kuin näillä säännöksillä kantaja lisätään luetteloon yhteisöistä, joihin sovelletaan rajoittavia toimenpiteitä

               —

               velvoittaa vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste koskee sitä, että vastaajat laiminlöivät velvollisuutensa esittää asianmukaiset tai riittävät perustelut kantajan merkitsemiseksi luetteloon.

               2.

               Toinen kanneperuste koskee sitä, että vastaajat tekivät ilmeisen virheen todetessaan että mikään edellytys luetteloon merkitsemiseksi täyttyi kantajan osalta; kantajan merkitsemiselle luetteloon ei ole tosiasiallisia perusteita.

               3.

               Kolmas kanneperuste koskee sitä, etteivät vastaajat esittäneet kantajalle todisteita, joiden perusteella on tehty uudelleen luetteloon merkitsemistä koskeva päätös ennen kuin se merkittiin uudestaan luetteloon, tai todisteita YK;n luetteloon merkitsemistä koskevan EU-täytäntöönpanon tueksi, mikä rikkoo kantajan puolustautumisoikeuksia ja oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin.

               4.

               Neljäs kanneperuste koskee sitä, etteivät vastaajat täyttäneet velvollisuuksiaan päättäessään merkitä kantajan luetteloon sen seurauksena, että YK oli merkinnyt sen luetteloon.

               5.

               Viides kanneperuste koskee sitä, että vastaajat syyllistyivät harkintavallan väärinkäyttöön yrittäessään tehdä pätemättömäksi kantajan oikeuden tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin sen luetteloon merkitsemisen osalta SEUT 230 artiklan mukaisesti

               6.

               Kuudes kanneperuste koskee sitä, että vastaajat rikkoivat tietosuojalainsäädäntöä.

               7.

               Seitsemäs kanneperuste koskee sitä, että vastaajat loukkasivat perusteettomasti ja suhteettomasti kantajan perusoikeuksia sen omaisuuden, elinkeinotoiminnan ja maineen suoja mukaan lukien.


title: Asia T-53/02: Ricosmos B.V.:n 22.2.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
18.5.2002                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 118/27
S.A. Global Electronic Finance Managementin 13.2.2002                    –     Ei ole näytetty toteen, että komissio olisi erehtynyt
 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                          maksusuorituksissaan.
                            (Asia T-29/02)                               –     Komissio ilmoitti ensimmäisen kerran hankkeen kustan-
                                                                               nusten hyväksymistä koskevasta kannanmuutoksestaan
                                                                               vasta kuusi kuukautta hankkeen päättymisen ja kolme
                          (2002/C 118/43)                                      kuukautta lopullisen arviointikertomuksen valmistumi-
                                                                               sen jälkeen. Vastaaja ei näin ollen esittänyt näkemyksiään
                                                                               kohtuullisessa ajassa.
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                         –     Komissio ei ole noudattanut seuraavia yleisiä periaatteita:
                                                                               luottamuksensuojan periaate, menettelysääntöjen nou-
S.A. Global Electronic Finance Management on nostanut                          dattamisen periaate ja sopimuksen täyttämistä vilpittö-
13.2.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                         mässä mielessä koskeva periaate.
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan edustajat ovat Matthias E. Storme ja Ann
Gobien, Keuleneer, Storme, Vanneste, Van Varenbergh, Ver-
helst, Bryssel (Belgia).
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     ottaa kanteen tutkittavaksi ja toteaa sen perustelluksi;           Ricosmos B.V.:n 22.2.2002 Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                                siota vastaan nostama kanne
–     velvoittaa komission maksamaan kantajalle 40 693 ecua
      vastaavan summan euroina;
                                                                                (Asia T-53/02)
–     toteaa, että komission yritys periä kantajalta takaisin
      273 516 ecua on perusteeton ja määrää näin ollen,                                            (2002/C 118/44)
      että komission on annettava 273 516 ecun suuruinen
      ”hyvitysilmoitus”;
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Ricosmos B.V., Delfzijl (Alankomaat), on nostanut 22.2.2002
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                         messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
                                                                         jan edustajina ovat asianajajat Martijn Hendrik Fleers, Michel
Tässä kanteessa, joka on nostettu EY 238 artiklassa (entinen             Chatelin ja Pierre Metzler, prosessiosoite Luxemburgissa.
EY:n perustamissopimuksen 181 artikla) tarkoitetun välityslau-
sekkeen nojalla, kantaja vaatii, että komissio, joka edustaa
Euroopan yhteisöä, velvoitetaan maksamaan kantajalle                     Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
40 693 ecun suuruinen summa Esprit-ohjelman yhteydessä
tehdyn sopimuksen täyttämisestä; tällä ohjelmalla pyritään
edistämään taloudellisen infrastruktuurin, rahoitusjärjestel-            1.    kumoaa asiassa REM 09/00 16.11.2001 tehdyn komis-
mien ja maksuliikennemekanismien kehittämistä, mikä on                         sion päätöksen C(2001) 3663 lopull., ja
välttämätöntä sähköisen kaupankäynnin menestyksekkäälle
kasvulle Euroopan unionissa. Sopimukseen sovelletaan Belgian             2.    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
lainsäädäntöä.
Väitteidensä tueksi kantaja esittää seuraavat perustelut:
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–     Se suoritti sopimukseen kuuluvat tehtävänsä moitteetto-
      masti, minkä komissio totesi toistuvasti hankkeen toteut-
      tamisvaiheessa, ja mikä vahvistettiin lopullisessa arviointi-      Kantajalle on myönnetty useita eri tullilupia tavaroiden passi-
      kertomuksessa. Kantajan komissiolle maksettavaksi esittä-          tukseen yhteisössä. Tähän liittyen kantaja järjesti useita savuke-
      mä lasku oli perusteltu ja oikeaksi osoitettu. Näin ollen          kuljetuksia Tshekin tasavaltaan yhteisön ulkoista passitusta
      komissiolla ei pitäisi olla mitään syytä vaatia suoritettujen      käyttäen. Joidenkin vuoden 1994 kuljetusten osalta ilmeni,
      maksujen palauttamista.                                            että ulkopuoliset tahot olivat syyllistyneet petoksiin.
 ---pagebreak--- C 118/28               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        18.5.2002
Vuonna 1997 kantaja haki Alankomaiden tulliviranomaisilta                Kantajan mukaan suhteellisuusperiaatettakin on loukattu. Sen
tullien palautusta asetuksen N:o 2913/92 (1) 239 artiklan                mielestä kannettu tulli on joka tapauksessa suhteeton kantajan
mukaisesti, koska kantaja itse ei ollut ollut osallisena petoksiin       mahdolliseen huolimattomuuteen nähden.
ja oli lisäksi tehnyt kaiken mahdollisen niiden estämiseksi.
Kantajan mukaan sitä ei voitu syyttää näiden kuljetusten osalta
minkäänlaisista väärinkäytöksistä eikä ilmeisestä huolimatto-
                                                                         (1) Yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annettu
muudesta. Alankomaiden viranomaiset siirsivät hakemuksen                     neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, 19.10.1992,
komission käsiteltäväksi asetuksen N:o 2454/93 (2) 905 artik-                s. 1).
lan nojalla. Kumottavaksi vaaditussa päätöksessä komissio                (2) Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen
epäsi tullien palauttamisen.                                                 (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä
                                                                             heinäkuuta 1993 annettu komission asetus (ETY) N:o 2454/93
                                                                             (EYVL L 253, 11.10.1993, s. 1).
Kantajan käsityksen mukaan asetuksen N:o 2454/93 907 artik-              Organización de Productores de Túnidos Congeladosin
laa on rikottu. Kantajan mielestä päätöksen antamista koskevaa           12.3.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nosta-
yhdeksän kuukauden määräaikaa on väärin perustein pidennet-                                            ma kanne
ty kolmeen otteeseen. Kantaja väittää lisäksi, että sen puolus-
tautumisoikeuksia on loukattu. Sen mukaan se ei saanut tietoa                                        (Asia T-69/02)
menettelyn kulusta eikä erityisesti komission Alankomaiden
viranomaisille esittämistä kysymyksistä. Kantajan ei aluksi
annettu tutustua kaikkiin asiakirjoihin huomautusten esittä-                                       (2002/C 118/45)
mistä varten. Komissio laski silti tuossa yhteydessä kuluneen
ajan määräajan pidennykseksi. Kantajan mukaan päätöksen-
teon määräaikaa ei kuitenkaan voitu pidentää, kun sillä ei ollut                             (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
tietoa esitetyistä kysymyksistä ja kun sen ei annettu tutustua
kaikkiin asiakirjoihin.
                                                                         Organización de Productores de Túnidos Congelados, koti-
                                                                         paikka Bermeo (Biskaja, Espanja) on nostanut 12.3.2002
                                                                         Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                         messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
                                                                         jan edustajina ovat asianajajat Ramón Garcia-Gallardo Gil-
                                                                         Fournier ja Javier Guillém Carrau.
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Kantaja toteaa myös oikeusvarmuuden periaatetta loukatun.
Sen mielestä asetuksen N:o 2454/93 907 artiklan mukaan sen               –      ottaa kanteen tutkittavaksi
hyväksi annettu päätös on katsottava annetuksi sen jälkeen
kun yhdeksän kuukautta oli kulunut, koska sillä ei ollut tietoa
artiklassa asetetun määräajan pidennyksestä.                             –      kumoaa kanteen kohteena olevan säädöksen, jolla komis-
                                                                                sio on vähentänyt OPTUC:n hyvitykseen oikeuttavia
                                                                                tuotantomääriä, eli jalostusteollisuudelle ajanjaksolla
                                                                                1 päivästä tammikuuta 31 päivään maaliskuuta 2001
                                                                                toimitettuja tonnikaloja koskevan hyvityksen myöntämi-
                                                                                sestä tuottajajärjestöille 19 päivänä joulukuuta 2001
                                                                                annetun komission asetuksen (EY) N:o 2496/2001 (1)
                                                                                2 artiklan 2 kohdan ja liitteen
                                                                         –      määrää muista tarkoituksenmukaisiksi katsomistaan toi-
                                                                                menpiteistä, jotta komissio täyttäisi EY 233 artiklan
                                                                                mukaiset velvoitteensa ja tutkisi tilanteen uudelleen.
Lisäksi kantaja on eri mieltä komission siitä päätelmästä, jonka
mukaan kantaja oli toiminut huolimattomasti. Se väittää, ettei
se itse ollut rikkonut lakia ja että se oli toiminut vakiintuneen        –      velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan
tavan ja kansainvälisen käytännön mukaisesti. Kantajan toi-                     kaikki kantajalle tästä asiasta aiheutuneet oikeudenkäynti-
mien ja tehdyn petoksen välillä ei ollut syy-yhteyttä.                          kulut.


title: Asia T-590/11: Kanne 14.11.2011 — S & S Szlegiel Szlegiel i Wiśniewski v. SMHV — Scotch & Soda (SODA)

text:
               28.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 25/61

      Kanne 14.11.2011 — S & S Szlegiel Szlegiel i Wiśniewski v. SMHV — Scotch & Soda (SODA)
      (Asia T-590/11)
      (2012/C 25/117)
      Kannekirjelmän kieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: S & S Piotr Szlegiel Jacek Szlegiel i Robert Wiśniewski sp. j. (Gorzów Wielkopolski, Puola) (edustaja: asianajaja R. Sikorski)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

         Vastapuoli valituslautakunnassa: Scotch & Soda BV (Hoofddorp, Alankomaat)

         Vaatimukset

                  —

                  Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 25.8.2011 asiassa R 1570/2010-2 tekemä päätös on kumottava

                  —

                  väite nro B1438250 on hylättävä kokonaisuudessaan

                  —

                  vastaaja on velvoitettava rekisteröimään haettu tavaramerkki ja

                  —

                  vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

         Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

         Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”SODA” luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkiksi rekisteröimistä koskeva hakemus N:o 6 970 875

         Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuoli valituslautakunnassa

         Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten rekisteröityä sanamerkkiä ”SCOTCH & SODA” koskeva yhteisön tavaramerkkirekisteröinti N:o 3 593 498

         Väiteosaston ratkaisu: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröimistä koskeva hakemus hylättiin kokonaisuudessaan

         Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin

         Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta ei (i) katsonut, että tavaramerkkien välillä oli riittäviä visuaalisia, auditiivisia ja merkityssisällöllisiä eroavaisuuksia erityisesti sikäli kuin kyse on valituslautakunnan tavaramerkkien merkityssisällöstä tekemästä arvioinnista, (ii) määrittänyt ja arvioinut asianmukaisesti riidanalaisten merkkien hallitsevaa osatekijää eikä (iii) ottanut asianmukaisesti huomioon kyseessä olevien tavaroiden keskivertokuluttajan huomiokyvyn tasoa.


title: Cour de cassation françaisen (chambre sociale) 28.3.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Caisse nationale d'assurance vieillesse des travailleurs salariés (CNAVTS) vastaan Evelyne Thibault (Asia C-136/95)

text:
22.7.95               FI                        Euroopan yhteisojen virallinen lehti                                 N:o C 189/7
— Kysymys 3 :                                                       Vereniging van Samenwerkende Prijsregelende Organisaties
                                                                    in de Bouwnijverheid (SPO):n ja 28 muun 27.4.1995
    Jos kysymyksiin 1 ja 2 a-2 d vastataan siten, että              tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus
                                                                    asteen 21.2.1995 antamasta tuomiosta asiassa T-29/92
    vähennys on yleisesti mahdollinen tai mahdollinen
    tietyillä edellytyksillä, onko tukijärjestelmästä tiettyjen     Vereniging van Samenwerkende Prijsregelende Organisaties
    peltokasvien viljelijöille 30 päivänä kesäkuuta 1992            in de Bouwnijverheid ( SPO) ja 28 muuta vastaan Euroopan
    annetun neuvoston asetuksen N:o 1765/92 15 artiklan 3                                 yhteisöjen komissio
    kohtaa tulkittava siten, että jäsenvaltio ei voi velvoittaa                            (Asia C-137/95 P)
    kansallista viranomaista vähentämään tuen saajalta                                       ( 95/C 189/ 14
    valtion saamisia, jotka muuten voitaisiin käyttää vähen
    nyksiin ?                                                       Vereniging van Samenwerkende Prijsregelende Organisaties
                                                                    in de Bouwnijverheid ( SPO ) ja 28 muuta, edustajinaan
                                                                    asianajajat L. H. van Lennep, Haag ja E.H. Pijnacker
— Kysymys 4 :                                                       Hordijk, Amsterdam, prosessiosoite Luxemburgissa asian
                                                                    ajotoimisto L. Frieden, avenue Guillaume 62, ovat
    Onko neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 1765/92 10 ar             27.4.1995 valittaneet Euroopan yhteisöjen tuomioistui
    tiklan 1 kohtaa tulkittava niin, että kyseinen tuki on          melle Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
    maksettava heti, kun kansallinen viranomainen on                tuomioistuimen asiassa T-29/92 Vereniging van Samenwer
    päättänyt tuen saajan hakemuksen käsittelyn, vai voiko          kende Prijsregelende Organisaties- in de Bouwnijverheid
    maksaminen viipyä, kunnes on tarkastettu, onko val             ( SPO ) ja 28 muuta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                    21.2.1995 antamasta tuomiosta .
    tiolla tuen saajalta saamisia , jotka se haluaa vähentää,
    kunhan maksaminen tapahtuu viimeistään kyseisen                 Valittajat vaativat, että Euroopan yhteisöjen tuomio
    vuoden joulukuun viimeisenä päivänä ?                           istuin :
                                                                   — kumoaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                        tuomioistuimen 21.2.1995 asiassa T-29/92 ( 1 ) antaman
                                                                        tuomion;
                                                                   — julistaa kokonaan tai ainakin osittain mitättömäksi
                                                                        ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamise
                                                                        sta 5 päivänä helmikuuta 1992 tehdyn komission
Cour de cassation françaisen ( chambre sociale ) 28.3.1995              päätöksen 92/204/ETY ( IV/3 1 . 572 ja IV/32.571 —
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                  Alankomaiden rakennusteollisuus ); ja
asiassa Caisse nationale d'assurance vieillesse des travail
                                                                   — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut
    leurs salariés ( CNAVTS ) vastaan Evelyne Thibault                  kummassakin oikeusasteessa .
                       ( Asia C-136/95 )
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
                         ( 95/C 189/13 )
                                                                   — EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan,
                                                                        173 artiklan ja/tai 190 artiklan ja/tai asetuksen n:o 17/
Cour de cassation française ( chambre sociale ) on esittänyt            62 9 artiklan 1 kohdan rikkominen ja/tai virheellinen
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle 28.3.1995 tekemäl                 soveltaminen, tai ainakin yhteisöoikeuden (oikeudellis
lään päätöksellä ennakkoratkaisupyynnön, joka on saapu                 ten) päätösten perustelemista ja puolustautumis
nut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 28.4.1995 , saa               oikeuksia koskevien yleisten periaatteiden rikkominen
dakseen ennakkoratkaisun asiassa Caisse nationale d'assu               ja/tai virheellinen soveltaminen,
rance vieillesse des travailleurs salariés ( CNAVTS ) vastaan           sillä Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
Evelyne Thibault.                                                       tuomioistuin on valituksenlaisessa päätöksensä 266 ,
                                                                        267, 286—300 ja 310—314 kohdassa arvioinut ja
                                                                        päättänyt asian
Cour de cassation française ( chambre sociale ) pyytää
yhteisöjen tuomioistuinta antamaan ennakkoratkaisun sii                virheellisesti,
hen kysymykseen, onko 9 päivänä helmikuuta 1976 miesten                 koska tutkiessaan komission arviointia hakijoiden teke
ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttami               mästä poikkeuslupahakemuksesta Euroopan yhteisöjen
sesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutuk                 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
seen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa annetun neuvos
ton direktiivin 76/207/ETY ( 1 ) 1 artiklan 1 kohtaa, 2 artik          a ) on rajoittanut komission päätöstä koskevan lailli
lan 1 kohtaa , 5 artiklan 1 kohtaa sekä mahdollisesti                        suusvalvontansa koskemaan sitä, että komission
2 artiklan 4 kohtaa tulkittava niin, että niissä kielletään                  arviointi säännöistä on tehty Euroopan yhteisöjen
viemästä naiselta oikeutta tulla huomioon otetuksi urakier                  perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan toisen
rossa ja mahdollisuutta uralla etenemiseen hänen oltuaan                     ja kolmannen poikkeusedellytyksen valossa ilman,
                                                                             että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin olisi
poissa yrityksestä äitiysloman takia .
                                                                             määritellyt, mistä sääntöjen edut ja tavoitteet
                                                                             koostuvat ja siksi ilman, että se olisi määritellyt
(M EYVL N:o L 39 , 14.2.1976 , s . 40                                        Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 85 ar
                                                                             tiklan 3 kohdan toisen ja kolmannen edellytyksen
                                                                             valossa asiaankuuluvat seikat arvioinnin tekemi
                                                                             selle;


title: Asia T-380/12: Kanne 22.8.2012 — Demon International v. SMHV — Big Line Sas di Graziani Lorenzo (DEMON)

text:
               27.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/28

      Kanne 22.8.2012 — Demon International v. SMHV — Big Line Sas di Graziani Lorenzo (DEMON)
      (Asia T-380/12)
      (2012/C 331/53)
      Kannekirjelmän kieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Demon International, LC (Orem, Utah, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja T. Krüger)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

         Vastapuoli valituslautakunnassa: Big Line Sas di Graziani Lorenzo (Thiene (VI), Italia)

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 20.6.2012 asiassa R 1845/2011-4 tekemän päätöksen

                  —

                  velvoittamaan vastaajana olevan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja valitusmenettelyn R 1845/2011-4 kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

         Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Kuviomerkki, joka sisältää sanan ”Demon” luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten — Yhteisön tavaramerkki nro 6 375 398

         Yhteisön tavaramerkin haltija: Big Line Sas di Graziano Lorenzo

         Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Kantaja

         Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perustelut: Kansainvälinen sanamerkki ”DEMON” luokkaan 28 kuuluvia tavaroita varten

         Mitättömyysosaston ratkaisu: Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen osittainen hyväksyminen

         Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hyväksyminen ja mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen hylkääminen

         Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 53 artiklan 1 kohdan a alakohdan rikkominen yhdessä 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa


title: Asia T-27/10: Kanne 27.1.2010 — AC-Treuhand v. komissio

text:
               17.4.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 100/45

         Kanne 27.1.2010 — AC-Treuhand v. komissio
   (Asia T-27/10)
   2010/C 100/70
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: AC-Treuhand AG (Zürich, Sveitsi) (edustajat: asianajajat C. Steinle ja I. Hermeneit)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Komission 11.11.2009 tekemä päätös K(2009) 8682 lopullinen (asia COMP/38589 — Lämpöstabilisaattorit) on kumottava kantajaa koskevilta osin

               —

               toissijaisesti kantajalle edellä mainitun päätöksen 2 artiklan 17 ja 38 kohdassa määrättyjen sakkojen määrää on alennettava

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja riitauttaa asiassa COMP/38589 — Lämpöstabilisaattori — 11.11.2009 tehdyn komission päätöksen K(2009) 8682 lopullinen. Riidanalaisella päätöksellä kantajalle ja muille yrityksille määrättiin sakkoja EY 81 artiklan ja 1.1.1994 lukien ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkomisesta. Kantaja on komission mukaan osallistunut ETA:n alueella joukkoon tinastabilisaattorien sektorilla ja ESBO/esterien sektorilla toteutettuja yhteistoimintajärjestelyjä ja/tai yhdenmukaistettuja menettelytapoja, joilla vahvistettiin hintoja, jaettiin markkinoita vahvistamalla toimituskiintiöt, jaettiin ja osoitettiin asiakkaat sekä vaihdettiin taloudellisesti arkaluonteisia tietoja erityisesti asiakkaista sekä tuotanto- ja toimitusmääristä.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi yhdeksän kanneperustetta.
   Kantaja väittää ensimmäiseksi, että komissio on lähtenyt virheellisesti siitä, että yhteistoimintajärjestely kesti tinastabilisaattorien osalta 21.3.2000 saakka ja ESBO/esterien osalta 26.9.2000 saakka. Kantaja väittää tässä yhteydessä, että yhteistoimintajärjestelyistä luovuttiin jo vuoden 1999 puolivälissä.
   Kantaja väittää toisessa kanneperusteessaan, että komission toimivalta määrätä sakkoa on vanhentunut. Se katsoo, että kymmenen vuoden ehdoton vanhentumisaika oli päättynyt vuoden 1999 puolivälissä. Vanhentumisaika ei myöskään ole ollut pysähdyksissä yhdistetyissä asioissa T-125/03 ja T-253/03, Akzo Nobel Chemicals ja Akcros Chemicals vastaan komissio, käydyn oikeudenkäyntimenettelyn aikana.
   Kolmanneksi kantaja vetoaa EY 81 artiklan rikkomiseen ja laillisuusperiaatteen loukkaamiseen, koska kantajalle ei konsulttiyrityksenä voida määrätä seuraamusta EY 81 artiklan perusteella. Kantaja väittää tähän liittyen, että sen toiminta ei kuulu EY 81 artiklan sanamuodon piiriin, ja että tällainen tulkinta ei ollut tosiseikkojen tapahtuma-aikaan missään tapauksessa ennustettavissa.
   Kantaja vetoaa toissijaisesti neljännen, viidennen ja kuudennen kanneperusteensa yhteydessä komission tekemään virheeseen sakon määrää vahvistettaessa. Se esittää yksityiskohtaisemmin, että kantajalle olisi voitu määrätä ainoastaan symbolinen sakko, koska tulkinta, jonka mukaan myös konsulttiyritykset kuuluvat EY 81 artiklan soveltamisalan piiriin, ei ollut ennustettavissa tosiseikkojen tapahtuma-aikaan. Lisäksi asiassa on rikottu sakoista annettuja suuntaviivoja (1), koska sakkoa ei olisi saanut vahvistaa kiinteämääräisenä vaan se olisi pitänyt laskea niiden palkkioiden perusteella, jotka kantaja oli saanut suorittamistaan palveluista. Tämän lisäksi komissio on sen vuoksi, että kyse oli vain yhdestä kilpailusääntöjen rikkomisesta, rikkonut asetuksen (EY) N:o 1/2003 (2) 23 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa säädettyä kymmenen prosentin rajaa. Kantaja väittää tässä yhteydessä myös, että määrätyt sakot vaarantavat sen olemassaolon eivätkä ne ole kyseisen ylärajan tarkoituksen ja tavoitteen mukaisia.
   Kantaja vetoaa kolmen viimeisen kanneperusteensa yhteydessä menettelyvirheeseen. Se väittää, että komissio on rikkonut menettelyn kohtuullista kestoa koskevaa periaatetta (seitsemäs kanneperuste), että kantajalle on ilmoitettu myöhässä sitä vastaan aloitetusta tutkimusmenettelystä (kahdeksas kanneperuste) ja että riidanalaista päätöstä ei ole annettu kantajalle tiedoksi sääntöjenmukaisesti (yhdeksäs kanneperuste).

      (1)  Asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennasta annetut suuntaviivat (EUVL 2006, C 210, s. 2).

      (2)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL L 1, s. 1).


               20.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 327/1

         (2008/C 327/01)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 313, 6.12.2008

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 301, 22.11.2008

      EUVL C 285, 8.11.2008

      EUVL C 272, 25.10.2008

      EUVL C 260, 11.10.2008

      EUVL C 247, 27.9.2008

      EUVL C 236, 13.9.2008

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 7 päivänä kesäkuuta 2005, asiassa T-303/03, Lidl Stiftung & Co. KG vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Sanamerkkityyppistä tavaramerkkiä Salvita koskeva rekisteröintihakemus — Aiempi kansallinen sanamerkkityyppinen tavaramerkki SOLEVITA — Todisteet aiemman kansallisen tavaramerkin käytöstä — Väitteen hylkääminen)

text:
               6.8.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 193/25

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   7 päivänä kesäkuuta 2005,
   asiassa T-303/03, Lidl Stiftung & Co. KG vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Sanamerkkityyppistä tavaramerkkiä Salvita koskeva rekisteröintihakemus - Aiempi kansallinen sanamerkkityyppinen tavaramerkki SOLEVITA - Todisteet aiemman kansallisen tavaramerkin käytöstä - Väitteen hylkääminen)
   (2005/C 193/41)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa T-303/03, Lidl Stiftung & Co. KG, kotipaikka Neckarsulm (Saksa), edustajanaan asianajaja P. Gross, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), asiamiehinään U. Pfleghar ja G. Schneider, jossa toisena asianosaisena SMHV:n valituslautakunnassa oli ja väliintulijana ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa on REWE-Zentral AG, kotipaikka Köln (Saksa), edustajanaan aluksi asianajaja Kinkeldey, sittemmin Kinkeldey ja asianajaja C. Schmitt, jossa asiassa kantaja on nostanut kanteen SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 30.6.2003 tekemästä päätöksestä (asia R 408/2002 1), joka koskee kansallisen tavaramerkin SOLEVITA haltijan väitettä, joka kohdistuu sanamerkin Salvita rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi vastaan, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Vilaras sekä tuomarit F. Dehousse ja D. Šváby, kirjaaja: H. Jung, on 7.6.2005 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 275, 15.11.2003.


title: Asia T-244/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.10.2010 — Accenture Global Services v. SMHV — Silver Creek Properties (acsensa) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin acsensa rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat yhteisön tavaramerkeiksi ja kansallisiksi tavaramerkeiksi rekisteröidyt sanamerkit ja kuviomerkit ACCENTURE ja accenture — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaaran puuttuminen — Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen N:o 40/94 73 artikla (josta on tullut asetuksen N:o 207/2009 75 artikla))

text:
               20.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 317/30

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.10.2010 — Accenture Global Services v. SMHV — Silver Creek Properties (acsensa)
   (Asia T-244/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin acsensa rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat yhteisön tavaramerkeiksi ja kansallisiksi tavaramerkeiksi rekisteröidyt sanamerkit ja kuviomerkit ACCENTURE ja accenture - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaran puuttuminen - Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) - Perusteluvelvollisuus - Asetuksen N:o 40/94 73 artikla (josta on tullut asetuksen N:o 207/2009 75 artikla))
   2010/C 317/55
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Accenture Global Services GmbH (Schaffhausen, Sveitsi) (edustaja: asianajaja R. Niebel)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: O. Mondéjar Ortuño)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Silver Creek Properties SA (Panama, Panama)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 20.3.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 802/2008-2), joka koskee Accenture Global Services GmbH:n ja Silver Creek Properties SA:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Accenture Global Services GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 193, 15.8.2009.


title: Asia T-744/15: Kanne 21.12.2015 – Puro v. SMHV (smartline)

text:
               29.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 78/23

         Kanne 21.12.2015 – Puro v. SMHV (smartline)
   (Asia T-744/15)
   (2016/C 078/34)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Puro Italian Style Spa (Puro SpA) (Modena, Italia) (edustaja: asianajaja F. Terrano)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan smartline – Rekisteröintihakemus nro 12 574 802

      Riidanalainen päätös: SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 7.10.2015 asiassa R 2258/2014-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-600/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.1.2014 — Schuhhaus Dielmann v. SMHV — Carrera (Carrera panamericana) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Euroopan yhteisön nimeävä kansainvälinen rekisteröinti Carrera panamericana — Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki CARRERA — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla)

text:
               8.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 71/17

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.1.2014 — Schuhhaus Dielmann v. SMHV — Carrera (Carrera panamericana)
      (Asia T-600/11) (1)

      (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Euroopan yhteisön nimeävä kansainvälinen rekisteröinti Carrera panamericana - Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki CARRERA - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Perusteluvelvollisuus - Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla)
      (2014/C 71/29)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Schuhhaus Dielmann GmbH & Co. KG (Darmstadt, Saksa) (edustaja: asianajaja W. Göpfert)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asimies: P. Bullock)

         Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Carrera SpA (Caldiero, Italia)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Valitus SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 15.9.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 1989/2010-1), joka koskee Carrera SpA:n ja Schuhhaus Dielmann GmbH & Co. KG:n välistä väitemenettelyä

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Schuhhaus Dielmann GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 32, 4.2.2012.


title: Yhdistetyt asiat C-410/08–C-412/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 17.12.2009 (Finanzgericht Baden-Württembergin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Swiss Caps AG v. Hauptzollamt Singen (Yhteinen tullitariffi — Yhdistetty nimikkeistö — Tariffiluokittelu — Nimikkeet 1515, 1517, 2106 ja 3004 — Gelatiinikapselit — Kala-, vehnänalkio- ja mustakuminaöljyt — Pakkauspäällyksien ja pakkausaineiden käsite)

text:
               27.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 17.12.2009 (Finanzgericht Baden-Württembergin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Swiss Caps AG v. Hauptzollamt Singen
   (Yhdistetyt asiat C-410/08–C-412/08) (1)

   (Yhteinen tullitariffi - Yhdistetty nimikkeistö - Tariffiluokittelu - Nimikkeet 1515, 1517, 2106 ja 3004 - Gelatiinikapselit - Kala-, vehnänalkio- ja mustakuminaöljyt - Pakkauspäällyksien ja pakkausaineiden käsite)
   2010/C 51/14
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Swiss Caps AG

      Vastaaja: Hauptzollamt Singen

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Finanzgericht Baden-Württemberg (Saksa) — Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (EYVL L 256, s. 1) liitteen I tulkinta — Nimikkeet 1517 (Margariini; syötävät seokset ja valmisteet, jotka on valmistettu eläin- tai kasvirasvoista tai -öljyistä tai tämän ryhmän eri rasvojen tai öljyjen jakeista, muut kuin nimikkeen 1516 syötävät rasvat ja öljyt sekä niiden jakeet) ja 2106 (Muualle kuulumattomat elintarvikevalmisteet) — Liitteen I ensimmäisen osan ensimmäisen luvun A kohdan 5 säännön b alakohta — Sellaisen valmisteen luokitteleminen, joka sisältää tiivistettyä kalaöljyä, johon on lisätty E-vitamiinia ja joka sisältyy liivatteesta, glyserolista ja vedestä valmistettuun kapseliin — Pakkausaineen tai pakkauspäällyksen käsite

      Tuomiolauselma

   Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteeseen I, sellaisena kuin se on muutettuna 13.10.2000 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2388/2000, sisältyvää yhdistettyä nimikkeistöä on tulkittava siten, että

               —

               ravintolisiksi tarkoitetut elintarvikevalmisteet, jotka ovat sellaisten kapseleiden muodossa, joiden sisällä on 600 mg kylmäpuristettua, tiivistettyä kalaöljyä ja 22,8 mg E-vitamiinitiivistettä ja joiden kuori koostuu 212,8 mg:sta liivatetta, 77,7 mg:sta glyserolia ja 159,6 mg:sta puhdistettua vettä

               —

               ravintolisiksi tarkoitetut elintarvikevalmisteet, jotka ovat sellaisten kapseleiden muodossa, joiden sisällä on 580 mg vehnänalkioöljyä ja joiden kuori koostuu 250 mg:sta tärkkelysrakeita

               —

               ravintolisiksi tarkoitetut elintarvikevalmisteet, jotka ovat sellaisten kapseleiden muodossa, joiden sisällä on 500 mg kylmäpuristettua mustakuminaöljyä, 38,7 mg soijaöljyä, 18,8 mg E-vitamiinia, 16 mg voirasvaa, 10 mg lesitiiniä, 8,2 mg vahaa, 8 mg kalsiumpantotenaattia, 0,2 mg foolihappoa ja 0,11 mg biotiinia ja joiden kuori koostuu 313,97 mg:sta liivateliuosta (47,3 % liivatetta, 17,2 % glyseriiniä ja 35,5 % vettä), 4,30 mg:sta tahnaa, joka koostuu 50-prosenttisesti titaanidioksidista ja 50-prosenttisesti glyseriinistä, ja 1,73 mg:sta tahnaa, joka koostuu 25-prosenttisesti kinoliininkeltaisesta ja 75 prosenttisesti glyseriinistä,

         kuuluvat yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 2106.

      (1)  EUVL C 313, 6.12.2008.

      EUVL C 327, 20.12.2008.


title: Asia T-355/08 P: Valitus, jonka Chantal de Fays on tehnyt 26.8.2008 virkamiestuomioistuimen asiassa F-97/07, Chantal de Fays v. komissio, 17.6.2008 antamasta tuomiosta

text:
               8.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 285/48

         Valitus, jonka Chantal de Fays on tehnyt 26.8.2008 virkamiestuomioistuimen asiassa F-97/07, Chantal de Fays v. komissio, 17.6.2008 antamasta tuomiosta
   (Asia T-355/08 P)
   (2008/C 285/87)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: Chantal de Fays (Bereldange, Luxemburg) (edustaja: asianajaja F. Moyse)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               valitus on otettava tutkittavaksi

               —

               valituksenalainen tuomio on kumottava

               —

               päätöksen kumoamista koskevat vaatimukset, jotka kantaja esitti Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa, on hyväksyttävä

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan molemmissa oikeusasteissa aiheutuneet kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja vaatii valituksessaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan virkamiestuomioistuimen 17.6.2008 asiassa F-97/07 antaman tuomion, jolla virkamiestuomioistuin hylkäsi valittajan kanteen nimittävän viranomaisen 21.11.2006 tekemästä, henkilöstösääntöjen 60 artiklan soveltamista koskevasta päätöksestä.
   Valittaja vetoaa valituksensa tueksi seuraaviin oikeudellisiin perusteisiin:
   Valittaja katsoo ensinnäkin, että virkamiestuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen määrittäessään sellaisen 21.11.2006 tehdyn päätöksen ajallista ulottuvuutta, jolla hallintoviranomainen on yhtäältä todennut, että valittaja oli luvatta poissa töistä 19.10.2006 alkaen, ja toisaalta pidättänyt valittajalta tämän palkan koko siltä ajalta, jota vuosiloma ei riittänyt kattamaan. Valittaja nimittäin esittää, että virkamiestuomioistuin katsoi, että riidanalaisen päätöksen vaikutukset ulottuvat ainoastaan ajanjaksolle 19.10.2006–13.12.2006, eli siihen saakka, kun viranomainen sai lääkärintodistuksen, joka oikeutti valittajan poissaolon, vaikka todellisuudessa kyseisen päätöksen vaikutukset ovat jatkuneet tähän saakka. Tämä oikeudellinen virhe on kantajan mukaan aiheutunut tosiseikkoja koskevasta oikeudellisesti virheellisestä arvioinnista, jonka paikkansapitämättömyys ilmenee valittajan mukaan oikeudenkäyntiasiakirjoista.
   Toiseksi valittaja toteaa, että se, että virkamiestuomioistuin on perustellut sen, että kantajan palkan pidättämistä jatkettiin, implisiittisen päätöksen olemassaololla, merkitsee oikeudellista virhettä, joka perustuu henkilöstösääntöjen 25 artiklan toisen kohdan, 59 artiklan 1 kohdan ja 60 artiklan rikkomista ja sellaisten komission sisäisten sääntöjen rikkomista, jotka koskevat nimittävälle viranomaiselle annettujen valtuuksien harjoittamista, sekä puolustautumisoikeuksien loukkaamista.


title: Asia C-103/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 4.3.2013 — Snezhana Somova v. Glaven direktor na Stolichno upravlenie ”Sotsialno osiguryavane”

text:
               4.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 4.3.2013 — Snezhana Somova v. Glaven direktor na Stolichno upravlenie ”Sotsialno osiguryavane”
   (Asia C-103/13)
   2013/C 129/18
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen sad Sofia-grad

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Snezhana Somova

      Vastaaja: Glaven direktor na Stolichno upravlenie ”Sotsialno osiguryavane”

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko SEUT 48 artiklan ensimmäistä kohtaa ja SEUT 49 artiklan ensimmäistä ja toista kohtaa tulkittava pääasian olosuhteissa siten, etteivät ne ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion kansalliselle säännökselle eli sosiaalivakuutuslain (Kodeks na sotsialno osiguryavane) 94 §:n 1 momentille, jossa edellytetään vakuutuksen päättymistä perusteena vanhuuseläkkeen myöntämiselle jäsenvaltion kansalaiselle, joka toimii eläkkeen hakemisajankohtana itsenäisenä ammatinharjoittajana toisessa jäsenvaltiossa ja kuuluu sosiaaliturvajärjestelmän soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (1) soveltamisalaan?

               2)

               Onko asetuksen N:o 1408/71 94 artiklan 2 kohtaa, luettuna yhdessä SEUT 48 artiklan ensimmäisen kohdan a alakohdan kanssa, tulkittava siten, että siinä sallitaan poikkeaminen vakuutuskausien yhteenlaskemista koskevasta säännöstä sellaisten vakuutuskausien osalta, jotka ovat täyttyneet toisessa jäsenvaltiossa ennen kuin asetusta alettiin soveltaa siinä jäsenvaltiossa, jossa eläkehakemus tehtiin, siten, että mainitussa kansallisessa säännöksessä annetaan vakuutetulle oikeus valita, ilmoittaako hän kyseiset vakuutuskaudet yhteenlaskemista varten, ja arvioida yhteenlaskennan tarpeellisuutta, jos vakuutuskausi, joka on täyttynyt pelkästään sen jäsenvaltion oikeuden mukaan, jossa hakemus tehdään, ei riitä eläkeoikeuden saamiseen ja jos eläkkeeseen oikeuttava vakuutuskausi voidaan saavuttaa ainoastaan maksamalla vakuutusmaksuja?
               Onko näissä olosuhteissa SEUT 48 artiklan ensimmäisen kohdan a alakohdan nojalla sallittua, että luopuminen asetuksen N:o 1408/71 vakuutuskausien yhteenlaskemista koskevan 46 artiklan 2 kohdan soveltamisesta sen jälkeen, kun asetusta N:o 1408/71 on alettu soveltaa, on vakuutetun harkintavallassa siten, ettei tämä ilmoita eläkehakemuksessaan toisessa jäsenvaltiossa täyttyneitä vakuutuskausia?

               3)

               Onko asetuksen N:o 1408/71 12 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että siinä sallitaan vakuutuskausien tunnustaminen vakuutusmaksujen maksamisen perusteella, kuten Bulgarian lainsäädännössä säädetään sosiaalivakuutuslain [siirtymä- ja loppusäännösten] 9 §:n 3 momentissa, jos tällä tavoin tunnustetut vakuutuskaudet ovat päällekkäisiä toisen jäsenvaltion oikeuden mukaan täyttyneiden vakuutuskausien kanssa, kuten pääasian olosuhteissa?

               4)

               Onko asetuksen N:o 1408/71 12 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että siinä sallitaan se, että jäsenvaltio keskeyttää etuuksien maksamisen ja edellyttää kaikkien kyseisen jäsenvaltion kansalaiselle kansallisen oikeuden mukaan myönnetyn vanhuuseläkkeen mukaisesti maksettujen etuuksien palauttamista, jos asetuksessa säädetyt edellytykset olivat olemassa ainoastaan eläkkeen myöntämishetkellä ja jos vakuutuskausi tunnustettiin kansallisen oikeuden mukaan vakuutusmaksujen maksamisen perusteella niiden pelkästään kansalliseen lainsäädäntöön pohjautuvien perustelujen nojalla, joiden mukaan kyseisen henkilön vakuutus toisessa jäsenvaltiossa ei ollut päättynyt eläkkeen myöntämishetkellä, ottamatta huomioon vakuutuskausia, jotka olivat täyttyneet toisessa jäsenvaltiossa eläkkeen myöntämisajankohtaan mennessä, ja seikkoja, joiden perusteella eläke olisi pitänyt määrittää erisuuruiseksi?
               Jos maksettujen eläke-etuuksien palauttaminen on sallittua, seuraako siinä tapauksessa unionin oikeuteen sisältyvistä vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteesta, että etuuksien saajan on maksettava myös korkoa, jos jäsenvaltion lainsäädännössä ei säädetä korkojen maksamisesta kansainvälisen sopimuksen perusteella myönnetyn eläkkeen palauttamisen yhteydessä?

      (1)  EYVL L 149, s. 2.


title: Asia T-587/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.3.2013 — Fresh Del Monte Produce v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Banaanimarkkinat — Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan rikkominen — Tietojenvaihtojärjestelmä — Kilpailua rajoittavan yhdenmukaistetun menettelytavan käsite — Yhdenmukaistamisen ja yritysten toiminnan markkinoilla välinen syy-seuraus-suhde — Yhtenä kokonaisuutena pidettävä kilpailusääntöjen rikkominen — Rikkomisen syyksiluettavuus — Puolustautumisoikeudet — Sakot — Rikkomisen vakavuus — Yhteistyö — Lieventävät seikat)

text:
               27.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 123/15

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.3.2013 — Fresh Del Monte Produce v. komissio
   (Asia T-587/08) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Banaanimarkkinat - Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan rikkominen - Tietojenvaihtojärjestelmä - Kilpailua rajoittavan yhdenmukaistetun menettelytavan käsite - Yhdenmukaistamisen ja yritysten toiminnan markkinoilla välinen syy-seuraus-suhde - Yhtenä kokonaisuutena pidettävä kilpailusääntöjen rikkominen - Rikkomisen syyksiluettavuus - Puolustautumisoikeudet - Sakot - Rikkomisen vakavuus - Yhteistyö - Lieventävät seikat)
   2013/C 123/24
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Fresh Del Monte Produce, Inc. (George Town, Caymansaaret (Britannian merentakainen alue)) (edustajat: aluksi asianajaja B. Meyring ja solicitor E. Verghese, sitten B. Meyring,)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi M. Kellerbauer, A. Biolan ja X. Lewis, sitten M. Kellerbauer, A. Biolan ja P. Van Nuffel)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (Hampuri, Saksa) (edustajat: asianajaja A. Rinne, solicitor C. Humpe, solicitor S. Kon ja C. Vajda, QC)

      Oikeudenkäynnin kohde

   EY 81 artiklan soveltamismenettelystä 15.10.2008 tehdyn komission päätöksen K(2008) 5955 lopullinen (asia COMP/39.188 — Banaanit) kumoamisvaatimus ja toissijaisesti sakon määrän alentamisvaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               EY 81 artiklan soveltamismenettelystä 15.10.2008 tehdyn komission päätöksen K(2008) 5955 lopullinen (asia COMP/39.188 — Banaanit) 2 artiklan c alakohdan nojalla määrätyn sakon määräksi vahvistetaan 8,82 miljoonaa euroa.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Fresh Del Monte Produce, Inc. vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja kolmesta neljäsosasta Euroopan komission oikeudenkäyntikuluja. Euroopan komissio vastaa yhdestä neljäsosasta omia oikeudenkäyntikulujaan.

               4)

               Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 44, 21.2.2009.