title: Asia T-291/01: Dessauer Versorgungs- und Verkehrsgesellschaft mbH – DVV – Stadtwerken ja neljän muun yrityksen 30.11.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
16.2.2002               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 44/19
Kantaja väittää, että vastaaja on määräyksen 3 artiklan a koh-          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
dassa soveltanut virheellisesti EY 81 artiklan 3 kohtaa, koska
määräys ei ole objektiivinen eikä välttämätön, sillä keräys- ja
lajittelujärjestelmien yhteiskäyttö ei ole mitenkään elintärkeää        Kantaja riitauttaa 464 329,22 euron suuruisen yhteisön tukien
kilpailijoiden toiminnan kannalta. Lisäksi määräys on väärin            takaisinperimisen, jonka komissio on vahvistanut asiassa kysy-
suhteutettu ja vaikuttaa kantajan merkinnän erityisluonteeseen          myksessä olevalla veloitusilmoituksella.
sekä haittaa kilpailua kantajalle vahingollisella tavalla.
                                                                        LIFE-hankkeen (1) yhteydessä kantaja ja yhteisö tekivät sopi-
Kantaja väittää lisäksi, että vastaaja on määräyksen 3 artiklan         muksen suunnitelmasta ”Renaturierung Brandenburgische Elb-
a kohdassa soveltanut virheellisesti EY 86 artiklan 2 kohtaa,           talaue: valmistelevat suunnitelmat ja osahanke Gnevsdorfer
koska kantaja, joka suorittaa sille uskottuja yleisen edun              Werder”. Komissio sitoutui osallistumaan tosiasiallisiin kustan-
mukaisia tehtäviä, ei voi enää pyörittää koko maan kattavaa             nuksiin 50 prosentilla, ei kuitenkaan yli 1,5 miljoonalla eculla.
järjestelmäänsä taloudellisesti hyväksyttävissä olosuhteissa eikä       Rahoitettu hanke, jonka tavoite oli Lenzenin ja Wustrowin
se voi enää valita kannattavien ja vähemmän kannattavien                kuntien välisen vallin siirtämisen valmistelu, päättyi 1998.
alojen välillä.                                                         Pian hankkeen päättymisen jälkeen ilmeni, että vallia ei voitu
                                                                        siirtää niin paljon kuin oli suunniteltu.
Vastaaja on lisäksi kantajan mukaan 3 artiklan b kohdassa
soveltanut virheellisesti EY 81 artiklan 3 kohtaa ja EY 86 artik-       Komissio ilmoitti helmikuussa 2001, että se katsoi, että kantaja
lan 2 kohtaa. Vastaaja on myös vaatiessaan kantajan 25.9.1998           oli hankkeen toteutuksessa osittain poikennut sovitusta, ja että
antamaa sitoumusta (72. perustelukappale) loukannut periaa-             koska kantaja oli pienentänyt hankkeen alaa, komissio voi
tetta, jonka mukaan kaikilla on oikeus saattaa asiansa tuomiois-        osallistua rahoitukseen ainoastaan pienennetyn alueen osalta.
tuimen käsiteltäväksi.                                                  Komissio vaati riidanalaisessa päätöksessä kantajaa palautta-
                                                                        maan sille 464 329,33 euroa.
(1) EYVL C 100, s. 4.
(2) Asia T-151/01, Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland
    AG v. komissio, EYVL 2001 C 289, s. 26.                             Kantaja väittää, että yhteisö ei voi pätevästi antaa riidanalaista
                                                                        palautusvaatimusta komission päätöksellä; asia pitäisi käsitellä
                                                                        kansallisessa tuomioistuimessa. Lisäksi komissio on laiminly-
                                                                        önyt perusteluvelvollisuutensa ja loukannut kantajan puolus-
                                                                        tautumisoikeuksia. Komissio on myös loukannut suhteellisuus-
                                                                        periaatetta.
Land Brandenburgin 28.11.2001 Euroopan yhteisöjen                       (1) Ympäristöalan rahoitusvälineen perustamisesta (Life) 21 päivänä
                                                                            toukokuuta 1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1973/92
               komissiota vastaan nostama kanne                             (EYVL L 206. s. 1), jota on muutettu 15.7.1996 annetulla
                                                                            asetuksella (EY) N:o 1404/96 (EYVL L 181. s. 1).
                          (Asia T-290/01)
                           (2002/C 44/36)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                        Dessauer Versorgungs- und Verkehrsgesellschaft mbH –
                                                                        DVV – Stadtwerken ja neljän muun yrityksen 30.11.2001
Land Brandenburg (Brandenburgin osavaltio, Saksa) on nosta-              Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
nut 28.11.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
teen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissio-
ta vastaan. Kantajan edustajat ovat Rechtsanwalt G. Schohe ja                                     (Asia T-291/01)
Rechtsanwalt T. Masing, prosessiosoite Luxemburgissa.
                                                                                (2002/C 44/37)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: sakso)
–      kumoaa hankkeeseen nro LIFE94/D/A211/D/00029/
       BND ja sopimukseen nro B4-3200/94/730 liittyvään,
       komission 13.9.2001 tekemään kantajalle osoitettuun
       veloitusilmoitukseen nro 3240205411 sisältyvän pää-              Dessauer Versorgungs- und Verkehrsgesellschaft mbH — DVV
       töksen,                                                          — Stadtwerke, kotipaikka Dessau (Saksa), Neubrandenburger
                                                                        Stadtwerke GmbH, kotipaikka Neubrandenburg (Saksa), Stadt-
–      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.             werke Schwäbisch Hall GmbH, kotipaikka Schwäbisch Hall
 ---pagebreak--- C 44/20                  FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           16.2.2002
(Saksa), Stadtwerke Tübingen GmbH, kotipaikka Tübingen                     mukainen virallinen menettely. Tällaisen menettelyn seurauk-
(Saksa) ja Stadtwerkde Uelzen GmbH, kotipaikka Uelzen                      sena komissio joutuu antamaan kielteisen päätöksen Saksan
(Saksa) ovat nostaneet 30.11.2001 Euroopan yhteisöjen en-                  liittotasavaltaa vastaan kyseisten valtion tukien osalta.
simmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan
yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien asiamiehenä on
Rechtsanwältin D. Fouquet.
                                                                           (1) Neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999, annettu 22 päivänä maalis-
                                                                                kuuta 1999, Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artik-
                                                                                lan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä (EYVL
                                                                                L 83, s. 1).
Kantajat vaativat, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuin
–      toteaa, että komissio on toiminut EY 232 artiklan vastai-
       sesti, koska se ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä,
       kun sitä on 29.8.2001 päivätyssä virallisesti kehotettu
       tekemään ratkaisu EY 232 artiklan toisen kohdan mukai-              Phillips-Van Heusen Corporationin 28.11.2001 sisämark-
       sesti, tutkinut valitusta ja tehnyt ratkaisua asiassa, joka on      kinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit)
       toimitettu sen käsiteltäväksi EY 87 ja EY 88 artiklan                                     vastaan nostama kanne
       nojalla,
                                                                                (Asia T-292/01)
–      velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (2002/C 44/38)
                                                                           (Oikeudenkäyntikieli: määrätään työjärjestyksen 131 artiklan
                                                                                2 kohdan nojalla – kanne on laadittu italiaksi)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                           Phillips-Van Heusen Corporation, New York (Amerikan yhdys-
                                                                           vallat) on 28.11.2001 nostanut Euroopan yhteisöjen ensim-
                                                                           mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoi-
Kantajat ovat Saksan julkisia energiantuotantolaitoksia. Kanta-            den harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan.
jat ovat sen jälkeen, kun energiamarkkinat vapautettiin kilpai-
                                                                           Kantajan edustajana on asianajaja Fabrizio Jacobacci. Toinen
lulle, kilpailleet energiantuotannosta erityisesti 19 toiminnassa          osapuoli valituslautakunnassa toimitetussa menettelyssä oli:
olevan ydinvoimalan kanssa.                                                Pash Textilvertrieb und Einzelhandel GmbH, München (Saksa).
                                                                           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Kantajat väittävät, että ydinvoimalatoimintaa harjoittavat toi-
mijat rahastoivat kauppa- ja verotuskirjanpidossaan sellaisia              –      kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavara-
myöhempiä kustannuksia, joita aiheutuu toiminnan lopettami-                       merkit ja mallit) kolmannen valituslautakunnan
sesta sekä säteilevien ydinpolttoainepanosten ja ydinjätteen                      12.9.2001 tekemän päätöksen nro R0704/2000-3, joka
hävittämisestä. Hävittämiskustannukset ja toiminnan lopetta-                      annettiin kantajalle tiedoksi 28.9.2001
mista koskevat kustannukset osoitetaan liikevaihdon ulkopuo-
lisiksi pysyvän energiantuotannon piiriin kuuluvina. Kauppaoi-
keudellinen velvollisuus rahastojen luomiseen vaikuttaa kanta-             –      hylkää lopullisesti vastaajan esittämät perustelut, jotka
jien mukaan samanaikaisesti ydinvoimalatoiminnan harjoitta-                       se esitti Phillips-Van Heusen Corporationin tekemän
jien verotukseen. Saksan verosäännösten seurauksena kyseiset                      yhteisön tavaramerkkihakemuksen nro 161331 BASS
toimijat jäävät verosta vapauttamista koskevan lain nojalla                       (luokka 25) hylkäämisen tueksi
suurelta osin verotuksen ulkopuolelle.
                                                                           –      velvoittaa vastaajan hyväksymään yhteisön tavaramerkki-
                                                                                hakemuksen BASS nro 161331 rekisteröinnin
Kantajat väittävät, että vapauttaessaan rahastoinnin verosta               –      velvoittaa vastaajan ja sisämarkkinoiden harmonisointivi-
Saksan liittotasavalta antaa ydinvoimaloille sääntöjenvastaista                   raston (tavaramerkit ja mallit) yhdessä tai erikseen korvaa-
ja ilmoittamatta jäävää valtion tukea, joka ei sovellu yhteis-                    maan kantajalle sekä tästä asiasta että sisämarkkinoiden
markkinoille. Ne huomauttavat komission olevan velvollinen                        harmonisointivirastossa (tavaramerkit ja mallit) vireillä
aloittamaan neuvoston asetuksen N:o 659/99 (1) 10 artiklan                        olevista väitemenettelyistä aiheutuvat oikeudenkäyntiku-
1 kohdan, 13 artiklan 1 kohdan ja 4 artiklan 4 kohdan                             lut ja muut kulut.


title: Asian C-33/00 poistaminen rekisteristä

text:
21.10.2000            FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 302/23
          Asian C-33/00 (1) poistaminen rekisteristä                         Asian C-231/99 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2000/C 302/52)                                                     (2000/C 302/56)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 26.6.2000            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 6.7.2000
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-      antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-33/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Belgian       tu asia C-231/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
kuningaskunta.                                                      Itävallan tasavalta.
(1) EYVL C 79, 18.3.2000.                                           (1) EYVL C 246, 28.8.1999.
          Asian C-34/00 (1) poistaminen rekisteristä                         Asian C-495/99 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2000/C 302/53)                                                     (2000/C 302/57)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 26.6.2000            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 6.7.2000
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-      antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-34/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Belgian       tu asia C-495/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
kuningaskunta.                                                      Ranskan tasavalta.
(1) EYVL C 79, 18.3.2000.                                           (1) EYVL C 63, 4.3.2000.
         Asian C-342/99 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                             Asian C-432/97 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2000/C 302/54)
                                                                                (2000/C 302/58)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 28.6.2000
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-      Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen viidennen jaoston pu-
tu asia C-342/99 (Landesgericht orneunburgin esittämä ennak-        heenjohtajan 7.7.2000 antamalla määräyksellä tuomioistui-
koratkaisupyyntö), NEW YORKER S.H.K. Jeans GmbH vastaan             men rekisteristä on poistettu asia C-432/97, Euroopan yhteisö-
SIMPEX-1000ST.                                                      jen komissio vastaan Saksan liittotasavalta.
(1) EYVL C 352, 4.12.1999.                                          (1) EYVL C 55, 20.2.1998.
         Asian C-504/99 (1) poistaminen rekisteristä                         Asian C-271/99 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2000/C 302/55)                                                     (2000/C 302/59)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 28.6.2000            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kuudennen jaoston pu-
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-      heenjohtajan 11.7.2000 antamalla määräyksellä tuomioistui-
tu asia C-504/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan              men rekisteristä on poistettu asia C-271/99, Euroopan yhteisö-
Belgian kuningaskunta.                                              jen komissio vastaan Belgian kuningaskunta.
(1) EYVL C 79, 18.3.2000.                                           (1) EYVL C 281, 2.10.1999.


title: Asia T-548/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.9.2013 — Total v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Parafiinivahojen markkinat — Raakaparafiinin markkinat — Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan — Hintojen vahvistaminen ja markkinoiden jakaminen — Puolustautumisoikeudet — Legaliteettiperiaate — Syyttömyysolettama — Kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toiminnasta vastuuseen joutuminen — Emoyhtiön vastuu tytäryhtiöidensä kilpailusääntöjen rikkomisista — Emoyhtiön ratkaiseva vaikutusvalta — Olettama, kun omistusosuus on lähes 100 prosenttia)

text:
               26.10.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 313/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.9.2013 — Total v. komissio
   (Asia T-548/08) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Parafiinivahojen markkinat - Raakaparafiinin markkinat - Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan - Hintojen vahvistaminen ja markkinoiden jakaminen - Puolustautumisoikeudet - Legaliteettiperiaate - Syyttömyysolettama - Kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toiminnasta vastuuseen joutuminen - Emoyhtiön vastuu tytäryhtiöidensä kilpailusääntöjen rikkomisista - Emoyhtiön ratkaiseva vaikutusvalta - Olettama, kun omistusosuus on lähes 100 prosenttia)
   2013/C 313/32
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Total SA (Courbevoie, Ranska) (edustajat: asianajajat É. Morgan de Rivery ja A. Noël-Baron)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre ja É. Gippini Fournier)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ensisijaisesti vaatimus [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia COMP/C.39.181 — Kynttilävahat) 1.10.2008 tehdyn komission päätöksen K(2008) 5476 lopullinen kumoamiseksi ja toissijaisesti vaatimus kantajalle määrätyn sakon kumoamiseksi tai sen määrän alentamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Total SA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 44, 21.2.2009.


title: Asia C-312/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Ráckevei Járásbíróság (Unkari) on esittänyt 1.7.2014 – Banif Plus Bank Zrt. v. Márton Lantos ja Mártonné Lantos

text:
               8.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 303/27

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Ráckevei Járásbíróság (Unkari) on esittänyt 1.7.2014 – Banif Plus Bank Zrt. v. Márton Lantos ja Mártonné Lantos
   (Asia C-312/14)
   2014/C 303/34
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Ráckevei Járásbíróság

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Banif Plus Bank Zrt.

      Vastaajat: Márton Lantos ja Mártonné Lantos

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 2004/39/EY (1) 4 artiklan 1 kohdan 2 alakohdan (sijoituspalvelut ja -toiminta) ja 17 alakohdan (rahoitusväline) sekä liitteessä I olevan C osan 4 kohdan (futuurit, jotka liittyvät valuuttaan, muut johdannaissopimukset) perusteella rahoitusvälineenä pidettävä menettelyä, jossa asiakkaalle valuuttamääräisen luottosopimuksen muodossa tarjotaan liiketointa, joka luoton myöntämisajankohtana pidetään myyntisopimuksena ja luoton takaisinmaksuajankohtana futuurina, joka pannaan täytäntöön muuntamalla forinteiksi tietty määrä rekisteröityä valuuttaa ja joka altistaa asiakkaan saaman luoton pääomamarkkinoista aiheutuville vaikutuksille ja riskeille (valuuttakurssiriski)?

               2)

               Onko direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 6 alakohdan (kaupankäynti omaan lukuun) ja liitteessä I olevan A osan 3 kohdan (kaupankäynti omaan lukuun) nojalla katsottava, että ensimmäisessä kysymyksessä kuvattu omaan lukuun toteutettu liiketoiminta on rahoitusvälineellä toteutettua sijoituspalvelua tai sijoitustoimintaa?

               3)

               Onko rahoituslaitoksella velvollisuus varmistaa, että sen toiminnassa noudatetaan kyseisen direktiivin 19 artiklan 4 ja 5 kohdan säännöksiä, kun otetaan huomioon, että futuuriliiketoimi, joka liittyy valuuttaan, on johdannaisiin rahoitusvälineisiin liittyvä sijoituspalvelu, jota tarjotaan toisen rahoitustuotteen (luottosopimuksen) osana? Onko katsottava, ettei 19 artiklan 9 kohtaa voida soveltaa, koska kyseisen noudattamisen arviointi siltä osin kuin liiketoimeen sisältyy johdannainen väline, on välttämätöntä sen vuoksi, että asiakkaalle luotosta ja rahoitusvälineestä aiheutuvat riskit eroavat toisistaan perustavanlaatuisella tavalla?

               4)

               Aiheutuuko kyseisen direktiivin 19 artiklan 4 ja 5 kohdan noudattamatta jättämisestä se, että pankin ja asiakkaan välillä tehty luottosopimus on katsottava pätemättömäksi?

      (1)  Rahoitusvälineiden markkinoista sekä neuvoston direktiivien 85/611/ETY ja 93/6/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/12/EY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 93/22/ETY kumoamisesta 21.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/39/EY (EYVL L 145, s. 1).


title: Asia C-456/99 P: J:n 30.11.1999 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston 28.9.1999 antamasta tuomiosta asiassa T-28/98, J vastaan Euroopan yhteisöjen komissio

text:
19.2.2000                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 47/17
2. velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-             Crehan (pääkanne) ja Bernard Crehan vastaan 1) Courage Ltd,
     kulut.                                                               2) Inntrepreneur Estates (CPC) plc, 3) Courage Group Ltd
                                                                          (vastakanne), seuraaviin kysymyksiin:
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       1. Onko EY 81 artiklaa (aikaisempi 85 artikla) tulkittava
                                                                               siten, että yksinostovelvoitteen alaisen pubin vuokraamista
Jokainen jäsenvaltio on velvollinen panemaan direktiivin                       koskevan kielletyn sopimuksen osapuoli voi vedota tähän
määräajassa täytäntöön pakottavin oikeussäännöin. Direktiivin                  artiklaan saadakseen tuomioistuimen määräyksellä kor-
25 artiklassa vahvistettu määräaika päättyi 31.12.1997 ilman,                  vauksen toiselta sopimuksen osapuolelta?
että Itävalta olisi
                                                                          2. Jos vastaus kysymykseen 1 on myöntävä, onko korvausta
— direktiivin 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti, silloin kun                      vaativa osapuoli oikeutettu saamaan korvauksen vahingos-
     erityiset syyt sitä vaativat, rajoittanut yksittäisten toimilu-           ta, jonka on väitetty aiheutuneen tämän sitoutumisesta 81
     pien osalta sovellettavan määräajan enintään neljäksi kuu-                artiklan vastaisen sopimuksen ehtoon?
     kaudeksi;
                                                                          3. Onko kansallisen oikeuden säännöstä, jonka mukaan tuo-
— direktiivin 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti säätänyt kahden                   mioistuinten ei pidä antaa henkilön vedota ja/tai tukeutua
     kuukauden määräajasta, jossa toimiluvan peruuttamista,                    omaan lainvastaiseen toimintaansa vahingonkorvauksen
     muuttamista tai määräaikaista peruuttamista koskeva asia                  saamiseksi, pidettävä yhteisön oikeuden mukaisena?
     ratkaistaan;
— säätänyt asianmukaisesta muutoksenhakumenettelystä                      4. Jos vastaus kysymykseen 3 on, että tällainen säännös voi
     9 artiklan 4 ja 6 kohdan mukaisesti. Verfassungsgericht-                  joissain olosuhteissa olla yhteisön oikeuden vastainen,
     shof on todennut, että direktiivin täytäntöönpano on                      mitä seikkoja kansallisen tuomioistuimen on otettava
     laiminlyöty, (2) ja nyttemmin se säännönmukaisesti jättää                 huomioon?
     ottamatta käsiteltäväkseen valitukset, jotka sille on osoitet-
     tu Telecom-Control-lautakunnan päätöksistä, (3) koska se
     katsoo, että asianomaisella on välittömästi yhteisön oikeu-
     den perusteella oikeus saattaa asia Verwaltungsgerichtsho-
     fin käsiteltäväksi. Verwaltungsgerichtshof ei kuitenkaan
     ole tähän mennessä vahvistanut, että se olisi tältä osin
     toimivaltainen. Komission mukaan oikeusvarmuussyistä ei
     voida pitää riittävänä sitä, että asianomaisella on pelkästään
     Verfassungsgerichtshofin oikeuskäytännön perusteella oi-             J:n 30.11.1999 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensim-
     keus, vaikka laissa toisin säädetään, saattaa asia Verwal-           mäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston
     tungsgerichtshofin käsiteltäväksi.                                   28.9.1999 antamasta tuomiosta asiassa T-28/98, J vastaan
                                                                                Euroopan yhteisöjen komissio
(1) EYVL 1997 L 117, 15.
(2) Asia B 1625/98, päätös 24.2.1999, jossa kysymys oli vastaavasta                                (Asia C-456/99 P)
    direktiivisäännöksestä.
(3) Valitusasiat B 1637/98, B 2175/98, B. B 1768/98 ja B 1884/98,
    päätökset 11.3.1999.                                                                            (2000/C 47/27)
                                                                          J on valittanut 30.11.1999 Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
                                                                          meen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                          mioistuimen kolmannen jaoston 28.9.1999 antamasta tuo-
                                                                          miosta asiassa T-28/98, J vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                          sio. Valittajan edustajina ovat asianajajat Georges Vandersan-
Court of Appealin (England ja Wales) 4.8.1999 te-                         den ja Laure Lévi, ja prosessiosoite Luxemburgissa on Société
kemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                      de gestion fiduciaire, 24 rue Beck.
asiassa Courage Ltd vastaan Bernard Crehan (pääkanne) ja
Bernard Crehan vastaan 1) Courage Ltd 2) Inntrepreneur                    Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
   Estates (CPC) plc, 3) Courage Group Ltd (vastakanne)
                                                                          — kumoaa EY:n ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                          (Asia C-453/99)                                      asiassa T-28/98 28.9.1999 antaman tuomion;
                           (2000/C 47/26)                                 — tämän seurauksena hyväksyy valittajan ensimmäisessä oi-
                                                                               keusasteessa esittämät vaatimukset ja siten kumoaa komis-
Court of Appeal (England ja Wales) on pyytänyt 4.8.1999                        sion 6.1.1997 tekemän päätöksen vahvistaa valittajan
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-                      palvelukseenottopaikaksi Bryssel;
mioistuimeen 30.11.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
melta ennakkoratkaisua asiassa Courage Ltd vastaan Bernard                — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
 ---pagebreak--- C 47/18                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       19.2.2000
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Jäsenvaltioilla on EY 249 artiklan kolmannen kohdan ja EY
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on luonnehtinut oi-                10 artiklan (aiemmat EY:n perustamissopimuksen 189 ja 5
keudellisessa suhteessa virheellisesti määrittämiään tosiseikko-         artikla) sitovien määräysten mukaan velvollisuus toteuttaa
ja, millä on rikottu oikeussääntöjä, joita valituksenalaisessa           tarvittavat toimenpiteet direktiivien saattamiseksi osaksi kan-
asiassa ovat henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 7 artiklan        sallista oikeusjärjestystä ennen tätä varten säädettyjen määräai-
3 kohta ja kyseiset täytäntöönpanosäännökset.                            kojen päättymistä ja ilmoittamaan välittömästi näistä toimen-
                                                                         piteistä komissiolle. Määräajat ovat päättyneet ilman, että
                                                                         Helleenien tasavalta olisi ilmoittanut komissiolle niitä toimen-
                                                                         piteitä, joita se on toteuttanut kyseisten direktiivien saattami-
                                                                         seksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä.
                                                                         (1) EYVL L 265, 8.11.1995, s. 17.
                                                                         (2) EYVL L 332, 30.12.1995, s. 15.
                                                                         (3) EYVL L 351, 23.12.1997, s. 55.
Euroopan yhteisöjen komission 1.12.1999 Helleenien ta-
                savaltaa vastaan nostama kanne
                          (Asia C-457/99)                                Euroopan yhteisöjen komission 1.12.1999 Helleenien ta-
                                                                                savaltaa vastaan nostama kanne
                           (2000/C 47/28)                                                          (Asia C-458/99)
                                                                                (2000/C 47/29)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 1.12.1999 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 1.12.1999 Euroo-
vastaan. Kantajan asiamies on komission oikeudellisen yksikön
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
virkamies Maria Kontou-Durande ja prosessiosoite Luxembur-
                                                                         vastaan. Kantajan asiamies on komission oikeudellisen yksikön
gissa on c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de
                                                                         virkamies Maria Kontou-Durande ja prosessiosoite Luxembur-
la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                         gissa on c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de
                                                                         la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-           Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuin                                                                     tuin
1. toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut perusta-         — toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut perusta-
    missopimuksen ja                                                          missopimuksen ja rehujen lisäaineista annetun neuvoston
                                                                              direktiivin 70/524/ETY muuttamisesta 18 päivänä maalis-
                                                                              kuuta 1998 annetun komission direktiivin 98/19/EY (1)
    — rehujen virallisen valvonnan järjestämistä koskevista                   mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole säädetyssä määrä-
         periaatteista 25 päivänä lokakuuta 1995 annetun neu-                 ajassa antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttä-
         voston direktiivin 95/53/EY (1),                                     miä lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä;
                                                                         — velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
    — tiettyjen rehualan tuotantolaitosten ja välittäjien hyväk-              käyntikulut.
         symis- ja rekisteröintimenettelyssä sovellettavista vaati-
         muksista ja yksityiskohtaisista säännöistä sekä direktii-
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
         vien 70/524/ETY, 74/63/ETY, 79/373/ETY ja 82/471/
         ETY muuttamisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 anne-
                                                                         Jäsenvaltioilla on EY 249 artiklan kolmannen kohdan ja EY
         tun neuvoston direktiivin 95/69/EY (2) ja
                                                                         10 artiklan (aiemmat EY:n perustamissopimuksen 189 ja
                                                                         5 artikla) sitovien määräysten mukaan velvollisuus toteuttaa
    — rehujen lisäaineista annetun neuvoston direktiivin                 tarvittavat toimenpiteet direktiivien saattamiseksi osaksi kan-
         70/524/ETY muuttamisesta 15 päivänä joulukuuta                  sallista oikeusjärjestystä ennen tätä varten säädetyn määräajan
         1997 annetun komission direktiivin 97/72/EY (3)                 päättymistä ja ilmoittamaan välittömästi näistä toimenpiteistä
                                                                         komissiolle. Määräaika päättyi 31.5.1998 ilman, että Hellee-
                                                                         nien tasavalta olisi ilmoittanut komissiolle niitä toimenpiteitä,
    mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut näiden              joita se on toteuttanut kyseisen direktiivin saattamiseksi osaksi
    direktiivien noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia            kansallista oikeusjärjestystä.
    tai hallinnollisia määräyksiä;
                                                                         (1) EYVL L 96, 28.3.1998, s. 39.
2. velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
    käyntikulut.


title: Asia T-345/14: Kanne 19.5.2014 – Quanzhou Wouxun Electronics v. SMHV – Locura Digital (WOUXUN)

text:
               21.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/30

         Kanne 19.5.2014 – Quanzhou Wouxun Electronics v. SMHV – Locura Digital (WOUXUN)
   (Asia T-345/14)
   2014/C 235/41
   Kannekirjelmän kieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Quanzhou Wouxun Electronics Co. Ltd (Quanzhou, Kiina) (edustajat: asianajajat A. Sebastião ja J. Pimenta)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Locura Digital, SL (Granollers, Espanja)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 17.2.2014 tekemän päätöksen asiassa R 407/2013-4

               —

               velvoittamaan SMHV:n epäämään yhteisön tavaramerkin nro 10072478 WOUXUN rekisteröinnin kaikilta osin

               —

               velvoittamaan Locura Digital, SL:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Locura Digital, SL

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki WOUXUN luokkiin 9, 39 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten – yhteisön tavaramerkkihakemus nro 10 072 478

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkit WOUXUN luokkiin 9, 35 ja 38 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen osittainen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia T-43/03: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 13.3.2008 — Maison de l'Europe Avignon Méditerranée v. komissio (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Info point Europe -merkki — Komission virakamiehen kantajasta esittämät toteamukset)

text:
               26.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 107/22

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 13.3.2008 — Maison de l'Europe Avignon Méditerranée v. komissio
   (Asia T-43/03) (1)

   (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - ’Info point Europe’ -merkki - Komission virakamiehen kantajasta esittämät toteamukset)
   (2008/C 107/34)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Maison de l'Europe Avignon Méditerranée (Avignon, Ranska) (edustajat: asianajajat F. Martineau ja N. Benoît)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: J. -F. Pasquier)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Vaatimus saada korvausta vahingosta, jonka kantaja väittää kärsineensä komission virkamiehen Marseillessa 23.1.2003 esittämien toteamusten vuoksi
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Maison de l'Europe Avignon Méditerranée vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 101, 26.4.2003.


title: Asia T-472/04: Vassilios Tsarnavasin 20.11.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               5.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 57/29

         Vassilios Tsarnavasin 20.11.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-472/04)
   (2005/C 57/49)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Vassilios Tsarnavas, kotipaikka Volos (Kreikka), on nostanut 20.11.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Nicolas Lhoëst, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa komission 23.12.2003 tekemän päätöksen siltä osin kuin siinä jätettiin kirjaamasta kantajan nimi ylennyskelpoisten virkamiesten luetteloon vuoden 1999 ylennyskierroksella, niistä virkamiehistä vuoden 1998 ja 1999 ylennyskierroksella laadittuun luetteloon, jotka on arvioitu ansioituneimmiksi palkkaluokkaan A4 tehtävän ylennyksen saamisen kannalta ja samalla ylennyskierroksella palkkaluokkaan A4 ylennettyjen virkamiesten luetteloon;

               —

               kumoaa kaikki tähän päätökseen liittyvät ja/tai sitä seuranneet päätökset;

               —

               kumoaa tarvittaessa komission 5.8.2004 tekemän päätöksen, jolla hylättiin kantajan tekemä valitus;

               —

               velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi siihen, että menettely on virheellinen, että henkilöstösääntöjen 25 artiklan 2 kohtaa ja 45 artiklaa on rikottu, että yhdenvertaisen kohtelun ja hyvän hallinnon periaatteita on loukattu ja lopuksi, että on tapahtunut ilmeinen arviointivirhe.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (viides jaosto), 30 päivänä tammikuuta 1997, asiassa C-178/95 (Rechtbank van Koophandel te Antwerpenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Wiljo NV vastaan Belgian valtio (Sisävesiliikenteen rakenteelliset parannukset - Erityinen maksu, jota ei peritä "erikoisalusten" osalta - Komission päätös, jolla hylätään vapautushakemus - Päätös, jota ei ole riitautettu perustamissopimuksen 173 artiklan nojalla - Päätöksen pätevyyden riitauttaminen kansallisessa tuomioistuimessa)

text:
22.3.97                fl                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 94/ 1
                                                                I
                                                          (Tiedonantoja)
                                                 TUOMIOISTUIN
                                                         TUOMIOISTUIN
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                             asetuksen (ETY) N:o 1101 /89 8 artiklan 3 kohdan
                         ( viides jaosto ),                         c alakohdassa tarkoitettu erikoisalus, sitoo kansallista tuo
                                                                    mioistuinta, kun se, jolle päätös on osoitettu, ei ole määrä
                 30 päivänä tammikuuta 1997,                        tyssä ajassa nostanut kannetta tätä päätöstä vastaan EY:n
asiassa C-l 78/95 (Rechtbank van Koophandel te Antwer              perustamissopimuksen 173 artiklan neljännen kohdan no
penin esittämä ennakkoratkaisupyyntö ), Wiljo NV vastaan            jalla.
                        Belgian valtio ( 5 )
                                                                    (>) EYVL N:o C 189 , 22.7.1995 .
(Sisävesiliikenteen rakenteelliset parannukset — Erityinen
maksu, jota ei peritä "erikoisalusten " osalta — Komission
päätös, jolla hylätään vapautushakemus — Päätös, jota ei
ole riitautettu perustamissopimuksen 173 artiklan nojalla
— Päätöksen pätevyyden riitauttaminen kansallisessa tuo
                         mioistuimessa)
                                                                           YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                           ( 97/C 94/01 )
                                                                                (viides jaosto ),
                 (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                                     30 päivänä tammikuuta 1997,
                                                                    asiassa C-221/95        (Tribunal du travail de Tournain
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan           esittämä ennakkoratkaisupyyntö ), Institut national d'as
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)              surances sociales pour travailleurs indépendants ( INASTI)
                                                                               vastaan Claude Hervein j a Hervillier SA (')
Asiassa C-178/95, jonka Rechtbank van Koophandel te                  (Siirtotyöläisten sosiaaliturva — Sovellettavan lainsäädän
Antwerpen ( Belgia ) on saattanut EY:n perustamissopimuk           nön määrääminen — Palkatun työn ja itsenäisen ammatin
sen 177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsitel                              harjoittamisen käsitteet)
täväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi
                                                                                ( 97/C 94/02
reillä olevassa asiassa Wiljo NV vastaan Belgian valtio
ennakkoratkaisun sisävesiliikenteen rakenteellisista paran
nuksista 27 päivänä huhtikuuta 1989 annetun neuvoston                                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
asetuksen ( ETY ) N:o 1101/89 ( EYVL N:o L               116 ,
28.4.198 9, s. 25 ) tulkinnasta sekä kyseisen asetuksen 8 ar           (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
tiklan 1 kohdan a alakohdassa käyttöön otetusta, romu                   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
tusrahastoon maksettavasta erityisestä maksusta tehdyn
vapautushakemuksen hylkäämisestä 6.5.1993 tehdyn ko                Asiassa C-221 /95 , jonka Tribunal du travail de Tournai
mission päätöksen pätevyydestä, yhteisöjen tuomioistuin              ( Belgia ) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 ar
( viides jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheen          tiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saa
johtajan tehtäviä hoitava C. Gulmann ( esittelevä tuomari )         dakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole
sekä tuomarit D. A. O. Edward, J.-R Puissochet, R Jann ja           vassa asiassa Institut national d'assurances sociales pour
M. Wathelet, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja : johtava       travailleurs indépendants ( INASTI ) vastaan Claude Her
hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on 30.1.1997                 vein ja Hervillier SA ennakkoratkaisun sosiaaliturvajärjes
antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :                 telmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkat
                                                                    tuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja
Aluksen omistajalle osoitettu komission päätös, jonka mu           heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 an
kaan kyseinen alus ei ole sisävesiliikenteen rakenteellisista        netun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 1408/71 , sellaisena
parannuksista 27 päivänä huhtikuuta annetun neuvoston                kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2 päivänä


title: Asia T-453/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2016 – Trinity Haircare v. EUIPO – Advance Magazine Publishers (VOGUE) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-kuviomerkki VOGUE — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuuden puuttuminen — Erottamiskyky — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohta luettuna yhdessä 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan kanssa — Vilpillinen mieli — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               24.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 392/39

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2016 – Trinity Haircare v. EUIPO – Advance Magazine Publishers (VOGUE)
   (Asia T-453/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-kuviomerkki VOGUE - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuuden puuttuminen - Erottamiskyky - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohta luettuna yhdessä 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan kanssa - Vilpillinen mieli - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2016/C 392/50)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Trinity Haircare AG (Herisau, Sveitsi) (edustajat: asianajajat J. Kroher ja K. Bach)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: J. Lewis ja J. Crespo Carrillo)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Advance Magazine Publishers Inc. (New York, New York, Yhdysvallat) (edustaja: D. Ivison, barrister)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 27.5.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2426/2014-4), joka koskee Advance Magazine Publishers Inc:n ja Trinity Haircare AG:n välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Trinity Haircare AG vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ja Advance Magazine Publishers Inc:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 320, 28.9.2015.


title: Asia C-137/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 5.5.2011 (Conseil d'État'n (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Euroopan yhteisöt v. Région de Bruxelles-Capitale (EY 207 artiklan 2 kohta ja EY 282 artikla — Euroopan yhteisöjen edustaminen kansallisissa tuomioistuimissa — Komissiolle annettu toimivalta — Edustamista koskevan vallan delegoiminen muille yhteisöjen toimielimille — Edellytykset)

text:
               25.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 186/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 5.5.2011 (Conseil d'État'n (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Euroopan yhteisöt v. Région de Bruxelles-Capitale
   (Asia C-137/10) (1)

   (EY 207 artiklan 2 kohta ja EY 282 artikla - Euroopan yhteisöjen edustaminen kansallisissa tuomioistuimissa - Komissiolle annettu toimivalta - Edustamista koskevan vallan delegoiminen muille yhteisöjen toimielimille - Edellytykset)
   2011/C 186/10
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d'État

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Euroopan yhteisöt

      Vastapuoli: Région de Bruxelles-Capitale

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Conseil d’État — EY 282 artiklan ja EY 207 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan tulkinta — Komission valtuutusta, jolla se delegoi toiselle toimielimelle oikeuden edustaa yhteisöä oikeudessa, koskevat edellytykset — Valtuutuksen pätevyys, kun luonnollista henkilöä, jolla on oikeus edustaa delegoinnin saanutta toimielintä, ei ole nimetty erikseen — Asiaa käsittelevän kansallisen tuomioistuimen toimivalta lausua asiasta — Epäilyt varapääsihteerin, joka vastaa pääsihteeristön toiminnasta, pätevyydestä edustaa neuvostoa oikeudessa — Toimielinten organisaation autonomian periaatteen kunnioittaminen

      Tuomiolauselma

   Valtuutus, jolla Euroopan komissio delegoi toiselle yhteisön toimielimelle EY 282 artiklaan perustuvan valtansa edustaa Euroopan yhteisöjä kansallisessa tuomioistuimessa tätä toimielintä koskevassa asiassa, on annettu pätevästi riippumatta siitä, onko valtuutuksessa nimetty erikseen luonnollinen henkilö, jolla on oikeus edustaa valtuutuksen saanutta toimielintä. Tällaisissa tapauksissa sekä kyseinen toimielin että luonnollinen henkilö, mikäli tällainen oli nimetty, saattoivat antaa asianajajalle valtuutuksen edustaa Euroopan yhteisöjä.

      (1)  EUVL C 148, 5.6.2010.


title: Asia C-672/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'État (Ranska) on esittänyt 29.12.2011 — Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), jolle Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulturen (VINIFLHOR) oikeudet ovat siirtyneet v. Société anonyme d'intérêt collectif agricole Unanimes

text:
               24.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'État (Ranska) on esittänyt 29.12.2011 — Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), jolle Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulturen (VINIFLHOR) oikeudet ovat siirtyneet v. Société anonyme d'intérêt collectif agricole Unanimes
   (Asia C-672/11)
   2012/C 89/11
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d'État

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), jolle Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulturen (VINIFLHOR) oikeudet ovat siirtyneet

      Vastapuoli: Société anonyme d'intérêt collectif agricole Unanimes

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Miten Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston tukiosaston rahoitusjärjestelmään kuuluviin toimenpiteisiin kohdistuvista jäsenvaltioiden suorittamista tarkastuksista 21.12.1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4045/89 (1) 2 artiklan 4 kohdan mukainen mahdollisuus jatkaa tarkastusjaksoa ”– — ajan, joka edeltää tai seuraa kahdentoista kuukauden aikaa”, joka asetuksessa määritellään, voidaan panna täytäntöön jäsenvaltiossa, kun otetaan huomioon yhtäältä yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevat vaatimukset ja toisaalta oikeusvarmuuden periaate ja se, että on välttämätöntä, että tarkastusviranomaisille ei anneta määrittelemätöntä valtaa?

               2)

               Erityisesti:

                           —

                           Pitääkö tarkastuksen kohteena olevan ajanjakson joka tapauksessa ja sen uhalla, että tarkastus on muuten sääntöjenvastainen, mihin tarkastuksen kohteena ollut taho voisi vedota tämän tarkastuksen tulosten seurauksia koskevaa päätöstä vastaan, päättyä sellaista tarkastuskautta edeltävän kahdentoista kuukauden ajanjakson aikana, jonka aikana tarkastukset on toteutettu?

                           —

                           Mikäli edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, miten asetuksessa nimenomaisesti ilmaistu mahdollisuus jatkaa tarkastusta koskevaa ajanjaksoa ”ajan, joka — – seuraa kahdentoista kuukauden aikaa”, on ymmärrettävä?

                           —

                           Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko tarkastuksen kohteena olevan ajanjakson kuitenkin sen uhalla, että tarkastus on muuten sääntöjenvastainen, mihin tarkastuksen kohteena ollut taho voisi vedota tämän tarkastuksen tulosten seurauksia koskevaa päätöstä vastaan, sisällyttävä kahdentoista kuukauden ajanjakso, joka päättyy sen tarkastuskauden aikana, joka edeltää sitä tarkastuskautta, jona tarkastus on toimitettu, vai voiko tarkastus koskea ainoastaan ajanjaksoa, joka päättyy ennen edeltävän tarkastuskauden alkua?

      (1)  Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston tukiosaston rahoitusjärjestelmään kuuluviin toimenpiteisiin kohdistuvista jäsenvaltioiden suorittamista tarkastuksista ja direktiivin 77/435/ETY kumoamisesta 21.12.1989 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 4045/89 (EYVL L 388, s. 18).


title: Asia T-18/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2016 – Philip Morris v. komissio (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämistä koskevan direktiivin valmisteluvaiheessa laaditut dokumentit — Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen — Tuomioistuinkäsittelyn suojaa koskeva poikkeus — Päätöksentekomenettelyn suojaa koskeva poikkeus — Puolustautumisoikeudet — Ylivoimainen yleinen etu)

text:
               24.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 392/32

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2016 – Philip Morris v. komissio
   (Asia T-18/15) (1)

   ((Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämistä koskevan direktiivin valmisteluvaiheessa laaditut dokumentit - Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen - Tuomioistuinkäsittelyn suojaa koskeva poikkeus - Päätöksentekomenettelyn suojaa koskeva poikkeus - Puolustautumisoikeudet - Ylivoimainen yleinen etu))
   (2016/C 392/39)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Philip Morris Ltd (Richmond, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat K. Nordlander ja M. Abenhaïm)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Baquero Cruz ja F. Clotuche Duvieusart)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, jossa vaaditaan kumoamaan 6.11.2014 annettu komission päätös Ares(2014) 3694540, jolla evätään oikeus tutustua tiettyihin asiakirjoihin, jotka liittyvät tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä sekä direktiivin 2001/37/EY kumoamisesta 3.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/40/EU (EUVL 2014, L 127, s. 1) antamiseen.

      Tuomiolauselma

               1)

               6.11.2014 annettu komission päätös Ares(2014) 3694540, jolla evätään oikeus tutustua tiettyihin asiakirjoihin, jotka liittyvät tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä sekä direktiivin 2001/37/EY kumoamisesta 3.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/40/EU antamiseen, kumotaan siltä osin kuin siinä evätään oikeus tutustua asiakirjan nro 6 kolmannen kohdan kolmeen ensimmäiseen virkkeeseen.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 107, 30.3.2015.


title: Asia F-59/06: Kanne  8.5.2006  — Kerstens v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               15.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/34

         Kanne 8.5.2006 — Kerstens v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia F-59/06)
   (2006/C 165/69)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Petrus J. F. Kerstens (Overijse, Belgia) (edustaja: asianajaja C. Mourato)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               nimittävän viranomaisen 11.7.2005 tekemä päätös, jolla hyväksyttiin kantajan urakehitystä koskeva kertomus vuodelle 2004, on kumottava

               —

               nimittävän viranomaisen 6.2.2006 tekemä päätös, jolla hylättiin kantajan valitus N:o R/769/05, on kumottava

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja, joka on komission virkamies, riitauttaa vuoden 2004 kantajan urakehitystä koskevaan kertomukseen sisältyvät ansiopisteet ja arvioinnit. Hän vetoaa arviointimenettelyn sääntöjen ja henkilöstösääntöjen 43 artiklan yleisten täytäntöönpanosääntöjen rikkomiseen, ilmeiseen arviointivirheeseen ja henkilöstösääntöjen 43 artiklan rikkomiseen. Kantaja varaa oikeuden kehittää kolmannen kanneperusteen, joka koskee harkintavallan väärinkäyttöä.


title: Asia C-156/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Augstākā tiesa (Latvia) on esittänyt 1.4.2015 – SIA ”Private Equity Insurance Group” v. AS ”Swedbank”

text:
               15.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 198/24

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Augstākā tiesa (Latvia) on esittänyt 1.4.2015 – SIA ”Private Equity Insurance Group” v. AS ”Swedbank”
   (Asia C-156/15)
   (2015/C 198/32)
   Oikeudenkäyntikieli: latvia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Augstākā tiesa

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: SIA ”Private Equity Insurance Group”

      Vastapuoli: AS ”Swedbank”

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko rahoitusvakuuden täytäntöönpanoa koskevia direktiivin 2002/47/EY (1) 4 artiklan säännöksiä tulkittava siten, kun otetaan huomioon saman direktiivin johdanto-osan ensimmäinen ja neljäs perustelukappale, että niitä voidaan soveltaa yksinomaan tileihin, joita käytetään arvopaperiselvityksiin niitä koskevissa selvittämisjärjestelmissä, vai siten, että niitä voidaan soveltaa myös mihin tahansa pankissa avattuun tiliin, mukaan lukien käyttötili, jota ei käytetä arvopaperiliiketoimien selvittämiseen?

               2)

               Onko direktiivin 2002/47/EY 8 ja 3 artiklan säännöksiä tulkittava siten, kun huomioon otetaan saman direktiivin johdanto-osan kolmas ja viides perustelukappale, että direktiivin tarkoituksena on taata luottolaitoksille niiden asiakkaiden maksukyvyttömyyteen liittyvissä tapauksissa erityisen suotuisa etusijakohtelu suhteessa kyseisten asiakkaiden muihin velkojiin – kuten palkkavaateita esittävät työntekijät ja verovaateita esittävä valtio – ja sellaisiin vakuusvelkojiin, joiden saataville on annettu rekisteriin kirjattu julkisesti luotettava vakuus?

               3)

               Onko direktiivin 2002/47/EY 1 artiklan 2 kohdan e alakohta ymmärrettävä säännökseksi, jolla toteutetaan vähimmäistason yhdenmukaistaminen, vai säännökseksi, jolla toteutetaan kattava yhdenmukaistaminen, eli onko sitä toisin sanoen tulkittava siten, että sen mukaan jäsenvaltiot voivat saattaa kyseisen säännöksen koskemaan oikeussubjekteja, jotka on nimenomaisesti suljettu direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle?

               4)

               Onko direktiivin 2002/47/EY 1 artiklan 2 kohdan e alakohta välittömästi sovellettava säännös?

               5)

               Jos direktiivin 2002/47/EY tarkoitus ja soveltamisala ovat sellaisen kansallisen lain, jonka antaminen perusteltiin muodollisesti direktiivin täytäntöönpanovelvollisuudella, tarkoitusta ja soveltamisalaa suppeammat, voidaanko kyseisen direktiivin tulkinnan perusteella todeta pätemättömäksi pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallisen oikeuden mukaista panttioikeuteen perustuvaa rahoitusvakuutta koskeva sopimusehto?

      (1)  Rahoitusvakuusjärjestelyistä 6.6.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/47/EY (EYVL L 168, s. 43).


title: Asia C-564/12: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 25.9.2013 (Tribunal d'instance d'Orléansin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — BNP Paribas Personal Finance SA ja Facet SA v. Guillaume Delmatti

text:
               21.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 377/9

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 25.9.2013 (Tribunal d'instance d'Orléansin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — BNP Paribas Personal Finance SA ja Facet SA v. Guillaume Delmatti
   (Asia C-564/12) (1)

   2013/C 377/21
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 38, 9.2.2013.


title: Asia C-106/05: Bundesfinanzhofin 25.11.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa L. u. P. GmbH vastaan Finanzamt Bochum-Mitte

text:
               14.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 115/11

         Bundesfinanzhofin 25.11.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa L. u. P. GmbH vastaan Finanzamt Bochum-Mitte
   (Asia C-106/05)
   (2005/C 115/21)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Bundesfinanzhof on pyytänyt 25.11.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 3.3.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa L. u. P. GmbH vastaan Finanzamt Bochum-Mitte seuraavaan kysymykseen:
   Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1) 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan b alakohdan ja 2 alakohdan mukaan sallittua, että yleislääkärien määräämien lääketieteellisten laboratorioanalyysien vapauttamiselle arvonlisäverosta on asetettu niissä mainittuja ehtoja myös silloin, kun lääkärien antama hoito on joka tapauksessa verotonta?

      (1)  EYVL L 145, s. 1.


title: Asia T-62/08: Kanne 6.2.2008 — ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/40

         Kanne 6.2.2008 — ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia T-62/08)
   (2008/C 92/79)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA (Terni, Italia) (asiamiehet: asianajajat T. Salonico, G. Pellegrino, G. Pellegrino, G. Barone)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Riidanalainen päätös on julistettava lainvastaiseksi ja kumottava kokonaisuudessaan, koska siinä katsotaan, että riidanalainen toimenpide on valtiontuki, vaikka se päinvastoin on laillinen jatke niille vahingonkorvauksille, joita Italian valtion maksoi Ternille (ja sen seuraajille) korvatakseen sen sähkölaitosten pakkolunastuksen vuosina 1962–63

               —

               Vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut

               —

               Toissijaisesti riidanalainen päätös on kumottava niiltä osin kuin sillä

                           a)

                           katsotaan, että Italian on perusteettomasti ja EY 88 artiklan 3 kohdan vastaisesti pannut täytäntöön valtiontuen ThyssenKruppille, Cementirille ja Nuova Terni Industrie Chimichelle

                           b)

                           katsotaan, että tietyt määrät on takaisinperittävä ThyssenKruppilta, Cementirilta ja Nuova Terni Industrie Chimicheltä ja näin ollen

                           c)

                           määrätään Italia viivyttelemättä perimään takaisin nämä määrät korkoineen

               —

               tai edelliseen nähden toissijaisesti, riidanalainen päätös on kumottava niiltä osin kuin siinä määrätään Italia viivytyksettä perimään takaisin tuki korkoineen, koska tällainen perintä on luottamuksensuojan yleisen periaatteen vastaista.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Tässä asiassa riitautettu päätös on sama kuin asiassa T-53/08, Italia vastaan komissio.
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin tuossa asiassa. Kantaja vetoaa EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan rikkomiseen, koska Terniä edeltäneiden yhtiöiden korvaustariffin voimassaolon jatkamista oli tulkittu väärin, ja väittää toissijaisesti vielä seuraavaa:

               —

               EY:n perustamissopimuksen 88 artiklaa on rikottu jätettäessä huomioon ottamatta, että riidanalaista toimenpidettä ei todellisuudessa vielä ole pantu täytäntöön ja että näin ollen ennakkoilmoittamista koskevaa velvollisuutta ei ole rikottu ja ettei palautettavia määriä siis ole

               —

               Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annetun asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklaa on rikottu ja riidanalaisessa päätöksessä oleva takaisinperintämääräys on lainvastainen, sillä se on luottamuksensuojan periaatteen vastainen.


title: Asia C-334/07 P: Valitus, jonka Euroopan yhteisöjen komissio on tehnyt 18.7.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides laajennettu jaosto) asiassa T-357/02, Freistaat Sachsen v. Euroopan yhteisöjen komissio, 3.5.2007 antamasta tuomiosta

text:
               22.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/6

         Valitus, jonka Euroopan yhteisöjen komissio on tehnyt 18.7.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides laajennettu jaosto) asiassa T-357/02, Freistaat Sachsen v. Euroopan yhteisöjen komissio, 3.5.2007 antamasta tuomiosta
   (Asia C-334/07 P)
   (2007/C 223/07)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: Kilian Gross)

      Muu osapuoli: Freistaat Sachsen
   Kantajan vaatimukset

               —

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-357/02, Freistaat Sachsen v. Euroopan yhteisöjen komissio, 3.5.2007 antama riitautettu tuomio on kumottava kokonaisuudessaan

               —

               asiassa on annettava lopullinen tuomio ja kanne on hylättävä perusteettomana

               —

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen menettelyn kantaja on velvoitettava korvaamaan sekä valituksesta aiheutuvat oikeudenkäyntikulut että asiassa T-357/02 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komission mukaan riitautetulla tuomiolla rikotaan (EY) 88 artiklan 2 ja 3 kohtaa, (EY) 249 artiklan 2 kohtaa, (EY) 254 artiklan 2 kohtaa, asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1) 3 artiklaa ja sitä seuraavia artikloja sekä pieniä ja keskisuuria yrityksiä koskevan ryhmäpoikkeusasetuksen 10 artiklan 1 kohtaa, koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti ottamatta huomioon, että riitautetun päätöksen (2003/226/EY) (2) laillisuutta on arvioitava vain pieniä ja keskisuuria yrityksiä koskevan ryhmäpoikkeusasetuksen (asetus (EY) N:o 70/2001) (3) säännösten mukaan.
   Pieniä ja keskisuuria yrityksiä koskeva ryhmäpoikkeusasetus tuli voimaan ennen riitautetun päätöksen tekemistä ja se soveltui vastaavasti välittömästi. Se muodosti näin ollen ainoan pätevän oikeudellisen perustan. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kielsi komission mukaan virheellisesti pieniä ja keskisuuria yrityksiä koskevan ryhmäpoikkeusasetuksen soveltuvuuden, koska se oletti virheellisesti, että pieniä ja keskisuuria yrityksiä koskevan ryhmäpoikkeusasetuksen soveltaminen vaikuttaisi riitautetun päätöksen osalta takautuvasti.
   Komissio esittää toissijaisesti, että riitautetulla tuomiolla rikotaan myös asetuksen (EY) N:o 659/1999 2 artiklan 2 kohtaa ja 4 artiklan 5 kohtaa, koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin erehtyi täydellisen ilmoituksen arvioinnin ja ilmoitukselle asetettujen vaatimusten osalta.

      (1)  EYVL L 83, s. 1.

      (2)  EYVL L 91, s. 13.

      (3)  EYVL L 10, s. 33.


title: Asia C-484/03: High Court of Justice (England & Wales) Chancery Divicion 27.10.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Bond House Systems Ltd vastaan Commissioners of Customs and Excise

text:
C 35/4                   FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                           7.2.2004
Arbitragehofin 29.10.2003 tekemällään päätöksellä esittä-                        (a)   Oliko valittaja näissä olosuhteissa verovelvollinen
mä ennakkoratkaisupyyntö asiassa H. Clerens vastaan                                    tässä ominaisuudessaan kuudennen direktiivin 2 ar-
                Waalse Regering en Ministerraad                                        tiklan 1 kohdan mukaisesti, kun se näillä 26 liiketoi-
                                                                                mella hankki keskussuorittimet Yhdistyneessä ku-
                                                                                ningaskunnassa olevilta myyjiltä ja myi ne Yhdisty-
                          (Asia C-480/03)
                                                                                neen kuningaskunnan ulkopuolella oleville ostajille?
                           (2004/C 35/05)                                        (b) Harjoittiko valittaja näissä olosuhteissa kuudennen
                                                                                direktiivin 4 artiklan mukaista taloudellista toimin-
                                                                                taa, kun se näillä 26 liiketoimella hankki keskussuo-
                                                                                rittimet Yhdistyneessä kuningaskunnassa olevilta
Arbitragehof, on pyytänyt 29.10.2003 tekemällään päätöksel-                            myyjiltä ja myi ne edelleen Yhdistyneen kuningas-
lä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 18.11.2003,                            kunnan ulkopuolella oleville ostajille?
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-
sa H. Clerens vastaan Waalse Regering en Ministerraad,
                                                                                (c)   Olivatko näissä olosuhteissa keskussuoritinhankin-
seuraaviin kysymyksiin:
                                                                                nat, jotka valittaja teki Yhdistyneessä kuningaskun-
                                                                                nassa olevilta myyjiltä 26:lla eri liiketoimella, kuu-
1.    Onko luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä                              dennen direktiivin 5 artiklan 1 kohdan mukaisia
      huhtikuuta 1979 annettua neuvoston direktiiviä 79/409/                           tavaran luovutuksia valittajalle?
      ETY (1) tulkittava siten, että siinä ei sallita jäsenvaltioiden
      ottaa käyttöön lainsäädäntöä, jota sovelletaan myös
                                                                                (d) Olivatko näissä olosuhteissa keskussuorittimien
      tämän direktiivin liitteessä I tarkoitettuihin vankeudessa
                                                                                myynnit, jotka valittaja teki Yhdistyneen kuningas-
      syntyneihin ja kasvatettuihin lintuihin?
                                                                                kunnan ulkopuolella oleville ostajille 26:lla eri liike-
                                                                                toimella, kuudennen direktiivin 5 artiklan 1 kohdan
2.    Onko tätä samaa direktiiviä tulkittava siten, että siinä                         mukaisia valittajan tekemiä tavaran luovutuksia?
      sallitaan jäsenvaltioiden ottaa käyttöön lainsäädäntöä
      vankeudessa syntyneiden ja kasvatettujen lintujen suojele-
      miseksi vain sikäli kuin tämä lainsäädäntö koskee ainoas-           2.     Seuraako edellä esitetyn kysymyksen numero 1 a–d
      taan näiden lintujen kauppaa, vai voidaanko tätä lainsää-                  alakohtiin annettavista vastauksista, että asiassa on jollain
      däntöä soveltaa kaikkiin toimiin, jotka voivat liittyä                     tavalla rikottu yhteisön oikeuden yleisiä periaatteita (eri-
      lintujen kauppaan?                                                         tyisesti suhteellisuusperiaatetta ja oikeusvarmuuden pe-
                                                                                riaatetta)?
(1) Neuvoston direktiivi 79/409/ETY, annettu 2 päivänä huhtikuuta
    1979, luonnonvaraisten lintujen suojelusta. EYVL, erityispainos
    1979, 15/nide 2, s. 161.
                                                                          Euroopan yhteisöjen komission 1.12.2003 Irlantia vastaan
                                                                                nostama kanne
High Court of Justice (England & Wales) Chancery Divi-                                              (Asia C-507/03)
cion 27.10.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennak-
koratkaisupyyntö asiassa Bond House Systems Ltd vas-
                                                                                (2004/C 35/07)
         taan Commissioners of Customs and Excise
                          (Asia C-484/03)
                                                                          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 1.12.2003 Euroo-
                           (2004/C 35/06)                                 pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.
                                                                          Kantajan asiamies on K. Wiedner, avustajanaan barrister
                                                                          J.E. Flynn, QC, prosessiosoite Luxemburgissa.
High Court of Justice (England & Wales) Chancery Divicion,
on pyytänyt 27.10.2003 tekemällään päätöksellä, joka on                   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 19.11.2003, Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Bond                 1.     toteaa, että päättäessään antaa palvelujen tarjoamisen
House Systems Ltd vastaan Commissioners of Customs and                           An Postin tehtäväksi ilman minkäänlaista etukäteistä
Excise, seuraaviin kysymyksiin:                                                  julkistamista Irlanti ei ole noudattanut perustamissopi-
                                                                                muksen mukaisia velvoitteitaan, ja
1.    Kun otetaan huomioon yhteisön oikeuden yleiset periaat-
      teet (erityisesti suhteellisuusperiaate ja oikeusvarmuuden          2.     velvoittaa Irlannin korvaamaan komission oikeudenkäyn-
      periaate) sekä EY 28 artikla:                                              tikulut.


title: Asia T-454/16: Kanne 5.8.2016 – Arrigoni v. EUIPO – Arrigoni Formaggi (Arrigoni Valtaleggio)

text:
               3.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 364/27

      Kanne 5.8.2016 – Arrigoni v. EUIPO – Arrigoni Formaggi (Arrigoni Valtaleggio)
      (Asia T-454/16)
      (2016/C 364/30)
      Kannekirjelmän kieli: italia

         Asianosaiset ja muut osapuolet

         Kantaja: Arrigoni SpA (Rooma, Italia) (edustaja: asianajaja P. Di Gravio)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Muu osapuoli valituslautakunnassa: Arrigoni Formaggi SpA (Bergamo, Italia)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

         Riidanalainen tavaramerkki: Kuviomerkin, joka sisältää sanaosat ”Arrigoni Valtaleggio”, Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti – Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti nro 1 028 737

         EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 19.5.2016 asiassa R 2922/2014-1 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  hyväksyy kanteen ja siis kumoaa riidanalaisen päätöksen ja/tai toteaa sen mitättömäksi jäljempänä esitettävillä perusteilla ja palauttaa tarvittaessa asian EUIPO:hon tai toteaa 17.4.2013 tehdyn ensimmäisen päätöksen nro C 406 A päteväksi ja lopulliseksi

                  —

                  joka tapauksessa toteaa Arrigoni Battista SpA:n hakemuksen nro 1 028 737 kokonaisuudessaan pätemättömäksi seuraavien lainrikkomusten perusteella.

         Kanneperusteet

                  —

                  Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 2 kohdan a alakohdan rikkominen

                  —

                  Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen

                  —

                  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 rikkominen

                  —

                  Euroopan perusoikeuskirjan rikkominen

                  —

                  II-77 §:n (Omaisuudensuoja) rikkominen

                  —

                  Perustuslain 76 ja 87 §:n rikkominen

                  —

                  12.12.2002 annetun lain nro 273 rikkominen

                  —

                  On rikottu Italian teollisoikeuksia koskevaa lakia, 10.2.2005 annettua asetusta (Decreto legislativo) nro 30 ja myöhemmin tehtyjä muutoksia: 7 § , 12 §:n B, C ja G kohta, 13 §:n 1 momentti, 16 §:n 1 kohta, 20 § ja 22 §:n 1 ja 2 momentti

                  —

                  Tämän seurauksena ratkaisun antaminen muista kyseeseen tulevista seikoista, myös oikeudenkäyntikuluista, sanotun rajoittamatta mitään olemassa olevia oikeuksia.


title: Asia C-296/99: Commissione Tributaria di primo grado di Trenton - sezione nro 6 - 10.6.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Pavarini Components SpA già S.C.D. Srl vastaan Direzione delle Entrate per la Provincia di Trento

text:
C 333/12               FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      20.11.1999
Tricot), yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: pre-         6.8.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Pava-
sidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat          rini Components SpA già S.C.D. Srl vastaan Direzione delle
P. J. G. Kapteyn, J.-P. Puissochet, G. Hirsch ja P. Jann sekä         Entrate per la Provincia di Trento ennakkoratkaisua seuraavaan
tuomarit J. C. Moitinho de Almeida, C. Gulmann, J. L. Murray          kysymykseen:
(esittelevä tuomari), D. A. O. Edward, H. Ragnemalm, L. Sevón,
M. Wathelet ja R. Schintgen, julkisasiamies: F. G. Jacobs,            Onko 30.9.1992 annetun asetuksen nro 324 säännös, jonka
kirjaaja: R. Grass, on antanut 8.7.1999 määräyksen, jonka             mukaan 0,75 prosentin suuruinen vuotuinen yhtenäinen vero
määräysosa on seuraava:                                               kannetaan rajoitetusti yhdestä ainoasta nettovarallisuuden osa-
                                                                      tekijästä, joka muodostuu yksinomaan vuosittaisesta taseesta
1. Valitus hylätään.                                                  ilmenevästä pääomasta, josta on jo kannettu yhden prosentin
2. Édouard Dubois et Fils SA velvoitetaan korvaamaan oikeuden-       suuruinen pääoman hankintavero, yhteensopiva yhteisön oi-
     käyntikulut.                                                     keuden ja erityisesti 17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun
                                                                      direktiivin 69/335/ETY (1) kanssa?
(1) EYVL C 166, 30.5.1998.
                                                                      (1) EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25.
Commissione Tributaria di primo grado di Trenton –
sezione nro 6 – 10.6.1999 tekemällään päätöksellä
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Petrolvilla & Bor-             Areacova S.A:n ja 27 muun asianosaisen 10.8.1999 tekemä
tolotti SpA vastaan Direzione delle Entrate per la Provin-            valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                          cia di Trento                               tuomioistuimen kolmannen jaoston asiassa T-194/95,
                                                                      Areacova S.A. ja 31 muuta vastaan Euroopan unionin
                         (Asia C-279/99)                                         neuvosto, 8.7.1999 antamasta tuomiosta
                        (1999/C 333/24)                                                        (Asia C-300/99 P)
Commissione Tributaria di primo grado di Trento – sezione                                       (1999/C 333/26)
nro 6 – on pyytänyt 10.6.1999 tekemällään päätöksellä, joka
on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon             Areacova S.A:n ja 27 muuta asianosaista ovat valittaneet
26.7.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Pet-          10.8.1999 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan
rolvilla & Bortolotti SpA vastaan Direzione delle Entrate per la      yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolman-
Provincia di Trento ennakkoratkaisua seuraavaan kysymyk-              nen jaoston asiassa T-194/95, Areacova S.A. ja 31 muuta
seen:                                                                 vastaan Euroopan unionin neuvosto, 8.7.1999 antamasta
                                                                      tuomiosta. Valittajien edustajina ovat asianajajat Antonio
Onko 30.9.1992 annetun asetuksen nro 324 säännös, jonka               Creus Carreras, Barcelona, Eva Contreras Ynzenga, Madrid ja
mukaan 0,75 prosentin suuruinen vuotuinen yhtenäinen vero             Albert Agustinoy Guilayn, Madrid, prosessiosoite Cuatrecasas
kannetaan rajoitetusti yhdestä ainoasta nettovarallisuuden osa-       Abogados, 78 avenue d’Auderghem, B-1040 Bryssel.
tekijästä, joka muodostuu yksinomaan vuosittaisesta taseesta
ilmenevästä pääomasta, josta on jo kannettu yhden prosentin           Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin
suuruinen pääoman hankintavero, yhteensopiva yhteisön oi-
keuden ja erityisesti 17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun              1. kumoaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
direktiivin 69/335/ETY (1) kanssa?                                         men asiassa T-194/95 antaman määräyksen kaikkien tai
                                                                           joidenkin esitettyjen puutteiden vuoksi sekä saattaa voi-
(1) EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25.                                          maan kaikki määräyksen kumoamisesta johtuvat oikeus-
                                                                           vaikutukset joko tutkimalla uudelleen valittajien vaatimuk-
                                                                           set tai palauttamalla asian ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                           mioistuimeen,
                                                                      2. velvoittaa vastapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut
                                                                           ja vastaavasti, jos se pitää valituksen yhteydessä esitettyjä
Commissione Tributaria di primo grado di Trenton –                         väitteitä perusteltuina, velvoittaa ensimmäisen oikeusas-
sezione nro 6 – 10.6.1999 tekemällään päätöksellä                          teen tuomioistuimessa vastaajana olleen osapuolen korvaa-
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Pavarini Compo-                     maan kyseistä oikeudenkäyntiä koskevat kulut.
nents SpA già S.C.D. Srl vastaan Direzione delle Entrate
                  per la Provincia di Trento
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääsialliset perustelut
                         (Asia C-296/99)
                                                                      — Yhteisön oikeuden rikkominen EY:n perustamissopimuk-
                        (1999/C 333/25)                                    sen 230 artiklan (aiempi 173 artikla) virheellisen soveltami-
                                                                           sen ja tulkinnan vuoksi, koska määräyksessä riidanalaista
Commissione Tributaria di primo grado di Trento – sezione                  asetusta pidetään yleisesti sovellettavana säädöksenä ja
nro 6 – on pyytänyt 10.6.1999 tekemällään päätöksellä, joka                sivuutetaan se seikka, että asetusta voidaan soveltaa ainoas-
on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon                  taan täysin yksilöityyn taloudellisten toimijoiden ryhmään.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 15 päivänä huhtikuuta 1997, asiassa T-390/94, Aloys Schröder, Jan ja Karl-Julius Thamann vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Sopimussuhteen ulkopuolinen yhteisön vastuu - Klassisen sikaruton torjunta Saksan liittotasavallassa)

text:
14.6.97               1 FI 1                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 181 / 11
2 ) Kantajat velvoitetaan yhteisvastuullisesti korvaamaan                   YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
       vastaajan oikeudenkäyntikulut.                                                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                16 päivänä huhtikuuta 1997,
3 ) Väliintulijat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluis                    asiassa T-541/93 , James Connaughton ym. vastaan
       taan .
                                                                                Euroopan unionin neuvosto ( ! )
                                                                      (Kumoamiskanne — Maito — Lisämaksu — Viitemäärä
( ] ) EYVL N:o C 101 , 22.4.1995 .
                                                                      — Tuottajat, jotka ovat antaneet sitoumukset maidon kau
                                                                      pan pitämisestä luopumisesta ja lypsykarjatuotannon
                                                                      muuttamisesta lihakarjatuotannoksi — Vahingonkorvaus
                                                                      — Asetus (ETY) N:o 2187/93 — Oikeusvaikutukset —
                                                                                Tutkittavaksi ottaminen)
                                                                                ( 97/C 181 /22 )
        YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                                 (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                   15 päivänä huhtikuuta 1997,
asiassa T-390/94, Aloys Schröder, Jan ja Karl-Julius                  Asiassa T-541/93 , James Connaughton, Thomas Fitzsi
       Thamann vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (')               mons ja Patrick Griffin, ensiksi mainitun kotipaikka Kil
                                                                      beggan, toisen Askeaton ja kolmannen Clonmel ( Irlanti ),
 (Sopimussuhteen ulkopuolinen yhteisön vastuu — Klassi               edustajinaan James O'Reilly, SC, Irlannin asianajajayhtei
          sen sikaruton torjunta Saksan liittotasavallassa)           sö, ja barrister Philippa Watson, Irlannin asianajajayhteisö,
                                                                      solicitor Oliver Ryan-Purcellin valtuuttamina, prosessiosoi
                           ( 97/C 181 /21 )                           te Luxemburgissa Fyfe Business Centre, 29 rue Jean-Pierre
                                                                      Brasseur, vastaan Euroopan unionin neuvosto ( asiamiehinä
                                                                      Arthur Brautigam ja Michael Bishop ), jota tukevat Euroo
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                      pan yhteisöjen komissio ( asiamiehinä Gerard Rozet ja Xa
                                                                      vier Lewis ) ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdisty
                                                                      nyt kuningaskunta ( asiamiehenä aluksi John D. Colahan
                                                                      ja myöhemmin S. T. Braviner), jossa kantajat vaativat
 Asiassa T-390/94, Aloys Schröder, Jan ja Karl-Julius Tha            ETY:n perustamissopimuksen 173 artiklan nojalla, että yh
 mann, kotipaikka Neuenkirchen ( Saksa ), edustajinaan                teisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa
 asianajajat Wilhelm Clages, Gerd Rentzmann ja Rudolf                 tietyille maidon ja maitotuotteiden tuottajille, jotka eivät
 Brenken, Quakenbrück, prosessiosoite Luxemburgissa                   ole voineet tilapäisesti harjoittaa toimintaansa, tarjottavas
 asianajotoimisto Michel Molitor, Pierre Feltgen ja Andre             ta hyvityksestä 22 päivänä heinäkuuta 1993 annetun ase
 Harpes, 14 A rue des Bains, vastaan Euroopan yhteisöjen              tuksen ( ETY ) N:o 2187/93 ( EYVL N:o L 196, 5.8.1993 ,
 komissio ( asiamiehinään Claudia Schmidt ja Georg M.                  s. 6 ) ja erityisesti sen 8 ja 14 artiklan, Euroopan yhteisöjen
 Berrich ), jossa kantajat vaativat EY:n perustamissopimuk           ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( laajennettu ensim
 sen 178 artiklan ja 215 artiklan toisen kohdan nojalla nos           mäinen jaosto ), toimien kokoonpanossa; presidentti A.
 tamallaan vahingonkorvauskanteella, että komissio velvoi             Saggio sekä tuomarit C. W. Bellamy, A. Kalogeropoulos,
 tetaan korvaamaan vahingot, joita kantajille on aiheutunut           V. Tiili ja R. M. Moura Ramos, kirjaaja : H. Jung, on anta
 klassisen sikaruton torjumista Saksan liittotasavallassa              nut 16.4.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraa
 koskevista komission päätöksistä, yhteisöjen ensimmäisen              va :
 oikeusasteen tuomioistuin ( viides jaosto ), toimien kokoon
 panossa : jaoston puheenjohtaja R. García-Valdecasas sekä
 tuomarit J. Azizi ja M. Jaeger, kirjaaja: hallintovirkamies
 A. Mair, on 15.4.1997 antanut tuomion, jonka tuomiolau               1 ) Kanne jätetään tutkimatta.
 selma on seuraava :
                                                                       2 ) Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan,
                                                                             ja ne velvoitetaan korvaamaan neuvoston oikeuden
  1 ) Kanne hylätään.                                                        käyntikulut.
  2 ) Kantajat velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku               3 ) Yhdistynyt kuningaskunta ja komissio vastaavat omis
        lut.
                                                                             ta oikeudenkäyntikuluistaan.
  (M EYVL N:o C 392, 31.12.1994 .                                      H EYVL N:o C 319 , 26.11.1993 .


title: Asia F-113/15: Virkamiestuomioistuimen tuomio (yhden tuomarin kokoonpano) 20.7.2016 – Adriaen ym. v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Henkilöstösääntöjen 45 artikla — Vuoden 2014 ylennyskierros — Henkilöstösääntöjen 45 artiklan yleiset täytäntöönpanosäännökset — Pääjohtajien ja osastopäälliköiden laatimat luettelot ylennettäväksi ehdotetuista virkamiehistä — Kantajien nimien jättäminen pois — Mahdollisuus riitauttaa ylennettäviksi ehdotetuista virkamiehistä laaditut luettelot pariteettikomiteassa — Ylennyskelpoisten virkamiesten ansioiden vertailu — Sekakomitean antamat lausunnot — Perusteluvelvollisuus)

text:
               3.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 364/35

      Virkamiestuomioistuimen tuomio (yhden tuomarin kokoonpano) 20.7.2016 – Adriaen ym. v. komissio
      (Asia F-113/15) (1)

      ((Henkilöstö - Virkamiehet - Henkilöstösääntöjen 45 artikla - Vuoden 2014 ylennyskierros - Henkilöstösääntöjen 45 artiklan yleiset täytäntöönpanosäännökset - Pääjohtajien ja osastopäälliköiden laatimat luettelot ylennettäväksi ehdotetuista virkamiehistä - Kantajien nimien jättäminen pois - Mahdollisuus riitauttaa ylennettäviksi ehdotetuista virkamiehistä laaditut luettelot pariteettikomiteassa - Ylennyskelpoisten virkamiesten ansioiden vertailu - Sekakomitean antamat lausunnot - Perusteluvelvollisuus))
      (2016/C 364/41)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Charlotte Adriaen (Bryssel, Belgia) ym. (edustaja: asianajaja R. Rata)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser, G. Berscheid ja A.-A. Gilly)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Vaatimus kumota nimittävän viranomaisen päätökset, joilla kantajat jätettiin kirjaamatta ylennettyjen virkamiesten luetteloon vuoden 2014 ylennyskierroksella.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Charlotte Adriaen ja 12 muuta kantajaa, joiden nimet luetellaan liitteessä, vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja heidät velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 320, 28.9.2015, s. 55.


title: Asia C-569/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 5.11.2015 – X v. Staatssecretaris van Financiën

text:
               1.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 5.11.2015 – X v. Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-569/15)
   (2016/C 038/37)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: X

      Vastapuoli: Staatssecretaris van Financiën

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (1) II osaston säännöksiä tulkittava siten, että Alankomaissa asuvan työntekijän, joka työskentelee tavallisesti Alankomaissa ja joka pitää kolme kuukautta palkatonta lomaa, katsotaan mainittuna ajanjaksona työskentelevän yhä (myös) Alankomaissa palkattuna työntekijänä, jos (i) työsopimus pysyy voimassa mainitun ajanjakson ajan ja (ii) mainittu ajanjakso luokitellaan Alankomaiden työttömyysturvalaissa ajanjaksoksi, jolla tehdään palkattua työtä?

               2)

                           a.

                           Mitä lainsäädäntöä on asetuksen (ETY) N:o 1408/71 perusteella sovellettava, jos asianomainen työntekijä työskentelee palkattoman loman aikana palkattuna työntekijänä toisessa jäsenvaltiossa?

               2)

                           b.

                           Onko tässä yhteydessä merkitystä sillä, että asianosainen on työskennellyt palkattuna työntekijänä kyseisessä toisessa jäsenvaltiossa seuraavana vuonna kaksi kertaa ja kunakin sitä seuraavana kolmena vuonna kerran noin 1–2 viikon pituisen ajanjakson ilman, että kyseessä oli palkaton loma?

      (1)  Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1408/71 (EYVL L 149, s. 2).


title: Yhdistetyt asiat T-81/03, T-82/03 ja T-103/03: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 14.12.2006 — Mast-Jägermeister v. SMHV — Licorera Zacapaneca (VENADO kehyksessä) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkkien VENADO kehyksessä, VENADO ja VENADO ESPECIAL rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat yhteisön kuviomerkit, joissa on ympyrän sisällä edestäpäin kuvattu saksanhirven pää — Suhteelliset hylkäysperusteet — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/30

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 14.12.2006 — Mast-Jägermeister v. SMHV — Licorera Zacapaneca (VENADO kehyksessä)
   (Yhdistetyt asiat T-81/03, T-82/03 ja T-103/03) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkkien VENADO kehyksessä, VENADO ja VENADO ESPECIAL rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat yhteisön kuviomerkit, joissa on ympyrän sisällä edestäpäin kuvattu saksanhirven pää - Suhteelliset hylkäysperusteet - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   (2006/C 331/67)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Mast-Jägermeister AG (Wolfenbüttel, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Drzymalla)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: J. García Murillo)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Licorera Zacapaneca SA (Santa Cruz, Guatemala) (edustajat: asianajajat L. Corno Caparrós ja B. Uriarte Valiente)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kolme kannetta, jotka on nostettu SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 19.12.2002 (asia R 412/2002-1 ja asia R 382/2002-1) ja 14.1.2003 (asia R 407/2002-1) tekemistä päätöksistä, jotka liittyvät Licorera Zacapaneca SA:n ja Mast Jägermeister AG:n välisiin väitemenettelyihin
   Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 19.12.2002 (asia R 412/2002-1 ja asia R 382/2002-1) ja 14.1.2003 (asia R 407/2002-1) tekemät päätökset kumotaan.

               2)

               Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) velvoitetaan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Väliintulija vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 112, 10.5.2003.