title: Asia C-27/18: Kanne 16.1.2018 – Euroopan komissio v. Bulgarian tasavalta

text:
               5.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 83/17

         Kanne 16.1.2018 – Euroopan komissio v. Bulgarian tasavalta
   (Asia C-27/18)
   (2018/C 083/24)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Samnadda, Y. Marinova ja G. von Rintelen)

      Vastaaja: Bulgarian tasavalta

      Vaatimukset

   Unionin tuomioistuimen on

               —

               todettava, että Bulgarian tasavalta ei ole noudattanut tekijänoikeuden ja lähioikeuksien kollektiivisesta hallinnoinnista sekä usean valtion alueen kattavasta musiikkiteosten oikeuksien lisensioinnista verkkokäyttöä varten sisämarkkinoilla 26.2.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/26/EU (1) 43 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut 10.4.2016 mennessä mainitun direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, tai joka tapauksessa koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

               —

               velvoitettava Bulgarian tasavalta sen johdosta, että se ei ole täyttänyt velvoitettaan ilmoittaa komissiolle direktiivin 2014/26/EU täytäntöönpanotoimenpiteistä, maksamaan SEUT 260 artiklan 3 kohdan nojalla uhkasakkoa 19 121,60 euroa päivältä tuomion julistamispäivästä lähtien

               —

               velvoitettava Bulgarian tasavalta korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin 2014/26/EU 43 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on saatettava direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 10.4.2016 ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Koska Bulgarian tasavalta ei ole ilmoittanut kansallisista täytäntöönpanotoimenpiteistä, komissio on päättänyt nostaa kanteen unionin tuomioistuimessa.
   Komissio vaatii kanteessaan, että Bulgarian tasavalta velvoitetaan maksamaan uhkasakkoa 19 121,60 euroa päivältä. Uhkasakon määrän laskemisessa on otettu huomioon rikkomisen vakavuus ja kesto sekä varoittava vaikutus kyseisen jäsenvaltion maksukykyyn nähden.

      (1)  EUVL 2014, L 84, s. 72.


title: Asia C-704/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nejvyšší správní soud (Tšekki) on esittänyt 15.12.2017 – D. H. v. Ministerstvo vnitra

text:
               5.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 83/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nejvyšší správní soud (Tšekki) on esittänyt 15.12.2017 – D. H. v. Ministerstvo vnitra
   (Asia C-704/17)
   (2018/C 083/18)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Nejvyšší správní soud

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: D. H.

      Vastapuoli: Ministerstvo vnitra

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/33/EU (1) 9 artiklaa, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 6 ja 47 artiklan kanssa, tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, joka estää Nejvyšší správní soudia tutkimasta tuomioistuinratkaisujen laillisuutta ulkomaan kansalaisen säilöönottoa koskevassa asiassa sen jälkeen, kun ulkomaan kansalainen on vapautettu säilöstä?

      (1)  EUVL 2013, L 180, s. 96.


title: Asia C-415/16: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 8.12.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Judicial da Comarca do Porto – Portugali) – David Fernando Leal da Fonseca v. Varzim Sol – Turismo, Jogo e Animação, SA

text:
               5.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 83/18

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 8.12.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Judicial da Comarca do Porto – Portugali) – David Fernando Leal da Fonseca v. Varzim Sol – Turismo, Jogo e Animação, SA
   (Asia C-415/16) (1)

   (2018/C 083/25)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 392, 24.10.2016.


title: Asia C-277/17: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 15.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Amtsgericht Hannover – Saksa) – Heinz-Gerhard Albrecht v. TUIfly GmbH

text:
               5.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 83/18

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 15.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Amtsgericht Hannover – Saksa) – Heinz-Gerhard Albrecht v. TUIfly GmbH
   (Asia C-277/17) (1)

   (2018/C 083/27)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 239, 24.7.2017.


title: Asia T-869/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.1.2018 – Wenger v. EUIPO – Swissgear (SWISSGEAR) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-sanamerkki SWISSGEAR — Ehdottomat hylkäysperusteet — Erottamiskyvyn puuttuminen — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta) — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 76 artikla (joista on tullut asetuksen 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 95 artikla))

text:
               5.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 83/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.1.2018 – Wenger v. EUIPO – Swissgear (SWISSGEAR)
   (Asia T-869/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-sanamerkki SWISSGEAR - Ehdottomat hylkäysperusteet - Erottamiskyvyn puuttuminen - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta) - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 76 artikla (joista on tullut asetuksen 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 95 artikla)))
   (2018/C 083/31)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Wenger SA (Delémont, Sveitsi) (edustajat: asianajajat K. Ikas ja A. Sulovsky)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: J. Ivanauskas)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Swissgear Sàrl (Baar, Sveitsi) (edustaja: asianajaja J. Hacke)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 20.9.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 2098/2015-5), joka koskee osapuolten Swissgear ja Wenger välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Wenger SA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ja Swissgear Sàrl:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 38, 6.2.2017.


title: Asia C-716/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Østre Landsret (Tanska) on esittänyt 22.12.2017 – A

text:
               5.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 83/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Østre Landsret (Tanska) on esittänyt 22.12.2017 – A
   (Asia C-716/17)
   (2018/C 083/20)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Østre Landsret

      Pääasian asianosainen

      Hakija: A

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko SEUT 45 artikla, sellaisena kuin unionin tuomioistuin sitä tulkitsee 8.11.2012 antamassaan tuomiossa Radziejewski (C-461/11), (1) esteenä Tanskassa sovelletun kaltaiselle toimivaltaista tuomioistuinta koskevalle säännölle, jonka tarkoituksena on varmistaa, että velkajärjestelyasiaa käsittelevä tuomioistuin on tietoinen siitä erityisestä sosiaalis-taloudellisesta tilanteesta, jossa velallinen ja hänen perheensä ovat ja jossa heidän voidaan olettaa tulevaisuudessakin olevan, ja voi ottaa sen huomioon arvioinnissaan ja että tämä arviointi voidaan suorittaa ennalta määritellyillä perusteilla, joissa vahvistetaan velkajärjestelyssä hyväksyttävänä pidettävä vaatimaton elintaso?

         Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan, ettei kyseistä rajoitusta voida pitää perusteltuna, unionin tuomioistuinta pyydetään vastaamaan seuraavaan kysymykseen:

               2)

               Onko SEUT 45 artiklaa tulkittava siten, että sillä on välitön oikeusvaikutus myös käsiteltävän kaltaisessa tilanteessa yksityisten välillä, minkä seurauksena yksityisten velkojien on suostuttava vähentämään saatavia, jotka sillä on toiseen valtioon asumaan muuttaneelta velalliselta, tai luopumaan niistä kokonaan?

      (1)  EU:C:2012:704


title: Asia T-862/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.1.2018 – fritz-kulturgüter v. EUIPO – Sumol + Compal Marcas (fritz-wasser)

text:
               5.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 83/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.1.2018 – fritz-kulturgüter v. EUIPO – Sumol + Compal Marcas (fritz-wasser)
   (Asia T-862/16) (1)

   (2018/C 083/35)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Kahdeksannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 38, 6.2.2017.


title: Asia C-463/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 18.1.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – Stadion Amsterdam CV v. Staatssecretaris van Financiën (Ennakkoratkaisupyyntö — Verotus — Arvonlisävero — Direktiivi 77/388/ETY — 12 artiklan 3 kohdan a alakohdan kolmas alakohta — Alennettu arvonlisäveroverokanta — Liitteessä H oleva 7 ryhmä — Yksi ainoa suoritus, joka muodostuu kahdesta erillisestä osatekijästä — Alennetun arvonlisäverokannan soveltaminen valikoivasti toiseen näistä osatekijöistä — ”World of Ajax” -niminen tutustumiskierros — Vierailu AFC Ajaxin museossa)

text:
               5.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 83/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 18.1.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – Stadion Amsterdam CV v. Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-463/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Arvonlisävero - Direktiivi 77/388/ETY - 12 artiklan 3 kohdan a alakohdan kolmas alakohta - Alennettu arvonlisäveroverokanta - Liitteessä H oleva 7 ryhmä - Yksi ainoa suoritus, joka muodostuu kahdesta erillisestä osatekijästä - Alennetun arvonlisäverokannan soveltaminen valikoivasti toiseen näistä osatekijöistä - ”World of Ajax” -niminen tutustumiskierros - Vierailu AFC Ajaxin museossa))
   (2018/C 083/05)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Stadion Amsterdam CV

      Vastapuoli: Staatssecretaris van Financiën

      Tuomiolauselma

   Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17.5.1977 annettua kuudetta neuvoston direktiiviä 77/388/ETY on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisesta yhdestä ainoasta suorituksesta, joka muodostuu kahdesta erillisestä osatekijästä, joista toinen on pääasiallinen ja toinen liitännäinen ja joihin sovellettaisiin eri arvonlisäverokantoja, jos ne tarjottaisiin erillisinä palveluina, on kannettava vero tähän yhteen ainoaan suoritukseen sovellettavan, sen pääasiallisen osatekijän perusteella määritettävän yhden ainoan arvonlisäverokannan mukaan, ja näin on myös silloin, kun kuluttajan tästä suorituksesta maksaman kokonaishinnan muodostavien molempien osatekijöiden hinta voidaan yksilöidä.

      (1)  EUVL C 410, 7.11.2016.


title: Asia C-570/17 P: Valitus, jonka Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH on tehnyt 25.9.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-432/16, Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik v. EUIPO, 19.7.2017 antamasta tuomiosta

text:
               12.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/2

         Valitus, jonka Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH on tehnyt 25.9.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-432/16, Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik v. EUIPO, 19.7.2017 antamasta tuomiosta
   (Asia C-570/17 P)
   (2018/C 094/03)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH (edustaja: A. Lingenfelser, Rechtsanwalt)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)
   Euroopan unionin tuomioistuin (kymmenes jaosto) on 16.1.2018 antamallaan määräyksellä hylännyt valituksen ja määrännyt valittajan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.


title: Asia T-24/18: Kanne 20.1.2018 – adidas International Trading ym. v. komissio

text:
               12.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/32

         Kanne 20.1.2018 – adidas International Trading ym. v. komissio
   (Asia T-24/18)
   (2018/C 094/43)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: adidas International Trading BV (Amsterdam, Alankomaat), Gabor Footwear GmbH (Rosenheim, Saksa), Gabor Shoes AG (Rosenheim), HR Online GmbH (Osnabrück, Saksa), Nike European Operations Netherlands BV (Hilversum, Alankomaat), Timberland Europe BV (Almelo, Alankomaat), Wolverine Europe BV (Amsterdam), Wolverine Europe Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat E. Vermulst ja J. Cornelis)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin ottamisesta uudelleen käyttöön tiettyjen Kiinan kansantasavallasta ja Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka on valmistanut Dongguan Luzhou Shoes Co. Ltd, Dongguan Shingtak Shoes Co. Ltd, Guangzhou Dragon Shoes Co. Ltd, Guangzhou Evervan Footwear Co. Ltd, Guangzhou Guangda Shoes Co. Ltd, Long Son Joint Stock Company ja Zhaoqing Li Da Shoes Co. Ltd, ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta sekä unionin tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-659/13 ja C-34/14 antaman tuomion täytäntöön panemisesta 31.10.2017 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/1982 (EUVL 2017 L 285, s. 14)

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat vetoavat kanteensa tueksi viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan Euroopan komissiolla ei ollut oikeudellista toimivaltaa antaa riidanalaista asetusta.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan päätetyn jalkineita koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittaminen uudelleen ja polkumyyntitullien käyttöön ottaminen uudelleen taannehtivasti riidanalaisella asetuksella:

                           (i)

                           ei perustu asianmukaiseen oikeusperustaan, perustuu ilmeiseen virheeseen SEUT 266 artiklan ja perusasetuksen (1) soveltamisessa ja on perusasetuksen 9 artiklan 4 kohdan vastaista

                           (ii)

                           ei sovi yhteen luottamuksensuojan periaatteen, oikeusvarmuusperiaatteen ja taannehtivuuskiellon periaatteen kanssa kantajien osalta ja

                           (iii)

                           perustuu SEUT 266 artiklan virheelliseen tulkintaan ja Euroopan komission harkintavallan väärinkäyttöön ja on SEUT 5 artiklan 4 kohdan vastaista.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan polkumyyntitullien käyttöön ottaminen uudelleen taannehtivasti kantajien tavarantoimittajiin nähden, mikä estää kantajien maksujen suorittamisen, loukkaa syrjimättömyysperiaatetta.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan Euroopan komissio käytti väärin harkintavaltaansa arvioidessaan markkinataloutta ja kantajien tavarantoimittajien yksilöllistä kohtelua koskevia hakemuksia asettaessaan taannehtivaa polkumyyntitullia ja loukkasi syrjimättömyysperiaatetta.

               5)

               Viides kanneperuste, jonka mukaan Euroopan komissio ei noudattanut perusasetuksen 20 artiklan 5 kohdan sisältämää velvoitetta eikä SEUT 296 artiklassa asetettua perusteluvelvollisuutta.

      (1)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan unionin jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 8.6.2016 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/1036 (EUVL 2016, L 176, s. 21).


title: Asia C-713/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Itävalta) on esittänyt 21.12.2017 – Ahmad Shah Ayubi v. Bezirkshauptmannschaft Linz-Land

text:
               9.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 123/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Itävalta) on esittänyt 21.12.2017 – Ahmad Shah Ayubi v. Bezirkshauptmannschaft Linz-Land
   (Asia C-713/17)
   (2018/C 123/11)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Ahmad Shah Ayubi

      Vastapuoli: Bezirkshauptmannschaft Linz-Land

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 2011/95/EU (1) 29 artiklaa, jossa vahvistetaan jäsenvaltion velvollisuus varmistaa, että kansainvälistä suojelua saaville henkilöille myönnetään tarvittava sosiaalihuolto (suojelun myöntäneessä jäsenvaltiossa) samoin edellytyksin kuin jäsenvaltion omille kansalaisille, tulkittava siten, että se täyttää unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä kehitellyt välittömän sovellettavuuden kriteerit?

               2)

               Onko direktiivin 2011/95/EU 29 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännökselle, jossa myönnetään vain pysyvästi oleskeleville turvapaikkaan oikeutetuille sosiaalihuolto tarveharkintaisen vähimmäisturvan muodossa täysimääräisesti ja siten samassa mitassa kuin jäsenvaltion kansalaisille mutta jossa kuitenkin säädetään tarveharkintaisen vähimmäisturvan mukaisten sosiaalihuoltoetuuksien leikkaamisesta sellaisten turvapaikkaan oikeutettujen osalta, joille on myönnetty vain määräaikainen oleskelulupa, ja jossa rinnastetaan nämä siten sosiaalihuollon määrän osalta toissijaista suojelua saaviin?

      (1)  Vaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi, pakolaisten ja henkilöiden, jotka voivat saada toissijaista suojelua, yhdenmukaiselle asemalle sekä myönnetyn suojelun sisällölle 13.12.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/95/EU (EUVL 2011, L 337, s. 9).


201805250641897342018/C 200/355542015TC20020180611FI01FIINFO_JUDICIAL20180425292911Yhdistetyt asiat T-554/15 ja T-555/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.4.2018 – Unkari v. komissio (Valtiontuki — Tupakkateollisuusyrityksiltä perittävästä terveysmaksusta vuonna 2014 annetun Unkarin lain nro XCIV nojalla myönnetyt tuet — Elintarvikeketjusta ja sen virallisesta valvonnasta vuonna 2008 annettuun lakiin vuonna 2014 tehtyyn muutokseen perustuvat tuet — Vuosittaisesta liikevaihdosta progressiivisen verokannan mukaan kannettavat verot — Päätös aloittaa SEUT 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely — Samanaikainen keskeyttämispäätös — Kumoamiskanne — Keskeyttämispäätöksen erotettavuus — Oikeussuojan tarve — Tutkittavaksi ottaminen — Perusteluvelvollisuus — Oikeasuhteisuus — Yhdenvertainen kohtelu — Puolustautumisoikeudet — Vilpittömän yhteistyön periaate — Asetuksen (EY) N:o 659/1999 11 artiklan 1 kohta)
 ---documentbreak--- C2002018FI2910120180425FI0035291291Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.4.2018 – Unkari v. komissio
   (Yhdistetyt asiat T-554/15 ja T-555/15) (
         1
      )
   ”(Valtiontuki — Tupakkateollisuusyrityksiltä perittävästä terveysmaksusta vuonna 2014 annetun Unkarin lain nro XCIV nojalla myönnetyt tuet — Elintarvikeketjusta ja sen virallisesta valvonnasta vuonna 2008 annettuun lakiin vuonna 2014 tehtyyn muutokseen perustuvat tuet — Vuosittaisesta liikevaihdosta progressiivisen verokannan mukaan kannettavat verot — Päätös aloittaa SEUT 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely — Samanaikainen keskeyttämispäätös — Kumoamiskanne — Keskeyttämispäätöksen erotettavuus — Oikeussuojan tarve — Tutkittavaksi ottaminen — Perusteluvelvollisuus — Oikeasuhteisuus — Yhdenvertainen kohtelu — Puolustautumisoikeudet — Vilpittömän yhteistyön periaate — Asetuksen (EY) N:o 659/1999 11 artiklan 1 kohta)”2018/C 200/35Oikeudenkäyntikieli: unkari
      Asianosaiset

      Kantaja: Unkari (asiamiehet: M. Fehér ja G. Koós)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Flynn, P.-J. Loewenthal ja K. Talabér-Ritz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jolla vaaditaan kumoamaan osittain yhtäältä valtiontuesta SA.41187 (2015/NN) – Unkari – Tupakkateollisuusyrityksiltä perittävä terveysmaksu (EUVL 2015, C 277, s. 24) – 15.7.2015 annettu komission päätös C(2015) 4805 final ja toisaalta valtiontuesta SA.40018 (2015/C) (ex 2014/NN) – Unkarin elintarvikeketjun tarkastusmaksuun vuonna 2014 tehty muutos (EUVL 2015, C 277, p. 12) – 15.7.2015 annettu komission päätös C(2015) 4808 final.

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanteet hylätään.

            2)

            Unkari velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 398, 30.11.2015.


201805250481897162018/C 200/602452018TC20020180611FI01FIINFO_JUDICIAL20180416474821Asia T-245/18: Kanne 16.4.2018 – Benavides Torres v. neuvosto
 ---documentbreak--- C2002018FI4710120180416FI0060471482Kanne 16.4.2018 – Benavides Torres v. neuvosto
   (Asia T-245/18)2018/C 200/60Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Antonio José Benavides Torres (Venezuela) (edustajat: asianajajat L. Giuliano ja F. Di Gianni)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            kumoamaan Venezuelan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen (YUTP) 2017/2074 muuttamisesta 22.1.2018 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2018/90 ja Venezuelan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) 2017/2063 täytäntöönpanosta 22.1.2018 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/88 siltä osin kuin ne koskevat kantajaa

            —

            velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen.

            1)

            Ensimmäisen kanneperusteen mukaan neuvosto loukkasi hyvän hallinnon periaatetta ja kantajan puolustautumisoikeuksia sekä hänen oikeuttaan tehokkaaseen tuomioistuimen tarjoamaan oikeussuojaan, koska se ei antanut kantajan tutustua näyttöön, jolla väitetysti perustellaan rajoittavien toimenpiteiden kohdistaminen häneen huomattavan pitkäksi aikaa.

            2)

            Toisen kanneperusteen mukaan neuvosto teki ilmeisen arviointivirheen, koska se ei osoittanut, että kantaja oli Bolivariaanisen kansalliskaartin komentajan ominaisuudessa vastuussa vakavista ihmisoikeusloukkauksista, joita Bolivariaanisen kansalliskaartin väitetään tehneen, ja heikentänyt oikeusvaltiota Venezuelassa.


201805250701897182018/C 200/367522015TC20020180611FI01FIINFO_JUDICIAL20180426293022Asia T-752/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.4.2018 – European Dynamics Luxembourg ja Evropaïki Dynamiki v. komissio (Julkiset palveluhankinnat — Tarjouspyyntömenettely — Tuki- ja neuvontapalvelut teknistä tietojenkäsittelyhenkilöstöä varten (STIS IV) — Tarjoajan tarjouksen hylkääminen — Perusteluvelvollisuus — Poikkeuksellisen alhainen tarjous — Tarjouskilpailun ratkaisuperusteet — Ilmeiset arviointivirheet — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)
 ---documentbreak--- C2002018FI2920120180426FI0036292302Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.4.2018 – European Dynamics Luxembourg ja Evropaïki Dynamiki v. komissio
   (Asia T-752/15) (
         1
      )
   ”(Julkiset palveluhankinnat — Tarjouspyyntömenettely — Tuki- ja neuvontapalvelut teknistä tietojenkäsittelyhenkilöstöä varten (STIS IV) — Tarjoajan tarjouksen hylkääminen — Perusteluvelvollisuus — Poikkeuksellisen alhainen tarjous — Tarjouskilpailun ratkaisuperusteet — Ilmeiset arviointivirheet — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)”2018/C 200/36Oikeudenkäyntikieli: kreikka
      Asianosaiset

      Kantajat: European Dynamics Luxembourg SA (Luxemburg, Luxemburg) ja Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat M. Sfyri, C. N. Dede ja D. Papadopoulou)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi S. Delaude, A. Kyratsou ja S. Lejeune, sitten S. Delaude, A. Kyratsou ja A. Katsimerou)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan 29.10.2015 tehty komission päätös, jolla hylättiin kantajien avoimessa hankintamenettelyssä DIGIT/R3/PO/2015/0008, jonka otsikko on ”Tuki- ja neuvontapalvelut teknistä tietojenkäsittelyhenkilöstöä varten (STIS IV)”, yhteydessä tekemä tarjous, joka koski osaa nro 3, ”verkkoinfrastruktuureja ja informaatiojärjestelmiä koskevien ratkaisujen kehittäminen ja kokeilu, mukaan luettuna tuki ja teknologia” ja toisaalta SEUT 268 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan korvausta vahingosta, jota kantajille väitetään aiheutuneen kyseistä päätöksestä

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            European Dynamics Luxembourg SA ja Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 68, 22.2.2016.


201805250541897082018/C 200/612462018TC20020180611FI01FIINFO_JUDICIAL20180416484811Asia T-246/18: Kanne 16.4.2018 – Moreno Pérez v. neuvosto
 ---documentbreak--- C2002018FI4810120180416FI0061481481Kanne 16.4.2018 – Moreno Pérez v. neuvosto
   (Asia T-246/18)2018/C 200/61Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Maikel José Moreno Pérez (Venezuela) (edustajat: asianajajat L. Giuliano ja F. Di Gianni)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            kumoamaan Venezuelan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen (YUTP) 2017/2074 muuttamisesta 22.1.2018 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2018/90 ja Venezuelan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) 2017/2063 täytäntöönpanosta 22.1.2018 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/88 siltä osin kuin ne koskevat kantajaa

            —

            velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen.

            1)

            Ensimmäisen kanneperusteen mukaan neuvosto loukkasi hyvän hallinnon periaatetta ja kantajan puolustautumisoikeuksia sekä hänen oikeuttaan tehokkaaseen tuomioistuimen tarjoamaan oikeussuojaan, koska se ei antanut kantajan tutustua näyttöön, jolla väitetysti perustellaan rajoittavien toimenpiteiden kohdistaminen häneen huomattavan pitkäksi aikaa.

            2)

            Toisen kanneperusteen mukaan neuvosto teki ilmeisen arviointivirheen, koska se ei osoittanut, että kantaja oli Venezuelan korkeimman oikeuden presidentin ja entisen varapresidentin ominaisuudessa tukenut ja edistänyt hallituksen tekoja ja politiikkoja, jotka ovat heikentäneet demokratiaa ja oikeusvaltiota Venezuelassa, ja oli vastuussa teoista ja lausumista, jotka ovat horjuttaneet kansalliskokouksen arvovaltaa.


201805250411896982018/C 200/371332016TC20020180611FI01FIINFO_JUDICIAL20180424303121Yhdistetyt asiat T-133/16–T-136/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.4.2018 – Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence ym. v. EKP (Talous- ja rahapolitiikka — Luottolaitosten vakavaraisuusvalvonta — Asetuksen (EU) N:o 1024/2013 4 artiklan 1 kohdan e alakohta ja 3 kohta — Luottolaitoksen toimintaa tosiasiallisesti johtava henkilö — Direktiivin 2013/36/EU 13 artiklan 1 kohta ja Ranskan rahataloutta ja rahoitusmarkkinoita koskevan lain L. 511 – 13 §:n toinen alakohta — Luottolaitoksen ylimmän hallintoelimen puheenjohtajuuden päällekkäisyyttä luottolaitoksen valvontatehtävän ja saman luottolaitoksen pääjohtajuuden osalta koskeva kielto — Direktiivin 2013/36/EU 88 artiklan 1 kohdan e alakohta ja Ranskan rahataloutta ja rahoitusmarkkinoita koskevan lain L. 511 – 58 §)
 ---documentbreak--- C2002018FI3010120180424FI0037301312Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.4.2018 – Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence ym. v. EKP
   (Yhdistetyt asiat T-133/16–T-136/16) (
         1
      )
   ”(Talous- ja rahapolitiikka — Luottolaitosten vakavaraisuusvalvonta — Asetuksen (EU) N:o 1024/2013 4 artiklan 1 kohdan e alakohta ja 3 kohta — Luottolaitoksen toimintaa tosiasiallisesti johtava henkilö — Direktiivin 2013/36/EU 13 artiklan 1 kohta ja Ranskan rahataloutta ja rahoitusmarkkinoita koskevan lain L. 511 – 13 §:n toinen alakohta — Luottolaitoksen ylimmän hallintoelimen puheenjohtajuuden päällekkäisyyttä luottolaitoksen valvontatehtävän ja saman luottolaitoksen pääjohtajuuden osalta koskeva kielto — Direktiivin 2013/36/EU 88 artiklan 1 kohdan e alakohta ja Ranskan rahataloutta ja rahoitusmarkkinoita koskevan lain L. 511 – 58 §)”2018/C 200/37Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Asianosaiset

      Kantaja asiassa T-133/16: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence (Aix-en-Provence, Ranska) (edustajat: asianajajat P. Mele ja H. Savoie)

      Kantaja asiassa T-134/16: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Nord Midi-Pyrénées (Albi, Ranska) (edustajat: asianajajat P. Mele ja H. Savoie)

      Kantaja asiassa T-135/16: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Charente-Maritime Deux-Sèvres (Saintes, Ranska) (edustajat: asianajajat P. Mele ja H. Savoie)

      Kantaja asiassa T-136/16: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Brie Picardie (Amiens, Ranska) (edustajat: asianajajat P. Mele ja H. Savoie)

      Vastaaja: Euroopan keskuspankki (EKP) (asiamiehet: A. Karpf ja C. Hernández Saseta, avustajanaan asianajaja A. Heinzmann)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Di Bucci, K.-P. Wojcik ja A. Steiblytė)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuvat kanteet, joissa vaaditaan kumoamaan seuraavat EKP:n päätökset: luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää politiikkaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille 15.4.2013 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1024/2013 (EUVL 2013, L 287, s. 63) 4 artiklan 1 kohdan e alakohdan, kehyksen perustamisesta YVM:n puitteissa tehtävälle yhteistyölle EKP:n ja kansallisten toimivaltaisten viranomaisten välillä sekä kansallisten nimettyjen viranomaisten kanssa 16.4.2014 annetun Euroopan keskuspankin asetuksen (EU) N:o 468/2014 (YVM-kehysasetus) (EKP/2014/17) (EUVL 2014, L 141, s. 1) 93 artiklan ja Ranskan rahataloutta ja rahoitusmarkkinoita koskevan lain L. 511-13, L. 511-52, L. 511-58, L. 612-23-1 ja R. 612-29-3 §:n nojalla annetut päätökset ECB/SSM/2016 969500TJ5KRTCJQWXH05/98, ECB/SSM/2016 969500TJ5KRTCJQWXH05/100, ECB/SSM/2016 969500TJ5KRTCJQWXH05/101 ja ECB/SSM/2016 969500TJ5KRTCJQWXH05/99

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanteet hylätään.

            2)

            Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence, Caisse régionale de crédit agricole mutuel Nord Midi-Pyrénées, Caisse régionale de crédit agricole mutuel Charente-Maritime Deux-Sèvres ja Caisse régionale de crédit agricole mutuel Brie Picardie vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan keskuspankin (EKP) oikeudenkäyntikulut.

            3)

            Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (
         1
      )	EUVL C 175, 17.5.2016.


201805250451897242018/C 200/381902016TC20020180611FI01FIINFO_JUDICIAL20180426313221Asia T-190/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.4.2018 – Azarov v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Ukrainan tilanteen johdosta toteutetut rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Luettelo henkilöistä, yhteisöistä ja elimistä, joihin varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttämistä sovelletaan — Kantajan nimen säilyttäminen luettelossa — Puolustautumisoikeudet — Hyvän hallinnon periaate — Harkintavallan väärinkäyttö — Omistusoikeus — Elinkeinovapaus — Ilmeinen arviointivirhe)
 ---documentbreak--- C2002018FI3110120180426FI0038311322Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.4.2018 – Azarov v. neuvosto
   (Asia T-190/16) (
         1
      )
   ”(Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Ukrainan tilanteen johdosta toteutetut rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Luettelo henkilöistä, yhteisöistä ja elimistä, joihin varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttämistä sovelletaan — Kantajan nimen säilyttäminen luettelossa — Puolustautumisoikeudet — Hyvän hallinnon periaate — Harkintavallan väärinkäyttö — Omistusoikeus — Elinkeinovapaus — Ilmeinen arviointivirhe)”2018/C 200/38Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Asianosaiset

      Kantaja: Mykola Yanovych Azarov (Kiova, Ukraina) (edustajat: asianajajat G. Lansky ja A. Egger)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: J.-P. Hix ja F. Naert)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus siitä, että kumotaan Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2014/119/YUTP muuttamisesta 4.3.2016 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2016/318 (EUVL 2016, L 60, s. 76) ja Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 208/2014 täytäntöönpanosta 4.3.2016 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/311 (EUVL 2016, L 60, s. 1) siltä osin kuin kantajan nimi on säilytetty luettelossa sellaisista henkilöistä, yhteisöistä ja elimistä, joihin kyseiset rajoittavat toimenpiteet kohdistuvat.

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Mykola Yanovych Azarov velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 222, 20.6.2016.


201805250731897212018/C 200/467632016TC20020180611FI01FIINFO_JUDICIAL20180412363722Asia T-763/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.4.2018 – PY v. EUCAP Sahel Niger (Välityslauseke — Euroopan unionin kansainvälisten operaatioiden henkilöstö — Työsopimusriidat — Sisäiset tutkintamenettelyt — Uhrien suojelu tilanteessa, jossa ilmoitetaan työpaikkahäirinnästä — Sopimussuhteeseen perustuva vastuu)
 ---documentbreak--- C2002018FI3620120180412FI0046362372Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.4.2018 – PY v. EUCAP Sahel Niger
   (Asia T-763/16) (
         1
      )
   ”(Välityslauseke — Euroopan unionin kansainvälisten operaatioiden henkilöstö — Työsopimusriidat — Sisäiset tutkintamenettelyt — Uhrien suojelu tilanteessa, jossa ilmoitetaan työpaikkahäirinnästä — Sopimussuhteeseen perustuva vastuu)”2018/C 200/46Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Asianosaiset

      Kantaja: PY (edustajat: asianajajat S. Rodrigues ja A. Tymen)

      Vastaaja: EUCAP Sahel Niger (Niamey, Niger) (edustajat: asianajajat E. Raoult ja M. Vicente Hernandez)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 272 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan velvoittamaan EUCAP Sahel Niger korvaamaan kantajalle vahingot, joita hänelle aiheutui EUCAP Sahel Nigerin tekemästä sopimusrikkomuksesta

      Tuomiolauselma

            1)

            EUCAP Sahel Niger velvoitetaan maksamaan PY:lle 10000 euroa.

            2)

            Kanne hylätään muilta osin.

            3)

            EUCAP Sahel Niger velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kolme neljäsosaa PY:lle aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

      (
         1
      )	EUVL C 6, 9.1.2017.


201805250671897122018/C 200/392482016TC20020180611FI01FIINFO_JUDICIAL20180425323211Asia T-248/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.4.2018 – Walfood v. EUIPO – Romanov Holding (CHATKA) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-kuviomerkki CHATKA — Aiempi kansainvälinen kuviomerkki CHATKA — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Aiemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Asetuksen N:o 207/2009 57 artiklan 2 ja 3 kohta (joista on tullut asetuksen 2017/1001 64 artiklan 2 ja 3 kohta))
 ---documentbreak--- C2002018FI3210120180425FI0039321321Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.4.2018 – Walfood v. EUIPO – Romanov Holding (CHATKA)
   (Asia T-248/16) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-kuviomerkki CHATKA — Aiempi kansainvälinen kuviomerkki CHATKA — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Aiemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Asetuksen N:o 207/2009 57 artiklan 2 ja 3 kohta (joista on tullut asetuksen 2017/1001 64 artiklan 2 ja 3 kohta))”2018/C 200/39Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Asianosaiset

      Kantaja: Walfood SA (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja E. Cornu)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Romanov Holding, SL (La Moraleja, Espanja) (edustajat: asianajajat S. García Cabezas ja R. Fernández Iglesias)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 21.3.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 150/2015-5), joka koskee osapuolten Romanov Holding ja Walfood välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Walfood SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 270, 25.7.2016.


201805250231897602018/C 200/243022017CJC20020180611FI01FIINFO_JUDICIAL20180412191911Asia C-302/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 12.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Krajský súd v Bratislave – Slovakia) – PPC Power a.s. v. Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky ja Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty (Ennakkoratkaisupyyntö — Ympäristö — Direktiivi 2003/87/EY — Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä — Tavoitteet — Päästöoikeuksien jakaminen maksutta — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan siirretyistä ja käyttämättömistä päästöoikeuksista kannetaan veroa)
 ---documentbreak--- C2002018FI1910120180412FI0024191191Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 12.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Krajský súd v Bratislave – Slovakia) – PPC Power a.s. v. Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky ja Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty
   (Asia C-302/17) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Ympäristö — Direktiivi 2003/87/EY — Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä — Tavoitteet — Päästöoikeuksien jakaminen maksutta — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan siirretyistä ja käyttämättömistä päästöoikeuksista kannetaan veroa)”2018/C 200/24Oikeudenkäyntikieli: slovakki
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Krajský súd v Bratislave

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: PPC Power a.s.

      Vastapuolet: Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky ja Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty

      Tuomiolauselma

   Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2003/87/EY on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan maksutta jaettujen kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien, jotka päästöoikeuksien kaupan järjestelmään kuuluva yritys on myynyt tai jotka ovat käyttämättömiä, arvosta kannetaan veroa 80 prosenttia.
   (
         1
      )	EUVL C 269, 14.8.2017.


201805250741897222018/C 200/478312016TC20020180611FI01FIINFO_JUDICIAL20180424373711Asia T-831/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.4.2018 – Kabushiki Kaisha Zoom v. EUIPO – Leedsworld (ZOOM) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin ZOOM rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiemmat EU-kuvio- ja -sanamerkit ZOOM — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Tuotteiden samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
 ---documentbreak--- C2002018FI3710120180424FI0047371371Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.4.2018 – Kabushiki Kaisha Zoom v. EUIPO – Leedsworld (ZOOM)
   (Asia T-831/16) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin ZOOM rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiemmat EU-kuvio- ja -sanamerkit ZOOM — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Tuotteiden samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))”2018/C 200/47Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Kabushiki Kaisha Zoom (Tokio, Japani) (edustaja: asianajaja M. de Arpe Tejero)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: A. Folliard-Monguiral, K. Sidat Humphreys ja D. Walicka)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Leedsworld, Inc. (New Kensington, Pennsylvania, Yhdysvallat)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 7.9.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 1235/2015-5), joka koskee osapuolten Kabushiki Kaisha Zoom ja Leedsworld välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

            1)

            Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) viidennen valituslautakunnan 7.9.2016 tekemä päätös (asia R 1235/2015-5), joka koskee osapuolten Kabushiki Kaisha Zoom ja Leedsworld välistä väitemenettelyä, kumotaan.

            2)

            Kanne hylätään muilta osin.

            3)

            EUIPO velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 22, 23.1.2017.


201805250321897502018/C 200/253232017CJC20020180611FI01FIINFO_JUDICIAL20180412192022Asia C-323/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 12.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court – Irlanti) – People Over Wind ja Peter Sweetman v. Coillte Teoranta (Ennakkoratkaisupyyntö — Ympäristö — Direktiivi 92/43/ETY — Luontotyyppien suojelu — Erityisten suojelutoimien alueet — 6 artiklan 3 kohta — Selvitys sen määrittämiseksi, onko tarpeen arvioida suunnitelman tai hankkeen vaikutukset erityisten suojelutoimien alueeseen — Toimenpiteet, jotka voidaan ottaa tässä tarkoituksessa huomioon)
 ---documentbreak--- C2002018FI1920120180412FI0025192202Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 12.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court – Irlanti) – People Over Wind ja Peter Sweetman v. Coillte Teoranta
   (Asia C-323/17) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Ympäristö — Direktiivi 92/43/ETY — Luontotyyppien suojelu — Erityisten suojelutoimien alueet — 6 artiklan 3 kohta — Selvitys sen määrittämiseksi, onko tarpeen arvioida suunnitelman tai hankkeen vaikutukset erityisten suojelutoimien alueeseen — Toimenpiteet, jotka voidaan ottaa tässä tarkoituksessa huomioon)”2018/C 200/25Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: People Over Wind ja Peter Sweetman

      Vastaaja: Coillte Teoranta

      Tuomiolauselma

   Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että määritettäessä sitä, onko myöhemmin tarpeen tehdä asianmukainen arviointi suunnitelman tai hankkeen vaikutuksista asianomaiseen alueeseen, selvitysvaiheessa ei ole asianmukaista ottaa huomioon toimenpiteitä, joilla pyritään välttämään kyseisen suunnitelman tai hankkeen haitalliset vaikutukset asianomaiseen alueeseen tai vähentämään niitä.
   (
         1
      )	EUVL C 277, 21.8.2017.


201805250121897542018/C 200/264412017CJC20020180611FI01FIINFO_JUDICIAL20180417202121Asia C-441/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 17.4.2018 – Euroopan komissio v. Puolan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ympäristö — Direktiivi 92/43/ETY — Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelu — 6 artiklan 1 ja 3 kohta — 12 artiklan 1 kohta — Direktiivi 2009/147/EY — Luonnonvaraisten lintujen suojelu — 4 ja 5 artikla — Puszcza Białowieskan Natura 2000 -alue — Metsänhoitosuunnitelman muuttaminen — Puunkorjuun lisääminen — Suunnitelma tai hanke, joka ei liity suoranaisesti alueen käyttöön tai ole sen kannalta tarpeellinen, ja joka on omiaan vaikuttamaan kyseiseen alueeseen merkittävästi — Alueelle aiheutuvien vaikutusten asianmukainen arviointi — Vaikuttaminen alueen koskemattomuuteen — Suojelutoimenpiteiden tehokas täytäntöönpano — Vaikutukset suojeltujen lajien lisääntymis- ja levähdyspaikkoihin)
 ---documentbreak--- C2002018FI2010120180417FI0026201212Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 17.4.2018 – Euroopan komissio v. Puolan tasavalta
   (Asia C-441/17) (
         1
      )
   ”(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ympäristö — Direktiivi 92/43/ETY — Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelu — 6 artiklan 1 ja 3 kohta — 12 artiklan 1 kohta — Direktiivi 2009/147/EY — Luonnonvaraisten lintujen suojelu — 4 ja 5 artikla — Puszcza Białowieskan Natura 2000 -alue — Metsänhoitosuunnitelman muuttaminen — Puunkorjuun lisääminen — Suunnitelma tai hanke, joka ei liity suoranaisesti alueen käyttöön tai ole sen kannalta tarpeellinen, ja joka on omiaan vaikuttamaan kyseiseen alueeseen merkittävästi — Alueelle aiheutuvien vaikutusten asianmukainen arviointi — Vaikuttaminen alueen koskemattomuuteen — Suojelutoimenpiteiden tehokas täytäntöönpano — Vaikutukset suojeltujen lajien lisääntymis- ja levähdyspaikkoihin)”2018/C 200/26Oikeudenkäyntikieli: puola
      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Hermes, H. Krämer, K. Herrmann ja E. Kružíková)

      Vastaaja: Puolan tasavalta (asiamiehet: ympäristöministeri J. Szyszko sekä B. Majczyna ja D. Krawczyk, avustajanaan K. Tomaszewski, ekspert)

      Tuomiolauselma

            1)

            Puolan tasavalta ei ole noudattanut:

                     —

                     luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 13.5.2013 annetulla neuvoston direktiivillä 2013/17/EU, 6 artiklan 3 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on hyväksynyt Białowieżan metsänhoitoalueen metsänhoitosuunnitelman liitteen varmistamatta, ettei kyseinen liite vaikuta yhteisön tärkeänä pitämän alueen ja erityisen suojelualueen Puszcza Białowieska PLC200004 koskemattomuuteen;

                     —

                     direktiivin 92/43, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2013/17, 6 artiklan 1 kohdan eikä luonnonvaraisten lintujen suojelusta 30.11.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/147/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2013/17, 4 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tarvittavia suojelutoimenpiteitä, jotka vastaavat direktiivin 92/43, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2013/17, liitteen I luontotyyppien ja kyseisen direktiivin liitteessä II esitettyjen lajien sekä direktiivin 2009/147, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2013/17, liitteessä I lueteltujen lintujen ja kyseisessä liitteessä luettelemattomien säännöllisesti esiintyvien muuttavien lajien, joita varten yhteisön tärkeänä pitämä alue ja erityinen suojelualue PLC200004Puszcza Białowieska osoitettiin, ekologisia vaatimuksia;

                     —

                     direktiivin 92/43, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2013/17, 12 artiklan 1 kohdan a ja d alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole varmistanut tiukkaa suojelua kyseisen direktiivin liitteessä IV luetelluille puissa eläville kuoriaisille eli loistojalokuoriaiselle (Buprestis splendens) punahärölle (Cucujus cinnaberinus), kaskikeijulle (Phryganophilus ruficollis) ja korpikolvalle (Pytho kolwensis), toisin sanoen se ei ole kieltänyt niiden tahallinen tappamista ja häiritsemistä eikä niiden lisääntymispaikkojen heikentämistä tai hävittämistä Białowieżan metsänhoitoalueella, eikä

                     —

                     direktiivin 2009/147, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2013/17, 5 artiklan b ja d alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole varmistanut kyseisen direktiivin 1 artiklassa tarkoitettujen lintulajien, erityisesti varpuspöllön (Glaucidium passerinum), helmipöllön (Aegolius funereus), valkoselkätikan (Dendrocopos leucotos) ja pohjantikan (Picoides tridactylus) suojelua, toisin sanoen se ei ole varmistanut, ettei näitä lajeja tapeta tai häiritä lisääntymis- ja jälkeläistenkasvatusaikana ja ettei niiden pesiä ja munia tuhota tai vahingoiteta tahallisesti eikä niiden pesiä siirretä Białowieżan metsänhoitoalueella.

            2)

            Puolan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 338, 9.10.2017.


201805250621897412018/C 200/632482018TC20020180611FI01FIINFO_JUDICIAL20180416494911Asia T-248/18: Kanne 16.4.2018 – Cabello Rondón v. neuvosto
 ---documentbreak--- C2002018FI4910120180416FI0063491491Kanne 16.4.2018 – Cabello Rondón v. neuvosto
   (Asia T-248/18)2018/C 200/63Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Diosdado Cabello Rondón (Venezuela) (edustajat: asianajajat L. Giuliano ja F. Di Gianni)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            kumoamaan Venezuelan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen (YUTP) 2017/2074 muuttamisesta 22.1.2018 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2018/90 ja Venezuelan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) 2017/2063 täytäntöönpanosta 22.1.2018 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/88 siltä osin kuin ne koskevat kantajaa

            —

            velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen.

            1)

            Ensimmäisen kanneperusteen mukaan neuvosto loukkasi hyvän hallinnon periaatetta ja kantajan puolustautumisoikeuksia sekä hänen oikeuttaan tehokkaaseen tuomioistuimen tarjoamaan oikeussuojaan, koska se ei antanut kantajan tutustua näyttöön, jolla väitetysti perustellaan rajoittavien toimenpiteiden kohdistaminen häneen huomattavan pitkäksi aikaa.

            2)

            Toisen kanneperusteen mukaan neuvosto teki arviointivirheen, koska se ei osoittanut, että kantaja oli osallistunut demokratian ja oikeusvaltion heikentämiseen Venezuelassa.


201805250551897092018/C 200/492072017TC20020180611FI01FIINFO_JUDICIAL20180424383922Asia T-207/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.4.2018 – Senetic v. EUIPO – HP Hewlett Packard Group (hp) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-kuviomerkki hp — Ehdottomat hylkäysperusteet — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan a alakohta) — Kuvailevuus — Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Vilpillinen mieli — Asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan b alakohta))
 ---documentbreak--- C2002018FI3820120180424FI0049382392Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.4.2018 – Senetic v. EUIPO – HP Hewlett Packard Group (hp)
   (Asia T-207/17) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-kuviomerkki hp — Ehdottomat hylkäysperusteet — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan a alakohta) — Kuvailevuus — Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Vilpillinen mieli — Asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan b alakohta))”2018/C 200/49Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Senetic S.A. (Katowice, Puola) (edustaja: asianajaja M. Krekora)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: L. Rampini)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: HP Hewlett Packard Group LLC (Houston, Texas, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat T. Raab ja C. Tenkhoff)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 1.2.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 1001/2016-5), joka koskee osapuolten Senetic ja HP Hewlett Packard Group välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Senetic S.A. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 168, 29.5.2017.


201805250561897102018/C 200/502082017TC20020180611FI01FIINFO_JUDICIAL20180424393911Asia T-208/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.4.2018 – Senetic v. EUIPO – HP Hewlett Packard Group (HP) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-sanamerkki HP — Ehdottomat hylkäysperusteet — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan a alakohta) — Kuvailevuus — Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Vilpillinen mieli — Asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan b alakohta))
 ---documentbreak--- C2002018FI3910120180424FI0050391391Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.4.2018 – Senetic v. EUIPO – HP Hewlett Packard Group (HP)
   (Asia T-208/17) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-sanamerkki HP — Ehdottomat hylkäysperusteet — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan a alakohta) — Kuvailevuus — Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Vilpillinen mieli — Asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan b alakohta))”2018/C 200/50Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Senetic S.A. (Katowice, Puola) (edustaja: asianajaja M. Krekora)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: L. Rampini)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: HP Hewlett Packard Group LLC (Houston, Texas, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat T. Raab ja C. Tenkhoff)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 1.2.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 1002/2016-5), joka koskee osapuolten Senetic ja HP Hewlett Packard Group välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Senetic S.A. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 168, 29.5.2017.


201805250461897142018/C 200/512132017TC20020180611FI01FIINFO_JUDICIAL20180425404011Asia T-213/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.4.2018 – Romantik Hotels & Restaurants v. EUIPO Hotel Preidlhof (ROMANTIK) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-sanamerkki ROMANTIK — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Käytön perusteella syntyneen erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 3 kohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 3 kohta))
 ---documentbreak--- C2002018FI4010120180425FI0051401401Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.4.2018 – Romantik Hotels & Restaurants v. EUIPO Hotel Preidlhof (ROMANTIK)
   (Asia T-213/17) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-sanamerkki ROMANTIK — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Käytön perusteella syntyneen erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 3 kohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 3 kohta))”2018/C 200/51Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Asianosaiset

      Kantaja: Romantik Hotels & Restaurants AG (Frankfurt am Main, Saksa) (edustajat: asianajajat S. Hofmann ja W. Göpfert)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: M. Lenz ja D. Hanf)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Hotel Preidlhof GmbH (Naturns, Italia) (edustaja: asianajaja A. Wittwer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 3.2.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 1257/2016-4), joka koskee osapuolten Hotel Preidlhof ja Romantik Hotels & Restaurants välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Romantik Hotels & Restaurants AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 168, 29.5.2017.


201805250421896992018/C 200/522202017TC20020180611FI01FIINFO_JUDICIAL20180426404122Asia T-220/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.4.2018 – Pfalzmarkt für Obst und Gemüse v. EUIPO (100 % Pfalz) (EU-tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin 100 % Pfalz rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla (josta on tullut asetuksen 2017/1001 94 artikla))
 ---documentbreak--- C2002018FI4020120180426FI0052402412Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.4.2018 – Pfalzmarkt für Obst und Gemüse v. EUIPO (100 % Pfalz)
   (Asia T-220/17) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin 100 % Pfalz rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla (josta on tullut asetuksen 2017/1001 94 artikla))”2018/C 200/52Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Asianosaiset

      Kantaja: Pfalzmarkt für Obst und Gemüse eG (Mutterstadt, Saksa) (edustajat: asianajajat C. Gehweiler ja C. Weber)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: A. Söder ja D. Walicka)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 7.2.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 1549/2016-1), joka koskee hakemusta kuviomerkin 100 % Pfalz rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Pfalzmarkt für Obst und Gemüse eG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 178, 6.6.2017.


201806080451931552018/C 221/02242018CJC22120180625FI01FIINFO_JUDICIAL201801082211Asia C-24/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Budapesti II. és III. Kerületi Bíróság on esittänyt 8.1.2018 – Bán István v. KP 2000 Kft. ja Kovács Edit
 ---documentbreak--- C2212018FI210120180108FI00022121Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Budapesti II. és III. Kerületi Bíróság on esittänyt 8.1.2018 – Bán István v. KP 2000 Kft. ja Kovács Edit
   (Asia C-24/18)2018/C 221/02Oikeudenkäyntikieli: unkari
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Budapesti II. és III. Kerületi Bíróság

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Bán István

      Vastaajat: KP 2000 Kft. ja Kovács Edit

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 49 ja 63 artiklan vastaiseksi rajoitukseksi katsottava sellainen jäsenvaltion lainsäädäntö, jonka mukaan maa- ja metsätalouteen tarkoitettuun maa-alueeseen – ilman taloudellista korvausta – perustettu käyttöoikeus lakkaa suoraan lain nojalla tilanteessa, jossa sen kiinteän omaisuuden ulosmittauksessa, jota käyttöoikeus rasittaa, uusi omistaja hankkii maa-alueen, ja käyttöoikeuden haltija ei ole hakenut kyseisen maa-alueen osalta, sellaista Euroopan unionista tai kansallisista rahoituslähteistä myönnettävää maatalouden ja maaseudun kehittämiseen tarkoitettua tukea, jonka edellytyksenä on lakisääteinen velvollisuus maankäyttöön tietyn ajanjakson ajan?


201806150391954982018/C 231/066842017CJC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL201712066722Asia C-684/17 P: Valitus, jonka Banca Monte dei Paschi di Siena SpA, Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) ovat tehneet 6.12.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-83/16, Banca Monte dei Paschi di Siena ja Banca Widiba SpA v. EUIPO, 26.9.2017 antamasta tuomiosta
 ---documentbreak--- C2312018FI620120171206FI00066272Valitus, jonka Banca Monte dei Paschi di Siena SpA, Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) ovat tehneet 6.12.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-83/16, Banca Monte dei Paschi di Siena ja Banca Widiba SpA v. EUIPO, 26.9.2017 antamasta tuomiosta
   (Asia C-684/17 P)2018/C 231/06Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Valittajat: Banca Monte dei Paschi di Siena SpA, Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) (edustajat: L. Trevisan ja D. Contini, avvocati)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)
   Unionin tuomioistuin (kymmenes jaosto) on todennut 17.5.2018 antamallaan määräyksellä, että valitus oli jätettävä tutkimatta.


201806150641955292018/C 231/412502018TC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL20180423323321Asia T-250/18: Kanne 23.4.2018 – RATP v. komissio
 ---documentbreak--- C2312018FI3210120180423FI0041321332Kanne 23.4.2018 – RATP v. komissio
   (Asia T-250/18)2018/C 231/41Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Asianosaiset

      Kantaja: Régie autonome des transports parisiens (RATP) (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat E. Morgan de Rivery, P. Delelis ja C. Lavin)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            kumoamaan 21.3.2018 tehdyn komission päätöksen, jossa sallitaan tutustuminen osaan asiakirjoista Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun asetuksen (EY) N:o 1049/2001 perusteella

            —

            joka tapauksessa velvoittamaan komission korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi neljään kanneperusteeseen.

            1)

            Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan on rikottu Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (EYVL 2001, L 145, s. 43) 4 artiklan 2 kohdan kolmatta luetelmakohtaa.

            2)

            Toinen kanneperuste, jonka mukaan on rikottu asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toista luetelmakohtaa.

            3)

            Kolmas kanneperuste, jonka mukaan on rikottu asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäistä luetelmakohtaa, Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklaa ja perusoikeuskirjan 7 artiklaa sekä SEUT 339 artiklaa.

            4)

            Neljäs kanneperuste, jonka mukaan on jätetty noudattamatta perusteluvelvollisuutta.


201806220241970142018/C 240/161572018CJC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180222131531Asia C-157/18 P: Valitus, jonka Tulliallan Burlington Ltd on tehnyt 22.2.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-122/16, Tulliallan Burlington v. EUIPO, 6.12.2017 antamasta tuomiosta
 ---documentbreak--- C2402018FI1310120180222FI0016131153Valitus, jonka Tulliallan Burlington Ltd on tehnyt 22.2.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-122/16, Tulliallan Burlington v. EUIPO, 6.12.2017 antamasta tuomiosta
   (Asia C-157/18 P)2018/C 240/16Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Valittaja: Tulliallan Burlington Ltd (edustaja: A. Norris, barrister)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Burlington Fashion GmbH

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

            —

            kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen tuomion, jolla hylättiin Tulliallan Burlington Ltd:n (TBL) kanne valituslautakunnan päätöksestä

            —

            kumoaa valituslautakunnan päätöksen (tai vaihtoehtoisesti palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen, jotta tämä tekisi unionin tuomioistuimen tuomion mukaisen ratkaisun)

            —

            velvoittaa Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ja Burlington Fashion GmbH:n (BFG) korvaamaan TBL:lle tästä valituksesta aiheutuneet kustannukset.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja (TBL) valittaa unionin yleisen tuomioistuimen tuomiosta sillä perusteella, että unionin yleinen tuomioistuin teki seuraavat oikeudelliset virheet:

            1)

            Valitusperusteet, jotka koskevat EU-tavaramerkkiasetuksen (
                  1
               ) 8 artiklan 5 kohdan rikkomista

                     a)

                     Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen, kun se ei tehnyt ”yhteyttä” koskevia päätelmiä.

                     b)

                     Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin teki virheen, kun se katsoi, ettei TBL ollut toimittanut riittävää näyttöä erottamiskyvylle aiheutuvasta haitasta tai epäoikeutetusta hyväksikäytöstä.

                     c)

                     Todetessaan, ettei riittävää näyttöä ollut toimitettu, unionin yleinen tuomioistuin teki virheen i) asettamalla oikeudellisen riman liian korkealle ja ii) jättämällä relevantit todisteet huomiotta.

                     d)

                     Tosiasiassa unionin yleinen tuomioistuin olisi voinut tehdä vain sellaisen päätelmän, ettei erottamiskyvylle aiheutunut haittaa tai ettei sen lisäksi tai vaihtoehtoisesti ollut kyse epäoikeutetusta hyväksikäytöstä.

                     e)

                     Unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi virheellisesti TBL:n väitteet siitä, että valituslautakunnan päätös on virheellinen sen vuoksi, ettei siinä ilmeisesti otettu huomioon valituslautakunnalle esitettyjä todisteita.

            2)

            Valitusperusteet, jotka koskevat EU-tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 4 kohdan rikkomista

                     a)

                     Unionin yleinen tuomioistuin ei katsonut, että valituslautakunnan olisi pitänyt pyytää lisätodisteita 8 artiklan 4 kohdan osalta tilanteessa, jossa ainoa keino, jolla valituslautakunta olisi varmistanut menettelylliset takeet, olisi ollut näiden todisteiden pyytäminen tai asian ratkaiseminen pelkästään 8 artiklan 5 kohdan nojalla ja asian palauttaminen 8 artiklan 4 kohdan osalta väiteosastolle. Unionin yleisen tuomioistuimen olisi pitänyt kumota valituslautakunnan päätös.

                     b)

                     Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen pysyttäessään valituslautakunnan toteamuksen siitä, ettei TBL ollut osoittanut 8 artiklan 4 kohdan mukaisten edellytysten täyttyvän. Unionin yleisen tuomioistuimen olisi pitänyt todeta valituslautakunnan tehneen virheen, kumota valituslautakunnan 8 artiklan 4 kohtaa koskevat päätelmät ja korvata ne omilla päätelmillään siitä, että 8 artiklan 4 kohtaa on rikottu.

      Kanneperusteet, jotka koskeva EU-tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 1 kohdan rikkomista

            a)

            Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen soveltamalla tuomiota Praktiker, koska unionin tuomioistuimen tuomion EUIPO v. Cactus (C-501/15 P, EU:C:2017:750) mukaisesti tuomiota Praktiker ei voida soveltaa aiempiin tavaramerkkeihin käsiteltävässä asiassa.

            b)

            Lisäksi tai vaihtoehtoisesti unionin yleinen tuomioistuin teki virheen soveltaessaan tuomiota Praktiker, koska tätä tuomiota ei sovelleta kauppakeskuksen palveluihin.

            c)

            Vaikka TBL:n aiemmat tavaramerkit kuuluisivat ”vähittäispalvelujen” alaan ja tämän vuoksi tuomion Praktiker soveltamisalaan, unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi tuomiota Praktiker virheellisesti sillä tavoin, että se välttämättä estää päätelmän sekaannusta aiheuttavasta samankaltaisuudesta.

            d)

            Koska unionin yleinen tuomioistuin teki virheen tuomion Praktiker soveltamisessa, se joko i) jätti arvioimatta sekaannusvaaraa tai ii) jätti siirtämättä tämän arvioinnin tekemisen valituslautakunnalle. Tässä tilanteessa sillä oli velvollisuus ryhtyä jompaankumpaan näistä toimenpiteistä.

      (
         1
      )	Euroopan unionin tavaramerkistä 14.6.2017 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2017/1001 (EUVL 2017, L 154, s. 1).


201806220611970232018/C 240/464262017TC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180528414222Asia T-426/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.5.2018 – Item Industrietechnik v. EUIPO (EFUSE) (EU-tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin EFUSE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))
 ---documentbreak--- C2402018FI4120120180528FI0046412422Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.5.2018 – Item Industrietechnik v. EUIPO (EFUSE)
   (Asia T-426/17) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin EFUSE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))”2018/C 240/46Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Asianosaiset

      Kantaja: Item Industrietechnik GmbH (Solingen, Saksa) (edustajat: asianajajat G. Hasselblatt, V. Töbelmann ja M. Vitt)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: A. Schifko)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 18.4.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 1881/2016-4), joka koskee kuviomerkin EFUSE rekisteröimisestä EU-tavaramerkiksi tehtyä hakemusta

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Item Industrietechnik GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 277, 21.8.2017.


201806220831970152018/C 240/612932018TC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180510525322Asia T-293/18: Kanne 10.5.2018 –Latvia v. komissio
 ---documentbreak--- C2402018FI5220120180510FI0061522532Kanne 10.5.2018 –Latvia v. komissio
   (Asia T-293/18)2018/C 240/61Oikeudenkäyntikieli: latvia
      Asianosaiset

      Kantaja: Latvian tasavalta (asiamiehet: I. Kucina ja V. Soņeca)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            kumoamaan 12.3.2018 päivätyn komission kirjeen C(2018) 1418 lopullinen, jolla komissio määritteli kantansa, ja velvoittamaan mainitun toimielimen omaksumaan kanta, jolla ei ole Latvialle vastaisia oikeusvaikutuksia

            —

            velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan Latvian oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Latvian tasavalta väittää kanteensa tueksi, että kantansa määritellessään komissio on rikkonut paitsi SEUT 263 artiklaa ja aiheuttanut siten Latvialle vastaisia oikeusvaikutuksia myös SEU 17 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä SEUT 3 artiklan 1 kohdan d alakohdan sekä SEUT 38 ja SEUT 335 artiklan kanssa, joiden nojalla komissiolla on velvollisuus taata, että Norja noudattaa asianmukaisesti Pariisin sopimuksen (
         1
      ) mukaisia sitoumuksiaan siltä osin kuin kyse on Euroopan unionin jäsenvaltioiden oikeuksista, jotka koskevat syrjimätöntä pääsyä kalastustoimintaan Huippuvuorten (Svalbard) kalastusalueella.
   (
         1
      )	Norjan, Amerikan yhdysvaltain, Tanskan, Ranskan, Italian, Japanin, Alankomaiden, Ison-Britannian, Irlannin, Ison-Britannian merentakaisten alueiden ja Ruotsin välillä tehty Länsimaata (Spitsbergen) koskeva sopimus, joka allekirjoitettiin Pariisissa 9.2.1920. Saatavilla osoitteessa https://likumi.lv/ta/id/282051-par-ligumu-starp-norvegiju-amerikas-savienotajam-valstim-daniju-franciju-italiju-japanu-niderlandi-lielbritaniju-un


201806220071970782018/C 240/313032018CJC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180503272821Asia C-303/18 P: Valitus, jonka Jean-Marie Le Pen on tehnyt 3.5.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-140/16, Le Pen v. parlamentti, 7.3.2018 antamasta tuomiosta
 ---documentbreak--- C2402018FI2710120180503FI0031271282Valitus, jonka Jean-Marie Le Pen on tehnyt 3.5.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-140/16, Le Pen v. parlamentti, 7.3.2018 antamasta tuomiosta
   (Asia C-303/18 P)2018/C 240/31Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Asianosaiset

      Valittaja: Jean-Marie Le Pen (edustaja: asianajaja F. Wagner)

      Muu osapuoli: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

            —

            Unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-140/16 7.3.2018 antama tuomio on kumottava.

      Siksi

            —

            on kumottava 29.1.2016 tehty 5.2.2016 päivätyllä kirjeellä nro D 302191 tiedoksi annettu Euroopan parlamentin pääsihteerin päätös, joka on tehty soveltamalla ”Euroopan parlamentin jäsenten asemaa koskevien sääntöjen soveltamisohjeista”19.5. ja 9.7.2008 tehdyn parlamentin puhemiehistön päätöksen 2009/C 159/01, sellaisena kuin se on muutettuna, 68 artiklaa ja jossa todetaan, että valittajaan kohdistuu 320026,23 euron suuruinen saatava parlamentin jäsenten avustajiin liittyvinä aiheettomasti maksettuina määrinä, sekä perustellaan saatavan takaisinperintä

            —

            on kumottava 4.2.2016 päivätty veloitusilmoitus nro 2016-195, jossa valittajalle ilmoitetaan, että häneen on 29.1.2016 päivätyllä pääsihteerin päätöksellä todettu kohdistuvan saatava, ja jossa määrätään parlamentin jäsenten avustajiin liittyvät aiheettomasti maksetut määrät perittäviksi takaisin

            —

            on lausuttava sovellettavien oikeussääntöjen mukaisesti määrästä, joka valittajalle on myönnettävä korvaukseksi henkisestä kärsimyksestä

            —

            on lausuttava sovellettavien oikeussääntöjen mukaisesti määrästä, joka valittajalle on myönnettävä korvaukseksi oikeudenkäyntikuluista

            —

            parlamentti on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

            1.

            Oikeusjärjestyksen perusteisiin kuuluva valitusperuste: Se, että unionin yleinen tuomioistuin on loukannut valittajan puolustautumisoikeuksia – Olennaisten menettelymääräysten rikkominen
            Jättämällä vaatimatta, että parlamentti noudattaa perusoikeuskirjan 41 ja 42 artiklaa, unionin yleinen tuomioistuin ei ole mahdollistanut tasapuolista ja kontradiktorista asian käsittelyä. Parlamentilla on käytössään hallinnollinen asiakirja-aineisto ja OLAFin asiakirja-aineisto, joita se voi käyttää hyödykseen. Todisteita työskentelystä voi sisältyä molempiin asiakirja-aineistoihin mutta ne voivat pysyä valittajalta salassa.

            2.

            Unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut unionin oikeutta – Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisia virheitä ja virheen tosiseikkojen ja selvitysaineiston oikeudellisen luonteen luonnehdinnassa – Syrjivyys ja sen lisäksi fumus persecutionis – Luottamuksensuojan periaatteen ja laillisuusperiaatteen loukkaaminen

                     a.

                     Toimimattomuus muiden puolueiden osalta
                     Unionin yleinen tuomioistuin kieltäytyi pitämästä M. Schulzin aloitetta syrjivänä, vaikka se oli kohdistettu vain Front Nationaliin eikä muihin puolueisiin. Samanlaisia menettelyjä olisi pitänyt käynnistää kaikkia ranskalaisia puolueita vastaan, muita muiden jäsenvaltioiden puolueita vastaan sekä kymmeniä parlamentin jäseniä vastaan.

                     b.

                     Syrjintä M. Schulzin henkilökohtaisen tilanteen ja sen perusteella, miten hän käytti parlamentin henkilöstöä
                     Unionin yleinen tuomioistuin kieltäytyi kuulemasta M. Schulzia ja K. Wellea, vaikka valittaja toimitti näyttöä parlamentin entisen puhemiehen lainvastaisesta toiminnasta eikä tätä vastaan ryhdytty syytetoimiin. Unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut esitettyjä todisteita huomioon, mikä on tosiseikkoja koskeva virhe, jolla on oikeudellisia seurauksia.

                     c.

                     Luottamuksensuojan ja yhdenvertaisuuden loukkaaminen
                     Toisin kuin unionin yleinen tuomioistuin toteaa, on olemassa lukuisia soveltamisohjeiden rikkomisen tapauksia, joissa parlamentti ei ole vaatinut takaisinmaksua.

            3.

            Riidanalaisten toimien sisäinen lainvastaisuus

                     a.

                     Se, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt ilmeisen arviointivirheen
                     Jos työsopimukseen tehty lisäys oli niin olennainen todiste työskentelystä, parlamentin velvollisuutena oli osoittaa, että valittaja oli jättänyt sellaisen toimittamatta maksukehotusten jälkeen, toisin kuin unionin yleinen tuomioistuin toteaa. Unionin yleinen tuomioistuin kääntää siten todistustaakan ja tekee tosiseikkoja koskevan virheen, jolla on oikeudellisia seurauksia.

                     b.

                     Perusteltava työaika ja todistelutapa
                     Unionin yleinen tuomioistuin on vääristellyt pääsihteerin virkettä, jossa vaaditaan perustelemaan ajanjakson koko työaika eikä ”osoittamaan, että työskentely oli soveltamisohjeiden mukaista”.
                     Unionin yleinen tuomioistuin ei voi viitata sellaiseen velvollisuuteen, jota ei parlamentin mukaan ole olemassa, mikä todetaan unionin yleisen tuomioistuimen istuntopöytäkirjassa, ja joka ei sisälly mihinkään soveltamisohjeiden artiklaan. Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen.

                     c.

                     Tehty työ
                     Valittaja toimittaa unionin tuomioistuimelle työjärjestyksen 127 artiklan nojalla kaksi uutta asiakirjaa.

                     d.

                     Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen
                     Toisin kuin unionin yleinen tuomioistuin toteaa, parlamentilla ei ollut mitään ehdotonta velvollisuutta toteuttaa takaisinperintää koko viideltä vuodelta, jos kerran vain kolmea vuotta pidettiin riidanalaisina. Tällainen suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen oikeuttaa tuomion kumoamisen.

                     e.

                     Ulkoiset sopimukset
                     Parlamentti ja sitten unionin yleinen tuomioistuin eivät ole osoittaneet, että J.-F. Jalkhilla olisi ollut kolmansiin sellaisia ammatillisia yhteyksiä, jotka olivat omiaan loukkaamaan valittajan henkilöä tai parlamentin arvokkuutta tai aiheuttamaan eturistiriidan.


201806220061970512018/C 240/021472016CJC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL201805172211Asia C-147/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 17.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Vredegerecht te Antwerpen – Belgia) – Karel de Grote – Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen VZW v. Susan Romy Jozef Kuijpers (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 93/13/ETY — Elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välisten sopimusten kohtuuttomat ehdot — Se, että kansallinen tuomioistuin tutkii viran puolesta, kuuluuko sopimus mainitun direktiivin soveltamisalaan — 2 artiklan c alakohta — Elinkeinonharjoittajan käsite — Korkea-asteen oppilaitos, jonka rahoitus taataan pääosin julkisista varoista — Sopimus lukukausi- ja opintomatkamaksujen korottomasta takaisinmaksusuunnitelmasta)
 ---documentbreak--- C2402018FI210120180517FI00022121Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 17.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Vredegerecht te Antwerpen – Belgia) – Karel de Grote – Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen VZW v. Susan Romy Jozef Kuijpers
   (Asia C-147/16) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 93/13/ETY — Elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välisten sopimusten kohtuuttomat ehdot — Se, että kansallinen tuomioistuin tutkii viran puolesta, kuuluuko sopimus mainitun direktiivin soveltamisalaan — 2 artiklan c alakohta — Elinkeinonharjoittajan käsite — Korkea-asteen oppilaitos, jonka rahoitus taataan pääosin julkisista varoista — Sopimus lukukausi- ja opintomatkamaksujen korottomasta takaisinmaksusuunnitelmasta)”2018/C 240/02Oikeudenkäyntikieli: hollanti
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Vredegerecht te Antwerpen

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Karel de Grote – Hogeschool Katholieke Hogeschool Antwerpen VZW

      Vastaaja: Susan Romy Jozef Kuijpers

      Tuomiolauselma

            1)

            Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettua neuvoston direktiiviä 93/13/ETY on tulkittava siten, että kansallisen tuomioistuimen, joka antaa asiassa yksipuolisen ratkaisun ja jolla on kansallisten prosessisääntöjen mukaan toimivalta tutkia viran puolesta, onko vaatimuksen perusteena oleva sopimusehto ristiriidassa oikeusjärjestyksen perusteisiin kuuluvien kansallisten säännösten kanssa, on tutkittava viran puolesta, kuuluuko kyseisen sopimusehdon sisältävä sopimus mainitun direktiivin soveltamisalaan ja onko sopimusehto mahdollisesti kohtuuton.

            2)

            Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen toteuttamiin selvityksiin liittyvällä varauksella direktiivin 93/13 2 artiklan c alakohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaista itsenäistä oppilaitosta, joka on tehnyt yhden opiskelijansa kanssa sopimuksen tällä lukukausi- ja opintomatkamaksuista olevan velan maksujärjestelyistä, on pidettävä tällaisen sopimuksen yhteydessä kyseisessä säännöksessä tarkoitettuna ”elinkeinonharjoittajana”, joten sopimus kuuluu mainitun direktiivin soveltamisalaan.

      (
         1
      )	EUVL C 211, 13.6.2016.


201806220731970872018/C 240/474272017TC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180528424211Asia T-427/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.5.2018 – Item Industrietechnik v. EUIPO (EFUSE) (EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin EFUSE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))
 ---documentbreak--- C2402018FI4210120180528FI0047421421Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.5.2018 – Item Industrietechnik v. EUIPO (EFUSE)
   (Asia T-427/17) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin EFUSE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))”2018/C 240/47Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Asianosaiset

      Kantaja: Item Industrietechnik GmbH (Solingen, Saksa) (edustajat: asianajajat G. Hasselblatt, V. Töbelmann ja M. Vitt)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: A. Schifko)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 18.4.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 1882/2016-4), joka koskee sanamerkin EFUSE rekisteröimisestä EU-tavaramerkiksi tehtyä hakemusta

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Item Industrietechnik GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 277, 21.8.2017.


201806220801970642018/C 240/622972018TC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180508535421Asia T-297/18: Kanne 8.5.2018 – Wirecard Technologies v. EUIPO – Striatum Ventures (supr)
 ---documentbreak--- C2402018FI5310120180508FI0062531542Kanne 8.5.2018 – Wirecard Technologies v. EUIPO – Striatum Ventures (supr)
   (Asia T-297/18)2018/C 240/62Kannekirjelmän kieli: englanti
      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Wirecard Technologies GmbH (Aschheim, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Bayer)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Striatum Ventures BV (Rosmalen, Alankomaat)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki supr – EU-tavaramerkki nro 13 163 746

      EUIPO:ssa käyty menettely: Kumoamismenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 20.2.2018 asiassa R 2028/2017-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

            —

            kumoaa riidanalaisen päätöksen

            —

            velvoittaa EUIPO:n ja muun osapuolen valituslautakunnassa, jos se osallistuu käsittelyyn väliintulijana, korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

            —

            Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


201806220331970312018/C 240/033252016CJC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL201805173311Asia C-325/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 17.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Supremo – Espanja) – Industrias Químicas del Vallés, SA v. Administración General del Estado, Sapec Agro, SA (Ennakkoratkaisupyyntö — Maatalous — Direktiivi 91/414/ETY — Direktiivi 2010/28/EU — 3 artiklan 1 kohta — Sallittuja kasvinsuojeluaineita koskeva tarkistusmenettely jäsenvaltioissa — Määräaika — Jatkaminen)
 ---documentbreak--- C2402018FI310120180517FI00033131Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 17.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Supremo – Espanja) – Industrias Químicas del Vallés, SA v. Administración General del Estado, Sapec Agro, SA
   (Asia C-325/16) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Maatalous — Direktiivi 91/414/ETY — Direktiivi 2010/28/EU — 3 artiklan 1 kohta — Sallittuja kasvinsuojeluaineita koskeva tarkistusmenettely jäsenvaltioissa — Määräaika — Jatkaminen)”2018/C 240/03Oikeudenkäyntikieli: espanja
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Supremo

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Industrias Químicas del Vallés, SA

      Vastaaja: Administración General del Estado, Sapec Agro, SA

      Tuomiolauselma

   Neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta metalaksyylin sisällyttämiseksi siihen tehoaineena 23.4.2010 annetun komission direktiivin 2010/28/EU 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että siinä säädetty määräaika, joka päättyi 31.12.2010 ja jonka kuluessa jäsenvaltiot voivat kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15.7.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY mukaisesti muuttaa metalaksyylia tehoaineenaan sisältäviä kasvinsuojeluaineita koskevia voimassa olevia lupia tai peruuttaa ne, on pakottava määräaika, jota jäsenvaltiot eivät voi pidentää.
   (
         1
      )	EUVL C 305, 22.8.2016.


201806220471970572018/C 240/633052018TC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180516545411Asia T-305/18: Kanne 16.5.2018 –Klyuyev v. neuvosto
 ---documentbreak--- C2402018FI5410120180516FI0063541541Kanne 16.5.2018 –Klyuyev v. neuvosto
   (Asia T-305/18)2018/C 240/63Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Andriy Klyuyev (Donetsk, Ukraina) (edustajat: R. Kennelly, QC, J. Pobjoy, barrister, ja R.Gherson ja T. Garner, solicitors)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin kumoaa

            —

            Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2014/119/YUTP muuttamisesta 5.3.2018 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2018/333 (EUVL 2018, L 63, s. 48) ja

            —

            Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 208/2014 täytäntöönpanosta 5.3.2018 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/326 (EUVL 2018, L 63, s. 5)

      siltä osin kuin kyseisiä toimenpiteitä sovelletaan kantajaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi neljään kanneperusteeseen.

            1)

            Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan neuvosto teki arviointivirheitä, kun se katsoi, että peruste kantajan mainitsemiseksi riidanalaisen päätöksen 1 artiklan 1 kohdassa ja 3 artiklan 1 kohdassa oli olemassa.

            2)

            Toinen kanneperuste, jonka mukaan kantajan SEU 6 artiklan, luettuna yhdessä SEU 2 ja SEU 3 artiklan kanssa, ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan mukaisia oikeuksia on loukattu, kun neuvosto oletti, että kantajan kohtelussa Ukrainassa noudatettiin perustavanlaatuisia ihmisoikeuksia.

            3)

            Kolmas kanneperuste, jonka mukaan neuvosto loukkasi kantajan puolustautumisoikeuksia, oikeutta hyvään hallintoon ja tehokkaaseen oikeussuojaan.

            4)

            Neljäs kanneperuste, jonka mukaan neuvosto loukkasi kantajan omaisuudensuojaa ja mainetta perusteettomasti ja kohtuuttomasti.


201806220231970722018/C 240/171582018CJC24020180709FI01FIINFO_JUDICIAL20180222151621Asia C-158/18 P: Valitus, jonka Tulliallan Burlington Ltd on tehnyt 22.2.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-123/16, Tulliallan Burlington v. EUIPO, 6.12.2017 antamasta tuomiosta
 ---documentbreak--- C2402018FI1510120180222FI0017151162Valitus, jonka Tulliallan Burlington Ltd on tehnyt 22.2.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-123/16, Tulliallan Burlington v. EUIPO, 6.12.2017 antamasta tuomiosta
   (Asia C-158/18 P)2018/C 240/17Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Valittaja: Tulliallan Burlington Ltd (edustaja: A. Norris, barrister)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Burlington Fashion GmbH

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

            —

            kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen tuomion, jolla hylättiin Tulliallan Burlington Ltd:n (TBL) kanne valituslautakunnan päätöksestä

            —

            kumoaa valituslautakunnan päätöksen (tai vaihtoehtoisesti palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen, jotta tämä tekisi unionin tuomioistuimen tuomion mukaisen ratkaisun)

            —

            velvoittaa Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ja Burlington Fashion GmbH:n (BFG) korvaamaan TBL:lle tästä valituksesta aiheutuneet kustannukset.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja (TBL) valittaa unionin yleisen tuomioistuimen tuomiosta sillä perusteella, että unionin yleinen tuomioistuin teki seuraavat oikeudelliset virheet:

            1)

            Valitusperusteet, jotka koskevat EU-tavaramerkkiasetuksen (
                  1
               ) 8 artiklan 5 kohdan rikkomista

                     a)

                     Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen, kun se ei tehnyt ”yhteyttä” koskevia päätelmiä.

                     b)

                     Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin teki virheen, kun se katsoi, ettei TBL ollut toimittanut riittävää näyttöä erottamiskyvylle aiheutuvasta haitasta tai epäoikeutetusta hyväksikäytöstä.

                     c)

                     Todetessaan, ettei riittävää näyttöä ollut toimitettu, unionin yleinen tuomioistuin teki virheen i) asettamalla oikeudellisen riman liian korkealle ja ii) jättämällä relevantit todisteet huomiotta.

                     d)

                     Tosiasiassa unionin yleinen tuomioistuin olisi voinut tehdä vain sellaisen päätelmän, ettei erottamiskyvylle aiheutunut haittaa tai ettei sen lisäksi tai vaihtoehtoisesti ollut kyse epäoikeutetusta hyväksikäytöstä.

                     e)

                     Unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi virheellisesti TBL:n väitteet siitä, että valituslautakunnan päätös on virheellinen sen vuoksi, ettei siinä ilmeisesti otettu huomioon valituslautakunnalle esitettyjä todisteita.

            2)

            Valitusperusteet, jotka koskevat EU-tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 4 kohdan rikkomista

                     a)

                     Unionin yleinen tuomioistuin ei katsonut, että valituslautakunnan olisi pitänyt pyytää lisätodisteita 8 artiklan 4 kohdan osalta tilanteessa, jossa ainoa keino, jolla valituslautakunta olisi varmistanut menettelylliset takeet, olisi ollut näiden todisteiden pyytäminen tai asian ratkaiseminen pelkästään 8 artiklan 5 kohdan nojalla ja asian palauttaminen 8 artiklan 4 kohdan osalta väiteosastolle. Unionin yleisen tuomioistuimen olisi pitänyt kumota valituslautakunnan päätös.

                     b)

                     Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen pysyttäessään valituslautakunnan toteamuksen siitä, ettei TBL ollut osoittanut 8 artiklan 4 kohdan mukaisten edellytysten täyttyvän. Unionin yleisen tuomioistuimen olisi pitänyt todeta valituslautakunnan tehneen virheen, kumota valituslautakunnan 8 artiklan 4 kohtaa koskevat päätelmät ja korvata ne omilla päätelmillään siitä, että 8 artiklan 4 kohtaa on rikottu.

      Kanneperusteet, jotka koskeva EU-tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 1 kohdan rikkomista

            a)

            Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen soveltamalla tuomiota Praktiker, koska unionin tuomioistuimen tuomion EUIPO v. Cactus (C-501/15 P, EU:C:2017:750) mukaisesti tuomiota Praktiker ei voida soveltaa aiempiin tavaramerkkeihin käsiteltävässä asiassa.

            b)

            Lisäksi tai vaihtoehtoisesti unionin yleinen tuomioistuin teki virheen soveltaessaan tuomiota Praktiker, koska tätä tuomiota ei sovelleta kauppakeskuksen palveluihin.

            c)

            Vaikka TBL:n aiemmat tavaramerkit kuuluisivat ”vähittäispalvelujen” alaan ja tämän vuoksi tuomion Praktiker soveltamisalaan, unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi tuomiota Praktiker virheellisesti sillä tavoin, että se välttämättä estää päätelmän sekaannusta aiheuttavasta samankaltaisuudesta.

            d)

            Koska unionin yleinen tuomioistuin teki virheen tuomion Praktiker soveltamisessa, se joko i) jätti arvioimatta sekaannusvaaraa tai ii) jätti siirtämättä tämän arvioinnin tekemisen valituslautakunnalle. Tässä tilanteessa sillä oli velvollisuus ryhtyä jompaankumpaan näistä toimenpiteistä.

      (
         1
      )	Euroopan unionin tavaramerkistä 14.6.2017 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2017/1001 (EUVL 2017, L 154, s. 1).