title: Asia C-499/99: Euroopan yhteisöjen komission 22.12.1999 Espanjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
C 79/8                   FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        18.3.2000
Euroopan yhteisöjen komission asian T-191/96 osalta                      ole oikeussuojaintressiä riitauttaa yhdenvertaisuutta koskevaa
21.12.1999 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensim-                     päätöstä) että pääasian osalta (toinen peruste: ensimmäisen
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston                        oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että komissio ei voi muuttaa
14.10.1999 antamasta tuomiosta yhdistetyissä asioissa                    maksuehtoja, mutta totesi samalla, että komission olisi pitänyt
T-191/96 ja T-106/97, C.A.S. Succhi di Frutta SpA, koti-                 julkaista uusi tarjouspyyntöilmoitus. Tällä muutettiin mak-
paikka Borgonovo (Castagnaro di Verona) vastaan Euroo-                   suehtoja niiden tarjoajien osalta, jotka jo olivat täyttäneet omat
                     pan yhteisöjen komissio                             sopimusvelvoitteensa).
                         (Asia C-496/99 P)                               Kolmannen valitusperusteen mukaan ensimmäisen oikeusas-
                                                                         teen tuomioistuin on tulkinnut virheellisesti yhteisön oikeu-
                                                                         teen kuuluvaa henkilökohtaisen intressin käsitettä, jonka nojal-
                           (2000/C 79/15)                                la ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa, että riidan-
                                                                         alainen päätös koskee C.A.S. Succhi di Frutta SpA:ta erikseen.
Euroopan yhteisöjen komissio on asian T-191/96 osalta
                                                                         Neljännen valitusperusteen mukaan oikeussuojan tarpeen käsi-
valittanut 21.12.1999 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                         tettä ja erityisesti perustamissopimuksen 176 artiklan (josta on
Euroopan yhteisöjen ensimäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                         tullut EY 233 artikla) soveltamisalaa on tulkittu virheellisesti,
toisen jaoston 14.10.1999 antamasta tuomiosta yhdistetyissä
                                                                         mikä on aiheuttanut sen, että ensimmäisen oikeusasteen
asioissa T-191/96 ja T-106/97, C.A.S. Succhi di Frutta SpA
                                                                         tuomioistuin on katsonut C.A.S. Succhi di Frutta SpA:lla
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. Valittajan asiamiehenä
                                                                         olevan oikeussuojan tarve.
on oikeudellisen osaston virkamies Francesco P. Ruggeri Lader-
chi avustajanaan asianajaja Alberto Dal Ferro, Vicenza, ja
prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen osaston virka-            Viidennen valitusperusteen mukaan hedelmä- ja vihannesalan
mies Carlos Gòmez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                 yhteiseen markkinajärjestelyyn liittyviä hedelmien markkinoil-
                                                                         ta poistamista koskevia säännöksiä on tulkittu virheellisesti,
                                                                         koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on pitänyt
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                           saatavilla olevina hedelminä hedelmiä, jotka oli poistettu
                                                                         markkinoilta jo ennen kuin maksaminen oli mahdollista.
–   kumoaa valituksenalaisen tuomion ja jättää C.A.S. Succhi
    di Frutta SpA:n asiassa T-191/96 (1) nostaman kanteen                (1) Yhdistetyt asiat T-191/96 ja T-106/97, tuomio 14.10.1999.
    tutkittavaksi ottamatta;
–   toissijaisesti kumoaa valituksenalaisen tuomion ja toteaa
    C.A.S. Succhi di Frutta SpA:n asiassa T-191/96 nostaman
    kanteen perusteettomaksi;
–   edelleen toissijaisesti kumoaa valituksenalaisen tuomion ja
    palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen              Euroopan yhteisöjen komission 22.12.1999 Espanjan ku-
    käsiteltäväksi, jotta tämä ratkaisee pääasian ottaen huo-                          ningaskuntaa vastaan nostama kanne
    mioon yhteisöjen tuomioistuimen mahdollisesti mainitse-
    mat seikat;
                                                                                (Asia C-499/99)
–   velvoittaa C.A.S. Succhi di Frutta SpA:n korvaamaan tästä
    ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käydystä                                           (2000/C 79/16)
    oikeudenkäynnistä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.12.1999 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningas-
                                                                         kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Gérard Rozet ja
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Ramón Vidal Puig, ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o
                                                                         Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
Ensimmäisen ja toisen valitusperusteen mukaan ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen,               Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
kun se on soveltanut yhdenvertaisen kohtelun periaatetta
tarjoajiin viitaten siihen, että tarjouskilpailussa hylättyjen tar-      –    toteaa, että koska Espanjan kuningaskunta ei ole toteutta-
joajien asema erosi hyväksyttyjen tarjoajien asemasta kilpailun               nut asetetussa määräajassa 20.12.1989 (91/1/ETY) (1) ja
ratkaisemisen jälkeen. Tämän periaatteen virheellinen sovelta-                14.10.1998 tehtyjen komission päätösten, joissa todetaan
minen aiheuttaa sen, että valituksenalainen tuomio on                         tiettyjen MAGEFESA-konserniin kuuluville yrityksille
pätemätön sekä tutkittavaksi ottamisen (ensimmäinen peruste:                  myönnettyjen tukien olevan lainvastaisia ja yhteismarkki-
C.A.S. Succhi di Frutta SpA ei ole sellaisessa tilanteessa, jonka             noille soveltumattomia, noudattamisen edellyttämiä toi-
perusteella se eroaa kaikista muista, ja tästä syystä sillä ei                menpiteitä, se ei ole noudattanut EY 249 artiklan neljännen
 ---pagebreak--- 18.3.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 79/9
     kohdan ja kyseisten päätösten 2 ja 3 artiklan mukaisia              Società Conserve Italia Soc. Coop. arl:n, kotipaikka
     velvoitteitaan;                                                     S. Lazzaro di Savena, 22.12.1999 tekemä valitus Euroopan
                                                                         yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
–    velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeu-                (kolmas jaosto) asiassa T-216/96, Conserve Italia Soc.
     denkäyntikulut.                                                     Coop. arl vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
                                                                                12.10.1999 antamasta tuomiosta
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                               (Asia C-500/99 P)
Vuosina 1989 ja 1998 tehdyt päätökset velvoittavat EY 249
                                                                                (2000/C 79/17)
artiklan mukaisesti kaikilta osiltaan sitä, jolle ne on osoitettu,
eli Espanjan kuningaskuntaa, sillä perusteella, että ne on
annettu tiedoksi 5.3.1990 ja 29.10.1998.                                 Società Conserve Italia Soc. Coop. arl on valittanut 22.12.1999
                                                                         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen
Espanjan kuningaskunta nosti 28.12.1998 perustamissopi-                  ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto)
muksen 173 artiklan (EY 230 artikla) mukaisen kumoamiskan-               asiassa T-216/96, Conserve Italia Soc. Coop. arl (aiemmin
teen. Vuonna 1998 tehtyä päätöstä vastaan yhteisöjen tuo-                Massalombarda Colombani SpA) vastaan Euroopan yhteisöjen
mioistuimessa nostetulla kanteella C-480/98 ei ole lykkäävää             komissio, 12.10.1999 antamasta tuomiosta. Valittajan edusta-
vaikutusta (EY 242 artikla).                                             jina ovat asianajajat Marina Averani ja Andrea Pisaneschi,
                                                                         Siena, Paolo de Caterini, Rooma, ja Stefano Zunarelli, Bologna,
                                                                         ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto Charles
Komissio katsoo, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudatta-            Turk, 13 B avenue Guillaume.
nut EY 249 artiklan neljännen kohdan ja vuosina 1989 ja
1998 tehtyjen päätöksen 2 ja 3 artiklan mukaisia velvoittei-
taan, koska se ei ole toteuttanut kaikkia tukien takaisinperinnän        Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
edellyttämiä toimenpiteitä. Vaikka oletettaisiin, että Espanjan
kuningaskunnan tähän asti toteuttamia toimenpiteitä voitaisiin           –   kumoaa valituksen kohteena olevan tuomion ja/tai ratkai-
pitää riittävinä vuosina 1989 ja 1998 tehtyjen päätösten                     see sen uudelleen;
2 artiklan noudattamisen kannalta, kyseisiä toimenpiteitä ei
ole toteutettu kahden kuukauden kuluessa tiedoksiannosta,                –   kumoaa tämän seurauksena 3.10.1996 tehdyn komission
minkä vuoksi molempien päätösten 3 artiklassa asetettua                      päätöksen C(96) 2760;
velvoitetta ei ole noudatettu.
                                                                         –   velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Baskimaan, Cantabrian ja Andalusian maakuntahallitusten olisi
pitänyt vuonna 1989 tehdyn päätöksen noudattamiseksi vaatia
tukien palauttamista todellisilta tuensaajilta eli INDOSAlta,
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
CUNOSAlta, GURSAlta ja MIGSAlta, joko suoraan niiltä
tai välittäjinä olleilta yhtiöiltä FICODESA, GEMACASA ja
DAMMA, joiden kautta tuet kanavoitiin. Alueelliset viranomai-            1. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen mukaan hank-
set ovat tämän kanteen nostamiseen mennessä kuitenkin                        keeseen liittyvät sääntöjenvastaisuudet perustuvat siihen,
vaatineet tuen palauttamista vain välittäjinä olleilta yhtiöiltä,            että hankkeen on katsottava alkaneen laitteita koskevien
joilla ei ole omaa pääomaa, minkä vuoksi palautusvaatimukset                 sopimusten – jotka olivat ehdollisia – tekohetkellä, eikä
eivät ole tuottaneet tulosta.                                                maksusuorituksen, laskutuksen tai joka tapauksessa laittei-
                                                                             den konkreettisen käyttöönottamisen yhteydessä.
Vuonna 1998 tehdyn päätöksen osalta komissio toteaa, että                    Tällaiselle johtopäätökselle ei löydy tukea oikeus-
TSS ja Hacienda Foral de Vizcaya (Biskajan aluehallinto)                     säännöistä, ja se on lisäksi asiaa koskevien sääntöjen
edustavat yhdessä muiden INDOSAn julkisten velkojien kanssa                  vastainen.
82,65:tä prosenttia tunnustettujen velkojen määrästä, ja niillä
on tästä syystä suuri enemmistö INDOSAn velkojainkokouk-
sessa. Sitä vastoin TSS ei ole toteuttanut minkäänlaisia toimen-         2. Päin vastoin kuin valittaja on väittänyt, ensimmäisen
piteitä, kuten esimerkiksi hakenut tuomioistuimelta velkojain-               oikeusasteen tuomioistuin on virheellisesti katsonut, ettei
kokouksen koollekutsumista tai uskottujen miesten erottamis-                 esillä olevaan asiaan sovelleta asetuksen (ETY) N:o 423/88
ta. Joka tapauksessa se, että velkojien on ollut mahdotonta                  15 artiklan 2 kohdan toista alakohtaa, koska kaikki
päästä sovintoon, koska ne eivät ole löytäneet osakkeille                    menot olivat syntyneet kuusi kuukautta ennen hankkeen
ostajaa, ei merkitse sitä, että vuoden 1998 päätöstä, jossa                  alkamista.
jätetään avoimeksi INDOSA-yhtiön omaisuuden realisoinnin
mahdollisuus, olisi objektiivisesti mahdotonta noudattaa.                3. Riidanalaiset sääntöjenvastaisuudet muodostivat ainoas-
                                                                             taan 28 prosenttia myönnetystä tuesta. Tällaisessa tapauk-
                                                                             sessa asiaa koskevien sääntöjen mukaan seurauksena pitäisi
(1) EYVL L 5, 8.1.1991, s. 18.                                               olla tuen pienentäminen eikä sen peruuttaminen. Valittajan
                                                                             mukaan tuen peruuttaminen kokonaisuudessaan ei ole
                                                                             sallittua asiaan koskevien voimassa olevien sääntöjen mu-
                                                                             kaan.


title: Pretura Circondariale di Pinerolo (TO) Italian 3.9.1998 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Renato Collino ja Luisella Chiappero vastaan Telecom Italia SpA (Asia C-343/98)

text:
C 358/6                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    21.11.98
tojen puheenjohtajat C. Gulmann, H. Ragnemalm, M.                  söjen tuomioistuimen kirjaamoon 21.9.1998, Euroopan
Wathelet ja R. Schintgen sekä tuomarit G. F. Mancini, J. C.        yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa
Moitinho de Almeida, P. J. G. Kapteyn, J. L. Murray,               Renato Collino ja Luisella Chiappero vastaan Telecom Ita-
D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann, L.          lia SpA seuraaviin kysymyksiin:
Sevón (esittelevä tuomari) ja K. M. Ioannou, julkisasia-
mies: J. Mischo, kirjaaja: R. Grass, on antanut 23.9.1998
määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:                          a)    Onko direktiivin 77/187/ETY (1) 1 artiklaa sovellet-
                                                                         tava valtiovallan harjoittaman yritystoiminnan vas-
                                                                         tikkeelliseen luovutukseen, joka hyväksyttiin lailla ja
Ennakkoratkaisukysymystä tutkittaessa ei ole tullut esiin                toteutettiin ministeriön asetuksella, sellaiselle yksi-
sellaisia seikkoja, jotka voisivat vaikuttaa tupakka-alalla              tyisoikeudelliselle yhtiölle, jonka on perustanut ja
sovellettavista maatalouden muuntokursseista 17 päivänä                  jonka osakkeet omistaa julkisoikeudellinen oikeus-
joulukuuta 1993 annetun komission asetuksen (EY)                         henkilö ja kun luovutuksen kohteena olevan toimin-
N:o 3477/93 5 artiklan pätevyyteen.                                      nan harjoittaminen perustuu yhtiölle myönnettyyn
                                                                         toimilupaan?
(1) EYVL C 354, 23.11.1996.
                                                                   Jos edellä esitettyyn kysymykseen vastataan myöntävästi,
                                                                   b.1) velvoittaako direktiivin 77/187/ETY 3 artiklan
                                                                         1 kohta luovutuksensaajaa jatkamaan luovutuksen-
Finanzgericht Düsseldorfin 14.9.1998 tekemällään päätök-                 antajan työsuhteita siten, että työntekijän palvelus-
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Peacock AG                  aika katsotaan alkaneeksi luovutuksenantajan palve-
               vastaan Hauptzollamt Paderborn                            lukseenottamisesta ja siten, että työntekijällä on
                        (Asia C-339/98)                                  oikeus yhteen työsuhteen päättymisen johdosta mak-
                                                                         settavaan korvaukseen, joka perustuu palvelusajan
                         (98/C 358/12)                                   laskemiseen siten, että työsuhteen katsotaan jatku-
                                                                         neen yhtäjaksoisesti;
Finanzgericht Düsseldorfin 4. jaosto on pyytänyt
14.9.1998 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut                b.2) onko direktiivin 3 artiklan 1 kohtaa tulkittava kui-
Euroopan        yhteisöjen     tuomioistuimen     kirjaamoon             tenkin siten, että työntekijän ºoikeuksiinº, jotka siir-
17.9.1998, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennak-                   tyvät luovutuksensaajan vastattaviksi, kuluuvat myös
koratkaisua asiassa Peacock AG vastaan Hauptzollamt                      edut, joka perustuvat työntekijän työsuhteeseen luo-
Paderborn seuraavaan kysymykseen:                                        vuttajan kanssa, kuten kertynyt palvelusaika, jos
                                                                         etuuksiin liittyy voimassa olevien, luovutuksensaajaa
                                                                         velvoittavien työehtosopimusten nojalla taloudellisia
Onko vuosina 1990Ð1995 voimassa olleen yhdistetyn                        etuuksia?
nimikkeistön 84 ryhmän 5 huomautuksen B kohtaa tulkit-
tava siten, että kysymyksen perusteluissa tarkemmin
                                                                   (1) EYVL L 61, 5.3.1977, s. 26.
kuvailtujen verkkokorttien (1) avulla mahdollista tietojen-
siirtoa ei pidetä erityistehtävänä, vaan tietojenkäsittelyyn
kuuluvana, jolloin nämä tavarat luokitellaan nimikkeeseen
8473?
(1) Kysymys on erityisesti Microdyne Corp:n Ethernet-sovitinkor-
    teista NE2000 ja NE5500.
                                                                   Tribunal da Comarca de SetuÂbalin (3. Juízo Cível)
                                                                   15.7.1998 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
                                                                   kaisupyyntö asiassa Vitor Manuel Mendes Ferreira ja
                                                                   hänen vaimonsa Maria Clara Delgada Correia Ferreira
                                                                     vastaan Companhia de Seguros Mundial ConfiancËa S.A.
                                                                                (Asia C-348/98)
Pretura Circondariale di Pinerolo (TO) Italian 3.9.1998
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                                      (98/C 358/14)
asiassa Renato Collino ja Luisella Chiappero vastaan
                      Telecom Italia SpA
                        (Asia C-343/98)                            Tribunal da Comarca de SetuÂbal (3. Juízo Cível) on pyytä-
                                                                   nyt 15.7.1998 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
                         (98/C 358/13)                             yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 24.9.1998, Euroo-
                                                                   pan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa
                                                                   Vitor Manuel Mendes Ferreira ja hänen vaimonsa Maria
Pretura Circondariale di Pinerolo (TO) Italia on pyytänyt          Clara Delgada Correia Ferreira vastaan Companhia de
3.9.1998 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhtei-          Seguros Mundial ConfiancËa S.A., seuraaviin kysymyksiin:


title: Asia C-410/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 29.8.2014 – Dr. Falk Pharma GmbH v. DAK-Gesundheit

text:
               17.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 409/29

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 29.8.2014 – Dr. Falk Pharma GmbH v. DAK-Gesundheit
   (Asia C-410/14)
   2014/C 409/41
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Pääasian asianosaiset

      Oikaisuvaatimuksen esittäjä: Dr. Falk Pharma GmbH

      Vastapuoli: DAK-Gesundheit

      Väliintulija: Kohlpharma GmbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Euroopan unionin tuomioistuimelle esitetään SEUT 267 artiklan nojalla seuraavat ennakkoratkaisukysymykset julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY (1) (jäljempänä direktiivi) tulkinnasta:

               1)

               Eikö direktiivin 2004/18/EY 1 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu käsite ”julkisia hankintoja koskeva sopimus” koske enää tilannetta, jossa hankintaviranomaiset suorittavat hyväksymismenettelyn, jossa ne tekevät hankinnan valitsematta yhtä tai useampaa taloudellista toimijaa (Open-House-malli)?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen on vastattava siten, että yhden tai useamman taloudellisen toimijan valitseminen on osa julkisia hankintoja koskevaa sopimusta, on kysyttävä seuraavaa: Onko direktiivin 2004/18/EY 1 artiklan 2 kohdan a alakohdassa, luettuna yhdessä direktiivin 2004/18/EY 2 artiklan kanssa, tarkoitettua taloudellisen toimijan valitsemista tulkittava siten, että hankintaviranomaiset voivat luopua valitsemasta yhtä tai useampaa taloudellista toimijaa suorittamalla hyväksymismenettelyn vain, kun seuraavat edellytykset täyttyvät:

                           —

                           hyväksymismenettelyn suorittamisesta tiedotetaan Euroopan laajuisesti,

                           —

                           vahvistetaan yksiselitteisiä sääntöjä sopimuksen tekemisestä ja sopimukseen liittymisestä,

                           —

                           sopimusehdot vahvistetaan edeltä käsin sillä tavoin, ettei yksikään taloudellinen toimija voi vaikuttaa sopimuksen sisältöön,

                           —

                           taloudellisille toimijoille myönnetään jokahetkinen oikeus liittyä sopimukseen ja

                           —

                           sopimusten tekemisestä tiedotetaan Euroopan laajuisesti?

      (1)  EUVL L 134, s. 114.


title: Asia C-319/02: Korkeimman hallinto-oikeuden 10.9.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö Petri Mannisen vireille panemassa asiassa

text:
C 274/18                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      9.11.2002
10.9.2002 tehty valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                   HAMSAlla ei ole ollut hallinnollisen menettelyn eikä
oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun viidennen jaos-                   myöskään oikeudenkäynnin kuluessa tilaisuutta ottaa
ton asiassa T-152/99, Hijos de Andrés Molina, S.A. vastaan                kantaa tähän ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
Euroopan yhteisöjen komissio, 11.7.2002 antamasta tuo-                    riidanalaista kysymystä koskevaan uuteen lähestymista-
                                miosta                                    paan, minkä vuoksi Hijos de Andrés Molina, S.A:n
                                                                          puolustautumisoikeuksia on loukattu. Tämä seikka mer-
                                                                          kitsee Hijos de Andrés Molina, S.A:n mukaan menettely-
                         (Asia C-316/02 P)                                virhettä, joka loukkaa tämän oikeuksia EY:n tuomioistui-
                                                                          men perussäännön 51 artiklassa säädetyn mukaisesti.
                          (2002/C 274/29)                                 Toiseksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jättää
                                                                          analysoimatta, ovatko vuonna 1994 HAMSAlle myönne-
                                                                          tyt tuet sen sovellettavana pitämän tukiohjelman N 462/
                                                                          94 mukaisia.
Hijos de Andrés Molina, S.A. (HAMSA), edustajinaan Luis
                                                                    b)    Vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja raken-
Manuel Olivencia Brugger ja José Luis Ballester García-Izquir-
do, prosessiosoite Luxemburgissa, on valittanut 10.9.2002                 neuudistukseen myönnettävien tukien, jotka myönnetään
                                                                          rakenneuudistussuunnitelman perusteella, soveltuvuus
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun viiden-               yhteismarkkinoille:
nen jaoston asiassa T-152/99, Hijos de Andrés Molina, S.A.
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 11.7.2002 antamasta                 Komissio totesi 3.2.1999 tekemässään päätöksessä, ettei
tuomiosta.                                                                se ollut saanut Hijos de Andrés Molina, S.A:n rakenneuu-
                                                                          distussuunnitelmaa 4.7.1997 mennessä. Sen sijaan en-
                                                                          simmäisen oikeusasteen tuomioistuimen muutama päivä
                                                                          ennen istuntoa esittämiin kysymyksiin vastatessaan ko-
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                            missio myönsi saaneensa rakenneuudistussuunnitelman
                                                                          ennen Espanjan viranomaisten tukia koskevaa ilmoitusta
–     kumoaa osittain 11.7. annetun tuomion ja                            1.7.1996. Rakenneuudistussuunnitelman toimitti käytän-
                                                                          nössä espanjalainen virkamies komission maatalouden
                                                                          pääosastolla työskentelevälle virkamiehelle tammikuussa
      a)   katsoo, että Hijos de Andrés Molina, S.A:lle vuonna            1996 ilman, että komissio olisi päättänyt aloittaa perusta-
           1994 myönnetyt tuet ovat yhteisön oikeusjärjestyk-             missopimuksen 93 artiklan 3 kohdan mukaista menette-
           sen mukaisia, koska ne ovat sovellettavan yleisen              lyä tai toteuttaa minkäänlaisia suunnitelmaan ja myönnet-
           tukiohjelman mukaisia                                          tyihin tukiin liittyviä toimenpiteitä vaikeuksissa olevien
                                                                          yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen myönnet-
      b)   katsoo, että Hijos de Andrés Molina S.A:lle joulu-             täviä tukia koskevien suuntaviivojen mukaisesti. Myö-
           kuussa 1995 laaditun rakenneuudistussuunnitelman               hemmin, 29.4.1997 eli 14 kuukautta rakenneuudistus-
           mukaisesti myönnetyt tuet ovat yhteisön oikeusjär-             suunnitelman tiedoksiannon jälkeen komissio ilmoitti
           jestyksen mukaisia                                             menettelyn aloittamisesta ja katsovansa, ettei kyseisiä
                                                                          tukia ollut ilmoitettu, vaikka Lorenzin doktriinin mukaan
                                                                          niitä on pidettävä olemassa olevina tukina.
      c)   vahvistaa 11.7.2002 annetun tuomion tuomiolau-
           selman muut kohdat, jotka eivät ole tämän valituk-
           sen kohteena.
Valitusperusteet ja oikeudellinen arviointi
                                                                    Korkeimman hallinto-oikeuden 10.9.2002 tekemällään
a)    HAMSAn vuonna 1994 komission hyväksymän yleisen               päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö Petri Manni-
      tukiohjelman perusteella saamien tukien yhteensopivuus                          sen vireille panemassa asiassa
      yhteisön oikeusjärjestyksen kanssa:
                                                                                (Asia C-319/02)
      Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin käsittelee tuo-
      miossa uutta kysymystä, joka ei kuulu oikeudenkäyntiin
                                                                                (2002/C 274/30)
      eikä riidan kohteeseen. Poiketen asianosaisten eli komis-
      sion ja HAMSAn käsityksestä, jonka mukaan vuonna
      1993 ja 1994 myönnettyihin tukiin sovelletaan yleisiä
      tukiohjelmia N 624/92 ja N 428/93, ensimmäisen oikeus-
      asteen tuomioistuin katsoo, että vuonna 1993 ja 1994          Korkein hallinto-oikeus on pyytänyt 10.9.2002 tekemällään
      myönnettyihin tukiin sovelletaan tukiohjelmia N 428/93        päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-
      ja N 462/94.                                                  tuimen kirjaamoon 12.9.2002, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
 ---pagebreak--- 9.11.2002               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 274/19
tuimelta Petri Mannisen vireille panemassa asiassa ennakkorat-           Euroopan yhteisöjen komission 16.9.2002 Espanjan ku-
kaisua seuraaviin kysymyksiin:                                                        ningaskuntaa vastaan nostama kanne
1.    Onko Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 56 ar-                                           (Asia C-324/02)
      tiklaa tulkittava siten, että se on esteenä Suomen edellä
      kuvatun mukaiselle yhtiöveron hyvitysjärjestelmälle, jossa                                   (2002/C 274/32)
      Suomessa yleisesti verovelvolliselle osingonsaajalle myön-
      netään yhtiöveron hyvitys kotimaisen osakeyhtiön mak-
      samasta osingosta, mutta ei osinkotulosta, jonka hän saa
      Ruotsissa rekisteröidystä osakeyhtiöstä.                           Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.9.2002 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningas-
2.    Jos vastaus edelliseen kysymykseen on myönteinen, voi-             kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön
      daanko perustamissopimuksen 58 artiklaa tulkita siten,             virkamies Gregorio Valero Jordana, prosessiosoite Luxembur-
      että se, mitä 56 artiklassa säädetään, ei rajoita Suomen           gissa.
      oikeutta soveltaa kysymyksessä olevia yhtiöveron hyvi-
      tyksestä annetun lain säännöksiä, koska Suomessa yhtiö-            Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
      veron hyvityksen saamisen edellytys on, että osingon
      jakava yhtiö on maksanut Suomessa vastaavan veron tai
                                                                         –      toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut
      täydennysveron, mikä ei toteudu ulkomailta maksettavan
      osingon osalta, jolloin verotus ei toteudu yhdenkertaise-                 ilmassa olevien rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen
      nakaan.                                                                   oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksien raja-arvoista
                                                                                22 päivänä huhtikuuta 1999 annetun neuvoston direktii-
                                                                                vin 1999/30/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei
                                                                                ole antanut direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,
                                                                                asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoit-
                                                                                tanut niistä komissiolle
                                                                         –      velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
                                                                                denkäyntikulut.
Regeringsrättenin 10.9.2002 tekemällään päätöksellä esit-                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Förvaltnings AB
            Stenholmen vastaan Riksskatteverket
                                                                         EY 249 artiklan kolmannen kohdan ja EY 10 artiklan ensim-
                                                                         mäisen kohdan sitovuus velvoittaa jäsenvaltioita, joille direktii-
                         (Asia C-320/02)                                 vit on osoitettu, toteuttamaan tarpeelliset toimenpiteet direktii-
                                                                         vien saattamiseksi määräajassa osaksi kansallista oikeutta.
                                                                         Direktiivissä säädetty määräaika kului umpeen 19.7.2001
                         (2002/C 274/31)                                 ilman, että Espanjan kuningaskunta olisi antanut direktiivin
                                                                         noudattamisen edellyttämiä säännöksiä.
                                                                         (1 ) EYVL L 163, 29.6.1999, s. 41.
Regeringsrätten on pyytänyt 10.9.2002 tekemällään päätöksel-
lä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 13.9.2002,
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-
sa Förvaltnings AB Stenholmen vastaan Riksskatteverket seu-
raaviin kysymyksiin:
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 17.9.2002 Espanjan ku-
1)    Voidaanko eläintä pitää käytettynä tavarana?                                    ningaskuntaa vastaan nostama kanne
2)    Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi,                                          (Asia C-326/02)
      onko eläintä, joka ostetaan yksityishenkilöltä (muulta
      kuin kasvattajalta) ja joka tiettyä erityistä käyttötarkoitus-
                                                                                (2002/C 274/33)
      ta varten annetun koulutuksen jälkeen myydään edelleen,
      pidettävä käytettynä tavarana?
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.9.2002 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningas-


title: Asia T-195/08 R: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 15.7.2008 — Antwerpse Bouwwerken v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Julkiset hankinnat — Yhteisön tarjouspyyntömenettely — Tarjouksen hylkääminen — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus ja välitoimihakemus — Tutkittavaksi ottaminen — Oikeussuojan tarve — Mahdollisuuden menettäminen — Vakavan ja korjaamattoman vahingon puuttuminen — Kiireellisyyden puuttuminen)

text:
               27.9.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/12

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 15.7.2008 — Antwerpse Bouwwerken v. komissio
   (Asia T-195/08 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Julkiset hankinnat - Yhteisön tarjouspyyntömenettely - Tarjouksen hylkääminen - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus ja välitoimihakemus - Tutkittavaksi ottaminen - Oikeussuojan tarve - Mahdollisuuden menettäminen - Vakavan ja korjaamattoman vahingon puuttuminen - Kiireellisyyden puuttuminen)
   (2008/C 247/23)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Antwerpse Bouwwerken NV (Antwerpen, Belgia) (edustajat: asianajajat J. Verbist ja D. de Keuster)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: E. Manhaeve, avustajanaan M. Gelders)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Välitoimihakemus, joka on esitetty rakennuksen rakentamista koskevan komission tarjouspyyntömenettelyn yhteydessä
   Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-475/08 P: Valitus, jonka Radu Duta on tehnyt 29.10.2008 virkamiestuomioistuimen asiassa F-103/07, Duta v. yhteisöjen tuomioistuin, 4.9.2008 antamasta tuomiosta

text:
               21.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/40

         Valitus, jonka Radu Duta on tehnyt 29.10.2008 virkamiestuomioistuimen asiassa F-103/07, Duta v. yhteisöjen tuomioistuin, 4.9.2008 antamasta tuomiosta
   (Asia T-475/08 P)
   (2009/C 69/93)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: Radu Duta (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja F. Krieg)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen tuomioistuin
   Vaatimukset

               —

               Tämä valitus on otettava muotonsa puolesta tutkittavaksi

               —

               se on todettava sisältönsä puolesta perustelluksi

               —

               virkamiestuomioistuimen 4.9.2008 antamaa tuomiota muuttamalla on täten otettava valittajan valitus tutkittavaksi ja todettava se perustelluksi

               —

               valituksenalaiset ratkaisut on edellä mainituilla perusteilla täten kumottava

               —

               siltä osin kuin on tarpeen, asia on palautettava toimivaltaiselle viranomaiselle, jotta se ratkaisee asian annettavan tuomion mukaisesti

               —

               valittajan vastapuoli on velvoitettava maksamaan 1 100 000 euroa (miljoona satatuhatta euroa) vahingonkorvauksena

               —

               siltä osin kuin on tarpeen, on määrättävä asiantuntija arvioimaan valittajalle aiheutuneen vahingon määrä

               —

               valittajan vastapuoli on velvoitettava korvaamaan asiassa kaikki oikeudenkäyntikulut ja maksut

               —

               valittajalle on annettava oikeus viitata nimenomaisesti ensimmäisessä oikeusasteessa esitettyihin vaatimuksiin, jotka ovat tämän valituskirjelmän liitteenä ja jotka ovat olennainen osa valituskirjelmää, ja

               —

               muilta osin valittajalle on annettava oikeus pidättää itselleen nimenomaisesti kaikki vaatimukset, oikeudet, oikeuden oikeuskeinoihin ja erityisesti oikeuden saattaa asia Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen käsiteltäväksi.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Nyt käsiteltävänä olevalla valituksella valittaja vaatii virkamiestuomioistuimen asiassa F-103/07, Duta vastaan yhteisöjen tuomioistuin, 4.9.2008 antaman sen tuomion kumoamista, jolla jätettiin tutkimatta valittajan kanne, jossa valittaja vaati yhtäältä sen muistion kumoamista, jolla valittajalle ilmoitettiin, ettei hänelle tarjota lakimiesavustajan paikkaa, ja toisaalta vahingonkorvausta väitetysti aiheutuneesta vahingosta.
   Valittaja väittää tehneensä valituksen, jotta hän säilyttäisi oikeutensa Euroopan ihmisoikeustuomioistuimessa. Hän ei ilmoita täsmällisesti sitä, miltä kaikilta osin tuomion kumoamista vaaditaan, eikä niitä oikeudellisia perusteita ja perusteluja, joihin erityisesti halutaan vedota tämän vaatimuksen tueksi.


title: Asia C-682/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vestre Landsret (Tanska) on esittänyt 30.12.2016 – BEI ApS v. Skatteministeriet

text:
               6.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 70/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vestre Landsret (Tanska) on esittänyt 30.12.2016 – BEI ApS v. Skatteministeriet
   (Asia C-682/16)
   (2017/C 070/19)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Vestre Landsret

      Pääasian asianosaiset

      Hakija: BEI ApS

      Vastapuoli: Skatteministeriet

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1.

               Onko direktiivin 2003/49/EY (1) 1 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä saman direktiivin 1 artiklan 4 kohdan kanssa, tulkittava siten, että jäsenvaltiossa asuva yhtiö, joka kuuluu direktiivin 3 artiklan soveltamisalaan ja joka pääasiassa vallitsevan kaltaisissa olosuhteissa vastaanottaa korkoja tytäryhtiöltä toisesta jäsenvaltiosta, on direktiivissä tarkoitettu näiden korkojen ”tosiasiallinen edunsaaja”?

                           1.1

                           Onko direktiivin 2003/49/EY 1 artiklan 1 kohtaan, luettuna yhdessä saman direktiivin 1 artiklan 4 kohdan kanssa, sisältyvää tosiasiallisen edunsaajan käsitettä tulkittava yhdenmukaisesti vuoden 1977 malliverosopimuksen 11 artiklaan sisältyvän vastaavan käsitteen kanssa?

                           1.2

                           Jos kysymykseen 1.1. vastataan myöntävästi, onko käsitettä siinä tapauksessa tulkittava ottamalla huomioon ainoastaan vuoden 1977 malliverosopimuksen 11 artiklan kommentaari (8 kohta), vai voidaanko tulkinnassa ottaa huomioon myöhempiä kommentaareja, kuten vuonna 2003 tehdyt väliyhteisöjä koskevat lisäykset (8.1 kohta, nykyisin 10.1 kohta) ja vuonna 2014 tehdyt sopimusvelvoitteita ja oikeudellisia velvollisuuksia koskevat lisäykset (10.2 kohta)?

                           1.3

                           Jos tulkinnassa voidaan ottaa huomioon vuoden 2003 kommentaari, edellyttääkö yhtiön katsominen yhtiöksi, joka ei ole direktiivissä 2003/49/EY tarkoitettu tosiasiallinen edunsaaja, varojen tosiasiallisesti kulkeneen läpi sellaisille henkilöille, joita se valtio, jossa koron maksaja asuu, pitää kyseisten korkojen tosiasiallisena edunsaajana, ja – jos näin on – onko tällöin lisäedellytyksenä, että tosiasiallisella läpikululla on ajallisesti läheinen yhteys korkojen maksamiseen ja/tai että läpikulku tapahtuu koronmaksuina?

                                       1.3.1

                                       Mikä merkitys on tässä yhteydessä sillä, onko lainan antamiseen käytetty omaan pääomaan kuuluvia varoja, onko kyseiset korot liitetty pääomaan, onko koronsaaja maksanut saamastaan korosta veroa asuinvaltiossaan, onko koronsaaja sen jälkeen antanut samassa valtiossa asuvalle emoyhtiölleen konserniavustuksen saadakseen verotuksessa tuloksentasauksen kyseisen valtion asiaa koskevien säännösten mukaisesti, onko kyseiset korot myöhemmin muunnettu lainan ottaneen yhtiön omaksi pääomaksi ja onko koronsaajalla ollut sopimusvelvoite tai oikeudellinen velvollisuus maksaa korot edelleen toiselle henkilölle?

                           1.4

                           Mikä merkitys on arvioitaessa sitä kysymystä, onko koronsaajaa pidettävä direktiivissä tarkoitettuja tosiasiallisena edunsaajana, sillä seikalla, että ennakkoratkaisua pyytävä tuomioistuin päätyisi asiaa koskevien tosiseikkojen arvioinnin perusteella katsomaan, että saajalla – vaikka sillä ei ole ollut sopimusvelvoitetta tai oikeudellista velvollisuutta siirtää vastaanotetut korot toiselle henkilölle – ei ollut asiallisesti oikeutta korkojen käyttämiseen ja nauttimiseen, siten kuin vuoden 2014 kommentaarissa vuoden 1977 malliverosopimukseen tarkoitetaan?

               2.

               Edellyttääkö se, että jäsenvaltio vetoaa direktiivin 5 artiklan 1 kohtaan, joka koskee kansallisten säännösten soveltamista petosten tai väärinkäytösten torjumiseksi, tai direktiivin 5 artiklan 2 kohtaan, että kyseinen jäsenvaltio on hyväksynyt erityisen kansallisen säännöksen direktiivin 5 artiklan täytäntöön panemiseksi tai että kansallisessa oikeudessa on petoksia, väärinkäytöksiä ja veropetoksia koskevia yleisiä säännöksiä tai periaatteita, joita voidaan tulkita 5 artiklan mukaisesti?

                           2.1

                           Jos kysymykseen 2 vastataan myöntävästi, voidaanko yhteisöverolain 2 §:n 2 momentin d kohtaa, jossa säädetään, ettei rajoitettu verovelvollisuus korkotuloista koske ”korkoja, jos korkojen verottamisesta on luovuttava – – eri jäsenvaltioissa sijaitsevien lähiyhtiöiden välisiin korko- ja rojaltimaksuihin sovellettavasta yhteisestä verotusjärjestelmästä annetun direktiivin 2003/49/EY mukaan”, tällöin pitää direktiivin 5 artiklassa tarkoitettuna tällaisena kansallisena erityissäännöksenä?

               3.

               Onko kahden jäsenvaltion välillä kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdyn sopimuksen määräys, joka on laadittu OECD:n malliverosopimuksen mukaisesti ja jonka mukaan koron verottaminen riippuu siitä, pidetäänkö korkojen vastaanottajaa korkojen tosiasiallisena edunsaajana, direktiivin 5 artiklassa tarkoitettu tällainen sopimukseen perustuva määräys väärinkäytösten torjumiseksi?

               4.

               Onko jäsenvaltio, joka ei halua myöntää toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen yhtiön olevan korkojen tosiasiallinen edunsaaja ja joka väittää, että toiseen jäsenvaltioon sijoittautunut yhtiö on niin sanottu keinotekoinen väliyhteisö, direktiivin 2003/49/EY tai EY 10 artiklan mukaan velvollinen ilmoittamaan, kenen jäsenvaltio siinä tapauksessa katsoo olevan tosiasiallinen edunsaaja?

      (1)  Eri jäsenvaltioissa sijaitsevien lähiyhtiöiden välisiin korko- ja rojaltimaksuihin sovellettavasta yhteisestä verotusjärjestelmästä 3.6.2003 annettu neuvoston direktiivi 2003/49/EY (EUVL 2003, L 157, s. 49).


title: Asia T-109/08: Kanne 28.2.2008 — Freixenet v. SMHV (hiotun pullon muoto)

text:
               9.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 116/25

         Kanne 28.2.2008 — Freixenet v. SMHV (hiotun pullon muoto)
   (Asia T-109/08)
   (2008/C 116/45)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Freixenet (Sant Sadurní d'Anoia, Espanja) (edustajat: asianajajat F. de Visscher, E. Cornu ja D. Moreau)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)
   Vaatimukset

               —

               Ensisijaisesti on kumottava sisämarkkinoiden harmonisointiviraston ensimmäisen valituslautakunnan 30.10.2007 tekemä päätös ja tehtävä se, mitä kyseisen lautakunnan olisi pitänyt tehdä eli päätettävä, että yhteisön tavaramerkkihakemus nro 32 532 täyttää asetuksen N:o 40/94 40 artiklan mukaiset julkaisemisen edellytykset

               —

               Toissijaisesti on kumottava sisämarkkinoiden harmonisointiviraston ensimmäisen valituslautakunnan 30.10.2007 tekemä päätös

               —

               Joka tapauksessa sisämarkkinoiden harmonisointivirasto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Hiotun pullon muotoinen kolmiulotteinen tavaramerkki luokkaan 33 kuuluvia tavaroita varten (hakemus N:o 32 532)

      Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen; päätös tehtiin sen jälkeen, kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin oli antanut tuomion asiassa T-190/04, Freixenet v. SMHV (hiotun pullon muoto)

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 ja 3 kohtaa ja 73 artiklaa on rikottu ja perusteluvelvollisuus on laiminlyöty, koska

               —

               valituslautakunta ei ole kuullut kantajaa siltä osin kuin on kyse valituslautakunnan suorittamasta arvioinnista, joka on tosiseikkojen osalta erilainen

               —

               valituslautakunta ei ole täsmentänyt, mihin asiakirjoihin se perusti päätöksensä

               —

               kysymyksessä oleva pullon muoto on omaperäinen ja se eroaa 1.4.1996 olemassa olevista tavallisista ulkoasuista

               —

               kysymyksessä olevasta tavaramerkistä on joka tapauksessa tullut käytössä erottamiskykyinen yhteisössä.


title: Asia C-40/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 6.10.2009 (Juzgado de Primera Instancia n o 4 de Bilbaon (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Asturcom Telecomunicaciones SL v. Cristina Rodríguez Nogueira (Direktiivi 93/13/ETY — Kuluttajasopimukset — Kohtuuton välityslauseke — Pätemättömyys — Oikeusvoimainen välitystuomio — Pakkotäytäntöönpano — Täytäntöönpanevan kansallisen tuomioistuimen toimivalta tutkia viran puolesta, onko kohtuuton välityslauseke pätemätön — Vastaavuusperiaate ja tehokkuusperiaate)

text:
               21.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/7

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 6.10.2009 (Juzgado de Primera Instancia no 4 de Bilbaon (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Asturcom Telecomunicaciones SL v. Cristina Rodríguez Nogueira
   (Asia C-40/08) (1)

   (Direktiivi 93/13/ETY - Kuluttajasopimukset - Kohtuuton välityslauseke - Pätemättömyys - Oikeusvoimainen välitystuomio - Pakkotäytäntöönpano - Täytäntöönpanevan kansallisen tuomioistuimen toimivalta tutkia viran puolesta, onko kohtuuton välityslauseke pätemätön - Vastaavuusperiaate ja tehokkuusperiaate)
   2009/C 282/12
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado de Primera Instancia no 4 de Bilbao

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Asturcom Telecomunicaciones SL

      Vastaaja: Cristina Rodríguez Nogueira

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Juzgado de Primera Instancia no4 de Bilbao — Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (EYVL L 95, s. 29) tulkinta — Asianmukaiset ja tehokkaat keinot saada kohtuuttomien ehtojen käyttö loppumaan — Sellaisen lopullisen välitystuomion täytäntöönpanoa koskeva hakemus, joka on annettu kohtuuttoman välityslausekkeen perusteella

      Tuomiolauselma

   Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettua neuvoston direktiiviä 93/13/ETY on tulkittava siten, että kansallisen tuomioistuimen, jonka käsiteltäväksi on saatettu sellaisen oikeusvoimaiseksi tulleen välitystuomion pakkotäytäntöönpanoa koskeva hakemus, joka on annettu ilman kuluttajan osallistumista asian käsittelyyn, on tutkittava viran puolesta silloin, kun sillä on käytössään tältä osin tarvittavat oikeudelliset seikat ja tosiseikat, onko elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan väliseen sopimukseen sisältyvä välityslauseke kohtuuton siltä osin kuin kyseinen tuomioistuin voi kansallisten menettelysääntöjen mukaan suorittaa tällaisen arvioinnin samankaltaisten jäsenvaltioiden sisäiseen oikeuteen perustuvien vaatimusten osalta. Jos näin on, kyseisen tuomioistuimen on todettava tästä kansallisen oikeuden mukaan seuraavat vaikutukset sen varmistamiseksi, että kyseinen välityslauseke ei sido kyseistä kuluttajaa.

      (1)  EUVL C 92, 12.4.2008.


title: Asia C-562/14 P: Valitus, jonka Ruotsin kuningaskunta on tehnyt 5.12.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-306/12, Darius Nicolai Spirlea ja Mihaela Spirlea v. Euroopan komissio, 25.9.2014 antamasta tuomiosta

text:
               9.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/31

         Valitus, jonka Ruotsin kuningaskunta on tehnyt 5.12.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-306/12, Darius Nicolai Spirlea ja Mihaela Spirlea v. Euroopan komissio, 25.9.2014 antamasta tuomiosta
   (Asia C-562/14 P)
   (2015/C 046/37)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Ruotsin kuningaskunta (asiamies: C. Meyer-Seitz)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio, Darius Nicolai Spirlea ja Mihaela Spirlea, Tanskan kuningaskunta, Suomen tasavalta, Tšekin tasavalta, Espanjan kuningaskunta

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 25.9.2014 asiassa T-306/12 antaman tuomion

               —

               kumoaa Euroopan komission 21.6.2012 tekemän päätöksen, jolla Spirlean puolisoilta on evätty oikeus tutustua pyydettyihin asiakirjoihin

               —

               velvoittaa Euroopan komission korvaamaan Ruotsin kuningaskunnan oikeudenkäyntikulut unionin tuomioistuimessa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vetoaa valituksensa tueksi kolmeen valitusperusteeseen.
   Ensimmäisessä valitusperusteessa katsotaan, että unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (1) (jäljempänä julkisuusasetus) 4 artiklan 2 kohdan kolmatta luetelmakohtaa virheellisesti katsoessaan, että komissio voi tutkintatoimien suojaa koskevaan poikkeukseen vedotessaan nojautua yleiseen olettamaan evätäkseen oikeuden tutustua EU Pilot -menettelyyn liittyviin asiakirjoihin sillä perusteella, että kyseinen menettely on jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn mahdollista aloittamista edeltävä vaihe, ja katsoessaan, ettei komissio ole tehnyt oikeudellista virhettä tulkitessaan julkisuusasetuksen edellä mainittua säännöstä siten, että sillä on ollut oikeus evätä EU Pilot -menettelyyn liittyviin pyydettyihin asiakirjoihin tutustuminen tutkimatta asiakirjoja konkreettisesti ja asiakirjakohtaisesti.
   Toisessa valitusperusteessa katsotaan, että unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut julkisuusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan loppuosaa virheellisesti todetessaan, ettei komissio ole menetellyt virheellisesti katsoessaan, ettei julkisuusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan loppuosassa tarkoitettua ylivoimaista yleistä etua ollut olemassa.
   Kolmannessa valitusperusteessa vedotaan siihen, että unionin yleinen tuomioistuin on soveltanut unionin oikeutta virheellisesti katsoessaan, että SEUT 263 artiklaan perustuvalla kumoamiskanteella riitautetun toimen laillisuutta on myös julkisuusasetuksen nojalla nostetun kanteen yhteydessä arvioitava toimen toteuttamisen ajankohtana olemassa olleiden tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen perusteella.

      (1)  EYVL L 145, s. 43.


title: Asia C-61/99: Landgericht Mainzin 22.1.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Deutsche Post AG vastaan Landal Green Parks GmbH

text:
1.5.1999               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 121/11
Supreme Courtin, Dublin, 15.7.1998 tekemällään                      Landgericht Mainzin 22.1.1999 tekemällään päätöksellä
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Car-             esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Deutsche Post
              men Proetta vastaan Andrew Neil                                   AG vastaan Landal Green Parks GmbH
                          (Asia C-60/99)                                                       (Asia C-61/99)
                                                                                (1999/C 121/21)
                        (1999/C 121/20)
                                                                    Landgericht Mainz on pyytänyt 22.1.1999 tekemällään
Supreme Court, Dublin, on pyytänyt 15.7.1998 tekemällään            päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-         22.2.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
tuimen kirjaamoon 22.2.1999, Euroopan yhteisöjen tuomiois-          ratkaisua asiassa Deutsche Post AG vastaan Landal Green Parks
tuimelta asiassa Carmen Proetta vastaan Andrew Neil ennakko-        GmbH seuraaviin kysymyksiin:
ratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
                                                                    1) Onko EY:n perustamissopimuksen 59 artiklaa ja sitä
1. Onko Euroopan unionin kansalaisen oikeus kunniansa                   seuraavia artikloja, 52 artiklaa ja sitä seuraavia artikloja
    loukkaamattomuuteen yhteisön oikeudessa taattu perusoi-             sekä 30 artiklaa ja sitä seuraavia artikloja tulkittava niin,
    keus?                                                               että Euroopan unionissa yritys voi harjoittaa jäsenvaltioon
                                                                        A sijoittautuneesta emoyhtiöstään keskitetysti mainontaa
                                                                        jäsenvaltioon B sijoittautuneen tytäryhtiön hyväksi niin,
                                                                        että emoyhtiö järjestää, maksaa ja-kun on kyse mainosai-
2. Kuuluuko jäsenvaltion kansalaisen toisen jäsenvaltion kan-
                                                                        neiston lähettämisestä jäsenvaltion A postipalveluja käyt-
    salaista vastaan nostama herjausta koskeva kanne sellaisen
                                                                        täen-toimittaa mainokset kuluttajalle, joten jäsenvaltion B
    kolmannen jäsenvaltion tuomioistuimessa, jossa herjaus
                                                                        postilaitoksen toimivalta vaatia lähetysten toimittamisesta
    väitetään julkaistun, EY:n perustamissopimuksen ja erityi-
                                                                        kotimaan postimaksuja ainakin silloin, kun mainoslähetyk-
    sesti sen 6 artiklan soveltamisalaan?
                                                                        set niiden sisällön mukaan ja sen mukaan, että niissä
                                                                        viitataan lähes ainoastaan jäsenvaltioon B sijoittautunee-
                                                                        seen tytäryhtiöön, jonka hyväksi mainonta välittömästi
3. Onko Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 3 kohdan                   suoritetaan, sanktiona tai syrjintänä loukkaa palvelujen
    mukainen jäsenvaltion kansalaisen oikeus haastaa toisen             tarjoamisen vapautta, tavaroiden vapaata liikkuvuutta
    jäsenvaltion kansalainen kolmannen jäsenvaltion tuo-                (siinä tapauksessa, että palvelun katsotaan muodostuvan
    mioistuimeen oikeudenloukkauksesta, tässä tapauksessa               liikkuvasta tavarasta) ja sijoittautumisvapautta koskevia
    herjauksesta, yhteisön oikeuteen perustuva oikeus?                  periaatteita?
                                                                        Päteekö tämä myös silloin, kun yrityksen tällaisen toimin-
4. Kun jäsenvaltion tuomioistuimessa nostetaan Brysselin                nan ainoana tai määräävänä syynä on säästäminen posti-
    yleissopimuksen määräysten mukainen siviilikanne, es-               maksuissa siltä osin kuin tariffimaksut jäsenvaltiossa A,
    tetäänkö EY:n perustamissopimuksen 6 artiklassa tämän               jossa emoyhtiön kotipaikka on ja josta se harjoittaa
    jäsenvaltion tuomioistuimia vaatimasta toisen jäsenvaltion          koko yrityksen mainontaa, ovat vähäisesti tai olennaisesti
    kansalaiselta, joka ei asuinpaikkansa perusteella kuulu             alhaisemmat kuin jäsenvaltiossa B, jossa toimii tytäryhtiö,
    kyseisen jäsenvaltion tuomioistuinten tuomiovallan alai-            jonka taloudelliseksi hyödyksi mainonnan on ensisijaisesti
    suuteen, että tämä asettaa vakuuden oikeudenkäyntikuluis-           tarkoitus tulla?
    ta, kun tällaista vaatimusta ei voida asettaa kyseisen
    jäsenvaltion tuomiovallan alaisuuteen kuuluvalle yksittäi-
    selle asukkaalle?                                               2) Onko EY:n perustamissopimuksen 90 artiklan 1 kohtaa
                                                                        tulkittava niin, että 14.12.1989 tehdyn maailman postiso-
                                                                        pimuksen ratifioimislaki rikkoo EY:n perustamissopimuk-
5. Kun jäsenvaltion tuomioistuimessa nostetaan Brysselin                sen 86 artiklan toisen kohdan a ja c alakohdan mukaista
    yleissopimuksen määräysten nojalla siviilikanne, joka ei            väärinkäytön kieltoa jäsenvaltion toimenpiteenä, jota EY:n
    muuten liity yhteisön oikeuteen perustuviin oikeuksiin,             perustamissopimuksen 90 artiklan 2 kohta ei asiallisesti
    estetäänkö EY:n perustamissopimuksen 6 artiklassa tämän             kata, siltä osin, kuin tällä lailla annetaan jäsenvaltion
    jäsenvaltion tuomioistuimia vaatimasta toisen jäsenvaltion          postilaitokselle oikeus kantaa jäsenvaltiossa A lähetettäväk-
    kansalaiselta, joka ei asuinpaikkansa perusteella kuulu             si jätettyjen kirjeiden toimittamisesta kotimaan postimaksu
    kyseisen jäsenvaltion tuomioistuinten tuomiovallan alai-            perimällä jo jäsenvaltiossa A maksettu postimaksu silloin,
    suuteen, että tämä asettaa vakuuden oikeudenkäyntikuluis-           kun lähetyksen alullepanija tosin on jäsenvaltioon A
    ta, kun tällaista vaatimusta ei voida asettaa kyseisen              sijoittautunut yritys, mutta kun mainoskirjeen sisällöstä
    jäsenvaltion tuomiovallan alaisuuteen kuuluvalle yksittäi-          sekä kokonaisvaikutelmasta ilmenee, että sen ainoa
    selle asukkaalle?                                                   lähettäjä on jäsenvaltioon B sijoittautunut yritys, jonka
                                                                        hyväksi mainonta tulee?


title: Asia C-151/01 P: S.C.E.A. La Conquesten 9.4.2001 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston asiassa T-215/00, S.C.E.A. La Conqueste vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 30.1.2001 antamasta määräyksestä

text:
16.6.2001                FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 173/29
      tasolla ja jota harjoittavat palvelun tarjoajat, voidaan               Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
      säännellä ammatillista järjestäytymistä, pätevyysvaati-
      muksia ja ammattialan eettisiä sääntöjä koskevien sään-                –     kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
      nösten kaltaisilla säädöksillä, jotka ovat perusteltuja yleis-               30.1.2001 antaman määräyksen,
      en edun vuoksi, komissio katsoo, että Ranskan lainsää-
      dännössä asetetaan vaatimuksia, jotka ovat suhteettomia                –     velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan
      ja rajoittavat liikaa sellaisten toiseen jäsenvaltioon lailli-               kaikki oikeudenkäyntikulut oikeudellisine seuraamuksi-
      sesti sijoittautuneiden patenttiasiamiesten ammatin har-                     neen.
      joittamista Ranskassa, jotka tarjoavat Ranskassa yksittäi-
      siä palveluja. Olisi mahdollista käyttää muita keinoja
      – jotka ovat vähemmän rajoittavia kuin kokeen jälkeen
      tapahtuva pakollinen rekisteröityminen luetteloon –                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      kuten:
                                                                             –     Oikeudellinen virhe: koska kantajayrityksen tuotanto-
      1.    vaatimusta, joka koskee palvelujen tarjoamista alku-                   verkko on kaakkoisella alueella ainutlaatuinen, ensimmäi-
            peräisen toimiluvan nojalla,                                           sen oikeusasteen tuomioistuimen olisi pitänyt tutkia
                                                                                konkreettisesti, vaikuttiko riidanalainen asetus antamis-
                                                                                päivänään kantajaan erityisellä tavalla.
      2.    vaatimusta, jonka mukaan ammattilaisen on todis-
            tettava oikeaksi toimilupansa,
                                                                             –     Kantajan vaatimukset on vääristetty.
      3.    ilmoitusjärjestelmää (kuten esimerkiksi arkkitehdin
                                                                             –     Kanneperustetta, jonka mukaan oikeutta tehokkaaseen
            tutkintojen vastavuoroisesta tunnustamisesta anne-
                                                                                oikeussuojakeinoon ei ole otettu huomioon, ei ole käsitel-
            tun neuvoston direktiivin 85/384/ETY (2) 22 artik-
                                                                                ty: riidanalaisessa määräyksessä ei vastata kantajan väittee-
            lassa tarkoitettua järjestelmää).
                                                                                seen siitä, että komission tekemässä asetuksen
                                                                                N:o 2081/92 (1) 7 artiklan tulkinnassa, jonka mukaan
–     EY 49 artiklan rikkominen, koska yksittäisten palvelujen                     artiklassa rajoitetaan menettelyn vastustamisoikeus jäsen-
      tarjoamiseksi Ranskassa vaaditaan kotipaikkaa tai toimi-                     valtioihin, jätetään huomioon ottamatta oikeus tehokkaa-
      paikkaa Ranskassa.                                                           seen oikeussuojakeinoon.
                                                                             –     Asetuksen N:o 2081/92 7 artiklaa on tulkittu virheelli-
(1) EYVL L 19, 24.1.1989, s. 16.                                                   sesti, yhteisön oikeuden yleinen oikeusperiaate oikeudesta
(2) Tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoi-
    suutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta
                                                                                tehokkaaseen oikeussuojakeinoon on jätetty huomioon
    arkkitehtuurin alalla sekä toimenpiteistä sijoittautumisoikeuden ja            ottamatta: kun jäsenvaltio ei ryhdy toimiin, pitäisi yrityk-
    palvelujen tarjoamisen vapauden tehokkaan käyttämisen helpotta-                sen, joka muutoin täyttää 7 artiklan 4 kohdassa säädetyt
    miseksi annettu neuvoston direktiivi 85/384/ETY (EYVL L 223,                   hyväksymisen edellytykset, voida vastustaa menettelyä
    21.8.1985, s. 15).                                                             komissiossa.
                                                                             (1) Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkin-
                                                                                töjen ja alkuperänimitysten suojasta 14 päivänä heinäkuuta 1992
                                                                                annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2081/92 (EYVL L 208,
                                                                                24.7.1992, s. 1).
S.C.E.A. La Conquesten 9.4.2001 tekemä valitus Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen vii-
dennen jaoston asiassa T-215/00, S.C.E.A. La Conqueste
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 30.1.2001 anta-
                        masta määräyksestä
                                                                             Sozialgericht Leipzigin 30.3.2001 tekemällään päätöksellä
                          (Asia C-151/01 P)                                  esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Karen Mau vas-
                                                                                taan Bundesanstalt für Arbeit
                           (2001/C 173/49)
                                                                                (Asia C-160/01)
S.C.E.A. La Conqueste on valittanut 9.4.2001 Euroopan yhtei-                                           (2001/C 173/50)
söjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-
keusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston asiassa
T-215/00, S.C.E.A. La Conqueste v. Euroopan yhteisöjen                       Sozialgericht Leipzig on pyytänyt 30.3.2001 tekemällään
komissio, 30.1.2001 antamasta määräyksestä. Valittajan edus-                 päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
tajat ovat asianajajat A. Lyon-Caen, F. Fabiani ja F. Thiriez, ja            12.4.2001, ennakkoratkaisua asiassa Karen Mau vastaan Bun-
prosessiosoite Pariisissa.                                                   desanstalt für Arbeit seuraaviin kysymyksiin:


title: Asia C-225/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 20.10.2011 (Sozialgericht Nürnbergin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Juan Perez Garcia, Jose Arias Neira, Fernando Barrera Castro ja Dolores Verdun Espinosa José Bernal Fernándezin oikeudenomistajana v. Familienkasse Nürnberg (Sosiaaliturva — Asetus (ETY) N:o 1408/71 — 77 ja 78 artikla — Eläkeläiset, jotka saavat useamman kuin yhden jäsenvaltion lainsäädäntöön perustuvaa eläkettä — Vammaiset lapset — Perhe-etuudet huollettaville lapsille — Oikeus etuuksiin entisessä työskentelyjäsenvaltiossa — Etuuksia koskevan oikeuden olemassaolo asuinjäsenvaltiossa — Hakematta jättäminen — Huollettavan lapsen hyväksi maksettavien etuuksien kanssa ristiriidassa olevan työkyvyttömyysetuuden valitseminen — Käsite ”etuudet huollettaville lapsille” — Entisessä työskentelyjäsenvaltiossa saavutettujen oikeuksien säilyttäminen)

text:
               10.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 362/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 20.10.2011 (Sozialgericht Nürnbergin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Juan Perez Garcia, Jose Arias Neira, Fernando Barrera Castro ja Dolores Verdun Espinosa José Bernal Fernándezin oikeudenomistajana v. Familienkasse Nürnberg
   (Asia C-225/10) (1)

   (Sosiaaliturva - Asetus (ETY) N:o 1408/71 - 77 ja 78 artikla - Eläkeläiset, jotka saavat useamman kuin yhden jäsenvaltion lainsäädäntöön perustuvaa eläkettä - Vammaiset lapset - Perhe-etuudet huollettaville lapsille - Oikeus etuuksiin entisessä työskentelyjäsenvaltiossa - Etuuksia koskevan oikeuden olemassaolo asuinjäsenvaltiossa - Hakematta jättäminen - Huollettavan lapsen hyväksi maksettavien etuuksien kanssa ristiriidassa olevan työkyvyttömyysetuuden valitseminen - Käsite ”etuudet huollettaville lapsille” - Entisessä työskentelyjäsenvaltiossa saavutettujen oikeuksien säilyttäminen)
   2011/C 362/11
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Sozialgericht Nürnberg

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Juan Perez Garcia, Jose Arias Neira, Fernando Barrera Castro ja Dolores Verdun Espinosa José Bernal Fernándezin oikeudenomistajana

      Vastaaja: Familienkasse Nürnberg

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Sozialgericht Nürnberg — Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (EYVL L 149, s. 2) 77 ja 78 artiklan tulkinta — Eläkeläisten, jotka saavat eläkettä useamman kuin yhden jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, huollettavana olevien vammaisten lasten etuudet ja sellaisten orpojen etuudet, jotka ovat usean lainsäädännön alaisia — Oikeus työskentelyvaltion maksamaan etuuden täydennykseen silloin, kun asuinvaltion etuudet lapselle ovat suurempia, mutta ne eivät sovellu yhteen maksuihin perustumattoman työkyvyttömyyden johdosta myönnettävän etuuden, jonka asianomainen henkilö on valinnut, kanssa

      Tuomiolauselma

               1)

               Sosiaaliturvajärjestelmän soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97, sellaisena kuin se on muutettuna 18.12.2006 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1992/2006, 77 artiklan 2 kohdan b alakohdan i alakohtaa ja 78 artiklan 2 kohdan b alakohdan i alakohtaa on tulkittava siten, että vanhuus- ja/tai työkyvyttömyyseläkettä saavilla henkilöillä tai kuolleen työntekijän orvolla, joihin sovelletaan useampien jäsenvaltioiden lainsäädäntöä mutta joiden eläkeoikeudet tai orvon oikeudet perustuvat yksinomaan entisen työskentelyjäsenvaltion lainsäädäntöön, on oikeus vaatia kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisilta viranomaisilta sen lainsäädännön mukaisia perheavustuksia vammaisten lasten hyväksi täysimääräisinä, vaikka he eivät ole hakeneet asuinjäsenvaltiossa sen lainsäädännön mukaisia määrältään suurempia vastaavia avustuksia sen vuoksi, että he ovat valinneet toisen vammaisetuuden, joka on niiden kanssa ristiriidassa, jos oikeus perheavustuksiin entisessä työskentelyjäsenvaltiossa on saavutettu yksinomaan kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön perusteella.

               2)

               Kolmanteen kysymykseen annettava vastaus on sama kuin kahteen ensimmäiseen kysymykseen annettu vastaus silloin, kun asianomaisilla henkilöillä ei ole asuinjäsenvaltion lainsäädännön perusteella mahdollisuutta valita perheavustusten maksamista kyseisessä jäsenvaltiossa.

      (1)  EUVL C 221, 14.8.2010.


title: Asia T-503/14: Kanne 2.7.2014 – Euroways v. komissio

text:
               25.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/54

         Kanne 2.7.2014 – Euroways v. komissio
   (Asia T-503/14)
   2014/C 282/72
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroways SL (Hospitalet de Llobregat, Espanja) (edustaja: asianajaja J. De Juan Casadevall)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen

               —

               toissijaisesti ja siinä tapauksessa, että Espanjan tax lease -järjestelmää pidetään lainvastaisena valtiontukena, määräämään takaisin perinnästä ainoastaan siihen saakka, kunnes päätös muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä, eli 21.9.2011 saakka, ja

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-500/14, Derivados del Flúor vastaan komissio.


title: Asia T-156/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 11.12.2007 — Regione Siciliana v. komissio (Euroopan sosiaalirahasto (ESR) — Alun perin myönnetyn yhteisön rahoitustuen pienentäminen — Kumoamiskanne — Alueellinen tai paikallinen yksikkö — Toimi ei koske kantajaa suoraan — Tutkimatta jättäminen)

text:
               23.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/43

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 11.12.2007 — Regione Siciliana v. komissio
   (Asia T-156/06) (1)

   (Euroopan sosiaalirahasto (ESR) - Alun perin myönnetyn yhteisön rahoitustuen pienentäminen - Kumoamiskanne - Alueellinen tai paikallinen yksikkö - Toimi ei koske kantajaa suoraan - Tutkimatta jättäminen)
   (2008/C 51/79)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Regione Siciliana (Italia) (edustaja: valtionasiamies P. Gentili)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: L. Flynn, M. Velardo ja A. Weimar, avustajanaan asianajaja G. Faedo)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Sisilian alueen toimintaohjelmalle, joka on osa yhteisön tukikehystä, joka koskee yhteisön rakenteellisia tukitoimia tavoitteen N:o 1 toteuttamiseksi Italiassa (ajanjakso 1994–1999), Euroopan sosiaalirahastosta (ESR) myönnetyn rahoitustuen pienentämisestä 23.3.2006 tehdyn komission päätöksen K(2006) 1171 kumoamista koskeva vaatimus
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Regione Siciliana velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 178, 29.7.2006.


title: Asian C-271/98 poistaminen rekisteristä

text:
C 355/18                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          9.12.2000
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-            Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuin:                                                                     tuin
                                                                          –      toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudat-
–     toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut haitallis-               tanut jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun
      ten aineiden ja tuotteiden suurimmista sallituista pitoi-                  neuvoston direktiivin 75/442/ETY (1), sellaisena kuin se
      suuksista rehuissa annetun neuvoston direktiivin                           on muutettuna 18.3.1991 annetulla neuvoston direktii-
      74/63/ETY muuttamisesta 7 päivänä helmikuuta 1997                          villä 91/156/ETY (2) ja 12.12.1991 annetulla neuvoston
      annetun komission direktiivin 97/8/EY (1) 2 artiklan mu-                   direktiivillä 91/689/ETY (3), 7 artiklan, vaarallisista jätteis-
      kaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä                  tä 12 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston
      määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttä-                  direktiivin 91/689/ETY 6 artiklan sekä pakkauksista ja
      miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,                        pakkausjätteistä 20 päivänä joulukuuta 1994 annetun
                                                                                Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
                                                                                94/62/ETY (4) 14 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska
–     velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-                     Luxemburgin toimivaltaiset viranomaiset eivät ole laati-
      tikulut.                                                                   neet jätehuoltosuunnitelmia kaikkien jätteiden osalta,
                                                                                vaaralliset jätteet ja pakkausjätteet mukaan lukien, tai
                                                                                toissijaisesti vaikka kyseiset suunnitelmat olisi laadittu,
                                                                                eivät ole ilmoittaneet niitä komissiolle, ja
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                          –      velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan
                                                                                oikeudenkäyntikulut.
EY 249 artikla (entinen EY:n perustamissopimuksen 189 ar-
tikla), jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulok-          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
seen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu, sisältää
implisiittisesti jäsenvaltioille asetetun velvollisuuden noudattaa
direktiiveissä asetettuja määräaikoja. Tämä määräaika päättyi             EY 249 artiklassa (entinen EY:n perustamissopimuksen
30.6.1998, eikä Ranskan tasavalta ole antanut komission                   189 artikla), jonka mukaan direktiivi velvoittaa jokaista jäsen-
vaatimuksissa mainittuja direktiivin noudattamisen edellyttä-             valtiota saavutettavaan tulokseen nähden, jäsenvaltiot velvoite-
miä säännöksiä.                                                           taan implisiittisesti noudattamaan direktiiveissä asetettuja täy-
                                                                          täntöönpanon määräaikoja. Tämä määräaika päättyi ilman,
                                                                          että Luxemburgin suurherttuakunta oli pannut täytäntöön
                                                                          komission vaatimuksissa mainittujen direktiivien noudattami-
                                                                          sen edellyttämiä säännöksiä.
(1) EYVL L 48, 19.2.1997, s. 30.
                                                                          ( 1) EYVL L 194, 25.7.1975, s. 39.
                                                                          ( 2) EYVL L 78, 26.3.1991, s. 32.
                                                                          ( 3) EYVL L 377, 31.12.1991, s. 20.
                                                                          ( 4) EYVL L 365, 31.12.1994, s. 10.
Euroopan yhteisöjen komission 3.11.2000 Luxemburgin                                  Asian C-271/98 (1) poistaminen rekisteristä
          suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
                                                                                (2000/C 355/37)
                          (Asia C-401/00)
                                                                          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 12.7.2000
                                                                          antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                          (2000/C 355/36)                                 tu asia C-271/98 (Juzgado de Primera Instancia No 35:n,
                                                                          Barcelona, esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Salvat Editores
                                                                          SA vastaan José Antonio Serrano Garrido.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 3.11.2000 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur-
herttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamies on oikeudellisen                 (1) EYVL C 278, 5.9.1998.
osaston virkamies Roland Tricot ja prosessiosoite Luxembur-
gissa c/o oikeudellisen osaston virkamies Carlos Gómez de la
Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.


title: Asia C-290/10 P: Valitus, jonka Franssons Verkstäder AB on tehnyt 10.6.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-98/10, Franssons Verkstäder v. SMHV ja Lindner Recyclingstech (silppurit), 10.5.2010 antamasta määräyksestä

text:
               4.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/10

         Valitus, jonka Franssons Verkstäder AB on tehnyt 10.6.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-98/10, Franssons Verkstäder v. SMHV ja Lindner Recyclingstech (silppurit), 10.5.2010 antamasta määräyksestä
   (Asia C-290/10 P)
   ()
   2010/C 328/17
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Franssons Verkstäder AB (edustaja: advokat O. Öhlén)

      Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   Unionin tuomioistuin (kahdeksas jaosto) jätti 9.9.2010 antamallaan määräyksellä valituksen tutkimatta.


title: Asia T-681/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.3.2017 – El-Qaddafi v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Libyaan kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Rajoitukset, jotka koskevat pääsyä Euroopan unionin alueelle ja kauttakulkua sen kautta — Kantajan nimen pysyttäminen listalla — Puolustautumisoikeudet — Perusteluvelvollisuus)

text:
               15.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.3.2017 – El-Qaddafi v. neuvosto
   (Asia T-681/14) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Libyaan kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Rajoitukset, jotka koskevat pääsyä Euroopan unionin alueelle ja kauttakulkua sen kautta - Kantajan nimen pysyttäminen listalla - Puolustautumisoikeudet - Perusteluvelvollisuus))
   (2017/C 151/34)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Aisha Muammer Mohamed El-Qaddafi (Masqat, Oman) (edustajat: aluksi J. Jones, QC, sitten S. Bafadhel, barrister)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: S. Kyriakopoulou ja A. de Elera-San Miguel Hurtado)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota yhtäältä Libyan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/137/YUTP muuttamisesta 23.6.2014 annettu neuvoston päätös 2014/380/YUTP (EUVL 2014, L 183, s. 52) siltä osin kuin sillä pysytetään kantajan nimi Libyan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä 28.2.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/137/YUTP (EUVL 2011, L 58, s. 53) liitteissä I ja III olevalla listalla, ja toisaalta Libyan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 204/2011 16 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanosta 23.6.2014 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 689/2014 (EUVL 2014, L 183, s. 1) siltä osin kuin sillä pysytetään kantajan nimi Libyan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä 2.3.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 204/2011 (EUVL 2011, L 58, s. 1) liitteessä II olevalla listalla

      Tuomiolauselma

               1)

               Libyan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/137/YUTP muuttamisesta 23.6.2012 annettu neuvoston päätös 2014/380/YUTP kumotaan siltä osin kuin sillä pysytetään Aisha Muammer Mohamed El-Qaddafin nimi Libyan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä 28.2.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/137/YUTP liitteissä I ja III olevalla listalla.

               2)

               Libyan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 204/2011 16 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanosta 23.6.2014 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 689/2014 kumotaan siltä osin kuin sillä pysytetään Aisha Muammer Mohamed El-Qaddafin nimi Libyan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä 2.3.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 204/2011 liitteessä II olevalla listalla.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 431, 1.12.2014.


title: Asian C-132/01 poistaminen rekisteristä

text:
C 348/22              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   8.12.2001
        Asian C-249/00 (1) poistaminen rekisteristä                         Asian C-443/00 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2001/C 348/39)                                                     (2001/C 348/42)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 2.8.2001            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 13.9.2001
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-249/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan             tu asia C-443/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Helleenien tasavalta.                                              Saksan liittotasavalta.
(1) EYVL C 247, 26.8.2000.                                         (1) EYVL C 45, 10.2.2001.
        Asian C-272/00 (1) poistaminen rekisteristä                         Asian C-132/01 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2001/C 348/40)                                                     (2001/C 348/43)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 4.9.2001            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 8.10.2001
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-272/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan             tu asia C-132/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Helleenien tasavalta.                                              Itävallan tasavalta.
(1) EYVL C 259, 9.9.2000.                                          (1) EYVL C 161, 2.6.2001.
        Asian C-354/00 (1) poistaminen rekisteristä                         Asian C-133/01 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2001/C 348/41)                                                     (2001/C 348/44)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 4.10.2001           Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 8.10.2001
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-354/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan             tu asia C-133/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Espanjan kuningaskunta.                                            Itävallan tasavalta.
(1) EYVL C 316, 4.11.2000.                                         (1) EYVL C 161, 2.6.2001.


title: Asia F-17/08: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 8.7.2010 — Wybranowski v. komissio (Henkilöstö — Avoin kilpailu — Varallaololuetteloon merkitsemättä jättäminen — Suullisen kokeen arvostelu — Kilpailuilmoitus EPSO/AD/60/06 — Perustelut — Valintalautakunnan toimivalta — Hakijoiden arviointi)

text:
               11.9.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 246/41

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 8.7.2010 — Wybranowski v. komissio
   (Asia F-17/08) (1)

   (Henkilöstö - Avoin kilpailu - Varallaololuetteloon merkitsemättä jättäminen - Suullisen kokeen arvostelu - Kilpailuilmoitus EPSO/AD/60/06 - Perustelut - Valintalautakunnan toimivalta - Hakijoiden arviointi)
   2010/C 246/70
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Andrzej Wybranowski (Varsova, Puola) (edustaja: asianajaja Z. Wybranowski)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja K. Herrmann)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kilpailun EPSO/AD/60/06 valintalautakunnan tekemän päätöksen, jolla kantaja päätettiin suullisen kokeen tulosten perusteella jättää merkitsemättä varallaololuetteloon, muuttaminen tai kumoaminen

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Wybranowski velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 158, 21.6.2008, s. 25.


title: Asia C-75/17 P: Valitus, jonka Fiesta Hotels & Resorts, S.L. on tehnyt 9.2.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-217/15, Fiesta Hotels & Resorts v. EUIPO – Residencial Palladium (Palladium Palace Ibiza Resort & Spa), 30.11.2016 antamasta tuomiosta

text:
               15.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/17

         Valitus, jonka Fiesta Hotels & Resorts, S.L. on tehnyt 9.2.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-217/15, Fiesta Hotels & Resorts v. EUIPO – Residencial Palladium (Palladium Palace Ibiza Resort & Spa), 30.11.2016 antamasta tuomiosta
   (Asia C-75/17 P)
   (2017/C 151/23)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittaja: Fiesta Hotels & Resorts, S.L. (edustaja: J.-B. Devaureix ja J. C. Erdozain López, abogados)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Residencia Palladium S.L.

      Vaatimukset

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen 30.11.2016 asiassa T-217/15 antama tuomio on kumottava kokonaisuudessaan

               —

               ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyt vaatimukset on hyväksyttävä kokonaisuudessaan

               —

               vastapuoli ja väliintulija on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1)

               Ensimmäisellä valitusperusteella väitetään, että riidanalaisessa päätöksessä on oikeudellinen virhe, kun siinä katsotaan, että yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen N:o 207/2009 (1) (jäljempänä asetus) 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu paikallista laajempaa vaikutusaluetta koskeva vaatimus voi täyttyä muutenkin kuin sen maantieteellisen ulottuvuuden perusteella, jossa tavaramerkin, johon asiassa vedotaan, haltija harjoittaa toimintaansa. Tällainen tulkinta on valittajan mukaan sekä ilmaisun ”paikallinen” sanamuodonmukaisen merkityksen että asetuksen 8 artiklan 4 kohdan tarkoituksen vastainen. Valituksenalaisessa tuomiossa tehtiin mainittu oikeudellinen virhe, koska rekisteröimättömän kaupallisen nimen paikallista laajempi ulottuvuus todettiin Espanjaa koskemattomien asiakirjojen perusteella.
               Toisaalta valittajan mukaan siitä, että majoitusliikkeen, jonka nimeämiseksi tavaramerkkiä tai kaupallista nimeä käytetään, palvelut suoritetaan kansainväliselle yleisölle, ei voida päätellä, että merkin käyttö olisi paikallista laajempaa.
               Niinpä tuomiossa omaksuttu päätelmä paikallista laajempaa vaikutusaluetta koskevan vaatimuksen täyttymisestä on valittajan mukaan asetuksen 8 artiklan 4 kohdan tarkoituksen vastainen. Tuomiossa myönnetään näin ollen, ettei kyseinen kaupalliseen nimeen, jonka perusteella vastustetaan tavaramerkin unionin tavaramerkiksi rekisteröimistä, sovellettava edellytys riipu sitä käyttävän majoitusliikkeen toiminnan paikallisuudesta vaan ”sen asiakaskunnan maantieellisestä jakaumasta tai maineesta, joka sillä on yleisön keskuudessa kansallisesti tai jopa kansainvälisesti”. Näin tuomiossa poiketaan asetuksen 8 artiklan 4 kohdan rajoittavasta tarkoituksesta, koska siitä voidaan päätellä, että paikallisuus ylittyy pelkästään sillä, että rekisteröimätöntä merkkiä käytetään internetissä, ja käsiteltävän asian tilanteessa myös sillä, että kyseisen majoitusliikkeen asiakaskunta on kansainvälinen.

               2)

               Toisella valitusperusteella väitetään, että valituksenalaisessa tuomiossa on oikeudellinen virhe, koska siinä katsotaan, ettei asetuksen 8 artiklan 4 kohdassa ja Espanjassa voimassa olevan tavaramerkeistä 7.12.2001 annetun lain 9 §:n 1 momentin d kohdassa edellytetä rekisteröimättömän merkin, johon asiassa vedotaan, olevan yleisesti tunnettu, kun taas tätä koskevassa Espanjan oikeuskäytännössä on pääosin katsottu täysin päinvastaisesti, ettei pelkkä merkin käyttäminen riitä vaan käyttämisen on lisäksi oltava yleisesti tunnettua huomattavassa osassa Espanjaa.

               3)

               Kolmas valitusperuste perustuu siihen, että valituksenalaisessa tuomiossa on oikeudellinen virhe, koska siinä katsottiin tuomion LAGUIOLE (37 kohta) perusteella, että asetuksen 8 artiklan 4 kohdan b alakohdassa tarkoitettu edellytys täyttyy, vaikka kyseistä tuomiota ei voida edes soveltaa nyt käsiteltävään asiaan, jossa tulkitaan Espanjan oikeutta eikä Ranskan oikeutta, josta tuomiossa Laguiole oli kyse, ja vaikka valittaja on vedonnut Espanjan Tribunal Supremon tuomioihin, joissa on selkeästi katsottu, ettei rekisteröimättömän kaupallisen nimen perusteella voida estää myöhemmän tavaramerkin käyttöä, ellei vastapuoli vetoa tällaisessa yhteydessä lakiin vilpillisestä kilpailusta, jota valittaja ei myönnä rikkoneensa.

               4)

               Lopuksi valittaja väittää neljännellä valitusperusteella, että valituksenalaisessa tuomiossa on oikeudellinen virhe Espanjan tavaramerkkilain mukaisen käsitteen ”riidanalaisten tavaramerkkien kaltaiset tavaramerkit” tulkinnassa ja erityisesti että valituksenalaisessa tuomiossa tehtiin asetuksen 65 artiklaa koskeva oikeudellinen virhe.
               Valittaja väittää, että valituksenalaisessa tuomiossa tehtiin oikeudellinen virhe, sillä asetuksen 65 artiklassa ei suppeasti tulkittuna estetä tutkimasta tarkasteltavana olevaa oikeuskysymystä asianosaisten esittämien oikeudellisten seikkojen valossa. Toisin kuin tuomiossa katsotaan, valittajan tarkoituksena ei ollut muuttaa tosiseikastoa siitä, millaisena valituslautakunta otti sen huomioon, vaan ainoastaan esittää oikeudellinen peruste, jolla osoitetaan muutoksenhaun kohteena olevaa EUIPO:n päätöstä rasittava oikeudellinen virhe.
               Valittaja vetoaa iura novit curia -periaatteeseen, jonka mukaan tuomioistuin soveltaa ratkaisun antaessaan asianmukaisina pitämiään oikeussääntöjä sekä muuttaa asianosaisten vaatimusten perusteena olevia oikeudellisia perusteita silloin, kun ratkaisun perusteluna ovat asianosaisten esittämät tosiseikat ja oikeudelliset seikat, muuttamatta kuitenkaan vaatimuksen perustetta tai oikeudellista kysymystä. Tältä osin unionin yleisen tuomioistuimen olisi pitänyt arvioida valittajan väitteet, sillä muutoin tämän puolustautumisoikeuksia rajoitetaan ja yksityisoikeudellisia oikeuksia loukataan.

      (1)  EUVL 2009, L 78, s. 1


title: Asia C-9/13: Kanne 7.1.2013 — Euroopan komissio v. Slovenian tasavalta

text:
               2.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/15

         Kanne 7.1.2013 — Euroopan komissio v. Slovenian tasavalta
   (Asia C-9/13)
   2013/C 63/25
   Oikeudenkäyntikieli: sloveeni

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: D. Kukovec, P. Hetsch ja O. Beynet)

      Vastaaja: Slovenian tasavalta

      Vaatimukset

   Komissio vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               toteaa Slovenian tasavallan jättäneen noudattamatta maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/55/EY (1) kumoamisesta 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/73/EY (2) 54 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole säädetyssä määräajassa antanut direktiivin 2009/73/EY noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ilmoittanut niitä komissiolle.

               —

               velvoittaa Slovenian tasavallan maksamaan SEUT 260 artiklan 3 kohdan nojalla 10 287,36 euron suuruisen seuraamuksen kultakin tuomion antamista seuraavalta päivältä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin täytäntöönpanolle varattu määräaika päättyi 3.3.2011.

      (1)  EUVL L 176, s. 57.

      (2)  EUVL L 211, s. 94.