title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 17 päivänä marraskuuta 2000 asiassa T-200/99, Alberto Martinelli vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Arviointikertomuksen puuttuminen – Vahingonkorvauskanne – Tutkittavaksi ottaminen – Hakemuksen implisiittinen hylkäyspäätös, jota ei ole riitautettu määräajassa – Nimenomainen hylkäyspäätös, joka on luonteeltaan vahvistava – Vahinko)

text:
24.3.2001                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 95/13
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                               EKP:n henkilöstöön kuuluva Marc van de Velde, kotipaikka
                   MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                Usingen-Kransberg (Saksa), EKP:n henkilöstöön kuuluva Maria
                                                                         Concetta Cerafogli, kotipaikka Frankfurt am Main, edustaji-
                  17 päivänä marraskuuta 2000                            naan asianajajat N. Pflüger, R. Steiner ja S. Mittländer, Frankfurt
                                                                         am Main, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
  asiassa T-200/99, Alberto Martinelli vastaan Euroopan                  A. Schiltz, c/o Association Luxembourgeoise des Employés de
                      yhteisöjen komissio (1)                            Banque et d’Assurance, 29 avenue Monterey, vastaan Euroopan
                                                                         keskuspankki (EKP) (asiamiehinään C. Zilioli ja J.M. Fernández-
                                                                         Martin), jossa kantajat vaativat ensimmäisen oikeusasteen
(Henkilöstö – Arviointikertomuksen puuttuminen – Vahin-
                                                                         tuomioistuinta kumoamaan internetin käyttöä EKP:ssa säänte-
gonkorvauskanne – Tutkittavaksi ottaminen – Hakemuksen
                                                                         levän 12.11.1998 päivätyn hallinnollisen kirjeen nro 11/98
implisiittinen hylkäyspäätös, jota ei ole riitautettu määrä-
                                                                         EY 236 artiklan ja Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja
ajassa – Nimenomainen hylkäyspäätös, joka on luonteeltaan
                                                                         Euroopan keskuspankin perussäännöstä tehdyn pöytäkirjan
                       vahvistava – Vahinko)
                                                                         36 artiklan nojalla, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                         mioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
                           (2001/C 95/24)                                puheenjohtaja P. Mengozzi sekä tuomarit V. Tiili ja R.M. Moura
                                                                         Ramos; kirjaaja: H. Jung, on antanut 24.10.2000 määräyksen,
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)                       jonka määräysosa on seuraava:
                                                                         1)    Kanne jätetään tutkimatta.
Asiassa T-200/99, Alberto Martinelli, entinen Euroopan yhtei-
söjen komission virkamies, kotipaikka München (Saksa), edus-             2)    Kukin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
tajanaan asianajaja G. Marchesini, Corte suprema di cassazione,
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto E. Arendt,
8–10 rue Mathias Hardt, vastaan Euroopan yhteisöjen komis-               (1) EYVL C 135, 13.5.2000.
sio (asiamiehinään G. Valsesia ja A. Dal Ferro), jossa vaaditaan
korvausta siitä henkisestä kärsimyksestä, jonka kantaja väittää
itselleen aiheutuneen siitä, ettei vuosilta 1993–1995 ja
1995–1997 ole laadittu arviointikertomuksia, yhteisöjen en-
simmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto),
toimien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuoma-
rit M. Vilaras ja N. J. Forwood, kirjaaja: H. Jung, on 17.11.2000
antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:                        YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                                                                                MIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
1)     Kanne hylätään.
2)     Kumpikin asianosainen korvaa omat oikeudenkäyntikulunsa.                            19 päivänä lokakuuta 2000
                                                                          asiassa T-141/00 R, Laboratoires Pharmaceutiques Tren-
(1) EYVL C 333, 20.11.1999.
                                                                                ker SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                         (Välitoimimenettely – Amfepramonia sisältävien ihmisten
                                                                         käyttöön tarkoitettujen lääkkeiden markkinoille saattamista
                                                                         koskevan luvan peruuttaminen – Direktiivi 75/319/ETY –
                                                                                Kiireellisyys – Intressivertailu)
EUROOPAN YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSAS-
           TEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                                          (2001/C 95/26)
                   24 päivänä lokakuuta 2000
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
asiassa T-27/00, Euroopan keskuspankin henkilöstokomi-
      tea ym. vastaan Euroopan keskuspankki (EKP) (1)                    Asiassa T-141/00 R, Laboratoires Pharmaceutiques Trenker
                                                                         SA, kotipaikka Bryssel, edustajinaan asianajajat X. Leurquin ja
(Euroopan keskuspankin henkilöstö – Hallinnollinen kirje –               L. Defalque, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-
  Kanteen nostamisen määräaika – Tutkimatta jättäminen)                  misto A. Schmitt, 7 Val Sainte Croix, vastaan Euroopan
                                                                         yhteisöjen komissio (asiamiehinään H. Støvlbæk ja B. Wägen-
                            (2001/C 95/25)                               baur), jossa kantaja vaatii yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                         tuomioistuinta lykkäämään amfepramonia sisältävien ihmisten
                                                                         käyttöön tarkoitettujen lääkkeiden markkinoille saattamista
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                       koskevan luvan peruuttamisesta 9 päivänä maaliskuuta 2000
                                                                         tehdyn komission päätöksen [K(2000)453] täytäntöönpanoa,
Asiassa T-27/00, Euroopan keskuspankin henkilöstokomitea,                ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on
kotipaikka Frankfurt am Main (Saksa), EKP:n henkilöstöön                 19.10.2000 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seu-
kuuluva Johannes Priesemann, kotipaikka Frankfurt am Main,               raava:


title: Asia T-538/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.1.2014 — Optilingua v. SMHV — Esposito (ALPHATRAD) (Yhteisön tavaramerkki — Menettämismenettely — Kuviomerkistä ALPHATRAD koostuva yhteisön tavaramerkki — Tavaramerkin tosiasiallinen käyttäminen — Käytön merkityksellisyys — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan a alakohta ja 51 artiklan 1 kohdan a alakohta)

text:
               22.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 52/36

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.1.2014 — Optilingua v. SMHV — Esposito (ALPHATRAD)
   (Asia T-538/12) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Menettämismenettely - Kuviomerkistä ALPHATRAD koostuva yhteisön tavaramerkki - Tavaramerkin tosiasiallinen käyttäminen - Käytön merkityksellisyys - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan a alakohta ja 51 artiklan 1 kohdan a alakohta)
   2014/C 52/69
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Optilingua Holding SA (Épalinges, Sveitsi) (edustaja: asianajaja S. Rizzo)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: S. Pétrequin ja A. Folliard-Monguiral)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Michele Esposito (Cava de’ Tirreni, Italia) (edustaja: asianajaja R. Stella)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 8.10.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 444/2011-1), joka koskee Michele Espositon ja Optilingua Holding SA:n välistä menettämismenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Optilingua Holding SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 38, 9.2.2013.


title: Asia C-149/12 P: Valitus, jonka Xeda International SA ja Pace International LLC ovat tehneet 27.3.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-71/10, Xeda International SA ja Pace International LLC v. Euroopan komissio, 19.1.2012 antamasta tuomiosta

text:
               9.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/13

         Valitus, jonka Xeda International SA ja Pace International LLC ovat tehneet 27.3.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-71/10, Xeda International SA ja Pace International LLC v. Euroopan komissio, 19.1.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia C-149/12 P)
   2012/C 165/21
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Xeda International SA, Pace International LLC (edustajat: asianajajat K. Van Maldegem ja C. Mereu)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-71/10 antama tuomio on kumottava

               —

               difenyyliamiinin jättämisestä sisällyttämättä neuvoston direktiivin 91/414/ETY (1) liitteeseen I ja kyseistä ainetta sisältäville kasvinsuojeluaineille annettujen lupien peruuttamisesta 30.5.2010 mennessä tehty päätös on kumottava, tai

               —

               vaihtoehtoisesti asia on palautettava unionin yleiselle tuomioistuimelle, jotta se ratkaisee valittajan kumoamisvaatimuksen, ja

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut kaikissa oikeusasteissa (myös unionin yleisessä tuomioistuimessa)

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajat väittävät, että hylätessään niiden hakemuksen, jossa vaadittiin kumoamaan difenyyliamiinin jättämisestä sisällyttämättä neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I ja kyseistä ainetta sisältäville kasvinsuojeluaineille annettujen lupien peruuttamisesta 30.5.2010 mennessä tehty päätös, unionin yleinen tuomioistuin rikkoi unionin oikeutta. Valittajat väittävät erityisesti, että unionin yleinen tuomioistuin teki useita virheitä valittajien tilanteeseen soveltuvien tosiseikkojen ja oikeussääntöjen tulkinnassa. Tämä johti erityisesti seuraaviin oikeudellisiin virheisiin:

               —

               Unionin yleinen tuomioistuin katsoi, että komission päätöksen pääasiallisena perusteluna ei ollut huolenaihe nitrosoamiinien muodostumisesta, vaikka unionin tuomioistuimen tuomiossa ilmaistu perustelu tukee päinvastaista näkemystä.

               —

               Unionin yleinen tuomioistuin sekoitti toisiinsa asetuksessa N:o 1490/2002 (2), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 1095/2007 (3), tarkoitetun difenyyliamiinin tarkistusmenettelyn kaksi vaihetta, minkä vuoksi se katsoi virheellisesti, että valittajien puolustautumisoikeuksia ei ollut loukattu.

               —

               Koska unionin yleinen tuomioistuin katsoi, että nitrosoamiinien muodostumista koskeva kysymys tuli esiin kesäkuussa 2008 eikä tammikuussa 2008, niin kuin asiakirjatodisteista käy selvästi ilmi, sen ratkaisu, jonka mukaan viivästys Euroopan elintarviketurvallisuusviraston menettelyssä ei ole riistänyt valittajilta oikeutta vastustaa difenyyliamiinin sisällyttämistä neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I, oli pätemätön.

         Näistä syistä valittajat vaativat, että unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-71/10 antama tuomio ja difenyyliamiinin jättämisestä sisällyttämättä neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I ja kyseistä ainetta sisältäville kasvinsuojeluaineille annettujen lupien peruuttamisesta 30.5.2010 mennessä tehty komission päätös on kumottava.

      (1)  Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15.7.1991 annettu neuvoston direktiivi 91/414/ETY; EYVL L 230, s. 1

      (2)  Neuvoston direktiivin 91/414/ETY 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun työohjelman kolmannen vaiheen täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista lisäsäännöistä ja asetuksen (EY) N:o 451/2000 muuttamisesta 14.8.2002 annettu komission asetus (EY) N:o 1490/2002; EYVL L 224, s. 23

      (3)  Neuvoston direktiivin 91/414/ETY 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun työohjelman kolmannen vaiheen täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista lisäsäännöistä ja asetuksen (EY) N:o 451/2000 muuttamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 1490/2002 sekä neuvoston direktiivin 91/414/ETY 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun työohjelman neljännen vaiheen täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista lisäsäännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 2229/2004 muuttamisesta 20.9.2007 annettu komission asetus (EY) N:o 1095/2007; EUVL L 246, s. 19


title: Asia T-216/05: Mebrom NV:n 31.5.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               23.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 182/44

         Mebrom NV:n 31.5.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-216/05)
   (2005/C 182/81)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Mebrom NV, kotipaikka Rieme-Ertvelde (Belgia), on nostanut 31.5.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat C. Mereu ja K. Van Malgedem.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa komission 11.4.2005 tekemän päätöksen A(05)4338 — D/6167;

               —

               velvoittaa komission jakamaan asetuksen N:o 2037/2000 7 artiklan mukaisesti kantajalle kiintiön kahdentoista kuukauden ajanjaksolle ja

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja tuo metyylibromidia (MBr) Euroopan unioniin. Metyylibromidi on otsonikerrosta heikentävistä aineista 29 päivänä kesäkuuta 2000 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2037/2000 (1) tarkoitettu valvottava aine. Tällä kanteella kantaja vaatii kumottavaksi komission päätöstä, jolla hylätään kantajan vaatimus, joka koskee kiintiötä metyylibromidin tuontiin Euroopan unioniin kriittisiin käyttötarkoituksiin vuodeksi 2005.
   Kanteensa tueksi kantaja esittää, että komissio epäsi kantajalta oikeuden kiintiön saamiseen metyylibromidin tuontiin Euroopan unioniin kahdentoista kuukauden ajanjaksolle vuonna 2005. Kantaja vetoaa myös siihen, komissio sovelsi selvästi väärin sovellettavia oikeussääntöjä. Kantajan mukaan komissio lisäksi rikkoi asetuksen N:o 2037/2000 7 artiklaa, jolla kantajan mukaan annetaan sille erityinen oikeus saada metyylibromidikiintiö kahdentoista kuukauden ajalle vuodeksi 2005. Kantaja väittää myös, että komissio ylitti asetuksen N:o 2037/2000 7 artiklalla saamansa toimivallan. Lopuksi kantaja vetoaa oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamiseen, sillä komissio ei ole ottanut käyttöön ennakoitavaa tuontikiintiöiden järjestelmää niitä varten, joihin sitä sovelletaan, ja petti kantajan perustellun luottamuksen tuontikiintiön saamisesta asetuksen N:o 2037/2000 7 artiklan, komission maahantuojille heinäkuussa 2004 antaman ilmoituksen (2) ja vastaajan kantajalle osoittaman 10.12.2004 päivätyn sellaisen sähköpostiviestin perusteella, jossa vahvistettiin, että tämän tuontikiintiötä vuodeksi 2005 oltiin paraikaa antamassa tiedoksi tälle.

      (1)  EYVL L 244, s. 1.

      (2)  Otsonikerrosta heikentävistä aineista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2037/2000 mukainen ilmoitus niille käyttäjille, jotka vuonna 2005 käyttävät välttämättömiin käyttötarkoituksiin sallittuja valvottavia aineita Euroopan unionissa (EUVL 2004, C 187, s. 11).


title: Asia T-260/08: Kanne 3.7.2008 — Indo Internacional v. SMHV — Visual (VISUAL MAP)

text:
               30.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/54

         Kanne 3.7.2008 — Indo Internacional v. SMHV — Visual (VISUAL MAP)
   (Asia T-260/08)
   (2008/C 223/96)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Indo Internacional, SA (Sant Cugat del Vallės, Espanja) (edustajat: asianajajat X. Fàbrega Sabaté ja M. Curell Aguilà)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Visual SA (Saint Apollinaire, Ranska)
   Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 15.4.2008 asiassa R 700/2007-1 tekemä päätös on kumottava, ja

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”VISUAL MAP” luokkaan 44 kuuluvia palveluja varten — hakemus N:o 393 2936

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: ranskalainen tavaramerkki N:o 043 303 854 ”VISUAL” luokkaan 44 kuuluvia palveluja varten

      Väiteosaston ratkaisu: yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen hylkääminen kokonaisuudessaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan rikkominen, koska kyseessä olevien tavaramerkkien välillä ei ole sekaannusvaaraa.


title: Asia C-253/06: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 27.2.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/28

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 27.2.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-253/06) (1)

   (2007/C 96/55)

      Oikeudenkäyntikieli: saksa

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 273, 30.9.2006.


title: Asia C-52/11 P: Valitus, jonka Fernando Marcelino Victoria Sánchez on tehnyt 4.2.2011 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-61/10, Fernando Marcelino Victoria Sánchez v. Euroopan parlamentti ja Euroopan neuvosto, 17.11.2010 antamasta tuomiosta

text:
               2.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 103/17

         Valitus, jonka Fernando Marcelino Victoria Sánchez on tehnyt 4.2.2011 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-61/10, Fernando Marcelino Victoria Sánchez v. Euroopan parlamentti ja Euroopan neuvosto, 17.11.2010 antamasta tuomiosta
   (Asia C-52/11 P)
   2011/C 103/31
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittaja: Fernando Marcelino Victoria Sánchez (edustaja: abogado P. Suarez Plácido)

      Muut osapuolet: Euroopan parlamentti ja Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Unionin yleisen tuomioistuimen neljännen jaoston 17.11.2010 antama tuomio ja siihen sisältyvä oikeudenkäyntikulujen korvaamista koskeva määräys on kumottava ja todettava, että Victoria Sánchezin nostama laiminlyöntikanne voidaan ottaa tutkittavaksi eikä se ole ilmeisen perusteeton

               —

               tämän seurauksena unionin tuomioistuimen on ratkaistava asia tai vaihtoehtoisesti palautettava se unionin yleisen tuomioistuimen ratkaistavaksi sen jälkeen, kun kanteen on todettu täyttävän tutkittavaksi ottamisen edellytykset ja olevan perusteltu, sekä velvoitettava vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vetoaa seuraaviin valitusperusteisiin.

               1)

               Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklaa on sovellettu virheellisesti, koska kannekirjelmä, jolla menettely käynnistettiin, sisältää riidan kohteen määrittämisen ja perusteiden, joihin asiassa on vedottu, summaarisen esittelyn sekä vielä vaatimukset, joiden toteuttamiseen kanteella pyritään, mikä ilmenee selvästi kannekirjelmän tekstistä, jossa todetaan, että ”on annettava tuomio, jossa todetaan, että Euroopan parlamentin ja komission laiminlyönti antaa vastaus 6.10.2009 jätetyissä kirjelmissä esitettyihin pyyntöihin on unionin oikeuden vastainen ja merkitsee sitä, että mainitut toimielimet ovat laiminlyöneet tehtäviään”.

               2)

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 20 artiklan 2 kohdan d alakohtaa (aikaisemmin EY 17 artikla), SEUT 24 artiklaa (aikaisemmin EY 21 artikla) ja SEUT 227 artiklaa (aikaisemmin EY 194 artikla) yhdessä unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan kanssa on sovellettu virheellisesti. Kaikki virheelliset soveltamiset liittyvät Victoria Sánchezin Euroopan parlamentille vuonna 2008 toimittamaan pyyntöön, jolla hän halusi kiinnittää parlamentin huomiota Espanjan kansalaisen, joka uskaltautuu kertomaan julkisesti poliittisesta korruptiosta ja veropetoksista kyseisessä jäsenvaltiossa, kokemaan uhkaan. Hän toimitti parlamentille osoitetun pyynnön liitteenä sopimuksen, jonka allekirjoittajina oli hänen kotimaassaan tunnettuja henkilöitä, mukaan lukien nimen Espanjan ja Portugalin suurimmalle asianajotoimistolle antanut asianajaja, ja jossa kerrottiin, että nämä kaikki erehdyttivät valtiota ja kansalaisia fiktiivisillä yrityksillä, joiden toiminta ei ollut valtion kannalta läpinäkyvää. Pyyntö arkistoitiin eikä sen seurauksena ryhdytty mihinkään toimenpiteisiin eikä yksikään espanjalainen europarlamentaarikko vastannut valittajan toistuvasti — 10 sähköpostiviestillä — esittämiin tukipyyntöihin, joilla hän toivoi edustajien ryhtyvän yhteistyöhön, jotta hänen turvallisuutensa voitaisiin siihen kohdistuvista uhkista huolimatta taata.

               3)

               Vastaajana olevat toimielimet ovat loukanneet EU:n perustamissopimuksen 6 artiklassa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 20 ja 21 artiklassa mainittuja perusoikeuksia. Se, ettei Euroopan komissio vastannut 6.10.2009 päivättyyn kirjeeseen, merkitsee EY:n perustamissopimuksen 6 artiklan vakavaa rikkomista, sillä kyseisen toimielimen on turvattava demokraattisen yhteiselämän alue kaikille eurooppalaisille, kansalaisten yhdenvertainen mahdollisuus saada asiansa unionin toimielinten käsiteltäväksi sekä tehokas oikeussuoja, sillä veropetos on seikka, johon Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen on otettava kantaa ja katsottava veronmaksajat välillisiksi vahingonkärsijöiksi. Valittaja korostaa myös unionin oikeudessa vallitsevaa oikeudellista epävarmuutta, joka johtuu useista Espanjassa annetuista tuomioista, joissa ei oteta huomioon valittajan asiamiesten vaatimuksia unionin oikeuden, erityisesti unionin tuomioistuimen asioissa C-570/07 ja C-571/07 (1) antamien, apteekkien vapaata sijoittautumisoikeutta Espanjassa koskevien tuomioiden noudattamisesta.

               4)

               SEUT 265 ja 266 artiklaa on rikottu, sillä unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyssä menettelyssä vaadittiin sen toteamista, että parlamentin ja komission laiminlyönti vastata 6.10.2009 päivättyyn pyyntöön on unionin oikeuden vastainen, ja mainittujen toimielinten on korjattava se ex lege SEUT 266 artiklan nojalla, sillä toimielimen, joka on tehnyt kumotun toimenpiteen tai jonka laiminlyönti on todettu unionin oikeuden vastaiseksi, on ryhdyttävä tarpeellisiin toimiin unionin tuomioistuimen tuomion täytäntöönpanemiseksi, tässä tapauksessa korjaamaan laiminlyöntinsä antamalla vastaus 6.10.2009 päivätyssä kirjeessä esitettyyn pyyntöön.

      (1)  1.6.2010 annettu tuomio, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.


title: Asia C-329/07: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 11.1.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta

text:
               29.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/24

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 11.1.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-329/07) (1)

   (2008/C 79/44)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 211, 8.9.2007.


title: Asia C-159/08 P: Valitus, jonka Isabella Scippacercola ja Ioannis Terezakis ovat tehneet 15.4.2008 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-306/05, Isabella Scippacercola ja Ioannis Terezakis v. Euroopan yhteisöjen komissio, 16.1.2008 antamasta tuomiosta

text:
               5.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/18

         Valitus, jonka Isabella Scippacercola ja Ioannis Terezakis ovat tehneet 15.4.2008 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-306/05, Isabella Scippacercola ja Ioannis Terezakis v. Euroopan yhteisöjen komissio, 16.1.2008 antamasta tuomiosta
   (Asia C-159/08 P)
   (2008/C 171/31)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittajat: Isabella Scippacercola ja Ioannis Terezakis (edustaja: avocat B. Lombart)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               kantaja vaatii kumottavaksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-306/05, Isabella Scippacercola ja Ioannis Terezakis v. Euroopan yhteisöjen komissio, 16.1.2008 antamaa tuomiota, jolla hylättiin kantajien vaatimus kumota komission asetuksen (EY) N:o 773/2004 7 artiklan 2 kohdan nojalla 2.5.2005 tehty komission päätös, joka annettiin tiedoksi kantajille 6.2.2008 ja jolla kieltäydyttiin aloittamasta perusteellista tutkintaa niiden kohtuuttomien maksujen osalta, joita perittiin Ateenan uudella kansainvälisellä lentokentällä (Spata), jolla on määräävä markkina-asema:

                           a)

                           matkustajien turvallisuuteen liittyvissä maksuissa

                           b)

                           matkustajille tarjottaviin terminaalipalveluihin liittyvissä maksuissa

                           c)

                           autojen paikoituspalveluihin liittyvissä maksuissa

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan esillä olevasta valituksesta ja oikeudenkäynnistä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittajat väittävät, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei katsonut, että komissio — kun se kieltäytyi tutkimasta Ateenan uuden kansainvälisen lentokentän turvallisuus-, terminaali- ja paikoituspalveluista perimiä maksuja suhteessa niistä aiheutuneisiin kustannuksiin ja vertasi puutteellisesti kyseisen lentokentän perimiä maksuja maksuihin sellaisilla muilla eurooppalaisilla lentokentillä, jotka eivät tarjoa EY 82 artiklan kannalta arvioituja kilpailevia palveluja — olisi rikkonut yhteisön oikeutta sellaisena kuin se esitetään asiassa 27/76, United Brands vastaan komissio, 14.2.1978 annetussa tuomiossa, ja että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin rikkoi yhteisön oikeutta, koska se ei katsonut, että komissio ei ensinnäkään ottanut huomioon kaikkia merkityksellisiä tosiseikkoja, jotka olivat saatavilla riidanalaisen päätöksen tekohetkellä, siten kuin asiassa C-119/97, Ufex ym. vastaan komissio, 4.3.1999 annetussa tuomiossa edellytetään ja toiseksi perusti riidanalaisen päätöksensä aineellisesti virheellisiin tosiseikkoihin ja syyllistyi täten ilmeiseen arviointivirheeseen ja toimivallan väärinkäyttöön.
   Valittajat väittävät, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se ei katsonut, että komissio teki arviointivirheen todetessaan, että turvatarkastukset eivät muodostaneet taloudellista toimintaa ja että autojen paikoituspalvelu ei muodostanut EY 82 artiklan kannalta merkityksellisiä markkinoita.
   Mitä tulee väitettyyn oikeudelliseen virheeseen, joka koskee sitä, että matkustajiin sovellettiin yhteisön sisäisillä ja kansainvälisillä lennoilla korkeampaa terminaalimaksua kuin kotimaanlennoilla ja turvallisuusmaksua, jota ei peritty charter-lennoilla matkustavilta henkilöiltä, valittajat väittävät, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti virheellisesti katsomatta, että komissio ei varmistunut siitä, että kyseisen lentokentän toimintatavoilla ei loukattu syrjintäkiellon periaatetta.
   Lopuksi valittajat väittävät, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti katsomatta, että komissio poikkesi vakiintuneista oikeuksista ja menettelytavoista, koska se ensinnäkin jätti huomiotta kantelijoiden esittämät virallislähteistä peräisin olevat numerotiedot, jotka osoittivat esillä olevan lentokentän hinnoittelun olevan kohtuutonta, toiseksi vertasi Spatan maksuja muilla eurooppalaisilla lentokentillä perittyihin maksuihin, jotka ovat EY 82 artiklan kannalta merkityksettömiä, ja kolmanneksi esitti tälle lentokentälle tietopyynnön, jossa ei tutkittu muun muassa lentokentän rakennus- ja perustamiskustannuksia.


title: Asia T-204/13 P: Valitus, jonka Luigi Marcuccio on tehnyt 8.4.2013 virkamiestuomioistuimen asiassa F-95/12, Marcuccio v. komissio, 28.1.2013 antamasta määräyksestä

text:
               1.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/52

         Valitus, jonka Luigi Marcuccio on tehnyt 8.4.2013 virkamiestuomioistuimen asiassa F-95/12, Marcuccio v. komissio, 28.1.2013 antamasta määräyksestä
   (Asia T-204/13 P)
   2013/C 156/96
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan valituksenalaisen määräyksen kokonaisuudessaan ja poikkeuksitta

               —

               palauttamaan asian virkamiestuomioistuimeen.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat, joihin on jo vedottu asiassa T-203/13 P, Marcuccio vastaan komissio.


title: Asia C-679/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 30.12.2016 – A

text:
               20.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 30.12.2016 – A
   (Asia C-679/16)
   (2017/C 086/20)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Korkein hallinto-oikeus

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: A

      Muu osapuoli: Espoo kaupungin sosiaali- ja terveyslautakunnan yksilöasioiden jaosto

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko vammaispalvelulain mukaisen henkilökohtaisen avun kaltaista etuutta pidettävä asetuksen N:o 883/2004 (1) 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna sairausetuutena?

               2)

               Mikäli vastaus ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen on kielteinen, rajoitetaanko SEUT 20 ja 21 artiklassa tarkoitettuja unionin kansalaisten oikeuksia liikkua ja oleskella vapaasti toisen jäsenvaltion alueella tilanteessa, jossa vammaispalvelulain mukaisen henkilökohtaisen avun kaltaisen etuuden myöntämisestä ulkomaille ei ole erikseen säädetty ja etuuden myöntämisedellytyksiä tulkitaan niin, että henkilökohtaista apua ei myönnetä toiseen jäsenvaltioon, jossa henkilö suorittaa kolmivuotisia tutkintoon johtavia korkeakouluopintoja?

                           —

                           Onko asian arvioinnissa annettava merkitystä sille, että henkilökohtaisen avun kaltaista etuutta voidaan myöntää Suomessa muuhunkin kuntaan kuin henkilön kotikuntaan esimerkiksi henkilön opiskellessa toisessa Suomen kunnassa?

                           —

                           Onko asian arvioinnissa unionin oikeuden kannalta annettava merkitystä YK:n vammaisten henkilöiden oikeuksia koskevan yleissopimuksen 19 artiklasta johtuville oikeuksille?

               3)

               Mikäli unionin tuomioistuin katsoo toiseen ennakkoratkaisukysymykseen antamassaan vastauksessa, että käsillä olevassa asiassa tarkoitetun kaltainen kansallisen lainsäädännön tulkinta muodostaa vapaan liikkuvuuden rajoituksen, onko tällainen rajoitus kuitenkin oikeutettavissa yleistä etua koskevilla pakottavilla syillä, jotka liittyvät kunnan velvollisuuteen valvoa henkilökohtaisen avun järjestämistä, kunnan mahdollisuuksiin valita sopivin avun järjestämistapa ja vammaispalvelulain mukaisen henkilökohtaisen avun järjestelmän johdonmukaisuuden ja toimivuuden säilyttämiseen?

      (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 883/2004, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta (EUVL 2004, L 166, s. 1)


title: Asia T-246/12: Kanne 4.6.2012 — Cat Media Pty v. SMHV — Avon Products (RETANEW)

text:
               11.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/25

         Kanne 4.6.2012 — Cat Media Pty v. SMHV — Avon Products (RETANEW)
   (Asia T-246/12)
   2012/C 243/44
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Cat Media Pty Ltd (Warriewood, Australia) (edustaja: Solicitor I. De Freitas)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Avon Products, Inc. (New York, Yhdysvallat)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 21.3.2012 tekemän päätöksen asiassa R 740/2011-1

               —

               velvoittamaan vastaajan ja valituslautakunnassa pidetyssä menettelyssä vastapuolena olleen korvaamaan kantajalle kyseisessä menettelyssä aiheutuneet kulut ja oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”RETANEW” luokkaan 3 kuuluville tavaroille — yhteisön tavaramerkkihakemus nro W00884450

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: sanamerkin ”ANEW” rekisteröinti nro 3531051 yhteisön tavaramerkiksi luokkiin 3 ja 5 kuuluville tavaroille

      Väiteosaston ratkaisu: koko väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: riidanalaisen päätöksen kumoaminen ja koko hakemuksen hylkääminen

      Kanneperusteet: neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia T-462/13 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 16.10.2013 — Comunidad Autónoma del País Vasco ja Itelazpi v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Valtiontuet — Päätös, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi sekä määrätään sen perimisestä takaisin ja suorittamatta olevien maksujen peruuttamisesta — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               7.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 359/15

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 16.10.2013 — Comunidad Autónoma del País Vasco ja Itelazpi v. komissio
   (Asia T-462/13 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Valtiontuet - Päätös, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi sekä määrätään sen perimisestä takaisin ja suorittamatta olevien maksujen peruuttamisesta - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty)
   2013/C 359/29
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Comunidad Autónoma del País Vasco ja Itelazpi, SA (Zamudio, Espanja) (edustajat: asianajajat J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo, M. Muñoz de Juan ja N. Ruiz García)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: É. Gippini Fournier, B. Stromsky ja P. Němečková)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Hakemus valtiontukea SA.28599 (C-23/2010 ex NN 36/2010, ex CP 163/2009), jonka Espanjan kuningaskunta on myöntänyt maanpäällisen verkon digitaalitelevision levittämiseksi syrjäisille alueille, joissa yhdyskuntarakentaminen on ollut rajoitettua, (muualla kuin Castille-la-Manchessa) koskevan 29.6.2013 tehdyn komission päätöksen C(2013) 3204 final 3 ja 4 artiklan täytäntöönpanon lykkäämiseksi

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-491/07: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.11.2012 — CB v. komissio (Kilpailu — Yritysten yhteenliittymän päätös — Maksukorttien liikkeellelaskun markkinat Ranskassa — Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan rikkominen — Alalle tulijoihin sovellettavat hinnoittelutoimet — Liittymisoikeus ja niin kutsutut ”hankkija-aseman sääntelymekanismi” ja ”nukkuvien herätysmekanismi” — Merkitykselliset markkinat — Kyseisten toimenpiteiden tavoite — Kilpailunrajoitus tavoitteensa perusteella — EY 81 artiklan 3 kohta — Ilmeiset arviointivirheet — Hyvän hallinnon periaate — Oikeasuhteisuus — Oikeusvarmuus)

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/39

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.11.2012 — CB v. komissio
   (Asia T-491/07) (1)

   (Kilpailu - Yritysten yhteenliittymän päätös - Maksukorttien liikkeellelaskun markkinat Ranskassa - Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan rikkominen - Alalle tulijoihin sovellettavat hinnoittelutoimet - Liittymisoikeus ja niin kutsutut ”hankkija-aseman sääntelymekanismi” ja ”nukkuvien herätysmekanismi” - Merkitykselliset markkinat - Kyseisten toimenpiteiden tavoite - Kilpailunrajoitus tavoitteensa perusteella - EY 81 artiklan 3 kohta - Ilmeiset arviointivirheet - Hyvän hallinnon periaate - Oikeasuhteisuus - Oikeusvarmuus)
   2013/C 26/73
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Groupement des cartes bancaires (CB) (Pariisi, Ranska) (edustajat: aluksi asianajajat A. Georges, J. Ruiz Calzado ja É. Barbier de La Serre, sitten asianajajat J. Ruiz Calzado ja F. Pradelles)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi F. Arbault, O. Beynet ja V. Bottka, sitten O. Beynet, V. Bottka ja B. Mongin

      Väliintulijat, jotka tukevat kantajan vaatimuksia: BNP Paribas (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat O. de Juvigny ja D. Berg), BPCE, aiemmin Caisse nationale des caisses d’épargne et de prévoyance (CNCEP) (Pariisi) (edustajat: asianajajat B. Bär-Bouyssière ja A. de Beaugrenier) ja Société générale (Pariisi) (edustajat: asianajajat A. Barav ja D. Reymond)

      Oikeudenkäynnin kohde

   [EY] 81 artiklan soveltamismenettelystä 17.10.2007 tehdyn komission päätöksen K(2007) 5060 lopullinen (asia COMP/D1/38606 — Groupemenet des cartes bancaires ”CB”) kumoamisvaatimus.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Groupement des cartes bancaires (CB) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               BPCE, BNP Paribas ja Société générale vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 64, 8.3.2008.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 14 päivänä heinäkuuta 1995, asiassa T-166/94, Koyo Seiko Co. Ltd vastaan Euroopan unionin neuvosto (Polkumyynti - Vahinko)

text:
14.10.95            1 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 268/21
                                            ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           Arendt et Medernach, 8—10 rue Mathias Hardt, vastaan
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                               Euroopan unionin neuvosto ( asiamiehinä Ramon Torrent,
                 13 päivänä heinäkuuta 1995 ,                        Jorge Monteiro, Hans-Jürgen Rabe ja Georg Berrisch ), jota
                                                                     tukevat Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehinä Eric
asiassa T-557/93 , Lars Bo Rasmussen vastaan Euroopan                White ja Claus-Michael Happe ) ja Federation of European
                     yhteisöjen komissio ^)                          Bearing Manufacturer' Association, kotipaikka Frankfurt
(Henkilöstöasia — Arviointi — Arviointikertomus —                    am-Main ( Saksa ), edustajinaan asianajajat Dietrich Ehle ja
Myöhäinen laatiminen — Ylennys — Virheellinen menet                 Volker Schiller, Köln, prosessiosoite Luxemburgissa asian
                                 tely)                               ajotoimisto Marc Lucius, 6 rue Michel Welter, jossa vaa
                          ( 95/C 268/44 )                            ditaan lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta
                                                                     Japanista peräisin olevien kartiorullalaakerien ulkorenkai
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       den tuonnissa yhteisöön 8 päivänä tammikuuta 1993
                                                                     annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 55/93 ( EYVL N:o
                                                                     L 9, s. 7 ) kumoamista, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
Asiassa T-557/93 , Euroopan yhteisöjen komission virka              tuomioistuin ( laajennettu neljäs jaosto ), toimien kokoonpa
mies Lars Bo Rasmussen, kotipaikka Dahlheim ( Luxem                 nossa : jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts, tuomarit R.
burg ), edustajanaan asianajaja Jean-Noël Louis, Bryssel,            Schintgen, R. García-Valdecasas, C. W. Bellamy ja P. Lindh,
prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson SARL, 1                kirjaaja : H. Jung, on 14.7.1995 antanut tuomion, jonka
rue Glesener, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asia           tuomiolauselma on seuraava :
mies : Ana Maria Alves Vieira ), jossa vaaditaan yhtäältä
sellaisen komission päätöksen kumoamista, jossa komissio              1 ) Kanne hylätään.
ei ole ylentänyt kantajaa palkkaluokkaan A 4 vuonna 1992
ja toisaalta sellaisen palkkaluokkaan A 4 ylentämistä                 2 ) Kantajan on vastattava omista oikeudenkäyntikuluis
koskevan päätöksen kumoamista, joka on julkaistu                           taan ja se velvoitetaan korvaamaan neuvoston ja Fede
4.2.1993       annetuissa       hallinnollisissa tiedonannoissa            ration of European Bearing Manufacturer ' Associatio
N:o 770 , yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                 nin oikeudenkäyntikulut.
( kolmas jaosto ), toimien kokoonpanossa puheenjohtaja J.
Biancarelli , tuomarit C. P. Briët ja C. W. Bellamy; kirjaaja H.      3 ) Komission on vastattava omista oikeudenkäyntiku
Jung, on 1 3.7. 1 995 antatut tuomion, jonka tuomiolauselma                luistaan .
on seuraava :
                                                                      (M EYVL N:o C 160, 12.6.1993
 1 ) Komission päätös jättää kantaja ylentämättä palkka
       luokkaan A 4 virkavuonna 1992 kumotaan .
2 ) Muilta osin kanne hylätään.
 3 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
        lut.                                                               YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
 I 1 ) EYVL N:o C 1 , 4.1.1994                                                         14 päivänä heinäkuuta 1995 ,
                                                                      asiassa T-275/94, Groupement des Cartes Bancaires
                                                                                " CB "( )
                                                                       (Kilpailu — Sakko — Viivästyskorko — Maksujen hyväksi
                                                                                lukeminen)
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                                     ( 95/C 268/46 )
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                  14 päivänä heinäkuuta 1995 ,                                         (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
  asiassa T-166/94, Koyo Seiko Co. Ltd vastaan Euroopan
                       unionin neuvosto ^)                             Asiassa T-275/94, Groupement des Cartes Bancaires " CB ",
                   (Polkumyynti — Vahinko)                             ranskalainen yhtiö, kotipaikka Pariisi, edustajinaan asian
                                                                       ajajat Alain Georges ja Hugues Calvet, Pariisi, prosessio
                            ( 95/C 268/45 )                            soite Luxemburgissa asianajotoimisto Aloyse May, 31 ,
                                                                       Grand-Rue, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asi
                 (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                       amiehet: Enrico Traversa ja Géraud de Bergues ), jossa
                                                                       vaaditaan kumottavaksi komission 7 , ja 15.7.1994 päivätyt
  Assiassa T-166/94 , Koyo Seiko Co . Ltd, kotipaikka Osaka            kirjeet, joissa vaaditaan kantajaa maksamaan komission
  (Japani ), edustajinaan asianajaja Jacques Buhart, Pariisi, ja       ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan ( IV/30 . 717-A
  barrister Charles Kaplan ( Englannin ja Walesin asianajoyh          Euroshekki : Helsingin sopimus , EYVL N:o L 95 , s . 50 )
  teisö ), prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto                nojalla 25.3.1992 tekemässä päätöksessä 92/212/ETY


title: Asia F-5/06: Kanne  18.1.2006  — Patak Dennstedt v. komissio

text:
               25.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 74/34

         Kanne 18.1.2006 — Patak Dennstedt v. komissio
   (Asia F-5/06)
   (2006/C 74/67)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Dunja Patak Dennstedt (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat S. Rodrigues ja Y. Minatchy)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               nimittävän viranomaisen 4.10.2005 tekemä se päätös on kumottava, jolla hylättiin kantajan valitus, ja sitä on tarkasteltava yhdessä sen päätöksen kanssa, jolla hylättiin kantajan aikaisemmin esittämä vaatimus

               —

               komissio on velvoitettava maksamaan kantajalle 35 000 euroa korvauksena hänelle aiheutuneesta vahingosta

               —

               toissijaisesti virkamiestuomioistuimen on määrättävä, riidanalainen asiakirja poistettavaksi 18.9.2001 päivätystä tutkintakertomuksesta

               —

               vastaaja on joka tapauksessa velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja, joka on työkyvyttömyyseläkkeellä oleva komission virkamies, nosti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen, jossa hän vaati joidenkin vastaajan tekemien päätösten kumoamista. Tämän oikeudenkäynnin aikana hän sai tietoonsa tietyn määrän päätöksiä, jotka liittyvät häntä koskeviin komission sisäisiin menettelyihin ja esitti vaatimuksen, jotta yhtäältä asiakirja-aineistosta poistettaisiin asiakirjat, joissa virkamies näyttää tekevän omia johtopäätöksiään kantajan ammattitaudista, ja jotta toisaalta tarkastettaisiin, oliko tiettyjen virkamiesten toiminta kurinpitomenettelyn aikana henkilöstösääntöjen mukaisten velvoitteiden mukaista.
   Koska vaatimus hylättiin, kantaja teki valituksen, jonka nimittävä viranomainen hylkäsi.
   Kantaja väittää kanteessaan ensin, että hänen valituksensa hylkäämistä koskevalla päätöksellä laiminlyödään vastaajalla virkamiehiinsä nähden olevia velvollisuuksia. Kantajan mukaan kyseisellä päätöksellä loukataan useita yleisiä oikeusperiaatteita, kuten hyvän hallinnon periaatetta ja huolenpitovelvollisuutta.
   Kantaja lisää seuraavaksi, että komission virkamiehet, jotka levittivät ja jopa lisäsivät tutkimuskertomukseen virheellisiä tietoja hänen ammattitaudistaan, tekivät vakavan virheen. Tämä virhe synnyttää kantajan mukaan vastaajan vahingonkorvausvastuun ja vastaajan on näin ollen korvattava kantajalle aiheutunut aineellinen vahinko ja henkinen kärsimys.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 14 päivänä tammikuuta 1997, yhdistetyissä asioissa C-192/95 ja C-218/95 (Tribunal d'instance de Paris'n esittämä ennakkoratkaisupyyntö) Société Comateb ym. vastaan Directeur général des douanes et droits indirects (Merivero - Perusteettomien suoritusten palauttaminen - Velvollisuus vyöryttää vero tai maksu ostajan maksettavaksi - Merentakaiset departementit)

text:
8.3.97               I M                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 74/3
1 ) Kanne hylätään.                                                        perityn maksun ainoastaan silloin, kun on näytetty to
                                                                           teen, että verosta tai maksusta aiheutuva rasitus on
2 ) Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oi                     siirtynyt kokonaisuudessaan jonkun toisen henkilön
     keudenkäyntikulut.                                                    kannettavaksi ja että kyseinen toimija saisi veron tai
                                                                           maksun palauttamisesta perusteetonta etua. Kansalli
(') EYVL N:o C 208 , 12.8.1995 .                                           sen tuomioistuimen tehtävänä on arvioida jokaisen yk
                                                                           sittäistapauksen ominaispiirteiden perusteella, täytty
                                                                           vätkö nämä edellytykset. Jos ainoastaan osa verosta
                                                                           tai maksusta on vyörytetty ostajan maksettavaksi, kan
                                                                           sallisten viranomaisten on palautettava kyseiselle toi
                                                                           mijalle se määrä, jota ei ole vyörytetty.
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                     2 ) Pelkästään sen perusteella, että on olemassa oikeudelli
                 14 päivänä tammikuuta 1997,
                                                                           nen velvollisuus sisällyttää vero tai maksu omakustan
yhdistetyissä asioissa C-192/95 ja C-218/95 (Tribunal                      nushintaan, ei voida olettaa, että vero tai maksu on
d'instance de Paris'n esittämä ennakkoratkaisupyyntö )                     kokonaisuudessaan vyörytetty ostajan maksettavaksi,
Societe Comateb ym. vastaan Directeur general des                          mikä koskee myös sitä tilannetta, että tämän velvolli
                 douanes et droits indirects (')                           suuden rikkomisesta seuraisi rangaistus.
(Merivero — Perusteettomien suoritusten palauttaminen
                                                                     3 ) Jos myyjä voi siitä riippumatta, että vero tai maksu on
— Velvollisuus vyöryttää vero tai maksu ostajan maksetta                  vyörytetty ostajan maksettavaksi, kansallisen oikeuden
            vaksi — Merentakaiset departementit)
                                                                           mukaan vedota vahinkoon, joka on aiheutunut kielle
                          ( 97/C 74/04 )                                   tyn veron tai maksun kantamisesta tai perimisestä ja
                                                                           joka sulkee kokonaan tai osittain pois mahdollisuuden
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                             saada perusteetonta etua, kansallisen tuomioistuimen
                                                                           on tehtävä tästä aiheelliset päätelmät.
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)               (M EYVL N:o C 208 , 12.8.1995 .
Yhdistetyissä asioissa C-192/95—C-218/95 , jonka Tribu-
Tribunal d'instance de Paris on saattanut EY:n perusta
missopimuksen 177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomiois
tuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa Société Comateb                  YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(C-192/95 ), Société Panigua ( C-193/95 ), Société Édouard                                    (kuudes jaosto ),
et fils ( C-194/95 ), Société de distribution de vins et li                           16 päivänä tammikuuta 1997,
queurs (C- 1 95/95 ), Établissements André Haan ( C- 1 96/
95 ), Société Diffusion générale de quincaillerie ( C-197/95 ),      asiassa C-134/95 ( Pretura circondariale di Biellan esittämä
Société Diffusion générale ( C-198/95 ), Société Cama Re            ennakkoratkaisupyyntö ), Unità Socio-Sanitaria Locale
nault ( C-199/95 ), SCP Ovide et Dorville ( C-200/95 ), So          n° 47 di Biella (USSL ) vastaan Istituto nazionale per l'assi
ciété Ducros Guadeloupe ( C-201 /95 ), Société Comptoir                    curazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL) (')
commercial Caraïbes ( C-202/95 ), Société Giafa ( C-203/             (Työntekijät — Työnvälitystoiminta — Lakiin perustuva
95 ), Société LVS ( C-204/95 ), Société Catherine et Jean                                        monopoli)
Claude Tabar Nouval ( C-205/95 ), Société L'Heure et L'Or
                                                                                ( 97/C 74/05 )
( C-206/95 ), Société Général bazar bricolage ( C-207/95 ),
Société Grain d'or ( C-208/95 ), Société Cash Service (C                               (Oikeudenkäyntikieli: italia)
209/95 ), Établissements Efira ( C-210/95 ), Société Faran
dole ( C-211 /95 ), Société Carat ( C-212/95 ), Société Rio (C          (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
213/95 ), Société guadeloupéenne de distribution moderne                  yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
( SGDM ) ( C-214/95 ), Martinique automobiles SA ( C-215/
95 ), Socovi SARL ( C-216/95 ), Établissements Gabriel Van          Asiassa C-l 34/95 , jonka Pretura circondariale di Biella
gour et Cie SARL ( C-217/95 ) ja Simat Guadeloupe SARL               ( Italia ) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artik
( C-218/95 ) vastaan Directeur général des douanes et droits         lan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saa
indirects ennakkoratkaisun perusteettomasti maksettujen              dakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole
suoritusten palauttamista koskevasta yhteisön oikeudesta,            vassa asiassa Unità Socio-Sanitaria Locale n° 47 di Biella
yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa : presi              ( USSL ) vastaan Istituto nazionale per l'assicurazione cont
dentti G. C. Rodriguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat            ro gli infortuni sul lavoro ( INAIL ) ennakkoratkaisun EY:n
G. E Mancini, J. C. Moitinho de Almeida ja J. L. Murray              perustamissopimuksen 48 , 49 , 54 ja 90 artiklan tulkinnas
sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn, D. A. O. Edward ( esittele          ta, yhteisöjen tuomioistuin ( kuudes jaosto ), toimien ko
vä tuomari ), J. -P. Puissochet, P. Jann ja H. Ragnemalm,            koonpanossa : neljännen jaoston puheenjohtaja J. L. Mur
julkisasiamies : G. Tesauro, kirjaaja : apulaiskirjaaja H. von       ray, joka hoitaa kuudennen jaoston puheenjohtajan
Holstein, on antanut 14.1.1997 tuomion, jonka tuomio                tehtäviä sekä tuomarit C. N. Kakouris, P. J. G. Kapteyn
lauselma on seuraava :                                               (esittelevä tuomari ), G. Hirsch ja H. Ragnemalm, julkisa
                                                                     siamies: M. B. Elmer, kirjaaja : hallintovirkamies L. Hew
1 ) Jäsenvaltio saa kieltäytyä palauttamasta tietylle toimi         lett, on antanut 16.1.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma
     jalle yhteisön oikeuden vastaisesti kannetun veron tai          on seuraava :


title: Asia C-331/08: Kanne 18.7.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta

text:
               25.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/9

         Kanne 18.7.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-331/08)
   (2008/C 272/13)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: U. Wölker ja G. Rozet)

      Vastaaja: Luxemburgin suurherttuakunta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut ympäristövastuusta ympäristövahinkojen ehkäisemisen ja korjaamisen osalta 21.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/35/EY (1) 19 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ole ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle

               —

               Luxemburgin suurherttuakunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin 2004/35/EY täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 30.4.2007. Kuitenkaan nyt käsiteltävänä olevan kanteen nostamispäivänä vastaaja ei ollut vieläkään toteuttanut tarvittavia täytäntöönpanotoimenpiteitä.

      (1)  EUVL L 143, s. 56.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 20 päivänä heinäkuuta 2004, asiassa T-311/02, Vitaly Lissotschenko ja Joachim Hentze vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Yhteisön tavaramerkki — Sanamerkin LIMO rekisteröintihakemus — Rekisteröinnin ehdoton hylkäysperuste — Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)

text:
               9.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 251/15

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   20 päivänä heinäkuuta 2004,
   asiassa T-311/02, Vitaly Lissotschenko ja Joachim Hentze vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Sanamerkin LIMO rekisteröintihakemus - Rekisteröinnin ehdoton hylkäysperuste - Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)
   (2004/C 251/25)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa T-311/02, Vitaly Lissotschenko, kotipaikka Dortmund (Saksa), ja Joachim Hentze, kotipaikka Werl (Saksa), edustajanaan asianajaja B. Hein, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehinään J. Weberndörfer ja G. Schneider), jonka kohteena on SMHV:n toisen valituslautakunnan 31.7.2002 tekemästä päätöksestä (asia R 363/2000-2) nostettu kanne, joka koskee sanamerkin LIMO rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuomarit P. Mengozzi ja M. E. Martins Ribeiro, kirjaaja: johtava hallintovirkamies D. Christensen, on 20.7.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantajat velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 305, 7.12.2002.


title: Asia T-16/11: Kanne 14.1.2011 — Alankomaat v. komissio

text:
               5.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 72/27

         Kanne 14.1.2011 — Alankomaat v. komissio
   (Asia T-16/11)
   2011/C 72/44
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: C. Wissels, M. de Ree ja M. Noort)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta, Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 4.11.2010 tehdyn Euroopan komission päätöksen 2010/668/EU 1 artiklan siltä osin kuin tämän päätöksen 1 artikla koskee Alankomaita ja siinä on kyse (kokonaismäärältään) 28 947 149,31 euron suuruisesta rahoitusta koskevasta oikaisusta, jota sovelletaan perunatärkkelyksen tuotannon kiintiöjärjestelmän puitteissa vuosina 2003–2008 ilmoitettujen menojen osalta

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio on soveltanut päätöksessä 2010/668/EU 10 prosentin suuruista kiinteää oikaisua Alankomaiden viranomaisten ilmoittamiin menoihin, jotka on maksettu vuosina 2003–2008 perunatärkkelyksen eurooppalaisen tukijärjestelmän puitteissa. Komission mukaan Alankomaiden viranomaiset maksoivat tärkkelyksen tuotantoyrityksille ja perunantuottajille tukea ennen kuin perunantuottajille oli maksettu toimitetuista perunoista vähimmäishinnan koko määrä.
   Alankomaiden hallitus katsoo, että vähimmäishinta on maksettu kokonaisuudessaan ennen tuen myöntämistä tärkkelyksen tuotantoyrityksille ja perunantuottajille. Vähimmäishinta on maksettu yhtäältä kuittaamalla osa vähimmäishinnasta sen vielä maksamatta olevan (yksityisoikeudellisen) saatavan kanssa, joka tuotantoyrityksellä oli tuottajalta, ja toisaalta siirtämällä loput vähimmäishinnasta tuottajan nimeämälle (pankki)tilille.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi viisi kanneperustetta.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan asiassa on rikottu asetuksen N:o 1258/99 (1) 7 artiklan 4 kohtaa ja asetuksen N:o 1290/2005 (2) 31 artiklaa, kun ne luetaan yhdessä asetuksen N:o 1868/94 (3) 5 artiklan, asetuksen N:o 97/95 (4) 11 artiklan, asetuksen N:o 2236/2003 (5) 10 artiklan, asetuksen N:o 2237/2003 (6) 26 artiklan ja asetuksen N:o 1973/2004 (7) 20 artiklan kanssa, sillä, että menot on suljettu rahoituksen ulkopuolelle, vaikka palkkion ja suorien tukien myöntämisedellytykset täyttyivät, koska vähimmäishinta maksettiin kuittauksin ja tilisiirroin.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan asiassa on rikottu asetuksen N:o 1258/99 7 artiklan 4 kohtaa ja asetuksen N:o 1290/2005 31 artiklaa, kun se luetaan yhdessä asetuksen N:o 1868/94 5 artiklan, asetuksen N:o 97/95 11 artiklan, asetuksen N:o 2236/2003 10 artiklan, asetuksen N:o 2237/2003 26 artiklan ja asetuksen N:o 1973/2004 20 artiklan kanssa, sillä, että menot on suljettu rahoituksen ulkopuolelle, vaikka vähimmäishinta oli tuottajien vapaasti käytettävissä ennen palkkion ja suoran tuen myöntämistä.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan asiassa on rikottu asetuksen N:o 1258/99 7 artiklan 4 kohtaa, asetuksen N:o 1663/95 (8) 8 artiklaa, asetuksen N:o 1290/2005 31 artiklaa, asetuksen N:o 885/2006 (9) 11 artiklaa ja loukattu puolustautumisoikeuksia sillä, että menot on suljettu rahoituksen ulkopuolelle, vaikka näissä säännöksissä tarkoitettua kontradiktorista menettelyä ei ole noudatettu kaikkien niiden toteamusten osalta, joille poissuljenta perustui.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan asiassa on rikottu asetuksen N:o 1258/99 7 artiklan 4 kohtaa ja asetuksen N:o 1290/2005 31 artiklaa, kun ne luetaan yhdessä asetuksen N:o 97/95 11 artiklan, asetuksen N:o 2236/2003 10 artiklan, asetuksen N:o 2237/2003 26 artiklan ja asetuksen N:o 1973/2004 20 artiklan kanssa, sillä menot on suljettu rahoituksen ulkopuolelle, vaikka maksajavirasto pystyi tarkistamaan vähimmäishinnan maksamisen vastaanottajavaltioiden perusteella.

               5)

               Viides kanneperuste, jonka mukaan asiassa on rikottu asetuksen N:o 1258/99 7 artiklan 4 kohtaa, asetuksen N:o 1290/2005 31 artiklan 2 kohtaa ja loukattu suhteellisuusperiaatetta sillä, että on sovellettu 10 prosentin suuruista kiinteää oikaisua, vaikka ainoana puutteena oli väärän lähtökohdan käyttäminen vähimmäishinnan maksamista koskevan edellytyksen soveltamisessa ja tarkastuksessa.

      (1)  Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 17.5.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1258/1999 (EYVL L 160, s. 103).

      (2)  Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21.6.2005 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1290/2005 (EUVL L 209, s. 1).

      (3)  Perunatärkkelystuotannon kiintiöjärjestelmästä 27.7.1994 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1868/94 (EYVL L 197, s. 4).

      (4)  Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä perunantuottajille maksettavan vähimmäishinnan ja tasausmaksun osalta sekä perunatärkkelystuotannon kiintiöjärjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1868/94 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 17.1.1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 97/95 (EYVL L 16, s. 3).

      (5)  Perunatärkkelystuotannon kiintiöjärjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1868/94 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 23.12.2003 annettu komission asetus (EY) N:o 2236/2003 (EUVL L 339, s. 45).

      (6)  Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 IV osastossa säädettyjen tiettyjen tukijärjestelmien soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 23.12.2003 annettu komission asetus (EY) N:o 2237/2003 (EUVL L 339, s. 52).

      (7)  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä, jotka koskevat mainitun asetuksen IV ja IV a osastossa säädettyjä tukijärjestelmiä sekä kesannoidun maan käyttöä raaka-aineiden tuottamiseen 29.10.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 1973/2004 (EUVL L 345, s. 1).

      (8)  Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 729/70 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä EMOTR:n tukiosaston tilien tarkastamisen ja hyväksymisen osalta 7.7.1995 annettu komission asetus (EY) N:o 1663/1995 (EYVL L 158, s. 6).

      (9)  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä maksajavirastojen ja muiden elinten hyväksymisen sekä maataloustukirahaston ja maaseuturahaston tilien tarkastamisen ja hyväksymisen osalta 21.6.2006 annettu komission asetus (EY) N:o 885/2006 (EUVL L 171, s. 90).


title: Asia T-218/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.5.2013 — DHL International v. SMHV — Service Point Solutions (SERVICEPOINT) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin SERVICEPOINT rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat yhteisön kuviomerkit ServicePoint ja aikaisemmat kansalliset tavaramerkit — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 76 artiklan 1 ja 2 kohta)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/63

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.5.2013 — DHL International v. SMHV — Service Point Solutions (SERVICEPOINT)
   (Asia T-218/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin SERVICEPOINT rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat yhteisön kuviomerkit ServicePoint ja aikaisemmat kansalliset tavaramerkit - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 76 artiklan 1 ja 2 kohta)
   2013/C 225/140
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: DHL International GmbH (Bonn, Saksa) (edustajat: aluksi asianajajat K.-U. Jonas ja J. Bogatz, sitten asianajaja M. Viefhues)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: G. Schneider)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Service Point Solutions, SA (Barcelona, Espanja) (edustajat: aluksi asianajaja E. Zamora Martinez, sitten asianajajat C. Osterrieth, T. Schmitz ja A. Doepner, ja lopuksi asianajaja I. Valdelomar Serrano)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 25.2.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 62/2009-2), joka koskee Service Point Solutions, SA:n ja DHL Operations BV:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               DHL International GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 195, 17.7.2010.


title: Asia C-223/13: Kanne 25.4.2013 — Alankomaiden kuningaskunta v. Euroopan komissio

text:
               29.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 189/10

         Kanne 25.4.2013 — Alankomaiden kuningaskunta v. Euroopan komissio
   (Asia C-223/13)
   2013/C 189/20
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: M.K. Bulterman ja J. Langer)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               ensisijaisesti on kumottava yhdenmukaistetuista kuluttajahintaindekseistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2494/95 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä omistusasumisen hintaindeksien laatimisen osalta 1.2.2013 annettu komission asetus (EU) N:o 93/2013 (EUVL L 33, s. 14) siltä osin kuin asetuksen 93/2013 4 artiklan 1 kohtaa ei voida erottaa kyseisen asetuksen muista säännöksistä

               —

               toissijaisesti on kumottava asetuksen N:o 93/2013 4 artiklan 1 kohta

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Ensimmäinen kanneperuste:
               Asetuksen N:o 2494/95 (1) 5 artiklan 3 kohdan rikkominen ja unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön noudattamatta jättäminen, koska asetuksen N:o 93/2013 4 artiklan 1 kohdassa Eurostat nimetään yksiköksi, joka laatii oikeudellisesti sitovan oppaan, eikä komissio unionin toimielimenä.

               Toinen kanneperuste:
               SEUT 338 artiklan 1 kohdan rikkominen, koska asetuksen N:o 93/2013 4 artiklan 1 kohdassa käytetään tilastotietojen keräämiseen opasta eikä yhtä SEUT 288 artiklassa mainituista oikeudellisista välineistä.

               Kolmas kanneperuste:
               Asetuksen N:o 2494/95 5 artiklan 3 kohdan ja 14 artiklan 3 kohdan, luettuina yhdessä päätöksen 1999/468 (2) 5a artiklan kanssa, rikkominen, koska asetuksen N:o 93/2013 4 artiklan 1 kohdassa säädetään käytettäväksi muuta menettelyä kuin asetuksessa N:o 2494/95 edellytettyä valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä.

               Neljäs kanneperuste:
               SEUT 290 ja SEUT 291 artiklan, luettuina yhdessä asetuksen N:o 182/2011 (3) kanssa, rikkominen, koska oppaan laatimisessa ja päivittämisessä ei ole säädetty käytettäväksi SEUT 290 artiklan mukaista menettelyä tai yhtä asetuksessa N:o 182/2011 säädetyistä menettelyistä.

      (1)  EYVL 1995, L 257, s. 1

      (2)  Menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28.6.1999 tehty neuvoston päätös (EYVL L 184, s. 23).

      (3)  Yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16.2.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 182/2011 (EUVL L 55, s. 13).


title: Asia F-63/08: Kanne 18.7.2008 — Christoph ym. v. komissio

text:
               27.9.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/25

         Kanne 18.7.2008 — Christoph ym. v. komissio
   (Asia F-63/08)
   (2008/C 247/51)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantajat: Eugen Christoph (Liggiano, Italia) ym. (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Oikeusriidan kohde ja kuvaus
   Niiden päätösten kumoaminen, joilla säädetään kantajien palvelukseen ottamista muuhun henkilöstöön sovellettavissa palvelussuhteen ehdoissa tarkoitettuna virkamiehenä koskevista ehdoista, erityisesti siltä osin kuin niissä rajoitetaan kantajien sopimusten voimassaoloaikaa.
   Vaatimukset

               —

               On kumottava ne päätökset, joilla säädetään kantajien palvelukseen ottamista muuhun henkilöstöön sovellettavissa palvelussuhteen ehdoissa tarkoitettuna virkamiehenä koskevista ehdoista, erityisesti siltä osin kuin niissä rajoitetaan kantajien sopimusten voimassaoloaikaa

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-439/00: Euroopan yhteisöjen komission 28.11.2000 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 28/22                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           27.1.2001
Hoge Raad der Nederlandenin 21.11.2000 tekemällään                       3.    Voidaanko soveltamisen lakkaamisena myös pitää –
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö rikosasiassa,                       rikosoikeudellista menettelyä varten – pelkästään sitä, että
                  jossa vastaajana on G. Cuomo                                 tuotteet saatetaan yhteisön tullimenettelyyn ja kuljetetaan
                                                                               siinä, kun yhtäältä tuotteiden saateasiakirjoissa ilmoite-
                                                                               taan kuljetuksen määränpääksi direktiivissä tarkoitettu
                                                                               kolmas maa ja kun toisaalta jo kuljetuksen alussa tarkoi-
                         (Asia C-434/00)                                       tuksena oli saattaa tuotteet markkinoille jossain toisessa
                                                                               jäsenvaltiossa?
                           (2001/C 28/42)
                                                                         (1) Valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä
                                                                             sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnas-
                                                                             ta 25 päivänä helmikuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi
                                                                             92/12/ETY (EYVL 1992, L 76, s. 1).
Hoge Raad der Nederlanden on pyytänyt 21.11.2000 tekemäl-
lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen             (2) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistami-
kirjaamoon 27.11.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimel-                   sesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen mää-
ta ennakkoratkaisua rikosasiassa, jossa vastaajana on                        räytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annettu kuudes
                                                                             neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL 1977, L 145, s. 1).
G. Cuomo.
1.    Mitä tarkoitetaan valmisteverodirektiivin (1) 5 artiklan
      1 kohdan kolmannessa alakohdassa ja kuudennen arvon-
      lisäverodirektiivin 7 artiklan 3 kohdassa (2) käytetyllä
      ulkoisen passitusmenettelyn ”soveltamisen lakkaamisella”
      silloin, kun lakkaaminen ei tapahdu sääntöjenmukaisesti
      vaan muutoin kuin luovuttamalla tavarat vapaaseen liik-
      keeseen:
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 28.11.2000 Ranskan tasa-
      a.    onko sellaiseksi katsottava ensimmäinen tavaroihin                             valtaa vastaan nostama kanne
            kohdistettu toimi, joka on jonkin tätä menettelyä
            koskevan oikeussäännöksen vastainen, ja onko täl-
                                                                                (Asia C-439/00)
            löin merkitystä sillä, onko – muun muassa tämän
            toimenpiteen – tarkoituksena saattaa tavarat liikkee-
            seen yhteisössä tämän säännöksen vastaisesti; vai                                       (2001/C 28/43)
      b.    onko tästä kysymys (vasta) silloin, kun tavarat –            Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 28.11.2000 Euroo-
            tässä tapauksessa sinetöinnin murtamisen jälkeen –           pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
            puretaan ajoneuvosta noudattamatta velvollisuutta            vastaan. Kantajan asiamies on oikeudellisen yksikön virkamies
            esittää tavarat asiakirjoineen tuontitullitoimipaikalle      Michel Nolin ja prosessiosoite c/o oikeudellisen yksikön virka-
            asetuksen (ETY) N:o 2726/90 (EYVL 1990, L 262)               mies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
            22 artiklan 1 kohdan mukaisesti, ja onko tällöin
            merkitystä sillä, onko – muun muassa tämän toi-
            menpiteen – tarkoituksena saattaa tavarat liikkee-           Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
            seen yhteisössä yhteisön oikeussääntöjen vastaisesti;        tuin
            vai
                                                                         –     toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut vesi- ja
      c.    tarkoitetaanko ’soveltamisen lakkaamisella’ kokonai-               energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan hankin-
            suutena kaikkia tekoja, joiden seurauksena tavarat                 toja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovit-
            saatetaan yhteisössä vaihdantaan säädetystä poik-                  tamisesta annetun direktiivin 93/38/ETY muuttamisesta
            keavalla tavalla?                                                  16 päivänä helmikuuta 1998 annetun Euroopan parla-
                                                                               mentin ja neuvoston direktiivin 98/4/EY (1) mukaisia
                                                                               velvoitteitaan, koska se ei ole antanut direktiivin noudat-
                                                                               tamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia
2.    Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan edellä c koh-                     määräyksiä ja joka tapauksessa, koska se ei ole ilmoittanut
      dassa tarkoitetulla tavalla, missä soveltamisen lakkaami-                näistä toimenpiteistä komissiolle,
      nen silloin tapahtuu; siellä, missä ensimmäinen säännös-
      ten vastainen teko tehdään, vai siellä, missä tehdään jokin
      myöhempi teko, eli siellä missä tavarat – tässä tapauksessa        –     velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
      sinetöinnin murtamisen jälkeen – puretaan ajoneuvosta?                   tikulut.
 ---pagebreak--- 27.1.2001                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 28/23
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perusteet                       Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Manchan, Sala
                                                                         de lo Social, 27.10.2000 tekemällään päätöksellä esittämä
                                                                         ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ángel Rodrı́guez Caballe-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perusteet ovat samat
                                                                              ro vastaan Fondo de Garantı́a Salarial (FOGASA)
kuin asiassa C-407/00 (2) esitetyt, täytäntöönpanolle asetettu
määräaika päättyi 16.2.1999.
                                                                                (Asia C-442/00)
(1) EYVL L 101, 1.4.1998, s. 1.
(2) Ks. tämän virallisen lehden sivu 13.
                                                                                (2001/C 28/45)
                                                                         Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha, Sala de lo
                                                                         Social, on pyytänyt 27.10.2000 tekemällään päätöksellä, joka
                                                                         on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
                                                                         30.11.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
                                                                         ratkaisua asiassa Ángel Rodrı́guez Caballero vastaan Fondo de
Euroopan yhteisöjen komission 29.11.2000 Ison-Britan-                    Garantı́a Salarial (FOGASA).
nian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vas-
                        taan nostama kanne
                                                                         a)    Onko työntekijöiden suojaa työnantajan maksukyvyttö-
                                                                               myystilanteessa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön
                           (Asia C-441/00)                                     lähentämisestä       20.10.1980       annetun     direktiivin
                                                                               80/987/ETY (1) 1 artiklan 1 momentissa tarkoitetun käsit-
                            (2001/C 28/44)                                     teen ”työntekijöiden työsopimuksista tai työsuhteista joh-
                                                                               tuvat saatavat”katsottava kattavan esillä olevassa asiassa
                                                                               kyseessä olevan kaltaiset korvaukset, jotka yrityksen on
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 29.11.2000 Euroo-                     maksettava työntekijälle perusteettoman irtisanomisen
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ison-Britannian ja                     johdosta?
Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan. Kanta-
jan asiamiehenä on oikeudellinen neuvonantaja Marie Wolfca-
rius ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön           b)    Jos edellä olevaan kysymykseen vastataan myöntävästi,
virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner.                             seuraako kyseisen direktiivin 80/987/ETY 1 artiklan
                                                                               1 kohdasta velvollisuus, jonka mukaan työntekijöiden
                                                                               saatavat on vahvistettava tuomioistuimen päätöksellä tai
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                               hallinnollisella päätöksellä, vai onko kyseisten saatavien
                                                                               katsottava kattavan kaikki työsuhteisiin perustuvat saata-
–     toteaa, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut                 vat, jotka on vahvistettu missä tahansa laillisessa menette-
      Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjestel-                 lyssä, joka voidaan saattaa tuomioistuimen tutkittavaksi,
      män yhteentoimivuudesta 23 päivänä heinäkuuta 1996                       kuten tuomioistuimen valvonnan alaisessa pakollisessa
      annetun neuvoston direktiivin 96/48/EY (1) mukaisia vel-                 sovintomenettelyssä, johon asianosaisten on osallistutta-
      voitteitaan, koska se ei antanut tämän direktiivin noudat-               va ennen asian käsittelyä oikeudenkäynnissä ja jonka
      tamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia                 sisältö asianosaisten on hyväksyttävä ja jonka lopputulos
      määräyksiä,                                                              voidaan jättää huomiotta, jos sisällön katsotaan loukkaa-
                                                                               van vakavalla tavalla jotakin asianosaista, rikkovan lakia
–     velvoittaa Yhdistyneen kuningaskunnan korvaamaan oi-                     tai merkitsevän oikeuden väärinkäyttöä?
      keudenkäyntikulut.
                                                                         c)    Mikäli kyseisen työtekijöiden saatavien käsitteen on kat-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                            sottava kattavan tuomioistuimen toteuttamassa ja vahvis-
                                                                               tamassa sovintomenettelyssä sovitut irtisanomiskorvauk-
                                                                               set, voiko asian ratkaiseva kansallinen tuomioistuin jättää
EY 249 artiklaan (entinen EY:n perustamissopimuksen 189 ar-                    soveltamatta kansallista säännöstä, jonka mukaan valtion
tikla), jossa määrätään, että direktiivi velvoittaa saavutettavaan             palkkaturvalaitos Fondo de Garantı́a Salarial ei turvaa
tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, sisältyy implisiittisesti             kyseistä työsuhteeseen perustuvaa saatavaa, ja soveltaa
velvollisuus, jonka mukaan jäsenvaltioiden on noudatettava                     välittömästi direktiivin 1 artiklan 1 kohdan selvää, täsmäl-
direktiivissä säädettyä määräaikaa direktiivin täytäntöönpane-                 listä ja ehdotonta säännöstä?
miseksi. Tämä määräaika päättyi 8.4.1999, eikä Yhdistynyt
kuningaskunta ole antanut komission vaatimuksissa mainitun
direktiivin noudattamisen edellyttämiä säännöksiä.
                                                                         (1) EYVL L 283, 28.10.1980, s. 23.
(1) EYVL L 235, 17.9.1996, s. 6.


title: Asia T-263/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 23.9.2009 — Viro v. komissio (Ympäristö — Direktiivi 2003/87/EY — Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä — Viron päästöoikeuksia koskeva kansallinen jakosuunnitelma kaudeksi 2008–2012 — Jäsenvaltioiden ja komission toimivalta — Yhdenvertainen kohtelu — Direktiivin 2003/87 9 artiklan 1 ja 3 kohta sekä 11 artiklan 2 kohta)

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/59

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 23.9.2009 — Viro v. komissio
   (Asia T-263/07) (1)

   (Ympäristö - Direktiivi 2003/87/EY - Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä - Viron päästöoikeuksia koskeva kansallinen jakosuunnitelma kaudeksi 2008–2012 - Jäsenvaltioiden ja komission toimivalta - Yhdenvertainen kohtelu - Direktiivin 2003/87 9 artiklan 1 ja 3 kohta sekä 11 artiklan 2 kohta)
   2009/C 267/102
   Oikeudenkäyntikieli: viro

      Asianosaiset

      Kantaja: Viron tasavalta (asiamies: L. Uibo)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: U. Wölker ja T. Tamme)

      Väliintulijat, jotka tukevat kantajan vaatimuksia: Liettuan tasavalta (asiamies: D. Kriaučiūnas) ja Slovakian tasavalta (asiamies: aluksi J. Čorba, sittemmin B. Ricziová)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamies: aluksi Z. Bryanston-Cross, sittemmin L. Seeboruth ja viimeksi S. Ossowski, joita avustaa barrister J. Maurici)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kansallisesta jakosuunnitelmasta, josta Viron tasavalta oli tehnyt kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (EUVL L 275, s. 32) mukaisesti ilmoituksen kaudeksi 2008–2012, 4.5.2007 tehdyn komission päätöksen kumoamisesta

      Tuomiolauselma

               1)

               Kumotaan kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kansallisesta jakosuunnitelmasta, josta Viron tasavalta oli tehnyt kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY mukaisesti ilmoituksen kaudeksi 2008–2012, 4.5.2007 tehty komission päätös.

               2)

               Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan lisäksi korvaamaan Viron tasavallan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Liettuan tasavalta, Slovakian tasavalta sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 223, 22.9.2007 (Oikaisu C 247, 20.10.2007).


title: Crown Europe GmbH:n 24.6.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-187/97)

text:
  c 3i8/i8              ru                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       18.10.97
  Crown Europe GmbH:n 24.6.1997 Euroopan yhteisöjen                   Profex Electronic Venvaltungsgesellschaft GmbH:n
                 komissiota vastaan nostama kanne                     24.6.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nos
                                                                                tama kanne
                           ( Asia T-l 87/97
                                                                                (Asia T-190/97)
                             ( 97/C 318/35 )
                                                                                ( 97/C 318/36 )
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
  Crown Europe GmbH, kotipaikka Gelsenkirchen, on nos
 tanut 24.6.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus              Profex Electronic Verwaltungsgesellschaft GmbH, Tiefen
  asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                 bach, on nostanut 24.6.1997 Euroopan yhteisöjen ensim
  komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja               mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan
 Ehle, Köln, ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o asiana           yhteisöjen komissiota vastaan . Kantajan edustajana on
 jaja Marc Lucius, 6 rue Michel Welter.                               asianajaja Dr. Gregor Sobotta, Oststrafte 16, 45468 Miihl
                                                                      heim an der Ruhr.
 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
 tuin
                                                                      Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                      tuin
 — kumoaa 19.2.1997 tehdyn komission päätöksen ( REM                  — kumoaa 19.2.1997 Saksan pyynnöstä tehdyn komis
      19/96 ), jossa hylättiin vaatimus 238 352,97 Saksan                  sion päätöksen ( REM 20/96 ), jonka mukaan tuonti
      markan suuruisen määrän peruuttamisesta,                             maksujen peruuttaminen ei ollut tietyssä tapauksessa
                                                                          perusteltua,
 — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                      — velvoittaa komission hyväksymään päätöksellään vaa
                                                                          timuksen siitä, että maksut on peruutettava,
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                      — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut,
 Oikeusriidan taustana olevien tosiseikkojen ja oikeudellis              ja
 ten perustelujen osalta viitataan asian T-l 86/97 ( ! ) osalta
 esitettyyn; vastaavalla tavalla kuin mainitussa asiassa
tämän asian kantaja on tuonut vuoden 1991 tammikuun                  — vahvistaa tuomion olevan väliaikaisesti täytäntöönpan
ja vuoden 1994 tammikuun välisenä aikana televisioita                     tavissa tarvittaessa vakuuden antamista vastaan .
Turkista, ja myös tämän asian kantaja on riitauttanut
sen Saksan liittotasavallalle osoitetun, 19.2.1997 tehdyn
komission päätöksen, jonka mukaan tuontimaksujen                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
peruuttamiseen ei ollut senkään osalta aihetta .
                                                                     Oikeusriidan taustana olevien tosiseikkojen ja oikeudellis
Mainitun asian osalta jo esitettyjen oikeudellisten peruste         ten perustelujen osalta viitataan asioiden T-l 86/97 ja
lujen lisäksi kantaja väittää, että menettely komissiossa on         T-l 87/97 (') osalta esitettyyn; vastaavalla tavalla kuin mai
ollut virheellinen, koska komissio ei ole päätöksessään              nituissa asioissa tämän asian kantaja on tuonut vuoden
maininnut kantajan vaatimuksia kokonaisuudessaan ja                   1992 helmikuun ja syyskuun välisenä aikana televisioita
koska on epäselvää, onko komission päätöksen perustana               Turkista, ja myös tämän asian kantaja on riitauttanut sen
ollut myös asetuksen ( ETY) N:o 1697/79 5 artiklan                   Saksan liittotasavallalle osoitetun komission päätöksen,
2 kohta .                                                            jonka mukaan tuontimaksujen peruuttamiseen ei ole
                                                                     aihetta .
Lisäksi kantaja väittää, että komission päätöksen perus             Mainittujen kahden asian osalta jo esitettyjen oikeudellis
tana on silti todellisuudessa ollut sekä mainittu säännös
                                                                     ten perustelujen lisäksi kantaja väittää, ettei ole selvää,
että asetuksen ( ETY ) N:o 1430/79 13 artikla . Asetuksen            millä oikeudellisella perusteella komission virkamiesedus
( ETY) N:o 1697/79 5 artiklan 2 kohdan osalta komissio               tajat ovat suorittaneet tutkimustoimenpiteitä Turkissa . On
on todennut virheellisesti, että turkkilainen väritelevisioi        kyseenalaista, onko näissä tutkimuksissa ylipäätään kyetty
den viejä olisi johtanut Turkin tulliviranomaisia harhaan            selvittämään asian tosiseikkoja, ja joka tapauksessa yleisen
tai jopa tahallaan erehdyttänyt näitä viranomaisia ja että           oikeusvaltioperiaatteen mukaan on niin, että näitä lainvas
asianosaiset tiesivät kyseisen osatullisääntelyn olemassao          taisesti hankittuja tietoja ei voida käyttää todisteena .
losta .
(') Ks . edellinen tiedonanto.                                       Kantajan mukaan on myös oletettava, että televisiot on
                                                                     valmistettu sisäisessä jalostusmenettelyssä, jossa on käy
                                                                     täntönä se, ettei tasausmaksuja peritä . Myös siinä tapauk
                                                                     sessa, ettei televisoita ole valmistettu sisäisessä jalostusme


title: Asia T-232/07: Kanne 5.7.2007 — Espanja v. komissio

text:
               25.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 199/44

         Kanne 5.7.2007 — Espanja v. komissio
   (Asia T-232/07)
   (2007/C 199/84)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: N. Díez Abad)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Euroopan henkilöstövalintatoimiston (EPSO)
                     Euroopan unionin virallisessa lehdessä C 103 A 8.5.2007julkaisema avointa kilpailua EPSO/AD/95/07 koskeva ilmoitus on kumottava.

               —

               komissio on velvoitettava julkaisemaan virallisissa lehdissä kaikilla kielillä kaikki ilmoitukset, jotka koskevat Euroopan yhteisöjen julkishallinnon virkojen täyttämistä.

               —

               tämä asia on yhdistettävä asiaan T-156/07.

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat käytännössä samat kuin ne, jotka on esitetty asian T-156/07, Espanja vastaan komissio, (1) yhteydessä.

      (1)  EUVL C 140, 23.6.2007, s. 1.