title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 23 päivänä toukokuuta 2000 asiassa C-104/98 (Oberster Gerichtshofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Johann Buchner ym. vastaan Sozialversicherungsanstalt der Bauern (Direktiivi 79/7/ETY – Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä – Työkyvyttömyyden vuoksi varhennettu vanhuuseläke – Eläkeiän vahvistaminen sukupuolen perusteella)

text:
12.8.2000                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 233/7
177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen           hinään K. Rispal-Bellanger ja C. Bergeot), jossa kantaja vaatii
tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa               yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Ranskan tasavalta ei
tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa KVS International               ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen eikä nuorten
BV vastaan Minister van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij                 työntekijöiden suojelusta 22 päivänä kesäkuuta 1994 annetun
ennakkoratkaisun eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista               neuvoston direktiivin 94/33/EY (EYVL L 216, s. 12) mukaisia
yhteisön sisäisessä naudansukuisten kotieläinten pakastetun                velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin
siemennesteen kaupassa ja tuonnissa 14 päivänä kesäkuuta                   noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia
1988 annetun neuvoston direktiivin 88/407/ETY (EYVL L 194                  määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut niistä
s. 10) 3 artiklan ja saman direktiivin liitteessä B olevan I luvun         komissiolle, yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien
1 kohdan b alakohdan, sekä sellaisena kuin se on alkuperäisessä            kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja D. A. O. Edward sekä
muodossaan, että sellaisena kuin se on muutettuna direktiivin              tuomarit P. J. G. Kapteyn (esittelevä tuomari) ja H. Ragnemalm,
88/407/ETY muuttamisesta ja sen soveltamisalan laajentami-                 julkisasiamies: A. Saggio, kirjaaja: R. Grass, on antanut
sesta koskemaan nautaeläinten tuoretta siemennestettä                      18.5.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
30.6.1993 annetulla neuvoston direktiivillä 93/60/ETY (EYVL
L 186 s. 28), tulkinnasta sekä tämän direktiivin pätevyydestä,             1)    Ranskan tasavalta ei ole noudattanut nuorten työntekijöiden
yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanos-                    suojelusta 22 päivänä kesäkuuta 1994 annetun neuvoston
sa: ensimmäisen jaoston puheenjohtaja L. Sevón (esittelevä                      direktiivin 94/33/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
tuomari) sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn, P. Jann, H. Ragne-                      antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudatta-
malm ja M. Wathelet, julkisasiamies: A. Saggio, kirjaaja: hallin-                misen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyk-
tovirkamies L. Hewlett, on antanut 18.5.2000 tuomion, jonka                      siä.
tuomiolauselma on seuraava:
                                                                           2)    Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-
Eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista yhteisön sisäisessä nau-             lut.
dansukuisten kotieläinten pakastetun siemennesteen kaupassa ja
tuonnissa 14 päivänä kesäkuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin          (1) EYVL C 100, 10.4.1999.
88/407/ETY 3 artiklan b alakohtaa ja sen liitteessä B olevan
I luvun 1 kohdan b alakohtaa, sellaisena kuin tämä direktiivi on
alkuperäisessä muodossaan ja sellaisena kuin se on muutettuna
direktiivin 88/407/ETY muuttamisesta ja sen soveltamisalan laajen-
tamisesta koskemaan nautaeläinten tuoretta siemennestettä
30.6.1993 annetulla neuvoston direktiivillä 93/60/ETY, on tulkit-
tava siten, että ennen keinosiemennysasemalle tuotavaksi hyväksy-                  YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
mistä sellaiseen karjaan kuuluneen sonnin siemenneste, jota ei ole
virallisesti todettu luomistaudista vapaaksi, suljetaan pois yhteisön                         23 päivänä toukokuuta 2000
sisäisestä kaupasta jo siitä syystä, että karjan tautitilanne on
muuttunut sinä aikana, jona eläintä pidettiin tässä karjassa.              asiassa C-104/98 (Oberster Gerichtshofin esittämä ennak-
                                                                           koratkaisupyyntö), Johann Buchner ym. vastaan Sozial-
(1) EYVL C 312, 10.10.1998.                                                               versicherungsanstalt der Bauern (1)
                                                                           (Direktiivi 79/7/ETY – Miesten ja naisten tasa-arvoinen
                                                                           kohtelu sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä – Työkyvyt-
                                                                           tömyyden vuoksi varhennettu vanhuuseläke – Eläkeiän vah-
                                                                                vistaminen sukupuolen perusteella)
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (2000/C 233/14)
                            (neljäs jaosto)
                   18 päivänä toukokuuta 2000                                                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
asiassa C-45/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                        Ranskan tasavalta (1)                              (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
          vin 94/33/EY täytäntöönpanon laiminlyönti)                       Asiassa C-104/98, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on
                                                                           saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on
                           (2000/C 233/13)                                 tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsi-
                                                                           teltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi-
                                                                           reillä olevassa asiassa Johann Buchner ym. vastaan Sozialversi-
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                        cherungsanstalt der Bauern ennakkoratkaisun miesten ja
                                                                           naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteut-
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan             tamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19 päivänä
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                joulukuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 79/7/ETY
                                                                           (EYVL 1979, L 6, s. 24) 7 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen
Asiassa C-45/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-                    tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́-
henään D. Gouloussis) vastaan Ranskan tasavalta (asiamie-                  guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat D. A. O. Edward ja
 ---pagebreak--- C 233/8                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        12.8.2000
L. Sevón sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann, J.-P. Puis-        puheenjohtajat D. A. O. Edward, L. Sevón ja R. Schintgen (esit-
sochet, G. Hirsch, P. Jann ja H. Ragnemalm (esittelevä tuomari),         televä tuomari) sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann,
julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett,        J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann, H. Ragnemalm ja M. Wa-
on antanut 23.5.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on                    thelet, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: apu-
seuraava:                                                                laiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 23.5.2000 tuomion,
                                                                         jonka tuomiolauselma on seuraava:
Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta
toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19 päivänä        1)     Valitus hylätään.
joulukuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 79/7/ETY 7 artiklan
1 kohdan a alakohdassa säädettyä poikkeusta on tulkittava siten, että    2)     Comité d’entreprise de la Société française de production,
se ei sovellu työkyvyttömyyden vuoksi varhennetun vanhuuseläkkeen               Syndicat national de radiodiffusion et de télévision CGT
kaltaiseen etuuteen, jonka osalta kansallisessa lainsäädännössä on              (SNRT-CGT), Syndicat unifié de radio et de télévision CFDT
säädetty direktiivin täytäntöönpanolle asetetun määräajan päättymi-             (SURT-CFDT), Syndicat national Force ouvrière de radiodiffu-
sen jälkeen eri ikäedellytys eri sukupuolille.                                  sion et de télévision ja Syndicat national de l’encadrement
                                                                                audiovisuel CFE-CGC (SNEA-CFE-CGC) velvoitetaan korvaa-
                                                                                maan oikeudenkäyntikulut.
(1) EYVL C 209, 4.7.1998.
                                                                         (1) EYVL C 209, 4.7.1998.
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                   23 päivänä toukokuuta 2000                                     YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
asiassa C-106/98 P, Comité d’entreprise de la Société                                       23 päivänä toukokuuta 2000
française de production ym. vastaan Euroopan yhteisöjen
                              komissio (1)
                                                                         asiassa C-196/98 (Social Security Commissionerin
                                                                         esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Regina Virginia Hepple
(Muutoksenhaku – Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt                ym. vastaan Adjudication Officer ja Adjudication Officer
– Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushen-                                  vastaan Anna Stec ym. (1)
kilöitä koskeva toimi – Valtiontuet – Päätös, jossa tuki
todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi – Ammat-
                                                                         (Direktiivi 79/7/ETY – Miesten ja naisten tasa-arvoinen
                   tijärjestöt ja yritysneuvostot)
                                                                         kohtelu sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä – Työtapa-
                                                                         turma- ja ammattitautivakuutusjärjestelmän mukaiset etu-
                           (2000/C 233/15)                                                    udet – Yhteys eläkeikään)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                                 (2000/C 233/16)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan                               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-106/98 P, Comité d’entreprise de la Société française          (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
de production, kotipaikka Bry-sur-Marne (Ranska), Syndicat                             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
national de radiodiffusion et de télévision CGT (SNRT-CGT),
kotipaikka Pariisi (Ranska), Syndicat unifié de radio et de              Asiassa C-196/98, jonka Social Security Commissioner (Yh-
télévision CFDT (SURT-CFDT), kotipaikka Pariisi, Syndicat                distynyt kuningaskunta) on saattanut EY:n perustamissopi-
national Force ouvrière de radiodiffusion et de télévision,              muksen 177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla
kotipaikka Pariisi, ja Syndicat national de l’encadrement audio-         yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan-
visuel CFE-CGC (SNEA-CFE-CGC), kotipaikka Pariisi, edustaja-             sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa Regina
naan asianajaja H. Masse-Dessen, Conseil d’État ja Cour de              Virginia Hepple vastaan Adjudication Officer ja Adjudication
cassation, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto                 Officer vastaan Anna Stec ja Patrick Vincent Lunn vastaan
G. Thomas, 77 boulevard Grande-Duchesse Charlotte, jossa                 Adjudication Officer ja Adjudication Officer vastaan Oliver
valittajat vaativat muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen                Kimber ja Adjudication Officer vastaan Sybil Spencer, ennak-
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu toinen              koratkaisun miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaat-
jaosto) asiassa T-189/97, Comité d’entreprise de la Société              teen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa
française de production ym. vastaan komissio, 18.2.1998                  kysymyksissä 19 päivänä joulukuuta 1978 annetun neuvoston
antaman määräyksen (Kok. 1998, s. II-335) kumoamista,                    direktiivin 79/7/ETY (EYVL 1979, L 6, s. 24) 7 artiklan 1
vastapuolena: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään                kohdan a alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin,
G. Rozet ja D. Triantafyllou), yhteisöjen tuomioistuin, toimien          toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias,
kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen          jaostojen puheenjohtajat D. A. O. Edward ja L. Sevón sekä


title: Asia C-383/04: Euroopan yhteisöjen komission 6.9.2004 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne

text:
               23.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/24

         Euroopan yhteisöjen komission 6.9.2004 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-383/04)
   (2004/C 262/45)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 6.9.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on A. Bordes, ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
   Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut metsänviljelyaineiston pitämisestä kaupan 22 päivänä joulukuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/105/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle;

               2.

               velvoittaa Luxemburgin suureherttuakunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä päättyi 1.1.2003.

      (1)  EYVL L 11, 15.1.2000, s. 17.


title: Asia C-462/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunalul Dâmbovița — Secția civilă (Romania) on esittänyt 5.9.2011 — Victor Cozman v. Teatrul Municipal Târgoviște

text:
               12.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunalul Dâmbovița — Secția civilă (Romania) on esittänyt 5.9.2011 — Victor Cozman v. Teatrul Municipal Târgoviște
   (Asia C-462/11)
   2011/C 331/21
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunalul Dâmbovița

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Victor Cozman

      Vastaaja: Teatrul Municipal Târgoviște

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen ensimmäisen lisäpöytäkirjan 1 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä henkilöstön, jonka palkka maksetaan julkisista varoista, palkkojen alentamiselle 25 prosentilla eräistä toimenpiteistä, jotka ovat tarpeen talousarvion tasapainon palauttamiseksi, annetun lain nro 118/2010 1 §:n 1 momentin mukaisesti?

               2)

               Jos vastaus on myöntävä, onko oikeus palkkaan absoluuttinen oikeus, jota valtio ei voi rajoittaa?


title: Asia C-457/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 28.7.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgericht Berlin – Saksa) – Vattenfall Europe Generation AG v. Bundesrepublik Deutschland (Ennakkoratkaisupyyntö — Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttaminen Euroopan unionissa — Direktiivi 2003/87/EY — Ajallinen soveltamisala — Päästöoikeuksien kaupan velvollisuuden syntymishetki — 3 artikla — Liite I — Laitoksen käsite — Polttoaineiden polttotoiminta laitoksissa, joiden nimellinen kokonaislämpöteho on yli 20 MW)

text:
               26.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 350/13

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 28.7.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgericht Berlin – Saksa) – Vattenfall Europe Generation AG v. Bundesrepublik Deutschland
   (Asia C-457/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttaminen Euroopan unionissa - Direktiivi 2003/87/EY - Ajallinen soveltamisala - Päästöoikeuksien kaupan velvollisuuden syntymishetki - 3 artikla - Liite I - Laitoksen käsite - Polttoaineiden polttotoiminta laitoksissa, joiden nimellinen kokonaislämpöteho on yli 20 MW))
   (2016/C 350/16)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgericht Berlin

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Vattenfall Europe Generation AG

      Vastaaja: Bundesrepublik Deutschland

      Tuomiolauselma

   Koska kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 23.4.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2009/29/EY, liitteessä I sisällytetään ”polttoaineiden poltto laitoksissa, joiden nimellinen kokonaislämpöteho on yli 20 MW” sellaisten toimintaluokkien luetteloon, joihin kyseistä direktiiviä sovelletaan, sitä on tulkittava siten, että sähköntuotantoon tarkoitetun laitoksen päästöoikeuksien kaupan velvollisuus syntyy kasvihuonekaasujen ensimmäisestä päästöstä lähtien ja siten mahdollisesti jopa ennen sähköntuotannon aloittamista.

      (1)  EUVL C 398, 30.11.2015.


title: Asia T-22/05: Antonello Violettin ynnä muiden 11.1.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               2.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/37

         Antonello Violettin ynnä muiden 11.1.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-22/05)
   (2005/C 82/67)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Antonello Violetti, kotipaikka Cittiglio (Italia) ja 12 muuta virkamiestä ovat nostaneet 11.1.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajana on asianajaja Eric Boigelot.
   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               1)

               määrää esitettäviksi kaikki kantajia koskevat ja Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) sinetöimät asiakirja-aineistot

               2)

               määrää esitettäväksi kantajista tehdyn sisäisen tutkimuksen päättävän kertomuksen

               3)

               kumoaa kantajista tehdyn tutkimuksen

               4)

               kumoaa OLAF:n muistion, joka sisältää tutkimusta koskevan tiedoksiannon ja Italian tuomioistuimille annetun tiedon

               5)

               kumoaa Italian tuomioistuimille toimitetun tutkimusta koskevan kertomuksen

               6)

               kumoaa kaikki näitä päätöksiä seuraavat ja/tai niihin liittyvät toimenpiteet, jotka tämän kanteen jälkeen voidaan toteuttaa

               7)

               velvoittaa komission maksamaan vahingonkorvauksia, joiden kohtuulliseksi määräksi on arvioitu 30 000 euroa jokaiselle kantajalle, sillä varauksella, että tätä summaa nostetaan tai lasketaan menettelyn kuluessa

               8)

               velvoittaa joka tapauksessa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   OLAF ilmoitti kantajille tapaturmavakuutusjärjestelmän soveltamista koskevan sisäisen tutkimuksen aloittamisesta. Tämän ilmoituksen jälkeen asianomaiset virkamiehet vaativat saada tutustua heitä koskevaan lääketieteelliseen asiakirja-aineistoon. Heiltä evättiin tämä tutustumisoikeus.
   Oikeudellinen peruste liittyy siihen, että henkilöstösääntöjen 73 artiklaa, muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 28 artiklaa ja Euroopan yhteisöjen virkamiesten tapaturma- ja ammattitautivakuutuksesta annettuja säännöksiä on rikottu, että yleisiä oikeusperiaatteita, kuten hyvän hallinnon periaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu, että huolenpitovelvollisuutta on laiminlyöty ja että niitä periaatteita on loukattu, joiden mukaan OLAF ja komissio voivat tehdä päätöksiä vain lain mukaan hyväksyttävin perustein, toisin sanoen sellaisin perustein, joilla on merkitystä asian kannalta ja joihin ei liity ilmeistä arviointivirhettä.
   Kantajat katsovat myös, että asetus 1073/1999 (1) ja komission 2.6.1999 tekemä päätös 1999/396/EY (2) ovat laittomia ja esittävät näin ollen EY:n perustamissopimuksen 241 artiklan mukaisen lainvastaisuusväitteen.

      (1)  Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista 25 päivänä toukokuuta 1999 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1073/1999 (EYVL L 136, s. 1)

      (2)  1999/396/EY, EHTY, Euratom: Komission päätös, tehty 2 päivänä kesäkuuta 1999, petosten, lahjonnan ja yhteisöjen etua vahingoittavan muun laittoman toiminnan torjumista koskevien sisäisten tutkimusten edellytyksistä ja yksityiskohtaisista säännöistä (EYVL L 149, s. 57)


title: Asia T-275/05: The Black & Decker Corporationin 20.7.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/56

         The Black & Decker Corporationin 20.7.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
   (Asia T-275/05)
   (2005/C 217/115)
   Kieli, jolla kannekirjelmä on laadittu: englanti
   The Black & Decker Corporation, kotipaikka Towson, Maryland (USA), on nostanut 20.7.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustaja on solicitor P. Harris.
   Atlas Copco Aktiebolag, kotipaikka Tukholma (Ruotsi), oli vastapuolena valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 789/2004-1 3.5.2005 tekemän riidanalaisen päätöksen

               —

               toteaa, että menettelyssä B622 136 esitetty väite jätetään tutkimatta

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan kantajalle tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat ja valituslautakuntamenettelystä aiheutuneet kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               Kantaja

               Haettu tavaramerkki:

               Mustakeltainen värimerkki luokkaan 7 kuuluvia tavaroita varten (käsikäyttöiset siirrettävät sähkötyökalut jne.)

               Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Atlas Copco Aktiebolag

               Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Sellaiset rekisteröimättömät tavaramerkit ja merkit, joita on käytetty kaikissa jäsenvaltioissa sähkötyökalujen kaupassa

               Väiteosaston ratkaisu:

               Väitteen tutkimatta jättäminen

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Riidanalaisen päätöksen kumoaminen ja asian palautus väiteosaston käsiteltäväksi

               Kanneperusteet:

               Kantaja väittää, että väite olisi pitänyt jättää tutkimatta, koska siinä ei asetuksen N:o 2868/1995 (1) 18 säännön 1 kohdan vastaisesti yksilöity tarpeeksi tarkasti niitä aikaisempia tavaramerkkejä ja merkkejä, joihin väite perustui.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13 päivänä joulukuuta 1995 annettu komission asetus (EY) N:o 2868/95 (EYVL L 303, 15.12.1995, s. 1).


title: Asia T-713/16: Kanne 7.10.2016 – Fair deal for expats ym. v. komissio

text:
               21.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 428/20

         Kanne 7.10.2016 – Fair deal for expats ym. v. komissio
   (Asia T-713/16)
   (2016/C 428/23)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Fair deal for expats (Lauzun, Ranska) ja 8 muuta kantajaa (edustajat: R. Croft, L. Nelson ja E. Hazzan, solicitors sekä P. Green, H. Warwick ja M. Gregoire, barristers)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että yhtäältä ohjeet, jotka Euroopan komission puheenjohtaja on toimittanut sähköisesti 28.6.2016 päivätyllä kirjeellä Euroopan komission kollegion jäsenille ja jotka on mainittu puheenjohtaja Junckerin Euroopan parlamentin 28.6.2016 pidetyssä täysistunnossa pitämässä puheessa (SPEECH/16/2356), ja joissa kielletään komissiota neuvottelemasta virallisesti tai epävirallisesti Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa ennen kuin tämä on antanut SEU 50 artiklaan perustuvan ilmoituksen aikomuksestaan erota Euroopan unionista, ja toisaalta Euroopan komission puheenjohtajan lausunto, jonka mukaan hän oli antanut edellä mainitut ohjeet Euroopan komission kollegion jäsenille ”puheenjohtajan määräyksellä”, kuten hän nimenomaisesti totesi kyseisessä puheessaan Euroopan parlamentin 28.6.2016 pidetyssä täysistunnossa ja sellaisena kuin lausunto käy ilmi tämän puheen (SPEECH/16/2353) englanninkielisestä ja ranskankielisestä lehdistötiedotteesta, ovat SEUT 264 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla mitättömiä

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan riidanalaisilla toimilla ei ole mitään oikeudellista perustetta tai asianmukaista oikeudellista perustetta.
               Kantajat väittävät, että

                           —

                           ei ole mitään oikeudellista perustetta, jonka nojalla komissio voi kieltäytyä keskustelemasta Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen ja muiden henkilöiden kanssa Yhdistyneessä kuningaskunnassa järjestetyn neuvoa-antavan kansanäänestyksen tuloksen jälkeen ja ennen kuin SEU 50 artiklan mukainen ilmoitus annetaan;

                           —

                           riidanalaiset toimet eivät perustu objektiivisiin seikkoihin, ja voidaan kohtuudella katsoa, että ne perustuvat niiden antajan omiin käsityksiin

                           —

                           riidanalaiset toimet on annettu tavalla, joka merkitsee vallan väärinkäyttöä, koska toimista ilmoittaminen puheessa ”puheenjohtajan määräyksellä” oli harhaanjohtavaa Euroopan parlamentille, komission ja muiden Euroopan unionin toimielinten henkilöstölle ja virkamiehille, jäsenvaltioiden hallituksille sekä Euroopan unionin kansalaisille.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan riidanalaiset toimet ovat SEUT 18 artiklan vastaisia, koska ne ovat Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja sen kansalaisia kansalaisuuden perusteella syrjiviä.
               Kantajat väittävät, että

                           —

                           riidanalaisten toimien tarkoituksena on kieltää komissiota neuvottelemasta Yhdistyneen kuningaskunnan edustajien kanssa

                           —

                           Yhdistynyt kuningaskunta, sen kansalaiset ja erityisesti kantajat asetetaan näin selkeästi epäedulliseen asemaan

                           —

                           lisäksi riidanalaiset toimet asettavat kantajat epäedulliseen asemaan perusoikeuksien käytön, ja erityisesti vapaan liikkuvuuden, osalta.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan riidanalaiset toimet ovat kantajille unionin oikeuden nojalla kuuluvien perusoikeuksien vastaisia.
               Kantajat katsovat, että

                           —

                           riidanalaiset toimet ovat kantajille SEUT 20 artiklan 1 kohdan nojalla kuuluvien perusoikeuksien vastaisia, mukaan lukien vapaata liikkuvuutta koskevat oikeudet, jotka on taattu muun muassa SEUT 20 artiklan 2 kohdan a alakohdassa, 21 artiklan 1 kohdassa, 45 artiklassa ja 49 artiklassa sekä kansalaisten oikeuksia koskevassa direktiivissä 2004/38/EY (1)

                           —

                           riidanalaiset toimet ovat Euroopan unionin perusoikeuskirjassa kantajille taattujen oikeuksien vastaisia.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan riidanalaiset toimet on annettu SEU 4 artiklan 3 kohdan mukaisen vilpittömän yhteistyön periaatteen vastaisesti.
               Kantajat väittävät, että riidanalaisissa toimissa nimenomaisesti kielletään se, että komissio ja sen henkilöstö noudattaisivat vilpittömän yhteistyön periaatetta auttamalla Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja muita unionin toimielimiä perussopimuksista johtuvien tehtävien täyttämisessä.

               5)

               Viides kanneperuste, jonka mukaan riidanalaiset toimet ovat lainvastaisia siltä osin kuin ne on annettu kokonaan tai osittain siinä tarkoituksessa, että muiden unionin jäsenvaltioiden kansalaiset saadaan luopumaan ilmaisemasta vapaasti mielipiteensä (koskien Euroopan unioniin kuulumista), vaikka tämä oikeus on suojattu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 11 artiklassa.

      (1)  Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/38/EY (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EUVL L 158, s. 77)


title: Asia C-3/15: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 8.7.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Amtsgericht Hannover – Saksa) – Alexandra Stück v. Swiss International Air Lines AG

text:
               30.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 398/24

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 8.7.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Amtsgericht Hannover – Saksa) – Alexandra Stück v. Swiss International Air Lines AG
   (Asia C-3/15) (1)

   (2015/C 398/33)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 118, 13.4.2015.


title: Asia T-241/14 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.2.2016 – Valittajina Bodson ym. ja muuna osapuolena EIP (Muutoksenhaku — Henkilöstö — EIP:n henkilökunta — Palvelussuhteen sopimusperusteisuus — Palkkaus — EIP:n palkkiojärjestelmän uudistus — Perusteluvelvollisuus — Vääristyneellä tavalla huomioon ottaminen — Oikeudelliset virheet)

text:
               4.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.2.2016 – Valittajina Bodson ym. ja muuna osapuolena EIP
   (Asia T-241/14 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Henkilöstö - EIP:n henkilökunta - Palvelussuhteen sopimusperusteisuus - Palkkaus - EIP:n palkkiojärjestelmän uudistus - Perusteluvelvollisuus - Vääristyneellä tavalla huomioon ottaminen - Oikeudelliset virheet))
   (2016/C 118/26)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittajat: Jean-Pierre Bodson (Luxemburg, Luxemburg), Dalila Bundy (Cosnes-et-Romain, Ranska), Didier Dulieu (Roussy-le-Village, Ranska), Marie-Christel Heger (Nospelt, Luxemburg), Evangelos Kourgias (Senningerberg, Luxemburg), Manuel Sutil (Luxemburg), Patrick Vanhoudt (Gonderange, Luxemburg) ja Henry von Blumenthal (Bergem, Luxemburg) (edustaja: asianajaja L. Levi)

      Muu osapuoli: Euroopan investointipankki (asiamiehet: C. Gómez de la Cruz, T. Gilliams ja G. Nuvoli, avustajanaan asianajaja P. E. Partsch)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (kolmas jaosto) 12.2.2014 antamasta tuomiosta Bodson ym. v. EIP (F-83/12, Kok. H, EU:F:2014:15) tehty valitus, jossa vaaditaan tämän tuomion kumoamista.

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Jean-Pierre Bodson ja muut valittajat, joiden nimet luetellaan liitteessä, vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja heidät velvoitetaan korvaamaan Euroopan investointipankille (EIP) tässä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 223, 14.7.2014.


title: Asia T-299/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.5.2011 — Elf Aquitaine v. komissio (Kilpailu — Kartellit — Natriumkloraattimarkkinat — EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkomisen toteava päätös — Kilpailusääntöjen rikkomisesta vastuuseen joutuminen — Puolustautumisoikeudet — Perusteluvelvollisuus — Periaate, jonka mukaan rangaistukset ja seuraamukset on määrättävä yksilökohtaisesti — Nulla poena sine lege -periaate — Syyttömyysolettama — Hyvän hallinnon periaate — Oikeusvarmuuden periaate — Harkintavallan väärinkäyttö — Sakot — Raskauttava olosuhde — Ehkäisevyys — Lieventävä olosuhde — Yhteistyö hallinnollisessa menettelyssä — Huomattava lisäarvo)

text:
               25.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 186/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.5.2011 — Elf Aquitaine v. komissio
   (Asia T-299/08) (1)

   (Kilpailu - Kartellit - Natriumkloraattimarkkinat - EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkomisen toteava päätös - Kilpailusääntöjen rikkomisesta vastuuseen joutuminen - Puolustautumisoikeudet - Perusteluvelvollisuus - Periaate, jonka mukaan rangaistukset ja seuraamukset on määrättävä yksilökohtaisesti - Nulla poena sine lege -periaate - Syyttömyysolettama - Hyvän hallinnon periaate - Oikeusvarmuuden periaate - Harkintavallan väärinkäyttö - Sakot - Raskauttava olosuhde - Ehkäisevyys - Lieventävä olosuhde - Yhteistyö hallinnollisessa menettelyssä - Huomattava lisäarvo)
   2011/C 186/35
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Elf Aquitaine SA (Courbevoie, Ranska) (edustajat: asianajajat É. Morgan de Rivery ja S. Thibault-Liger)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: X. Lewis, É. Gippini Fournier ja R. Sauer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ensisijaisesti [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 11.6.2008 tehdyn komission päätöksen nro C(2008) 2626 lopullinen (asia COMP/38.695 — natriumkloraatti) kumoaminen kantajaa koskevilta osiltaan, ja toissijaisesti kantajalle tässä päätöksessä määrättyjen sakkojen kumoaminen tai niiden määrien alentaminen.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Elf Aquitaine SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 272, 25.10.2008.


title: Asia C-511/99: Oberster Gerichtshofin 9.11.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Margrith Petersilge, o.s. Lackner vastaan Sozialversicherungsanstalt der gewerblichen Wirtschaft

text:
4.3.2000                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 63/17
Irish Sugar plc:n 21.12.1999 tekemä valitus Euroopan                     2. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on soveltanut
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                            lakia virheellisesti valittajan ensimmäisen kanneperusteen
(kolmas jaosto) asiassa T-228/97, Irish Sugar plc vastaan                     toisen osan ratkaistessaan, kun se on katsonut, ettei
Euroopan yhteisöjen komissio, 7.10.1999 antamasta tuo-                        valittajan puolustautumisoikeuksia ole loukattu.
                              miosta (1)
                                                                              Koska riidanalaiseen päätökseen sisältyvässä oikeudelli-
                                                                              sessa arvioinnissa esitetty relevanttien markkinoiden
                         (Asia C-497/99 P)
                                                                              määritelmä poikkesi väitetiedoksiannosta ja aikaisemmasta
                                                                              ratkaisukäytännöstä, väärinkäytöksi katsottuja menettely-
                           (2000/C 63/31)                                     tapoja ei ole tarkasteltu oikeassa asiayhteydessä eikä valitta-
                                                                              jalle ole annettu hallinnollisessa menettelyssä tilaisuutta
                                                                              lausua käsitystään täydellisesti tästä asiasta.
Irish Sugar plc, Irlannin oikeuden mukaan perustettu yhtiö, on
valittanut 21.12.1999 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen                3. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on valittajan en-
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                     simmäisen kanneperusteen kolmatta osaa käsitellessään
men (kolmas jaosto) asiassa T-228/97, Irish Sugar plc vastaan                 käyttänyt väärää arviointiperustetta eli yrityskeskittymä-
Euroopan yhteisöjen komissio, 7.10.1999 antamasta tuomios-                    asetuksen soveltamisen yhteydessä kehitettyä yhteisen
ta. Valittajan edustaja on asianajaja Alexander Böhlke, Bryssel               määräävän aseman arviointiperustetta, joka edellyttää rele-
ja Frankfurt am Main, ja prosessiosoite Luxemburgissa asian-                  vanttien markkinoiden rakenteen tulevan kehityksen ana-
ajotoimisto Victor Elvinger, 31 rue d’Eich.                                   lysointiin perustuvaa arviointia. Se ei ole oikea peruste
                                                                              arvioida jo tapahtunutta käyttäytymistä EY:n perustamisso-
                                                                              pimuksen 86 artiklan (josta on tullut EY 81 artikla)
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                kannalta.
–    kumoaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-             (1) EYVL C 318, 18.10.1997, s. 29.
     men asiassa T-228/97, Irish Sugar vastaan komissio,
     7.10.1999 antaman tuomion, siltä osin kuin kanne on
     hylätty (tuomiolauselman 3 kohta) ja valittaja on määrätty
     vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaa-
     maan kaksi kolmasosaa komission oikeudenkäyntikuluista
     (tuomiolauselman 4 kohta);
–    kumoaa EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan mukaises-
     ta menettelystä (IV/34.621, 35.059/F-3 – Irish Sugar plc)           Oberster Gerichtshofin 9.11.1999 tekemällään päätöksellä
     14 päivänä toukokuuta 1997 tehdyn komission päätöksen               esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Margrith Petersil-
     97/624/EY (EYVL L 258, s. 1), sellaisena kuin päätös on             ge, o.s. Lackner vastaan Sozialversicherungsanstalt der
     voimassa edellä mainitun tuomion jälkeen, ja                                             gewerblichen Wirtschaft
–    velvoittaa komission vastaamaan asian T-228/97 oikeu-                                         (Asia C-511/99)
     denkäyntikuluista muiltakin osin sekä tästä valituksesta
     johtuvista oikeudenkäyntikuluista.
                                                                                (2000/C 63/32)
                                                                         Oberster Gerichtshof (Itävalta) on pyytänyt 9.11.1999 te-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      kemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomiois-
                                                                         tuimeen 28.12.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
                                                                         ennakkoratkaisua asiassa Margrith Petersilge, o.s. Lackner
1. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on valittajan en-               vastaan Sozialversicherungsanstalt der gewerblichen Wirt-
     simmäisen kanneperusteen ensimmäistä osaa käsitel-                  schaft, seuraavaan kysymykseen:
     lessään samalla kertaa hylännyt sekä väitteen, jonka mu-
     kaan 14.5.1997 tehdyn komission päätöksen päätösosa
     on epätäydellinen, että komission väitteen, jonka mukaan            Onko sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueel-
     päätöksessä on näytetty toteen helmikuuta 1990 edeltä-              la liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatin-
     neeltä ajalta sekä kantajan yksinomainen määräävä markki-           harjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen
     na-asema että sen ja Sugar Distributors Ltd:n (SDL) yhtei-          (ETY) N:o 1408/71 (1) 10 a artiklaa, sellaisena kuin se on
     nen määräävä markkina-asema.                                        muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.6.1983 annetulla
                                                                         neuvoston asetuksella N:o 2001/83 (2), jota on muutettu
                                                                         30.4.1992 annetulla neuvoston asetuksella N:o 1247/92 (3),
     Koska hylätyt väitteet ovat toisensa poissulkevia, ensim-           yhdessä liitteen II a kanssa tulkittava niin, että Bundespflege-
     mäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaisu on epäjoh-              geldgesetzin (liittovaltion huoltoavustuslaki) mukainen huol-
     donmukainen ja lainvastainen.                                       toavustus kuuluu sen soveltamisalaan ja muodostaa siten
 ---pagebreak--- C 63/18                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        4.3.2000
asetuksen 4 artiklan 2 a kohdan mukaisen maksuihin                       Ranskan hallitus katsoo, että komissio ei ole noudattanut
perustumattoman erityisetuuden niin, että kantajan kaltaiseen            ennalta varautumisen periaatetta tyytyessään toistamaan tie-
henkilöön, joka täyttää 1.6.1992 jälkeen tämän etuuden                   teellisen ohjauskomitean johtopäätöksiä tutkimatta uusien
myöntämisen edellytykset, on sovellettava ainoastaan asetuk-             toimenpiteiden tarpeellisuutta ja sekoittaessaan käsitteet ”ris-
sen 10 a artiklan mukaisia yhdenmukaistamissääntöjä?                     kien arviointi” ja ”riskien hallinta”. Ranskan hallitus katsoo,
                                                                         että komissio ei ole analysoinut edes vähemmistöön jääneitä
                                                                         nautakarjan spongiformiin enkefaliittiin (BSE) liittyviä tieteelli-
                                                                         siä lausuntoja, mikä lisää epävarmuutta ihmisten terveydelle
(1) EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2.                                          aiheutuvan vaaran olemassaolosta tai laajuudesta (erityisesti
(2) EYVL L 230, 22.8.1983, s. 6.                                         Ranskan elintarviketurvallisuusviraston [AFSSA] lausunto ja
(3) EYVL L 136, 1992, s. 1.                                              siihen liitetty tarttuvan subakuutin spongiformin enkefaliitin
                                                                         [TSSE] asiantuntijoiden laatima asiakirja); komissio ei ole
                                                                         toteuttanut suojaamistoimenpiteitä, jotka ovat välttämättömiä
                                                                         jo ennen kuin tämän vaaran olemassaolo ja vakavuus on voitu
                                                                         täysin osoittaa; komissio on loukannut ennalta varautumisen
                                                                         periaatetta, sellaisena kuin se ilmenee EY:n perustamissopi-
                                                                         muksesta ja yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä,
                                                                         kun se on kieltäytynyt muuttamasta tai kumoamasta
                                                                         päätöstään poistaa brittiläisen naudanlihan tuontikielto
                                                                         1.8.1999 alkaen. Komission päätös on siten lainvastainen
                                                                         perustamissopimuksen rikkomisen, menettelyvirheiden ja pe-
                                                                         rustelujen puuttumisen vuoksi.
Ranskan tasavallan 29.12.1999 Euroopan yhteisöjen ko-
               missiota vastaan nostama kanne
                                                                         (1) EYVL L 195, 28.7.1999: sen päivämäärän vahvistamisesta, jona
                                                                             nautatuotteiden tuonti Yhdistyneestä kuningaskunnasta saa alkaa
                          (Asia C-514/99)                                    päivämäärään perustuvassa vientijärjestelmässä neuvoston
                                                                             päätöksen 98/256/EY (EYVL L 113, s. 33) 6 artiklan 5 kohdan
                                                                             nojalla 23 päivänä heinäkuuta 1999 tehty komission päätös
                           (2000/C 63/33)                                    1999/514/EY.
Ranskan tasavalta on nostanut 29.12.1999 Euroopan yhteisö-
jen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat ulkoasiainministeriön oi-
keudellisen osaston osastopäällikkö Ronny Abraham, ulko-
asiainministeriön jaostopäällikkö Kareen Rispal-Bellanger ja
ulkoasiainministeriön tehtävään määrätty Régine Loosli-
Surrans, prosessiosoite Luxemburgissa Ranskan suurlähetystö,
                                                                         Cour d’Appel de Bruxelles’n 22.12.1999 tekemällään
8 b boulevard Joseph II.
                                                                         päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
                                                                                Richard Gaillard vastaan Alaya Chekili
Ranskan tasavalta vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                                (Asia C-518/99)
–    kumoaa komission päätöksen, jolla se kieltäytyi muutta-
     masta tai kumoamasta päätöstä 1999/514/EY (1).                                                (2000/C 63/34)
                                                                         Cour d’Appel de Bruxelles on pyytänyt 22.12.1999 te-
                                                                         kemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      tuomioistuimeen 31.12.1999, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
                                                                         tuimelta asiassa Richard Gaillard vastaan Alaya Chekili ennak-
                                                                         koratkaisua seuraavaan kysymykseen:
Kanne on nostettu komission päätöksestä, joka ilmenee komis-
sion jäsen Byrnen 29.10.1999 antamasta tiedonannosta, jossa
katsotaan, että tieteellisen ohjauskomitean samana päivänä               Onko kiinteistön kaupan purkua ja vahingonkorvausta purka-
antaman lausunnon perusteella ei ole tarpeen ”tutkia uudelleen           misen johdosta koskeva kanne Euroopan talousyhteisön jäsen-
päätöstä poistaa brittiläisen naudanlihan tuontikielto”, ja erityi-      valtioiden välillä tuomioistuimen toimivaltaa ja tuomioiden
sesti komission 17.11.1999 tekemästä päätöksestä vaatia                  täytäntöönpanoa yksityisoikeuden alalla koskevan, 27.9.1968
Ranskan tasavaltaa noudattamaan päätöksen 1999/514/EY                    allekirjoitetun Brysselin yleissopimuksen 16 artiklassa tarkoi-
mukaisia velvoitteitaan ja poistamaan tuontikiellon. Kanteen             tettu kanne, ”joka koskee esineoikeutta kiinteään omaisuu-
pääasiallisena perusteluna on se, että komissio ei ole noudatta-         teen”?
nut ennalta varautumisen periaatetta, ja toisijaisena perustelu-
na se, että noudatettu menettely ei ole ollut asianmukainen ja
että riidanalaisen päätöksen perustelut ovat riittämättömät.


title: Asia F-56/11: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 24.4.2013 — Lebedef v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Kurinpitomenettely — Kurinpitoseuraamus — Palkkaluokan alentaminen)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/84

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 24.4.2013 — Lebedef v. komissio
   (Asia F-56/11) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Kurinpitomenettely - Kurinpitoseuraamus - Palkkaluokan alentaminen)
   2013/C 225/192
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja F. Frabetti)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Berscheid ja J. Baquero Cruz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Henkilöstö — Vaatimus sen päätöksen kumoamiseksi, jolla kantajalle määrättiin seuraamuksena palkkaluokan alentaminen kahdella palkkaluokalla saman tehtäväryhmän sisällä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Giorgio Lebedef vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 226, 30.7.2011, s. 31.


title: Asia C-412/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Stuttgart (Saksa) on esittänyt 10.10.2006 — Annelore Hamilton v. Volksbank Filder eG

text:
               16.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 310/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Stuttgart (Saksa) on esittänyt 10.10.2006 — Annelore Hamilton v. Volksbank Filder eG
   (Asia C-412/06)
   (2006/C 310/12)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Oberlandesgericht Stuttgart
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Annelore Hamilton

      Vastaaja: Volksbank Filder eG
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1.

               Voidaanko direktiivin 85/577/ETY 4 artiklan ensimmäistä kohtaa ja 5 artiklan 1 kohtaa (1) tulkita siten, että niissä ei estetä kansallista lainsäätäjää rajoittamasta ajallisesti direktiivin 5 artiklassa annettua oikeutta sitoumuksen peruuttamiseen siitä huolimatta, että kuluttajalle oli ilmoitettu virheellisesti tämän peruuttamisoikeudesta, siten, että peruuttamisoikeus lakkaa kuukauden kuluttua siitä, kun kummatkin sopijapuolet ovat suorittaneet kaikki sopimuksen mukaiset suorituksensa?
               Jos ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen annetaan kieltävä vastaus:

               2.

               Onko direktiiviä 85/577/ETY tulkittava siten, että kuluttaja ei voi menettää oikeuttaan peruuttaa sitoumus — erityisesti sopimuksen toimeenpanon loppuunsaattamisen jälkeen –, jos hänelle ei ole ilmoitettu peruuttamisoikeudesta direktiivin 4 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisesti?

      (1)  EYVL L 372, s. 31.


title: Asia C-139/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Karlsruhe (Saksa) on esittänyt 7.4.2008 — Rikosoikeudenkäynti Rafet Kqikua vastaan

text:
               19.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Karlsruhe (Saksa) on esittänyt 7.4.2008 — Rikosoikeudenkäynti Rafet Kqikua vastaan
   (Asia C-139/08)
   (2008/C 183/17)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Oberlandesgericht Karlsruhe
   Pääasian asianosaiset
   Syyttäjä:

               1.

               Generalstaatsanwaltschaft Karlsruhe

               2.

               Staatsanwaltschaft Konstanz

      Vastaaja: Rafet Kqiku
   Ennakkoratkaisukysymys
   Onko yksinkertaistetusta menettelystä henkilötarkastuksissa ulkorajoilla siten, että jäsenvaltiot hyväksyvät kauttakulussa alueidensa läpi yksipuolisesti tietyt Sveitsin ja Liechtensteinin myöntämät oleskeluluvat 14.6.2006 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 896/2006/EY (1) 1 ja 2 artiklan säännöksiä tulkittava siten, että liitteessä luetelluilla Sveitsin ja Liechtensteinin myöntämillä oleskeluvilla, jotka on Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden antaman yksipuolisen hyväksymisen nojalla tunnustettu jäsenvaltioiden yhdenmukaisia tai kansallisia viisumeja vastaaviksi, on välittömästi kauttakulkuun yhteisen alueen läpi myönnetyn oleskeluluvan vaikutukset,
   vai
   onko päätöksen N:o 896/2006/EY 1 ja 2 artiklan säännöksiä tulkittava siten, että kolmannen maan kansalaiset, joilla on jokin liitteessä mainituista, Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden yksipuolisesti hyväksymistä Sveitsin ja Liechtensteinin myöntämistä oleskeluluvista, vapautetaan asetuksen N:o 539/2001 1 artiklan 1 kohdasta ilmenevästä viisumivelvollisuudesta yhteisen alueen läpi tapahtuvan kauttakulun osalta?

      (1)  EUVL L 167, s. 8.


title: Asia C-124/06: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 15.2.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/35

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 15.2.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-124/06) (1)

   (2007/C 95/69)

      Oikeudenkäyntikieli: kreikka

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 96, 22.4.2006.


title: Asia T-476/11 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.10.2013 — Valittajana komissio ja muuna osapuolena Moschonaki (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Ilmoitus avoimesta virasta — Hakemuksen hylkääminen — Kumoamiskanne — Oikeussuojan tarve — Tutkittavaksi ottaminen — Kanteen ja valituksen yhdenmukaisuutta koskeva sääntö — Virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 91 artiklan 2 kohta — Vahingonkorvauskanne)

text:
               7.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 359/8

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.10.2013 — Valittajana komissio ja muuna osapuolena Moschonaki
   (Asia T-476/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Ilmoitus avoimesta virasta - Hakemuksen hylkääminen - Kumoamiskanne - Oikeussuojan tarve - Tutkittavaksi ottaminen - Kanteen ja valituksen yhdenmukaisuutta koskeva sääntö - Virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 91 artiklan 2 kohta - Vahingonkorvauskanne)
   2013/C 359/12
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja B. Eggers)

      Muu osapuoli: Chrysanthe Moschonaki (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja N. Lhoëst)

      Väliintulija, joka tukee valittajan vaatimuksia: Euroopan unionin tilintarkastustuomioistuin (asiamiehet: T. Kennedy ja I. Ní Riagáin Düro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, jolla vaaditaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa F-55/10, AS v. komissio, 28.6.2013 (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) kumoamista

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa F-55/10, AS v. komissio, 28.6.2013 antama tuomio (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) kumotaan siltä osin kuin siinä otetaan tutkittavaksi kanneperuste, joka perustuu Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 7 artiklan rikkomiseen, siltä osin kuin siinä kumotaan 30.9.2009 tehty päätös, jolla Euroopan komissio hylkäsi Chrysanthe Moschonakin valituksen kyseisen kanneperusteen perusteella sekä siltä osin kuin siinä velvoitetaan komissio maksamaan Moschonakille 3 000 euron määrä.

               2)

               Valitus hylätään muilta osin.

               3)

               Asia palautetaan virkamiestuomioistuimen käsiteltäväksi.

               4)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (1)  EUVL C 319, 29.10.2011.


title: Asia T-682/15 P: Valitus, jonka Patrick Wanègue on tehnyt 15.9.2015 virkamiestuomioistuimen asiassa F-21/15, Wanègue v. alueiden komitea, 26.11.2015 antamasta määräyksestä

text:
               15.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 59/24

         Valitus, jonka Patrick Wanègue on tehnyt 15.9.2015 virkamiestuomioistuimen asiassa F-21/15, Wanègue v. alueiden komitea, 26.11.2015 antamasta määräyksestä
   (Asia T-682/15 P)
   (2016/C 059/27)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Patrick Wanègue (Dilbeek, Belgia) (edustaja: asianajaja M.-A. Lucas)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin alueiden komitea

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 15.9.2015 asiassa F-21/15 annetun määräyksen, jossa virkamiestuomioistuin (toinen jaosto) osittain hylkäsi oikeudellisesti selvästi perusteettomana ja osittain jätti tutkimatta valittajan alueiden komiteaa vastaan 5.2.2015 nostaman kanteen

               —

               ratkaisee kanneasian ja hyväksyy valittajan kannekirjelmässä esittämät vaatimukset

               —

               velvoittaa alueiden komitean korvaamaan oikeudenkäyntikulut molemmissa oikeusasteissa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vetoaa valituksensa tueksi viiteen valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste, jonka mukaan virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 51 artiklan 1 kohtaa ja 53 artiklan 1 kohtaa on rikottu ja oikeudenkäynnin asianosaisten yhdenvertaisuuden periaatetta on loukattu, koska vastineen jättämiselle varattu kahden kuukauden määräaika, jota oli pidennetty 10 päivällä pitkien etäisyyksien vuoksi, laskettiin kannekirjelmän puutteiden korjaamista koskevan tiedoksiannon vastaanottamisesta, eikä kannekirjelmän tiedoksiannon vastaanottamisesta, joten alueiden komitean vastine liitettiin oikeudenkäyntiasiakirjoihin, vaikka se oli jätetty määräajan päätyttyä; koska virkamiestuomioistuin nojautui tähän vastineeseen hylätessään kanteen määräyksellä työjärjestyksen 81 artiklan nojalla ja koska kantajalta riistettiin mahdollisuus saada asia ratkaistuksi yksipuolisella tuomiolla työjärjestyksen 121 artiklan perusteella.

               2)

               Toinen valitusperuste, jonka mukaan on loukattu periaatetta siitä, että Euroopan unionin oikeuden oikeussääntöjä on tulkittava ottamalla huomioon niiden asiayhteys, sekä perusteluvelvollisuutta, koska virkamiestuomioistuin tulkitsi määräyksensä 64–70 kohdassa Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 56 artiklaa ottamatta huomioon henkilöstösääntöjen 55 artiklaa ja alueiden komitean tällä perusteella antamia päätöksiä, eikä vastannut väitteisiin, jotka valittaja esitti näiden säännösten ja määräysten perusteella. Lisäksi on tehty oikeudellisia virheitä, kun virkamiestuomioistuin sovelsi näin virheellisesti henkilöstösääntöjen 55 ja 56 artiklan ulottuvuutta ja tavoitteita ja henkilöstösääntöjen liitteessä VI olevaa 3 artiklaa sekä eräiden C ja D palkkaluokkiin kuuluvien virkamiesten, jotka ovat velvollisia tekemään säännöllisesti ylityötunteja, tekemistä ylityötunneista maksettavien kiinteämääräisten korvausten myöntämistä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä tehdyn päätöksen nro 048/03 (jäljempänä päätös nro 48/03) 2 ja 4 artiklaa.

               3)

               Kolmas valitusperuste, jonka mukaan on loukattu periaatetta siitä, että henkilöstösääntöjen määräyksiä on tulkittava yhdenmukaisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjan kanssa ja perusoikeuskirjan 31 artiklaa yhdenmukaisesti päätöksen nro 48/03 kanssa, minkä lisäksi tuomioiden perusteluvelvollisuutta ja oikeudenkäyntiasiakirjojen luotettavuutta koskevaa periaatetta on loukattu, koska virkamiestuomioistuin ei määräyksensä 71–74 kohdassa ottanut huomioon päätöksen 48/03 6 artiklaa perusoikeuskirjan 31 artiklan 2 kohdan tulkinnassa, ei vastannut oikeudellisesti riittävällä tavalla väitteisiin, jotka valittaja esitti näiden säännösten ja määräysten perusteella, ja otti virheellisesti huomioon valittajan kanteen kohteen ja perusteen.

               4)

               Neljäs valitusperuste, jonka mukaan on loukattu oikeudenkäyntiasiakirjojen luotettavuutta koskevaa periaatetta sekä periaatetta, jonka mukaan kannetta on arvioitava kanteen kohteena olevan toimen antamisajankohtana olemassa olleiden seikkojen perusteella, koska virkamiestuomioistuin katsoi määräyksensä 77 kohdassa, että kantaja perusti yhdenvertaisen kohtelun periaatteesta johtamansa väitteet riidanalaisen päätöksen seurauksiin ja joka tapauksessa hylkäsi ne näiden seurausten perusteella, sekä siihen, että on loukattu perusteluvelvollisuutta, loukattu periaatetta siitä, että henkilöstösääntöjen määräyksiä on tulkittava yhdenmukaisesti yhdenvertaisuusperiaatteen kanssa, ja loukattu yhdenvertaisuusperiaatetta, koska virkamiestuomioistuin ei määräyksensä 77 ja 78–80 kohdassa vastannut oikeudellisesti riittävällä tavalla vastaajan väitteisiin.

               5)

               Viides valitusperuste, jonka mukaan yhtäältä on loukattu oikeudenkäyntiasiakirjojen luotettavuuden periaatetta ja virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 50 artiklan 1 kohdan e alakohtaa, koska virkamiestuomioistuin katsoi määräyksensä 82 kohdassa, että valittajan esittämää lainvastaisuusväitettä eivät tukeneet mitkään perusteet, mikä oli kyseisen työjärjestyksen määräyksen vastaista, minkä vuoksi tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuivat, ja toisaalta, että tämän vuoksi valituksenalaisen määräyksen 54–57 kohta ovat lainvastaisia.


title: Asia F-122/10: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 11.12.2012 — Cocchi ja Falcione v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Eläke — Kansallisessa eläkejärjestelmässä saavutettujen eläkeoikeuksien siirtäminen — Siirtoa koskevan ehdotuksen peruuttaminen — Toimi, jolla ei ole annettu subjektiivisia oikeuksia tai muita vastaavia etuja)

text:
               16.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/27

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 11.12.2012 — Cocchi ja Falcione v. komissio
   (Asia F-122/10) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Eläke - Kansallisessa eläkejärjestelmässä saavutettujen eläkeoikeuksien siirtäminen - Siirtoa koskevan ehdotuksen peruuttaminen - Toimi, jolla ei ole annettu subjektiivisia oikeuksia tai muita vastaavia etuja)
   2013/C 46/49
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Giorgio Cocchi (Wezembeek-Oppem, Belgia) ja Nicola Falcione (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja J.-N. Louis)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: D. Martin ja J. Baquero Cruz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Henkilöstö — Vaatimus kumota päätös, jolla peruutettiin kantajien eläkeoikeuksien siirtoa koskeva ehdotus, jonka kantajat olivat jo hyväksyneet.

      Tuomiolauselma

               1)

               Komission 12.2. ja 23.2.2010 tekemät päätökset kumotaan siltä osin kuin niissä peruutettiin Giorgio Cocchille ja Nicola Falcionelle tehdyt ehdotukset, joissa on esitetty heidän eläkeoikeuksiensa mahdollisen siirtämisen vaikutus eläkkeeseen oikeuttavien lisäpalvelusvuosien tulokseen.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan yksi kolmasosa Giorgio Cocchin ja Nicola Falcionen oikeudenkäyntikuluista.

               4)

               Giorgio Cocchi ja Nicola Falcione vastaavat kahdesta kolmasosasta omia oikeudenkäyntikulujaan.

      (1)  EUVL C 63, 26.2.2011, s. 34.


title: Asia C-414/02: Verwaltungsgerichtshofin 6.11.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Spedition Ulustrans, Uluslararasi Nakliyat ve. Tic. A.S. Istanbul vastaan Finanzlandesdirektion Oberösterreich

text:
C 19/16                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        25.1.2003
Verwaltungsgerichtshofin 6.11.2002 tekemällään päätök-                         arvopaperien merkinnät, jotka on laskettu liikkeeseen
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Spedition                         yhtiön tai sijoitusrahaston perustamisen, yhtiöpääoman
Ulustrans, Uluslararasi Nakliyat ve. Tic. A.S. Istanbul                        korottamisen tai joukkovelkakirjalainan liikkeeseenlas-
        vastaan Finanzlandesdirektion Oberösterreich                           kun yhteydessä sekä
                                                                               siirtänyt haltija-asiakirjojen luovutuksesta suoritettavan
                         (Asia C-414/02)                                       verotuksen (taxe sur les livraisons de titres au porteur)
                                                                               piiriin belgialaisten tai ulkomaisten avoimien rahasto-
                                                                               osuuksien liikkeeseenlaskun, silloin kun on kyse ensim-
                          (2003/C 19/27)                                       mäistä kertaa tapahtuvista yhtiön tai sijoitusrahaston
                                                                               perustamisesta, yhtiöpääoman korottamisesta tai joukko-
                                                                               velkakirjalainan liikkeeseenlaskusta,
Verwaltungsgerichtshof on pyytänyt 6.11.2002 tekemällään                –      velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen                       denkäyntikulut.
19.11.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
ratkaisua asiassa Spedition Ulustrans, Uluslararasi Nakliyat ve.
Tic. A.S. Istanbul vastaan Finanzlandesdirektion Oberöster-
reich seuraavaan kysymykseen:                                           Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
                                                                        Kannekirjelmässä mainitut verot ovat ristiriidassa direktiivin
Onko ZollR-DG:n 79 § 2 momentin (jonka mukaan tullivelka                11 artiklan kanssa, koska ne kannetaan merkitsijältä luovutuk-
syntyy samalla myös työn- tai toimeksiantajalle, kun yrittäjän          sen yhteydessä ja/tai uusien arvopapereiden luovutuksen yh-
palveluksessa olevalle tai muulle toimeksisaajalle syntyy tulli-        teydessä. Tällöin ei voida soveltaa 12 artiklan 1 kohdan a
velka tämän hoitaessa työn- tai toimeksiantajansa tehtäviä              alakohdassa tarkoitettua poikkeusta, jonka mukaan jäsenval-
menetellen säännösten vastaisesti tullioikeudellisia velvolli-          tiot voivat kantaa veroa arvopapereiden vaihdannasta, koska
suuksien noudattamisen osalta) johdosta laajennettava tullive-          alakohdassa tarkoitettu vaihdanta edellyttää, että kyseiset arvo-
lallisen käsitettä tullikoodeksin 202 artiklan kohtaan nähden           paperit ovat olleet jo jonkun omistuksessa.
luvattomalla ja siten yhteisön oikeuden kanssa ristiriitaisella
tavalla?
                                                                        (1 ) EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25.
                                                                        Euroopan yhteisöjen komission 19.11.2002 Helleenien
Euroopan yhteisöjen komission 19.11.2002 Belgian ku-                                    tasavaltaa vastaan nostama kanne
              ningaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-417/02)
                         (Asia C-415/02)
                                                                                (2003/C 19/29)
                          (2003/C 19/28)
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.11.2002 Euroo-
                                                                        pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.11.2002 Euroo-              vastaan. Kantajan asiamiehenä on sen oikeudellisen yksikön
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningas-               oikeudellinen neuvonantaja Maria Patakia.
kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat R. Lyal ja
Ch. Giolito, prosessiosoite Luxemburgissa.                              Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                        a)     toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut tutkin-
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-                 totodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoi-
tuin                                                                           suutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnusta-
                                                                               misesta arkkitehtuurin alalla sekä toimenpiteistä sijoittau-
–      toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut                   tumisoikeuden ja palvelujen tarjoamisen vapauden tehok-
       pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista                 kaan käyttämisen helpottamiseksi 10 päivänä kesäkuuta
       17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun neuvoston direktii-                  1985 annetun neuvoston direktiivin 83/384/ETY ( 1) 6 ar-
       vin 69/335/ETY ( 1) 11 artiklan mukaisia velvoitteitaan,                tiklan 2, 10 ja 12 kohdan mukaisia velvoitteitaan,
       koska se on
                                                                               –     koska sen antanut ja pitänyt voimassa presidentin
       siirtänyt pörssiverotuksen (taxe sur les opérations de                        asetuksen 107/93 3 §:n 1 momentin 3 kohdan ja
       bourse) piiriin ne Belgiassa suoritettavat sellaisten uusien                  2 momentin ja


title: Asia T-668/11: Kanne 30.12.2011 — VIP Car Solutions SARL v. parlamentti

text:
               14.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 109/14

         Kanne 30.12.2011 — VIP Car Solutions SARL v. parlamentti
   (Asia T-668/11)
   2012/C 109/33
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: VIP Car Solutions SARL (Hoenheim, Ranska) (edustaja: avocat G. Welzer)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               velvoittaa Euroopan parlamentin maksamaan VIP Car Solutions SARL:lle 1 408 000 euroa

               —

               velvoittaa Euroopan parlamentin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaati korvausta aineellisesta ja aineettomasta vahingosta, jonka se väittää aiheutuneen 24.1.2007 tehdystä Euroopan parlamentin päätöksestä, jolla kantajan tarjous kuljettajien suorittamia Euroopan parlamentin jäsenten auto- ja minibussikuljetuksia istuntokausien aikana Strasbourgissa koskevassa tarjouskilpailumenettelyssä (nro PE/2006/06/UTD/1) (1) hylättiin. Päätös on kumottu asiassa T-89/07, VIP Car Solutions v. parlamentti, 20.5.2009 annetulla tuomiolla. (2)

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin törkeisiin virheisiin, joihin Euroopan parlamentti on sen mukaan syyllistynyt ja josta vahinko on aiheutunut:

               —

               valitun tarjoajan esittämän hinnan ilmoittamisvelvollisuuden laiminlyönti

               —

               perusteluvelvollisuuden laiminlyönti, koska parlamentti ei ole antanut mitään tietoja valitun tarjouksen ominaisuuksista ja siihen liittyvistä eduista, ja

               —

               ilmeinen arviointivirhe, koska parlamentti ei ole perustanut hylkäävää päätöstään tarjouspyyntöasiakirjoissa määriteltyihin valinta- ja sopimuksentekoperusteisiin.

      (1)  EUVL 2006/S, 177-187988.

      (2)  Kok., s. II-1403.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 16 päivänä marraskuuta 2000 asiassa C-217/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Belgian kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Tavaroiden vapaa liikkuvuus –Vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet – Ravintoaineet ja ravintoaineita sisältävät elintarvikkeet – Velvollisuus jättää ilmoitus – Velvollisuus mainita ilmoitusnumero pakkausmerkinnöissä)

text:
10.2.2001                FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                 C 45/5
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                           YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                           (kuudes jaosto)                                                             (kuudes jaosto)
                   16 päivänä marraskuuta 2000
                                                                                16 päivänä marraskuuta 2000
rikosasiassa C-37/99, (Hoge Raad der Nederlandenin esit-
tämä ennakkoratkaisupyyntö), Roelof Donkersteegia vas-                      asiassa C-217/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                taan (1)                                                         Belgian kuningaskunta (1)
(Direktiivi 83/189/ETY – Tekniset standardit ja määräykset                  (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Tavaroi-
– Tiedoksiantovelvollisuus – Jalkineiden desinfioimisvarus-                 den vapaa liikkuvuus –Vaikutukseltaan vastaavat toimenpi-
             teet maatiloilla – Sikojen rokottaminen)                       teet – Ravintoaineet ja ravintoaineita sisältävät elintarvik-
                                                                            keet – Velvollisuus jättää ilmoitus – Velvollisuus mainita
                            (2001/C 45/09)                                               ilmoitusnumero pakkausmerkinnöissä)
                     (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                                                   (2001/C 45/10)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-37/99 P, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alanko-                 (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
maat) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan                                 tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistui-
men käsiteltäväksi saadakseen ensin mainitussa tuomioistui-
messa vireillä olevassa rikosasiassa, jossa vastaajana on Roelof            Asiassa C-217/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
Donkersteeg, ennakkoratkaisun teknisiä standardeja ja mää-                  nään H. van Lier) vastaan Belgian kuningaskunta (asiamiehe-
räyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta                  nään ensin Y. Houyet, sittemmin P. Rietjens), jossa kantaja
menettelystä 28 päivänä maaliskuuta 1983 annetun neuvoston                  vaati yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Belgian kunin-
direktiivin 83/189/ETY (EYVL L 109, s. 8), sellaisena kuin se               gaskunta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen 30 ar-
on muutettuna 22.3.1988 annetulla neuvoston direktiivillä                   tiklan (josta on muutettuna tullut EY 28 artikla) ja sitä
88/182/ETY (EYVL L 81, s. 75), 1 artiklan tulkinnasta,                      seuraavien artikloiden mukaisia velvoitteitaan, kun se on
yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpa-                  säätänyt ravintoaineiden ja sellaisten elintarvikkeiden, joihin
nossa: jaoston puheenjohtaja C. Gulmann (estittelevä tuomari)               on lisätty ravintoaineita, markkinoille saattamisesta 3.3.1992
sekä tuomarit J.-P. Puissochet ja F. Macken, julkisasiamies:                annetun kuninkaan asetuksen (Moniteur belge 15.4.1992,
N. Fennelly, kirjaaja: johtava hallintovirkamies D. Louterman-              s. 8467) 6 §:n 1 momentin 1 kohdassa, että kyseisessä
Hubeau, on antanut 16.11.2000 tuomion, jonka tuomiolausel-                  asetuksessa tarkoitettujen tuotteiden pakkausmerkintöihin on
ma on seuraava:                                                             merkittävä asetuksen 4 §:ssä tarkoitettu ilmoitusnumero, yhtei-
                                                                            söjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa:
1)    Pääasiassa kyseessä olevan kaltainen säännös, jonka mukaan            jaoston puheenjohtaja C. Gulmann sekä tuomarit V. Skouris
      tilalla, jolla harjoitetaan siankasvatusta, on oltava yksi tai        (esittelevä tuomari) ja J.-P. Puissochet, julkisasiamies: N. Fennel-
      useampi jalkineiden desinfioimisallas tai niiden puhdistamiseen       ly, kirjaaja: johtava hallintovirkamies H. A. Rühl, on antanut
      soveltuva varuste, ei ole sellainen teknisiä standardeja ja           16.11.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
      määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta
      menettelystä 28 päivänä maaliskuuta 1983 annetussa neuvos-            1.    Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut EY:n perustamissopi-
      ton direktiivissä 83/189/ETY, sellaisena kuin sitä on muutettu              muksen 30 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 28 artikla)
      neuvoston 22.3.1988 antamalla direktiivillä 88/182/ETY,                     ja sitä seuraavien artiklojen mukaisia velvoitteitaan, kun se on
      tarkoitettu tekninen määräys, joka olisi pitänyt antaa komissiol-           säätänyt ravintoaineiden ja sellaisten elintarvikkeiden, joihin on
      le tiedoksi ennen säätämistään.                                             lisätty ravintoaineita, markkinoille saattamisesta 3.3.1992
                                                                                annetun kuninkaan asetuksen 6 §:n 1 momentin 1 kohdassa,
2)    Pääasiassa kyseessä olevan kaltainen säännös, jonka mukaan                  että kyseisessä asetuksessa tarkoitettujen tuotteiden pakkaukseen
      siankasvattajan on rokotettava maatilallaan kasvatettavat siat              on merkittävä asetuksen 4 §:ssä säädetty ilmoitusnumero.
      Aujeszkyn tautia vastaan, ei ole sellainen direktiivissä
      83/189/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä            2.    Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeuden-
      88/182/ETY, tarkoitettu tekninen määräys, joka olisi pitänyt                käyntikulut.
      antaa komissiolle tiedoksi ennen säätämistään.
                                                                            (1) EYVL C 226, 7.8.1999.
(1) EYVL C 121, 1.5.1999.


title: Asia C-93/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Wiesbaden (Saksa) on esittänyt 6.3.2009 — Hartmut Eifert v. Land Hessen, muu osapuoli: Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

text:
               16.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/24

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Wiesbaden (Saksa) on esittänyt 6.3.2009 — Hartmut Eifert v. Land Hessen, muu osapuoli: Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung
   (Asia C-93/09)
   2009/C 113/46
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgericht Wiesbaden

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Hartmut Eifert

      Vastaaja: Land Hessen

      Muu osapuoli: Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Ovatko yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21.6.2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 (EUVL L 209, 11.8.2005, s. 1) 42 artiklan 1 kohdan 8 b alakohta ja 44 a artikla, jotka lisättiin yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta annetun asetuksen (EY) N:o 1290/2005 muuttamisesta 26.11.2007 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1437/2007 (EUVL L 322, 7.12.2007, s. 1), pätemättömiä?

               2)

               Onko neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä Euroopan maatalouden tukirahaston (maataloustukirahaston) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) varoja saavia tuensaajia koskevien tietojen julkaisemisen osalta 18.3.2008 annettu komission asetus (EY) N:o 259/2008 (EUVL L 76, 19.3.2008 s. 28)

                           a)

                           pätemätön

                           b)

                           pätevä ainoastaan siksi, että yleisesti saatavilla olevien sähköisten viestintäpalvelujen tai yleisten viestintäverkkojen yhteydessä tuotettavien tai käsiteltävien tietojen säilyttämisestä ja direktiivin 2002/58/EY muuttamisesta 15.3.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/24/EY (EUVL L 174, 28.6.2006, s. 5) on pätemätön?

         Mikäli ensimmäisessä ja toisessa kysymyksessä mainitut säädökset ovat päteviä:

               3)

               Onko yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24.10.1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY (EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31) 18 artiklan 2 kohdan toista luetelmakohtaa tulkittava siten, että tiedot saa julkaista neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä Euroopan maatalouden tukirahaston (maataloustukirahaston) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) varoja saavia tuensaajia koskevien tietojen julkaisemisen osalta 18.3.2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 259/2008 mukaan vasta sen jälkeen, kun on suoritettu mainitussa artiklassa säädetty menettely, joka korvaa valvontaviranomaiselle tehtävän ilmoituksen?

               4)

               Onko yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24.10.1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY (EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31) 20 artiklaa tulkittava siten, että tiedot saa julkaista neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä Euroopan maatalouden tukirahaston (maataloustukirahaston) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) varoja saavia tuensaajia koskevien tietojen julkaisemisen osalta 18.3.2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 259/2008 mukaan vasta sen jälkeen, kun on tehty ennakkotarkastus, josta säädetään kansallisessa lainsäädännössä tällaisten tapausten varalta?

               5)

               Mikäli neljänteen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24.10.1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY (EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31) 20 artiklaa tulkittava siten, että ennakkotarkastusta ei ole tehty tehokkaasti, jos se perustuu mainitun direktiivin 18 artiklan 2 kohdan toisen luetelmakohdan mukaiseen rekisteriin, joka ei sisällä vaadittuja tietoja?

               6)

               Onko yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24.10.1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY (EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31) 7 artiklaa — ja esillä olevassa asiassa erityisesti sen e alakohtaa — tulkittava siten, että käytäntö, jossa tietyn verkkosivuston käyttäjän IP-osoitetiedot tallennetaan ilman käyttäjän nimenomaista suostumusta, on vastoin mainittua artiklaa?


title: Asia C-519/08: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 24.4.2009 (Monomeles Protodikeio Athinonin (Kreikka) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Archontia Koukou v. Elliniko Dimosio (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta — Sosiaalipolitiikka — Direktiivi 1999/70/EY — Määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 ja 8 lauseke — Määräaikaiset työsopimukset julkisella sektorilla — Perättäiset sopimukset — Työntekijöiden suojan yleisen tason heikentäminen — Väärinkäytösten estämiseen tarkoitetut toimenpiteet — Seuraamukset — Ehdoton kielto muuttaa määräaikaisia työsopimuksia toistaiseksi voimassa oleviksi sopimuksiksi julkisella sektorilla — Direktiivin virheellisestä täytäntöönpanosta aiheutuvat seuraukset — Direktiivin mukainen tulkinta)

text:
               29.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/17

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 24.4.2009 (Monomeles Protodikeio Athinonin (Kreikka) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Archontia Koukou v. Elliniko Dimosio
   (Asia C-519/08) (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta - Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 1999/70/EY - Määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 ja 8 lauseke - Määräaikaiset työsopimukset julkisella sektorilla - Perättäiset sopimukset - Työntekijöiden suojan yleisen tason heikentäminen - Väärinkäytösten estämiseen tarkoitetut toimenpiteet - Seuraamukset - Ehdoton kielto muuttaa määräaikaisia työsopimuksia toistaiseksi voimassa oleviksi sopimuksiksi julkisella sektorilla - Direktiivin virheellisestä täytäntöönpanosta aiheutuvat seuraukset - Direktiivin mukainen tulkinta)
   2009/C 205/31
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Monomeles Protodikeio Athinon

      Asianosaiset

      Kantaja: Archontia Koukou

      Vastaaja: Elliniko Dimosio

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Monomeles Protodikeio Athinon — Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY (EYVL L 175, s. 42) liitteessä olevan määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 ja 3 lausekkeen tulkinta — Perustellut syyt, joiden nojalla voidaan rajoituksetta uudistaa perättäisiä määräaikaisia työsopimuksia — Kansallisessa lainsäädännössä asetettu velvollisuus tehdä tällaisia sopimuksia — Kielto antaa täytäntöönpanolainsäädäntöä, jolla heikennetään työntekijöiden suojan tasoa — Heikentämisen käsite

      Määräysosa

               1)

               EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY liitteessä olevan, 18.3.1999 tehdyn määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että sen vastaista on perättäisten määräaikaisten työsopimusten sellainen käyttäminen, jota perustellaan ainoastaan sillä, että siitä säädetään jäsenvaltion yleisessä lainsäädännössä. Kyseiseen lausekkeeseen sisältyvä perusteltujen syiden käsite edellyttää päinvastoin sitä, että turvautuminen tällaisiin työsuhteisiin, sellaisena kuin siitä säädetään kansallisessa lainsäädännössä, on perusteltua sellaisten konkreettisten seikkojen takia, jotka liittyvät muun muassa kyseiseen toimintaan ja niihin olosuhteisiin, joissa sitä harjoitetaan.

               2)

               Määräaikaisesta työstä tehdyn puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa toimenpiteenä perättäisten määräaikaisten työsopimusten väärinkäytön estämiseksi velvoitetaan olemaan ylittämättä tällaisten sopimusten enimmäiskokonaiskestoa mutta jossa säädetään poikkeuksista tähän rajoitukseen tiettyjen työntekijäryhmien osalta, mikäli kyseiset työntekijät hyötyvät vähintään yhdestä kyseisessä lausekkeessa tarkoitetusta toimenpiteestä perättäisten määräaikaisten työsopimusten väärinkäytön estämiseksi.

               3)

               Määräaikaisesta työstä tehdyn puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään toimenpiteinä perättäisten määräaikaisten työsopimusten väärinkäytön estämiseksi palkan ja vahingonkorvauksen maksamisesta sekä rikosoikeudellisista ja kurinpitoseuraamuksista, sillä edellytyksellä — minkä tutkiminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävänä —, että edellytykset kansallisen oikeuden merkityksellisten säännösten soveltamiselle sekä tehokkaalle toimeenpanolle muodostavat tarkoituksenmukaisen toimenpiteen seuraamusten määräämiseksi siitä, että julkinen hallinto väärinkäyttää perättäisiä määräaikaisia työsopimuksia.

               4)

               Määräaikaisesta työstä tehdyn puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 kohtaa on tulkittava siten, että jos kyseisen jäsenvaltion sisäisessä oikeusjärjestyksessä ei ole toteutettu julkista sektoria koskevia muita tehokkaita toimenpiteitä perättäisten määräaikaisten sopimusten väärinkäytön estämiseksi ja tarvittaessa seuraamusten määräämiseksi tällaisesta väärinkäytöstä, minkä tutkiminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävänä, se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jota ei sovelleta ratione temporis perättäisiin määräaikaisiin sopimuksiin, jotka on tehty tai uusittu direktiivissä 1999/70 kyseisen direktiivin täytäntöönpanemiseksi säädetyn määräajan päättymisen jälkeen, mikäli ne eivät enää olleet voimassa kyseisen lainsäädännön tullessa voimaan tai milloin tahansa tätä päivämäärää edeltävien kolmen kuukauden aikana.

               5)

               Sellaisessa tilanteessa, josta on kyse pääasiassa, määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 kohtaa on tulkittava siten, että niiltä osin kuin asianomaisen jäsenvaltion kansallinen oikeusjärjestys sisältää asianomaisen sektorin osalta muita tosiasiallisia toimenpiteitä perättäisten määräaikaisten työsopimusten väärinkäytön estämiseksi ja tarvittaessa seuraamusten määräämiseksi tällaisesta väärinkäytöstä kyseisessä 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, kyseisen puitesopimuksen lausekkeen vastaista ei ole kansallisen oikeuden sellaisen säännön soveltaminen, jolla ainoastaan julkisella sektorilla kielletään ehdottomasti sellaisten perättäisten määräaikaisten työsopimusten muuttaminen toistaiseksi voimassa oleviksi työsopimuksiksi, joiden tarkoituksena on kattaa työnantajan pysyviä ja jatkuvia tarpeita ja joita on pidettävä väärinkäytöksenä. Kansallisen tuomioistuimen on kuitenkin arvioitava missä määrin edellytykset kansallisen oikeuden merkityksellisten säännösten soveltamiselle sekä tehokkaalle toimeenpanolle muodostavat tarkoituksenmukaisen toimenpiteen sen estämiseksi, että julkinen hallinto väärinkäyttää perättäisiä määräaikaisia työsopimuksia, ja tarvittaessa seuraamusten määräämiseksi tästä väärinkäytöstä.

               6)

               Määräaikaisesta työstä tehdyn puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole lähtökohtaisesti esteenä sille, että oikeusriidat, jotka koskevat määräaikaisten työsopimusten väärinkäyttöä julkisella sektorilla, kuuluvat hallinnollisten tuomioistuimen yksinomaiseen toimivaltaan. Kansallisen tuomioistuimen on kuitenkin varmistettava, että turvataan oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan tehokkuus- ja yhdenvertaisuusperiaatteita kunnioittamalla.

               7)

               Määräaikaisesta työstä tehdyn puitesopimuksen 8 lausekkeen 3 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle lainsäädännölle, jossa säädetään määräaikaisten työsopimusten väärinkäytön toteamiseksi lisäedellytyksistä suhteessa kansallisessa oikeudessa, kuten muun muassa yksityisen sektorin työntekijöiden määräaikaisten työsopimusten pakollisesta irtisanomisesta annetun lain 2112/1920 8 §:n 3 momentissa, aikaisemmin säädettyihin edellytyksiin, jos — minkä tutkiminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävänä — tällaiset edellytykset koskevat määräaikaisen työsopimuksen tehneiden työntekijöiden rajoitettua ryhmää tai jos ne kompensoidaan toteuttamalla puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä, joilla ehkäistään määräaikaisten työsopimusten väärinkäytöksiä.

               8)

               Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on tulkita kansallisen oikeuden merkityksellisiä säännöksiä mahdollisimman pitkälle määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 kohdan ja 8 lausekkeen 3 kohdan mukaisesti ja tässä yhteydessä määrittää, onko kansallisen oikeuden säännöstä, kuten lain 2112/1920 8 §:n 3 momentissa säädettyä toimenpidettä, sovellettava pääasiassa tiettyjen muiden kansallisen oikeuden säännösten sijasta.

      (1)  EUVL C 44, 21.2.2009.