title: Asia C-601/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 27.10.2011 — Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivit 92/50/ETY ja 2004/18/EY — Julkiset palveluhankinnat — Maarekisteriin kirjaamiseen ja kaupunkisuunnitteluun liittyvät lisäpalvelut — Sopimuksen tekomenettely julkaisematta ennalta hankintailmoitusta)

text:
               17.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 370/15

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 27.10.2011 — Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-601/10) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivit 92/50/ETY ja 2004/18/EY - Julkiset palveluhankinnat - Maarekisteriin kirjaamiseen ja kaupunkisuunnitteluun liittyvät lisäpalvelut - Sopimuksen tekomenettely julkaisematta ennalta hankintailmoitusta)
   2011/C 370/25
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Patakia ja D. Kukovec)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: S. Chala ja D. Tsagkaraki)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18.6.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY (EYVL L 209, s. 1) 8 artiklan ja 11 artiklan 3 kohdan sekä julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY (EUVL L 134, s. 114) 20 artiklan ja 31 artiklan 4 kohdan rikkominen — Julkisia hankintoja koskevan sopimuksen tekeminen julkaisematta ennalta hankintailmoitusta — Maarekisteriin kirjaamista ja kaupunkisuunnittelua koskevia lisäpalveluja koskeva sopimus — Vasilikan, Kassandran, Egnatian ja Arethousan kunnat

      Tuomiolauselma

               1)

               Helleenien tasavalta ei ole noudattanut julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18.6.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY 8 artiklan ja 11 artiklan 3 kohdan eikä julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin direktiivin 2004/18/EY 20 kohdan ja 31 artiklan 4 kohdan mukaisia velvoitteitaan, kun se on tehnyt neuvottelumenettelyssä ilman, että se olisi ensin julkaissut asianomaista hankintailmoitusta, julkisia hankintoja koskevia sopimuksia, jotka koskevat maarekisteriin kirjaamiseen ja kaupunkisuunnitteluun liittyviä lisäpalveluja, jotka eivät sisältyneet alkuperäisiin Vasilikan, Kassandran, Egnatian ja Arethousan kuntien sopimuksiin.

               2)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 63, 26.2.2011.


title: Asia T-803/14: Kanne 9.12.2014 – Gervais Danone v. SMHV – San Miguel (B’lue)

text:
               2.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 34/44

         Kanne 9.12.2014 – Gervais Danone v. SMHV – San Miguel (B’lue)
   (Asia T-803/14)
   (2015/C 034/52)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Compagnie Gervais Danone (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja A. Lakits)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: San Miguel, Fábricas de Cerveza y Malta, SA (Barcelona, Espanja)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön kuviomerkki, joka sisältää sanan ”B’lue” – Yhteisön tavaramerkkirekisteröinti nro 1 0 5 49  509

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n viidennen valituslautakunnan 30.9.2014 asiassa R 1382/2013-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan tämän käsittelyn oikeudenkäyntikulut ja muun osapuolen korvaamaan SMHV:n menettelyn kulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-426/13: Kanne 14.8.2013 — L'Oréal v. SMHV — Cosmetica Cabinas (AINHOA)

text:
               19.10.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 304/21

         Kanne 14.8.2013 — L'Oréal v. SMHV — Cosmetica Cabinas (AINHOA)
   (Asia T-426/13)
   2013/C 304/36
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: L'Oréal SA (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat M. Granado Carpenter ja M. Polo Carreño)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Cosmetica Cabinas, SL (El Masnou, Espanja)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 6.6.2013 asiassa R 1642/2012-1 tekemän päätöksen

               —

               velvoittaa korvaamaan kantajalle tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat kustannukset.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka menetetyksi julistamista on vaadittu: Sanamerkki ”AINHOA” luokkien 3, 35 ja 39 tavaroille ja palveluille — yhteisön tavaramerkkirekisteröinti N:o 2 720 811

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Yhteisön tavaramerkin menettämistä koskevan vaatimuksen esittäjä: Kantaja

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Yhteisön tavaramerkin haltijan oikeudet julistettiin menetetyiksi luokkien 35 ja 39 palvelujen osalta ja vaatimus hylättiin luokan 3 ”kosmeettisten tuotteiden” osalta

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin

      Kanneperusteet: Yhteistön tavaramerkistä 26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 51 artiklan 1 kohdan a alakohdan rikkominen.

      (1)  EUVL L 78, s. 1.


title: Asia T-505/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.2.2015 – Compagnie des montres Longines, Francillon v. SMHV – Cheng (B) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin B rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansainvälinen kuviomerkki, joka kuvaa kahta levitettyä siipeä — Suhteelliset hylkäysperusteet — Sekaannusvaaraa ei ole — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Mainetta ei ole loukattu — Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta)

text:
               30.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 107/24

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.2.2015 – Compagnie des montres Longines, Francillon v. SMHV – Cheng (B)
      (Asia T-505/12) (1)

      ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin B rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansainvälinen kuviomerkki, joka kuvaa kahta levitettyä siipeä - Suhteelliset hylkäysperusteet - Sekaannusvaaraa ei ole - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Mainetta ei ole loukattu - Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta))
      (2015/C 107/31)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Compagnie des montres Longines, Francillon SA (Saint Imier, Sveitsi) (edustaja: asianajaja P. González-Bueno Catalán de Ocón)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: aluksi F. Mattina, sitten P. Bullock)

         Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Xiuxiu Cheng (Budapest, Unkari)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne, joka on nostettu SMHV:n viidennen valituslautakunnan 14.9.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 193/2012-5), joka koskee Compagnie des montres Longines, Francillon SA:n ja Xiuxiu Chengin välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Compagnie des montres Longines, Francillon SA, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 26, 26.1.2013.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, (viides jaosto), 6 päivänä heinäkuuta 1995, asiassa C-470/93 (Landgericht Kölnin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Verein gegen Unwesen in Handel und Gewerbe Köln eV vastaan Mars GmbH (Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Määrällisiä rajoituksia vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet - Tuotteen pakkaaminen siten, että jälleenmyyntihintoja ei mahdollisesti voida määritellä vapaasti ja että kuluttaja saattaa erehtyä)

text:
N:o C 229/ 10           FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       2.9.95
4 ) Verovelvollinen voi vaatia aiheettomasti maksetun                a) kuluttaja olettaa tällaisen pakkauksen perusteella
       arvonlisäveron palauttamista takautuvasti kuudennen                  myytävän tavaran hinnan pysyneen samana kuin aikai
       direktiivin vastaisen kansallisen lainsäädännön voi                semmassa pakkauksessa myytävän tavaran hinnan ja
       maantulopäivästä alkaen kyseisen jäsenvaltion sisäi
       sessä oikeusjärjestyksessä määriteltyjen menettelysään
                                                                     b) uusi pakkaus antaa kuluttajalle sen vaikutelman, että
       töjen mukaisesti, edellyttäen, etteivät nämä säännöt ole
                                                                            tuotteen kokoa tai painoa on lisätty olennaisesti.
       epäedullisemmat kuin ne, joita noudatetaan samankal
       taisen valtionsisäisen vaatimuksen yhteydessä, eikä
       niillä voida saattaa yhteisön oikeusjärjestyksessä myön      (') EYVL N:o C 43 , 12.2.1994
       nettyjen oikeuksien käyttämistä käytännössä mahdot
       tomaksi.
0 ) EYVL N:o C 124 , 6.5.1993
( 2 ) L 145 , 13.6.1977, S. 1
                                                                             YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                ( ensimmäinen jaosto ),
                                                                                28 päivänä kesäkuuta 1995 ,
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                            asiassa C-258/94 P, Paulo Branco vastaan Euroopan
                           ( viides jaosto ),                                      yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin ^)
                    6 päivänä heinäkuuta 1995 ,                                         (Ilmeisen perusteeton valitus)
                                                                                ( 95/C 229/19 )
 asiassa C-470/93 ( Landgericht Kölnin esittämä ennakko
ratkaisupyyntö ), Verein gegen Unwesen in Handel und
             Gewerbe Köln eV vastaan Mars GmbH (')
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
 (Tavaroiden vapaa liikkuvuus — Määrällisiä rajoituksia
 vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet — Tuotteen pak
 kaaminen siten, että jälleenmyyntihintoja ei mahdollisesti           ( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
  voida määritellä vapaasti ja että kuluttaja saattaa ereh               yhteisöjen tuomioistuimen Oikeustapauskokoelmassa)
                                   tyä)
                             ( 95/C 229/ 18 )
                                                                      Asiassa C-258/94 P, jossa Paulo Branco, entinen Euroopan
                                                                      yhteisöjen tilintarkastustuomioistuimen virkamies, sittem
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                      min Euroopan yhteisöjen komission virkamies, kotipaikka
                                                                      Bryssel, edustajinaan asianajajat Raoul Wagener ja David
  (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan               M. Travessa Mendes, Luxemburg, 6-12 , place d'Armes,
      yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)              vaatii valituksessaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                      oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-45/93 , Branco v .
                                                                      tilintarkastustuomioistuin, 20.7.1994 antaman määräyk
  Asiassa C-470/93 , jonka Landgericht Köln ( Saksa ) on              sen ( Kok. H. 1993 , s . 11-641 ) kumoamista ja jossa toisena
  saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukai             asianosaisena on Euroopan yhteisöjen tilintarkastus
  sesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen           tuomioistuin ( asiamiehinään Jean-Marie Stenier ja Jan
  ensin mainitussa tuomioistuimessa vireillä olevassa riita          Inghelram ), yhteisöjen tuomioistuin ( ensimmäinen jaosto ),
  asiassa . Verein gegen Unwesen in Handel und Gewerbe                toimien kokoonpanossa jaoston puheenjohtaja P. Jann
  Köln eV vastan Mars GmbH, ennakkoratkaisun EY:n                      ( esitelevä tuomari ), tuomarit D. A. O. Edward ja L. Sevon,
  perustamissopimuksen 30 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen            julkisasiamies : A. M. La Pergola , kirjaaja : R. Grass, on
  tuomioistuin ( viides jaosto ), toimien kokoonpanossa                antanut 28 päivänä kesäkuuta 1995 määräyksen, jonka
  jaoston puheenjohtaja C. Gulman ( esittelevä tuomari ) ja            määräysosa on seuraava :
  tuomarit P. Jann, J. C. Moitinho de Almeida, D. A. O.
  Edward ja L. Sevon, julkisasiamies : P. Leger, kirjaaja :
  johtava hallintovirkamies H. A. Riihi, on 6.7.1995 antanut           1 ) Valittajan valitus hylätään .
  tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
                                                                       2 ) Valittaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                             lut.
   EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan on tulkittavaa
   siten, että tämän artiklan vastaisena on pidettävä sellaista
   kansallista toimenpidettä, jolla kielletään toisessa jäsenval       (') EYVL N:o C 331 , 26.11.1994
   tiossa laillisesti markkinoidun sellaisen tuotteen maahan
   tuonti ja markkinointi, jonka määrää on lisätty lyhytkestoi
   sen mainoskampanjan ajaksi ja jonka pakkaukseen sisältyy
   merkintä "+ 10% ", kun kiellon perusteena on se, että


title: Asia F-20/09: Kanne 9.3.2009 — Juvyns v. neuvosto

text:
               16.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/46

         Kanne 9.3.2009 — Juvyns v. neuvosto
   (Asia F-20/09)
   2009/C 113/98
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Marc Juvyns (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen päätöksen, jolla kantaja on jätetty ylentämättä palkkaluokkaan AST 7 vuoden 2008 ylennyskierroksella, ja tarpeen mukaan niiden päätösten, joilla vähemmän ansioituneita virkamiehiä on ylennetty tähän palkkaluokkaan, kumoaminen.

      Vaatimukset

               —

               Päätös, jolla kantaja on jätetty ylentämättä palkkaluokkaan AST 7 vuoden 2008 ylennyskierroksella, ja tarpeen mukaan päätökset, joilla vähemmän ansioituneita virkamiehiä on ylennetty tähän palkkaluokkaan, on kumottava;

               —

               Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-268/12 P: Valitus, jonka Cadila Healthcare Ltd on tehnyt 30.5.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-288/08, Cadila Healthcare Ltd v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 15.3.2012 antamasta tuomiosta

text:
               25.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 258/10

         Valitus, jonka Cadila Healthcare Ltd on tehnyt 30.5.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-288/08, Cadila Healthcare Ltd v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 15.3.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia C-268/12 P)
   2012/C 258/17
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Cadila Healthcare Ltd (edustaja: Barrister S. Malynicz)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), Novartis AG

      Vaatimukset

               —

               Unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-288/08 15.3.2012 antama tuomio on kumottava.

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto ja väliintulija on velvoitettava vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja katsoo, että valituksenalainen tuomio on kumottava seuraavin perustein:

               Unionin yleinen tuomioistuin rikkoi työjärjestyksen 113 artiklaa, koska sen olisi tullut todeta, että kanteesta on tullut perusteeton sen vuoksi, että aiempaa tavaramerkkiä ei olut uudistettu tuomion antamispäivään mennessä ja myös yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (1) 47 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu lisämääräaika oli päättynyt.

               Unionin yleinen tuomioistuin otti lausuntatavan samankaltaisuuden osalta näytön huomioon vääristyneellä tavalla ja arvioi tosiseikat virheellisesti; lisäksi sen ratkaisu on asiallisesti virheellinen siltä osin kuin kyse on sille toimitettuja asiakirjoja koskevista toteamuksista.

               Unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut huomioon sitä, että farmaseuttisten tuotteiden myynnissä oli mukana ammattilaisia.

               Unionin yleinen tuomioistuin sovelsi ulkoasun samankaltaisuuden osalta virheellisesti omaa oikeuskäytäntöään, jonka mukaan tavaramerkkien alkuosaa pidetään yleensä tärkeimpänä ja että suhteellisen lyhyissä tavaramerkeissä, jollaisesta tässä asiassa kyse, merkin keskellä olevat osatekijät ovat yhtä tärkeitä kuin merkin alussa ja lopussa olevat osatekijät.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).


title: Asian C-20/99 poistaminen rekisteristä

text:
C 149/28               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         27.5.2000
Toinen kysymys                                                                riumkloridin pitoisuus leivän kuivapainosta on enemmän
                                                                              kuin 2,0 %, ristiriidassa edellä mainitun EY 28 artiklan
Vaikuttaako ensimmäiseen kysymykseen annettavaan vastauk-                     kanssa tai voivatko nämä säädökset olla perusteltuja EY
seen mitenkään se, että palvelukseen ottaminen tapahtuu hyvin                 30 artiklassa tarkoitetulla tavalla?
suuressa yrityksessä ja että kyseinen yritys käyttää usein
tilapäistä työvoimaa?                                                    2. Ovatko leipä- ja leipomotuotteista 2.9.1985 annetun ku-
                                                                              ninkaan päätöksen 1, 3 ja 8 §:n ja elintarvikkeisiin ja
                                                                              muihin tuotteisiin liittyvästä kuluttajien terveyden suojele-
(1) EYVL L 39, 14.2.1976, s. 40.                                              misesta 24.1.1977 annetun lain 14 §:n säännökset ristirii-
(2) EYVL L 348, 28.11.1992, s. 1.
                                                                              dassa edellä mainitun EY 28 artiklan kanssa tai voivatko
                                                                              nämä säädökset olla perusteltuja EY 30 artiklassa tarkoite-
                                                                              tulla tavalla?
                                                                         3. Ovatko elintarvikkeiden mainonnasta 17.4.1980 annetun
                                                                              kuninkaallisen asetuksen 4 §:n 2 momentin ja 5 §:n ja
Tribunal de première instance de Bruxelles’n (55. jaosto)                     elintarvikkeisiin ja muihin tuotteisiin liittyvästä kuluttajien
28.3.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-                        terveyden suojelemisesta 24.1.1977 annetun lain 14 §:n
kaisupyyntö asiassa Christina Bellamy vastaan Procureur                       säännökset ristiriidassa edellä mainitun EY 28 artiklan
du Roi, jossa English Shop Wholesale SA:lta on vaadittu                       kanssa tai voivatko nämä säädökset olla perusteltuja EY
                      vahingonkorvausta                                       30 artiklassa tarkoitetulla tavalla?
                        (Asia C-123/00)
                        (2000/C 149/52)
Tribunal de première instance de Bruxelles on pyytänyt
28.3.2000 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-                        Asian C-20/99 (1) poistaminen rekisteristä
jen tuomioistuimeen 31.3.2000, Euroopan yhteisöjen tuo-
mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Christina Bellamy vas-                                      (2000/C 149/53)
taan Procureur du Roi, jossa English Shop Wholesale SA:lta on
vaadittu vahingonkorvausta, seuraavaan kysymykseen:                      Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 25.1.2000
                                                                         antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
1. Ovatko leipä- ja leipomotuotteista 2.9.1985 annetun ku-               tu asia C-20/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Itäval-
     ninkaan päätöksen 1, 3 ja 8 §:n sekä elintarvikkeisiin ja           lan tasavalta.
     muihin tuotteisiin liittyvästä kuluttajien terveyden suojele-
     misesta 24.1.1977 annetun lain 14 §:n rajoitukset sellaisen
     leivän myynnistä, jonka sisältämän ruokasuolan eli nat-             (1) PB C 86 van 27.3.1999.


title: Asia C-331/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 31.7.2006 — K. D. Chuck v. de Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

text:
               18.11.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 281/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 31.7.2006 — K. D. Chuck v. de Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank
   (Asia C-331/06)
   (2006/C 281/27)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Rechtbank Amsterdam
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: K. D. Chuck

      Vastaaja: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Kun työntekijä asuu yhteisön ulkopuolella päivänä, jolloin hän saavuttaa eläkkeeseen oikeuttavan iän, onko asetuksen 48 artiklaa (1) sovellettava vastaavalla tavalla kuin sitä sovellettaisiin, jos kyseinen työntekijä asuisi yhteisön alueella?

      (1)  Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1408/71 (EYVL L 149, s. 2).


title: Asia T-161/10: Kanne 8.4.2010 — Longevity Health Products v. SMHV — Tecnifar (E-PLEX)

text:
               5.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 148/47

         Kanne 8.4.2010 — Longevity Health Products v. SMHV — Tecnifar (E-PLEX)
   (Asia T-161/10)
   2010/C 148/77
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Longevity Health Products (Nassau, Bahamasaaret) (edustaja: asianajaja J. Korab)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Tecnifar — Industria Tecnica Farmaceutica, SA (Lissabon, Portugali)

      Vaatimukset

               —

               kantajan kanne on hyväksyttävä

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 5.2.2010 tekemä päätös asiassa R 662/2009-4 on kumottava ja vastapuolena valituslautakunnassa olleen esittämä väite on hylättävä siltä osin kuin se koskee farmaseuttisia ja eläinlääketieteellisiä tuotteita, keskushermostoon liittyviä sairauksia varten olevia farmaseuttisia tuotteita lukuun ottamatta

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”E-PLEX” luokkiin 3, 5 ja 35 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: portugalilainen sanamerkki EPILEX, joka on rekisteröity luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen osittainen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen osittainen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, että kysymyksessä olevien tavaramerkkien välillä on sekaannusvaara.


title: Asia C-253/09: Kanne 8.7.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Unkarin tasavalta

text:
               26.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 233/6

         Kanne 8.7.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Unkarin tasavalta
   (Asia C-253/09)
   2009/C 233/10
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: R. Lyal ja K. Ritzné Talabér)

      Vastaaja: Unkarin tasavalta

      Vaatimukset

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Unkari ei ole noudattanut EY 18, EY 39 ja EY 43 artiklan ja ETA:n perustamissopimuksen 28 ja 31 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevan asunto-omaisuuden korvaamista Unkarissa sijaitsevan asunto-omaisuuden hankinnalla kohdellaan epäedullisemmin kuin Unkarissa sijaitsevan asunto-omaisuuden korvaamista asunto-omaisuuden hankinnalla Unkarista.

               —

               Unkarin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Asian kohteena on Unkarin verosäännös, jonka mukaan ulkomailta ostetusta asunnosta omistusoikeuden hankintahetkellä maksettavan veron perustaa määritettäessä ostetun asunnon hankinta-arvosta voidaan vähentää yksinomaan ulkomailta ostetun asunnon arvo.
   Tämä sääntely on ristiriidassa EY 18, EY 39 ja EY 43 artiklassa sekä ETA:n perustamissopimuksen 28 ja 31 artiklassa vahvistettujen henkilöiden vapaata liikkuvuutta ja sijoittautumisvapautta koskevien periaatteiden kanssa.
   Edellä mainittujen yhteisön oikeuden määräysten tavoitteena on helpottaa yhteisön jäsenvaltioiden kansalaisten vapaaehtoisen ansiotoiminnan harjoittamista, ja samalla niissä kielletään sellaiset toimenpiteet, joista seuraa, että sellaiset yhteisön jäsenvaltion kansalaiset, jotka haluavat harjoittaa jonkin toisen jäsenvaltion alueella taloudellista toimintaa käyttämällä oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen, joutuvat epäedulliseen asemaan. Vallitsevan oikeuskäytännön mukaan toimenpiteet, jotka estävät jäsenvaltion kansalaisia lähtemästä kotimaastaan ja käyttämästä näin oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen tai jotka tekevät tämän oikeuden käyttämisen vähemmän houkuttelevaksi, on katsottava tämän vapauden rajoituksiksi myös siinä tapauksessa, että toimenpiteitä sovelletaan kansalaisuudesta riippumatta.
   Riitautettu Unkarin verosäännös on katsottava tällaiseksi toimenpiteeksi, sillä verovähennysoikeuden poistamisen johdosta muiden maiden kansalaisilla ja niillä Unkarin kansalaisilla, jotka ovat vapaaseen liikkuvuuteen liittyviä oikeuksiaan käyttämällä asuneet tilapäisesti jossakin toisessa jäsenvaltiossa ja hankkineet siellä asunto-omaisuutta, on rajoitetumpi intressi hankkia asunto-omaisuutta Unkarista kuin niillä Unkarissa asuvilla, jotka ulkomailta hankittavissa olevien asuntojen sijasta ostavat uuden asunnon Unkarista. Tämän vuoksi Unkarin verosäännös on omiaan rajoittamaan muiden jäsenvaltioiden kansalaisten halukkuutta sijoittautua Unkariin. Komission näkemyksen mukaan henkilöt, jotka ovat aikaisemmassa asuinvaltiossaan saattaneet maksaa vastaavan veron ostaessaan asunnon, ovat samassa asemassa kuin henkilöt, jotka ovat hankkineet aikaisemman asunto-omaisuutensa Unkarista. Näin ollen tällaisia henkilöitä on kohdeltava samalla tavalla. Koska Unkarin verosäännös saattaa tässä suhteessa toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevan asunnon ostaneen henkilön epäedullisempaan asemaan Unkarissa asuntoa vaihtavaan asunnonostajaan nähden, sillä kohdellaan objektiivisesti toisiinsa verrattavissa olevia tilanteita eri tavalla, minkä vuoksi sitä on pidettävä syrjivänä.
   Nyt kyseessä olevaa oikeudenloukkausta ei voida perustella ainoastaan Unkarin tasavallan hallituksen esittämällä väitteellä.
   Verojärjestelmän yhtenäisyyden takaamista koskevan väitteen osalta on todettava, että asiassa ei ole käynyt ilmi välitöntä yhteyttä kyseessä olevan veroedun ja määrättyä veroa kannettaessa tapahtuvan veroedun toteutumisen välillä, mikä olisi kuitenkin edellytyksenä sille, että verojärjestelmän yhtenäisyyden takaamisvaatimusta voitaisiin pitää tämän perusvapauden käyttämisen perusteltuna rajoituksena. Taloudellisesti tarkastelleen yhtäältä uuden asunnon hankkimisen ja veronmaksuvelvollisuuden ja toisaalta aikaisemman asunnon ostamisen ja tuolloin maksetun veron välillä ei ole välitöntä yhteyttä. Unkarin lainsäätäjä on vain päättänyt liittää nämä toisiinsa.
   Unkarin hallituksen väitteeseen siitä, että toisessa jäsenvaltiossa hankitun kiinteän omaisuuden ja sen hankintahetkellä maksetun veron huomioon ottaminen ja niiden yhteydessä mahdollisesti tehtyjen väärinkäytösten ehkäiseminen tuottavat huomattavia hallinnollisia vaikeuksia, komissio toteaa lopuksi, että mahdollisilla hallinnollisilla vaikeuksilla ei voida missään tilanteessa perustella yhteisön oikeudessa taattujen perusvapauksien rajoittamista. Unkarin tasavallalla on varmasti mahdollisuus säätää tietyistä vaatimuksista tarvitsemiensa tietojen saamiseksi. Tällaiset vaatimukset eivät kuitenkaan saa olla kohtuuttomia suhteessa tavoiteltuun päämäärään.


title: Asia C-17/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 14.2.2012 (Krajský soud v Brněn (Tšekin tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Toshiba Corporation ym. v. Úřad pro ochranu hospodářské soutěže (Kilpailu — Jäsenvaltion alueella toteutettava kartelli, joka sai alkunsa ennen kyseisen valtion liittymistä Euroopan unioniin — Kansainvälinen kartelli, joka vaikuttaa unionin alueella ja Euroopan talousalueella — EY 81 artikla ja ETA-sopimuksen 53 artikla — Kilpailusääntöjen rikkomista koskeviin toimenpiteisiin ryhtyminen ja seuraamuksen määrääminen rikkomisesta liittymispäivää edeltävältä ja sen jälkeiseltä ajanjaksolta — Sakot — Komission ja kansallisten kilpailuviranomaisten välinen toimivallan jako — Komission ja kansallisen kilpailuviranomaisen suorittama sakkojen määrääminen — Ne bis in idem -periaate — Asetus (EY) N:o 1/2003 — 3 artiklan 1 kohta ja 11 artiklan 6 kohta — Seuraukset uuden jäsenvaltion liittymisestä unioniin)

text:
               31.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 98/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 14.2.2012 (Krajský soud v Brněn (Tšekin tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Toshiba Corporation ym. v. Úřad pro ochranu hospodářské soutěže
   (Asia C-17/10) (1)

   (Kilpailu - Jäsenvaltion alueella toteutettava kartelli, joka sai alkunsa ennen kyseisen valtion liittymistä Euroopan unioniin - Kansainvälinen kartelli, joka vaikuttaa unionin alueella ja Euroopan talousalueella - EY 81 artikla ja ETA-sopimuksen 53 artikla - Kilpailusääntöjen rikkomista koskeviin toimenpiteisiin ryhtyminen ja seuraamuksen määrääminen rikkomisesta liittymispäivää edeltävältä ja sen jälkeiseltä ajanjaksolta - Sakot - Komission ja kansallisten kilpailuviranomaisten välinen toimivallan jako - Komission ja kansallisen kilpailuviranomaisen suorittama sakkojen määrääminen - Ne bis in idem -periaate - Asetus (EY) N:o 1/2003 - 3 artiklan 1 kohta ja 11 artiklan 6 kohta - Seuraukset uuden jäsenvaltion liittymisestä unioniin)
   2012/C 98/04
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Krajský soud v Brně

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Toshiba Corporation, T&D Holding, aiemmin Areva T&D Holding SA, Alstom Grid SAS, aiemmin Areva T&D SAS, Alstom Grid AG, aiemmin Areva T&D AG, Mitsubishi Electric Corp., Alstom, Fuji Electric Holdings Co. Ltd, Fuji Electric Systems Co. Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA, Siemens AG Österreich, VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens AG, Hitachi Ltd, Hitachi Europe Ltd, Japan AE Power Systems Corp. ja Nuova Magrini Galileo SpA

      Vastaaja: Úřad pro ochranu hospodářské soutěže

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Krajský soud v Brně — EY 81 artiklan, Euroopan unionin perusoikeuskirjan (EUVL 2007, C 303, s. 1) 50 artiklan, perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003, L 1, s. 1), etenkin sen 3 artiklan 1 kohdan ja 11 artiklan 6 kohdan, ja yhteistyöstä kilpailuviranomaisten verkostossa annetun komission tiedonannon (EUVL 2004, C 101, s. 43) 51 kohdan tulkinta — Jäsenvaltion alueella toteutettava kartelli, joka sai alkunsa ennen kyseisen valtion liittymistä Euroopan unioniin ja päättyi liittymisen jälkeen — Komission ja kansallisen kilpailuviranomaisen suorittama sakkojen määrääminen — Kansallisen viranomaisen toimivalta määrätä seuraamuksia samasta menettelystä liittymistä edeltävältä ajanjaksolta — Ne bis in idem -periaate

      Tuomiolauselma

               1)

               EY 81 artiklaa ja perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että niitä ei voida soveltaa 1.5.2004 jälkeen aloitetussa menettelyssä kartelliin, jolla on ollut vaikutuksia Euroopan unioniin 1.5.2004 liittyneen jäsenvaltion alueella kyseistä päivää edeltävinä ajanjaksoina.

               2)

               Kun Euroopan komissio aloittaa kartellia kohtaan asetuksen N:o 1/2003 III luvun mukaisen menettelyn, asianomaisen jäsenvaltion kilpailuviranomainen ei menetä asetuksen N:o 1/2003 11 artiklan 6 kohdan, luettuna yhdessä saman asetuksen 3 artiklan 1 kohdan kanssa, nojalla toimivaltaansa määrätä kansallisen kilpailuoikeuden perusteella seuraamuksia kilpailunvastaisista vaikutuksista, joita kyseisellä kartellilla oli kyseisen jäsenvaltion alueella ennen tämän valtion liittymistä Euroopan unioniin.
               Ne bis in idem -periaate ei estä asianomaisen jäsenvaltion kilpailuviranomaista määräämästä kartelliin osallistuneille yrityksille sakkoja seuraamuksiksi vaikutuksista, joita kyseisellä kartellilla oli tämän jäsenvaltion alueella ennen tämän valtion liittymistä Euroopan unioniin, koska Euroopan komission päätöksessä, joka tehtiin ennen kuin kyseinen kansallinen kilpailuviranomainen teki päätöksen, kyseisen kartellin jäsenille määrätyillä sakoilla ei ollut tarkoitus määrätä seuraamuksia kyseisistä vaikutuksista.

      (1)  EUVL C 100, 17.4.2010.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 18 päivänä toukokuuta 1995, asiassa C-327/92 (Raad van Beroep te 's-Gravenhagen esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Rheinhold & Mahla NV vastaan Bestuur van de Bedrijfsvereniging voor de Metaalnijverheid (Sosiaaliturva - Pääurakoitsijan velvollisuus sosiaaliturvamaksujen hoitamiseen aliurakoitsijan laiminlyötyä maksut)

text:
N:o C 159/4          \_m                       Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                        24.6.95
3 ) Perustamissopimuksen 59 artikla ei estä sellaisia kan                 YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
      sallisia määräyksiä, joilla sijoittajien luottamuksen                                 ( kuudes jaosto ),
      suojaamiseksi kansallisilla rahoitusmarkkinoilla kielle
      tään menettely, jossa mahdollisiin muissa jäsenvalti                          18 päivänä toukokuuta 1995 ,
      oissa asuviin asiakkaisiin otetaan ilman pyyntöä puhe       asiassa C-327/92 ( Raad van Beroep te 's-Gravenhagen
      limitse yhteyttä tavaratermiinisopimuksiin liittyvien        esittàma ennakkoratkaisupyyntö ): Rheinhold &c Mahla NV
      palvelujen tarjoamiseksi heille.                             vastaan Bestuur van de Bedrijfsvereniging voor de Metaal
                                                                                nijverheid ( 1 )
(M EYVL N:o C 256 , 21.9.1993                                      (Sosiaaliturva — Pääurakoitsijan velvollisuus sosiaaliturva
                                                                   maksujen hoitamiseen aliurakoitsijan laiminlyötyä mak
                                                                                sut)
                                                                                ( 95/C 159/08
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                           (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                 10 päivänä toukokuuta 1995 ,
asiassa C-417/93 , Euroopan parlamentti vastaan Euroopan
                       unionin neuvosto ( ] )                      Raad van Beroep te 's-Gravenhage (Alankomaat) on esittä
                                                                   nyt yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisupyynnön
(Teknisen avun toimittaminen itsenäisille entisen Neuvosto
                                                                   ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla saadak
liiton valtioille ja Mongolialle — Parlamentin kuulemi            seen asiassa C-327/92, Rheinhold & Mahla NV vastaan
                                nen)
                                                                   Bestuur van de Bedrijfsvereniging voor de Metaalnijverheid,
                          ( 95/C 159/07 )                          ennakkoratkaisun sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta
                                                                   yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin,
                                                                   itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen
                                                                   ( ETY ) N:o 1408/71 muuttamisesta ja ajan tasalle saattami
                                                                   sesta 2 päivänä kesäkuuta 1983 annetun neuvoston asetuk
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan              sen ( ETY ) N:o 2001 /83 ( 2 ) ja ETY:n perustamissopimuksen
     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)            51 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes
                                                                   jaosto), toimien kokoonpanossa jaoston puheenjohtaja
                                                                   F. A. Schockweiler, tuomarit P. J. G. Kapteyn, G. F.
Asiassa C-417/93 , Euroopan parlamentti ( asiamies: C.             Mancini, C. N. Kakouris ja J. L. Murray ( esittelevä
Pennera ) vastaan Euroopan unionin neuvosto ( asiamiehet:          tuomari); julkisasiamies: C. Gulmann, kirjaaja : johtava
A. A. Dashwood ja C. Giorgi ), jossa vaaditaan, että teknisen      hallintovirkamies H. A. Riihi, on antanut 18.5.1995
avun toimittamisesta itsenäisille entisen Neuvostoliiton           tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
valtioille ja Mongolialle niiden talouden tervehdyttämiseksi
ja vakiinnuttamiseksi 19 päivänä heinäkuuta 1993 annettu
neuvoston asetus ( Euratom, ETY ) N:o 2053/93 (2 ) mitätöi        1 ) Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alu
dään, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa                      eella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin
presidentti G. C. Rodriguez Iglesias, jaoston puheenjohtajat             ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14
F. A. Schockweiler, P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann ja P. Jann,             päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen
tuomarit G. F. Mancini, C. N. Kakouris (esittelevä tuomari ),             (ETY) N:o 1408171 muuttamisesta ja ajan tasalle
J. C. Moitinho de Almeida, J. L. Murray, D. A. O. Edward,                 saattamisesta 2 päivänä kesäkuuta 1983 annettua
J.-P. Puissochet, G. Hirsch ja L. Sevon; julkisasiamies P.                neuvoston asetusta (ETY) N:o 2001 /83 sovelletaan
Léger, kirjaaja : L. Hewlett, on antanut 10.5.1995 tuomion,               sellaiseen lainsäädäntöön, kuten Coördinatieivet So
jonka tuomiolauselma on seuraava :                                        ciale Vçrzekering, jossa yhdenmukaistetaan jäsenval
                                                                          tion sosiaaliturvan eri aloja.
1 ) Kanne mitätöidään.
                                                                   2 ) Edellä mainitun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 sovelta
                                                                          misalaan eivät kuulu sellaiset säännökset, kuten Coör
2 ) Parlamentti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti                   dinatieivet Sociale Verzekeringin 16 b pykälän 5 ja 8
       kulut.                                                             kohta, joiden mukaan pääurakoitsija joutuu vastuuseen
                                                                         aliurakoitsijan laiminlyömistä sosiaaliturvamaksuista.
0 ) EYVL N:o C 306 , 12.11.1993
                                                                   (!) EYVL N:o C 228 , 4.9.1992
( 2 ) EYVL N :o L 187, 29.7.1993 , s . 1
                                                                   ( 2 ) EYVL N:o L 230 , 22.8.1983 , s . 6


title: Asia C-323/07: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 10.4.2008 (Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardian (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Termoraggi SpA v. Comune di Monza (Julkiset hankinnat — Julkiset tavaranhankinnat ja palveluhankinnat — Sopimuksen tekeminen ilman tarjouspyyntöä — Alueellinen yhdyskunta tekee sopimuksen omistamansa yrityksen kanssa)

text:
               5.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/11

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 10.4.2008 (Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardian (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Termoraggi SpA v. Comune di Monza
   (Asia C-323/07) (1)

   (Julkiset hankinnat - Julkiset tavaranhankinnat ja palveluhankinnat - Sopimuksen tekeminen ilman tarjouspyyntöä - Alueellinen yhdyskunta tekee sopimuksen omistamansa yrityksen kanssa)
   (2008/C 171/19)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia
   Asianosaiset

      Kantaja: Termoraggi SpA

      Vastaaja: Comune di Monza

      En présence de: Acqua Gas Azienda Municipale (AGAM)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18.6.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY (EYVL L 209, s. 1) 6 artiklan tulkinta — Soveltamisala — Kansalliset säännökset, joilla tiettyjen kunnan kiinteistöjen lämmityslaitteistojen hoito annetaan direktiivissä säädettyä julkista tarjouskilpailua toimittamatta kunnalliselle yritykselle
   Määräysosa
   Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18.6.1992 annettua neuvoston direktiiviä 92/50/ETY ja julkisia tavaranhankintoja koskevien sopimustentekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14.6.1993 annettua neuvoston direktiiviä 93/36/CEE ei sovelleta hankintasopimukseen, joka tehdään alueellisen yhdyskunnan ja siitä oikeudellisesti erillisen henkilön välillä, jos tämä henkilö on alueellisen yhdyskunnan valvonnassa samalla tavoin kuin sen omat yksiköt ja jos tämä henkilö suorittaan olennaisen toimintansa sen omistavan tai omistavien yhdyskuntien kanssa.
   Direktiivin 92/50 6 artiklaa sovelletaan vain siinä tapauksessa, että olemassa on sellaisia julkaistuja lain, asetusten tai hallinnollisten määräysten säännöksiä tai määräyksiä, joilla sopimuspuoleksi valitulle yhtiölle myönnetään yksinoikeus hankintasopimuksen kohteeseen.

      (1)  EUVL C 235, 6.10.2007.


title: Asia T-118/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.6.2016 – Whirlpool Europe v. komissio (Kumoamiskanne — Valtiontuet — Kodinkoneet — Rakenneuudistustuet — Päätös, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi edellyttäen, että tiettyjä ehtoja noudatetaan — Päätös, joka on tehty sen jälkeen, kun unionin yleinen tuomioistuin on kumonnut samaa menettelyä koskevan aikaisemman päätöksen — Toimi ei koske kantajaa erikseen — Kilpailuasemaan kohdistuvan huomattavan vaikutuksen puuttuminen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               1.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 279/26

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.6.2016 – Whirlpool Europe v. komissio
   (Asia T-118/13) (1)

   ((Kumoamiskanne - Valtiontuet - Kodinkoneet - Rakenneuudistustuet - Päätös, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi edellyttäen, että tiettyjä ehtoja noudatetaan - Päätös, joka on tehty sen jälkeen, kun unionin yleinen tuomioistuin on kumonnut samaa menettelyä koskevan aikaisemman päätöksen - Toimi ei koske kantajaa erikseen - Kilpailuasemaan kohdistuvan huomattavan vaikutuksen puuttuminen - Tutkimatta jättäminen))
   (2016/C 279/38)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Whirlpool Europe BV (Breda, Alankomaat) (edustajat: asianajajat F. Wijckmans ja H. Burez)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Flynn, É. Gippini Fournier ja P.-J. Loewenthal

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Electrolux AB (Tukholma, Ruotsi) (edustajat: asianajajat F. Wijckmans ja H. Burez)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues, D. Colas ja J. Bousin) ja Fagor France SA (Rueil-Malmaison, Ranska) (edustajat: asianajajat J. Derenne ja A. Müller-Rappard)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse SEUT 263 artiklaan perustuvasta vaatimuksesta kumota 25.7.2012 tehty komission päätös 2013/283/UE valtiontuesta SA.23839 (C 44/2007), jonka Ranska aikoo myöntää FagorBrandt-yrityksen hyväksi (EUVL 2013, L 166, s. 1)

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Whirlpool Europe BV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Ranskan tasavalta, Electrolux AB ja Fagor France SA vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 141, 18.5.2013.


title: Asia C-240/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 8.3.2011 (Najvyšší súd Slovenskej republikyn (Slovakia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Lesoochranárske zoskupenie VLK v. Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky (Ympäristö — Århusin yleissopimus — Yleisön osallistumisoikeus päätöksentekoon sekä oikeus saada ympäristöä koskeva asia käsitellyksi tuomioistuimessa — Välitön oikeusvaikutus)

text:
               30.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 130/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 8.3.2011 (Najvyšší súd Slovenskej republikyn (Slovakia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Lesoochranárske zoskupenie VLK v. Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky
   (Asia C-240/09) (1)

   (Ympäristö - Århusin yleissopimus - Yleisön osallistumisoikeus päätöksentekoon sekä oikeus saada ympäristöä koskeva asia käsitellyksi tuomioistuimessa - Välitön oikeusvaikutus)
   2011/C 130/07
   Oikeudenkäyntikieli: slovakia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Lesoochranárske zoskupenie VLK

      Vastaaja: Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Najvyšší súd Slovenskej republiky — Tiedon saantia, yleisön osallistumisoikeutta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskevan (Århusin) yleissopimuksen tekemisestä yhteisön puolesta 17.2.2005 tehdyn neuvoston päätöksen 9 artiklan 3 kappaleen tulkinta (EUVL L 124, s. 1) — Tämän määräyksen välitön sovellettavuus — Ilmaisun ”viranomaisten toimet” tulkinta — Sellaisen viranomaisen päätöksen kattaminen, jonka lainvastaisuudesta aiheutuisi seurauksia ympäristölle

      Tuomiolauselma

   Tiedon saantia, yleisön osallistumisoikeutta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskevan yleissopimuksen 9 artiklan 3 kappaleella ei ole unionin oikeudessa välitöntä oikeusvaikutusta. Kansallisen tuomioistuimen on kuitenkin tulkittava muutoksenhaulle hallinnon sisällä ja tuomioistuimissa asetettuja edellytyksiä koskevia menettelysääntöjä niin pitkälti kuin mahdollista sekä kyseisen yleissopimuksen 9 artiklan 3 kappaleen tavoitteiden että unionin oikeuteen perustuvien oikeuksien tehokasta oikeussuojaa koskevien tavoitteiden mukaisesti mahdollistaakseen sen, että Lesoochranárske zoskupenie VLK:n kaltainen ympäristönsuojelujärjestö voi riitauttaa tuomioistuimessa hallinnollisessa menettelyssä tehdyn päätöksen, joka voi olla unionin ympäristöoikeuden säännösten vastainen.

      (1)  EUVL C 233, 26.9.2009.


title: Asia T-637/11: Kanne 15.12.2011 — Euris Consult v. parlamentti

text:
               4.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/41

         Kanne 15.12.2011 — Euris Consult v. parlamentti
   (Asia T-637/11)
   2012/C 32/82
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euris Consult Ltd (Floriana, Maltan tasavalta) (edustaja: asianajaja F. Moyse)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan parlamentin käännöspääosaston käännöspalveluja maltan kielelle koskevan tarjouskilpailun MT/2011/EU yhteydessä tekemän päätöksen, jolla kantajan tekemä tarjous hylättiin salassapitovelvollisuuden rikkomisen vuoksi tarjousten avaamismenettelyssä

               —

               velvoittamaan vastaajan suorittamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kantajalle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

               —

               toteamaan, että kantajalla on oikeus vaatia vahingonkorvausta riidanalaisesta päätöksestä aiheutuneesta haitasta.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu

                           —

                           siihen, että varainhoitoasetuksen 98 artiklan 1 kohtaa, soveltamissääntöjen 143 artiklaa ja tarjouskilpailun MT/2011/EU 2.4 artiklaa on rikottu, ja siten SEUT 277 artiklan mukaiseen poikkeukseen soveltamatta jättämisestä.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu

                           —

                           siihen, että suhteellisuusperiaatetta on loukattu.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu

                           —

                           siihen, että yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu

                           —

                           siihen, että Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklaa on rikottu, koska hankintaviranomainen ei kuullut kantajaa ennen riidanalaisen päätöksen tekemistä.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu

                           —

                           siihen, että riidanalainen päätös on puutteellisesti perusteltu.


title: Asia T-247/09: Kanne 16.6.2009 — Evropaïki Dynamiki v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               29.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/43

         Kanne 16.6.2009 — Evropaïki Dynamiki v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia T-247/09)
   2009/C 205/79
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atheena Kreikka) (edustajat: asianajaja N. Korogiannakis ja asianajaja M. Dermitzakis)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on kumottava komission päätös, jolla se hylkäsi kantajan avoimessa tarjouspyyntömenettelyssä julkaistun tarjouspyynnön AO 10186 ”Euroopan unionin virallisen lehden täydennysosan tuotanto ja levitys: TED-verkkosivusto, EUVL:n S.osan levykkeet ja niihin liittyvät offline- ja online-tiedotusvälineet” (EUVL 2009/S 2-001445) johdosta jättämän tarjouksen, ja josta kantajalle ilmoitettiin 7.4.2009 päivätyllä kirjeellä, sekä kaikki muut myöhemmät komission päätökset mukaan lukien se, jolla päätettiin tehdä hankintasopimus tarjouskilpailun voittajan kanssa

               —

               komissio on velvoitettava suorittamaan kantajalle korvauksena kantajan kysymyksessä olevan tarjouskilpailumenettelyn johdosta kärsimästä vahingosta 1 490 215,58 euroa

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan kantajalle tästä kanteesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut siinäkin tapauksessa, että kanne hylätään.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii käsiteltävänä olevassa asiassa sen vastaajan tekemän päätöksen kumoamista, jolla tämä hylkäsi kantajan avoimessa tarjouspyyntömenettelyssä Euroopan unionin virallisen lehden täydennysosan tuotanto ja levitys: TED-verkkosivusto, EUVL:n S-osan levykkeet ja niihin liittyvät offline- ja online-tiedotusvälineet (AO 10186) -nimistä hankintaa koskevista palveluista tekemän tarjouksen ja päätti tehdä hankintasopimuksen tarjouskilpailun voittajan kanssa. Kantaja vaatii lisäksi korvausta siitä vahingosta, jonka se väittää kärsineensä kyseisen menettelyn johdosta.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi seuraavat kanneperusteet.
   Kantaja katsoo ensiksi, että vastaaja on tehnyt erilaisia ja ilmeisiä arviointivirheitä ja kieltäytynyt esittämästä kantajalle perusteluita ja selvitystä ja rikkonut siten varainhoitoasetusta (1) ja sen soveltamissääntöjä ja direktiiviä 2004/18 (2) ja EY 253 artiklaa. Se toteaa, että komissio ei ilmoittanut koskaan kantajan kirjallisista pyynnöistä huolimatta sille, mitkä tarjouskilpailun voittajaan liittyvät ansiot olivat, vaikka se oli velvollinen tekemään niin. Kantajan näkemyksen mukaan komission esittämät kommentit olivat epämääräisiä, riittämättömiä ja sähkösanomatyylisiä, eivätkä ne käy järkevistä perusteluista. Kantaja katsoo edelleen, että komissio korjasi myöhemmin riidanalaisen päätöksen perusteluita sen jälkeen kun arviointikomitea oli käsitellyt raportin uudelleen ja päättänyt poistaa tarjouskilpailun voittajaa koskevan kommentin.
   Toiseksi kantaja väittää, että vastaaja rikkoo varainhoitoasetuksen 106 ja 107 artiklaa sekä loukkaa avoimuuden periaatetta ja syrjintäkiellon periaatetta sillä, että se ei sulje pois sellaisia tarjoajia, jotka turvautuvat muissa kuin WTO/GPA-maissa suoritettaviin töihin. Siinä tapauksessa, että komission olisi sitten sallittava tällainen osallistuminen, tämän olisi tapahduttava reilulla, avoimella ja syrjimättömällä tavalla siten, että siinä selvitetään ne valintakriteerit, joiden perusteella se jättää jotkut yhtiöt menettelyn ulkopuolelle tai hyväksyy toiset yhtiöt.
   Kolmanneksi kantaja väittää, että vastaaja on tehnyt ilmeisen arviointivirheen verratessaan kantajan tarjousta toisiin tarjouksiin, eikä se ole ilmoittanut tätä koskevia syitä, koska arviointikomitean kantajan tarjouksen osalta esittämät kielteiset seikat olivat epämääräisiä ja riittämättömiä.

      (1)  Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (EUVL L 248, s. 1).

      (2)  Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/18/EY (EUVL L 134, s. 114).


title: Asia C-472/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Högsta domstolen (Ruotsi) on esittänyt 20.10.2014 – Canadian Oil Company Sweden AB ja Anders Rantén v. Valtakunnansyyttäjä

text:
               15.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 448/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Högsta domstolen (Ruotsi) on esittänyt 20.10.2014 – Canadian Oil Company Sweden AB ja Anders Rantén v. Valtakunnansyyttäjä
   (Asia C-472/14)
   (2014/C 448/19)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Högsta domstolen

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Canadian Oil Company Sweden AB ja Anders Rantén

      Vastapuoli: Valtakunnansyyttäjä

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko se, että Ruotsin säännösten mukaan kemiallisen tuotteen, jota REACH-asetuksen (1) perusteella koskee rekisteröintivelvollisuus, ammattimaisesti Ruotsiin tuovan henkilön on ilmoitettava tuote Kemikalieinspektionenille sen rekisteröimiseksi Ruotsin tuoterekisteriin, ristiriidassa REACH-asetuksen kanssa?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko Ruotsin ilmoitusvelvollisuus ristiriidassa SEUT 34 artiklan kanssa, kun otetaan huomioon SEUT 36 artiklassa määrätyt poikkeukset?

      (1)  Kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta 18.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1907/2006 (EUVL L 396, s. 1)


title: Asia T-589/11: Kanne 17.11.2011 — Phonebook of the World v. SMHV — Seat Pagine Gialle (PAGINE GIALLE)

text:
               4.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/28

         Kanne 17.11.2011 — Phonebook of the World v. SMHV — Seat Pagine Gialle (PAGINE GIALLE)
   (Asia T-589/11)
   2012/C 32/58
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Phonebook of the World (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja A. Bertrand)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Seat Pagine Gialle SpA (Milano, Italia)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan asiassa R 1541/2010-2 4.8.2011 tekemän päätöksen;

               —

               kumoamaan numerolla 161380 rekisteröidyn yhteisön tavaramerkin ”PIAGINE GIALLE”, jonka vastapuolena valituslautakunnassa oleva osapuoli on rekisteröinyt luokkiin 16 ja 35;

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan tästä menettelystä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Sanamerkki ”PAGINE GIALLE” luokkiin 16 ja 35 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — Yhteisön tavaramerkkirekisteröinti nro 161380

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Kantaja

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perustelut: Mitättömäksi julistamista vaatinut osapuoli perusti vaatimuksensa neuvoston asetuksen (EY) N:o 2007/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohtaan, toisin sanoen siihen, että yhteisön tavaramerkki oli rekisteröity neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c ja d alakohdan vastaisesti

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan alakohtaa on rikottu yhdessä 7 artiklan 1 kohdan b–d alakohdan kanssa, koska valituslautakunta on kieltäytynyt soveltamasta yhteisön oikeuden yleisiä periaatteita ja erityisesti periaatteita, jotka on vahvistettu asiassa T-322/03, Telefon & Buch v. SMHV — Herold Business Data (WEISSE SEITEN), annetussa tuomiossa, ja se on lisäksi kieltäytynyt soveltamasta omaa päätelmäänsä, jonka mukaan italialainen yleisö ei pidä sanoja ”PAGINE GIALLE” erottamiskykyisinä.


title: Etablissements J. Richard Ducrosin 14.7.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-149/95)

text:
N:o C 248/ 16       FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       23.9.95
tailevaa arviointia eikä tutkinut heidän arviointikertomuk        — velvoittaa parlamentin korvaamaan oikeudenkäyntiku
siaan ".                                                               lut.
Kantaja esittää , että häntä koskeva arviointikertomus ajalta      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
 1991 — 1993 on annettu hänelle tiedoksi vasta 1.7.1994 eli
soveltuvien säännösten määräysten mukaan liian myöhään;            Kantaja kiistää parlamentin henkilöstösääntöjen 85 artik
tiedoksianto on tapahtunut sen jälkeen, kun pääosasto XX           lan nojalla tekemän päätöksen, joka on annettu hänelle
julkaisi ansioituneimpien virkamiesten luettelon virka            tiedoksi 29.9.1994 lähetetyllä kirjeellä ja jossa parlamentti
vuotta 1994 varten. Ylennyksiä käsittelevällä komitealla oli       on päättänyt periä häneltä takaisin hänelle 1.6.1987 alkaen
siis kantajan tilannetta arvioidessaan käytössään aino            maksetusta kotitalouslisästä sen osan, joka vastaa Luxem
astaan myöhästynyt ja epätarkka arviointikertomus, sillä           burgin viranomaisten hänen puolisolleen samalta ajalta
kertomusta korjattiin myöhemmin kantajan vaatimuksesta .           maksamaa talousrahaa ( prime de menage ). Kantaja katsoo
Tämän vuoksi kantaja katsoo, että ylennyksiä käsittelevän          nimittäin, että yhteensovitussääntö ei sovellu tähän tapauk
komitean laatima ansioituneimpien virkamiesten luettelo ja         seen, koska kotitalouslisä ja talousraha ovat sekä oikeudel
sitä seuraavat nimittävän viranomaisen ylennyspäätökset            lisen luonteensa osalta että myöntämisedellytystensä osalta
ovat mitättömiä henkilöstösäännön 45 artiklan perus               täysin erilaisia .
teella .
                                                                   Kantaja toteaa tältä osin, että Luxemburgin lainsäädännön
Kantaja korostaa lisäksi, että ylennyksiä käsittelevä komi        mukaan talousraha a ) on sopimukseen perustuva , b ) mak
tea on tehnyt ilmeisen arviointivirheen laskiessaan hänen          setaan perhekustannuksista riippumatta ja c ) on verotetta
virkaikäänsä hänen nykyisessä palkkaluokassaan . Kantaja          vaa tuloa . Kantaja toteaa lopuksi, että nimestään huoli
katsoo, että virkaikä on laskettava vuodesta 1985 lukien eli       matta talousraha ei ole perheavustus, päinvastoin kuin
hetkestä, jolloin hänet ylennettiin palkkaluokkaan LA 5 ,          Euroopan yhteisöjen maksama kotitalouslisä .
eikä vuodesta 1989 , jolloin hänet nimitettiin palkkaluokan
A 5 virkaan hänen läpäistyään kategoriasta LA kategoriaan
A siirtymisestä järjestetyn sisäisen kilpailun COM/2/87.
                                                                  Etablissements J. Richard Ducrosin 14.7.1995 Euroopan
                                                                          yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
Genevieve     Pavanin      Euroopan    parlamenttia   vastaan                            ( Asia T-149/95 )
                  13.7.1995 nostama kanne                                                   95/C 248/36 )
                        Asia T-147/95 )
                         ( 95/C 248/35 )                                           (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
               (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      Etablissements J. Richard Ducros, kotipaikka Pariisi, edus
                                                                  tajanaan asianajaja Philippe Genin, Lyon, prosessiosoite
Genevieve Pavan on nostanut 13.7.1995 kanteen Euroopan            Luxemburgissa asianajotoimisto Aloyse May, 31 , Grand
parlamenttia vastaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen              rue, on nostanut 14.7.1995 Euroopan yhteisöjen ensimmäi
oikeusasteen tuomioistuimessa . Hänen kotipaikkansa on            sen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan
                                                                  yhteisöjen komissiota vastaan .
Luxemburg ja hänen asiamiehenään toimii asianajaja Alain
Lorang, Luxemburg, prosessiosoite Luxemburgissa asian
ajotoimisto Alain Lorang, 51 , rue Albert 1er .                   Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                  istuin
Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuin                                                      — kumoaa komission päätöksen, jolla se on päättänyt
                                                                       saattaa loppuun aloitetun menettelyn,
— kumoaa Euroopan parlamentin henkilöstösääntöjen
    85 artiklan nojalla 29.9.1994 tekemän päätöksen,              — velvoittaa vastaajan korvaamaan asian käsittelystä tässä
                                                                       tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntikulut .
— toteaa , ettei kantajan puolisolle maksettavaa talousra
    haa ja kantajalle maksettavaa kotitalouslisää ole yhteen      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    sovitettava,
                                                                  Kantaja, ranskalainen metallirakennus- ja kuparintyöstö
— toteaa, että Euroopan parlamentin on palautettava               alalla toimiva yhtiö, valittaa komission päätöksestä, joka on
    kaikki 29.9.1994 tehdyn päätöksen nojalla perusteetto        julkaistu 16.5.1995 Euroopan yhteisöjen virallisessa leh
    masti pidätetyt summat,                                       dessä N:o C 120/4 ja jossa on päätetty saattaa loppuun
                                                                  Rooman sopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukaisesti
— määrää, että kantajalle on maksettava kokonaisuudes             1 1.3.1992 aloitettu menettely ja sallia Italian viranomaisten
    saan kaikki kotitalouslisät, jotka sen olisi kuulunut          CMF SUD ja CMF -nimisille yhtiöille peräkkäisinä pää
    saada joulukuusta 1994 lähtien, ja                            omanlisäyksinä myöntämät avustukset.
 ---pagebreak--- 23.9.95              FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 248/ 17
Kantajan mukaan näiden kahden yrityksen saama julkinen             — kumoaa kokonaisuudessaan komission päätöksen, joka
rahoitus selittää sen, että Marseillen kauppa- ja teollisuus           julkaistiin komission ilmoituksessa C 25/94 ( ex N
kamarin avattua avoimen tarjouskilpailun tiettyjä tämän                 11/94 ) ja jossa todettiin, että tuki, jonka Luxemburgin
kaupungin lentokentällä tehtäviä töitä varten CMF SUD                   suurherttuakunta aikoi myöntää ProfilARBED SA:lle ,
-yhtiön tekemää tarjousta pidettiin parempana kuin kanta               oli komission päätöksen N:o 3855/91 /EHTY 3 artiklan
jan. Verrattaessa keskenään näiden kahden yhtiön tekemiä                mukainen ja siten yhteismarkkinoille soveltuva ;
tarjouksia niiden välillä voitiin havaita 33 prosentin suurui
nen ero .
                                                                   — velvoittaa komission korvaamaan kantajan oikeuden
                                                                        käyntikulut.
Komissio päätti olla vastustamatta kysymyksessä olevaa
rahoitusta sen vuoksi, että Italian viranomaiset olivat
ryhtyneet CMF SUD:n ja CMF:n emoyhtiön, holdingyhtiö               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
IRITECNA:n yksityistämisohjelmaa koskeviin toimenpitei
siin. Nämä toimenpiteet käsittivät erityisesti CMF SUD:n
asettamisen     selvitystilaan   ja  CMF:n     yksityistämisen     Kantaja eli Ison-Britannian rauta- ja terästuottajia edustava
30.6.1995 mennessä .                                               yhdistys riitauttaa komission päätöksen, joka julkaistiin
                                                                   komission ilmoituksessa C 25/94 ja jossa todettiin, että tuki,
Kantajayhtiö painottaa, että riidanalaiset tuet ovat laitto       jonka Luxemburgin viranomaiset aikoivat myöntää Arbe
                                                                   dille uuden sähköisen terästehtaan rakentamiseen Esch
mia siksi, että niiden salliminen loukkaa perustamissopi
muksen 93 artiklan 3 kohtaa, eikä tällaista laittomuutta           Shifflangen terästeollisuuskokonaisuuden yhteyteen nykyi
voida laillistaa jälkikäteen.                                      sen LDAC-terästeollisuuskokonaisuuden korvaamiseksi,
                                                                   on yhteismarkkinoille soveltuva . Riitautetussa päätöksessä
                                                                   on katsottu, että tuki soveltuu yhteismarkkinoille, koska se
Kantajan mukaan komissio ei ole noudattanut vaikeuksissa           vastaa viidennen terästukikoodin ( Steel Aid Code, jäljem
oleville yrityksille myönnettävien avustusten myöntämiseh         pänä SAC ) 3 artiklaa, jossa annetaan tietyissä tilanteissa
toja, sellaisina kuin ne tarkalleen ottaen ovat " kahdeksan       oikeus myöntää ympäristönsuojeluun liittyviä tukia .
nessa kertomuksessa kilpailupolitiikasta " ja " uusia yhtei
sön suuntaviivoja vaikeuksissa olevien yritysten pelastus- ja
rakennemuutostuesta " koskevassa tiedonannossa . Itse asi         Kantaja katsoo, että riitautetussa päätöksessä viidennen
assa tukea saavien yritysten elinkelpoisuutta ei koskaan ole       SAC:n 3 artiklaa on tulkittu siten, että siinä määrätään, että
pidetty todennäköisenä tavoitteena, mitään vaatimusta              tukea voidaan pitää ympäristöön liittyvänä tukena, jos sitä
vakavasti otettavan elpymisen suhteen ei ole esitetty ja           on tarkoitus käyttää uuden tehtaan rakentamiseen, ja että
                                                                   tämä tulkinta on vastoin viidennen SAC:n 3 artiklan selkeää
lisäksi nämä yritykset ovat saaneet avustuksia neljä kertaa ,
vaikka rakennemuutosta koskevien avustusten pitäisi olla           ja yksiselitteistä sanamuotoa, jonka mukaan tukea, jota
tarpeen vain kerran.                                               myönnetään terästeollisuusyrityksille, jotta ne vastaisivat
                                                                   uusia ympäristövaatimuksia koskevia säännöksiä, voidaan
                                                                   pitää yhteismarkkinoille soveltuvana .
                                                                   Komission lähtökohtana on, että samoja tulkintaperiaat
                                                                   teita olisi sovellettava kaikkiin ympäristönsuojeluun liitty
                                                                   viin tukimuotoihin riippumatta siitä, määrätäänkö niistä
                                                                   EY:n perustamissopimuksessa vai EHTY:n perustamissopi
                                                                   muksessa. EY:n perustamissopimuksen mukaan jäsenval
 British Iron and Steel Producers ' Associationin 19.7.1995        tiot voivat myöntää tukea tietyissä 92 artiklassa määrätyissä
  Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne              olosuhteissa, kun taas EHTY:n perustamissopimuksen 4 ar
                        ( Asia T-150/95 )                           tiklan c kohdassa määrätään, että kaikki jäsenvaltioiden
                          ( 95/C 248/37
                                                                    muodossa tai toisessa myöntämät tuet tai avustukset ovat
                                                                    kiellettyjä . .
                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                     Toisaalta SAC on jo itsessään poikkeus EHTY:n valtion
                                                                    tuen kiellon periaatteesta; sen syntyyn vaikuttivat EHTY:n
                                                                    yritysten tuolloiset vakavat ongelmat, jotka ovat edelleen
 The British Iron and Steel Producers' Association, edustaji       olemassa . Kantaja katsoo näin ollen keskeisten oikeusperi
 naan Solicitor John Boyce ja Solicitor Philip Raven, asian        aatteiden mukaisesti, että poikkeamisia perustamissopi
 ajotoimisto Slaughter & May, Lontoo, prosessiosoite                muksen periaatteesta olisi tulkittava suppeasti ja että
 Luxemburgissa asianajotoimisto Wagner & Rukevina, 10 a             komission ei pitäisi pyrkiä saattamaan viidettä SAC:ta EY:n
 Boulevard de la Foire, on nostanut 19.7.1995 Euroopan              ympäristöön liittyvien tukien järjestelmään tulkitsemalla
 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa               viidennen SAC:n 3 artiklan 1 kohtaa laajemmin kuin on
 kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.                    tarkoitus .
 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
 istuin


title: Asia F-37/15: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 19.11.2015 – van der Spree v. komissio (Henkilöstö — Palkkaus — Palvelussuhteen lopullinen päättyminen — Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 6 artiklan 1 kohta — Kahden kuukauden peruspalkkaa vastaava uudelleenasettautumiskorvauksen perusmäärä — Kantajan kotipaikan vaihtuminen — Kantajan tyttären kotipaikka — Näyttö)

text:
               11.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 7/36

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 19.11.2015 – van der Spree v. komissio
   (Asia F-37/15) (1)

   ((Henkilöstö - Palkkaus - Palvelussuhteen lopullinen päättyminen - Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 6 artiklan 1 kohta - Kahden kuukauden peruspalkkaa vastaava uudelleenasettautumiskorvauksen perusmäärä - Kantajan kotipaikan vaihtuminen - Kantajan tyttären kotipaikka - Näyttö))
   (2016/C 007/47)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Daniel van der Spree (Eischoll, Sveitsi) (edustaja: asianajaja C. Mourato)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja T. S. Bohr)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sen päätöksen kumoaminen, jolla on hylätty kantajan vaatimus kaksinkertaisen uudelleenasettautumiskorvauksen maksamisesta hänen muutettuaan Sveitsiin.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Daniel van der Spree vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 178, 1.6.2015, s. 26.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (viides jaosto) 4 päivänä toukokuuta 2005, asiassa C-335/04: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Itävallan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2000/43/EY — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               9.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/5

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (viides jaosto)
   4 päivänä toukokuuta 2005,
   asiassa C-335/04: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Itävallan tasavalta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2000/43/EY - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2005/C 171/10)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-335/04, jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 30.7.2004, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään D. Martin ja H. Kreppel) vastaan Itävallan tasavalta (asiamiehenään E. Riedl), yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. Silva de Lapuerta sekä tuomarit P. Kūris ja J. Klučka (esittelevä tuomari), julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: R. Grass, on antanut 4.5.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1

               Itävallan tasavalta ei ole noudattanut rodusta tai etnisestä alkuperästä riippumattoman yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta 29 päivänä kesäkuuta 2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/43/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole säädetyssä määräajassa antanut kaikkia kyseisen direktiivin täytäntöönpanon edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2

               Itävallan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 239, 25.9.2004.


20150731042616992015/C 270/443072015TC27020150817FI01FIINFO_JUDICIAL20150605353621Asia T-307/15: Kanne 5.6.2015 – 1&1 Telecom v. komissio
 ---documentbreak--- C2702015FI3510120150605FI0044351362Kanne 5.6.2015 – 1&1 Telecom v. komissio
   (Asia T-307/15)2015/C 270/44Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: 1&1 Telecom GmbH (Montabaur, Saksa) (edustajat: asianajajat J. Murach, J. Schmidt ja R. Klotz sekä solicitor P. Alexiadis)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            kumoamaan asiassa nro COMP/M.7018 – Telefonica Deutschland/E Plus 2.7.2014 annetun Euroopan komission päätöksen C(2014) 4443 (jäljempänä päätös), jolla Telefónica Deutschland Holding AG:n ja EPlus Mobilfunk GmbH & Co. KG:n välinen keskittymä todettiin yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi sillä edellytyksellä, että Telefónica noudattaa päätöksen liitteissä mainittuja sitoumuksia

            —

            velvoittamaan komission vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

            1.

            Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että määrittäessään sitä, haittaako keskittymä merkittävästi toimivaa kilpailua, komissio rikkoi olennaisia menettelymääräyksiä jättämällä perustelut esittämättä, mukaan lukien komission huolellisuusvelvollisuus, ja sovelsi unionin yrityskeskittymien valvontaa koskevia sääntöjä ilmeisen virheellisesti seuraavilta osin:

                     —

                     keskittymän vertikaalisten vaikutusten arvioinnin tekemättä jättäminen

                     —

                     sen toteamuksen tueksi esitettyjen perustelujen riittämättömyys, jonka mukaan ei ole tarpeen tutkia, haittaako keskittymä merkittävästi toimivaa kilpailua matkaviestinverkkoon pääsyn ja nousevan liikenteen tukkumarkkinoilla Saksassa

                     —

                     perustelujen riittämättömyys niiden päätelmien osalta, jotka tehtiin horisontaalisen yhteensovittamisen vaikutuksista matkaviestinverkkoon pääsyn ja nousevan liikenteen tukkumarkkinoihin sekä matkaviestinpalvelujen vähittäismyyntimarkkinoihin Saksassa.

            2.

            Toinen kanneperuste perustuu siihen, että komissio teki vakavia oikeudellisia virheitä sekä ilmeisiä arviointivirheitä, kun se

                     —

                     hyväksyi Telefónican ehdottamat lopulliset sitoumukset

                     —

                     totesi, että näillä lopullisilla sitoumuksilla ratkaistaisiin kokonaisuudessaan toimivaan kilpailuun kohdistuva merkittävä haitta

                     —

                     hyväksyi keskittymän sillä edellytyksellä, että Telefónica noudattaa lopullisia sitoumuksia.

            3.

            Kolmas kanneperuste perustuu siihen, että komissio käytti päätöksensä antaessaan toimivaltaansa väärin, kun se otti huomioon kilpailuun liittymättömät poliittiset näkökohdat sen sijaan, että se olisi pyrkinyt perussopimuksissa ja yrityskeskittymien valvonnasta annetussa unionin asetuksessa (
                  1
               ) mainittuihin tavoitteisiin.

      (
         1
      )	Yrityskeskittymien valvonnasta 20.1.2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 139/2004 (EUVL L 24, s. 1).


title: Asia T-562/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.12.2014 – Repsol Lubricantes y Especialidades ym. v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Parafiinivahamarkkinat — Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan rikkominen — Hintojen vahvistaminen ja markkinoiden jakaminen — Kartellin olemassaoloa koskeva näyttö — Rikkomisen kesto — Sakkojen määrän laskennasta annetut vuoden 2006 suuntaviivat — Yhdenvertainen kohtelu — Syyttömyysolettama — Rikkomisen syyksiluettavuus — Emoyhtiön vastuu kilpailusääntöjen rikkomisista, joihin sen tytäryhtiöt ovat syyllistyneet — Emoyhtiön käyttämä ratkaiseva vaikutusvalta — Olettama siinä tapauksessa, että emoyhtiö omistaa tytäryhtiön kokonaan)

text:
               9.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/40

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.12.2014 – Repsol Lubricantes y Especialidades ym. v. komissio
   (Asia T-562/08) (1)

   ((Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Parafiinivahamarkkinat - Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan rikkominen - Hintojen vahvistaminen ja markkinoiden jakaminen - Kartellin olemassaoloa koskeva näyttö - Rikkomisen kesto - Sakkojen määrän laskennasta annetut vuoden 2006 suuntaviivat - Yhdenvertainen kohtelu - Syyttömyysolettama - Rikkomisen syyksiluettavuus - Emoyhtiön vastuu kilpailusääntöjen rikkomisista, joihin sen tytäryhtiöt ovat syyllistyneet - Emoyhtiön käyttämä ratkaiseva vaikutusvalta - Olettama siinä tapauksessa, että emoyhtiö omistaa tytäryhtiön kokonaan))
   (2015/C 046/48)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Repsol Lubricantes y Especialidades SA, aiemmin Repsol Lubricantes YPF y Especialidades SA (Madrid, Espanja), Repsol Petróleo SA (Madrid) ja Repsol SA, aiemmin Repsol YPF SA (Madrid) (edustajat: asianajajat J. M. Jiménez-Laiglesia Oñate, J. Jiménez-Laiglesia Oñate ja S. Rivero Mena)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre, F. Castilla Contreras ja C. Urraca Caviedes)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 1.10.2008 tehdyn komission päätöksen K(2008) 5476 lopullinen (asia COMP/39.181 – kynttilävaha) kumoamiseksi osittain ja kantajille määrätyn sakon määrän alentamisvaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Repsol Lubricantes y Especialidades SA, Repsol Petróleo SA ja Repsol SA vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 44, 21.2.2009.


title: Asia C-488/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Debreceni Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 31.10.2012 — Sándor Nagy v. Hajdú-Bihar megyei Kormányhivatal

text:
               16.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/3

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Debreceni Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 31.10.2012 — Sándor Nagy v. Hajdú-Bihar megyei Kormányhivatal
   (Asia C-488/12)
   2013/C 79/04
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Debreceni Munkaügyi Bíróság

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Sándor Nagy

      Vastaaja: Hajdú-Bihar Megyei Kormányhivatal

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 30 artiklaa tulkita siten, että sillä on haluttu taata mahdollisuus oikeussuojaan ainoastaan lainvastaista ja perusteetonta (unjustified) palvelussuhteen päättämistä vastaan?

               2)

               Merkitseekö tämä sitä, että työnantajalla on palvelussuhteen päättämishetkellä velvollisuus ilmoittaa työntekijälle kirjallisesti irtisanomisen perusteet, jottei palvelussuhteen päättäminen olisi perusteeton (unjustified)?

               3)

               Johtaako perusteiden ilmoittamatta jättäminen sellaisenaan toimenpiteen lainvastaisuuteen vai voiko työnantaja esittää syyt jälkeenpäin tuomioistuimessa mahdollisesti käytävässä työoikeudellisessa riita-asiassa?


title: Asia C-455/01: Euroopan yhteisöjen komission 27.11.2001 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
6.4.2002                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 84/39
     ii)    siirrettävissä                                              Euroopan yhteisöjen komission 27.11.2001 Italian tasa-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
     ennen kuin niitä voidaan pitää vuoden 1993 laissa ja/tai
     direktiivissä tarkoitettuina ”tavaroina”?
                                                                                (Asia C-455/01)
                                                                                (2002/C 84/68)
Verwaltungsgerichtshofin (Itävalta) 19.10.2001 tekemäl-
lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
1. Margarete Ospelt, 2. Schlössle Weissenberg Familiens-
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio on 27.11.2001 nostanut kan-
tiftung vastaan Unabhängiger Verwaltungssenat des Lan-
                                                                        teen Italian tasavaltaa vastaan Euroopan yhteisöjen tuomiois-
                            des Vorarlberg
                                                                        tuimessa. Kantajan asiamiehinä ovat Richard B. Wainwright ja
                                                                        Roberto Amorosi.
                           (Asia C-452/01)
                            (2002/C 84/67)
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                        tuin
Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on pyytänyt 19.10.2001                –     toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut perustamis-
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-                     sopimuksen 28 eikä 30 artiklan mukaisia velvoitteitaan,
mioistuimeen 22.11.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-                     koska se pitää voimassa lainsäädäntöä, jossa asetetaan
melta ennakkoratkaisua asiassa 1. Margarete Ospelt,                           vielä osittain yhdenmukaistamattomien, Italian lipun alla
2. Schlössle Weissenberg Familienstiftung vastaan Unabhängi-                  purjehtivilla laivoilla käytettävien tuotteiden markkinoin-
ger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg seuraaviin kysy-                   tiedellytykseksi se, että kansallinen laitos on antanut
myksiin:                                                                      yhteensoveltuvuustodistuksen, ja rajoittanut näin tuot-
                                                                              teen markkinoinitioikeuden koskemaan vain todistuksen-
1.   Onko EY 12 artiklaa (aiemmin EY:n perustamissopimuk-                     haltijaa, ja koska se ei pidä pätevinä muiden jäsenvaltioi-
     sen 6 artikla) ja EY 56 artiklaa sekä sitä seuraavia artikloja           den tai ETA-sopimuksen sopimusvaltioiden toimivaltais-
     (aiemmin EY:n perustamissopimuksen 73 b artikla ja sitä                  ten laitosten kansainvälisten standardien mukaan antamia
     seuraavat artiklat) tulkittava siten, että niissä sallitaan              todisteita, vaikka tiedot on annettu toimivaltaiselle viran-
     säännökset, joissa asetetaan viranomaisrajoituksia maa-                  omaiselle ja todistuksista ilmenee, että materiaalit täyttä-
     ja metsätalouskiinteistöjen vaihdannalle siitä syystä, että              vät turvallisuusvaatimukset
     tällaiset rajoitukset ovat yleisen edun mukaisia elinkelpoi-
     sen maatalouden harjoittamisen, lujittamisen tai aikaan-
     saamisen kannalta, kun otetaan huomioon Euroopan                   –     velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
     unionin lainsäädännössä suojatut perusvapaudet ja erityi-                kulut.
     sesti pääomanliikkeiden vapaus, joka on voimassa myös
     Eta-valtioissa, joita pidetään EY 56 artiklan 1 kohdan
     (aiemmin EY:n perustamissopimuksen 73 b artikla) mu-
     kaan ’kolmansina maina’?
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
2.   Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
     Onko EY 12 artiklaa (aiemmin EY:n perustamissopimuk-
     sen 6 artikla) ja EY 56 artiklaa sekä sitä seuraavia artikloja     Tästä seurannut menettely, jossa muissa jäsenvaltioissa lailli-
     (aiemmin EY:n perustamissopimuksen 73 b artikla ja sitä            sesti valmistettuihin tavaroihin sovelletaan kotimaisia tuotteita
     seuraavat artiklat) tulkittava siten, kiinteän omaisuuden          koskevia säännöksiä, vaikkei sitä voida perustella pakottavilla
     vaihdannasta annetun Vorarlbergin lain (Grundverkehrs-             syillä, ja erityisesti kieltäytyminen ottamasta huomioon kysei-
     gesetz; LGBl. für Vorarlberg Nr. 61/1993; jäljempänä               siin tuotteisiin liitettyjä todistuksia ”vaatimuksenmukaisuutta
     VGVG 1993 tai kiinteän omaisuuden vaihdannasta annet-              hyväksytyn tyypin kanssa koskevia vakuutuksia” annettaessa,
     tu laki) säännöksellä, jonka mukaan valittajiin on sovellet-       vaikka nämä todistukset sisältäisivät tuotteiden turvallisuuteen
     tu lupamenettelyä ennen omistusoikeuden kirjaamista                liittyvät tarvittavat tiedot, ovat epäilemättä tuonnin määrällisiä
     kiinteistörekisteriin, on rikottu yhteisön oikeutta sekä           rajoituksia vaikutuksiltaan vastaavia toimenpiteitä, joilla voi-
     loukattu sellaista perusoikeutta, joka kuuluu EY 56 artik-         daan estää yhteisön sisäistä kauppaa.
     lan 1 kohdan (aiempi EY:n perustamissopimuksen
     73 b artikla) mukaan myös ’kolmansien maiden’ kansalai-
     sille ja jota suojataan Euroopan unionin voimassaolevassa
     lainsäädännössä?                                                   Kanne ei perustu edellä esitettyihin seikkoihin. Se perustuu sitä
                                                                        vastoin siihen Italian valtion toteuttamaan toimenpiteeseen,
                                                                        jolla se pyrki saattamaan kansallisen oikeutensa yhteisön
 ---pagebreak--- C 84/40                 FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          6.4.2002
periaatteiden mukaiseksi sen jälkeen kun ristiriita oli havaittu.     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Ei voida ajatella, että Comando del Corpo delle Capitanerien
(satamapäällikön)        4.8.2000     antamalla    määräyksellä
nro 57/2000 voitaisiin muuttaa riidanalaiset säännökset sisäl-        Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY)
tävää decretoa nro 347/94.                                            N:o 40/94 (2) 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheellinen
                                                                      soveltaminen: vastoin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                      men käsitystä haetulta tavaramerkiltä ei puutu konkreettista
                                                                      erottamiskykyä. Hakemuksen tekohetkellä kyseinen tabletti-
Komission mukaan edellä esitetyt seikat ovat hyvinkin Italian         muoto ja valittu väriyhdistelmä ja erityisesti näiden kahden
viranomaisten tiedossa, kuten moneen otteeseen annettu,               yhdistelmä eivät olleet tyypillisiä pesuaineille, eivätkä ne
mutta yhä täyttämättä oleva, sitoumus tehdä tarvittavat muu-          varsinkaan olleet teknisesti välttämättömiä.
tokset decretoon nro 347/94 kansallisen lainsäädännön saatta-
miseksi vastaamaan yhteisön oikeuden periaatteita, osoittaa.
                                                                      Vastoin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsitystä ei
                                                                      ole mitään perusteita sille, miksi kuluttajat olisivat periaatteessa
                                                                      vähemmän tarkkaavaisempia, kun he ostavat päivittäistavaroi-
                                                                      ta, vaan pikemminkin päinvastainen näkemys on oikea.
                                                                      Toissijaisesti: Vaikka rekisteröintiajankohta katsottaisiin ratkai-
                                                                      sevaksi ajankohdaksi, sitä seikkaa, etteikö valituksenalainen
                                                                      tavaramerkki olisi kykenevä ilmaisemaan alkuperää, ei voida
                                                                      sulkea pois. Ei ole sallittua, että kyseisenlaisia tavaroita tarkas-
                                                                      tellaan siitä näkökulmasta, puuttuuko merkiltä erottamiskyky
Henkel KGaA:n 28.11.2001 tekemä valitus Euroopan                      sillä perusteella, että tavarat ovat samankaltaisia – kysymys
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                    rekisteröintikelpoisuudesta sekoittuu tällaisella tarkastelutaval-
toisen jaoston asiassa T-335/99, Henkel KGaA vastaan                  la oikeudettomasti kysymykseen suojan laajuudesta tai sekoi-
sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja                tettavuudesta. Aiemman tavaramerkin haltijan on haettava
      mallit) (SMHV), 19.9.2001 antamasta tuomiosta                   merkin epäämistä asetuksen N:o 40/94 8 artiklan nojalla, jos
                                                                      merkit ovat siten samankaltaisia, että ne voidaan sekoittaa.
                         (Asia C-456/01 P)
                           (2002/C 84/69)                             (1) Ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.
                                                                      (2) EYVL, L 11, s. 11.
Henkel KGaA on valittanut 28.11.2001 Euroopan yhteisöjen
tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
teen tuomioistuimen toisen jaoston asiassa T-335/99, Henkel
KGaA vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavara-
merkit ja mallit) (1) (SMHV), 19.9.2001 antamasta tuomiosta.
Valittajan edustajina ovat Rechtsanwalt H.F. Wissel ja Dr.            Henkel KGaA:n 28.11.2001 tekemä valitus Euroopan
C. Osterrieth, Düsseldorf, prosessiosoite Luxemburgissa.              yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                      toisen jaoston asiassa T-336/99, Henkel KGaA vastaan
                                                                      sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja
                                                                             mallit) (SMHV), 19.9.2001 antamasta tuomiosta
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                                (Asia C-457/01 P)
–     kumoaa osittain ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
      men toisen jaoston asiassa T-335/99 19.9.2001 antaman                                       (2002/C 84/70)
      tuomion, joka on annettu tiedoksi 1.10.2001, ja
      kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston kol-
      mannen valituslautakunnan 21.9.1999 tekemän päätök-             Henkel KGaA on valittanut 28.11.2001 Euroopan yhteisöjen
      sen R 71/1999-3, joka koskee yhteisön tavaramerkkiha-           tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
      kemusta 703 231                                                 teen tuomioistuimen toisen jaoston asiassa T-336/99, Henkel
                                                                      KGaA vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavara-
                                                                      merkit ja mallit) (1) (SMHV), 19.9.2001 antamasta tuomiosta.
–     velvoittaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston kor-          Valittajan edustajina ovat Rechtsanwalt H. F. Wissel ja Dr.
      vaamaan oikeudenkäntikulut.                                     C. Osterrieth, Düsseldorf, prosessiosoite Luxemburgissa.