title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (ensimmäinen jaosto) 7 päivänä heinäkuuta 2005, asiassa C-153/03 (Cour de cassationin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Caisse nationale des prestations familiales vastaan Ursula Weide, Schwarzin puoliso (Perhe-etuudet — Kotihoidontuki — Etuuksia koskevan oikeuden pidättäminen työskentelyvaltiossa — Oikeus samanlaisiin etuuksiin asuinvaltiossa)

text:
               17.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 229/2

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (ensimmäinen jaosto)
   7 päivänä heinäkuuta 2005,
   asiassa C-153/03 (Cour de cassationin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Caisse nationale des prestations familiales vastaan Ursula Weide, Schwarzin puoliso (1)

   (Perhe-etuudet - Kotihoidontuki - Etuuksia koskevan oikeuden pidättäminen työskentelyvaltiossa - Oikeus samanlaisiin etuuksiin asuinvaltiossa)
   (2005/C 229/03)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa C-153/03, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Cour de cassation (Luxemburg) on esittänyt 6.3.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 3.4.2003, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Caisse nationale des prestations familiales vastaan Ursula Weide, Schwarzin puoliso, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit N. Colneric, J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari), M. Ilešič ja E. Levits, julkisasiamies: J. Kokott, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M. Múgica Arzamendi, on antanut 7.7.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä 21 päivänä maaliskuuta 1972 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 574/72, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2 päivänä joulukuuta 1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97, 10 artiklan 1 kohdan b alakohdan i alakohtaa on tulkittava siten, että neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se muutettuna ja ajan tasalle saatettuna asetuksella N:o 118/97, 73 artiklan mukaisesti perhe-etuutta saavan henkilön puolison lasten asuinjäsenvaltiossa harjoittaman ammatillisen toiminnan vuoksi oikeus viimeksi mainitussa säännöksessä säädettyihin perheavustuksiin pidätetään sen määrän osalta, joka vastaa asuinjäsenvaltion lainsäädännön mukaista kotihoidontukea, ja riippumatta siitä, kuka on tämän valtion lainsäädännössä nimetty kyseisten etuuksien välitön saaja.

      (1)  EUVL C 146, 21.6.2003.


title: Asia C-323/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 15.10.2014 – Euroopan komissio v. Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ympäristö — Direktiivit 1999/31/EY ja 2008/98/EY — Jätehuoltosuunnitelma — Yhtenäinen ja riittävä jätteiden loppukäsittelylaitosten verkosto — Velvollisuus käsitellä jätteet tavalla, jolla päästään ihmisten terveyden ja ympäristön suojelun kannalta parhaaseen tulokseen)

text:
               22.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 462/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 15.10.2014 – Euroopan komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-323/13) (1)

   ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Ympäristö - Direktiivit 1999/31/EY ja 2008/98/EY - Jätehuoltosuunnitelma - Yhtenäinen ja riittävä jätteiden loppukäsittelylaitosten verkosto - Velvollisuus käsitellä jätteet tavalla, jolla päästään ihmisten terveyden ja ympäristön suojelun kannalta parhaaseen tulokseen))
   (2014/C 462/11)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Pignataro-Nolin, E. Sanfrutos Cano ja A. Alcover San Pedro)

      Vastaaja: Italian tasavalta (asiamies: G. Palmieri, avustajanaan avvocato dello Stato G. Fiengo)

      Tuomiolauselma

               1)

               Italian tasavalta

                           —

                           ei ole noudattanut kaatopaikoista 26.4.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/31/EY 1 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan a alakohdan eikä jätteistä ja tiettyjen direktiivien kumoamisesta 19.11.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/98/EY 4 ja 13 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut kaikkia tarvittavia toimenpiteitä sen välttämiseksi, että osa Rooman SubATO:n kaatopaikoille, Cecchinan kaatopaikkaa lukuun ottamatta, ja Latinan SubATO:n kaatopaikoille toimitetuista kunnallisista jätteistä jätetään käsittelemättä niin, että jätteiden eri jakeet valitaan asianmukaisesti ja niiden orgaaninen jae stabilisoidaan,

                           —

                           ei ole noudattanut direktiivin 2008/98 16 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole perustanut Latiumin alueelle yhtenäistä ja riittävää jätehuoltolaitosten verkostoa ottamalla huomioon parhaan käytettävissä olevan tekniikan.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 252, 31.8.2013.


title: Asia C-411/99: Euroopan yhteisöjen komission 28.10.1999 Itävallan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
18.12.1999               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 366/23
Euroopan yhteisöjen komission 28.10.1999 Itävallan tasa-                            Asian C-116/99 (1) poistaminen rekisteristä
                  valtaa vastaan nostama kanne
                                                                                (1999/C 366/40)
                           (Asia C-411/99)
                                                                           Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 21.9.1999
                           (1999/C 366/38)
                                                                           antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                           tu asia C-116/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 28.10.1999 Euroo-                 tasavalta.
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa
vastaan. Kantajan asiamiehenä on Euroopan yhteisöjen komis-
sion oikeudellisen yksikön virkamies Josef Christian Shieferer,
                                                                           (1) EYVL C 188, 3.7.1999.
prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virka-
mies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner C 254,
Kirchberg.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
1. toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut televisio-
      signaalien lähetystä koskevien standardien käytöstä 24
      päivänä lokakuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja
      neuvoston direktiivin 95/47/EY (1) mukaisia velvoitteitaan,
                                                                                Asian C-349/98 (1) poistaminen rekisteristä
      koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin täytäntöönpa-
      non edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyk-
      siä ja koska se ei ole ilmoittanut niistä komissiolle;                                      (1999/C 366/41)
2. velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
      kulut.                                                               Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 22.9.1999
                                                                           antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                           tu asia C-349/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin        tasavalta.
asiassa C-386/99 (2). Direktiivin 8 artiklassa asetettu määräaika
on päättynyt 23.8.1996.
                                                                           (1) EYVL C 340, 7.11.1998.
( 1) EYVL L 281, 23.11.1995, s. 51.
(2) Ks. tämän virallisen lehden s. 32.
                                                                                Asian C-12/99 (1) poistaminen rekisteristä
           Asian C-474/98 (1) poistaminen rekisteristä
                           (1999/C 366/39)                                                        (1999/C 366/42)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 20.9.1999                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 23.9.1999
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-             antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-474/98 (Tribunal administratif de Lillen esittämä                tu asia C-12/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Portu-
ennakkoratkaisupyyntö), Clinique Grégoire SA vastaan Direc-                galin tasavalta.
tion régionale des impôts du Nord-Pas-de-Calais.
                                                                           (1) EYVL C 71, 13.3.1999.
(1) EYVL C 71, 13.3.1999.


title: Asia C-328/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza (Italia) on esittänyt 5.7.2010 — Enipower SpA v. Autorità per l’Energia Elettrica e il Gas

text:
               18.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 346/24

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza (Italia) on esittänyt 5.7.2010 — Enipower SpA v. Autorità per l’Energia Elettrica e il Gas
   (Asia C-328/10)
   ()
   2010/C 346/39
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Enipower SpA

      Vastaaja: Autorità per l’Energia Elettrica e il Gas

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Ovatko perustamissopimuksen 23, 43, 49 ja 56 artikla sekä direktiivin 2003/54/EY (1) 11 artiklan 2 ja 6 kohta sekä 24 artikla esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, josta ei ole ilmoitettu komissiolle ja jonka mukaan tietyillä sähköenergian tuottajilla, jotka ovat joissakin olosuhteissa välttämättömiä ajojärjestyksen hallinnan tarpeiden tyydyttämiseksi, on pysyvästi velvollisuus tehdä tarjouksia sähköpörssin markkinoilla verkonhaltijan ilman niiden myötävaikutusta määrittelemien ohjelmien mukaisesti ja jonka mukaan näiden hintatarjousten arvo on irrotettu tuottajan määräysvallasta siten, että se on riippuvainen parametreistä, joita ei ole määritelty ”avointen, syrjimättömien ja markkinapohjaisten menettelyjen” mukaisesti?

      (1)  EUVL L 176, s. 37


title: Asia T-361/00: Antonio Cherentin Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan 27.11.2000 nostama kanne

text:
24.2.2001                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 61/15
–     sekä velvoittaa SMHV:n korvaamaan kaikki oikeuden-                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      käyntikulut.
                                                                         Kantaja, joka komission palkkaluokan C virkamies, riitauttaa
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      komission päätöksen, jolla kantajan ei annettu osallistua
                                                                         apulaishallintoavustajia, hallintoavustajia ja vanhempia hallin-
                                                                         toavustajia (B5/B4, B3/B2 ja B1) koskevan varallaololuettelon
Kantaja toteaa, että sisämarkkinoiden harmonisointivirasto               laatimiseksi järjestetyn kilpailun KOM/TB/99 kokeisiin, koska
(SMHV) julkaisi ilmoituksen juristi-lingvistin palvelukseen otta-        hänellä ei ollut ura-alueella B vaadittua työkokemusta.
misesta. Välttääkseen vaivan lähettämästä heti tätä työpaikkaa
koskevaa täydellistä hakemuspaperinivaskaa, kantaja kirjoitti
varmistaakseen, ettei hänen ikäänsä lueta hänelle haitaksi.              Kantaja väittää, että komissio on kieltäytynyt lainvastaisesti
Vastauksena kantajan kirjeeseen SMHV lähetti hänelle hake-               ottamasta huomioon hänen työkokemustaan, joka on saatu
muslomakkeet, painotti asiaankuuluvan ”päteyyden ja työko-               työskenneltäessä ura-alueella C, joka vastaa tasoltaan haettuja
kemuksen” merkitystä eikä esittänyt mitään vastalauseita                 tehtäviä.
hänen ikänsä osalta. Kantaja hylättiin kuitenkin elokuussa
2000 sillä perusteella, että hän oli vuoden vanhempi kuin mitä
SMHV:n mielestä oli toivottavaa.                                         Mikäli hakijoilla täytyi kilpailuilmoituksen mukaan olla ura-
                                                                         alueen B tehtäviä vastaava työkokemus, kyseinen edellytys ja
Näin ollen kantaja vaatii korvausta sillä perusteella, että              kilpailuilmoituksen perusteella tehty riidanalainen päätös ovat
SMHV:n päätös on lainvastainen, koska SMHV:n työhönotto-                 myös lainvastaisia.
menettely on syrjivä (ikään perustuva syrjintä) ja koska kanta-
jan saavutettuihin oikeuksiin on koskettu ja hänen perusteltua
luottamustaan on loukattu.
                                                                         Antonio Cherentin Euroopan yhteisöjen komissiota vas-
                                                                                taan 27.11.2000 nostama kanne
Justina Martı́nez Alarcón Euroopan yhteisöjen komissiota
              vastaan 27.11.2000 nostama kanne
                                                                                (Asia T-361/00)
                          (Asia T-357/00)
                                                                                (2001/C 61/30)
                           (2001/C 61/29)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                         Antonio Cherenti, kotipaikka Thuin (Belgia), on nostanut
Justina Martı́nez Alarcón, kotipaikka Brysseli, on nostanut
                                                                         Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                         messa 27.11.2000 kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
messa 27.11.2000 kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                         vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Carlos Mourato,
vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Carlos Mourato,
                                                                         Brysseli.
Brysseli.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:              Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
–     ensisijaisesti kumoaa kilpailun KOM/TB/99 valintalauta-            –     ensisijaisesti kumoaa kilpailun KOM/TB/99 valintalauta-
      kunnan 28.1.2000 ja 24.2.2000 tekemät päätökset, oilla                   kunnan 28.1.2000 tekemän päätöksen, jolla kantajan ei
      kantajan ei annettu osallistua kyseiseen kilpailuun, sekä                annettu osallistua kyseiseen kilpailuun, sekä nimittävän
      nimittävän viranomaisen 28.8.2000 tekemän implisiitti-                   viranomaisen 7.9.2000 tekemän nimenomaisen päätök-
      sen päätöksen, jolla kantajan vaatimukseen vastattiin                    sen, jolla kantajan vaatimukseen vastattiin kieltävästi;
      kieltävästi;
–     toissijaisesti velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle           –     toissijaisesti velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle
      3 160 000 Belgian frangia, jollei tätä määrää päätetä                    7 350 000 Belgian frangia, jollei tätä määrää päätetä
      oikeudenkäynnin kuluessa muuttaa, aineellisesta ja aineet-               oikeudenkäynnin kuluessa muuttaa, aineellisesta ja aineet-
      tomasta vahingosta korkoineen;                                           tomasta vahingosta korkoineen;
–     velvoittaa vastaajan maksamaan oikeudenkäyntikulut                 –     velvoittaa vastaajan maksamaan oikeudenkäyntikulut
      tässä asiassa.                                                           tässä asiassa.
 ---pagebreak--- C 61/16                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      24.2.2001
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       Sophie Van Weyenberghin Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                                siota vastaan 27.11.2000 nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja perustelut vastaavat asiassa
                                                                                (Asia T-364/00)
T-357/00, Martı́nez Alarcón v. komissio, esitettyjä.
                                                                                (2001/C 61/32)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                         Sophie Van Weyenbergh, kotipaikka Tervuren (Belgia), on
                                                                         nostanut Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                         mioistuimessa 27.11.2000 kanteen Euroopan yhteisöjen ko-
Luigia Dricotin Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan                   missiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Carlos
                   27.11.2000 nostama kanne                              Mourato, Brysseli.
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
                          (Asia T-363/00)
                                                                         –     ensisijaisesti kumoaa kilpailun KOM/TB/99 valintalauta-
                                                                               kunnan 28.1.2000 tekemän päätöksen, jolla kantajan ei
                           (2001/C 61/31)
                                                                               annettu osallistua kyseiseen kilpailuun, sekä nimittävän
                                                                               viranomaisen 9.10.2000 tekemän nimenomaisen päätök-
                                                                               sen, jolla kantajan vaatimukseen vastattiin kieltävästi;
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                         –     toissijaisesti velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle
                                                                               2 941 667 Belgian frangia, jollei tätä määrää päätetä
Luigia Dricot, kotipaikka Overijse (Belgia), on nostanut Euroo-                oikeudenkäynnin kuluessa muuttaa, aineellisesta ja aineet-
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa                       tomasta vahingosta korkoineen;
27.11.2000 kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
Kantajan edustajana on asianajaja Carlos Mourato, Brysseli.              –     velvoittaa vastaajan maksamaan oikeudenkäyntikulut
                                                                               tässä asiassa.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–    ensisijaisesti kumoaa kilpailun KOM/TB/99 valintalauta-
     kunnan 28.1.2000 ja 24.2.2000 tekemät päätökset, joilla             Oikeudelliset perusteet ja perustelut vastaavat asiassa
     kantajan ei annettu osallistua kyseiseen kilpailuun, sekä           T-357/00, Martı́nez Alarcón v. komissio, esitettyjä.
     nimittävän viranomaisen 28.8.2000 tekemän implisiitti-
     sen päätöksen, jolla kantajan vaatimukseen vastattiin
     kieltävästi;
–    toissijaisesti velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle
     500 000 Belgian frangia, jollei tätä määrää päätetä oikeu-
     denkäynnin kuluessa muuttaa, aineellisesta ja aineetto-
     masta vahingosta korkoineen;                                        Scott S.A.:n 30.11.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                                vastaan nostama kanne
–    velvoittaa vastaajan maksamaan oikeudenkäyntikulut
     tässä asiassa.                                                                                (Asia T-366/00)
                                                                                (2001/C 61/33)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Oikeudelliset perusteet ja perustelut vastaavat asiassa
T-357/00, Martı́nez Alarcón v. komissio, esitettyjä.                    Scott S.A., Ranskassa rekisteröity yhtiö, on nostanut
                                                                         30.11.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                         tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                         vastaan. Kantajan edustajina ovat barristerit Jeremy Lever, QC,
                                                                         ja George Peretz, sekä solicitor Robin Griffith, Lontoo.


title: Asia T-372/12: Kanne 20.8.2012 — El Corte Inglés v. SMHV — Apro Tech (APRO)

text:
               27.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/26

      Kanne 20.8.2012 — El Corte Inglés v. SMHV — Apro Tech (APRO)
      (Asia T-372/12)
      (2012/C 331/50)
      Kannekirjelmän kieli: espanja

         Asianosaiset

         Kantaja: El Corte Inglés, SA (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat E. Seijo Veiguela, J. Rivas Zurdo ja I. Munilla Muñoz)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

         Vastapuoli valituslautakunnassa: Apro Tech Co., Ltd (Taichung Hsien, Taiwan)

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan 25.5.2012 tehdyn sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) toisen valituslautakunnan päätöksen asiassa R 196/2011-2 ja toteamaan, että yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti väitteen tekijän valitus SMHV:ssä olisi pitänyt hyväksyä ja olisi pitänyt kumota väiteosaston päätös, jossa yhteisön tavaramerkkihakemus nro 8 253 551”APRO” (sana- ja kuviomerkki) hyväksytään kokonaan

                  —

                  velvoittamaan vastaajan tai vastapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

         Yhteisön tavaramerkin hakija: Apro Tech Co., Ltd

         Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki ”APRO” luokkaan 12 kuuluville tavaroille — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 8 253 551

         Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja

         Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: kuviomerkistä ”B-PRO by Boomerang” koostuva kansallinen ja yhteisön tavaramerkki ja sanamerkeistä ”PRO MOUNTAIN” ja ”PRO OUTDOOR” koostuvat yhteisön tavaramerkit luokkaan 12 kuuluville tavaroille

         Väiteosaston ratkaisu: väitteen hylkääminen

         Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

         Kanneperusteet: asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia C-579/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 19.12.2012 (Tribunal Administrativo e Fiscal do Porton (Portugali) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Grande Área Metropolitana do Porto (GAMP) v. Comissão Directiva do Programa Operacional Potencial Humano, Ministério do Ambiente e do Ordenamento do Território ja Ministério do Trabalho e da Solidariedade Social (Rakennerahastot — Asetus (EY) N:o 1083/2006 — Maantieteellinen tukikelpoisuus — Euroopan unionin yhteisrahoittama investointi, jonka toteuttaa tukikelpoisten alueiden ulkopuolella sijaitsevalta paikkakunnalta käsin tällaiselle paikkakunnalle sijoittautunut toimija)

text:
               16.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/11

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 19.12.2012 (Tribunal Administrativo e Fiscal do Porton (Portugali) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Grande Área Metropolitana do Porto (GAMP) v. Comissão Directiva do Programa Operacional Potencial Humano, Ministério do Ambiente e do Ordenamento do Território ja Ministério do Trabalho e da Solidariedade Social
   (Asia C-579/11) (1)

   (Rakennerahastot - Asetus (EY) N:o 1083/2006 - Maantieteellinen tukikelpoisuus - Euroopan unionin yhteisrahoittama investointi, jonka toteuttaa tukikelpoisten alueiden ulkopuolella sijaitsevalta paikkakunnalta käsin tällaiselle paikkakunnalle sijoittautunut toimija)
   2013/C 46/19
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Grande Área Metropolitana do Porto (GAMP)

      Vastaajat: Comissão Directiva do Programa Operacional Potencial Humano, Ministério do Ambiente e do Ordenamento do Território ja Ministério do Trabalho e da Solidariedade Social

      Muut osapuolet: Instituto Nacional de Administração, Sindicato dos Quadros Técnicos do Estado, Instituto Superior de Ciências, do Trabalho e da Empresa ja Instituto do Desporto de Portugal

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto — SEUT 174, SEUT 175 ja SEUT 176 artiklan ja Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1260/1999 kumoamisesta 11.7.2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 (EUVL L 210, s. 25) 5–8, 22, 32, 34, 35 ja 56 artiklan sekä yhteisestä tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistöstä (NUTS) 26.5.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1059/2003 (EUVL L 154, p. 1) tulkinta — Rakennerahastojen interventio — Unionin rahoitus — Toimenpideohjelmat — Menojen tukikelpoisuus — Yhteinen tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistö (NUTS)

      Tuomiolauselma

   Taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta koskevia unionin primaarioikeuden määräyksiä ja Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1260/1999 kumoamisesta 11.7.2006 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1083/2006 on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä sille, että Euroopan unionin yhteisrahoittaman investoinnin toteuttaa tukikelpoisten alueiden ulkopuolella sijaitsevalta paikkakunnalta käsin tällaiselle paikkakunnalle sijoittautunut toimija, kunhan investointi suunnataan tukikelpoisille alueille kohdennetusti ja yksilöidysti.

      (1)  EUVL C 32, 4.2.2012.


title: Asia T-247/16: Kanne 13.5.2016 – Trasta Komercbanka ym. v. EKP

text:
               25.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 270/51

         Kanne 13.5.2016 – Trasta Komercbanka ym. v. EKP
   (Asia T-247/16)
   (2016/C 270/58)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Trasta Komercbanka AS (Riika, Latvia) ja kuusi muuta kantajaa (edustajat: asianajajat O. Behrends, L. Feddern ja M. Kirchner)

      Vastaaja: Euroopan keskuspankki (EKP)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa Euroopan keskuspankin 3.3.2016 tekemän päätöksen peruuttaa Trasta Komercbanka AS:n pankkitoimilupa ja

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi, kantajat vetoavat kuuteen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että Euroopan keskuspankki ei tutkinut ja arvioinut huolellisesti ja puolueettomasti kaikkia asiaan liittyviä tosiseikkoja, mukaan lukien rajoituksitta se, ettei Euroopan keskuspankki reagoinut asianmukaisesti siihen tosiseikkaan, että Latvian paikallisen sääntelyviranomaisen toimittama tieto ja asiakirjat olivat virheellisiä.

               2.

               Toinen kanneperuste perustuu siihen, että Euroopan keskuspankki loukkasi suhteellisuusperiaatetta kun se ei huomioinut mahdollisia vaihtoehtoisia toimenpiteitä.

               3.

               Kolmas kanneperuste perustuu siihen, että Euroopan keskuspankki loukkasi yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.

               4.

               Neljäs kanneperuste perustuu siihen, että Euroopan keskuspankki rikkoi YVM-asetuksen (1) 19 artiklaa ja 75 kappaletta ja syyllistyi toimivallan väärinkäyttöön.

               5.

               Viides kanneperuste perustuu siihen, että Euroopan keskuspankki loukkasi luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteita.

               6.

               Kuudes kanneperuste perustuu siihen, että Euroopan keskuspankki rikkoi menettelysäännöksiä, mukaan lukien oikeutta tulla kuulluksi, oikeutta tutustua asiakirjoihin, oikeutta saada asianmukaisesti perusteltu päätös, YVM-kehysasetuksen (2) 83 artiklan 1 kohtaa ja oikeutta hyvään hallintomenettelyyn.

      (1)  Luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää politiikkaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille 15.10.2013 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 1024/2013(EUVL 2013, L 287, s. 63)

      (2)  Kehyksen perustamisesta YVM:n puitteissa tehtävälle yhteistyölle EKP:n ja kansallisten toimivaltaisten viranomaisten välillä sekä kansallisten nimettyjen viranomaisten kanssa 16.4.2014 annettu Euroopan keskuspankin asetus (EU) N:o 468/2014 (YVM-kehysasetus) (EKP/2014/17) (EUVL 2014, L 141, s. 1)


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 30 päivänä marraskuuta 2000 asiassa T-5/97, Industrie des poudres sphériques vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu – Kumoamiskanne – Kantelun hylkääminen – Perustamissopimuksen 86 artikla (josta on tullut EY 82 artikla) – Polkumyynnin vastaisen menettelyn väärinkäyttö – Perustelut – Puolustautumisoikeudet)

text:
5.5.2001                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 134/15
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                 2)    Kantajalle on korvattava vahinko, joka tälle on aiheutunut
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                            asetuksen N:o 857/84 soveltamisesta ajanjaksoon, joka alkoi
                                                                                11.12.1988 ja loppuu tämän tuomion julistamisajankohtana.
                                                                                Määrään on sisällytettävä viitemäärän ostoarvo, jonka kantaja
                  31 päivänä tammikuuta 2001                                      olisi saanut asetuksen N:o 857/84 mukaisesti.
                                                                            3)    Asianosaiset toimittavat yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
asiassa T-76/94, Rendert Jansma vastaan Euroopan unio-                            tuomioistuimelle kuuden kuukauden kuluessa tämän tuomion
     nin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio (1)                             julistamisesta yhteisellä sopimuksella maksettaviksi vahvistetut
                                                                                määrät.
                                                                            4)    Jos asianosaiset eivät pääse sopimukseen, ne toimittavat ensim-
(Vahingonkorvauskanne – Sopimussuhteen ulkopuolinen                               mäisen oikeusasteen tuomioistuimelle saman määräajan ku-
vastuu – Maito – Lisämaksu – Viitemäärä – Tuottaja, joka                          luessa vaatimuksensa lukuina esitettyinä.
on sitoutunut luopumaan kaupan pitämisestä – Maatilan
                    myynti – Vanhentuminen)                                 5)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                                                                            (1) EYVL C 90, 26.3.1994.
                          (2001/C 134/31)
                    (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
Asiassa T-76/94, Rendert Jansma, kotipaikka Engelbert (Alan-                                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
komaat), edustajanaan asianajajat E. H. Pijnacker Hordijk ja
H. J. Bronkhorst, Amsterdam, prosessiosoite Luxemburgissa                                    30 päivänä marraskuuta 2000
asianajotoimisto L. Frieden, 62 avenue Guillaume, vastaan
Euroopan unionin neuvosto (asiamiehenään: A.-M. Colaert) ja
                                                                            asiassa T-5/97, Industrie des poudres sphériques vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään: T. van Rijn ja
                                                                                Euroopan yhteisöjen komissio (1)
H.-J. Rabe), jossa kantaja vaatii EY:n perustamissopimuksen
178 artiklan ja 215 artiklan toisen kohdan (joista on tullut EY
235 ja EY 288 artikla) nojalla korvausta vahingosta, joka tälle             (Kilpailu – Kumoamiskanne – Kantelun hylkääminen –
on aiheutunut siitä syystä, ettei hän ole voinut pitää kaupan               Perustamissopimuksen 86 artikla (josta on tullut EY 82 ar-
maitoa asetuksen (ETY) N:o 804/68 5 c kohdassa tarkoitetun                  tikla) – Polkumyynnin vastaisen menettelyn väärinkäyttö –
maksun soveltamista koskevista yleisistä säännöistä 31 päivänä                            Perustelut – Puolustautumisoikeudet)
maaliskuuta 1984 annetun neuvoston asetuksen (ETY)
N:o 857/84 mukaisesti, sellaisena kuin asetus on täydennettynä                                        (2001/C 134/32)
asetuksen N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun lisämaksun
soveltamista koskevista säännöistä 16 päivänä toukokuuta
1984 annetulla komission asetuksella (ETY) N:o 1371/84                                           (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(EYVL L 132, s. 11), yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: presi-                 Asiassa T-5/97, Industrie des poudres sphériques, kotipaikka
dentti V. Tiili sekä tuomarit R. M. Moura Ramos ja P. Mengozzi,             Annemasse (Ranska), edustajanaan asianajaja C. Momège,
kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio González, on 31.1.2001              Pariisi, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto A. May,
antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                          398 route d’Esch, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                            (asiamiehinään F. Mascardi ja A. Carnelutti), jota tukee Péchi-
                                                                            ney électrométallurgie, kotipaikka Courbevoie (Ranska), edus-
1)    Vastaajat velvoitetaan korvaamaan vahinko, joka kantajalle on         tajinaan asianajajat J.-P. Gunther ja O. Prost, Pariisi, prosessio-
      aiheutunut asetuksen (ETY) N:o 804/68 5 c kohdassa                    soite Luxemburgissa asianajotoimisto Loesch & Wolter, 11 rue
      tarkoitetun maksun soveltamista koskevista yleisistä säännöistä       Goethe, jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuo-
      31 päivänä maaliskuuta 1984 annetun neuvoston asetuksen               mioistuinta kumoamaan 7.11.1996 tehdyn komission päätök-
      (ETY) N:o 857/84, sellaisena kuin asetus on täydennettynä             sen, jolla hylättiin kantajan tekemä kantelu, jossa ensisijaisesti
      asetuksen N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun lisämaksun            vaadittiin toteamaan se, että Péchiney électrométallurgie olisi
      soveltamista koskevista säännöistä 16 päivänä toukokuuta              rikkonut EY:n perustamissopimuksen 86 artiklaa (josta on
      1984 annetulla komission asetuksella (ETY) N:o 1371/84,               tullut EY 82 artikla) (Asia IV/35.151/E-1 IPS/Péchiney électro-
      soveltamisesta, siltä osin kuin kyseisissä asetuksissa ei säädetä     métallurgie, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
      viitemäärän myöntämisestä sellaisille tuottajille, jotka eivät ole    tuin (laajennettu viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaos-
      maidon ja maitotuotteiden kaupan pitämisestä luopumista ja            ton puheenjohtaja R. Garcı́a-Valdecasas sekä tuomarit P. Lindh,
      lypsykarjan tuotannon muuttamista koskevasta palkkiojärjestel-        J. D. Cooke, M. Vilaras ja N. J. Forwood, kirjaaja: hallintovirka-
      mästä 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun neuvoston                    mies G. Herzig, on 30.11.2000 antanut tuomion, jonka
      asetuksen (ETY) N:o 1078/77 mukaisesti tekemänsä sitou-               tuomiolauselma on seuraava:
      muksen vuoksi toimittaneet maitoa kyseisen jäsenvaltion sovel-
      taman viitevuoden aikana.                                             1)    Kanne hylätään.
 ---pagebreak--- C 134/16                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           5.5.2001
2)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoite-           YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
      taan korvaamaan sekä komission että väliintulijan Péchiney                          TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
      électrométallurgien oikeudenkäyntikulut.
                                                                                31 päivänä tammikuuta 2001
(1) EYVL C 74, 8.3.1997.
                                                                         yhdistetyissä asioissa T-197/97 ja T-198/97, Weyl Beef
                                                                         Products BV ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                                                                         (EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta (josta on
                                                                         tullut EY 81 artiklan 1 kohta) – Kumoamiskanne – Kantelun
                                                                         hylkääminen – Yhteisön etu – Perustamissopimuksen 85 ar-
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                              tiklan ja EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan (josta on
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                          muutettuna tullut EY 87 artikla) välinen suhde)
                  31 päivänä tammikuuta 2001                                                       (2001/C 134/34)
asiassa T-143/97, Gerhardus van den Berg vastaan Euroo-                                      (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
pan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                                                                         Yhdistetyissä asioissa T-197/97 ja T-198/97, Weyl Beef Pro-
(Vahingonkorvauskanne – Sopimussuhteen ulkopuolinen
                                                                         ducts BV, kotipaikka Enschede (Alankomaat), edustajinaan
vastuu – Maito – Lisämaksu – Viitemäärä – Tuottaja, joka
                                                                         asianajaja E. H. Pijnacker Hordijk, Amsterdam, ja asianajaja
on sitoutunut luopumaan kaupan pitämisestä – Kiintiön
                                                                         S. B. Noë, Rotterdam, kantajana asiassa T-197/97, Exportslach-
              siirtäminen toisen maatilan hyväksi)
                                                                         terij Chris Hogeslag BV, kotipaikka Holten (Alankomaat),
                                                                         edustajanaan asianajaja A. P. J. M. de Bruyn, Zutphen, Gronin-
                         (2001/C 134/33)                                 ger Vleeshandel BV, kotipaikka Groningen (Alankomaat),
                                                                         selvitystilassa, edustajanaan selvitysmies J. J. van der Molen,
                                                                         edustajanaan tässä oikeudenkäynnissä aluksi asianajaja
                    (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                      A. P. J. M. de Bruyn, Zutphen, ja sittemmin asianajaja
                                                                         P. E. Mazel, Leeuwarden, prosessiosoite Luxemburgissa asian-
Asiassa T-143/97, Gerhardus van den Berg, kotipaikka Dalfsen             ajotoimisto Bonn ja Schmitt, 7 Val Sainte-Croix, kantajina
(Alankomaat), edustajanaan asianajaja E. H. Pijnacker Hordijk,           asiassa T-198/97, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asia-
Amsterdam, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto                 miehinään W. Wils ja G. van der Wal), jota tukevat Produkt-
L. Frieden, 62 avenue Guillaume, vastaan Euroopan unionin                schap voor Vee en Vlees ja Stichting Saneringsfonds Runders-
neuvosto (asiamiehinään: A.-M. Colaert ja J.-P. Hix) ja Euroopan         lachterijen, kotipaikka Rijswijk (Alankomaat), edustajanaan
yhteisöjen komissio (asiamiehenään: T. van Rijn), jossa kantaja          asianajaja I. W. VerLoren van Themaat, Amsterdam, prosessio-
vaatii EY:n perustamissopimuksen 178 artiklan ja 215 artiklan            soite Luxemburgissa asianajotoimisto C. Medernach, 8–10 rue
toisen kohdan (joista on tullut EY 235 ja EY 288 artikla)                Mathias Hardt, joissa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin-
nojalla korvausta vahingosta, joka tälle on aiheutunut siitä             ta vaaditaan kumoamaan asiassa T-197/97 23.4.1997 tehty
syystä, ettei hän ole voinut pitää kaupan maitoa asetuksen               komission päätös (asia IV/35.591/F-3 – Weyl/PVV+SSR), joka
(ETY) N:o 804/68 5 c kohdassa tarkoitetun maksun soveltamis-             koskee kantajan 14.6.1995 tekemää kantelua, ja asiassa
ta koskevista yleisistä säännöistä 31 päivänä maaliskuuta 1984           T-198/97, 23.4.1997 tehty komission päätös (asia
annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 857/84 mukaisesti,                 IV/35.634/F-3 – Hogeslag-Groninger/PVV+SSR), joka koskee
sellaisena kuin asetus on täydennettynä asetuksen N:o 804/68             kantajien 30.6.1995 tekemiä kanteluja, yhteisöjen ensimmäi-
5 c artiklassa tarkoitetun lisämaksun soveltamista koskevista            sen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoon-
säännöistä 16 päivänä toukokuuta 1984 annetulla komission                panossa: jaoston puheenjohtaja V. Tiili sekä tuomarit
asetuksella (ETY) N:o 1371/84 (EYVL L 132, s. 11), yhteisöjen            R. M. Moura Ramos ja P. Mengozzi, kirjaaja: hallintovirkamies
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien           G. Herzig, on 31.1.2001 antanut tuomion, jonka tuomiolau-
kokoonpanossa: presidentti V. Tiili sekä tuomarit R. M. Moura            selma on seuraava:
Ramos ja P. Mengozzi, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio
González, on 31.1.2001 antanut tuomion, jonka tuomiolau-                1)    Kanteet hylätään.
selma on seuraava:
                                                                         2)    Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne
1)    Kanne jätetään tutkimatta.                                               velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.
2)    Kantaja vastaa oikeudenkäyntikuluista.                             3)    Väliintulijat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
(1) EYVL C 199, 28.6.1997.                                               (1) EYVL C 252, 16.8.1997.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 16 päivänä toukokuuta 2002 asiassa C-372/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Luxemburgin suurherttuakunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivin 98/8/EY täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
C 169/12                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           13.7.2002
kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Italian          noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia
tasavalta ei ole noudattanut tiettyjä vaarallisia aineita sisältävis-     määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle, yhteisö-
tä paristoista ja akuista annetun neuvoston direktiivin 91/               jen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpa-
157/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen 22 päivänä                  nossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit M. Wathelet
joulukuuta 1998 annetun komission direktiivin 98/101/EY                   (esittelevä tuomari) ja A. Rosas, julkisasiamies: F. G. Jacobs,
(EYVL 1999, L 1, s. 1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole           kirjaaja: R. Grass, on antanut 16.5.2002 tuomion, jonka
antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,           tuomiolauselma on seuraava:
asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut
niistä komissiolle, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto),              1)    Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut biosidituot-
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja F. Macken sekä                     teiden markkinoille saattamisesta 16 päivänä helmikuuta
tuomarit C. Gulmann (esittelevä tuomari) ja J.-P. Puissochet,                   1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass,                     98/8/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
on antanut 30.5.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on                           säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen
seuraava:                                                                       edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
1)    Italian tasavalta ei ole noudattanut tiettyjä vaarallisia aineita   2)    Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaamaan oikeu-
      sisältävistä paristoista ja akuista annetun neuvoston direktiivin         denkäyntikulut.
      91/157/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen 22 päi-
      vänä joulukuuta 1998 annetun komission direktiivin 98/101/
      EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen        (1) EYVL C 317, 10.11.2001.
      direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
      hallinnollisia määräyksiä.
2)    Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
(1) EYVL C 317, 10.11.2001.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (ensimmäinen jaosto)
                                                                                30 päivänä toukokuuta 2002
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                          asiassa C-376/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Irlanti (1)
                       (ensimmäinen jaosto)
                                                                          (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
                   16 päivänä toukokuuta 2002                                       vin 98/8/EY täytäntöönpanon laiminlyönti)
asiassa C-372/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                (2002/C 169/21)
                Luxemburgin suurherttuakunta (1)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
           vin 98/8/EY täytäntöönpanon laiminlyönti)
                                                                          (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                           (2002/C 169/20)                                              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                          Asiassa C-376/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen          nään R. Wainwright) vastaan Irlanti (asiamiehenään D. J. O’Ha-
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                     gan), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan,
                                                                          että Irlanti ei ole noudattanut biosidituotteiden markkinoille
                                                                          saattamisesta 16 päivänä helmikuuta 1998 annetun Euroopan
                                                                          parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY (EYVL L 123,
Asiassa C-372/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-                s. 1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut ennen
nään M. Nolin) vastaan Luxemburgin suurherttuakunta (asia-                14.5.2000 tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lake-
miehenään J. Faltz), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomiois-            ja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoitta-
tuinta toteamaan, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole                nut niistä komissiolle, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen
noudattanut biosidituotteiden markkinoille saattamisesta                  jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann
16 päivänä helmikuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin                   sekä tuomarit M. Wathelet (esittelevä tuomari) ja A. Rosas,
ja neuvoston direktiivin 98/8/EY (EYVL L 123, s. 1) mukaisia              julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: R. Grass, on antanut
velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin                 30.5.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:


title: Asia C-48/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 12.2.2015 – Euroopan parlamentti v. Euroopan unionin neuvosto (Kumoamiskanne — Direktiivi 2013/51/Euratom — Oikeudellisen perustan valinta — Euratomin perustamissopimus — EA 31 ja EA 32 artikla — Sopimus Euroopan unionin toiminnasta — SEUT 192 artiklan 1 kohta — Ihmisten terveyden suojeleminen — Ihmisten käyttöön tarkoitetussa vedessä olevat radioaktiiviset aineet — Oikeusvarmuus — Toimielinten välinen vilpitön yhteistyö)

text:
               13.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/11

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 12.2.2015 – Euroopan parlamentti v. Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-48/14) (1)

   ((Kumoamiskanne - Direktiivi 2013/51/Euratom - Oikeudellisen perustan valinta - Euratomin perustamissopimus - EA 31 ja EA 32 artikla - Sopimus Euroopan unionin toiminnasta - SEUT 192 artiklan 1 kohta - Ihmisten terveyden suojeleminen - Ihmisten käyttöön tarkoitetussa vedessä olevat radioaktiiviset aineet - Oikeusvarmuus - Toimielinten välinen vilpitön yhteistyö))
   (2015/C 118/14)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: L. Visaggio ja J. Rodrigues)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: O. Segnana ja R. Liudvinaviciute-Cordeiro)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Tšekin tasavalta (asiamiehet: M. Smolek ja E. Ruffer), Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues, D. Colas ja N. Rouam) ja Euroopan komissio (asiamiehet: P. Van Nuffel ja M. Patakia)

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan parlamentti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Tšekin tasavalta, Ranskan tasavalta ja Euroopan komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 102, 7.4.2014.


title: Asia C-108/16 PPU: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 24.5.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Rechtbank Amsterdam – Alankomaat) – Eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpano, jonka kohteena on Paweł Dworzecki (Ennakkoratkaisupyyntö — Kiireellinen ennakkoratkaisumenettely — Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa — Puitepäätös 2002/584/YOS — Eurooppalainen pidätysmääräys — 4 a artiklan 1 kohta — Jäsenvaltioiden väliset luovuttamismenettelyt — Täytäntöönpanoa koskevat edellytykset — Harkinnanvaraiset kieltäytymisperusteet — Poikkeukset — Pakollinen täytäntöönpano — Rangaistus, joka on määrätty vastaajan poissa ollessa — Käsitteet ”haasteen henkilökohtainen tiedoksi antaminen” ja ”virallisen tiedon saaminen muilla keinoin” — Unionin oikeuden itsenäiset käsitteet)

text:
               18.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/13

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 24.5.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Rechtbank Amsterdam – Alankomaat) – Eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpano, jonka kohteena on Paweł Dworzecki
   (Asia C-108/16 PPU) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Kiireellinen ennakkoratkaisumenettely - Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa - Puitepäätös 2002/584/YOS - Eurooppalainen pidätysmääräys - 4 a artiklan 1 kohta - Jäsenvaltioiden väliset luovuttamismenettelyt - Täytäntöönpanoa koskevat edellytykset - Harkinnanvaraiset kieltäytymisperusteet - Poikkeukset - Pakollinen täytäntöönpano - Rangaistus, joka on määrätty vastaajan poissa ollessa - Käsitteet ”haasteen henkilökohtainen tiedoksi antaminen” ja ”virallisen tiedon saaminen muilla keinoin” - Unionin oikeuden itsenäiset käsitteet))
   (2016/C 260/16)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank Amsterdam

      Pääasian asianosainen

   Paweł Dworzecki

      Tuomiolauselma

               1)

               Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2002/584/YOS, sellaisena kuin se on muutettuna 26.2.2009 tehdyllä neuvoston puitepäätöksellä 2009/299/YOS, 4 a artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohtaa on tulkittava siten, että kyseiseen säännökseen sisältyvät ilmaisut ”oli saanut haasteen henkilökohtaisesti tiedoksi” ja ”oli muilla keinoin tosiasiallisesti saanut virallisen tiedon kyseisen oikeudenkäynnin ajankohdasta ja paikasta siten, että voidaan kiistattomasti todeta, että hän oli tietoinen oikeudenkäynnistä” ovat unionin oikeuden itsenäisiä käsitteitä, ja niitä on tulkittava yhtenäisesti koko Euroopan unionissa.

               2)

               Puitepäätöksen 2002/584, sellaisena kuin se on muutettuna puitepäätöksellä 2009/299, 4 a artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohtaa on tulkittava siten, että kyseisessä säännöksessä asetettuja edellytyksiä ei täytä yksin pääasiassa kyseessä olevan kaltainen haasteen, jota ei ole annettu suoraan tiedoksi asianomaiselle henkilölle mutta joka on annettu tiedoksi asianomaisen henkilön osoitteessa kyseiseen talouteen kuuluvalle täysi-ikäiselle henkilölle, joka on sitoutunut antamaan haasteen tiedoksi hänelle, tiedoksi antaminen, kun eurooppalaisen pidätysmääräyksen perusteella ei voida varmistaa, onko – ja jos on, milloin – kyseinen täysi-ikäinen henkilö todella antanut kyseisen haasteen tiedoksi asianomaiselle henkilölle.

      (1)  EUVL C 156, 2.5.2016.


title: Asia C-357/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italia) on esittänyt 30.8.2006 — Frigerio Luigi & C. S.n.c v. Comune di Triuggio

text:
               18.11.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 281/22

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italia) on esittänyt 30.8.2006 — Frigerio Luigi & C. S.n.c v. Comune di Triuggio
   (Asia C-357/06)
   (2006/C 281/36)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Frigerio Luigi & C. S.n.c

      Vastaaja: Comune di Triuggio
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Ilmaistaanko direktiivin 2004/18/EY 4 artiklan 1 kohdan säännöksellä (1), tai direktiivin 92/50/EY 26 artiklan 2 kohdan samansisältöisellä säännöksellä (2) (jos viimeksi mainittua pidettäisiin relevanttina säännöksenä), jonka mukaan ehdokkaita tai tarjoajia, jotka sen jäsenvaltion lain mukaan, johon ne ovat sijoittautuneet, saavat tarjota kyseistä palvelua, ei saa hylätä pelkästään sillä perusteella, että sen jäsenvaltion lain mukaan, jossa sopimus tehdään, niiden olisi oltava joko luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä, sellainen yhteisön oikeuden perusperiaate, joka sivuuttaa D.lgs:n 267/2000 113 §:n 5 momentissa ja 12.12.2003 annetun Lombardian alueellisen lain nro 26 2 §:n 6 momentissa ja 15 §:n 1 momentissa asetetut säädännäiset rajat, ja voiko sillä näin ollen olla sellainen mukauttava vaikutus, josta aiheutuu, että myös muiden oikeussubjektien kuin pääomayhtiöiden sallitaan osallistua tarjouskilpailuihin?

               2)

               Jos yhteisöjen tuomioistuin katsoo, ettei edellä mainituilla säännöksillä ilmaista yhteisön oikeuden yleistä periaatetta, onko direktiivin 2004/18/EY 4 artiklan 1 kohdan säännös, tai direktiivin 92/50/EY 26 artiklan 2 kohdan samanlainen säännös (jos viimeksi mainittua pidettäisiin relevanttina säännöksenä), pikemminkin kilpailuperiaatteen tai siitä ”johdetun periaatteen” implisiittinen seuraus, kun sitä tarkastellaan rinnakkain hallinnollisen läpinäkyvyyden periaatteen ja kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kieltoa koskevan periaatteen kanssa, ja onko se tällaisena periaatteena välittömästi velvoittava ja ensisijainen suhteessa kansallisiin, mahdollisesti vääristyneisiin säännöksiin, jotka jäsenvaltio on antanut säännelläkseen julkisista rakennusurakoista tehtäviä hankintasopimuksia, joihin ei voida suoraan soveltaa yhteisön oikeussääntöjä?

               3)

               Ovatko D.lgs:n 267/2000 113 §:n 5 momentin ja 12.12.2003 annetun Lombardian alueellisen lain 2 §:n 6 momentin ja 15 §:n 1 momentin säännökset Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 39 artiklassa (työntekijöiden vapaata liikkuvuutta yhteisössä koskeva periaate), 43 artiklassa (sijoittautumisvapaus), 48 ja 81 artiklassa (kilpailua rajoittavat yhteenliittymät) määriteltyjen yhteisön periaatteiden mukaisia, ja jos näiden kansallisten säännösten todettaisiin olevan vääristyneitä, onko ne jätettävä soveltamatta siltä osin kuin ne ovat ristiriidassa välittömästi velvoittavien ja kansallisiin säännöksiin nähden ensisijaisten yhteisön säännösten kanssa?

               4)

               Ovatko D.lgs:n 267/2000 113 §:n 5 momentin ja 12.12.2003 annetun Lomabardian alueellisen lain 2 §:n 6 momentin ja 15 §:n 1 momentin säännökset direktiivin 75/442/ETY 9 artiklan 1 kohdan säännöksen tai 5.4.2006 annetun direktiivin 2006/12/ETY 7 artiklan 2 kohdan samanlaisen säännöksen (jos viimeksi mainittua pidettäisiin relevanttina säännöksenä), joissa säädetään, että ”— kaikkien laitosten tai yritysten, jotka suorittavat liitteessä II A tarkoitettuja toimia, [on] saatava siihen lupa 6 artiklassa tarkoitetulta toimivaltaiselta viranomaiselta” ja että ”edellä 1 kohdassa tarkoitetut (jätehuolto)suunnitelmat voivat koskea esimerkiksi: a) luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä, joilla on jätteenkäsittelyyn tarvittava pätevyys —”, mukaisia?

      (1)  EUVL L 134. s. 114.

      (2)  EYVL L 209, s. 1.


title: Asia C-150/09 P: Unionin tuomioistuimen määräys 21.1.2010 — Iride SpA ja Iride Energia SpA v. Euroopan komissio (Valitus — Valtiontuet — Tuki, joka todettiin yhteismarkkinoille soveltuvaksi sillä edellytyksellä, että tuensaaja palauttaa aikaisemman sääntöjenvastaiseksi todetun tuen — Yhteensoveltuvuus EY 87 artiklan 1 kohdan kanssa — Oikeudelliset virheet — Valittajien väitteiden vääristäminen — Puutteelliset perustelut — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)

text:
               22.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/14

         Unionin tuomioistuimen määräys 21.1.2010 — Iride SpA ja Iride Energia SpA v. Euroopan komissio
   (Asia C-150/09 P) (1)

   (Valitus - Valtiontuet - Tuki, joka todettiin yhteismarkkinoille soveltuvaksi sillä edellytyksellä, että tuensaaja palauttaa aikaisemman sääntöjenvastaiseksi todetun tuen - Yhteensoveltuvuus EY 87 artiklan 1 kohdan kanssa - Oikeudelliset virheet - Valittajien väitteiden vääristäminen - Puutteelliset perustelut - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)
   2010/C 134/21
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittajat: Iride SpA ja Iride Energia SpA (edustajat: asianajajat L. Radicati di Brozolo, M. Merola ja T. Ubaldi)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Righini ja G. Conte)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-25/07, Iride SpA ja Iride Energia SpA, 11.2.2009 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi valtiontuesta C 11/06 (ex N 127/05), jonka Italia aikoo myöntää AEM Torinolle energia-alan hukkakustannusten korvaamiseksi suoritettavien tukien muodossa, 8.11.2006 tehdyn komission päätöksen 2006/941/EY (EUVL L 366, s. 62) kumoamista koskevan vaatimuksen, siltä osin kuin yhtäältä se katsoi, että kyseessä on valtiontuki ja toisaalta asetti edellytykseksi sille, että tuen voidaan katsoa soveltuvan yhteismarkkinoille sen, että AEM Torino palauttaa nk. aziende municipalizzate -yhtiöiden hyväksi perustetun järjestelmän yhteydessä suoritetut aikaisemmat sääntöjenvastaiset tuet

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Iride SpA ja Iride Energia SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 153, 4.7.2009.


title: Asia T-253/02: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.7.2006 — Ayadi v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet — Yhteisön toimivalta — Varojen jäädyttäminen — Toissijaisuusperiaate — Perusoikeudet — Jus cogens — Tuomioistuinvalvonta — Kumoamiskanne)

text:
               16.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 224/34

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.7.2006 — Ayadi v. neuvosto
   (Asia T-253/02) (1)

   (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet - Yhteisön toimivalta - Varojen jäädyttäminen - Toissijaisuusperiaate - Perusoikeudet - Jus cogens - Tuomioistuinvalvonta - Kumoamiskanne)
   (2006/C 224/73)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Chafiq Ayadi (Dublin, Irlanti) (edustajat: aluksi solicitor A. Lyon, solicitor H. Miller ja solicitor M. Willis-Stewart sekä barrister S. Cox, sittemmin Lyon, Miller ja Cox)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Vitsentzatos ja M. Bishop)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: aluksi J. Collins, sittemmin R. Caudwell, avustajanaan barrister S. Moore) ja Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: C. Brown ja M. Wilderspin)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä sekä Afganistaniin suuntautuvan tiettyjen tavaroiden ja palvelujen viennin kieltämisestä, Afganistanin Talebania koskevien lentokiellon ja varojen sekä muiden taloudellisten resurssien jäädyttämisen laajentamisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 467/2001 kumoamisesta 27 päivänä toukokuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 881/2002 (EYVL L 139, s. 9) osittainen kumoaminen.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan neuvoston oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ja komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 289, 23.11.2002


title: Asia T-227/09: Kanne 10.6.2009 — Feng Shen Technology v. SMHV — Majtczak (FS)

text:
               15.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 193/24

         Kanne 10.6.2009 — Feng Shen Technology v. SMHV — Majtczak (FS)
   (Asia T-227/09)
   2009/C 193/40
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Feng Shen Technology Co. Ltd (Gueishan, Taiwan) (edustajat: asianajajat W. Festl-Wietek ja P. Rath)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Jarosław Majtczak (Łódź, Puola)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston neljännen valituslautakunnan (tavaramerkit ja mallit) 1.4.2009 asiassa R 529/2008-4 tekemä päätös on kumottava

               —

               yhteisön tavaramerkki N:o 4 431 391 on julistettava mitättömäksi

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut tuomioistuimessa ja valituslautakunnassa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Tavaramerkki ”FS” luokkaan 26 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkki N:o 4 431 391

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Kantaja

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjän tavaramerkkioikeus: Useita aikaisempia kuviomerkin ”FS” sisältäviä tavaramerkkirekisteröintejä Taiwanissa, Kiinassa ja Ghanassa vetoketjujen ja niihin liittyvien tavaroiden yhteydessä

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Mitättömäksi julistamista koskeva vaatimus hylättiin

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 51 artiklan 1 kohdan b alakohdan (josta on tullut neuvoston asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohta) rikkominen, koska valituslautakunta ei arvioinut asianmukaisesti osapuolten esittämiä todisteita ja asiakirjoja eikä arvioinut asianmukaisesti niitä seikkoja, joiden perusteella se katsoi, että kyseinen tavaramerkkihakemus oli tehty vilpillisessä mielessä.


title: Asia C-509/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto)  18.5.2006  (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Magpar VI BV v. Staatssecretaris van Financiën (Pääoman hankinnasta kannettavat välilliset verot — Direktiivi 69/335/ETY — 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja b alakohdan a alakohta — Pääomansijoitusvero — Vapautus verosta — Edellytykset — Yhtiöosuuksien omistaminen viiden vuoden ajan)

text:
               15.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/9

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 18.5.2006 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Magpar VI BV v. Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-509/04) (1)

   (Pääoman hankinnasta kannettavat välilliset verot - Direktiivi 69/335/ETY - 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja b alakohdan a alakohta - Pääomansijoitusvero - Vapautus verosta - Edellytykset - Yhtiöosuuksien omistaminen viiden vuoden ajan)
   (2006/C 165/15)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Hoge Raad der Nederlanden
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Magpar VI BV

      Vastaaja: Staatssecretaris van Financiën
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Hoge Raad der Nederlanden — Pääoman hankintaa koskevista välillisistä veroista 17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY (EYVL L 249, s. 25) 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan a alakohdan, joka on lisätty pääoman hankintaa koskevista välillisistä veroista annetun direktiivin 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun tiettyjä yritysten uudelleenjärjestelyjä koskevan pääomansijoitusveron alennetun verokannan soveltamisalan muuttamisesta 9 päivänä huhtikuuta 1973 annetulla neuvoston direktiivillä 73/79/ETY (EYVL L 103, s. 13), tulkinta — Yhtiöosuudet, joita toisella yhtiöllä ei enää ole omistuksessaan sulautumisen vuoksi — Viiden vuoden määräaika — Osuuksien luovutuksen käsite
   Tuomiolauselma

               1)

               Pääoman hankintaa koskevista välillisistä veroista 17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna pääoman hankintaa koskevista välillisistä veroista annetun direktiivin 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun tiettyjä yritysten uudelleenjärjestelyjä koskevan pääomansijoitusveron alennetun verokannan soveltamisalan muuttamisesta 9 päivänä huhtikuuta 1973 annetulla neuvoston direktiivillä 73/79/ETY ja 10.6.1985 annetulla neuvoston direktiivillä 85/303/ETY, 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja b alakohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että kun viiden vuoden määräajassa siitä, kun ensimmäinen pääomayhtiö on hankkinut toisen pääomayhtiön yhtiöosuuksia pääomansijoitusverosta vapautetun yhtiöosuuksien vaihdolla toteutetun sulautumisen yhteydessä, sillä ei enää ole omistuksessaan näitä osuuksia, koska toinen yhtiö on sittemmin itse sulautunut kolmannen pääomayhtiön kanssa ja lakannut tämän vuoksi olemasta olemassa, ja ensimmäinen yhtiö on saanut vastikkeeksi kolmannen yhtiön yhtiöosuuksia, asianomaisen säännöksen a alakohdassa säädettyä alun perin hankittujen yhtiöosuuksien viiden vuoden luovuttamiskieltoa ei sovelleta ensimmäisen yhtiön omistamiin kolmannen yhtiön yhtiöosuuksiin.

               2)

               Sillä, että direktiivin 69/335 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan a alakohdan toisen alakohdan toisessa virkkeessä viitataan niiden yhtiöosuuksien ”luovutukseen”, jotka yhtiöllä on omistuksessaan pääomansijoitusverosta vapautetun toimen seurauksena, ei ole merkitystä ensimmäiseen kysymykseen annettavan vastauksen kannalta.

      (1)  EUVL C 31, 5.2.2005.


title: Asia C-270/12: Kanne 1.6.2012 — Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta v. Euroopan unionin neuvosto, Euroopan parlamentti

text:
               8.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 273/3

         Kanne 1.6.2012 — Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta v. Euroopan unionin neuvosto, Euroopan parlamentti
   (Asia C-270/12)
   2012/C 273/03
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: A. Robinson, J. Stratford, QC, ja barrister A. Henshaw)

      Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto, Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

               —

               Lyhyeksimyynnistä ja tietyistä luottoriskinvaihtosopimuksiin liittyvistä kysymyksistä 14.3.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 236/2012 (1) 28 artikla on kumottava

               —

               vastaajat on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kyseisen 28 artiklan, jonka otsikko on ”Arvopaperimarkkinaviranomaisen toimintavaltuudet poikkeuksellisissa olosuhteissa”, mukaan Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen (jäljempänä arvopaperimarkkinaviranomainen) on kiellettävä luonnollisia tai oikeushenkilöitä harjoittamasta lyhyeksimyyntiä tai toteuttamasta muita vastaavia transaktioita tai asetettava tätä koskevia ehtoja taikka vaadittava tällaisia henkilöitä ilmoittamaan tai julkaisemaan tällaiset positiot.
   Arvopaperimarkkinaviranomainen ryhtyy tällaisiin toimenpiteisiin, jos a) niillä poistetaan uhka, joka kohdistuu finanssimarkkinoiden moitteettomaan toimintaan ja eheyteen taikka koko rahoitusjärjestelmän tai sen osan vakauteen unionissa, b) vaikutukset ulottuvat rajojen yli ja c) toimivaltaiset viranomaiset eivät ole toteuttaneet mitään toimenpiteitä uhan poistamiseksi tai niiden toteuttamat toimenpiteet eivät ole riittäviä uhan poistamiseksi. Toimenpiteet ovat voimassa kolmen kuukauden ajan, mutta arvopaperimarkkinaviranomainen voi jatkaa niiden voimassaoloa rajoittamattomasti. Kyseiset toimenpiteet ovat etusijalla suhteessa mahdollisiin aiempiin toimenpiteisiin, jotka toimivaltainen viranomainen on toteuttanut lyhyeksimyynnistä annetun asetuksen nojalla.
   Yhdistynyt kuningaskunta väittää, että 28 artikla on lainvastainen seuraavilla perusteilla.
   Ensinnäkin se on toisen yhteisöjen tuomioistuimen asiassa 9/56, Meroni vastaan korkea viranomainen, 13.6.1958 antamassaan tuomiossa (Kok. s. 11) vahvistaman periaatteen vastainen sen vuoksi, että:

               1)

               Edellytyksiin, jotka koskevat sitä, milloin arvopaperimarkkinaviranomaisen on ryhdyttävä toimenpiteisiin 28 artiklan nojalla, sisältyy laaja harkintavalta.

               2)

               Arvopaperimarkkinaviranomaiselle on annettu laaja valinnanvapaus sen suhteen, minkä toimenpiteen tai mitkä toimenpiteet se toteuttaa, ja sen suhteen, mitä poikkeuksia se määrittää, ja näillä valinnoilla on erittäin merkittäviä seuraamuksia talouspolitiikan kannalta.

               3)

               Niihin tekijöihin, jotka arvopaperimarkkinaviranomaisen on otettava huomioon, sisältyy erittäin subjektiivista arviointia.

               4)

               Arvopaperimarkkinaviranomaisella on toimivalta jatkaa toimenpiteidensä voimassaoloa ilman, että toimenpiteiden kokonaiskestoa on mitenkään rajoitettu.

               5)

               Vaikka (Yhdistyneen kuningaskunnan väitteiden vastaisesti) 28 artiklaan ei liittyisi arvopaperimarkkinaviranomaisen tekemiä makrotalouspoliittisia valintoja, arvopaperimarkkinaviranomaisella on kuitenkin laaja harkintavalta sen suhteen, miten politiikkaa sovelletaan yksittäiseen tapaukseen, kuten itse Meroni-tapauksessakin.

         Toiseksi 28 artiklalla on tarkoitus antaa arvopaperimarkkinaviranomaiselle toimivalta toteuttaa soveltamisalaltaan yleisiä toimenpiteitä, jotka ovat luonteeltaan normatiivisia, yhteisöjen tuomioistuimen asiassa 98/80, Giuseppe Romano vastaan Institut national d'assurance maladie-invalidité, 14.5.1981 antaman tuomion (Kok. s. 1241) vastaisesti.
   Kolmanneksi 28 artiklalla on tarkoitus antaa arvopaperimarkkinaviranomaiselle valta antaa muita kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäviä, soveltamisalaltaan yleisiä säädöksiä, vaikka SEUT 290 ja SEUT 291 artiklan valossa neuvostolla ei ole perustamissopimusten nojalla toimivaltaa siirtää tällaista valtaa pelkälle virastolle, jota nämä määräykset eivät kata.
   Neljänneksi on niin, että jos ja siinä määrin kuin 28 artiklaa tulkittaisiin siten, että siinä annetaan arvopaperimarkkinaviranomaiselle toimivalta toteuttaa luonnollisiin henkilöihin tai oikeushenkilöihin kohdistuvia yksilöllisiä toimenpiteitä, se olisi SEUT 114 artiklan nojalla ultra vires.
   Kyseinen 28 artikla voidaan erottaa muusta osasta lyhyeksimyynnistä annettua asetusta. Sen poistaminen ei vaikuttaisi olennaisilta osin asetuksen jäljelle jääviin osiin.

      (1)  EUVL L 86, s. 1.


title: Asia T-76/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 13.9.2005 — Scotto v. Komissio

text:
               12.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 281/34

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 13.9.2005 — Scotto v. Komissio
   Asia T-76/05 (1)

   (2005/C 281/62)

      Oikeudenkäyntikieli: italia

   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 93, 16.4.2005.


title: Asia C-76/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Braşov (Romania) on esittänyt 12.2.2014 – Mihai Manea v. Instituția Prefectului – județul Brașov – Serviciul Public Comunitar Regim de Permise de Conducere și Inmatriculare a Vehiculelor

text:
               19.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Braşov (Romania) on esittänyt 12.2.2014 – Mihai Manea v. Instituția Prefectului – județul Brașov – Serviciul Public Comunitar Regim de Permise de Conducere și Inmatriculare a Vehiculelor
   (Asia C-76/14)
   2014/C 151/12
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Curtea de Apel Braşov

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Mihai Manea

      Vastaaja: Instituția Prefectului – județul Brașov – Serviciul Public Comunitar Regim de Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Kun otetaan huomioon lain nro 9/2012 säännökset ja siinä säädetyn veron tarkoitus, onko SEUT 110 artiklaa tulkittava niin, että se on esteenä sille, että unionin jäsenvaltio ottaa käyttöön päästöveron, jota sovelletaan kaikkiin ulkomaalaisiin moottoriajoneuvoihin, kun ne rekisteröidään tässä jäsenvaltiossa, ja jota sovelletaan myös kotimaisiin moottoriajoneuvoihin omistusoikeuden luovutuksen yhteydessä, paitsi jos tällainen tai samankaltainen vero on jo maksettu?

               2)

               Kun otetaan huomioon lain nro 9/2012 säännökset ja siinä säädetyn veron tarkoitus, onko SEUT 110 artiklaa tulkittava niin, että se on esteenä sille, että jäsenvaltio ottaa käyttöön päästöveron, jota sovelletaan kaikkiin ulkomaisiin moottoriajoneuvoihin, kun ne rekisteröidään tässä jäsenvaltiossa, mutta jota ei sovelleta kotimaisiin moottoriajoneuvoihin, ellei tällaisen ajoneuvon omistusoikeutta luovuteta, mikä johtaa siihen, että ulkomaista ajoneuvoa ei voida käyttää maksamatta tätä veroa mutta kotimaista ajoneuvoa voidaan käyttää rajoituksettoman ajan veroa maksamatta eli vero tulee maksettavaksi vasta, jos ajoneuvon omistusoikeus luovutetaan?


title: Asia C-158/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Centrale Raad van Beroep (Alankomaat) on esittänyt 22.3.2007 — Jacqueline Förster v. IB-Groep

text:
               26.5.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 117/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Centrale Raad van Beroep (Alankomaat) on esittänyt 22.3.2007 — Jacqueline Förster v. IB-Groep
   (Asia C-158/07)
   (2007/C 117/29)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Centrale Raad van Beroep
   Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Jacqueline Förster

      Vastapuoli: IB-Groep
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Koskeeko asetuksen (ETY) N:o 1251/70 (1) 7 artikla myös opiskelijaa, joka lähinnä opintoihin liittyvistä syistä on tullut Alankomaihin ja joka alun perin on työskennellyt vähäisessä määrin opintojensa ohessa mutta joka sittemmin on päättänyt tämän työskentelyn?

               2)

               Estääkö direktiivi 93/96 (2) edellä 1 kysymyksessä tarkoitettua opiskelijaa vetoamasta menestyksekkäästi EY 12 artiklaan täyden opintotuen saadakseen?

               3)

                           a.

                           Päteekö sääntö, jonka mukaan unionin kansalainen, joka ei ole taloudellisesti aktiivinen, voi vedota EY 12 artiklaan vasta sitten, kun hän on tietyn ajanjakson oleskellut laillisesti vastaanottavassa valtiossa tai kun hänellä on oleskelulupa, myös kun kyse on opiskelijoille toimeentulokustannusten kattamiseksi myönnettävästä tuesta?

                           b.

                           Jos vastaus on myöntävä, onko kyseisen ajanjakson aikana oleskelun kestoa koskeva edellytys, jota sovelletaan yksinomaan muiden jäsenvaltioiden kuin vastaanottavan valtion kansalaisiin, sallittu?

                           c.

                           Jos vastaus on myöntävä, onko edellytys, jonka mukaan oleskelun on pitänyt kestää viisi vuotta, sopusoinnussa EY 12 artiklan kanssa?

                           d.

                           Jos vastaus on kieltävä, millainen oleskelua koskeva edellytys on sallittu?

               4)

               Onko yksittäistapauksissa otettava huomioon laillisen oleskelun lyhyempi ajanjakso, kun muut tekijät kuin laillisen oleskelun kesto osoittavat huomattavaa integroitumista vastaanottavan valtion yhteiskuntaan?

               5)

               Mikäli asianomaisilla voi yhteisöjen tuomioistuimen sellaisen tuomion nojalla, jolla on takautuva vaikutus, olla enemmän oikeuksia EY 12 artiklan nojalla kuin aiemmin on oletettu, saadaanko tähän liittyviä oikeutettuja edellytyksiä soveltaa tällöin menneisyyteen sijoittuviin ajanjaksoihin, kun nämä edellytykset on julkaistu pian kyseisen tuomion antamisen jälkeen?

      (1)  Työntekijöiden oikeudesta jäädä jäsenvaltion alueelle työskenneltyään siinä valtiossa 29.6.1970 annettu komission asetus (ETY) N:o 1251/70 (EYVL L 142, s. 24).

      (2)  Opiskelijoiden oleskeluoikeudesta 29.10.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/96/ETY (EYVL L 31, s. 59).


title: Asia C-281/14 P: Valitus, jonka Società per l'aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA) on tehnyt 9.6.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-270/13, Società per l'aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA) v. Euroopan komissio ja Agenzia esecutiva per l’innovazione e le reti (INEA), 31.3.2014 antamasta tuomiosta

text:
               1.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 292/17

         Valitus, jonka Società per l'aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA) on tehnyt 9.6.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-270/13, Società per l'aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA) v. Euroopan komissio ja Agenzia esecutiva per l’innovazione e le reti (INEA), 31.3.2014 antamasta tuomiosta
   (Asia C-281/14 P)
   2014/C 292/21
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Società per l'aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA) (edustajat: avvocato M. Muscardini, avvocato G. Greco ja avvocato G. Carullo)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio ja Agenzia esecutiva per l’innovazione e le reti (INEA)

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin tuomioistuinta

               —

               ensin toteamaan, että SACBO:lla on kanneoikeus ja että 18.2.2013 tehty päätös on kannekelpoinen, ja sen jälkeen kumoamaan kokonaisuudessaan unionin yleisen tuomioistuimen 31.3.2014 asiassa T-270/13 antaman tuomion ja tämän seurauksena, jos se pitää asiaa unionin tuomioistuimen perussäännön 61 artiklan ensimmäisen kohdan perusteella ratkaisukelpoisena, hyväksymään ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyt vaatimukset kokonaisuudessaan seuraavalla tavalla muotoiltuina: on todettava, ettei oikeussääntöjen soveltamista ole pyritty kiertämään eikä yhteisrahoituksen kohteena olevia toimintoja jakamaan keinotekoisesti, ja kumottava Euroopan laajuisen liikenneverkon toimeenpanoviraston (TEN-T EA) 18.3.2013 tekemä päätös siltä osin kuin se ei pitänyt korvauskelpoisina toimintoihin 1, 2.1, 4, 5, 6 ja 7 liittyviä ulkoisia kustannuksia ja rajoitti näin yhteisrahoitusta sekä vaati 1 58  517,54 euron määrän palauttamista lakisääteisine liitännäisseuraamuksineen, ja

               —

               velvoittamaan muut osapuolet korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               I.

               Oikeudelliset perusteet ja perustelut vaatimukselle kumota määräys, jolla unionin yleinen tuomioistuin jätti kanteen tutkimatta.

                           I.1.

                           Väitetty kanneoikeuden puuttuminen. Oikeudellinen virhe: SEUT 263 artiklan neljännen kohdan, Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 ja 13 artiklan, unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan, päätöksen K (2010) 4456 III.8 artiklan 2 kohdan ja SEUT 296 artiklan toisen kohdan rikkominen ja/tai virheellinen soveltaminen ja perustelujen ja tuomiolauselman puutteellisuuden ja/tai ristiriitaisuuden vuoksi myös SEUT 107 ja SEUT 108 artiklan rikkominen

                                       —

                                       oikeudellinen virhe siltä osin kuin tuomiossa ei otettu huomioon, että SACBO on koko investoinnista vastuussa oleva yhteisrahoittaja ja sen täytäntöönpanija, joka tästä syystä kärsii kaikki riidanalaisen päätöksen seuraukset, johtuivatpa ne investointien palauttamatta jättämisestä, palautettavista määristä tai siitä, että kaikki riidanalaisessa päätöksessä esitetyt moitteet koskivat valittajan menettelyä

                                       —

                                       SEUT 107 ja SEUT 108 artiklan virheellinen soveltaminen siitä syystä, että unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut huomioon, että Italian kansallisen ilmailuviranomaisen ENAC:n oli palautettava saamansa yhteisrahoitus unionin oikeuden perusteella, koska sen palauttamatta jättäminen olisi merkinnyt kiellettyä valtiontukea

                                       —

                                       oikeudellinen virhe siltä osin kuin tuomiossa ei otettu huomioon SACBO:n roolia menettelyssä, joka johti riidanalaisen päätöksen tekemiseen

                                       —

                                       oikeudellinen virhe siltä osin kuin tuomiossa ei otettu huomioon SACBO:lle sen perusteella, että sen maine kärsi riidanalaisen päätöksen välittömänä seurauksena, syntynyttä kanneoikeutta.

                           I.2.

                           Tiedoksiannetun toimen kannekelvottomuus. Oikeudellinen virhe: SEUT 263 artiklan neljännen kohdan rikkominen ja/tai virheellinen soveltaminen, rahoituspäätöksen III.3.6 ja III.3.9 kohdan rikkominen, SEUT 296 artiklan toisen kohdan rikkominen ja/tai virheellinen soveltaminen perustelujen ristiriitaisuuden vuoksi

                                       —

                                       oikeudellinen virhe siltä osin kuin tuomiossa ei otettu huomioon sitä, että päätöksessä määritettiin selkeästi ja lopullisesti rahoituksen kokonaismäärä ja palautettava määrä ja että päätös synnyttää itsessään palauttamisvelvollisuuden

                                       —

                                       oikeudellinen virhe siltä osin kuin tuomiossa ei otettu huomioon sitä, että riidanalainen päätös merkitsee rahoituksen vähentämistä koskevan menettelyn päättävää lopullista toimea, joka on tosiasiallista takaisinperintää koskevasta vaiheesta itsenäinen ja erillinen.

               II.

               Ensimmäisessä oikeusasteessa (1) esitettyjen kanneperusteiden toistaminen unionin tuomioistuimen perussäännön 61 artiklan ensimmäisen kohdan soveltamista varten.

      (1)  EUVL C 207, s. 46.


title: Asia C-251/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de commerce de Bruxelles (Belgia) on esittänyt 22.5.2012 — Christian van Buggenhout ja Ilse van de Mierop (Grontimmo SA:n konkurssipesän hoitajina) v. Banque Internationale à Luxembourg

text:
               7.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 200/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de commerce de Bruxelles (Belgia) on esittänyt 22.5.2012 — Christian van Buggenhout ja Ilse van de Mierop (Grontimmo SA:n konkurssipesän hoitajina) v. Banque Internationale à Luxembourg
   (Asia C-251/12)
   2012/C 200/18
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal de commerce de Bruxelles

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Christian van Buggenhout ja Ilse van de Mierop (Grontimmo SA:n konkurssipesän hoitajina)

      Vastaaja: Banque Internationale à Luxembourg

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Miten 29.5.2000 annetun asetuksen (EY) N:o 1346/2000 (1) 24 artiklassa olevaa ilmaisua ”velalliselle” on tulkittava?

               2)

               Onko sitä tulkittava siten, että se kattaa maksun, joka konkurssissa olevan velallisen pyynnöstä tehdään tämän velkojalle, silloin, kun kyseisen maksuvelvoitteen konkurssissa olevan velallisen lukuun ja hyväksi täyttänyt osapuoli on toiminut näin tietämättä siitä, että velkojan osalta on kesken toisessa jäsenvaltiossa aloitettu maksukyvyttömyysmenettely?

      (1)  Maksukyvyttömyysmenettelyistä 29.5.2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1346/2000 (EYVL L 160, s. 1).


title: Asia T-626/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.6.2015 – Wm. Wrigley Jr. v. SMHV (sinisen pallon muoto) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sinistä palloa esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta — Kanne, joka on selvästi oikeudellisesti perusteeton)

text:
               21.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/47

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.6.2015 – Wm. Wrigley Jr. v. SMHV (sinisen pallon muoto)
   (Asia T-626/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sinistä palloa esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta - Kanne, joka on selvästi oikeudellisesti perusteeton))
   (2015/C 311/52)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Wm. Wrigley Jr. Company (Wilmington, Delaware, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat M. Kinkeldey, S. Brandstätter ja C. Schmitt)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n viidennen valituslautakunnan 17.6.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 169/2014-5), joka koskee hakemusta sinistä palloa esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Wm. Wrigley Jr. Company velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 351, 6.10.2014.


title: Asia T-300/07: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.9.2010 — Evropaïki Dynamiki v. komissio (Julkiset palveluhankinnat — Yhteisön tarjouspyyntömenettely — Internet-portaalin hallintaa ja ylläpitoa koskevien tietotekniikkapalveluiden tarjoaminen — Tarjouksentekijän tarjouksen hylkääminen — Tarjouskilpailun ratkaisuperusteet — Perusteluvelvollisuus — Ilmeinen arviointivirhe — Yhdenvertainen kohtelu — Avoimuus)

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/32

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.9.2010 — Evropaïki Dynamiki v. komissio
      (Asia T-300/07) (1)

      (Julkiset palveluhankinnat - Yhteisön tarjouspyyntömenettely - Internet-portaalin hallintaa ja ylläpitoa koskevien tietotekniikkapalveluiden tarjoaminen - Tarjouksentekijän tarjouksen hylkääminen - Tarjouskilpailun ratkaisuperusteet - Perusteluvelvollisuus - Ilmeinen arviointivirhe - Yhdenvertainen kohtelu - Avoimuus)
      (2010/C 288/60)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) (edustaja: asianajaja N. Korogiannakis)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Manhaeve, avustajanaan asianajaja J. Stuyck)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Yhtäältä niiden 21.5.2007 ja 13.7.2007 tehtyjen komission päätösten kumoamista koskeva vaatimus, joilla hylättiin Sinun Eurooppasi -portaalin hallintaa ja ylläpitoa koskevat kantajan tarjouskilpailun ENTR/05/078 (EUVL 2006/S 143-153057) erän 1 (toimitustyö ja käännökset) ja erän 2 (infrastruktuurin hallinta) osalta tekemät tarjoukset ja joilla tarjouskilpailu ratkaistiin toisen tarjouksentekijän hyväksi, ja toisaalta vahingonkorvausvaatimus

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Se 13.7.2007 tehty komission päätös, jolla hylättiin Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE:n Sinun Eurooppasi -portaalin hallintaa ja ylläpitoa koskevassa tarjouskilpailussa ENTR/05/078 erän 2 (infrastruktuurin hallinta) osalta tekemä tarjous ja ratkaistiin tarjouskilpailu toisen tarjouksentekijän hyväksi, kumotaan.

                  2)

                  Kumoamisvaatimus hylätään muilta osin.

                  3)

                  Vahingonkorvausvaatimus hylätään.

                  4)

                  Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE vastaa 50 prosentista omia oikeudenkäyntikulujaan, ja se velvoitetaan korvaamaan 50 prosenttia Euroopan komission oikeudenkäyntikuluista, ja Euroopan komissio vastaa 50 prosentista omia oikeudenkäyntikulujaan, ja se velvoitetaan korvaamaan 50 prosenttia Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis EA:n oikeudenkäyntikuluista.

         (1)  EUVL C 235, 6.10.2007.