title: Asia T-320/07: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.11.2011 — Jones ym. v. komissio (EHTY:n perustamissopimus — Yhdistyneen kuningaskunnan sähköntuotantoteollisuudelle tarkoitetun hiilen toimittaminen — Sellaisen kantelun hylkääminen, jossa väitetään sovelletun syrjiviä ostohintoja — Komission toimivalta soveltaa asetuksen (EY) N:o 1/2003 nojalla HT 4 artiklan b alakohtaa EYTH:n perustamissopimuksen voimassaolon päätyttyä — Yhteisön edun arvioiminen — Velvollisuudet kantelun tutkinnassa — Ilmeinen arviointivirhe)

text:
               14.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/10

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.11.2011 — Jones ym. v. komissio
   (Asia T-320/07) (1)

   (EHTY:n perustamissopimus - Yhdistyneen kuningaskunnan sähköntuotantoteollisuudelle tarkoitetun hiilen toimittaminen - Sellaisen kantelun hylkääminen, jossa väitetään sovelletun syrjiviä ostohintoja - Komission toimivalta soveltaa asetuksen (EY) N:o 1/2003 nojalla HT 4 artiklan b alakohtaa EYTH:n perustamissopimuksen voimassaolon päätyttyä - Yhteisön edun arvioiminen - Velvollisuudet kantelun tutkinnassa - Ilmeinen arviointivirhe)
   2012/C 13/18
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Daphne Jones (Neath, Yhdistynyt kuningaskunta), Glen Jones (Neath) ja Fforch-Y-Garon Coal Co. Ltd (Neath) (edustajat: solicitor D. Jeffreys ja solicitor S. Llewellyn Jones)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Di Bucci ja J. Samnadda)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: aluksi E. Jenkinson, sitten C. Gibbs ja V. Jackson ja lopuksi S. Hathaway, avustajanaan J. Flynn, QC), E.ON UK plc (Coventry, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: solicitor P. Lomas) ja International Power plc (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: D. Anderson, QC, barrister M. Chamberlain, solicitor S. Lister ja solicitor D. Harrison)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota [EY] 81 ja [EY] 82 artiklan mukaisten komission menettelyjen kulusta 7.4.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 773/2004 (EUVL L 123, s. 18) 7 artiklan soveltamisesta 18.6.2007 tehty komission päätös SG-Greffe (2007) D/203626, jolla hylättiin kantajien kantelu, joka koski EHTY:n perustamissopimuksen rikkomista (asia COMP/37.037-SWSMA)

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Glen Jonesin ja Daphne Jonesin sekä Fforch-Y-Garon Coal Co. Ltd:n oikeudenkäyntikulut

               3)

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, E.ON UK plc ja International Power plc vastaavat kukin omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 247, 20.10.2007.


title: Asia C-491/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 22.12.2008 (Landesgericht für Strafsachen Wienin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rikosoikeudenkäynti Vladimir Turanskya vastaan (Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehty yleissopimus — 54 artikla — Ne bis in idem -periaate — Soveltamisala — Lainvoimaisen tuomion käsite — Ratkaisu, jolla poliisiviranomainen määrää syytemenettelyn keskeytyneeksi — Ratkaisu, joka kansallisen oikeuden mukaan ei johda syyteoikeuden raukeamiseen ja jolla ei ole ne bis in idem -vaikutusta)

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/19

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 22.12.2008 (Landesgericht für Strafsachen Wienin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rikosoikeudenkäynti Vladimir Turanskya vastaan
   (Asia C-491/07) (1)

   (Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehty yleissopimus - 54 artikla - Ne bis in idem -periaate - Soveltamisala - Lainvoimaisen tuomion käsite - Ratkaisu, jolla poliisiviranomainen määrää syytemenettelyn keskeytyneeksi - Ratkaisu, joka kansallisen oikeuden mukaan ei johda syyteoikeuden raukeamiseen ja jolla ei ole ne bis in idem -vaikutusta)
   (2009/C 44/32)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Landesgericht für Strafsachen Wien
   Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa
   Vladimir Turansky
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Landesgericht für Strafsachen Wien — Tarkastusten asteittaisesta lakkauttamisesta yhteisillä rajoilla 14.6.1985 Benelux-talousliiton valtioiden, Saksan liittotasavallan ja Ranskan tasavallan hallitusten välillä tehdyn Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen (EYVL 2000, L 239, s. 19) 54 artiklan tulkinta — Ne bis in idem -periaatteen tulkinta — Soveltamisala — Ratkaisu, jolla poliisiviranomainen päättää lainvoimaisesti rikostutkinnan
   Tuomiolauselma
   Tarkastusten asteittaisesta lakkauttamisesta yhteisillä rajoilla 14.6.1985 Benelux-talousliiton valtioiden, Saksan liittotasavallan ja Ranskan tasavallan hallitusten välillä tehdyn Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen, joka allekirjoitettiin 19.6.1990 Schengenissä (Luxemburg), 54 artiklaan sisältyvää ne bis in idem -periaatetta ei sovelleta ratkaisuun, jolla sopimusvaltion viranomainen on käsiteltäväkseen saamansa asian aineellisesti tutkittuaan määrännyt syytemenettelyn keskeytyneeksi vaiheessa, jossa rikoksesta epäiltyä henkilöä ei vielä ole asetettu syytteeseen, kun tällainen keskeyttämisestä annettu ratkaisu ei kyseisen valtion kansallisen oikeuden mukaan johda syyteoikeuden lainvoimaiseen raukeamiseen ja kun se ei siten ole esteenä samaa tekoa koskevalle uudelle syytemenettelylle kyseisessä valtiossa.

      (1)  EUVL C 22, 26.1.2008.


title: Asia T-152/07: Kanne 7.5.2007 — Lange Uhren v. SMHV (kelloa esittävä kuviomerkki)

text:
               7.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/35

         Kanne 7.5.2007 — Lange Uhren v. SMHV (kelloa esittävä kuviomerkki)
   (Asia T-152/07)
   (2007/C 155/63)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Lange Uhren GmbH (Glashütte, Saksa) (edustaja: asianajaja M. Schaeffer)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   Kantajan vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston ensimmäisen valituslautakunnan 15.2.2007 asiassa R 1176/2005-1 tekemä päätös on kumottava

               —

               on todettava, että asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan säännökset eivät estä haetun yhteisön tavaramerkin nro 2 542 694 julkaisemista luokkaan 14 kuuluville tavaroille (luksuskellot ja ajanmittauslaitteet; luksuskellojen numerotaulut)

               —

               toissijaisesti on todettava, että haettu yhteisön tavaramerkki nro 2 542 694 on vakiintunut käytössä ja tullut erottamiskykyiseksi haettujen luokan 14 tavaroiden osalta asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointivirasto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kelloa esittävä kuviomerkki luokan 14 tavaroille (hakemus nro 2 542 694).

      Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.
   Kanneperusteet:

               —

               asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska haetulta tavaramerkiltä ei puutu vaadittua erottamiskykyä

               —

               asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 3 kohdan rikkominen, koska on oikeudellisesti virheellisellä tavalla todettu, että haettu tavaramerkki ei ole vakiintunut käytössä.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Asia T-117/08: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 16.12.2008 — Italia v. ETSK ja komissio (Oikeudenkäyntimenettelyyn liittyvä seikka — Oikeudenkäyntiväite — Kanteen osittainen tutkimatta jättäminen — Komission ei voida katsoa olevan vastuussa toimista)

text:
               7.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/27

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 16.12.2008 — Italia v. ETSK ja komissio
   (Asia T-117/08) (1)

   (Oikeudenkäyntimenettelyyn liittyvä seikka - Oikeudenkäyntiväite - Kanteen osittainen tutkimatta jättäminen - Komission ei voida katsoa olevan vastuussa toimista)
   (2009/C 55/50)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamies: I. Bruni, avustajanaan Avvocato dello Stato P. Gentili)

      Vastaajat: Euroopan talous- ja sosiaalikomitea (ETSK) (asiamies: M. Bermejo Garde, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro) ja Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: J. Currall)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Espanjan kuningaskunta (asiamies: Abogado del Estado F. Díez Moreno)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Avointa virkaa koskevan ilmoituksen nro 73/07, joka koski ETSK:n pääsihteerin virkaa (palkkaluokka A*16) ja joka julkaistiin 28.12.2007Euroopan unionin virallisessa lehdessä (EUVL C 316 A, s. 1) sekä tämän ilmoituksen oikaisun, joka julkaistiin 30.1.2008Euroopan unionin virallisessa lehdessä (EUVL C 25 A, s. 21), kumoaminen
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta siltä osin kuin se koskee komissiota.

               2)

               Italian tasavalta vastaa sille tästä kanteesta, siltä osin kuin se koskee komissiota, aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista ja lisäksi se velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 116, 9.5.2008.


title: Asia C-145/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Gerechtshof Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 14.3.2016 – Aramex Nederland BV v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane

text:
               6.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 200/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Gerechtshof Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 14.3.2016 – Aramex Nederland BV v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane
   (Asia C-145/16)
   (2016/C 200/12)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Gerechtshof Amsterdam

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Aramex Nederland BV

      Vastapuoli: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön 2.4.2012 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 301/2012 (1) pätevä?

      (1)  EUVL L 99, s. 19.


title: Euroopan yhteisöjen komission 16.10.1998 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-374/98)

text:
5.12.98                  FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 378/11
      5.6.1996 (3) ja 8.1.1997 (4) antamissaan tiedonan-              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      noissa. Näin tehdessään komissio on antanut rikkomi-
      sen vakavuudelle kertoimen 4/20 ja kestolle kertoimen
      2,5/3. Lisäksi komissio on käyttänyt kerrointa 21,1,
      joka on Ranskan osalta laskettu (8.1.1997 annetussa             Ð Direktiivin 79/409/ETY 4 artiklan 1 ja 2 kohdan rik-
      komission tiedonannossa tarkoitettu) kerroin ºnº.                    kominen: Ranskan velvollisuutena on toteuttaa erityi-
                                                                           siä suojelutoimia ºBasses CorbieÁresº -alueen osalta ja
                                                                           sen on erityisesti luokiteltava tämä alue ºlintudirektii-
(1 ) Kok. 1988, s. 2243.                                                   vinº 4 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaiseksi erityissuoje-
(2 ) EYVL L 103, 25.8.1979, s. 1.                                          lualueeksi. Kyseisellä alueella asuu useita lintudirek-
(3 ) EYVL C 242, 21.8.1996, s. 6.                                          tiivin liitteessä I mainittuja lajeja, joista tietyt ovat
(4 ) EYVL C 63, 28.2.1997, s. 2.                                           vaarassa kuolla sukupuuttoon tai joita pidetään harvi-
                                                                           naisina tai jotka vaativat erityistä huomiota niiden eri-
                                                                           tyislaatuisen elinympäristön vuoksi. Kyseinen alue on
                                                                           merkittävä myös petolintujen muuttoreittien kannalta.
                                                                           Lisäksi Ranskan viranomaisilla oli perusteltu syy antaa
                                                                           biotooppiasetus sen seikan johdosta, että toinen depar-
                                                                           tementin kahdesta viimeisestä Bonelli-kotkaparista
                                                                           (Hieraaetus fasciatus) pesii alueella, mutta mihinkään
Euroopan yhteisöjen komission 16.10.1998 Ranskan tasa-                     erityisiin suojelutoimiin ei ole ryhdytty eikä sellaisia
                   valtaa vastaan nostama kanne                            ole suunniteltu ºlintudirektiivinº liitteessä I mainittu-
                                                                           jen muiden sellaisten lajien osalta, jotka asuvat ºBasses
                          (Asia C-374/98)
                                                                           CorbieÁresº -alueella, eikä muuttavien lajienkaan osalta
                           (98/C 378/20)                                   eikä varsinkaan alueella käyvien petolintujen osalta.
                                                                      Ð Direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 2, 3 ja 4 kohdan rik-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.10.1998                        kominen: direktiivin 79/409/ETY 4 artiklan 4 kohdan
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan                       ensimmäisessä virkkeessä säädettyjä erityissuojelu-
tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudelli-                  alueita koskevia velvoitteita on noudatettava myös sil-
sen yksikön virkamies Paolo Stancanelli ja oikeudellisessa                 loin, kun tällaista aluetta ei vielä ole direktiivin 4 artik-
yksikössä toimiva kansallinen virkamies Olivier Couvert-                   lan 1 ja 2 artiklan vastaisesti perustettu (asiassa
CasteÂra ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o oikeudelli-                C-355/90 annettu yhteisöjen tuomioistuimen tuo-
sen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre                      mio (3)). Koska siitä päivästä lähtien, johon mennessä
Wagner, Kirchberg.                                                         direktiivi 92/43/ETY oli pantava täytäntöön, eli päivä-
                                                                           määrästä 10.6.1994 lähtien, direktiivin 6 artiklan 2, 3
                                                                           ja 4 kohdan mukaisilla velvoitteilla korvattiin ºlintudi-
                                                                           rektiivinº 4 artiklan 4 kohdan ensimmäisen virkkeen
Kantaja vaatii, että tuomioistuin                                          mukaiset velvoitteet, komissio katsoo, että elinympä-
                                                                           ristödirektiivin mukaisia velvoitteita oli noudatettava
                                                                           10.6.1994 lähtien ºBasses CorbieÁresº -alueen osalta,
                                                                           vaikka sitä ei vielä ollutkaan luokiteltu ºlintudirektii-
Ð toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut                        vinº 4 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaiseksi erityissuoje-
      perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska                  lualueeksi. Komissio katsoo, että kalkkikivilouhoston
      se toisaalta ei ole luokitellut ºBasses CorbieÁresº Ð                avaamista ja käyttöä koskevan suunnitelman toteutta-
      aluetta tiettyjen neuvoston direktiivin 79/409/ETY (1)               minen kyseisellä alueella on selvä esimerkki siitä, että
      liitteessä I mainittujen lintulajien sekä tiettyjen sellais-         Ranskan viranomaiset eivät ole toteuttaneet asianmu-
      ten muuttavien lajien, joita ei mainita liitteessä I, eri-           kaisia toimenpiteitä kyseisellä alueella asuvia lajeja
      tyissuojelualueeksi ja koska se myöskin on rikkonut                  koskevien häiriöiden estämiseksi. Se seikka, että teolli-
      direktiivin 4 artiklan 1 ja 2 kohdan säännöksiä jättäes-             suuslaitoksia koskevien suunnitelmien hyväksymistoi-
      sään toteuttamatta erityisiä suojelutoimia kyseisten                 menpiteillä yritetään jälkikäteen myöhässä osoittaa,
      lajien elinympäristön osalta ja koska se toisaalta on                että direktiivin 92/43/ETY mukaisia velvoitteita olisi
      neuvoston direktiivin 92/43/ETY (2) 6 artiklan 2, 3 ja               noudatettu, ei poista sitä tosiseikkaa, että kyseisen
      4 kohdan vastaisesti jättänyt toteuttamatta ºBasses                  direktiivin säännöksiä on rikottu.
      CorbieÁresº -alueella asianmukaisia toimenpiteitä kysei-
      sellä alueella asuvia lajeja koskevien häiriöiden estämi-
      seksi ja sen estämiseksi, että niiden elinympäristö hei-        (1) Luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huntikuuta
      kentyisi tavalla, jolla olisi merkittävä vaikutus kyseisen          1979 annettu neuvoston direktiivi 79/409/ETY (EYVL L 103,
      direktiivin kannalta, Tautavelin ja Vingraun kuntien                25.8.1979, s. 1).
      alueella avattavien ja toimivien kalkkikivilouhosten            (2) Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston
      johdosta, ja                                                        suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annettu neuvoston
                                                                          direktiivi 92/43/ETY (EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7).
                                                                      (3) Kok. 1993, s. I-4221.
Ð velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan tässä
      oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-376/09: Kanne 22.9.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Maltan tasavalta

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/51

         Kanne 22.9.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Maltan tasavalta
   (Asia C-376/09)
   2009/C 267/85
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A. Alcover San Pedro ja E. Depasquale)

      Vastaaja: Maltan tasavalta

      Vaatimukset

               —

               Yhteisöjen tuomioistuimen on todettava, että Maltan tasavalta ei ole noudattanut otsonikerrosta heikentävistä aineista 29.6.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2037/2000 (1) 4 artiklan 4 kohdan v alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole poistanut käytöstä ei-kriittisessä käytössä laivojen sammutusjärjestelmissä ja sammuttimissa olevia haloneja ja koska se ei ole ottanut näitä haloneja talteen

               —

               Maltan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Asetuksen 4 artiklan 4 kohdan v alakohdan ja 16 artiklan säännöksistä, luettuna yhdessä liittymisasiakirjan 2 artiklan säännösten kanssa, seuraa, että Maltan tasavallan oli poistettava käytöstä haloneja sisältävät sammutusjärjestelmät ja sammuttimet, liitteessä VII lueteltuja kriittisiä käyttötarkoituksia lukuun ottamatta, 1.5.2004 mennessä ja otettava nämä halonit asianmukaista tekniikkaa käyttäen talteen.
   Koska ei ole mitään tietoa siitä, että Maltan tasavalta olisi luopunut halonien ei-kriittisestä käytöstä kaikilla sen virallisen huomautukseen antamaan vastaukseen liittämässä asiakirjassa luetelluilla laivoilla käytettävissä sammutusjärjestelmissä ja sammuttimissa ja ottanut nämä halonit talteen, komissio päättelee, että Maltan tasavalta ei ole noudattanut asetuksen 4 artiklan 4 kohdan v alakohdan ja 16 artiklan mukaisia velvollisuuksiaan.

      (1)  EYVL L 244, s. 1


title: Asia C-260/09 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 10.2.2011 — Activision Blizzard Germany GmbH (aiemmin CD-Contact Data GmbH) v. Euroopan komissio (Muutoksenhaku — EY 81 artikla ja ETA-sopimuksen 53 artikla — Nintendo-videopelikonsolien ja niihin sopivien pelikasettien markkinat — Rinnakkaisviennin rajoittaminen näillä markkinoilla — Valmistajan ja yksinmyyjän välinen sopimus — Jakelusopimus, jossa sallitaan passiivinen myynti — Yhteisen tahdon osoittaminen, kun ei ole olemassa välittömiä asiakirjatodisteita tämän myynnin rajoittamisesta — Vertikaalisen sopimuksen olemassaolon osoittamisen näyttökynnys)

text:
               2.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 103/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 10.2.2011 — Activision Blizzard Germany GmbH (aiemmin CD-Contact Data GmbH) v. Euroopan komissio
   (Asia C-260/09 P) (1)

   (Muutoksenhaku - EY 81 artikla ja ETA-sopimuksen 53 artikla - Nintendo-videopelikonsolien ja niihin sopivien pelikasettien markkinat - Rinnakkaisviennin rajoittaminen näillä markkinoilla - Valmistajan ja yksinmyyjän välinen sopimus - Jakelusopimus, jossa sallitaan passiivinen myynti - Yhteisen tahdon osoittaminen, kun ei ole olemassa välittömiä asiakirjatodisteita tämän myynnin rajoittamisesta - Vertikaalisen sopimuksen olemassaolon osoittamisen näyttökynnys)
   2011/C 103/05
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Activision Blizzard Germany GmbH (aiemmin CD-Contact Data GmbH) (edustajat: advocaat J. K. de Pree ja advocaat E.N.M. Raedts)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: S. Noë ja F. Ronkes Agerbeek)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-18/03, CD-Contact Data GmbH v. Euroopan yhteisöjen komissio, 30.4.2009 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin alensi valittajalle asetettua sakkoa ja hylkäsi muilta osin kanteen, jolla vaadittiin EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asiat COMP/35.587 PO Videopelit, COMP/35.706 PO Nintendon jakelu ja COMP/36.321 Omega — Nintendo) 30.10.2002 tehdyn komission sen päätöksen 2003/675/EY kumoamista, joka koskee Nintendon pelikonsolien ja niihin sopivien videopelikasettien markkinoilla tehtyjä sopimusten kokonaisuutta ja yhdenmukaistettuja menettelytapoja, joiden tarkoituksena on rajoittaa näiden pelikonsolien ja videopelikasettien rinnakkaisvientiä

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Activision Blizzard Germany GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 220, 12.9.2009.


title: Asia C-376/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 19.7.2012 (Cour d'appel de Bruxellesin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Pie Optiek v. Bureau Gevers ja European Registry for Internet Domains (Internet — Aluetunnus.eu — Asetus (EY) N:o 874/2004 — Verkkotunnukset — Vaiheittainen rekisteröinti — 12 artiklan 2 kohta — ”Aikaisempien oikeuksien käyttöluvan haltijoiden” käsite — Henkilö, jonka tavaramerkin haltija on valtuuttanut, omissa nimissään mutta kyseisen haltijan lukuun, rekisteröimään mainitun tavaramerkin kanssa saman tai samankaltaisen verkkotunnuksen — Lupaa ei ole annettu merkin käyttöön tavaramerkkinä muilla tavoilla)

text:
               29.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 295/15

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 19.7.2012 (Cour d'appel de Bruxellesin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Pie Optiek v. Bureau Gevers ja European Registry for Internet Domains
   (Asia C-376/11) (1)

   (Internet - Aluetunnus.eu - Asetus (EY) N:o 874/2004 - Verkkotunnukset - Vaiheittainen rekisteröinti - 12 artiklan 2 kohta - ”Aikaisempien oikeuksien käyttöluvan haltijoiden” käsite - Henkilö, jonka tavaramerkin haltija on valtuuttanut, omissa nimissään mutta kyseisen haltijan lukuun, rekisteröimään mainitun tavaramerkin kanssa saman tai samankaltaisen verkkotunnuksen - Lupaa ei ole annettu merkin käyttöön tavaramerkkinä muilla tavoilla)
   2012/C 295/24
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour d'appel de Bruxelles

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Pie Optiek

      Vastaajat: Bureau Gevers ja European Registry for Internet Domains

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Cour d'appel de Bruxelles —.eu-aluetunnuksen perustamista ja käyttöä koskevista yleisistä toimintasäännöistä ja rekisteröintiä koskevista periaatteista 28.4.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 874/2004 (EUVL L 162, s. 40) 12 artiklan 2 kohdan ja 21 artiklan 1 kohdan a alakohdan tulkinta — Aluetunnuksen ”.eu” perustamisesta 22.4.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 733/2002 (EYVL L 113, s. 1) 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan tulkinta — Rekisteröinti keinottelu- ja väärinkäyttötarkoituksessa — Aiempien oikeuksien tai käyttölupien haltijoiden käsite — Henkilö, jolle tavaramerkin haltija on antanut luvan rekisteröidä omissa nimissään mutta käyttöoikeuden haltijan lukuun verkkotunnuksen, joka on sama tai samankaltainen kuin tavaramerkki, tilanteessa, jossa merkkiä käytetään vain tavaramerkkinä — Ilman ”oikeuksia tai oikeutettua etua” rekisteröity nimi

      Tuomiolauselma

   Tilanteessa, jossa kyseinen aiempi oikeus on tavaramerkkioikeus,.eu-aluetunnuksen perustamista ja käyttöä koskevista yleisistä toimintasäännöistä ja rekisteröintiä koskevista periaatteista 28.4.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 874/2004 12 artiklan 2 kohdan kolmatta alakohtaa on tulkittava niin, että termi ”aiempien oikeuksien käyttölupien haltijat” ei tarkoita henkilöä, jolle kyseisen tavaramerkin haltija on vain antanut luvan rekisteröidä omissa nimissään, mutta kyseisen tavaramerkin haltijan lukuun, verkkotunnuksen, joka on sama tai samankaltainen kuin mainittu tavaramerkki, niin, ettei kyseisellä henkilöllä kuitenkaan ole oikeutta hyödyntää mainittua tavaramerkkiä kaupallisesti sen tehtävän mukaisesti.

      (1)  EUVL C 298, 8.10.2011.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (viides jaosto) 10 päivänä maaliskuuta 2005, asiassa C-469/03 (Tribunale di Bolognan esittämä ennakkoratkaisupyyntö): rikosoikeudenkäynti Filomeno Mario Miragliaa vastaan (Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 54 artikla — Ne bis in idem -periaate — Soveltamisala — Jäsenvaltion lainkäyttöviranomaisten tekemä päätös rikosoikeudenkäynnistä luopumisesta yksinomaan siitä syystä, että vastaavanlainen oikeudenkäynti on aloitettu toisessa jäsenvaltiossa)

text:
               28.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 132/10

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (viides jaosto)
   10 päivänä maaliskuuta 2005,
   asiassa C-469/03 (Tribunale di Bolognan esittämä ennakkoratkaisupyyntö): rikosoikeudenkäynti Filomeno Mario Miragliaa vastaan (1)

   (Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 54 artikla - Ne bis in idem -periaate - Soveltamisala - Jäsenvaltion lainkäyttöviranomaisten tekemä päätös rikosoikeudenkäynnistä luopumisesta yksinomaan siitä syystä, että vastaavanlainen oikeudenkäynti on aloitettu toisessa jäsenvaltiossa)
   (2005/C 132/19)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asiassa C-469/03, jossa on kyse EU 35 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Tribunale di Bologna (Italia) on esittänyt 22 päivänä syyskuuta 2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 10 päivänä marraskuuta 2003, saadakseen ennakkoratkaisun rikosasiassa, jossa vastaajana on Filomeno Mario Miraglia, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. Silva de Lapuerta sekä tuomarit R. Schintgen (esittelevä tuomari) ja P. Kūris, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: johtava hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 10.3.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Benelux-talousliiton valtioiden, Saksan liittotasavallan ja Ranskan tasavallan hallitusten välillä tarkastusten asteittaisesta lakkauttamisesta yhteisillä rajoilla 14 päivänä kesäkuuta 1985 tehdyn Schengenin sopimuksen soveltamisesta 19 päivänä kesäkuuta 1990 Schengenissä tehdyn yleissopimuksen 54 artiklassa vahvistettua ne bis in idem periaatetta ei sovelleta jäsenvaltion lainkäyttöviranomaisten tekemään sellaiseen päätökseen, jolla asian käsittely päätetään sen jälkeen, kun yleinen syyttäjä on päättänyt olla ajamatta syytettä siitä ainoasta syystä, että samaa syytettyä vastaan on jo aloitettu rikosoikeudellinen menettely saman teon johdosta toisessa jäsenvaltiossa, ja jossa pääasiaa ei arvioida mitenkään.

      (1)  EUVL C 21, 24.1.2004.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys, 20 päivänä kesäkuuta 2005, asiassa T-138/04, Cementir — Cementerie del Tirreno SpA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kanne, jossa vaaditaan kumoamaan komission kirje, jossa vahvistetaan kantajalle määrätystä sakosta suoritettavan viivästyskoron määrä — Aikaisemman toimen vahvistavan toimen käsite — Tutkittavaksi ottaminen)

text:
               17.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 229/21

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   20 päivänä kesäkuuta 2005,
   asiassa T-138/04, Cementir — Cementerie del Tirreno SpA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Kanne, jossa vaaditaan kumoamaan komission kirje, jossa vahvistetaan kantajalle määrätystä sakosta suoritettavan viivästyskoron määrä - Aikaisemman toimen vahvistavan toimen käsite - Tutkittavaksi ottaminen)
   (2005/C 229/46)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asiassa T-138/04, Cementir — Cementerie del Tirreno SpA, kotipaikka Rooma (Italia), edustajanaan asianajajat D. Fosselard ja P. Fattori, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään R. Lyal ja V. Di Bucci), jossa kantaja vaatii kumoamaan 28.1.2004 päivätyn komission kirjeen, jossa vahvistetaan kantajalle määrätystä sakosta suoritettavan viivästyskoron määrä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Pirrung sekä tuomarit N.J. Forwood ja S. Papasavvas; kirjaaja: H. Jung, on 20.6.2005 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 118, 30.4.2004.


title: Asia T-267/07: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.6.2013 — Italia v. komissio (EMOTR — Tukiosasto — Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen — Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Komission ylenmääräinen viivästyminen sille asetuksen (ETY) N:o 595/91 5 artiklan 2 kohdan nojalla toimitettujen tiedonantojen arvioinnissa — Asetuksen (EY) N:o 1290/2005 32 artiklan 5 kohta — Perusteluvelvollisuus — Kohtuullinen aika)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/60

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.6.2013 — Italia v. komissio
   (Asia T-267/07) (1)

   (EMOTR - Tukiosasto - Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen - Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Komission ylenmääräinen viivästyminen sille asetuksen (ETY) N:o 595/91 5 artiklan 2 kohdan nojalla toimitettujen tiedonantojen arvioinnissa - Asetuksen (EY) N:o 1290/2005 32 artiklan 5 kohta - Perusteluvelvollisuus - Kohtuullinen aika)
   2013/C 225/133
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamiehet: avvocato dello Stato G. Aiello ja avvocato dello Stato S. Fiorentino)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Cattabriga ja F. Erlbacher)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta rahoitettaviin menoihin liittyvien jäsenvaltioiden maksajavirastojen tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä varainhoitovuoden 2006 osalta 27.4.2007 tehdyn komission päätöksen 2007/327/EY(EUVL L 122, s. 51) kumoamiseksi osittain.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta rahoitettaviin menoihin liittyvien jäsenvaltioiden maksajavirastojen tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä varainhoitovuoden 2006 osalta 27.4.2007 tehty komission päätös 2007/327/EY kumotaan siltä osin kuin siinä määrätään Italian tasavalta vastaamaan 50-prosenttisesti niistä taloudellisista seurauksista, jotka aiheutuvat takaisinperinnän toteuttamatta jättämisestä seuraavissa 25 sääntöjenvastaisuustapauksessa: Coprap (IT/1987/001), Tabacchi Levante (IT/1987/002), Casearia Sarda (IT/1991/001), Beca (IT/1994/009), Soc.Coop.Super (IT/1995/003/A), Vinicola Magna (IT/1995/005/A), Eurotrade (IT/1995/015/A), COASO — Italiana Tabacchi (IT/1995/016/A), Ionia (IT/1995/017/A), Beca (IT/1995/018), Addeo Fruit (IT/1995/021), Quaranta (IT/1996/003), D’Apolito (IT/1996/007), Sibillo (IT/1996/016), Agrocom (IT/1996/019), Procaccini (IT/1996/020), Addeo Fruit (IT/1996/023), Mediterrane Vini (IT/1996/001), Oleificio Centro Italia (IT/1996/029), Procaccini (IT/1997/002), Soc.Coop.Super (IT/1997/006/A), Savict (IT/1997/01), Agricola S. Giuseppe (IT/1997/012), Terra D’Oro (IT/1997/017/A) ja Toscana Tabacchi (IT/1997/018).

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Italian tasavalta vastaa neljästä viidesosasta omia oikeudenkäyntikulujaan, ja se velvoitetaan korvaamaan neljä viidesosaa Euroopan komission oikeudenkäyntikuluista.

               4)

               Komissio vastaa yhdestä viidesosasta omia oikeudenkäyntikulujaan, ja se velvoitetaan korvaamaan yksi viidesosa Italian tasavallan oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 223, 22.9.2007.


title: Asia C-565/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 27.3.2014 (Tribunal d’instance d’Orléansin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – LCL Le Crédit Lyonnais, SA v. Fesih Kalhan (Kuluttajansuoja — Kulutusluottosopimukset — Direktiivi 2008/48/EY — 8 ja 23 artikla — Luotonantajan velvollisuus tarkistaa ennen sopimuksen tekemistä luotonottajan luottokelpoisuus — Kansallinen säännös, jossa asetetaan velvollisuus hakea tietoja tietokannasta — Sopimukseen perustuvien korkojen menettäminen siinä tapauksessa, että tällainen velvollisuus on laiminlyöty — Seuraamuksen tehokkuus, oikeasuhteisuus ja varoittavuus)

text:
               19.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 27.3.2014 (Tribunal d’instance d’Orléansin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – LCL Le Crédit Lyonnais, SA v. Fesih Kalhan
   (Asia C-565/12) (1)

   ((Kuluttajansuoja - Kulutusluottosopimukset - Direktiivi 2008/48/EY - 8 ja 23 artikla - Luotonantajan velvollisuus tarkistaa ennen sopimuksen tekemistä luotonottajan luottokelpoisuus - Kansallinen säännös, jossa asetetaan velvollisuus hakea tietoja tietokannasta - Sopimukseen perustuvien korkojen menettäminen siinä tapauksessa, että tällainen velvollisuus on laiminlyöty - Seuraamuksen tehokkuus, oikeasuhteisuus ja varoittavuus))
   2014/C 151/04
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal d’instance d’Orléans

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: LCL Le Crédit Lyonnais SA

      Vastaaja: Fesih Kalhan

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö – Tribunal d’instance d’Orléans – Kulutusluottosopimuksista ja neuvoston direktiivin 87/102/ETY kumoamisesta 23.4.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/48/EY (EUVL L 133, s. 66) 23 artiklan tulkinta kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (EYVL L 95, s. 29) valossa – Luottolaitoksen velvollisuus tarkistaa luotonottajan luottokelpoisuus – Vaatimus, jonka mukaan luotonantajalle kyseisen velvollisuuden laiminlyönnistä määrättävien seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia – Sopimukseen perustuvien korkojen perimistä koskevan oikeuden menettäminen – Kysymys siitä, onko sallittua pysyttää luotonantajan oikeus periä suoraan lain nojalla laillisia, korotettuja korkoja

      Tuomiolauselma

   Kulutusluottosopimuksista ja neuvoston direktiivin 87/102/ETY kumoamisesta 23.4.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/48/EY 23 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä sellaisen kansallisen seuraamusjärjestelmän soveltamiselle, jonka mukaan siinä tapauksessa, että luotonantaja laiminlyö sopimuksen tekemistä edeltävän velvollisuutensa arvioida luotonottajan luottokelpoisuus hakemalla tietoja asianmukaisesta tietokannasta, luotonantaja menettää oikeutensa sopimukseen perustuviin korkoihin mutta voi periä suoraan lain nojalla laillisia korkoja, joita koskeva maksuvelvollisuus syntyy sellaisen tuomioistuinratkaisun antamisesta alkaen, jolla kyseinen luotonottaja velvoitetaan maksamaan jäljellä olevat määrät, ja joita lisäksi korotetaan viidellä prosenttiyksiköllä, jos luotonottaja ei ole maksanut velkaansa kahden kuukauden kuluessa kyseisen tuomioistuinratkaisun antamisesta, kun ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa, että pääasian kaltaisessa tapauksessa, jossa on kyse jäljellä olevan lainan pääoman erääntymisestä välittömästi maksettavaksi luotonottajan maksun laiminlyömisen takia, määrät, jotka luotonantaja voi tosiasiallisesti periä korkojen menettämistä koskevan seuraamuksen soveltamisen seurauksena, eivät ole huomattavasti alhaisempia kuin määrät, jotka luotonantaja voisi periä, jos se olisi noudattanut velvollisuuttaan tarkistaa luotonottajan luottokelpoisuus.

      (1)  EUVL C 38, 9.2.2013.


title: Asia F-33/12: Kanne 9.3.2012 — ZZ v. ERCEA

text:
               23.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 184/23

         Kanne 9.3.2012 — ZZ v. ERCEA
   (Asia F-33/12)
   2012/C 184/49
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: M. Velardo)

      Vastaaja: Euroopan tutkimusneuvoston toimeenpanovirasto (ERCEA)

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Kantajan ERCEA:n kanssa tekemän sopimuksen kumoaminen siltä osin kuin hänet on sijoitettu palkkaluokkaan AD10.

      Vaatimukset

               —

               ERCEA:n päätös ja päätös, jolla kantajan valitus hylättiin, on kumottava siltä osin kuin niissä sijoitetaan kantaja palkkaluokkaan AD10.

               —

               ERCEA on velvoitettava korvaamaan kantajan kärsimä aineellinen vahinko laskettuna siten, että tehtäväryhmän III AC3bis:n ja AC3ter:in palkkojen välinen erotus lasketaan kantajan ERCEA:n kanssa tekemän sopimuksen koko voimassaoloajalta, sekä korvaamaan kantajalle aiheutunut henkinen kärsimys; 6,75 prosentin viivästyskorkoineen aiheutuneista henkisestä kärsimyksestä ja aineellisesta vahingosta

               —

               Euroopan tutkimusneuvoston toimeenpanovirasto (ERCEA) on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-191/13: Kanne 5.4.2013 — Espanja v. komissio

text:
               25.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 147/29

         Kanne 5.4.2013 — Espanja v. komissio
   (Asia T-191/13)
   2013/C 147/53
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: S. Centeno Huerta)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan yleistä kilpailua koskevan ilmoituksen EPSO/AD/248/13 — Hallintovirkamiehet (AD 6)– Kiinteistöalan tehtävät ja

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa samoihin oikeudellisiin perusteisiin ja pääasiallisiin perusteluihin kuin asiassa T-148/13.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 28 päivänä kesäkuuta 2000 asiassa T–191/98 R II, Cho Yang Shipping Co. Ltd vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu – Sakon maksaminen – Pankkitakaus – Kiireellisyys – Intressiverrailu)

text:
C 273/12                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      23.9.2000
1)    Kanne hylätään.                                                  YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                                                                                MIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
2)    Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                28 päivänä kesäkuuta 2000
(1) EYVL C 188, 3.7.1999.                                              asiassa T–191/98 R II, Cho Yang Shipping Co. Ltd vastaan
                                                                                Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                       (Kilpailu – Sakon maksaminen – Pankkitakaus – Kiireelli-
                                                                                syys – Intressiverrailu)
                                                                                (2000/C 273/20)
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                   MIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                       Asiassa T-191/98 R II, Cho Yang Shipping Co. Ltd, kotipaikka
                  6 päivänä heinäkuuta 2000                            Söul (Etelä-Korea), edustajinaan asianajajat N. Bromfield ja
                                                                       C. Thomas, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto De
                                                                       Bandt, Van Hecke, Lagae ja Loesch, 11 rue Goethe, vastaan
asiassa T-139/99, Alsace International Car Services (AICS)             Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään R. Lyal), jossa
               vastaan Euroopan parlamentti (1)                        kantaja vaatii EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan
                                                                       mukaisesta menettelystä (asia IV/35.134 – Trans-Atlantic
(Palveluja koskevat julkiset hankinnat – Autonkuljettajien             Conference -sopimus) 16 päivänä syyskuuta 1998 tehdyn
tarjoamat henkilökuljetukset – Tarjouspyyntö – Kansallisen             komission päätöksen 1999/243/EY (EYVL 1999, L 95, s. 1)
oikeuden noudattaminen – Hyvän hallinnon ja lojaalin                   täytäntöönpanon lykkäämistä siltä osin kuin kantajalle on
      yhteistyön periaatteet – Tarjouksen hylkääminen)                 päätöksen 8 artiklassa määrätty 13 750 000 euron suuruinen
                                                                       sakko, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                       presidentti on 28.6.2000 antanut määräyksen, jonka määräys-
                         (2000/C 273/19)                               osa on seuraava:
                                                                       1)    Välitoimihakemus hylätään.
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      2)    Kantajalle asetetaan 15 päivän määräaika jättää kirjaamoon
                                                                             hakemus asian luottamuksellisesta käsittelystä.
Asiassa T-139/99, Alsace International Car Services (AICS),
kotipaikka Strasbourg (Ranska), edustajinaan asianajajat               3)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
C. Imbach ja A. Dissler, Strasbourg, prosessiosoite Luxembur-
gissa asianajotoimisto P. Schiltz, 4 rue Béatrix de Bourbon,
vastaan Euroopan parlamentti, (edustajinaan P. Runge Nielsen
ja O. Caisou-Rousseau), jossa kantaja vaatii yhtäältä kumoa-
maan parlamentin päätöksen olla hyväksymättä kantajan
tarjousta, jolla se vastasi tarjouspyyntöön nro 99/S 18-
8765/FR koskien parlamentin Strasbourgin istuntokausien                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
aikaisia autonkuljettajien tarjoamia henkilökuljetuksia, ja toi-                MIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
saalta korvausta niistä vahingoista, joita se väittää itselleen
aiheutuneen tämän päätöksen johdosta, yhteisöjen ensimmäi-                               28 päivänä kesäkuuta 2000
sen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoon-
panossa: presidentti R. Garcı́a-Valdecasas sekä tuomarit               asiassa T-74/00 R, Artegodan GmbH vastaan Euroopan
P. Lindh ja J. D. Cooke, kirjaaja: hallintovirkamies G. Herzig,                               yhteisöjen komissio
on 6.7.2000 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
seuraava:
                                                                       (Välitoimimenettely – Markkinoille saattamista koskevan
                                                                       luvan peruuttaminen ”amfepramoonia” sisältäviltä ihmisille
1)    Kanne hylätään                                                   tarkoitetuilta lääkkeiltä – Direktiivi 75/319/ETY – Kiireelli-
                                                                                syys – Intressivertailu)
2)    Kantaja vastaa omista sekä parlamentin oikeudenkäyntiku-
      luista.                                                                                (2000/C 273/21)
(1) EYVL C 246, 28.8.1999.                                                                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                       Asiassa T-74/00 R, Artegodan GmbH, kotipaikka Lüchow
                                                                       (Saksa), edustajinaan asianajaja U. Doepner, Düsseldorf, pro-


title: Asia C-120/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Belgia) on esittänyt 5.3.2010 — European Air Transport SA v. Collège d’Environnement de la Région de Bruxelles-Capitale ja Région de Bruxelles-Capitale

text:
               5.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 148/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Belgia) on esittänyt 5.3.2010 — European Air Transport SA v. Collège d’Environnement de la Région de Bruxelles-Capitale ja Région de Bruxelles-Capitale
   (Asia C-120/10)
   2010/C 148/20
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d’État

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: European Air Transport SA

      Vastaajat: Collège d’Environnement de la Région de Bruxelles-Capitale ja Région de Bruxelles-Capitale

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko meluun liittyvien toimintarajoitusten asettamista yhteisön lentoasemilla koskevien sääntöjen ja menettelyjen vahvistamisesta 26.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/30/EY (1) 2 artiklan e alakohdassa tarkoitettua ”toimintarajoituksen” käsitettä tulkittava siten, että se kattaa säännöt, joilla vahvistetaan maan pinnalta mitattavaa melua koskevia rajoja, joita on noudatettava lentoaseman läheisyydessä sijaitsevien alueiden yläpuolella lennettäessä ja joiden ylittyessä rajojen ylittymisestä vastuussa olevalle voidaan asettaa seuraamus, kun ilma-alusten on noudatettava lentoreittejä ja lentoonlähtö- ja laskeutumismenettelyitä, jotka muut hallinnolliset viranomaiset ovat vahvistaneet ottamatta huomioon näiden melurajojen noudattamista?

               2)

               Onko saman direktiivin 2 artiklan e alakohtaa ja 4 artiklan 4 kohtaa tulkittava siten, että kaikkien ”toimintarajoitusten” on ”perustuttava suorituskykyyn”, vai sallitaanko näissä säännöksissä, että muilla, ympäristönsuojelua koskevilla säännöksillä rajoitetaan lentoasemalle pääsyä maan pinnalta mitattavan sellaisen melutason mukaan, jota on noudatettava lennettäessä lentoaseman läheisyydessä sijaitsevien alueiden yläpuolella ja jonka ylittyessä ylittymisestä vastuussa olevalle voidaan määrätä seuraamus?

               3)

               Onko saman direktiivin 4 artiklan 4 kohtaa tulkittava siten, että siinä kielletään se, että ilma-aluksen melutasoon perustuvien suorituskykyyn perustuvien toimintarajoitusten lisäksi ympäristönsuojelua koskevilla säännöillä vahvistetaan maan pinnalta mitattavaa melua koskevia rajoja, joita on noudatettava lennettäessä lentoaseman läheisyydessä sijaitsevien alueiden yläpuolella?

               4)

               Onko saman direktiivin 6 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että siinä kielletään sellaiset säännöt, joilla vahvistetaan maan pinnalta mitattavaa melua koskevia rajoja, joita on noudatettava lennettäessä lentoaseman läheisyydessä sijaitsevien alueiden yläpuolella, joiden ylittyessä niiden ylittymisestä vastuussa olevalle voidaan asettaa seuraamuksia ja joita sellaiset lentokoneet voivat rikkoa, jotka kuitenkin ovat kansainvälisestä siviili-ilmailusta tehdyn yleissopimuksen liitteessä 16 olevan 1 niteen 2 osan 4 luvun standardien mukaisia?

      (1)  EYVL L 85, s. 40.


title: Asia F-129/15: Kanne 30.9.2015 – ZZ v. komissio

text:
               14.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 414/44

         Kanne 30.9.2015 – ZZ v. komissio
   (Asia F-129/15)
   (2015/C 414/56)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajaja H. Jeannin)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen päätöksen kumoaminen, jossa ei otettu huomioon kantajan vanhuuseläkkeen laskemiseksi 26 päivän pituista aikaa palvelusaikana, joka hyväksyttiin kansallisessa järjestelmässä kertyneiden eläkeoikeuksien Euroopan unionin eläkejärjestelmään siirtämisen seurauksena, sekä vaatimus myöntää kantajalle yhden euron symbolinen summa korvauksena väitetysti aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä

      Vaatimukset

               —

               On kumottava kantajan oikaisuvaatimuksen hylkäävä päätös ja implisiittinen päätös, jotka sisältyvät kantajan eläkeoikeuksien myöntämisestä ja laskemisesta 6.2.2015 annettuun päätökseen, sillä perusteella, ettei mainitun eläkkeen määrän laskemisessa otettu huomioon 26 päivän pituista aikaa, joka saavutettiin siirrettäessä eläkeoikeudet Ranskan CNAVTS-ARRCO- ja MSA-nimisistä eläkejärjestelmistä

               —

               yhden euron symbolinen määrä on myönnettävä korvauksena henkisestä kärsimyksestä

               —

               komissio on velvoitettava maksamaan 3  500 euroa oikeudenkäyntikuluja.


title: Asia C-462/13: Unionin tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 30.1.2014 (Polymeles Protodikeio Athinonin (Kreikka) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Warner – Lambert Company LLC ja Pfizer Ellas AE v. Minerva Farmakeftiki AE (Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Ennakkoratkaisukysymykset, jotka ovat täysin samat kuin kysymykset, joista unionin tuomioistuin on jo lausunut — Teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehty sopimus (TRIPS-sopimus) — 27 artikla — Patentin kohde — 70 artikla — Olemassa olevan aineiston suoja)

text:
               10.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 175/20

         Unionin tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 30.1.2014 (Polymeles Protodikeio Athinonin (Kreikka) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Warner – Lambert Company LLC ja Pfizer Ellas AE v. Minerva Farmakeftiki AE
   (Asia C-462/13) (1)

   ((Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Ennakkoratkaisukysymykset, jotka ovat täysin samat kuin kysymykset, joista unionin tuomioistuin on jo lausunut - Teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehty sopimus (TRIPS-sopimus) - 27 artikla - Patentin kohde - 70 artikla - Olemassa olevan aineiston suoja))
   2014/C 175/24
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Polymeles Protodikeio Athinon

      Asianosaiset

      Kantajat: Warner – Lambert Company LLC ja Pfizer Ellas AE

      Vastaaja: Minerva Farmakeftiki AE

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö – Polymeles Protodikeio Athinon – Teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehdyn sopimuksen (TRIPS), joka on Maailman kauppajärjestön perustamisesta tehdyn sopimuksen (EUVL L 336, s. 214) liitteessä, 27 ja 70 artiklan tulkinta – Yhteisön oikeuteen kuuluvien alojen ja jäsenvaltioiden toimivaltaan kuuluvien alojen välinen erottelu – Patenttien ala – Kemikaali- ja lääkevalmisteet

      Määräysosa

               1)

               Teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehdyn sopimuksen, joka on Maailman kauppajärjestön (WTO) perustamisesta tehdyn sopimuksen, joka on allekirjoitettu Marrakeshissa 15.4.1994 ja hyväksytty Uruguayn kierroksen monenvälisissä kauppaneuvotteluissa (1986–1994) laadittujen sopimusten tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta yhteisön toimivaltaan kuuluvissa asioissa 22.12.1994 tehdyllä neuvoston päätöksellä 94/800/EY, liitteessä 1 C, 27 artikla kuuluu yhteisen kauppapolitiikan alaan.

               2)

               Teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehdyn sopimuksen 27 artiklaa on tulkittava siten, että lääkkeen vaikuttavan aineen kaltainen farmaseuttista tuotetta koskeva keksintö voi, ellei kyseisen artiklan 2 tai 3 kohdan nojalla ole muuta säädetty, olla patentin kohteena mainitun artiklan 1 kohdan mukaisin edellytyksin.

               3)

               Patentin, joka on saatu sellaisen hakemuksen perusteella, jossa on vaadittu keksinnölle patenttisuojaa sekä farmaseuttisen tuotteen valmistusmenetelmän että kyseisen farmaseuttisen tuotteen itsensä osalta, mutta joka on myönnetty yksinomaan valmistusmenetelmän osalta, ei ole syytä saman sopimuksen 27 ja 70 artiklan määräysten vuoksi katsoa koskevan kyseisen sopimuksen voimaantulosta lähtien mainittua farmaseuttista tuotetta keksintönä.

      (1)  EUVL C 78, 15.3.2014.


title: Asia T-370/06: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.9.2012 — Kuwait Petroleum ym. v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Tienpäällystebitumin markkinat Alankomaissa — Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan rikkominen — Sakot — Yhteistyö hallinnollisessa menettelyssä — Merkittävä lisäarvo — Yhdenvertainen kohtelu — Puolustautumisoikeudet)

text:
               17.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 355/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.9.2012 — Kuwait Petroleum ym. v. komissio
   (Asia T-370/06) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Tienpäällystebitumin markkinat Alankomaissa - Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan rikkominen - Sakot - Yhteistyö hallinnollisessa menettelyssä - Merkittävä lisäarvo - Yhdenvertainen kohtelu - Puolustautumisoikeudet)
   2012/C 355/38
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Kuwait Petroleum Corp. (Shuwaikh, Kuwait), Kuwait Petroleum International Ltd (Woking, Yhdistynyt kuningaskunta) ja Kuwait Petroleum (Nederland) BV (Rotterdam, Alankomaat) (edustajat: solicitor D. Hull ja asianajaja G. Berrisch)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamies: F. Castillo de la Torre, avustajanaan asianajaja L. Gyselen)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus ensisijaisesti kumota EY 81 artiklan soveltamisesta 19.9.2006 tehty komission päätös K(2006) 4090 lopullinen (asia COMP/F/38.456 — Bitumi (Alankomaat)) ja toissijaisesti alentaa kantajille mainitulla päätöksellä määrätyn sakon määrää

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kuwait Petroleum Corp., Kuwait Petroleum International Ltd ja Kuwait Petroleum (Nederland) BV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 20, 27.1.2007.


title: Asia T-212/07 RENV: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.10.2012 — Harman International Industries v. SMHV — Becker (Barbara Becker) (Yhteisön tavaramerkki — Väite — Väitteen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               22.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.10.2012 — Harman International Industries v. SMHV — Becker (Barbara Becker)
   (Asia T-212/07 RENV) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väite - Väitteen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2012/C 399/38
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Harman International Industries, Inc. (Northridge, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustaja: barrister M. Vanhegan)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: G. Schneider)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Barbara Becker (Miami, Florida, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja P. Baronikians)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 7.3.2007 tekemästä päätöksestä (asia R 502/2006-1), joka koskee Harman International Industries, Incin ja Barbara Beckerin välistä väitemenettelyä

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Kantaja ja väliintulija vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne kumpikin velvoitetaan korvaamaan puolet vastaajan oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 183, 4.8.2007.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 30 päivänä syyskuuta 2003 yhdistetyissä asioissa T-191/98, T-212/98–T-214/98, Atlantic Container Line AB ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu – Linjakonferenssit – Asetus N:o 4056/86 – Ryhmäpoikkeus – Yksittäispoikkeus – Yhteinen määräävä markkina-asema – Väärinkäyttö – Palvelusopimukset – Linjakonferenssin uudet jäsenet – Kilpailun rakenteeseen puuttuminen – Ryhmäpoikkeuksen peruuttaminen – Sakot – Puolustautumisoikeudet)

text:
10.1.2004                FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 7/29
                                              ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                  TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                   23 päivänä lokakuuta 2003                                             30 päivänä syyskuuta 2003
asiassa T-65/98:Van den Bergh Foods Ltd vastaan Euroo-                  yhdistetyissä asioissa T-191/98, T-212/98–T-214/98, At-
                    pan yhteisöjen komissio (1)                         lantic Container Line AB ym. vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissio (1)
(Kumoamiskanne – Kilpailu – Perustamissopimuksen 85
ja 86 artikla (joista on tullut EY 81 ja 82 artikla) –                  (Kilpailu – Linjakonferenssit – Asetus N:o 4056/86 –
Heräteostosjäätelöt – Pakastesäilyttimien toimittaminen vä-             Ryhmäpoikkeus – Yksittäispoikkeus – Yhteinen määräävä
hittäiskauppiaille – Yksinoikeuslauseke – Markkinoille pää-             markkina-asema – Väärinkäyttö – Palvelusopimukset –
syn esteet – Omistusoikeudet – EY:n perustamissopimuksen                Linjakonferenssin uudet jäsenet – Kilpailun rakenteeseen
           222 artikla (josta on tullut EY 295 artikla)                 puuttuminen – Ryhmäpoikkeuksen peruuttaminen – Sakot
                                                                                – Puolustautumisoikeudet)
                            (2004/C 7/51)
                                                                                (2004/C 7/52)
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Asiassa T-65/98, Van den Bergh Foods Ltd, aiemmin HB Ice                Yhdistetyissä asioissa T–191/98, T–212/98–T–214/98, Atlan-
Cream Ltd, kotipaikka Dublin (Irlanti), edustajinaan solicitors         tic Container Line AB, kotipaikka Göteborg (Ruotsi), Cho Yang
M. Nicholson ja M. Rowe, prosessiosoite Luxemburgissa,                  Shipping Co. Ltd, kotipaikka Séoul (Etelä-Korea), DSR-Senator
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään: W. Wils            Lines GmbH, kotipaikka Brême (Saksa), Hanjin Shipping
ja A. Whelan), jota tukee Masterfoods Ltd, kotipaikka Dublin            Co. Ltd, kotipaikka Séoul (Etelä-Korea), Hapag Lloyd AG,
edustajanaan P. G. H. Collins, solicitor, ja Richmond Frozen            kotipaikka Hampuri (Saksa), Hyundai Merchant Marine Co.
Confectionery Ltd, aiemmin Treats Frozen Confectionery Ltd,             Ltd, kotipaikka Séoul (Etelä-Korea), A. P. Møller-Mærsk Line,
kotipaikka Northallerton (Yhdistynyt kuningaskunta), edusta-            kotipaikka Kööpenhamina (Tanska), Mediterranean Shipping
janaan I. S. Forrester, QC, prosessiosoite Luxemburgissa, jossa         SA, kotipaikka Genève (Sveitsi), Orient Overseas Container
kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin              Line (UK) Ltd, kotipaikka Lontoo (Yhdistynyt kuningaskunta),
kumoaa ETY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklaan                    Polish Ocean Lines (POL), kotipaikka Gdynia (Puola), P & O
liittyvästä menettelystä (Asiat N:o IV/34.073, IV/34.395 ja IV/         Nedlloyd Ltd, kotipaikka Lontoo (Yhdistynyt kuningaskunta),
35.436 – Van den Bergh Foods Limited) 11 päivänä maaliskuu-             Sea-Land Service Inc., kotipaikka Jersey City, New Jersey
ta 1998 tehdyn komission päätöksen 98/531/EY (EYVL L 246,               (Amerikan yhdysvallat), Neptune Orient Lines Ltd, kotipaikka
s. 1), ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto),           Singapour (Singapore), Nippon Yusen Kaisha, kotipaikka
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. García-                 Tokyo (Japani), Transportacíon Marítima Mexicana SA de CV,
Valdecasas sekä tuomarit P. Lindh ja J. D. Cooke, kirjaaja:             kotipaikka Mexico (Meksiko), Tecomar SA de CV, kotipaikka
hallintovirkamies J. Plingers, on antanut 23.10.2003 tuomion,           Mexico (Meksiko), edustajinaan asianajajat J. Pheasant,
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                       N. Bromfield, M. Levitt, D. Waelbroeck, U. Zinsmeister,
                                                                        A. Bentley, C. Thomas, A. Nourry, M. Van Kerckhove, P. Ruttley
1)    Kanne hylätään perusteettomana.                                   ja A. Merckx, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan
                                                                        yhteisöjen komissio (asiamiehinään R. Lyal ja J. Flynn), jota
2)    Van den Bergh Foods Ltd vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-       tukee European Council of Transport Users ASBL, edustaja-
      taan ja velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntiku-       naan asianajaja M. Clough, QC, prosessiosoite Luxemburgissa,
      lut, välitoimimenettelystä syntyneet kulut mukaan lukien.         joissa kantajat vaativat ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                        tuinta kumoamaan EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artik-
                                                                        lan mukaisesta menettelystä 16 päivänä syyskuuta 1998
3)    Masterfoods Ltd ja Richmond Frozen Confectionery Ltd vastaa-      tehdyn komission päätöksen 1999/243/EY (IV/35.134 –
      vat omista oikeudenkäyntikuluistaan.                              Trans-Atlantic Conference -sopimus) (EYVL 1999, s. 1), yhtei-
                                                                        söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto),
                                                                        toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts
(1) EYVL C 234, 25.07.1998.
                                                                        sekä tuomarit J. Azizi ja M. Jaeger, kirjaaja: hallintovirkamies
                                                                        J. Plingers, on 30.9.2003 antanut tuomion, jonka tuomiolau-
                                                                        selma on seuraava:
 ---pagebreak--- C 7/30                   FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                         10.1.2004
1)    EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan mukaisesta              hallintovirkamies J. Plingers, on antanut 16.10.2003 tuomion,
      menettelystä (IV/35.134 Trans Atlantic Conference -sopimus)         jonka tuomiolauselma on seuraava:
      16 päivänä syyskuuta 1998 tehdyn komission päätöksen
      1999/243/EY 5 artikla kumotaan.
                                                                          1)    Kanne jätetään tutkimatta.
2)    Päätöksen 1999/243/EY 6 artikla kumotaan siltä osin kuin
      sitä sovelletaan kantajien tekemien erillisten palvelusopimusten    2)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoite-
      ja niiden sisällön vastavuoroiseen paljastamiseen.                        taan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.
3)    Päätöksen 1999/243/EY 7 artikla kumotaan siltä osin kuin
      5 ja 6 artiklan kumoaminen sitä edellyttää.                         3)    Helleenien tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
4)    Päätöksen 1999/243/EY 8 artikla kumotaan.
                                                                          (1) EYVL C 259, 9.9.2000.
5)    Kanteet hylätään muilta osin.
6)    Kantajat ja komissio vastaavat kukin omista oikeudenkäyntiku-
      luistaan.
7)    European Council of Transport Users ASBL vastaa omista
      oikeudenkäyntikuluistaan.
(1) EYVL C 71, 27.3.1999 ja C 86, 13.3.1999.
                                                                                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                21 päivänä lokakuuta 2003
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                  TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   asiassa T-368/00: General Motors Nederland BV ja Opel
                                                                            Nederland BV vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                    16 päivänä lokakuuta 2003
                                                                          (Kilpailu – Autojen jälleenmyynti – EY 81 artikla – Asetus
asiassa T-148/00: The Panhellenic Union of Cotton Gin-                    N:o 123/85 ja N:o 1475/95 – Markkinoiden eristäminen –
ners and Exporters vastaan Euroopan yhteisöjen komis-                     Viennin rajoittamiseen tähtäävä yleisstrategia – Toimitusten
                                sio (1)                                   rajoittaminen – Rajoittava bonusjärjestelmä – Vientikielto –
                                                                          Sakko – Kilpailusääntöjen rikkomisen vakavuus ja kesto –
(Valtiontuki – Tasoitusmaksu – Tukien rahoittamistapa –                   Suhteellisuus – Sakkojen laskemista koskevat suuntaviivat)
Puuvillaa koskeva yhteisön tukijärjestelmä – Kumoamiskan-
ne – Tutkittavaksi ottaminen – Kannekelpoiset toimet –
Komission kieltäytyminen jatkamasta jäsenyysvelvoitteiden                                            (2004/C 7/54)
noudattamatta jättämistä koskevaa menettelyä – Oikeussuo-
                  jakeinojen erillisyyden periaate)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                            (2004/C 7/53)
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                          Asiassa T-368/00, General Motors Nederland BV, kotipaikka
                                                                          Sliedrecht (Alankomaat), Opel Nederland BV, kotipaikka Slie-
Asiassa T-148/00, The Panhellenic Union of Cotton Ginners                 drecht, edustajinaan asianajajat D. Vandermeersch, R. Snelders
and Exporters, kotipaikka Thessaloniki (Kreikka), edustajinaan            ja S. Allock, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan
asianajajat K. Adamantopoulos, V. Akritidis ja J. Gutiérrez               yhteisöjen komissio (asiamiehinään: W. Mölls ja A. Whelan),
Gisbert, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yh-               jossa kantajat vaativat ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
teisöjen komissio (asiamiehinään: M. Condou ja D. Triantafyl-             tuinta ensisijaisesti kumoamaan EY:n perustamissopimuksen
lou), jota tukee Helleenien tasavalta (asiamiehinään: I. Chalkias         81 artiklan mukaisesta menettelystä 20 päivänä syyskuuta
ja C. Tsiavou), jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen             2000 tehdyn komission päätöksen 2001/146/EY (asia COMP/
tuomioistuinta kumoamaan osittain Kreikan puuvillaviraston                36.653 – Opel) (EYVL 2001, L 59, s. 1) ja toissijaisesti
Kreikassa puuvillaan soveltamasta tukijärjestelmästä 20 päi-              kumoamaan kantajille tässä päätöksessä määrätyn sakon tai
vänä heinäkuuta 1999 tehdyn komission päätöksen 2000/                     alentamaan sen määrää, ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
206/EY (EYVL L 63, s. 27), ensimmäisen oikeusasteen tuo-                  tuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-
mioistuin (laajennettu viides jaosto), toimien kokoonpanossa:             johtaja N. J. Forwood sekä tuomarit J. Pirrung ja A. W. H. Meij,
jaoston puheenjohtaja R. García-Valdecasas sekä tuomarit                  kirjaaja: H. Jung, on antanut 21.10.2003 tuomion, jonka
P. Lindh, J. D. Cooke, P. Mengozzi ja H. Legal, kirjaaja:                 tuomiolauselma on seuraava:


title: Asia C-6/06 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 22.11.2007 — Cofradía de pescadores San Pedro de Bermeo ym. v. Euroopan unionin neuvosto, Euroopan yhteisöjen komissio ja Ranskan tasavalta (Muutoksenhaku — Sopimussuhteen ulkopuolinen yhteisön vastuu — Suhteellisen vakauden, oikeusvarmuuden ja perustellun luottamuksen periaatteet — Tutkittavaksi ottaminen — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain perusteeton — Vastavalitus — Vaatimus, joka koskee ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion kumoamista osittain, siltä osin kuin siinä todetaan, ettei ole aiheellista lausua oikeudenkäyntiväitteestä, joka on esitetty kanteesta, joka hylätään, koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat — Oikeussuojan tarpeen puuttuminen — Lainvoima)

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 22.11.2007 — Cofradía de pescadores ”San Pedro” de Bermeo ym. v. Euroopan unionin neuvosto, Euroopan yhteisöjen komissio ja Ranskan tasavalta
   (Asia C-6/06 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Sopimussuhteen ulkopuolinen yhteisön vastuu - Suhteellisen vakauden, oikeusvarmuuden ja perustellun luottamuksen periaatteet - Tutkittavaksi ottaminen - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain perusteeton - Vastavalitus - Vaatimus, joka koskee ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion kumoamista osittain, siltä osin kuin siinä todetaan, ettei ole aiheellista lausua oikeudenkäyntiväitteestä, joka on esitetty kanteesta, joka hylätään, koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat - Oikeussuojan tarpeen puuttuminen - Lainvoima)
   (2008/C 64/05)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Valittaja: Cofradía de pescadores ”San Pedro” de Bermeo ym. (edustaja: abogado M. Troncoso Ferrer)

      Valittajan vastapuolet: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: F. Florindo Gijón ja M. Balta), Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: F. Jimeno Fernández) ja Ranskan tasavalta
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-415/03, Cofradía de pescadores ”San pedro” de Bermeo ym., 19.10.2005 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi vahingonkorvauskanteen, jossa vaadittiin korvausta vahingosta, jonka valittajat väittävät kärsineensä sen johdosta, että neuvosto antoi luvan sille, että osa Portugalin tasavallalle myönnetystä sardellikiintiöstä siirrettiin Ranskan tasavallalle
   Tuomiolauselma

               1)

               Cofradía de pescadores ”San Pedro” de Bermeon ja muiden valittajien, joiden nimet ovat Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-145/03, Cofradía de pescadores ”San Pedro” de Bermeo ym. vastaan neuvosto, 19.10.2005 antaman tuomion liitteessä, päävalitus hylätään.

               2)

               Euroopan unionin neuvoston vastavalitus hylätään.

               3)

               Cofradía de pescadores ”San Pedro” de Bermeo ja muut valittajat, joiden nimet ovat Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-145/03, Cofradía de pescadores ”San Pedro” de Bermeo ym. vastaan neuvosto, 19.10.2005 antaman tuomion liitteessä, sekä Euroopan unionin neuvosto vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               4)

               Euroopan yhteisöjen komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 60, 11.3.2006.


title: Asia T-45/08: Kanne 29.1.2008 — Transportes Evaristo Molina v. komissio

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/36

         Kanne 29.1.2008 — Transportes Evaristo Molina v. komissio
   (Asia T-45/08)
   (2008/C 92/73)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Transportes Evaristo Molina (Santa María del Águila, Espanja) (edustajat: asianajajat A. Hernández Pardo, L. Ruiz Ezquerra ja M. C. Flores Hernández)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan soveltamisesta 12.4.2006 tehty komission päätös, asia COMP/B-1/38.348 — Repsol CPP, on kumottava ja

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Esillä oleva kanne on nostettu 12.4.2006 tehdystä komission päätöksestä, jolla vastaajana oleva toimielin hyväksyi sitoumukset, jotka REPSOL CCP esitti asetuksen (EY) N:o 1/2003 (1) 9 artiklan 1 kohdassa säädetyn mukaisesti.
   Tämä päätös on tehty menettelyssä, jonka REPSOL CCP on aloittanut hakemalla puuttumattomuustodistusta tai toissijaisesti yksittäispoikkeusta niiden sopimusten ja/tai mallisopimusten osalta, joita se käytti toiminnassaan, jona oli moottoriajoneuvojen polttoaineen jakelu huoltoasemien välityksellä Espanjassa.
   Esittäessään komission hyväksymiä sitoumuksia REPSOL CCP sitoutui muun muassa lisäämään huoltoasemien, jotka voivat vaihtaa toimittajaa, vuotuista määrää, mitä varten se sitoutui tarjoamaan huoltoasemien omistajille/hoitajille mahdollisuuden hankkia takaisin tosiasiallinen käyttöoikeus tai oikeus rakennuksiin, vaikkakin huoltoaseman hoitajilla oli velvollisuus noudattaa joukkoa ehtoja.
   Kantaja, huoltoaseman omistaja/hoitaja, joka oli tehnyt REPSOL CCP:n kanssa toimitussopimuksen, väittää, että riidanalainen päätös koskee sitä suoraan ja erikseen 19.11.2007 eli siitä päivästä lukien, jona se sai kolmannelta osapuolelta tiedon siitä, että se oli sisällytetty REPSOL CCP:n sitoumusten liitteeseen I.
   Vaatimustensa tueksi kantaja moittii komissiota ensinnäkin asetuksen N:o 1/2003 9 artiklan rikkomisesta. Erityisesti kantaja väittää, että komissio, vaikka se tunsi määräaikoihin liittyvien kilpailusääntöjen oikean tulkinnan, hyväksyi REPSOL CCP:n tarjoamat sitoumukset ylittäen asetuksen N:o 1/2003 tavoitteen ja jättäen sen huomioimatta. Lisäksi kantaja väittää tässä yhteydessä, että riidanalaisella päätöksellä rikotaan asetuksen N:o 1/2003 9 artiklaa ja suhteellisuusperiaatetta, koska komission hyväksymät sitoumukset eivät olleet tehokas vastaus kantajan esittämiin huoliin.
   Toiseksi kantaja vetoaa sen periaatteen loukkaamiseen, jonka mukaan henkilöt, joihin yhteisön oikeutta sovelletaan, eivät voi hyötyä laittomista toimistaan tai rikastua perusteettomasti.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003, L 1, s. 1).


title: Asia T-67/03: Henkel KGaA:n 27.2.2003 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan nostama kanne

text:
C 124/24               FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                          24.5.2003
Henkel KGaA:n 27.2.2003 sisämarkkinoiden harmoni-                       Valituslautakunnan pää-         Brutsaertin valitus hyväksytään
sointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan                  tös:                            osittain. Rekisteröintihakemusta
                          nostama kanne                                                                 voidaan siten jatkaa luokkaan 3
                                                                                kuuluvien tavaroiden ”puhdistus-,
                                                                                kiillotus-, tahranpoisto- ja hionta-
                          (Asia T-67/03)                                                                valmisteet” osalta. Väitteentekijän
                                                                                valitus hylätään.
                         (2003/C 124/42)
                                                                        Kanneperusteet:                 –     Asetuksen N:o 40/94 (1)
                                                                                43 artiklan 2 ja 3 kohdan
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                                                            virheellinen soveltaminen.
                                                                                Kantaja riitauttaa valituslau-
                                                                                takunnan päätelmät, jotka
                                                                                koskevat kansallisen tavara-
                                                                                merkin ”CIDE” käyttöä ja
Henkel KgaA, kotipaikka Düsseldorf (Saksa), on nostanut                                                       näin ollen oikeuden säilyttä-
27.2.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                                                        mistä kyseiseen merkkiin
tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivi-
rastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan. Kantajan edus-                                          –     Asetuksen N:o 40/94 8 artik-
tajana on tohtori C. Osterrieth, prosessiosoite Luxemburgissa.                                                lan 1 kohdan b alakohdan
Muuna osapuolena valituslautakunnassa on ollut Koen Brut-                                                     virheellinen soveltaminen.
saert.                                                                                Kantaja riitauttaa valituslau-
                                                                                takunnan päätelmät, jotka
                                                                                koskevan tavaroiden saman-
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                                                    kaltaisuutta.
–     kumoaa SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan
      17.12.2002 asiassa R 940/2001-1 tekemän päätöksen,                (1 ) Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu
                                                                             neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1).
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
Yhteisön    tavaramerkin       Koen Brutsaert
hakija:
                                                                        Bernard Zaouin, Lucien Zaouin ja Déborah Zaouin, nykyi-
Kyseessä oleva yhteisön        kuvamerkki ”Professional Hygiene         sin Stain, 26.2.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vas-
tavaramerkki:                  CID lines” tietyille luokan 1, 3 ja 5                           taan nostama kanne
                               tavaroille (hakemus nro 506618)
Tavaramerkin- tai mer-         Henkel KGaA                                                         (Asia T-73/03)
kinhaltija, jonka oikeu-
teen väitemenettelyssä
vedotaan:
                                                                                (2003/C 124/43)
Tavaramerkki tai merk-         kansalliset merkit ”CIDE” (tietyille
ki, johon väitemenette-        luokan 1 ja 5 tavaroille) ja ”CID”
lyssä vedotaan:                (tietyille luokan 1 ja 3 tavaroille)                         (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Väiteosaston päätös:           Väite hyväksytään tiettyjen riitau-
                               tettujen tavaroiden osalta, joita
                               ovat ”valkaisutuotteet ja muut
                               vaatteiden pesussa käytettävät ai-       Bernard Zaoui, kotipaikka Combs-la-Ville (Ranska), Lucien
                               neet; puhdistus-, kiillotus-, tahran-    Zaoui, kotipaikka Netanya (Israel) ja Déborah Zaoui, nykyisin
                               poisto- ja hiontavalmisteet” (luok-      Stain, kotipaikka Ramat Gan (Israel), ovat nostaneet 26.2.2003
                               ka 3). Rekisteröintimenettelyä           Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                               voidaan jatkaa muiden hakemuk-           messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
                               sen kohteena olevien tavaroiden          jien edustajana on avocat Jean Alex Buchinger, prosessiosoite
                               osalta.                                  Luxemburgissa.


title: Asia C-249/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 5.5.2011 (Tartu Ringkonnakohusin (Viro) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Novo Nordisk AS v. Ravimiamet (Ihmisille tarkoitetut lääkkeet — Direktiivi 2001/83/EY — Mainonta — Lääketieteellinen julkaisu — Valmisteyhteenvetoon sisältymättömät tiedot)

text:
               25.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 186/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 5.5.2011 (Tartu Ringkonnakohusin (Viro) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Novo Nordisk AS v. Ravimiamet
   (Asia C-249/09) (1)

   (Ihmisille tarkoitetut lääkkeet - Direktiivi 2001/83/EY - Mainonta - Lääketieteellinen julkaisu - Valmisteyhteenvetoon sisältymättömät tiedot)
   2011/C 186/02
   Oikeudenkäyntikieli: viro

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tartu Ringkonnakohus

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Novo Nordisk AS

      Vastaaja: Ravimiamet

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tartu Ringkonnakohus — Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY (EYVL L 311, s. 67) 87 artiklan 2 kohdan tulkinta — Lääketieteellisessä julkaisussa olevat lääkkeiden määräämiseen oikeutetuille henkilöille suunnatut lääkemainokset — Mahdollisuus sisällyttää kyseisiin mainoksiin muita tietoja kuin niitä jotka ilmenevät valmisteyhteenvedosta

      Tuomiolauselma

               1)

               Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 31.3.2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2004/27/EY, 87 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että sitä sovelletaan myös lääketieteellisistä julkaisuista tai muista tieteellisistä töistä otettuihin lainauksiin, jotka sisältyvät lääkkeen määräämiseen tai luovuttamiseen oikeutetuille henkilöille suunnattuun lääkemainontaan.

               2)

               Direktiivin 2001/83, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2004/27, 87 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että siinä kielletään julkaisemasta lääkkeen määräämiseen tai luovuttamiseen oikeutetuille henkilöille suunnatussa lääkemainonnassa väitteitä, jotka ovat ristiriidassa valmisteyhteenvedon kanssa, mutta siinä ei edellytetä, että kaikki tässä mainonnassa esitetyt väitteet sisältyvät kyseiseen yhteenvetoon tai että ne voidaan johtaa siitä. Tällainen mainonta voi sisältää väitteitä, joilla täydennetään kyseisen direktiivin 11 artiklassa tarkoitettuja tietoja, sillä edellytyksellä, että

                           —

                           näillä väitteillä vahvistetaan tai tarkennetaan tietoja valmisteyhteenvedon kanssa yhdenmukaisella tavalla, muttei vääristellä niitä, ja

                           —

                           ne ovat kyseisen direktiivin 87 artiklan 2 kohdassa ja 92 artiklan 2 ja 3 kohdassa olevien vaatimusten mukaisia.

      (1)  EUVL C 220, 12.9.2009.


title: Asia C-190/14: Kanne 16.4.2014 – Euroopan komissio v. Tanskan kuningaskunta

text:
               14.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/4

         Kanne 16.4.2014 – Euroopan komissio v. Tanskan kuningaskunta
   (Asia C-190/14)
   2014/C 223/05
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Manhaeve ja U. Nielsen)

      Vastaaja: Tanskan kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               on todettava, että Tanskan kuningaskunta ei ole noudattanut yhteisön vesipolitiikan puitteista 23.10.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei julkaissut lopullisia vesipiirin hoitosuunnitelmia 22.12.2009 mennessä eikä lähettänyt niiden jäljennöksiä komissiolle 22.3.2010 mennessä eikä missään tapauksessa ilmoittanut komissiolle niistä

               —

               Tanskan kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tanska on toistuvasti myöntänyt – viimeksi vastaamalla 18.12.2013 komission täydentävään perusteltuun lausuntoon –, ettei yhteenkään Tanskan neljästä vesipiiristä sovelleta tällä hetkellä vesipiirin hoitosuunnitelmaa ja ettei jäljennöstä lopullisista vesipiirin hoitosuunnitelmista kuuden vuoden ajanjaksolle, joka päättyy 22.12.2015, ole lähetetty komissiolle.
   Komissio katsoo, ettei Tanska edelleenkään noudata direktiivin 13 artiklan 1, 2 ja 6 kohdan mukaisia velvoitteitaan. Tanskan 8.5.2013 päivätyn vastauksen mukaan on odotettavissa, että direktiivin 13 artiklan rikkominen jatkuu toukokuuhun 2014 saakka (noin 3,5 vuotta säädetyn määräajan päättymisen jälkeen). Komission näkemyksen mukaan on myös niin, ettei Tanska ole edelleenkään noudattanut direktiivin 15 artiklan 1 kohdan vaatimuksia, joiden mukaan määräaika asiasta komissiolle tiedottamiselle päättyi 22.3.2010.

      (1)  EYVL L 327, s. 1