title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 4 päivänä kesäkuuta 2002 asiassa C-483/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranska tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – EY:n perustamissopimuksen 52 artikla (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla) ja EY:n perustamissopimuksen 73 b artikla (josta on tullut EY 56 artikla) – Ranskan tasavallan Société nationale Elf-Aquitainessa omistamaan erityisosakkeeseen liittyvät oikeudet)

text:
13.7.2002                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 169/3
1)     Valittajien valitus hylätään.                                    1)    Ranskan Stardust Marinelle myöntämistä tuista 8 päivänä
                                                                              syyskuuta 1999 tehty komission päätös 2000/513/EY kumo-
                                                                              taan.
2)     Komission vastavalitus hylätään.
                                                                        2)    Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
3)     Associação dos Refinadores de Açúcar Portugueses (ARAP),
       Alcântara Refinarias – Açúcares SA ja Refinarias de Açúcar
       Reunidas SA (RAR) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-        (1) EYVL C 63, 4.3.2000.
       kulut.
4)     Portugalin tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
(1) EYVL C 352, 4.12.1999.                                                       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                4 päivänä kesäkuuta 2002
                                                                        asiassa C-483/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Ranska tasavalta (1)
                                                                        (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – EY:n
                                                                        perustamissopimuksen 52 artikla (josta on muutettuna
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                              tullut EY 43 artikla) ja EY:n perustamissopimuksen 73 b ar-
                                                                        tikla (josta on tullut EY 56 artikla) – Ranskan tasavallan
                                                                        Société nationale Elf-Aquitainessa omistamaan erityisosak-
                   16 päivänä toukokuuta 2002                                                keeseen liittyvät oikeudet)
                                                                                (2002/C 169/05)
asiassa C-482/99, Ranskan tasavalta vastaan Euroopan
                       yhteisöjen komissio(1)                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(Valtiontuet – EY 87 artiklan 1 kohta – Ranskan tasavallan              (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
Stardust Marinelle myöntämät tuet – Päätös 2000/513/                                  tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
EY – Valtion varat – Valtion toteuttama toimenpide –
       Markkinataloudessa järkevästi toimiva sijoittaja)
                                                                        Asiassa C-483/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
                           (2002/C 169/04)                              nään M. Patakia) vastaan Ranskan tasavalta (asiamiehinään
                                                                        aluksi K. Rispal-Bellanger ja S. Seam, ja sittemmin G. de
                                                                        Bergues ja S. Seam), jota tukevat Espanjan kuningaskunta
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     (asiamiehenään N. Dı́az Abad) ja Ison-Britannian ja Pohjois-
                                                                        Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehenään R. Magrill,
                                                                        avustajinaan barrister J. Crow, ja D. Wyatt, QC), jossa kantaja
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen        vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Ranskan tasa-
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                  valta on jättänyt noudattamatta EY:n perustamissopimuksen
                                                                        52–58 artiklan (52 artiklasta on muutettuna tullut EY 43 ar-
                                                                        tikla ja 58 artiklasta on tullut EY 48 artikla) ja EY:n perustamis-
                                                                        sopimuksen 73 b artiklan (josta on tullut EY 56 artikla)
                                                                        mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa valtion
Asiassa C-482/99, Ranskan tasavalta (asiamiehinään K. Rispal-           erityisosakkeen luomisesta Société nationale Elf-Aquitainessa
Bellanger ja F. Million) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio           13.12.1993 annetun asetuksen nro 93–1298 (Journal Officiel
(asiamiehinään G. Rozet ja J. Flett), jossa kantaja vaatii Ranskan      de la République Française, 14.12.1993, s. 17354) 2 §:n 1 ja
Stardust Marinelle myöntämistä tuista 8 päivänä syyskuuta               3 momentin, joiden mukaan Ranskan valtion erityisosakkee-
1999 tehdyn komission päätöksen 2000/513/EY kumoamista                  seen kyseisessä yhtiössä liittyy seuraavia oikeuksia:
(EYVL 2000, L 206, s. 6), yhteisöjen tuomioistuin, toimien
kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen         a)    sellaisille toimille, joissa luonnollinen henkilö tai oikeus-
puheenjohtajat P. Jann, F. Macken, N. Colneric ja S. von Bahr                 henkilö, joka toimii yksin tai yhdessä muiden kanssa,
sekä tuomarit C. Gulmann, D. A. O. Edward, A. La Pergola,                     saa välittömän tai välillisen omistuksen perusteella yli
J.-P. Puissochet, J. N. Cunha Rodrigues ja C. W. A. Timmermans                kymmenesosan, viidesosan tai kolmasosan suuruisen
(esittelevä tuomari), julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: hallin-         kynnysosuuden osake- tai osuuspääomasta tai yhtiön
tovirkamies L. Hewlett, on antanut 16.5.2002 tuomion, jonka                   äänivallasta, on etukäteen saatava talousministerin lupa
tuomiolauselma on seuraava:                                                   (asetuksen 2 §:n 1 momentti)
 ---pagebreak--- C 169/4                     FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        13.7.2002
b)    asetuksen liitteen mukaisten varojen eli emoyhtiön neljän                       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
      tytäryhtiön Elf-Aquitaine Productionin, Elf-Antar Fran-
      cen, Elf-Gabon SA:n ja Elf-Congo SA:n osake- tai osuus-
      enemmistön luovuttamista tai vakuudeksi antamista voi-                                     4 päivänä kesäkuuta 2002
      daan vastustaa (asetuksen 2 §:n 3 momentti),
                                                                             asiassa C-503/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
ja koska ei ole säätänyt riittävän täsmällisistä ja objektiivisista                               Belgian kuningaskunta (1)
kriteereistä edellä mainittujen toimien hyväksymisen tai vastus-
tamisen osalta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpa-
nossa: presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheen-              (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – EY:n
johtajat P. Jann (esittelevä tuomari), N. Colneric ja S. von Bahr            perustamissopimuksen 52 artikla (josta on muutettuna
sekä tuomarit C. Gulmann, D. A. O. Edward, A. La Pergola,                    tullut EY 43 artikla) ja EY:n perustamissopimuksen 73 b ar-
J.-P. Puissochet, R. Schintgen, V. Skouris ja J. N. Cunha                    tikla (josta on tullut EY 56 artikla) – Belgian kuningaskun-
Rodrigues, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja:                 nan Société nationale de transport par canalisations SA:sta
johtava hallintovirkamies H. A. Rühl, on antanut 4.6.2002                    ja Société de distribution du gaz SA:sta omistamiin erityis-
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                                      osakkeisiin liittyvät oikeudet)
                                                                                (2002/C 169/06)
1)    Ranskan tasavalta on jättänyt noudattamatta EY:n perustamis-
      sopimuksen 73 b artiklan (josta on tullut EY 56 artikla)
      mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa valtion                               (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
      erityisosakkeen luomisesta Société nationale Elf-Aquitainessa
      13.12.1993 annetun asetuksen nro 93–1298 2 §:n 1 ja
      3 momentin, joiden mukaan Ranskan valtion erityisosakkeeseen           (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
      kyseisessä yhtiössä liittyy seuraavia oikeuksia:                                      tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
      a)     sellaisille toimille, joissa luonnollinen henkilö tai oikeus-
             henkilö, joka toimii yksin tai yhdessä muiden kanssa,
             saa välittömän tai välillisen omistuksen perusteella yli        Asiassa C-503/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
             kymmenesosan, viidesosan tai kolmasosan suuruisen kyn-          nään M. Patakia) vastaan Belgian kuningaskunta (asiamiehe-
             nysosuuden osake- tai osuuspääomasta tai yhtiön äänival-        nään A. Snoecx, avustajinaan F. de Montpellier, M. Picat ja
             lasta, on etukäteen saatava talousministerin lupa               A. Theissen), jota tukee Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin
                                                                             yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehenään R. Magrill, avustaji-
                                                                             naan barrister J. Crow ja D. Wyatt, QC), jossa kantaja vaatii
                                                                             yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Belgian kuningas-
      b)     asetuksen liitteen mukaisten varojen eli emoyhtiön neljän       kunta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen 52 artik-
             tytäryhtiön Elf-Aquitaine Productionin, Elf-Antar Fran-         lan (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla) ja EY:n perusta-
             cen, Elf-Gabon SA:n ja Elf-Congo SA:n osake- tai                missopimuksen 73 b artiklan (josta on tullut EY 56 artikla)
             osuusenemmistön luovuttamista tai vakuudeksi antamista          mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa
             voidaan vastustaa.
                                                                             –     valtion erityisosakkeen luomisesta Société nationale de
                                                                                transport par canalisationsissa 10.6.1994 annetun ku-
2)    Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                                ninkaan asetuksen (Moniteur belge, 28.6.1994, s. 17333)
      kulut.
                                                                                säännökset, joiden mukaan kyseiseen osakkeeseen liitty-
                                                                                vät seuraavat erityisoikeudet:
3)    Espanjan kuningaskunta ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin
      yhdistynyt kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntiku-                  a)    yhtiön omistamien putkistojen, jotka ovat energia-
      luistaan.                                                                          tuotteiden kotimaan kuljetuksen tärkeitä perusra-
                                                                                kenteita tai joita voidaan käyttää tähän tarkoituk-
                                                                                seen, luovutuksesta, vakuudeksi antamisesta tai käyt-
                                                                                tötarkoituksen muuttamisesta on ilmoitettava etukä-
                                                                                teen asiasta vastaavalle ministerille, jolla on oikeus
(1) EYVL C 79, 18.3.2000.                                                                vastustaa kyseisiä toimia, jos ne loukkaavat kansalli-
                                                                                sia etuja energia-alalla
                                                                                b)    ministeri voi nimittää yhtiön hallitukseen kaksi
                                                                                liittohallituksen edustajaa. Nämä edustajat voivat
                                                                                esittää ministerille hallituksen tekemien sellaisten


title: Asia C-679/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Baden-Württemberg (Saksa) on esittänyt 17.12.2015 – Ultra-Brag AG v. Hauptzollamt Lörrach

text:
               29.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 111/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Baden-Württemberg (Saksa) on esittänyt 17.12.2015 – Ultra-Brag AG v. Hauptzollamt Lörrach
   (Asia C-679/15)
   (2016/C 111/06)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Ultra-Brag AG

      Vastaaja: Hauptzollamt Lörrach

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko tullikoodeksin (yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annettu neuvoston asetus [ETY] N:o 2913/92, (1) jäljempänä tullikoodeksi) 202 artiklan 3 kohdan ensimmäistä luetelmakohtaa tulkittava siten, että oikeushenkilöstä tulee tullikoodeksin 202 artiklan 3 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan mukaan tuojana velallinen, jos säännösten vastainen tuonti on seurausta [alkup. s. 2] oikeushenkilön erään työntekijän, joka ei ole sen lakisääteinen edustaja, toimivaltansa puitteissa toteuttamista toimista?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi,
               onko tullikoodeksin 202 artiklan 3 kohdan toista luetelmakohtaa tulkittava siten, että

                           a)

                           oikeushenkilö osallistuu säännösten vastaiseen tuontiin (myös silloin), jos yksi sen työntekijöistä, joka ei ole sen lakisääteinen edustaja, on toimivaltuuksiaan käyttäessään ottanut osaa tähän tuontiin ja

                           b)

                           säännösten vastaiseen tuontiin osallistuneiden oikeushenkilöiden tapauksessa lähtökohdaksi on otettava subjektiivisen tunnusmerkin ”jotka ovat tienneet tai joiden olisi kohtuudella pitänyt tietää” osalta oikeushenkilön palveluksessa asiaa käsitellyt luonnollinen henkilö, vaikka kyse ei ole oikeushenkilön lakisääteisestä edustajasta?

               3)

               Jos ensimmäiseen tai toiseen ennakkoratkaisukysymykseen vastataan myöntävästi,
               onko tullikoodeksin 212 a artiklaa tulkittava siten, että arvioitaessa sitä, onko asianomaisen henkilön toiminnassa havaittavissa vilpillistä menettelyä tai ilmeistä huolimattomuutta, oikeushenkilöiden tapauksessa lähtökohdaksi on otettava yksinomaan oikeushenkilön tai sen elinten toiminta, vai onko oikeushenkilön syyksi luettava sen palveluksessa työskentelevän ja osana tehtäviään asiaa käsitelleen luonnollisen henkilön toiminta?

      (1)  EYVL L 302, s. 1.


title: Asia T-479/16: Kanne 30.8.2016 – Colgate-Palmolive v. EUIPO (AROMASENSATIONS)

text:
               17.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 383/22

         Kanne 30.8.2016 – Colgate-Palmolive v. EUIPO (AROMASENSATIONS)
   (Asia T-479/16)
   (2016/C 383/31)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Colgate-Palmolive Co. (New York, New York, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat M. Zintler ja A. Stolz)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”AROMASENSATIONS” – Rekisteröintihakemus nro 14 198 824

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 6.6.2016 asiassa R 2482/2015-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä hylätään valitus, koska se perustuu 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaan

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

               —

               Yhdenvertaisen kohtelun ja hyvän hallinnon periaatteita on loukattu.


title: Asia T-182/13: Kanne 28.3.2013 — Moallem Insurance v. neuvosto

text:
               8.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/19

         Kanne 28.3.2013 — Moallem Insurance v. neuvosto
   (Asia T-182/13)
   2013/C 164/35
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Moallem Insurance Co. (Teheran, Iran) (edustaja: asianajaja D. Luff)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 21.12.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/829/YUTP (EUVL L 356, s. 71) liitteen 18 kohdan

               —

               kumoamaan Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 21.12.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1264/2012 (EUVL L 356, s. 55) liitteen 18 kohdan

               —

               toteamaan, ettei 26.7.2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP (1) 12 artiklaa ja 23.3.2012 annetun neuvoston asetuksen 267/2012 (2) 35 artiklaa voida soveltaa kantajaan

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan kantajalle tästä kanteesta aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhdeksään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että yleisellä tuomioistuimella on toimivalta tutkia sekä neuvoston päätöksen 2010/644/YUTP liitteessä olevan B osan 21 kohta että neuvoston asetuksen (EU) N:o 961/2010 liitteessä VIII olevan B osan 21 kohta samoin kuin 28.10.2010 annettu päätös sekä se, ovatko nämä unionin oikeuden yleisten periaatteiden mukaisia.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että yksityiskohtainen perustelu Moallemin merkitsemiselle luetteloon on virheellinen eikä täytä neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP 20 artiklan 1 kohdan (sellaisena kuin se on muutettuna 23.1.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/35/YUTP 1 artiklan 7 kohdalla, 25.10.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/635/YUTP 1 artiklan 8 kohdalla ja 21.12.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/829/YUTP 1 artiklan 2 kohdalla) eikä neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 23 artiklan 2 kohdan (sellaisena kuin se on muutettuna 21.12.2012 annetun neuvoston asetuksen 1263/2012 1 artiklan 11 kohdalla) edellytyksiä.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei 21.12.2012 annettua neuvoston päätöstä 2012/829/YUTP eikä 21.12.2012 annettua neuvoston täytäntöönpanoasetusta (EU) N:o 1264/2012 ole perusteltu riittävästi. Niillä loukataan Moallemin puolustautumisoikeuksia ja sen oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevaa oikeutta, koska neuvosto ei vastannut Moallemin 6.2.2013 päivättyyn kirjeeseen ja Moallemilta evättiin oikeus tutustua neuvoston asiakirjoihin.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että neuvosto rikkoi neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP 24 artiklan 3 ja 4 kohtaa sekä neuvoston asetuksen 267/2012 46 artiklan 3 ja 4 kohtaa. Neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP 24 artiklan 3 kohdassa ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 46 artiklan 3 kohdassa edellytetään, että neuvosto ilmoittaa päätöksestään ja antaa sen tiedoksi, luetteloon ottamisen perusteet mukaan lukien, ja neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP 24 artiklan 4 kohdassa ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 46 artiklan 4 kohdassa säädetään päätöksen tarkastelemisesta uudelleen, jos huomautuksia tehdään.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että neuvosto on loukannut hyvän hallinnon periaatetta arvioidessaan Moallemin tilannetta.

               6)

               Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että neuvosto on loukannut luottamuksensuojan periaatetta arvioidessaan Moallemin tilannetta.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP 12 artiklaa ja 23.3.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 35 artiklaa ei pitäisi soveltaa Moallemiin siltä osin kuin niillä loukataan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 5 artiklan 4 kohdassa vahvistettua suhteellisuusperiaatetta.

               8)

               Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu siihen, että neuvoston asetuksella (EU) N:o 267/2012, sellaisena kuin se on muutettuna, jonka perusteella riidanalainen 21.12.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1264/2012 liite annettiin, rikotaan SEUT 215 artiklan 2 ja 3 kohtaa, jotka ovat sen oikeusperusta, sekä SEU 40 artiklaa.

               9)

               Yhdeksäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että neuvoston päätös 2010/413/YUTP ja neuvoston asetus (EU) N:o 267/2012 annettiin yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteen vastaisesti.

      (1)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annettu neuvoston päätös 2010/413/YUTP (EUVL L 195, s. 39).

      (2)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 267/2012 (EUVL L 88, s. 1).


title: Asia T-72/12: Kanne 17.2.2012 — Bank Mellat v. neuvosto

text:
               14.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 109/28

         Kanne 17.2.2012 — Bank Mellat v. neuvosto
   (Asia T-72/12)
   2012/C 109/58
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Bank Mellat (Teheran, Iran) (edustajat: solicitor S. Zaiwalla, solicitor P. Reddy ja solicitor F. Zaiwalla, M. Brindle, QC ja barrister R. Blakeley)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan neuvoston päätöksen 2011/783/YUTP (1) ja neuvoston täytäntöönpanoasetuksen N:o 1245/2011 (2) kantajaa koskevilta osin; sekä

               —

               toteamaan, ettei neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP (3) 19 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 20 artiklan 1 kohdan b alakohtaa sekä neuvoston asetuksen (EU) N:o 961/2010 (4) 16 artiklan 2 kohtaa sovelleta kantajaan;

               —

               toteamaan, ettei Euroopan unionin tuomioistuimen peruskirjan 60 artiklan 2 kohtaa sovelleta kantajan merkitsemisen luetteloon kumoamiseen; ja

               —

               velvoittamaan vastaajan maksamaan tästä kanteesta aiheutuvat kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäisen kanneperusteen mukaan neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 961/2010 mukaiset aineelliset edellytykset luetteloon merkitsemiselle eivät täyty kantajan osalta ja/tai vastaaja teki ilmeisen arviointivirheen arvioidessaan, täyttyivätkö nämä edellytykset, tutkiessaan kantajan merkitsemistä luetteloon.

               2)

               Toisen kanneperusteen mukaan sillä, että kantaja on edelleen merkittynä luetteloon, loukataan kantajan omistusoikeutta ja suhteellisuusperiaatetta.

               3)

               Kolmannen kanneperusteen mukaan vastaaja rikkoi seuraavia menettelyllisiä vaatimuksia: (i) perusteluvelvollisuus; ja (ii) puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen ja oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan, kun se piti kantajan luetteloon merkitsemisen voimassa.

               4)

               Neljännen kanneperusteen mukaan myös tämä kanne on hyväksyttävä, jos kantajan kanne asiassa T-496/10, Bank Mellat vastaan neuvosto, hyväksytään.

      (1)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 1.12.2011 annettu neuvoston päätös 2011/783/YUTP (EUVL L 319, 2.12.2011, s. 71).

      (2)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 961/2010 täytäntöönpanosta 1.12.2011 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1245/2011(EUVL L 319, 2.12.2011, s. 11).

      (3)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annettu neuvoston päätös 2010/413/YUTP (EUVL 2010 L 195, s. 39).

      (4)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EY) N:o 423/2007 kumoamisesta 25.10.2010 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 961/2010 (EUVL 2010 L 281, s. 1).


title: Asia T-197/12: Kanne 9.5.2012 — Metropolis Immobiliarias y Restauraciones v. SMHV — MIP Metro (METRO)

text:
               14.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/9

         Kanne 9.5.2012 — Metropolis Immobiliarias y Restauraciones v. SMHV — MIP Metro (METRO)
   (Asia T-197/12)
   2012/C 209/15
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL (Barcelona, Espanja) (edustaja: asianajaja J. Carbonell Callicó)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Saksa)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 2440/2010-1 1.3.2012 tekemää päätöstä on muutettava

               —

               toissijaisesti ja vain siinä tapauksessa, että edellinen vaatimus hylätään, sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 2440/2010-1 1.3.2012 tekemä päätös on kumottava, ja

               —

               vastaaja sekä vastapuoli valituslautakunnassa on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: värillinen kuviomerkki ”METRO” muun muassa luokkaan 36 kuuluvia palveluja varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 7585045

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: värillistä ”GRUPOMETROPOLIS”-kuviomerkkiä luokkaan 36 kuuluvia palveluja varten rekisteröity yhteisön tavaramerkki nro 7111974

      Väiteosaston ratkaisu: väite hylättiin

      Valituslautakunnan ratkaisu: valitus hylättiin

      Kanneperusteet: Ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen 6 artiklan, neuvoston asetuksen N:o 207/2009 75 ja 76 artiklan sekä neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia T-307/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.12.2007 — Pagliacci v. komissio (Henkilöstö — Avoin kilpailu — Hakijan jättäminen merkitsemättä varallaololuetteloon — Kilpailuilmoituksen rikkominen — Vaaditut tutkinnot ja työkokemus)

text:
               26.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/40

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.12.2007 — Pagliacci v. komissio
   (Asia T-307/04) (1)

   (Henkilöstö - Avoin kilpailu - Hakijan jättäminen merkitsemättä varallaololuetteloon - Kilpailuilmoituksen rikkominen - Vaaditut tutkinnot ja työkokemus)
   (2008/C 22/72)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Carlo Pagliacci (Bryssel, Belgia) (edustajat: aluksi asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja É. Marchal, sittemmin asianajaja F. Schiaudone)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja H. Tserepa-Lacombe)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Avoimen kilpailun KOM/A/1/02 valintalautakunnan sen päätöksen kumoaminen, jolla kantajalle annettiin valintakokeista arvosana, joka ei ollut riittävä, jotta hänet olisi merkitty kilpailun läpäisseistä hakijoista laadittuun luetteloon
   Tuomiolauselma

               1)

               Avoimen kilpailun KOM/A/1/02 valintalautakunnan päätös, jolla Carlo Pagliaccille annettiin valintakokeista arvosana, joka ei ollut riittävä, jotta hänet olisi merkitty kilpailun läpäisseistä hakijoista laadittuun luetteloon, kumotaan.

               2)

               Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 262, 14.5.2005.


title: Tribunal de première instance de Namurin presidentin 16.2.1996 antamallaan välitoimia koskevalla määräyksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Christelle Deliège vastaan Asbl Ligue francophone de judo et disciplines associées ja Asbl Ligue belge de judo (Asia C-51/96)

text:
N:o C 1.33/ 12          FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          4.5.96
seen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu,                 jonka mukaan taannehtivuuskielto ei nimenomaan ole
mutta jättää kansallisten viranomaisten valittavaksi                       sallittu ensimmäisessä kysymyksessä kuvatussa tapauk
muodon ja keinot.                                                          sessa ?
Kyseisen perustamissopimuksen1 92 artiklan mukaan jäsen              4 . Kierretäänkö edellä ensimmäisessä kysymyksessä kuva
valtiot toteuttavat kaikki yleis- ja erityistoimenpiteet, jotka           tun kaltaisessa tapauksessa sillä , että Saksan valtiosään
ovat aiheellisia tästä perustamissopimuksesta tai yhteisön                töoikeuden mukaan sen GG:n 3 artiklan 1 kohdassa
toimielinten säädöksistä johtuvien velvoitteiden täyttämi                hyväksytään taannehtivuusvaikutus, EY:n perustamis
sen varmistamiseksi . Lisäksi tämän perustamissopimuksen                   sopimuksen 119 artiklaa koskevan pöytäkirjan sisältä
33 artiklan ensimmäisen kohdan mukaan jäsenvaltiot                        mää taannehtivuuskieltoa kielletyllä tavalla, jos saman
antavat tarvittavat lait, asetukset ja hallinnolliset määräyk            asiantilan osalta kansallisessa oikeudessa, jonka
set vahvistettujen perusnormien noudattamisen varmista                   päämääränä on niin ikään tasa-arvoinen kohtelu amma
miseksi sekä toteuttavat tarvittavat toimenpiteet opetuksen,              tillisissa eläkejärjestelmissä , hyväksytään — toisin kuin
koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen osalta . Tässä                    yhteisön oikeudessa — säädöksen taannehtiva sovelta
tapauksessa direktiivissä vahvistettuja periaatteita on pidet            minen työntekijöihin erityisesti silloin, kun on kysymys
tävä edellä mainitussa 33 artiklassa tarkoitettuina perusnor             naisista, joita syrjitään välillisesti ?
meina, koska direktiivi on annettu tämän perustamissopi
muksen 31 artiklan mukaisesti .                                       5 . Jos neljänteen kysymykseen vastataan myöntävästi,
                                                                          kierretäänkö 26.4.1985 annetun Beschäftigungsförde
Komissio väittää , että direktiivin 3 , 4 ja 5 artiklaa ei ole            rungsgesetzin ( työllisyyden edistämisestä annettu Sak
pantu asianmukaisesti täytäntöön, koska useita kuninkaal                 san laki ) 2 pykälän 1 momentin säännöksen soveltami
lisia asetuksia ei ole tähän mennessä hyväksytty. Espanjan                sella, jossa sallitaan taannehtiva vaikutus 26.4.1985
kuningaskunnan liittymisasiakirjan 399 artiklassa vahvis                 asti , EY :n perustamissopimuksen 119 artiklaa koskevan
tettu määräaika päättyi jo 1.4.1986 .                                     pöytäkirjan ( Barber-pöytäkirja ) sisältämää taannehti
                                                                          vuuskieltoa kielletyllä tavalla ?
(M EYVL N:o L 265 , 5.10.1984, s . 1
                                                                      6 . Rikotaanko ensimmäisessä kysymyksessä kuvatun kal
                                                                          taisessa tapauksessa GG:n 3 artiklan 1 kohdan perus
                                                                          teella sallitulla taannehtivalla vaikutuksella yhteisön
                                                                          oikeutta, kun otetaan huomioon asianomaisiin saksalai
Landesarbeitsgericht Hamburgin 20.12.1995 tekemällään                     siin yrityksiin kohdistuva kohtuuton käänteinen syr
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Lilli                  jintä sekä se, että kansallista oikeutta on tulkittava siten,
      Schröder vastaan Deutsche Bundespost Telekom                        että se on yhteensopiva yhteisön oikeuden kanssa , tai
                           Asia C-50/96 )                                 muu yhteisön oikeuden oikeusperiaate, ja onko yhteisön
                           ( 96/C 133/24 )                                oikeudella näiltä osin etusija kansalliseen oikeuteen
                                                                          nähden ?
Landesarbeitsgericht Hamburg on pyytänyt 20.12.1995
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhtei
söjen tuomioistuimen kirjaamoon 21.2.1996 , Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Lilli Schröder vastaan            Tribunal de première instance de Namurin presidentin
Deutsche Bundespost Telekom ennakkoratkaisua seuraa                  16.2.1996 antamallaan välitoimia koskevalla määräyksellä
viin kysymyksiin :                                                    esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Christelle Deliège
1 . Syrjitäänkö yhteisöjen tuomioistuimen EY:n perusta               vastaan Asbl Ligue francophone de judo et disciplines
     missopimuksen 119 artiklaa koskevassa oikeuskäytän                           associées ja Asbl Ligue belge de judo
     nössä tarkoitetulla tavalla naisia välillisesti , silloin kun                             (Asia C-51 /96 )
     ammatillisessa eläkejärjestelmässä määrätään — ilman                                       ( 96/C 133/25 )
     että määräys kohdistuisi sen sanamuodon perusteella
     kumpaankaan sukupuoleen nimenomaisesti — että                    Tribunal de première instance de Namurin presidentti on
     osa-aikatyössä olevilla työntekijöillä, jotka työskentele       pyytänyt 16.2.1996 antamallaan välitoimia koskevalla
     vät alle 18 tuntia viikossa, ei ole oikeutta saada               määräyksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen
     lisäeläkettä, silloin kun tällaisista työntekijöistä noin 95     tuomioistuimen kirjaamoon 21.2.1996 , Euroopan yhteisö
     prosenttia on naisia ?                                           jen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Christelle
2 . Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi,               Deliège vastaan Asbl Ligue francophone de judo et discip
     koskeeko Euroopan yhteisön perustamissopimuksen                  lines associées ja Asbl Ligue belge de judo . Tribunal de
     119 artiklaa koskeva pöytäkirja ( ns . Barber-pöytäkirja )       première instance de Namurin presidentti pyytää yhteisöjen
     ja siihen sisältyvä taannehtivuuskielto myös sellaista           tuomioistuimen ratkaisua seuraavaan kysymykseen :
     välillistä naisiin kohdistuvaa syrjintätapausta kuin             Onko Rooman sopimuksen ja erityisesti sen 59—66 , 85 ja
     ensimmäisessä kysymyksessä on kuvattu ?                          86 artiklan vastainen sellainen asetus, jossa vaaditaan
3 . Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko               ammattilaiselta, puoliammattilaiselta tai tällaisen paikan
                                                                      hakijalta, että hänellä on kansallisen liittonsa lupa tai sen
     Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 119 artiklaa
                                                                      tekemä valintapäätös voidakseen kilpailla kansainvälisessä
     koskevaan pöytäkirjaan ( ns . Barber-pöytäkirja ) sisälty
     vällä taannehtivuuskiellolla etusija Saksan valtiosääntö
                                                                      kilpailussa, ja jossa säädetään kansallisista osallistujakiinti
                                                                      öistä tai vastaavista valintamenettelyistä ?
     oikeuteen nähden ( Grundgesetz für die Bundesrepublik
     Deutschlandin, jäljempänä GG, 3 artiklan 1 kohta ),


title: Asia T-55/08: Kanne 5.2.2008 — UEFA v. komissio

text:
               26.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 107/28

         Kanne 5.2.2008 — UEFA v. komissio
   (Asia T-55/08)
   (2008/C 107/48)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Union des associations européennes de football (UEFA) (Nyon, Sveitsi) (edustajat: solicitor A. Bell ja solicitor K. Learoyd)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Riidanalaisen päätöksen kumoaminen sikäli kuin siinä hyväksytään yhteisön oikeuden nojalla jalkapallon Euroopanmestaruuskilpailujen luettelointi kokonaisuudessaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Neuvoston direktiivin 89/552/ETY (1) 3 a artiklan mukaan jäsenvaltio voi laatia luettelon sellaisista urheilu- tai muista tapahtumista, joilla se katsoo olevan ”erityistä yhteiskunnallista merkitystä”. Luettelossa mainittujen tapahtumien osalta ei voida myöntää niiden lähettämistä koskevaa yksinoikeutta siten, että estetään merkittävää osaa jäsenvaltion yleisöstä seuraamasta tapahtumaa suorana tai nauhoitettuna lähetyksenä maksuttoman television kautta.
   Kantaja vaatii, että 16.10.2007 tehty komission päätös 2007/730/EY (2), jossa komissio totesi, että Yhdistyneen kuningaskunnan neuvoston direktiivin 89/552/ETY 3 a artiklan 1 kohdan nojalla laatima luettelo, jossa luetteloitiin koko UEFA jalkapallon Euroopan mestaruuskisojen — EURO, lopputurnaus, on yhteensopiva yhteisön lainsäädännön kanssa, on kumottava.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi, että komission päätös

               —

               ei täytä direktiivin 89/552/ETY 3 a artiklan 1 kohdan mukaisia selkeyden ja avoimuuden vaatimuksia

               —

               ei sisällä asianmukaisia perusteluja

               —

               perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen, koska komissio on katsonut, että ottelut, joissa ei ole mukana brittiläistä joukkuetta, voidaan katsoa tapahtumiksi, joilla on erityistä yhteiskunnallista merkitystä Yhdistyneissä kuningaskunnissa

               —

               ei sisällä asianmukaista kilpailuoikeuden tai palvelujen tarjoamisen vapauden tarkastelua ja johtaa epäsuhteiseen ja perusteettomaan kilpailun vääristymiseen kohdemarkkinoilla ja lähetyspalvelujen tarjoamisen vapauden rajoittamiseen

               —

               loukkaa kantajan omistusoikeuksia, koska sillä rajoitetaan sitä tapaa, jolla kantaja voi markkinoida televisio-oikeuksia EURO:lle

               —

               loukkaa suhteellisuusperiaatetta, koska ei ole sopiva eikä tarpeellinen sillä tavoiteltuihin päämääriin nähden ja

               —

               loukkaa yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, koska sillä aiheutetaan kantajalle haittaa muihin oikeudenhaltijoihin nähden.

      (1)  Televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 3.10.1989 annettu neuvoston direktiivi 89/552/ETY (EYVL 1989 L 298, s. 23).

      (2)  Televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun neuvoston direktiivin 89/552/ETY 3 a artiklan 1 kohdan nojalla Yhdistyneessä kuningaskunnassa toteutettujen toimenpiteiden yhteensopivuudesta yhteisön lainsäädännön kanssa 16.10.2007 annettu komission päätös (EUVL 2007 L 295, s. 12).


title: Asia T-529/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.12.2016 – Intesa Sanpaolo v. EUIPO (START UP INITIATIVE) (EU-tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin START UP INITIATIVE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 75 artikla)

text:
               6.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/32

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.12.2016 – Intesa Sanpaolo v. EUIPO (START UP INITIATIVE)
   (Asia T-529/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Hakemus kuviomerkin START UP INITIATIVE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta - Perusteluvelvollisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 75 artikla))
   (2017/C 038/43)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Intesa Sanpaolo SpA (Torino, Italia) (edustajat: asianajajat P. Pozzi ja F. Braga)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: P. Bullock ja L. Rampini)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 29.6.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2777/2014-1), joka koskee hakemusta kuviomerkin START UP INITIATIVE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Intesa Sanpaolo SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 371, 9.11.2015.


title: Asia F-68/09: Kanne 24.7.2009 — Barbin v. parlamentti

text:
               12.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 220/43

         Kanne 24.7.2009 — Barbin v. parlamentti
   (Asia F-68/09)
   2009/C 220/91
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Florence Barbin (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J. -N. Louis ja E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen 10.11.2008 tehdyn nimittävän viranomaisen päätöksen kumoaminen, jolla kantaja jätettiin ylentämättä palkkaluokkaan AD 12 vuoden 2006 ylennyskierroksella

      Vaatimukset

               —

               On kumottava se 10.11.2008 tehty Euroopan parlamentin päätös, jolla kantaja jätettiin ylentämättä palkkaluokkaan AD 12 vuoden 2006 ylennyskierroksella

               —

               Euroopan parlamentti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-131/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 30.4.2008 — Rykiel création et diffusion de modèles v. SMHV — Cuadrado (SONIA SONIA RYKIEL) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin SONIA SONIA RYKIEL rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki SONIA — Suhteellinen hylkäysperuste — Tavaramerkin tosiasiallinen käyttäminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 43 artiklan 2 ja 3 kohta)

text:
               21.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 158/16

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 30.4.2008 — Rykiel création et diffusion de modèles v. SMHV — Cuadrado (SONIA SONIA RYKIEL)
   (Asia T-131/06) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus kuviomerkin SONIA SONIA RYKIEL rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki SONIA - Suhteellinen hylkäysperuste - Tavaramerkin tosiasiallinen käyttäminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 43 artiklan 2 ja 3 kohta)
   (2008/C 158/24)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Sonia Rykiel création et diffusion de modèles (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat E. Baud ja S. Strittmatter)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Cuadrado, SA (Sevilla, Espanja)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Cuadrado, SA:n ja Sonia Rykiel création et diffusion de modèlesin välistä väitemenettelyä koskevasta SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 30.1.2006 tekemästä päätöksestä (asia R 329/2005-1) nostettu kanne
   Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 30.1.2006 tekemä päätös (asia R 329/2005-1) kumotaan.

               2)

               SMHV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 165, 15.7.2006.


title: Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys, 7 päivänä kesäkuuta 2004, asiassa T-230/02, X vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Vahingonkorvauskanne — Kannetta edeltävä hallinnollinen valitus — Kanne, joka on osittain oikeudellisesti täysin perusteeton ja joka on osittain jätettävä tutkimatta)

text:
               25.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/23

      ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   7 päivänä kesäkuuta 2004,
   asiassa T-230/02, X vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Vahingonkorvauskanne - Kannetta edeltävä hallinnollinen valitus - Kanne, joka on osittain oikeudellisesti täysin perusteeton ja joka on osittain jätettävä tutkimatta)
   (2004/C 239/49)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa T-230/02, X, Euroopan yhteisöjen komission entinen virkamies, kotipaikka Hellerup (Tanska), edustajinaan asianajajat G. Bouneou ja F. Frabetti, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään: C. Berardis-Kayser ja D. Martin, prosessiosoite Luxemburgissa), jossa vaaditaan korvausta siitä aineettomasta vahingosta, jonka väitetään aiheutuneen kantajalle siitä, että komissio ei ole pannut täytäntöön ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antamia tuomioita, ja kantajan esimiehen menettelystä, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Azizi sekä tuomarit M. Jaeger ja F. Dehousse; kirjaaja: H. Jung, on antanut 7.6.2004 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EYVL L 247, 12.10.2002.


title: Asia C-582/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Salerno (Italia) on esittänyt 16.11.2016 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on Alfonso Consalvo

text:
               19.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Salerno (Italia) on esittänyt 16.11.2016 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on Alfonso Consalvo
   (Asia C-582/16)
   (2017/C 195/11)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Salerno

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   Alfonso Consalvo
   Unionin tuomioistuin (seitsemäs jaosto) on todennut 4.4.2017 antamassaan määräyksessä seuraavaa:
   SEUT 49 ja SEUT 56 artiklaa sekä yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja tehokkuusperiaatetta on tulkittava siten, että niiden kanssa ei ole ristiriidassa pääasiassa kyseessä olevan kaltainen rahapelejä koskeva kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään sellaisen uuden tarjouskilpailun järjestämisestä, jossa myönnetään toimilupia, joiden voimassaolon kesto on lyhyempi kuin aikaisemmin myönnettyjen toimilupien, sen takia, että järjestelmä organisoidaan uudelleen yhtenäistämällä toimilupien voimassaolon päättymisajankohdat.
   SEUT 49 ja SEUT 56 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle rajoittavalle kansalliselle säännökselle, jossa toimiluvan haltija velvoitetaan luovuttamaan vastikkeetta oikeus käyttää sellaisia aineelliseen tai aineettomaan omaisuuteen kuuluvia hyödykkeitä, jotka muodostavat pelin hallinnointi- ja keräysverkoston, siinä tapauksessa, että toiminta päättyy toimiluvan voimassaoloajan päätyttyä, jos tällaisella rajoituksella ylitetään se, mikä on tarpeen kyseisellä säännöksellä tosiasiallisesti tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkastettava.


title: Asia T-155/17: Kanne 9.3.2017 – Van Haren Schoenen v. komissio

text:
               24.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/37

         Kanne 9.3.2017 – Van Haren Schoenen v. komissio
   (Asia T-155/17)
   (2017/C 129/56)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Van Haren Schoenen BV (Waalwijk, Alankomaat) (edustajat: asianajajat A. Willems, S. De Knop ja M. Meulenbelt)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kanteen tutkittavaksi

               —

               kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin ottamisesta uudelleen käyttöön tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka on valmistanut Chengdu Sunshine Shoes Co. Ltd, Foshan Nanhai Shyang Yuu Footwear Ltd tai Fujian Sunshine Footwear Co. Ltd, ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta sekä unionin tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-659/13 ja C-34/14 antaman tuomion täytäntöön panemisesta 14.12.2016 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/2257 ja

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi viiteen kanneperusteeseen. Kanneperusteet ovat samat kuin asiassa T-154/17, Deichmann v. komissio, esitetyt kanneperusteet.


title: Asia T-231/00: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.12.2012 — Adriatica di Navigazione ja Comitato ”Venezia Vuole Vivere” v. komissio (Kumoamiskanne — Valtiontuki — Venetsian ja Chioggian alueille sijoittautuneiden yritysten sosiaalikulujen alentaminen — Päätös, jolla tukijärjestelmä todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja jolla maksettu tuki määrätään perittäväksi takaisin — Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi täysin perusteeton)

text:
               9.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.12.2012 — Adriatica di Navigazione ja Comitato ”Venezia Vuole Vivere” v. komissio
   (Asia T-231/00) (1)

   (Kumoamiskanne - Valtiontuki - Venetsian ja Chioggian alueille sijoittautuneiden yritysten sosiaalikulujen alentaminen - Päätös, jolla tukijärjestelmä todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja jolla maksettu tuki määrätään perittäväksi takaisin - Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi täysin perusteeton)
   2013/C 38/37
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantajat: Adriatica di Navigazione SpA (Venetsia, Italia) ja Comitato ”Venezia vuole vivere” (Venetsia) (edustajat: asianajajat M. Siragusa ja F. Moretti)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamies: V. Di Bucci, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Väliintulija, joka tukee kantajien vaatimuksia: Italian tasavalta (asiamiehet: aluksi U. Leanza, sitten I. Braguglia, sitten R. Adam, ja lopuksi I. Bruni, avustajinaan avvocato dello Stato G. Aiello ja avvocato dello Stato P. Gentili)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sosiaaliturvamaksujen alentamista koskevien lakien nro 30/1997 ja nro 206/1995 mukaisista Venetsian ja Chioggian alueella sijaitseviin yrityksiin kohdistuvista tukitoimenpiteistä 25.11.1999 tehdyn komission päätöksen 2000/394/EY (JO 2000, L 150, s. 50) kumoamista koskeva kanne.

      Määräysosa

               1)

               Euroopan komission esittämä oikeudenkäyntiväite käsitellään pääasian yhteydessä.

               2)

               Kanne hylätään, koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja koska se on osittain selvästi täysin perusteeton.

               3)

               Adriatica di Navigazione SpA ja Comitato ”Venezia vuole vivere” vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Italian tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 316, 4.11.2000.


title: Asia T-203/11: Kanne 28.3.2011 — Transports Schiocchet — Excursions v. neuvosto ja komissio

text:
               25.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 186/27

         Kanne 28.3.2011 — Transports Schiocchet — Excursions v. neuvosto ja komissio
   (Asia T-203/11)
   2011/C 186/51
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Transports Schiocchet — Excursions (Beauvillers, Ranska) (edustaja: asianajaja É. Deshoulières)

      Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               velvoittamaan Euroopan unionin neuvoston ja Euroopan komission korvaamaan yhteisvastuullisesti SARL Transport Schiocchet — Excursions -yritykselle sille aiheutuneen 8 372 483 euron suuruisen vahingon;

               —

               määräämään, että tästä summasta on maksettava laillista korkoa vahingonkorvauskanteen Euroopan komissiolle tiedoksi antamisesta lukien, ja

               —

               velvoitettava Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan nojalla

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste: oikeutta saada asia käsiteltyä tuomioistuimessa on loukattu eikä ole noudatettu Euroopan unionin toimielinten velvollisuutta säätää oikeudesta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin tilanteessa, jossa unionin oikeuden mukaisia yksityisille tunnustettuja oikeuksia on loukattu. Kantaja vetoaa yhtäältä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 682/92 mukaista lupamenettelyä noudattamatta jättäville jäsenvaltioille ja liikenteenharjoittajille aiheutuvien seuraamusten puuttumiseen ja toisaalta korvausjärjestelmään tätä lupamenettelyä noudattavien liikenteenharjoittajien hyväksi.

               2)

               Toinen kanneperuste: SEUT 94–96 artiklaa on rikottu, koska komission olisi pitänyt taata neuvoston asetuksen (ETY) N:o 684/92 (1) asianmukainen soveltaminen, kartoittaa asetuksen mukaisen lupamenettelyn ulkopuolelle jäävät toimijat ja saada asetuksen soveltamisesta johtuva syrjintä loppumaan. Kantaja viittaa siihen, että komissio ei ole suorittanut kyseessä olevan asetuksen täytäntöön panemista koskevia tarvittavia toimenpiteitä huolimatta kantajan tekemistä useista kanteluista, joista komissio on todistetusti ollut tietoinen. Tämä vastaajan toimimatta jättäminen tilanteessa, jossa se on ollut tosiasiallisesti tietoinen kantajalle vahingollisesta tilanteesta, on kantajan mukaan vakava ja ilmeinen laiminlyönti, joka muodostaa SEUT 94–96 artiklan riittävän ilmeisen rikkomisen.

      (1)  Yhteisistä säännöistä harjoitettaessa kansainvälistä henkilöliikennettä linja-autoilla 16.3.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 684/92 (EYVL 1992 L 74, s. 1).


title: Asia C-176/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka tribunal de première instance de Liège (Belgia) on esittänyt 20.4.2015 – Guy Riskin ja Geneviève Timmermans v. Belgian valtio

text:
               6.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/2

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka tribunal de première instance de Liège (Belgia) on esittänyt 20.4.2015 – Guy Riskin ja Geneviève Timmermans v. Belgian valtio
   (Asia C-176/15)
   (2015/C 221/02)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal de première instance de Liège

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Guy Riskin ja Geneviève Timmermans

      Vastaaja: Belgian valtio

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko vuoden 1992 tuloverolain 285 §:ssä oleva oikeussääntö, jolla hiljaisesti vahvistetaan Belgiassa asuvien luonnollisten henkilöiden ulkomailta saamien osinkojen kaksinkertainen verotus, SEUT 63 artiklassa, kun sitä luetaan yhdessä SEU 4 artiklan kanssa, määrättyjen yhteisön oikeuden periaatteiden mukainen, koska sillä mahdollistetaan se, että Belgia voi neuvottelemassaan kaksinkertaisen verotuksen estämisestä tehdyssä sopimuksessa olevassa viittauksessa tarkoitettujen Belgian oikeuden säännösten eli tuloverolain 285 §:n, jossa vahvistetaan hyvittämisen edellytykset, tai 286 §:n, jossa säädetään pelkästään veron kiinteämääräisen osuuden hyvittämiseen sovellettavasta murtoluvusta, perusteella harkintansa mukaan suosia kolmansissa maissa (Yhdysvallat) tehtyjä sijoituksia niiden sijoitusten vahingoksi, jotka voidaan tehdä Euroopan unionin jäsenvaltioissa (Puolassa)?

               2)

               Onko vuoden 1992 tuloverolain 285 § ristiriidassa SEUT 49, SEUT 56 ja SEUT 58 artiklan kanssa, koska sen mukaan edellytyksenä ulkomaisen veron hyvittämiselle Belgiassa kannettavasta verosta on se, että tulojen perustana olevia pääomia ja hyödykkeitä käytetään Belgiassa harjoitettavassa ammattitoiminnassa?


title: Asia T-151/04: Bernard Nonat'n 16.4.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               26.6.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 168/10

         Bernard Nonat'n 16.4.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-151/04)
   (2004/C 168/19)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Bernard Nonat, jonka kotipaikka on Bryssel, on nostanut 16.4.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis ja Etienne Marchal ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa kantajan urakehitystä ajalla 1.7.—31.12.2002 koskevan kertomuksen lopullista vahvistamista koskevan päätöksen;

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Tämän asian kantaja riitauttaa urakehitystään koskevan kertomuksen, joka on vahvistettu ajalle 1.7.—31.12.2002.
   Väitteidensä tueksi kantaja tähdentää seuraavia seikkoja:

               —

               perusteluvelvollisuuden rikkomista;

               —

               henkilöstösääntöjen 43 artiklan sekä arviointikautena 2001—2002 sovellettavien siirtymätoimenpiteiden rikkomista;

               —

               henkilöstössääntöjen 43 artiklan yleisten täytäntöönpanosääntöjen 5 artiklan viidennen kohdan c alakohdan rikkomista;

               —

               ilmeistä arviointivirhettä;

               —

               yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteen rikkomista;

               —

               kommenttien ja annettujen arvosanojen ristiriitaisuutta.


title: Asia F-133/07: Kanne 9.11.2007 — Hecq v. komissio

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/48

         Kanne 9.11.2007 — Hecq v. komissio
   (Asia F-133/07)
   (2008/C 92/97)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: André Hecq (Chaumont-Gistoux, Belgia) (edustaja: asianajaja L. Vogel)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Oikeusriidan kohde ja kuvaus
   Yhtäältä nimittävän viranomaisen 12.7.2007 tekemä päätös on kumottava siltä osin kuin siinä hylätään kantajan valitus, joka koski nimittävän viranomaisen päätöstä, jolla kantajalta evättiin oikeus tiettyihin korvauksiin, ja toisaalta vastaaja on velvoitettava maksamaan vahingonkorvausta ja viivästyskorkoa.
   Vaatimukset

               —

               nimittävän viranomaisen 12.7.2007 tekemä päätös on kumottava kantajan 19.3.2007 tekemän valituksen mukaisesti osittain siltä osin kuin kyseisessä päätöksessä hylätään kantajan esittämä korvausvaatimus ja siltä osin kuin siinä hylätään pelkkä ajatus viivästyskoroista, jotka lasketaan 29.4.2003 alkaen niistä korvauksista, jotka hakijalle voidaan myöntää henkilöstösääntöjen 73 artiklan perusteella

               —

               vastaaja on velvoitettava maksamaan 2 000 euron suuruinen vahingonkorvaus ja tähän määrään on lisättävä 6 prosentin korko 19.3.2007 alkaen sillä nimenomaisella varauksella, että summaa voidaan myöhemmin suurentaa, pienentää tai tarkentaa

               —

               vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle 6 prosentin vuotuista viivästyskorkoa kaikista korvauksista, jotka hänelle myöhemmin voidaan myöntää henkilöstösääntöjen 73 artiklan perusteella

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-264/04: Amtsgericht Breisachin 7.6.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Badischer Winzerkeller eG vastaan Land Baden-Württemberg

text:
               11.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/21

         Amtsgericht Breisachin 7.6.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Badischer Winzerkeller eG vastaan Land Baden-Württemberg
   (Asia C-264/04)
   (2004/C 228/42)
   Amtsgericht Breisach on pyytänyt 7.6.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 22.6.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Badischer Winzerkeller eG vastaan Land Baden-Württemberg seuraaviin kysymyksiin:

               1.

               Onko pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista 17 päivänä heinäkuuta 1969 annettua neuvoston direktiiviä 69/335/ETY, (1) sellaisena kuin se on muutettuna pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista annetun direktiivin 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisen pääoman hankintaveron alennetun verokannan soveltamisalan muuttamisesta yhtiöiden tiettyjen rakennemuutosten hyväksi 9 päivänä huhtikuuta 1973 annetulla neuvoston direktiivillä 73/79/ETY, (2) pääoman hankintaveron yhteisen verokannan vahvistamisesta 9 päivänä huhtikuuta 1973 annetulla neuvoston direktiivillä 73/80/ETY, (3) pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista annetun direktiivin 69/335/ETY 5 artiklan 2 kohdan muuttamisesta 7 päivänä marraskuuta 1974 annetulla neuvoston direktiivillä 74/553/ETY (4) ja pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista annetun direktiivin 69/335/ETY muuttamisesta 10 päivänä kesäkuuta 1985 annetulla neuvoston direktiivillä 85/303/ETY (5) (jäljempänä direktiivi), tulkittava siten, että direktiivin 10 artiklan c kohdan kiellon piiriin kuuluvat direktiivin 4 artiklan edellytyksistä riippumatta kaikki direktiivin 10 artiklan c alakohdassa mainitut toimet?

               2.

               Onko niin, ettei direktiiviä sovellettaessa tehdä eroa julkisoikeudellisesta suoritteesta perittävän maksun ja verojen välillä siten, että Kostenordnungin mukaiset ”maksut” voidaan rinnastaa omaisuuden luovutuksista kannettavaan veroon?

               3.

               Jos yhteisöjen tuomioistuin vastaa kysymykseen 2 myöntävästi, nousee esiin seuraava kysymys: Onko direktiivin 12 artiklan 2 kohdan viimeistä lausetta tulkittava siten, että poikkeusta voidaan soveltaa siinä tapauksessa, että esimerkiksi Saksan Kostenordnungin [Gesetz über die Kosten in Angelegenheiten der freiwilligen Gerichtsbarkeit (laki asiakirjoista perittävistä maksuista), sellaisena kuin se on 26.7.1957 annetussa muodossaan, Bundesgesetzblatt I, s. 960] 60 §:n mukaan kiinteistörekisterin oikaisemisesta perintötilanteessa ei kanneta mitään maksua, jos oikaisua koskeva hakemus jätetään kahden vuoden kuluessa perittävän kuolemasta?

      (1)  EYVL L 249, s. 25.

      (2)  EYVL L 103, s. 13.

      (3)  EYVL L 103, s. 15.

      (4)  EYVL L 303, s. 9.

      (5)  EYVL L 156, s. 23.


title: Asia C-478/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunalul Cluj (Romania) on esittänyt 9.8.2017 – IQ v. JP

text:
               16.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunalul Cluj (Romania) on esittänyt 9.8.2017 – IQ v. JP
   (Asia C-478/17)
   (2017/C 347/22)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunalul Cluj

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: IQ

      Vastaaja: JP

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Tarkoitetaanko asetuksen 15 artiklassa käytetyllä ilmauksella ”jäsenvaltion tuomioistuimet, jotka ovat toimivaltaisia tutkimaan pääasian” sekä niitä tuomioistuimia, jotka tutkivat asian ensimmäisenä oikeusasteena, että muutoksenhakutuomioistuimia? On selvitettävä, voidaanko asia siirtää Bryssel II -asetuksen (1) 15 artiklan nojalla sellaiseen tuomioistuimeen, jolla on paremmat edellytykset käsitellä asia, jos toimivaltainen tuomioistuin, jota pyydetään siirtämään asia sellaiseen tuomioistuimeen, jolla on paremmat edellytykset sen käsittelyyn, on muutoksenhakutuomioistuin, kun sitä vastoin tuomioistuin, jolla on paremmat edellytykset käsitellä asia, on ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin.

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, miten toimivaltaisen tuomioistuimen, joka siirtää asian tuomioistuimeen, jolla on paremmat edellytykset käsitellä asia, on meneteltävä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antaman ratkaisun osalta?

      (1)  Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2201/2003 (EUVL 2003, L 338, s. 1).


title: Asia C-216/09 P: Valitus, jonka Euroopan yhteisöjen komissio on tehnyt 15.6.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-405/06, ArcelorMittal Luxembourg ym. v. komissio, 31.3.2009 antamasta tuomiosta

text:
               29.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/22

         Valitus, jonka Euroopan yhteisöjen komissio on tehnyt 15.6.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-405/06, ArcelorMittal Luxembourg ym. v. komissio, 31.3.2009 antamasta tuomiosta
   (Asia C-216/09 P)
   2009/C 205/38
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre ja X. Lewis)

      Muut osapuolet: ArcelorMittal Luxembourg SA, aiemmin Arcelor Luxembourg SA, ArcelorMittal Belval & Differdange, aiemmin Arcelor Profil Luxembourg SA, ArcelorMittal International, aiemmin Arcelor International SA

      Vaatimukset

               —

               Asiassa T-405/06, ArcelorMittal Luxembourg ym. v. komissio, 31.3.2009 annettu tuomio on kumottava siltä osin kuin siinä kumotaan 8.11.2006 tehdyllä komission päätöksellä (2006) 5342 lopullinen (1) ArcelorMittal Belval & Differdange SA:lle (aiemmin ProfilARBED) ja ArcelorMittal International SA:lle (aiemmin TradeARBED) määrätyt sakot.

               —

               ArcelorMittal Belval & Differdange SA:n ja ArcelorMittal International SA:n nostama kanne on hylättävä.

               —

               Muut osapuolet on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa valituksensa tueksi yhteen ainoaan valitusperusteeseen, joka perustuu siihen, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole noudattanut seuraamusmenettelyjen vanhentumista koskevia sääntöjä.
   Komission mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio perustuu päätöksen 715/78/EHTY (2) ja erityisesti sen 2 artiklan 3 kohdan ja 3 artiklan kirjaimelliseen ja liian suppeaan tulkintaan siltä osin kuin siinä on tehty ero vanhentumisen keskeytymisen ja sen pysähtymisen välillä. Toisin kuin 2 artiklan 2 kohta, jossa nimenomaisesti säädetään vanhentumisen keskeytymisvaikutuksesta kaikkia kohtaan, 3 artiklassa ei sanota mitään vanhentumisajan kulumisen pysähtymisen vaikutuksista. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiossa on oikeudellinen virhe siltä osin kuin siinä todetaan, että vanhentumisajan kulumisen pysähtymistä, joka johtuu siitä, että yksi asianosainen on pannut vireille menettelyjä yhteisöjen tuomioistuimissa, sovelletaan vain kantajayritykseen ja siis katsotaan, että vanhentumisaika on kulunut loppuun muiden osapuolten osalta.
   Komissio toteaa, että toisin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on katsonut, vanhentumisajan kulumisen pysähtymistä ei voida päätellä siitä, ettei lainsäädännössä todeta asiasta mitään, ja että päätöksen 715/78/EHTY 3 artiklaa olisi tulkittava kyseessä olevan säännöstön sen päämäärän valossa, joka koskee komission mahdollisuutta käynnistää tehokkaasti kilpailusääntöjen rikkomista koskeva seuraamusmenettely ja määrätä siitä seuraamukset.

      (1)  [HT] 65 artiklan soveltamisesta 8.11.2006 tehty komission päätös K(2006) 5342 lopullinen (asia COMP/F/38.907 — Teräspalkit), joka koskee sopimuksia ja yhdenmukaistettuja menettelytapoja, joihin eräät eurooppalaiset palkkien valmistajat ovat osallistuneet.

      (2)  Vanhentumisajoista Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimukseen liittyvissä menettelyissä ja niiden nojalla määrättyjen seuraamusten täytäntöönpanossa 6.4.1978 tehty komission päätös N:o 715/78/EHTY (EYVL L 94, s. 22).


title: Asia C-648/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 6.6.2013 (Court of Appealin (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — The Queen, MA:n, BT:n ja DA:n hakemuksesta v. Secretary of State for the Home Department (Asetus (EY) N:o 343/2003 — Turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittäminen — Ilman huoltajaa tuleva alaikäinen — Peräkkäin kahdessa jäsenvaltiossa tehdyt turvapaikkahakemukset — Alaikäisellä ei ole perheenjäseniä minkään jäsenvaltion alueella — Asetuksen N:o 343/2003 6 artiklan toinen kohta — Alaikäisen siirto jäsenvaltioon, jossa hän on tehnyt ensimmäisen hakemuksensa — Yhteensopivuus — Lapsen etu — Perusoikeuskirjan 24 artiklan 2 kohta)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/18

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 6.6.2013 (Court of Appealin (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — The Queen, MA:n, BT:n ja DA:n hakemuksesta v. Secretary of State for the Home Department
   (Asia C-648/11) (1)

   (Asetus (EY) N:o 343/2003 - Turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittäminen - Ilman huoltajaa tuleva alaikäinen - Peräkkäin kahdessa jäsenvaltiossa tehdyt turvapaikkahakemukset - Alaikäisellä ei ole perheenjäseniä minkään jäsenvaltion alueella - Asetuksen N:o 343/2003 6 artiklan toinen kohta - Alaikäisen siirto jäsenvaltioon, jossa hän on tehnyt ensimmäisen hakemuksensa - Yhteensopivuus - Lapsen etu - Perusoikeuskirjan 24 artiklan 2 kohta)
   2013/C 225/29
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: The Queen, MA:n, BT:n ja DA:n hakemuksesta

      Vastapuoli: Secretary of State for the Home Department
   The AIRE Centren (Advice on Individual Rights in Europe) (UK) osallistuessa asian käsittelyyn

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Niiden perusteiden ja menettelyjen vahvistamisesta, joiden mukaisesti määritetään kolmannen maan kansalaisen johonkin jäsenvaltioon jättämän turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio, 18.2.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 343/2003 (EUVL L 50, s. 1) 6 artiklan toisen kohdan tulkinta — Menettely sen jäsenvaltion määrittämiseksi, joka on vastuussa ilman huoltajaa tulevien alaikäisten, jotka ovat kolmansien maiden kansalaisia, jättämien turvapaikkahakemusten käsittelystä

      Tuomiolauselma

   Niiden perusteiden ja menettelyjen vahvistamisesta, joiden mukaisesti määritetään kolmannen maan kansalaisen johonkin jäsenvaltioon jättämän turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio, 18.2.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 343/2003 6 artiklan toista kohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevien kaltaisissa olosuhteissa, joissa ilman huoltajaa tuleva alaikäinen, jolla ei ole laillisesti oleskelevia perheenjäseniä minkään jäsenvaltion alueella, on hakenut turvapaikkaa useammasta kuin yhdestä jäsenvaltiosta, mainitun säännöksen mukaan ”vastuussa olevana jäsenvaltiona” on jäsenvaltio, jossa alaikäinen oleskelee siellä turvapaikkahakemuksen tehtyään.

      (1)  EUVL C 65, 3.3.2012.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (ensimmäinen jaosto), 15 päivänä tammikuuta 1998, asiassa C-292/96 (Finanzgericht Düsseldorfin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Göritz Intransco International GmbH vastaan Hauptzollamt Düsseldorf (Yhteisön tullikoodeksi - Yhteisön passitusjärjestelmä - Yksinkertaistetut menettelyt - Hyväksytty lähettäjä - Myöntämisedellytykset)

text:
28.3.98               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 94/1
                                                              I
                                                       (Tiedonantoja)
                                               TUOMIOISTUIN
                                                       TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                 vista tietyistä säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993
                    (ensimmäinen jaosto),                              annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93
                                                                       398Ð405 artiklan perusteella.
                15 päivänä tammikuuta 1998,
asiassa C-292/96 (Finanzgericht Düsseldorfin esittämä             2) Tulliviranomaiset voivat asetuksen (ETY) N:o 2454/93
ennakkoratkaisupyyntö), Göritz Intransco International                 398 artiklan perusteella myöntää henkilölle luvun toi-
         GmbH vastaan Hauptzollamt Düsseldorf (1)                      mia hyväksyttynä lähettäjänä, vaikka tätä henkilöä ei
(Yhteisön tullikoodeksi Ð Yhteisön passitusjärjestelmä Ð               enää ole mahdollista vapauttaa tavaroiden esittämis-
Yksinkertaistetut menettelyt Ð Hyväksytty lähettäjä Ð                  velvollisuudesta lähtötoimipaikassa, koska tavarat on
                   Myöntämisedellytykset)                              jo esitetty tullille.
                         (98/C 94/01)                             (1) EYVL C 318, 26.10.1996.
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
Asiassa C-292/96, jonka Finanzgericht Düsseldorf (Saksa)                                     (toinen jaosto),
on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan
                                                                                29 päivänä tammikuuta 1998,
nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadak-
seen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa       asiassa C-346/96 (Rechtbank van eerste aanleg te Brus-
asiassa Göritz Intransco International GmbH vastaan               selin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Belgisch Interven-
Hauptzollamt Düsseldorf ennakkoratkaisun yhteisön tulli-                 tie- en Restitutiebureau vastaan Prolacto NV (1)
koodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvos-
                                                                  (Yhteinen maatalouspolitiikka Ð Elintarvikeapu Ð
ton asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302,
                                                                  Rasvattoman maitojauheen toimittaminen Ð Tarjouskil-
19.10.1992, s. 1) 76 artiklan ja yhteisön tullikoodeksista
                                                                  pailun voittajan laiminlyönti Ð Vakuuden menettäminen
annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 sovelta-
                                                                  Ð Uudesta tarjouskilpailusta johtuvien lisäkustannusten
mista koskevista tietyistä säännöksistä 2 päivänä heinä-
                                                                                maksaminen Ð Yhteisvaikutus)
kuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/
93 (EYVL L 253, 11.10.1993, s. 1) 398 artiklan tulkin-                                         (98/C 94/02)
nasta, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toi-
mien kokoonpanossa: D. A. O. Edward (esittelevä tuo-                               (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
mari), joka hoitaa jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä
tuomarit P. Jann ja L. Sevón, julkisasiamies: M. B. Elmer,
kirjaaja: R. Grass, on antanut 15.1.1998 tuomion, jonka              (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
tuomiolauselma on seuraava:                                           yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
1) Tulliviranomaiset voivat yhteisön tullikoodeksista             Asiassa C-346/96, jonka Rechtbank van eerste aanleg te
     12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuk-          Brussel on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artik-
     sen (ETY) N:o 2913/92 76 artiklan 4 kohdan nojalla           lan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saa-
     myöntää hyväksytylle lähettäjälle annettavan luvan           dakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole-
     yksinomaan yhteisön tullikoodeksista annetun neuvos-         vassa asiassa Belgisch Interventie- en Restitutiebureau vas-
     ton asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koske-          taan Prolacto NV ennakkoratkaisun yksityiskohtaisista


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS, 15 päivänä heinäkuuta 1998, asiassa T-155/95, LPN ja GEOTA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Tutkimatta jättäminen)

text:
26.9.98               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   C 299/35
kuningaskunta), edustajanaan asianajaja Annetje-Theckla                 YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
Ottow, Amsterdam, prosessiosoite Luxemburgissa asian-                            TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS,
ajotoimisto Claude Medernach, 8Ð10 rue Mathias Hardt,                                8 päivänä heinäkuuta 1998,
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään
                                                                   yhdistetyissä asioissa T-85/94 (92) ja T-85/94 (122) (92),
Hendrik van Lier, Marc van der Woude ja Rita Wezem-
                                                                   EugeÂnio Branco Ld..a vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
beek-Geuke), jossa kantajat vaativat 8.4.1997 tehdyn
                                                                                sio (1)
Alankomaiden kuningaskunnalle osoitetun tuontitullien
palauttamishakemusta koskevan komission päätöksen                             (Oikeudenkäyntikulujen vahvistaminen)
kumoamista, Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-                                       (98/C 299/62)
teen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpa-
nossa: jaoston puheenjohtaja V. Tiili sekä tuomarit C. P.                          (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
BrieÈt ja A. Potocki, kirjaaja: hallintovirkamies A. Mair, on
antanut 16.7.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on                 Asiassa T-85/94 (92) ja T-85/94 (122) (92), EugeÂnio
seuraava:                                                          Branco Ld..a, kotipaikka Lissabon, edustajanaan asianajaja
                                                                   Bolota Belchior, Vila Nova de Gaia, prosessiosoite Luxem-
                                                                   burgissa asianajotoimisto Jacques Schroeder, 6 rue Heine,
1) Kumotaan 8.4.1997 tehty Alankomaiden kuningaskun-
                                                                   vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään
     nalle osoitettu tuontitullien palautushakemusta kos-
                                                                   Francisco De Sousa Fialho ja Knut Simonsson), joissa kan-
     keva komission päätös.
                                                                   taja vaatii oikeudenkäyntikulujen vahvistamista asiassa
                                                                   T-85/94, Branco vastaan komissio, 12.1.1995 annetun tuo-
2) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-              mion (Kok. 1995, s. II-45) ja asiassa T-85/94 (122),
     lut.                                                          komissio vastaan Branco, 13.12.1995 annetun tuomion
                                                                   (Kok. 1995, s. II-2993) johdosta, Euroopan yhteisöjen
(1) EYVL C 252, 16.8.1997.                                         ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto),
                                                                   toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja V. Tiili
                                                                   sekä tuomarit C. P. BrieÈt ja A. Potocki, kirjaaja: H. Jung,
                                                                   on antanut 8.7.1998 määräyksen, jonka määräysosa on
                                                                   seuraava:
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                           1) Asiat T-85/94 (92) ja T-85/94 (122) (92) yhdistetään
                                                                        tätä määräystä varten.
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                 14 päivänä heinäkuuta 1998,                       2) Asioissa T-85/94 (92) ja T-85/94 (122) (92) korvatta-
asiassa T-219/97, Anita Brems vastaan Euroopan unionin                  vien oikeudenkäyntikulujen kokonaismääräksi vahvis-
                          neuvosto (1)                                  tetaan 3 500 000 PTE, johon tarvittaessa lisätään sii-
                                                                        hen liittyvä ALV.
(Henkilöstö Ð Kumoamiskanne Ð Kylpylähoito Ð Hen-
kilöstösääntöjen 59 artikla Ð Sairausloma Ð Erityisloma)           (1) EYVL C 120, 30.4.1994.
                        (98/C 299/61)
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Asiassa T-219/97, Euroopan unionin neuvoston virkamies                  YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
Anita Brems, edustajinaan asianajajat Jean-NoeÈl Louis,                          TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS,
Thierry Demaseure fja Ariane Tornel, Bryssel, prosessi-                             15 päivänä heinäkuuta 1998,
osoite Luxemburgissa Myson SARL, 30 rue de Cessange,
                                                                   asiassa T-155/95, LPN ja GEOTA vastaan Euroopan
vastaan Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään TheÂ-
                                                                                yhteisöjen komissio (1)
reÁse Blanchet ja Martin Bauer), jossa vaaditaan kumoa-
maan ºneuvoston päätökset, joissa on kieltäydytty myön-                                (Tutkimatta jättäminen)
tämästä kantajalle kokonaisuudessaan tämän sairauslomaa                                     (98/C 299/63)
ajalta 24.5.1996Ð8.6.1996º, ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaos-                         (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
ton puheenjohtaja J. Azizi sekä tuomarit R. García-Valde-
casas ja M. Jaeger, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio         Asiassa T-155/95, LPN Ð Liga para ProteccËaÄo da Natu-
GonzaÂlez, on antanut 14.7.1998 tuomion, jonka tuomio-             reza, kotipaikka Lissabon, GEOTA Ð Grupo de Estudos
lauselma on seuraava:                                              do Ordenamento do Território e do Ambiente, kotipaikka
                                                                   Lissabon, edustajinaan asianajajat Agostinho Pereira de
                                                                   Miranda, Rui Amendoeira, JoseÂ Cunhal Sendim ja Paula
1) Kanne hylätään.                                                 Gomes Freire, Lissabon, prosessiosoite Lissabonissa Ave-
                                                                   nida António de Aguiar, 27, 2.o, Dt.o, Lissabon, vastaan
2) Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäynti-             Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään António
     kuluistaan.                                                   Caeiro and Günter Wilms), jota tukee Portugalin tasavalta
                                                                   (asiamiehinään Luís Fernandes and Angelo CortesaÄo SeicËa
(1) EYVL C 318, 18.10.1997.                                        Neves), jossa vaaditaan kumoamaan komission koheesio-
                                                                   rahastosta 16 toukokuuta 1994 annetun neuvoston asetuk-
                                                                   sen (ETY) N:o 1164/94 (EYVL L 130, 25.5.1994, s. 1)
 ---pagebreak--- C 299/36               FI                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    26.9.98
mukaisesti 21.12.1994 tekemä päätös taloudellisen tuen           Svend Bech Kristensenin 10.7.1998 Euroopan unionin
myöntämisestä projektille 94/10/65/005 uuden maantiesil-                       neuvostoa vastaan nostama kanne
lan rakentamiseksi Tejo-joen ylitse Lissabonin alueella Por-                            (Asia T-103/98)
tugalissa, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston                                     (98/C 299/65)
puheenjohtaja J. Azizi sekä tuomarit R. García-Valdecasas
ja M. Jaeger, kirjaaja: H. Jung, on 15.7.1998 antanut mää-
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
räyksen, jonka määräysosa on seuraava:
1) Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottami-        Svend Bech Kristensen, kotipaikka Waterloo (Belgia), on
     sen edellytykset selvästi puuttuvat.                        nostanut 10.7.1998 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                 oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin
                                                                 neuvostoa vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat
2) Kantajat velvoitetaan vastaamaan omista oikeuden-             Jean-NoeÈl Louis, VeÂronique Leclercq, Ariane Tornel ja
     käyntikuluistaan ja korvaamaan yhteisvastuullisesti         FrancËoise Parmentier, Bryssel, prosessiosoite Luxembur-
     komission oikeudenkäyntikulut.                              gissa Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange.
3) Portugalin tasavalta velvoitetaan vastaamaan omista
     oikeudenkäyntikuluistaan.                                   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                 tuin
(1) EYVL C 286, 28.10.1995.
                                                                 Ð kumoaa neuvoston 6.10.1997 tekemän päätöksen,
                                                                     jolla on hylätty hakemus yhteisön eläkejärjestelmään
                                                                     siirrettyjen eläkeoikeuksien sen osan palauttamisesta,
                                                                     jota ei ole otettu huomioon laskettaessa henkilöstö-
                                                                      sääntöjen liitteen VIII 11 artiklan 2 kohdan mukaan
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                             huomioon otettavia palvelusvuosia;
             TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS,
                 8 päivänä heinäkuuta 1998,                      Ð velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntiku-
                                                                     lut.
asiassa T-200/95, X vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
                             sio (1)
(Henkilöstö Ð Valitusaika Ð Tutkittavaksi ottamisen              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
               edellytysten selvä puuttuminen)
                         (98/C 299/64)                           Kantaja, joka on neuvoston virkamies ja Tanskan kansa-
                                                                 lainen, riitauttaa pääosaston Hallinto Ð Protokolla
                                                                 6.10.1997 tekemän päätöksen, jolla on hylätty kantajan
                (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
                                                                 hakemus Tanskan eläkejärjestelmistä neuvostolle hänen
                                                                 Tanskassa saamiensa eläkeoikeuksien siirtämisen yhtey-
Asiassa T-200/95, Euroopan yhteisöjen komission entinen          dessä maksettujen summien sen osan palauttamisesta, jota
virkamies X, kotipaikka Bryssel, edustajanaan asianajaja         ei ole voitu ottaa huomioon laskettaessa yhteisön eläkejär-
Georges A. Sakellaropoulos, Ateena, prosessiosoite               jestelmässä huomioon otettavien palvelusvuosien määrää.
Luxemburgissa asianajotoimisto Aloyse May, 31 Grand-
Rue, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
nään Maria Condou ja Ana Maria Alves Vieira), jossa              Kantaja esittää vaatimustensa tueksi seuraavaa:
kantaja vaatii sen päätöksen kumoamista, jolla häneltä on
evätty pääsy komission rakennuksiin häntä vastaan tehdyn
                                                                 Ð Henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan
erottamispäätöksen jälkeen, sekä tältä osin aiheutuneen
                                                                      1 ja 2 kohdan rikkominen. Kantaja väittää tältä osin,
vahingon korvaamista, ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                      että kyseisen määräyksen mukaan virkamiehellä on
mioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
                                                                      mahdollisuus vakinaistamisensa yhteydessä joko siir-
puheenjohtaja P. Lindh sekä tuomarit K. Lenaerts ja J. D.
                                                                      rättää ennen palvelukseentuloaan saamiaan vanhuus-
Cooke, kirjaaja: H. Jung, on antanut 8.7.1998 määräyk-
                                                                      eläkeoikeuksia vastaava vakuutusmatemaattinen arvo
sen, jonka määräysosa on seuraava:
                                                                     tai maksaa saamiensa vanhuuseläkeoikeuksien vakuu-
                                                                     tusmatemaattinen arvo. Kantajan mielestä kyseessä on
1) Kanne jätetään tutkimata, koska tutkittavaksi ottami-              sidottu toimivalta, johon ei liity harkintavaltaa sen
     sen edellytykset selvästi puuttuvat.                             osalta, onko virkamiehen siirtämien eläkeoikeuksien
                                                                      määrä mahdollista ottaa huomioon kokonaan tai osit-
2) Kukin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntiku-                 tain.
     luistaan.
                                                                 Ð Henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 10 artiklan
(1) EYVL C 351, 30.12.1995.                                           3 kohdan kolmannen alakohdan ja 11 artiklan yleisten
                                                                      täytäntöönpanomääräysten lainvastaisuus siltä osin
                                                                      kuin siinä määrätään kahdesta sellaisesta eläkeoikeuk-


title: Asia C-277/04: Euroopan yhteisöjen komission 29.6.2004 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               11.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/24

         Euroopan yhteisöjen komission 29.6.2004 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-277/04)
   (2004/C 228/48)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 29.6.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat komission oikeudellisen yksikön virkamiehet Gerald Braun ja Arnaud Bordes ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen ja rehujen virallisen valvonnan järjestämistä koskevista periaatteista annetun neuvoston direktiivin 95/53/EY sekä eläinten ruokintaa koskevien neuvoston direktiivien 70/524/ETY, 96/25/EY ja 1999/29/EY muuttamisesta 23 päivänä heinäkuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2001/46/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,

               2.

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
   Direktiivin täytäntöönpanolle säädetty määräaika on päättynyt 1.9.2002.

      (1)  EYVL L 234, s. 55.