title: Asia C-447/03: Euroopan yhteisöjen komission 22.10.2003 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
10.1.2004                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                             C 7/19
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    ja jätti huomioon ottamatta sen, että komission jäsenvaltioille
                                                                       osoittamat tiedonannot eivät voi luoda yksilöitä sitovia laillisia
                                                                       edellytyksiä, ja, joka tapauksessa, c) asian olosuhteissa komissio
                                                                       ei voinut kiistää ilmoituksen lainmukaisuutta jonkin muotovir-
Valittajan vaatimukset ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-           heen perusteella ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
messa hylättiin sillä perusteella, että valittajalle vuonna 1995       syyllistyi oikeudelliseen virheeseen näin katsoessaan.
maksettu tuki oli valittajalle aiemmin vuonna 1992 sääntöjen-
vastaisesti (komissiolle ei ollut annettu ennalta tietoa) myönne-
tyn tuen jatkamista, että vuoden 1995 tukea koski aiemman
tuen sääntöjenvastaisuus, ja että tätä sääntöjenvastaisuutta ei        Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin perusti virheellisesti
poistanut vuoden 1995 määräys vuoden 1995 sopimusta                    kantansa a) komission vuoden 1995 tuesta käyttämään viit-
koskevista tiedoista. Valittaja katsoo, että ensimmäisen oikeus-       taukseen (NN) ja b) siihen, että komissio ei hylännyt 27.3.1995
asteen tuomioistuin on seuraavin perustein tehnyt oikeudelli-          päivättyä kirjettä (minkä se olisi tehnyt, ensimmäisen oikeusas-
sen virheen hylätessään valittajan vaatimukset:                        teen tuomioistuimen kehäpäätelmän mukaisesti, jos se olisi
                                                                       ymmärtänyt, että kirje on ilmoitus) sen vuoksi, että vuoden
                                                                       1995 tukea ei olisi ollut sääntöjenmukaisesti ilmoitettu komis-
                                                                       siolle. Kumpikaan näistä seikoista ei lain mukaan voi riistää
                                                                       27.3.2003 päivätyltä kirjeeltä sitä ominaisuutta, että se on
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tulkitsi väärin EY
                                                                       ilmoitus suunnitelmasta myöntää vuoden 1995 tuki.
88 artiklan 3 kohtaa, koska se ei antanut merkitystä periaatteel-
le, jonka mukaan velvollisuus antaa komissiolle tieto tuen
muuttamista koskevista suunnitelmista on irrallinen velvolli-
suus yhtä lailla kuin velvollisuus antaa komissiolle tieto             (1) EYVL C 212, 28.7.2001, s. 26.
suunnitelmista myöntää (uutta) tukea. Vaikka tuki myönnettiin          (2) EYVL C 227, 11.8.2001, s. 29.
alunperin sääntöjenvastaisesti, alkuperäisen sopimuksen kor-
vaavalla sopimuksella myönnetty muutettu tuki myönnetään
sääntöjenmukaisesti, jos komissiolle annetaan tieto muutetun
tuen myöntämistä koskevista suunnitelmasta ja se tekee tästä
myönteisen päätöksen ennen kuin muutettu tuki myönnetään.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin perusti edellä 1 kap-
paleessa tiivistetysti esitetyn päätelmänsä virheellisesti siihen
toteamukseen, että tuki oli sisällöllisesti sama vuosien 1992 ja       Euroopan yhteisöjen komission 22.10.2003 Italian tasa-
1995 sopimuksissa, ja että tämän vuoksi vuoden 1995 tukea                               valtaa vastaan nostama kanne
koski vuoden 1992 sääntöjenvastaisuus.
                                                                                (Asia C-447/03)
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ottanut huomioon
sitä, että 27.3.1995 päivätyllä kirjeellä, jossa komissiolle                                      (2004/C 7/32)
ilmoitettiin vuoden 1995 sopimuksesta, saattoi olla – ja olikin
– lain mukaan kaksi ominaisuutta: siinä irtauduttiin vuoden
1992 sopimuksesta, koska tämä oli korvattu uudella, ja
informoitiin komissiota lopullisesta uuden tuen myöntämises-
tä koskevasta suunnitelmasta vuoden 1992 tuki korvaamalla;
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin syyllistyi oikeudelli-           Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.10.2003 Euroo-
seen virheeseen katsoessaan, että ensimmäinen ominaisuus               pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa
sulki pois toisen.                                                     vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Minas Kostantinidis ja
                                                                       Roberto Amorosi.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin nojautui väitettyihin            Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
prosessuaalisiin virheisiin siltä osin kuin kysymys oli tietojen
antamisesta 27.3.1999 päivätyllä kirjeellä. Ensimmäisen oi-
keusasteen tuomioistuin oli väärässä, koska a) toisin kuin             –     toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut direktiivin
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiossa katso-                     75/442/ETY (1), sellaisena kuin se on direktiivillä 91/156/
taan, 88 artiklan 3 kohta ei sisällä velvollisuutta – eikä                   ETY (2) muutettuna, 4 ja 8 artiklan mukaisia velvoittei-
lainsäädäntöön sisältynyt tällaista velvollisuutta ilmoituksen               taan, koska se ei ole toteuttanut tarpeellisia toimenpiteitä
tekemisen ajankohtana – siitä, että juuri kysymyksessä olevan                sen turvaamiseksi, että jätteet, jotka on varastoitu tai
jäsenvaltion olisi toimitettava kyseiset tiedot; b) ensimmäisen              sijoitettu ENICHEM -nimiselle kaatopaikalle Manfredo-
oikeusasteen tuomioistuin nojautui siihen , että tiedonannon                 niassa (provincia di Foggia) ja Pariti I -nimiselle kaatopai-
muoto ja sisältö eivät täyttäneet komission jäsenvaltioille                  kalle (Manfredonian alueella) kerätään ja käsitellään vaa-
osoittamissa tiedonannoissa ilmoittamia muodollisia kriteerejä               rantamatta ihmisten terveyttä ja käyttämättä menetelmiä,
 ---pagebreak--- C 7/20                   FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                       10.1.2004
     jotka saattavat aiheuttaa haittaa ympäristölle, ja koska se                ja jättänyt näin noudattamatta direktiivin 8 artiklan
     ei ole toteuttanut tarpeellisia toimenpiteitä sen varmista-                mukaisia velvoitteitaan.
     miseksi, että kaatopaikalle toimitettujen tai varastoitujen
     jätteiden haltija niin Manfredoniassa sijaitsevan ENICHE-
     Min kuin Pariti I ja Conte di Troian yhdyskuntajätteitä
     käsittelevillä kaatopaikoilla antaa jätteet yksityisen tai           (1) EYVL L 194, 27.7.1975, s. 39.
     julkisen keräilijän tai sellaisen yrityksen hoidettavaksi,           (2) EYVL L 78, 26.3.1991, s. 32.
     joka suorittaa direktiivin liitteessä II A tai II B tarkoitettuja
     toimia, taikka huolehtii itse jätteiden keräämisestä ja
     käsittelemisestä.
–    velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
     kulut.
                                                                          Corte d’Appello di Milano, Sezione Prima Civile
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       15.10.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
                                                                          kaisupyyntö asiassa Servizi Ausiliari Dottori Commercia-
                                                                          listi s.r.l. Notaari Giuseppe Calafiori sekä väliintulijana
–    ENICHEM -nimisen teollisuuslaitoksen sijainnin osalta on             P.M., edustajanaan Corte d’Appello di Milanon tuomiopii-
     Italian viranomaisten toimittamien tietojen ja hiljaisuu-                             rissä toimiva yleinen syyttäjä
     den, johon ne ovat tämän jälkeen vaipuneet, perusteella
     todettava, että sektorille 5 sijoitettujen jätteiden hävittä-
     minen ei ole päättynyt, kuten oli suunniteltu joulukuun
     2002 kuluessa. ENICHEM ei ole esittänyt joulukuun 2002                                         (Asia C-451/03)
     loppuun mennessä suunnitelmaa sektoreille 12, 14 ja 17
     sijoitettujen jätteiden hyödyntämisestä, vaikka jätteet ovat
     edelleen siellä, mihin ne oli alunperin toimitettu, vaikka                                      (2004/C 7/33)
     on täysin varmaa, että ne on siirrettävä pois. Sektorilla 16
     olevien jätteiden osalta on tällä hetkellä olemassa vain
     suunnitelma, jonka toteuttamisesta ei ole varmaa tietoa.
–    Pariti I ja Conte di Troian kaatopaikkojen osalta on
                                                                          Corte d’Appello di Milano, Sezione Prima Civile, on pyytänyt
     todettava, että ympäristöministeriön tekninen tutkinta,
                                                                          15.10.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhtei-
     joka koskee kyseisten alueiden maisemointia vuoden
                                                                          söjen tuomioistuimeen 27.10.2003, Euroopan yhteisöjen tuo-
     2002 loppuun mennessä, ei ole vielä päättynyt, minkä
                                                                          mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Servizi Ausiliari Dotto-
     vuoksi tilanne on pysynyt täysin samanlaisena kuin ennen
                                                                          ri Commercialisti s.r.l. Notaari Giuseppe Calafiori sekä väliintu-
     perustellun lausunnon lähettämistä.
                                                                          lijana P.M., edustajanaan Corte d’Appello di Milanon tuomio-
                                                                          piirissä toimiva yleinen syyttäjä, seuraaviin kysymyksiin:
–    Edellä esitetyn perusteella ja hyväksyen se, että Conte di
     Troian kaatopaikka ei aiheuta välitöntä vaaraa ympäris-              1.    Onko EY:n perustamissopimuksen 4, 10, 82, 86 ja
     tölle, on kuitenkin todettava, että Italian tasavalta ei                   98 artiklaa tulkittava siten, että niiden vastaista on
     ole toteuttanut toimenpiteitä vuodesta 1989 Pariti I:n                     9.7.1997 annetun asetuksen nro 241, sellaisena kuin se
     kaatopaikalla olevien ja vuodesta 1993 ENICHEMin kaa-                      on muutettuna 28.12.1998 annetulla asetuksella nro
     topaikalla (Manfredonia) olevien jätteiden käsittelemiseksi                490, ja tuloverolain yhtenäisen tekstin (22.12.1986 an-
     tai hävittämiseksi ilman, että tästä aiheutuu vaaraa ihmis-                nettu tasavallan presidentin asetus nro 917) ja
     ten terveydelle ja käyttämättä käsittelymenetelmiä, jotka                  30.12.1991 annetun lain nro 413 kaltainen kansallinen
     saattavat aiheuttaa haittaa ympäristölle. Italian on siis                  lainsäädäntö, jolla määrätty vero-oikeudellinen neuvonta-
     katsottava jättäneen noudattamatta direktiivin 4 artiklan                  toiminta varataan yksinomaisesti yhdelle laissa määrätylle
     mukaisia velvoitteitaan.                                                   oikeussubjektien ryhmälle (Centri di Assistenza Fiscale,
                                                                                CAF) ja kielletään alan muita taloudellisia toimijoita,
                                                                                vaikka niillä onkin valtuutus harjoittaa vero-oikeudellista
–    Italian tasavalta ei ole toteuttanut tarpeellisia toimienpitei-            ja kirjanpitoon liittyvää neuvontatoimintaa (korkeakoulu-
     tä, jotta ENICHEMin, Pariti I:n ja Conte di Troian kaatopai-               tutkinnon suorittaneet, kirjanpitäjät, asianajajat ja työoi-
     koilla olevien jätteiden haltija antaisi ne yksityisen tai                 keudellista neuvontaa antavat henkilöt), harjoittamasta
     julkisen keräilijän tai direktiivin liitteessä II A tai II B               samanlaisin edellytyksin ja tavoin näitä samoja Centri di
     tarkoitettuja toimia suorittavan yrityksen hoidettavaksi,                  Assistenza Fiscale’lle varattuja toimintoja?


title: Asia T-67/07: Kanne 2.3.2007 — Ford Motor v. SMHV (FUN)

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/52

         Kanne 2.3.2007 — Ford Motor v. SMHV (FUN)
   (Asia T-67/07)
   (2007/C 95/105)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Ford Motor Company (Dearborn, Michigan, USA) (edustaja: asianajaja R. Ingerl)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   Kantajan vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 20.12.2006 tekemä päätös (asia R 1135/2006-2) on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki FUN luokkaan 12 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten (hakemus nro 4 509 808).

      Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen ja hakemuksen hylkääminen.
   Kanneperusteet:

               —

               asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen, koska ominaisuutta kuvailevaa tietoa koskevaa ehdotonta hylkäysperustetta on sovellettu virheellisesti sellaisiin yleiseen sanastoon kuuluviin sanoihin, jotka eivät ole välittömästi kuvailevia

               —

               asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska merkki on katsottu erottamiskyvyttömäksi yksinomaan asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan virheellisen soveltamisen perusteella ja

               —

               asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska haetulla tavaramerkillä on riittävä erottamiskyky.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1).


title: Asia C-484/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Giudice di pace di Taranto (Italia) on esittänyt 8.9.2016 – Rikosoikeudenkäynti Antonio Semeraroa vastaan

text:
               21.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 428/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Giudice di pace di Taranto (Italia) on esittänyt 8.9.2016 – Rikosoikeudenkäynti Antonio Semeraroa vastaan
   (Asia C-484/16)
   (2016/C 428/12)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Giudice di pace di Taranto

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   Antonio Semeraro

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko rikoksen uhrien oikeuksia, tukea ja suojelua koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä neuvoston puitepäätöksen [2001]/220/YOS korvaamisesta 25.10.2012 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä [2012]/29/EU, (1) joka on saatettu osaksi Italian kansallista oikeusjärjestystä 15.12.2015 annetulla asetuksella (decreto legislativo) nro 212 (G.U., Serie Generale nro 3, 5.1.2016), ja erityisesti sen johdanto-osan 9, 66 ja 67 perustelukappaletta sekä 2 artiklan 1 kohdan a alakohtaa tulkittava SEUT 83 artiklan ja Italian perustuslain 2 ja 3 §:n sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49, 51, 53 ja 54 artiklan kannalta tarkasteltuina siten, että se on esteenä rikosoikeudellisten säädösten koonnoksen (codice penale) 594 §:ssä tarkoitetun teon dekriminalisoinnille, josta säädetään 15.1.2016 annetun asetuksen nro 7 (decreto legislativo) [1] §:ssä ja sitä seuraavissa pykälissä?

      (1)  EUVL 2012, L 315, s. 57.


title: Asia C-453/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 16.8.2016 – Openbaar Ministerie v. Halil Ibrahim Özçelik

text:
               17.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 383/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 16.8.2016 – Openbaar Ministerie v. Halil Ibrahim Özçelik
   (Asia C-453/16)
   (2016/C 383/10)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank Amsterdam

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Openbaar Ministerie

      Vastaaja: Halil Ibrahim Özçelik

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko puitepäätöksen 2002/584/YOS (1) 8 artiklan 1 kohdan c alakohtaan sisältyvä ilmaisu ”oikeudellinen päätös” unionin oikeuden itsenäisesti ja yhdenmukaisesti tulkittava käsite?

               2)

               Jos on, mikä tämän käsitteen merkitys on?

               3)

               Onko käsiteltävässä tapauksessa kyseessä olevan kaltainen syyttäjäviranomaisen jäsenen antama vahvistus, joka koskee poliisin aiemmin antamaa kansallista pidätysmääräystä, tällainen ”oikeudellinen päätös”?

      (1)  Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä tehty 13.6.2002 neuvoston puitepäätös 2002/584/YOS (EYVL 2002, L 190, s. 1).


title: Asia T-250/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.7.2007 — Evropaïki Dynamiki v. komissio (Julkiset palveluhankinnat — Yhteisön tarjouspyyntömenettely — Sähköisten julkaisujen, erityisesti Euroopan unionin virallisen lehden täydennysosan kokoamiseen, tuottamiseen ja levittämiseen liittyvien palvelujen tarjoaminen — Tarjouksentekijän tarjouksen hylkääminen — Tasa-arvoinen kohtelu — Perusteluvelvollisuus — Ei ilmeistä arviointivirhettä)

text:
               25.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 199/35

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.7.2007 — Evropaïki Dynamiki v. komissio
   (Asia T-250/05) (1)

   (Julkiset palveluhankinnat - Yhteisön tarjouspyyntömenettely - Sähköisten julkaisujen, erityisesti Euroopan unionin virallisen lehden täydennysosan kokoamiseen, tuottamiseen ja levittämiseen liittyvien palvelujen tarjoaminen - Tarjouksentekijän tarjouksen hylkääminen - Tasa-arvoinen kohtelu - Perusteluvelvollisuus - Ei ilmeistä arviointivirhettä)
   (2007/C 199/66)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) (edustaja: asianajaja N. Korogiannakis)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Wilderspin ja M. Šimerdová)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Vaatimus, joka koskee Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimiston 15.4.2005 tekemän sen päätöksen kumoamista, jolla hylättiin kantajan 19.11.2004 tehdyn tarjouspyynnön (EUVL 2004, S 226) yhteydessä esittämä tarjous sähköisten julkaisujen, erityisesti Euroopan unionin virallisen lehden täydennysosan kokoamiseen, tuottamiseen ja levittämiseen liittyvien palvelujen tarjoamisesta ja jolla hankinta myönnettiin tarjouskilpailun voittaneelle tarjouksentekijälle
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 217, 3.9.2005.


title: Asia T-475/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 4.4.2016 – L’Oréal v. EUIPO – LR Health & Beauty Systems (LR) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Tavaramerkin peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               6.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 200/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 4.4.2016 – L’Oréal v. EUIPO – LR Health & Beauty Systems (LR)
   (Asia T-475/15) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Tavaramerkin peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2016/C 200/31)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: L’Oréal SA (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja R. Dissmann)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: A. Kusturovic)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: LR Health & Beauty Systems GmbH (Ahlen, Saksa) (edustajat: asianajajat N. Weber ja L. Thiel)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 21.5.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 1143/2014-1), joka koskee LR Health & Beauty Systems GmbH:n ja L’Oréal SA:n välistä mitättömyysmenettelyä

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               L’Oréal SA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ja LR Health & Beauty Systems GmbH:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 328, 5.10.2015.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (suuri jaosto) 15 päivänä helmikuuta 2005, asiassa C-13/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Tetra Laval BV (Muutoksenhaku — Kilpailu — Asetus (ETY) N:o 4064/89 — Tuomio, jossa päätös yritysten määräämisestä erotettaviksi toisistaan todetaan lainvastaiseksi sen takia, että aiempi päätös, jossa yrityskeskittymä oli todettu yhteismarkkinoille soveltumattomaksi, on lainvastainen)

text:
               30.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/4

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (suuri jaosto)
   15 päivänä helmikuuta 2005,
   asiassa C-13/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Tetra Laval BV (1)

   (Muutoksenhaku - Kilpailu - Asetus (ETY) N:o 4064/89 - Tuomio, jossa päätös yritysten määräämisestä erotettaviksi toisistaan todetaan lainvastaiseksi sen takia, että aiempi päätös, jossa yrityskeskittymä oli todettu yhteismarkkinoille soveltumattomaksi, on lainvastainen)
   (2005/C 106/07)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asiassa C-13/03 P, jossa on kyse EY:n tuomioistuimen perussäännön 49 artiklaan perustuvasta valituksesta, joka on pantu vireille 8.1.2003, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään M. Petite, A. Whelan ja P. Hellström), valittajana, ja jossa valittajan vastapuolena on Tetra Laval BV, kotipaikka Amsterdam (Alankomaat) (edustajinaan avocat A. Vandencasteele, avocat D. Waelbroeck ja avocat M. Johnsson sekä Rechtsanwalt A. Weitbrecht ja Rechtsanwalt S. Völcker), yhteisöjen tuomioistuin (suuri jaosto), toimien kokoonpanossa: ensimmäisen jaoston puheenjohtaja P. Jann, joka hoitaa presidentin tehtäviä, jaostojen puheenjohtajat C. W. A. Timmermans ja A. Rosas (esittelevä tuomari) sekä tuomarit C. Gulmann, J.-P. Puissochet, R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: johtava hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 15.2.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Lausunnon antaminen valituksen johdosta raukeaa.

               2)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 70, 22.3.2003.


title: Asia C-324/15 P: Valitus, jonka Hitachi Chemical Europe GmbH ja Polynt SpA ovat tehneet 30.6.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-135/13, Hitachi Chemical Europe GmbH, Polynt SpA ja Sitre Srl v. Euroopan kemikaalivirasto (ECHA), 30.4.2015 antamasta tuomiosta

text:
               21.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/25

         Valitus, jonka Hitachi Chemical Europe GmbH ja Polynt SpA ovat tehneet 30.6.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-135/13, Hitachi Chemical Europe GmbH, Polynt SpA ja Sitre Srl v. Euroopan kemikaalivirasto (ECHA), 30.4.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-324/15 P)
   (2015/C 311/31)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Hitachi Chemical Europe GmbH ja Polynt SpA (edustaja: avocat C. Mereu)

      Muut osapuolet: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA), Sitre Srl, REACh ChemAdvice GmbH, New Japan Chemical, Alankomaiden kuningaskunta ja Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittajat vaativat, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-135/13 antaman tuomion ja

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen tai vaihtoehtoisesti palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen, jotta se ratkaisee valittajien kumoamisvaatimuksen, ja

               —

               velvoittaa vastapuolen vastaamaan kaikista näiden menettelyjen kuluista, mukaan lukien unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajat väittävät, että hylkäämällä niiden vaatimuksen riidanalaisen päätöksen kumoamisesta unionin yleinen tuomioistuin rikkoi yhteisön oikeutta. Erityisesti valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin teki useita virheitä perusteluissaan ja valittajien tilanteeseen sovellettavan lainsäädännön tulkinnassa. Tämä johti siihen, että unionin yleinen tuomioistuin teki seuraavat oikeudelliset virheet:

               —

               Unionin yleinen tuomioistuin teki ristiriitaisia ja virheellisiä toteamuksia tarpeesta ottaa huomioon riskinarviointi REACH (1) 57 artiklan f kohdan mukaisesti, mikä johti tuon kohdan virheelliseen tulkintaan.

               —

               Unionin yleinen tuomioistuin teki ristiriitaisia toteamuksia ja otti lähtökohdaksi ohjeiden asemaa ja painoarvoa koskevan vakiintuneen oikeuskäytännön tulkitessaan sitä, mitä REACH 57 artiklan f kohdassa tarkoitetaan ”vastaavalla tavalla huolta aiheuttavilla aineilla”.

               —

               Unionin yleisen tuomioistuimen virheellinen nojautuminen REACH 60 artiklan 2 kohtaan johti riittämättömään perusteluun.

               —

               Unionin yleinen tuomioistuin sovelsi väärää säädöstä, kun se hylkäsi työntekijöiden ja kuluttajien altistumiseen liittyvät väitteet, ja tulkitsi tällä tavoin virheellisesti 57 artiklan f kohtaa.

         Näillä perusteilla valittajat vaativat, että unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-135/13 antama tuomio ja riidanalainen päätös on kumottava.

      (1)  Kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta 18.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1907/2006 (EUVL L 396, s. 1).


title: Asia T-627/11: Kanne 2.12.2011 — ATMvision v. komissio

text:
               18.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 49/26

         Kanne 2.12.2011 — ATMvision v. komissio
   (Asia T-627/11)
   2012/C 49/48
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: ATMvision AG (Salem, Saksa) (edustajat: asianajajat A. Cordewener, F. Kutt ja C. Jehke)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Saksan myöntämästä valtiontuesta C 7/10 (ex CP 250/09 ja NN 5/10) (KStG-lain ”saneerauslauseke”) 26.1.2011 tehdyn komission päätöksen

               —

               toissijaisesti kumoamaan edellä mainitun päätöksen ainakin siltä osin kuin siinä ei säädetä kantajien asemassa olevien yritysten hyväksi luottamuksensuojan periaatteeseen perustuvaa poikkeusta 4 ja 5 artiklassa vahvistetusta takaisinperintävelvollisuudesta tai edes tällaisten yritysten hyväksi vaikuttavasta siirtymäajan sääntelystä

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja esittää seuraavaa:

               —

               Vastaaja tekee riidanalaisessa päätöksessä virheellisen päätelmän siitä, että Saksan yhteisöverolain (Körperscaftsteuergesetz, KStG) 8 c §:n 1 a momentin saneerauslauseke on SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua lainvastaista valtiontukea. Kantaja toteaa tästä muun muassa, että vastaaja lähtee virheellisesti siitä, että KStG:n 8 c §:n 1 a momentti on luonteeltaan valikoiva ja että se muodostaa perusteettoman poikkeuksen KStG:n 8 c §:n 1 momentin mukaisesta periaatteesta, jonka mukaan yhtiön omistajanvaihdostilanteissa tämän yhtiön verotappiot menetetään tietyin edellytyksin. Kantajan käsityksen mukaan vastaaja pitää virheellisesti KStG:n 8 c §:n 1 momenttia tuen tarkastelemisessa ratkaisevana kansallisena viitejärjestelmänä.

               —

               Ratkaiseva viitejärjestelmä on Saksan oikeudessa lähtökohtaisesti annettu mahdollisuus verotuskausien väliseen tappioiden kuittaamiseen, joka perustuu niin sanottuun objektiiviseen nettoperiaatteeseen. Kantajan mukaan KStG:n 8 c §:n 1 a momentin saneerauslauseke vain vahvistaa tätä viitejärjestelmää. KStG:n 8 c §:n 1 momenttia ei myöskään voida pitää ratkaisevana kansallisena viitejärjestelmänä senkään vuoksi, että tämä säännös on Saksan perustuslain säännösten perusteella perustuslainvastainen.

               —

               KStG:n 8 c §:n 1 a momentin säännös on tämän lisäksi niin sanottu yleisesti sovellettava toimenpide, joka voi hyödyttää kaikkia tappioita kärsineitä talouden toimijoita ja jolla ei suosita mitään rajoitettua ryhmää. Kantajan mukaan saneerauslauseke ei näin ollen ole valikoiva.

               —

               KStG:n 8 c §:n 1 a momentin saneerauslauseke on myös Saksan verotusjärjestelmän luonteen ja sisäisen rakenteen perusteella oikeutettu, koska tämä säännös rajaa KStG:n 8 c §:n 1 momentin mukaisen tappionvähennysrajoituksen vaikutuksia. Kantaja toteaa tästä, että KStG:n 8 c § on alkuperäisessä versiossaan liian pitkälle mennyt petostentorjuntasäännös ja että tämän säännöksen jälkikäteinen (ja taannehtivasti vaikuttava) täydentäminen KStG:n 8 c §:n 1 a momentilla ainoastaan vähentää KStG:n 8 c §:n 1 momentin yliampuvaa sääntelyä ja siten palauttaa yleisesti sovellettavan verotuskausien välisen tappioiden kuittaamisen ratkaisevaksi viitejärjestelmäksi.

               —

               Lopuksi kantaja väittää, että sen luottamusta on suojattava, koska vastaajan kielteinen päätös ei ollut ennakoitavissa eikä vastaaja ole moittinut aikaisempaa, rakenteellisesti samanlaista KStG:n 8 §:n 4 momenttia, sellaisena kuin se oli aikaisemmassa versiossaan, eikä muiden jäsenvaltioiden tähän verrattavissa olevia säännöksiä.


title: Asia T-387/07 R: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 14.12.2007 — Portugali v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Rahoitustuen pienentäminen — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Kiireellisyyden puuttuminen)

text:
               23.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/44

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 14.12.2007 — Portugali v. komissio
   (Asia T-387/07 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Rahoitustuen pienentäminen - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyyden puuttuminen)
   (2008/C 51/82)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asianosaiset

      Kantaja: Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Fernandes, S. Rodrigues ja A. Gattini)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. Guerra e Andrade ja L. Flynn)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus, joka koskee yhtäältä Euroopan aluekehitysrahastosta 28.7.1995 tehdyn komission päätöksen K(95) 1769 mukaisesti SGAIA:lle myönnetyn kokonaistuen vähentämisestä 31.7.2007 tehtyä komission päätöstä K(2007) 3772 ja toisaalta 17.9.2007 päivättyyn veloituslaskuun väitetysti sisältyvää maksumääräystä
   Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin


title: Asian C-16/02 poistaminen rekisteristä

text:
14.9.2002             FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 219/13
        Asian C-450/01 (1) poistaminen rekisteristä                        Asian C-490/01 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2002/C 219/30)                                                   (2002/C 219/33)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 11.6.2002          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 7.5.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-    antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-450/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan            tu asia C-490/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Helleenien tasavalta.                                             Ruotsin kuningaskunta.
(1) EYVL C 17, 19.1.2002.                                         (1) EYVL C 56, 2.3.2002.
        Asian C-451/01 (1) poistaminen rekisteristä                        Asian C-16/02 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2002/C 219/31)                                                   (2002/C 219/34)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 11.6.2002          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 26.6.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-    antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-451/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan            tu asia C-16/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Rans-
Helleenien tasavalta.                                             kan tasavalta.
(1) EYVL C 17, 19.1.2002.                                         (1) EYVL C 56, 2.3.2002.
        Asian C-453/01 (1) poistaminen rekisteristä                        Asian C-17/02 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2002/C 219/32)                                                   (2002/C 219/35)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 11.6.2002          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 18.6.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-    antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-453/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan            tu asia C-17/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian
Helleenien tasavalta.                                             tasavalta.
(1) EYVL C 17, 19.1.2002.                                         (1) EYVL C 68, 16.3.2002.


title: Asia T-557/12: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 2.10.2013 — RiskMetrics Solutions v. SMHV (RISKMANAGER)

text:
               23.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 344/68

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 2.10.2013 — RiskMetrics Solutions v. SMHV (RISKMANAGER)
   (Asia T-557/12) (1)

   2013/C 344/125
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 370, 17.12.2011.


title: Asia T-87/94: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 30.5.2006 — Blom ym. v. komissio (Vahingonkorvauskanne — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Maito — Lisämaksu — Viitemäärä — Tuottajat, jotka ovat antaneet sitoumuksen maidon kaupan pitämisestä luopumisesta — SLOM 1983 -tuottajat — Tuotantoa ei ole aloitettu uudelleen sitoumuksen päättyessä)

text:
               14.10.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 249/10

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 30.5.2006 — Blom ym. v. komissio
   (Asia T-87/94) (1)

   (Vahingonkorvauskanne - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Maito - Lisämaksu - Viitemäärä - Tuottajat, jotka ovat antaneet sitoumuksen maidon kaupan pitämisestä luopumisesta - SLOM 1983 -tuottajat - Tuotantoa ei ole aloitettu uudelleen sitoumuksen päättyessä)
   (2006/C 249/26)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantajat: J. C. Blom (Blokker, Alankomaat) ja muut tuomion liitteessä mainitut kantajat (edustajat: aiemmin asianajajat H. Bronkhorst ja E. Pijnacker Hordijk, sittemmin E. Pijnacker Hordijk)

      Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: aiemmin A. Brautigam ja A.-M. Colaert, sittemmin A.-M. Colaert) ja Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: aiemmin T. van Rijn, avustajanaan asianajaja H.-J. Rabe, sittemmin T. van Rijn)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, jossa vaaditaan EY:n perustamissopimuksen 178 artiklan (josta on tullut EY 235 artikla) ja EY:n perustamissopimuksen 215 artiklan toisen kohdan (josta on tullut EY 288 artiklan toinen kohta) nojalla korvattavaksi vahinkoja, jotka kantajalle on väitetysti aiheutunut siitä, että häntä estettiin markkinoimasta maitoa asetuksen (ETY) N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun maksun soveltamista maito- ja maitotuotealalla koskevista yleisistä säännöistä 31 päivänä maaliskuuta 1984 annetun asetuksen (ETY) N:o 857/84 (EYVL L 90, s. 13), sellaisena kuin se on täydennettynä asetuksen (ETY) N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun lisämaksun yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä annetulla komission asetuksella (ETY) N:o 1371/84 (EYVL L 132, s. 11), nojalla.
   Tuomiolauselma

               1)

               J. C. Blomin nostama kanne hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Liitteessä mainittujen kantajien samassa asiassa nostama kanne ratkaistaan myöhemmin.

      (1)  EYVL C 90, 26.3.1994.


title: Asia C-16/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 15.1.2009 – Gudrun Schwemmer v. Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen – Familienkasse

text:
               18.4.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 90/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 15.1.2009 – Gudrun Schwemmer v. Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen – Familienkasse
   (Asia C-16/09)
   2009/C 90/11
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesfinanzhof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Gudrun Schwemmer

      Vastaaja: Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen – Familienkasse

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (1) 76 artiklan 2 kohdassa olevaa sääntöä sovellettava soveltuvin osin asetuksen N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä 21.3.1972 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 574/72 (2) 10 artiklan [1 kohdan] a alakohtaan tilanteissa, joissa etuuteen oikeutettu vanhempi ei hae perhe-etuutta, johon hänellä työskentelyvaltiossaan on oikeus?

               2)

               Jos asetuksen N:o 1408/71 76 artiklan 2 kohtaa sovelletaan soveltuvin osin: Minkä arviointiperusteiden nojalla asuinvaltion perhe-etuuksien myöntämisen osalta toimivaltainen viranomainen voi soveltaa asetuksen N:o 574/72 10 artiklan [1 kohdan] a alakohtaa siten, että etuudet katsotaan myönnetyiksi työskentelyvaltiossa? Voidaanko arviointia siitä, että perhe-etuudet oletetaan saaduiksi työskentelyvaltiossa, rajoittaa silloin kun etuuteen oikeutettu henkilö ei hae työskentelyvaltiossaan perhe-etuutta, johon hänellä on oikeus, vahingoittaakseen henkilöä, jolla on asuinvaltiossaan oikeus lapsilisään?

      (1)  EYVL L 74, s. 1.

      (2)  EYVL L 149, s. 2.


title: Asia T-215/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.10.2012 — Kreikka v. komissio (EMOTR — Tukiosasto — Yhteisörahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Puuvilla — Varattomille myönnettävä tuki — Maaseudun kehittäminen — Valvonnan tehokkuus — Oikeasuhteisuus)

text:
               17.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 355/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.10.2012 — Kreikka v. komissio
   (Asia T-215/10) (1)

   (EMOTR - Tukiosasto - Yhteisörahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Puuvilla - Varattomille myönnettävä tuki - Maaseudun kehittäminen - Valvonnan tehokkuus - Oikeasuhteisuus)
   2012/C 355/51
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: aluksi I. Chalkias, G. Skiani ja E. Leftheriotou, sitten I. Chalkias, E. Leftheriotou et X. Basakou)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: H. Tserepa-Lacombe ja A. Markoulli, avustajanaan asianajaja N. Korogiannakis)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan kumoamaan Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta ja Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 11.3.2010 tehty komission päätös 2010/152/EU (EUVL L 63, s. 7) siltä osin kuin siinä jätetään unionin rahoituksen ulkopuolelle tietyt Helleenien tasavallan menot.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 195, 17.7.2010.


title: Asia C-316/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court of the United Kingdom (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 26.6.2015 – The Queen, Hemmingin (joka toimii nimellä ”Simply Pleasure Ltd”) pyynnöstä, ym. v. Westminster City Council

text:
               21.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/22

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court of the United Kingdom (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 26.6.2015 – The Queen, Hemmingin (joka toimii nimellä ”Simply Pleasure Ltd”) pyynnöstä, ym. v. Westminster City Council
   (Asia C-316/15)
   (2015/C 311/27)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supreme Court of the United Kingdom

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Timothy Martin Hemming, joka toimii nimellä ”Simply Pleasure Ltd”, James Alan Poulton, Harmony Ltd, Gatisle Ltd, joka toimii nimellä ”Janus”, Winart Publications Ltd, Darker Enterprises Ltd ja Swish Publications Ltd

      Vastaaja: Westminster City Council

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Jos seksialan yrityksen toimiluvan myöntämistä tai uudistamista hakevan on maksettava maksu, joka koostuu kahdesta osasta, joista toinen liittyy hakemuksen käsittelyyn eikä sitä voida palauttaa ja joista toinen liittyy lupajärjestelmän hallinnointiin ja se voidaan palauttaa, jos hakemus hylätään:

               1)

               tarkoittaako vaatimus maksaa maksu, mukaan lukien sen toinen, palautettavissa oleva osa, pelkästään unionin oikeuden kannalta tarkasteltuna sitä, että vastapuolille aiheutui hakemuksista kuluja, jotka olivat palveluista sisämarkkinoilla annetun direktiivin 2006/123/EY (1) 13 artiklan 2 kohdan vastaisia, siltä osin kuin ne ylittivät hakemuksen käsittelystä Westminster City Councilille aiheutuvat kustannukset?

               2)

               onko sen päätelmän, että tällaiseen vaatimukseen olisi katsottava liittyvän kuluja – tai, jos niitä on pidettävä sellaisina, hakemuksen käsittelystä Westminster City Councilille aiheutuvat kustannukset ylittäviä kuluja –, kannalta merkityksellistä muiden (ja jos, niin millaisten) olosuhteiden vaikutus, esimerkiksi:

                           a)

                           näyttö siitä, että toisen, palautettavissa olevan osan maksamisesta aiheutui tai todennäköisesti aiheutuisi hakijalle jonkinlaisia kustannuksia tai menetyksiä,

                           b)

                           toisen, palautettavissa olevan osan suuruus ja sen ajanjakson pituus, jona sitä säilytetään ennen palauttamista, tai

                           c)

                           hakemusten käsittelystä (johon liittyvää maksua ei siis voida palauttaa) Westminster City Councilille aiheutuvien kulujen osalta syntyvä mahdollinen säästö, joka on seurausta siitä, että kaikkien hakijoiden vaaditaan maksavan etukäteen molemmista osista koostuva maksu?

      (1)  EUVL L 376, s. 36.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 24 päivänä kesäkuuta 2004 asiassa C-269/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivin 98/24/EY määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti — Työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojeleminen — Työpaikalla esiintyviin kemiallisiin tekijöihin liittyvät riskit)

text:
               28.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/3

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

   (kolmas jaosto)
   24 päivänä kesäkuuta 2004
   asiassa C-269/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivin 98/24/EY määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti - Työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojeleminen - Työpaikalla esiintyviin kemiallisiin tekijöihin liittyvät riskit)
   (2004/C 217/04)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa C-269/02, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään D. Martin) vastaan Ranskan tasavalta (asiamiehinään G. de Bergues, C. Lemaire ja C. Bergeot-Nunes), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelemisesta työpaikalla esiintyviin kemiallisiin tekijöihin liittyviltä riskeiltä (neljästoista direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) 7 päivänä huhtikuuta 1998 annetun direktiivin 98/24/EY (EYVL L 131, s. 11) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: A. Rosas, joka hoitaa jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit R. Schintgen ja K. Schiemann (esittelevä tuomari), julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: R. Grass, on antanut 24.6.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Ranskan tasavalta ei ole noudattanut työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelemisesta työpaikalla esiintyviin kemiallisiin tekijöihin liittyviltä riskeiltä (neljästoista direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) 7 päivänä huhtikuuta 1998 annetun neuvoston direktiivin 98/24/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 219, 14.9.2002.


title: Asia F-119/06: Kanne 9.10.2006 — Kerstens v. komissio

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/68

         Kanne 9.10.2006 — Kerstens v. komissio
   (Asia F-119/06)
   (2006/C 294/134)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Petrus J.F. Kerstens (Overijse, Belgia) (edustaja: asianajaja C. Mourato)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Henkilökohtaisten etuuksien hallinto- ja maksutoimiston (PMO) osastokomitean 8.12.2005 tekemä päätös, joka koskee PMO:n organisaatiokaavion muuttamista, on kumottava.

               —

               Nimittävän viranomaisen 6.7.2006 tekemä eksplisiittinen päätös, jolla hylättiin kantajan valitus asiassa nro R/167/06, on kumottava.

               —

               Komissio on velvoitettava maksamaan kantajalle vahingonkorvauksena kohtuulliseksi arvioitu 5 000 euron suuruinen summa.

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja, joka on entinen PMO:n ”Varojen” yksikön päällikkö, riitauttaa 8.12.2005 tehdyn riidanalaisen päätöksen, jonka seurauksena hänet siirrettiin selvityksiin ja tulevaisuudentutkimukseen liittyvään virkaan. Hän vetoaa henkilöstösääntöjen 7 artiklan rikkomiseen siltä osin kuin kyseinen siirtoa koskeva toimenpide on vastoin yksikön etua ja sillä loukataan virkojen vastaavuusperiaatetta. Toiseksi kantaja vetoaa kurinpidollisia seuraamuksia koskevien henkilöstösääntöjen säännösten rikkomiseen. Kolmanneksi hän vetoaa harkintavallan väärinkäyttöön.


title: Asia C-116/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 20.9.2007 (Tampereen käräjäoikeuden esittämä ennakkoratkaisupyyntö — Suomi) — Sari Kiiski v. Tampereen kaupunki (Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu — Raskaana olevien työntekijöiden suojelu — Direktiivin 76/207/ETY 2 artikla — Oikeus äitiyslomaan — Direktiivin 92/85/ETY 8 ja 11 artikla — Vaikutukset oikeuteen saada muutos hoitovapaan ajankohtaan)

text:
               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/12

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 20.9.2007 (Tampereen käräjäoikeuden esittämä ennakkoratkaisupyyntö — Suomi) — Sari Kiiski v. Tampereen kaupunki
   (Asia C-116/06) (1)

   (Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu - Raskaana olevien työntekijöiden suojelu - Direktiivin 76/207/ETY 2 artikla - Oikeus äitiyslomaan - Direktiivin 92/85/ETY 8 ja 11 artikla - Vaikutukset oikeuteen saada muutos hoitovapaan ajankohtaan)
   (2007/C 269/24)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tampereen käräjäoikeus
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Sari Kiiski

      Vastaaja: Tampereen kaupunki
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9.2.1976 annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY (EYVL L 39, s. 40), sellaisena kuin se on muutettuna 23.9.2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/73/EY (EYVL L 269, s. 15), 2 artiklan ja toimenpiteistä raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen kannustamiseksi työssä 19.10.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/85/ETY (EYVL L 348, s. 1) 8 ja 11 artiklan tulkinta — Työnantajan kieltäytyminen lyhentää hoitovapaan kestoa — Kyseessä olevan työntekijän uuden raskauden perusteella ennen hoitovapaan alkamista esitetty hakemus — Kansalliset säädökset, joiden mukaan hoitovapaan keston muuttamisen edellytyksenä ovat ennalta-arvaamattomat ja perustellut syyt, samalla kun virkaehtosopimukseen perustuvan käytännön mukaan raskaus ei muodosta tällaista syytä
   Tuomiolauselma
   Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9.2.1976 annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 23.9.2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/73/EY, 2 artikla, jossa kielletään kaikenlainen välillinen tai välitön sukupuoleen perustuva syrjintä työoloissa, ja toimenpiteistä raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen kannustamiseksi työssä 19.10.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/85/ETY (kymmenes direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) äitiyslomaa koskevat 8 ja 11 artikla ovat esteenä hoitovapaata koskeville kansallisille säännöksille, jotka sikäli kuin niissä ei oteta huomioon niitä muutoksia, joita raskaus aiheuttaa kyseessä olevalle työntekijälle synnytystä edeltävän ja seuraavan vähintään 14 viikon kestoisen ajanjakson aikana, eivät mahdollista kyseisen henkilön saavan hakemuksesta muutosta hoitovapaansa ajankohtaan sillä hetkellä, jolloin hän vetoaa äitiyslomaa koskeviin oikeuksiinsa, ja joilla näin evätään mainitulta henkilöltä tähän äitiyslomaan liittyviä oikeuksia.

      (1)  EUVL C 121, 20.5.2006.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 13 päivänä syyskuuta 2000 asiassa T-20/99, Denkavit Nederland BV vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Päätös 94/90/EHTY, EY, Euratom – Yleisön oikeus saada tietoja komission asiakirjoista – Tarkastuskertomus – Julkisen edun turvaamiseen (tarkastus ja tutkinta) ja liikesalaisuuden turvaamiseen perustuvat poikkeukset)

text:
C 316/22                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       4.11.2000
Euroopan yhteisöjen komission virkamies, kotipaikka Bodio-               va arviointikertomus puuttui varainhoitovuoden 1996 ylen-
Lomnago, Varese (Italia), edustajanaan asianajaja G. Marchesi-           nyksistä päätettäessä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
ni, Italian tasavallan Corte di cassazione, prosessiosoite Luxem-        tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa:
burgissa asianajotoimisto E. Arendt, 8-10 rue Mathias Hardt,             jaoston puheenjohtaja B. Vesterdorf sekä tuomarit M. Vilaras ja
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään G. Val-              N. Forwood, kirjaaja: H. Jung, on 19.9.2000 antanut tuomion,
sesia ja A. dal Ferro), jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusas-       jonka tuomiolauselma on seuraava:
teen tuomioistuinta kumoamaan komission päätöksen, jolla on
hylätty kantajan hakemus Ispran yhteisen tutkimuskeskuksen               1)    Asiassa T-200/98 esitetyt vaatimukset aineellisen vahingon
ympäristölaitoksen ura-alueen A virkaan, sekä peruuttamaan                     korvaamisesta hylätään.
komission menettelyn, jossa se on pyytänyt kiinnostuneita
ilmoittautumaan samaan laitokseen perustettavaan väliaikaisen            2)    Asiassa T-200/98 neuvosto velvoitetaan suorittamaan kanta-
toimihenkilön virkaan, ja toissijaisesti peruuttamaan tämän                    jalle 70 000 Belgian frangia korvauksena kantajan kärsimästä
menettelyn päätteeksi hyväksytyn hakijan nimityksen, yhteisö-                  aineettomasta vahingosta.
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto),
toimien kokoonpanossa: puheenjohtaja V. Tiili sekä tuomarit
                                                                         3)    Kumoamiskanne asiassa T-101/98 hylätään.
R. M. Moura Ramos ja P. Mengozzi, kirjaaja: hallintovirkamies
G. Herzig, on 20.9.2000 antanut tuomion, jonka tuomiolau-
selma on seuraava:                                                       4)    Asiassa T-200/98 neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntiku-
                                                                               luistaan sekä korvaa puolet kantajan oikeudenkäyntikuluista.
                                                                               Asiassa T-101/98 kukin asianosainen vastaa omista oikeuden-
1)     Kanne hylätään.                                                         käyntikuluistaan.
2)     Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                         (1) EYVL C 278, 5.9.1998 ja C 86, 27.3.1999.
(1) EYVL C 370, 6.12.1997.
                                                                         YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                                                                                MIOISTUIMEN TUOMIO
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                    MIOISTUIMEN TUOMIO                                                     13 päivänä syyskuuta 2000
                   19 päivänä syyskuuta 2000                             asiassa T-20/99, Denkavit Nederland BV vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio(1)
yhdistetyissä asioissa T-101/98 ja T-200/98, Gisela Stodt-
       meister vastaan Euroopan unionin neuvosto (1)                     (Päätös 94/90/EHTY, EY, Euratom – Yleisön oikeus saada
                                                                         tietoja komission asiakirjoista – Tarkastuskertomus – Julki-
                                                                         sen edun turvaamiseen (tarkastus ja tutkinta) ja liikesalai-
(Henkilöstö – Ylentämättä jättäminen – Kumoamiskanne –                            suuden turvaamiseen perustuvat poikkeukset)
Jaksottaisen arviointikertomuksen puuttuminen – Vahingon-
                            korvauskanne)
                                                                                (2000/C 316/42)
                          (2000/C 316/41)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                         Asiassa T-20/99, Denkavit Nederland BV, kotipaikka Voorthui-
                                                                         zen (Alankomaat), edustajanaan asianajaja E. A. Buys, Arnhem,
Yhdistetyissä asioissa T-101/98 ja T-200/98, Gisela Stodtmeis-           vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään P. van
ter, Euroopan unionin neuvoston virkamies, kotipaikka Tervu-             Nuffel, U. Wölker ja W. Wils), jossa kantaja vaatii yhteisöjen
ren, Belgia, edustajinaan asianajat G. Vandersanden ja L. Levi,          ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan komis-
Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire SARL, 2–4,              sion 17.11.1998 tekemän päätöksen, jolla kantajalta on evätty
rue Beck, vastaan Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään               oikeus tutustua kertomukseen, joka koskee sikaruton torjumis-
M. Bauer ja M.-G. Lalande), joissa kantaja vaatii yhtäältä               ta Alankomaissa, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (en-
neuvoston tekemän päätöksen olla ylentämättä kantajaa palk-              simmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti B. Ves-
kaluokkaan A 3 varainhoitovuonna 1997 kumoamista ja                      terdorf sekä tuomarit M. Vilaras ja N. Forwood, kirjaaja:
toisaalta vahingonkorvausta siitä vahingosta, jota kantaja väit-         H. Jung, on 13.9.2000 antanut tuomion, jonka tuomiolausel-
tää kärsineensä sen vuoksi, että ajanjaksoa 1993–1995 koske-             ma on seuraava:
 ---pagebreak--- 4.11.2000              FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 316/23
1)    Kanne hylätään.                                                   YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                                                                                MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
2)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoite-
                                                                                7 päivänä elokuuta 2000
      taan korvaamaan vastaajan oikeudenkäyntikulut.
                                                                        asiassa T-159/99, Bjarne Christiansen vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin (1)
(1) EYVL C 86, 27.3.1999.
                                                                        (Henkilöstö – Työkyvyttömyyseläkettä koskeva hakemus –
                                                                        Lääkärin puoltavan lausunnon puuttuminen – Selvästi täy-
                                                                        sin perusteeton kanne – Kanne, jonka tutkittavaksi ottami-
                                                                                sen edellytykset selvästi puuttuvat)
                                                                                (2000/C 316/44)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                              Asiassa T-159/99, Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomiois-
                   MIOISTUIMEN TUOMIO                                   tuimen väliaikainen toimihenkilö Bjarne Christiansen, koti-
                                                                        paikka Nittel (Saksa), edustajanaan asianajaja A. Lorang, Lu-
                  20 päivänä syyskuuta 2000                             xemburg, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
                                                                        A. Lorang, 51 rue Albert 1er, vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                        tilintarkastustuomioistuin (asiamiehinään J.-M. Stenier, J. Ing-
asiassa T-220/99, Joachim Behmer vastaan Euroopan par-                  helram ja P. Giusta), jossa kantaja vaatii yhteisöjen ensimmäi-
                            lamentti (1)                                sen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan tilintarkastustuo-
                                                                        mioistuimen päätöksen olla päästämättä kantajaa työkyvyttö-
                                                                        myyseläkkeelle pysyvästi täysin työkyvyttömänä, yhteisöjen
(Henkilöstö – Nimitys ylennyksen kautta – Palkkaluokka
                                                                        ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toi-
                   LA 3 – Ansioiden vertailu)
                                                                        mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts sekä
                                                                        tuomarit J. Azizi ja M. Jaeger, kirjaaja: H. Jung, on antanut
                         (2000/C 316/43)                                7.8.2000 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                                                                        1)    Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edelly-
                                                                              tykset selvästi puuttuvat ja koska se on selvästi täysin perus-
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                             teeton.
                                                                        2)    Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
Asiassa T-220/99, Joachim Behmer, Euroopan parlamentin                        taan.
virkamies, kotipaikka Luxemburg, edustajanaan asianajajat
J.-N. Louis, G.-F. Parmentier ja V. Peere, Bryssel, prosessiosoite      (1) EYVL C 281, 2.10.1999.
Luxemburgissa Fiduciaire SARL, 2–4, rue Beck, vastaan Euroo-
pan parlamentti (asiamiehinään H. von Hertzen ja J. Sant’An-
na), jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuinta kumoamaan 7.1.1999 tehdyn päätöksen siltä osin
kuin se koskee Dhyvertin nimittämistä Euroopan parlamentin
saksan kielen käännösjaoston apulaisjaostopäälliköksi sekä              YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
siltä osin kuin se koskee kyseistä virkaa koskevan kantajan                                MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
hakemuksen hylkäämistä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
teen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa:                                 11 päivänä heinäkuuta 2000
jaoston puheenjohtaja V. Tiili sekä tuomarit R. M. Moura
Ramos ja P. Mengozzi, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio            asiassa T-268/99, Fédération nationale d’agriculture biolo-
González, on 20.9.2000 antanut tuomion, jonka tuomiolau-               gique des régions de France (FNAB) ym. vastaan Euroopan
selma on seuraava:                                                                             unionin neuvosto (1)
1)    Kanne hylätään.                                                   (Kumoamiskanne – Neuvoston asetus N:o (EY) 1804/1999
                                                                        – Väliaikainen poikkeus olemassa olevien tavaramerkkien
                                                                                hyväksi – Tutkimatta jättäminen)
2)    Kumpikin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                                (2000/C 316/45)
(1) EYVL C 6, 8.1.2000.                                                                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                        Asiassa T-268/99, Fédération nationale d’agriculture biolo-
                                                                        gique des Régions de France (FNAB), kotipaikka Pariisi, Syndi-
                                                                                cat


title: Asia C-241/99: Sala de lo Social del Tribunal Superior de Justicia de Galician 14.6.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Confederación Intersindical Galega (C.I.G.) vastaan Servicio Galego de Saude (SERGAS)

text:
C 246/18                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      28.8.1999
Sala de lo Social del Tribunal Superior de Justicia de                   1. Onko sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön
Galician 14.6.1999 tekemällään päätöksellä esittämä en-                      alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän
nakkoratkaisupyyntö asiassa Confederación Intersindical                     perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun
Galega (C.I.G.) vastaan Servicio Galego de Saude (SER-                       neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (1), sellaisena kuin
                                GAS)                                         se on versiossa, joka on otettu 2.12.1996 annettuun
                                                                             neuvoston asetukseen (EY) N:o 118/97 (2), sellaisena kuin
                                                                             jälkimmäinen asetus on viimeksi muutettuna 8.2.1999
                          (Asia C-241/99)                                    annetulla asetuksella (EY) N:o 307/1999 (3), 13 artiklan
                                                                             1 kohta yhdessä 14 a artiklan 2 kohdan kanssa tulkittuna
                         (1999/C 246/37)                                     pätemätön, koska EY:n perustamissopimuksen 52 artik-
                                                                             lassa tarkoitetun sijoittautumisoikeuden kannalta ei ole
                                                                             saman sopimuksen 3 b artiklan toinen ja kolmas kohta
Sala de lo Social del Tribunal Superior de Justicia de Galicia on            huomioon ottaen EY:n perustamissopimuksen 51 ja
pyytänyt 14.6.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut                 235 artiklassa tarkoitetulla tavalla tarpeen säätää, että
yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 25.6.1999, Euroopan                     Itävallassa itsenäisenä hotellinpitäjänä toimivaan hen-
yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Confe-                  kilöön, joka on vakuutettu yrittäjien vakuutusjärjes-
deración Intersindical Galega (C.I.G.) vastaan Servicio Galego              telmässä sairauden, vanhuuden ja tapaturman varalta ja
de Saude (SERGAS) seuraaviin kysymyksiin:                                    jonka pitäisi Saksassa toimivana maatalousyrittäjänä peri-
                                                                             aatteessa kuulua myös Saksan maanviljelijöiden vanhuus-
                                                                             vakuutuksen piiriin, sovelletaan Itävallassa sijaitsevan
1. Ottaen huomioon direktiivin 93/104/ETY (1) 1 artiklan
                                                                             asuinpaikan vuoksi yksinomaan Itävallan säännöksiä sekä
     3 kohdan, onko niin, että työ, jota kysessä oleva riita-asia
                                                                             sairauden että vanhuuden ja työkyvyttömyyden (työtapa-
     koskee, kuuluu kyseisen direktiivin soveltamislaan?
                                                                             turmien ja ammattitautien) osalta?
2. Ottaen huomioon perustamissopimuksen 118 artiklan ja
     direktiviin 93/104/ETY johdantokappaleessa ja sen
     1 artiklan 4 kohdassa olevan viittauksen direktiiviin               2. Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:
     89/391/ETY (2), onko katsottava, että riita-asiassa kyseessä
     oleva työ kuuluu viimeksi mainitun direktiivin 2 artiklassa
     ja direktiivin 93/104/ETY 17 artiklassa mainittujen poik-
     keusten soveltamisalaan?                                                Onko asetuksen (ETY) N:o 1408/71 13 artiklan 2 kohdan
                                                                             b alakohtaa tulkittava siten, että henkilö, joka toimii eri
                                                                             aloilla itsenäisenä ammatinharjoittajana usean jäsenvaltion
3. Ottaen huomioon, että Xunta de Galician (Galician autono-                 alueella, kuuluu kaikkien näiden valtioiden (nyt käsi-
     minen hallintoelin) 18.5.1995 antaman asetuksen                         teltävässä asiassa Itävallan ja Saksan) lainsäädännön piiriin,
     nro 172/95 4.2 §:ssä säädetään, että ”avunanto toteutetaan              vaikka hän asuu ainoastaan yhden jäsenvaltion (tässä
     fyysisellä läsnäololla”, onko koko sitä aikaa, jonka kuluessa           Itävallan) alueella?
     kyseinen työvuoro suoritetaan, pidettävä tavanomaisena
     työaikana vai voidaanko kyseistä aikaa pitää ylityötun-
     teina?
                                                                         3. Sovelletaanko asetuksen (ETY) N:o 1408/71 14 a artiklan
                                                                             2 kohtaa ainoastaan henkilöihin, jotka toimivat tavallisesti
(1) EYVL L 307, 13.12.1993, s. 18.                                           itsenäisinä ammatinharjoittajina vain yhdellä tietyllä alalla
(2) EYVL L 183, 29.6.1989, s. 1.                                             kahden tai useamman jäsenvaltion alueella? Vai sovelle-
                                                                             taanko kyseistä säännöstä myös henkilöihin, jotka harjoit-
                                                                             tavat itsenäisesti kahden tai useamman jäsenvaltion alueella
                                                                             tavallisesti kahta tai useampaa ammattia, jotka eivät ole
                                                                             sidoksissa toisiinsa?
                                                                         4. Mikä on asetuksen (ETY) N:o 1408/71 14 a artiklan 3 koh-
                                                                             dan ja 14 a artiklan 2 kohdan keskinäinen suhde? Onko
                                                                             14 a artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että maatalousalan
Sozialgericht Augsburgin 26.4.1999 tekemällään päätök-                       yritystoimintaan liittyvä vakuutusvelvollisuus määräytyy
sellä esittämä ennakkoratkaisuppyntö asiassa Johann Vog-                     aina sen valtion säännösten mukaan, jossa yritys sijaitsee,
   ler vastaan Landwirtschaftliche Alterskasse Schwaben                      vaikka vakuutusvelvollinen harjoittaa itsenäisesti yhtä tai
                                                                             useampaa ammattia myös jossain toisessa jäsenvaltiossa?
                          (Asia C-242/99)
                         (1999/C 246/38)                                 5. Sisältyykö asetuksen (ETY) N:o 1408/71 14 c artiklaan
                                                                             yhdessä 14 c artiklan b alakohdan täytäntöönpanoa koske-
                                                                             van liitteen VII 3 kohdan kanssa tulkittuna aukko siltä osin
Sozialgericht Augsburg on pyytänyt 26.4.1999 tekemällään                     kuin on kyse maanviljelijöiden tapaturma- ja vanhuusva-
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen                      kuutuksesta tilanteessa, jossa Saksassa toimiva maatalousy-
kirjaamoon 25.6.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta                   rittäjä ei ole toisessa jäsenvaltiossa työntekijänä vaan
asiassa Johann Vogler vastaan Landwirtschaftliche Alterskasse                itsenäisenä ammatinharjoittajana (nyt käsiteltävässä asiassa
Schwaben ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:                            hotellinpitäjänä Itävallassa)?


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 27 päivänä helmikuuta 1997, asiassa C-59/95 (Sozialgericht Nürnbergin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Francisco Bastos Moriana ym. vastaan Bundesanstalt für Arbeit (Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Eläkeläisten huollettaville lapsille ja orvoille maksettavat etuudet)

text:
 26.4.97              LH                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       N:o C 131 / 1
                                                                    I
                                                              (Tiedonantoja)
                                                    TUOMIOISTUIN
                                                             TUOMIOISTUIN
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                kuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/
                  27 päivänä helmikuuta 1997,                           71 , sellaisena kuin se on asetuksella (ETY) N:o 2001 /83
                                                                        muutettuna ja ajan tasalle saatettuna, 77 artiklan 2 kohdan
 asiassa C-59/95 ( Sozialgericht Niirnbergin esittämä ennak            b alakohdan i alakohtaa ja 78 artiklan 2 kohdan
 koratkaisupyyntö ), Francisco Bastos Moriana ym. vastaan               b alakohdan i alakohtaa on tulkittava sillä tavoin, että jä
                   Bundesanstalt für Arbeit (')                         senvaltion toimivaltainen laitos ei ole velvollinen myöntä
 (Siirtotyöläisten sosiaaliturva — Eläkeläisten huollettaville          mään toisessa jäsenvaltiossa asuville eläkeläisille tai orvoil
            lapsille ja orvoille maksettavat etuudet)                   le perhe-etuuden täydennystä silloin kun asuinvaltion
                                                                        myöntämä perhe-etuus on pienempi kuin ensin mainitun
                          ( 97/C 131 /01                               jäsenvaltion lainsäädännön mukaiset etuudet, ellei eläkeoi
                                                                        keutta tai orvon oikeutta etuuteen ole saatu yksinomaan
                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                          tässä jäsenvaltiossa täyttyneiden vakuutuskausien perus
                                                                        teella .
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan               O EYVL N:o C 137, 3.6.1995 , s . 8 .
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-59/95 , jonka Sozialgericht Nürnberg ( Saksa ) on
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä
kansallisessa    tuomioistuimessa     vireillä olevassa   asiassa             YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
Francisco Bastos Moriana, Cristöbal Aguilera Reyes, Cris                               11 päivänä maaliskuuta 1997,
töbal Gordo Valle, Fernando Romero Ramos, Rosa Mos
cato ja Ana Muñoz Abato vastaan Bundesanstalt für Ar                  asiassa C- 13/95 , Ayse Süzen vastaan Zehnacker Gebäude
beit        ennakkoratkaisun          sosiaaliturvajärjestelmien       reinigung GmbH Krankenhausservice, jota Lefarth GmbH
soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin                              tukee väliintulijaksi kutsuttuna ( ] )
työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän             (Työntekijöiden oikeuksien turvaaminen yrityksen luovu
perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun                                           tuksen yhteydessä)
neuvoston asetuksen ( ETY) N:o 1408/71 , sellaisena kuin
se on asetuksella ( ETY) N:o 2001/83 muutettuna ja ajan                                         ( 97/C 131/02 )
tasalle saatettuna ( EYVL N:o L 230, 22.8.1983 , s . 6 ),
77 artiklan 2 kohdan b alakohdan, 78 artiklan 2 kohdan                                   (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
b alakohdan ja 79 artiklan 1 kohdan tulkinnasta, yhteisö
jen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C.                 (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat J. C. Moitin                 yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
ho de Almeida, J. L. Murray ja L. Sevon sekä tuomarit
R J. G. Kapteyn, C. Gulmann ( esittelevä tuomari ) ja                  Asiassa C-13/95 , jonka Arbeitsgericht Bonn on saattanut
D. A. O. Edward, J.- R Puissochet, G. Hirsch, R Jann ja
                                                                       EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla yhteisö
M. Wathelet, julkisasiamies: N. Fennelly, kirjaaja : johtava           jen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansal
hallintovirkamies H. A. Riihi, on antanut 27.2.1997 tuo
                                                                       lisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Ayse Sü
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
                                                                       zen vastaan Zehnacker Gebäudereinigung GmbH
                                                                       Krankenhausservice, jota Lefarth GmbH tukee väliintuli
Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella            jaksi kutsuttuna, ennakkoratkaisun työntekijöiden oikeuk
liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatin           sien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka liiketoimin
harjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesä             nan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden


title: Asia C-61/01 P: Francis Panichellin 12.2.2001 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston yhdistetyissä asioissa T-130/98 ja T-131/98, Francis Panichelli vastaan Euroopan parlamentti, 13.12.2000 antamasta tuomiosta

text:
7.4.2001                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 108/9
Euroopan yhteisöjen komission 12.2.2001 Ranskan tasa-                     Francis Panichellin 12.2.2001 tekemä valitus Euroopan
                 valtaa vastaan nostama kanne                             yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                          toisen jaoston yhdistetyissä asioissa T-130/98 ja T-131/98,
                                                                          Francis Panichelli vastaan Euroopan parlamentti,
                            (Asia C-60/01)                                               13.12.2000 antamasta tuomiosta
                                                                                (Asia C-61/01 P)
                          (2001/C 108/12)
                                                                                (2001/C 108/13)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 12.2.2001 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat H. Støvlbæk ja J. Adda,                Francis Panichelli on valittanut 12.2.2001 Euroopan yhteisöjen
prosessiosoite Luxemburgissa.                                             tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
                                                                          teen tuomioistuimen toisen jaoston yhdistetyissä asioissa
                                                                          T-130/98 ja T-131/98, Francis Panichelli vastaan Euroopan
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                              parlamentti, 13.12.2000 antamasta tuomiosta. Valittajan edus-
                                                                          taja on asianajaja Eric Boigelot, prosessiosoite Luxemburgissa.
–     toteaa, ettei Ranskan tasavalta ole noudattanut direktiivin
      89/369/ETY (1) 4 artiklan 1 kohdan, direktiivin                     Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
      89/429/ETY (2) 2 artiklan a alakohdan ja 4 artiklan ja
      EY:n perustamissopimuksen 249 artiklan kolmannen
      kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteutta-           1)    toteaa, että valitus voidaan ottaa tutkittavaksi ja että se ei
      nut tarvittavia ja asianmukaisia toimenpiteitä varmistaak-                ole perusteeton ja
      seen, että kaikkien Ranskassa nykyisin käytössä olevien
      polttolaitosten toiminta on direktiivien 89/369/ETY ja
      89/429/ETY polttoa koskevien vaatimusten mukaista                   2)    tämän seurauksena
      tai että kyseisten polttolaitosten toiminta lakkautetaan
      ajallaan, eli 1.12.1990 mennessä uusien laitosten osalta                  a)   kumoaa annetun tuomion;
      ja 1.12.1996 mennessä olemassa olevien laitosten osalta
                                                                                b)   ratkaisee itse asian hyväksyen valittajan alkuperäiset
–     velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-                         vaatimukset eli
      tikulut.
                                                                                –      kumoaa nimittävän viranomaisen tekemän to-
                                                                                siasiallisen päätöksen, jolla hylättiin kantajan
                                                                                11.7.1997 tekemä hakemus ja evättiin tämän
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                ylennys ja siirto 1.1.1993 lukien palkkaluok-
                                                                                kaan A4 sekä kantajan uralla etenemiseen
                                                                                liittyvien arviointien suorittaminen vuosilta
Komissio katsoo, että Ranskan viranomaisten julkistamista                                   1993–1994 ja 1995–1996,
tiedoista sekä edellä mainittujen viranomaisten vastauksesta
viralliseen huomautukseen ja perusteltuun lausuntoon ilmenee
kiistatta, että lukuisat polttolaitokset ovat toimineet ja että                      –      kumoaa tosiasiallisen päätöksen, jolla hylättiin
ainakin seitsemän laitosta toimii edelleen noudattamatta direk-                             kantajan 26.1.1998 tekemä valitus kyseisestä
tiivin 89/369/ETY 4 artiklan 1 kohdassa ja direktiivin                                      11.7.1997 tehdystä hylkäämispäätöksestä,
89/429/ETY 2 artiklan a alakohdassa ja 4 artiklassa poltolle
asetettuja vaatimuksia.
                                                                                –      velvoittaa vastaajan suorittamaan kantajalle yh-
                                                                                teensä 250 000 Belgian frangin (6 191,91
                                                                                euron), jollei muutoksista käsittelyn kuluessa
                                                                                muuta johdu, suuruisen summan korvauksena
(1) Yhdyskuntajätteiden uusien polttolaitosten aiheuttaman ilman
    pilaantumisen ehkäisemisestä 8 päivänä kesäkuuta 1989 annettu                           tälle aiheutuneista aineellisista ja aineettomista
    neuvoston direktiivi 89/369/ETY (EYVL L 163, 14.6.1989, s. 32).                         vahingoista,
(2) Yhdyskuntajätteiden olemassa olevien polttolaitosten aiheuttaman
    ilman pilaantumisen ehkäisemisestä 21 päivänä kesäkuuta 1989
    annettu neuvoston direktiivi 89/429/ETY (EYVL L 203,                             –      kumoaa Euroopan sosiaalidemokraattisen puo-
    15.7.1989, s. 50).                                                                      lueen (PSE) ryhmän toimiston päätöksen irtisa-
                                                                                noa valittajan määräaikainen työsopimus
                                                                                2.10.1998 illasta alkaen, joka päätös oli annet-
                                                                                tu tiedoksi valittajalle 2.7.1998 PSE-ryhmän
                                                                                puheenjohtajan Pauline Greenin 30.6.1998
                                                                                päivätyllä kirjeellä, joka oli kirjattu 1.7.1998,
 ---pagebreak--- C 108/10                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        7.4.2001
           –     kumoaa nimenomaisen, valittajan 18.5.1998               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                 tekemää valitusta koskevan hylkäyspäätöksen,
                 joka annettiin tälle tiedoksi 10.12.1998 kirja-
                 tulla kirjeellä,                                        EY 249 ja EY 10 artiklan (aiemmin EY:n perustamissopimuksen
                                                                         189 ja 5 artikla) pakottavuuden johdosta jäsenvaltioiden
                                                                         velvollisuudena on toteuttaa asianmukaiset toimenpiteet, joilla
     c)    velvoittaa vastaajan joka tapauksessa korvaamaan              direktiivit pannaan täytäntöön niiden sisäisissä oikeusjärjestyk-
           kaikki oikeudenkäyntikulut, jotka ovat aiheutuneet            sissä ennen tätä varten asetetun määräajan päättymistä, ja
           käsittelystä ensimmäisessä oikeusasteessa sekä esillä         niiden on ilmoitettava välittömästi näistä toimenpiteistä ko-
           olevan valituksen käsittelystä.                               missiolle. Tämä määräaika päättyi 30.10.1999 ilman, että
                                                                         Helleenien tasavalta olisi ilmoittanut komissiolle niistä sään-
                                                                         nöksistä, joilla kyseinen direktiivi olisi pantu täytäntöön sisäi-
                                                                         sessä oikeusjärjestyksessä.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Yhteisön oikeuden ja erityisesti EY:n tuomioistuimen perus-              (1) EYVL L 257, 10.10.1996.
säännön 33 artiklan rikkominen sen vuoksi, että tuomioiden
perusteluvelvollisuus edellyttää, että esitetyt perustelut ovat
lain mukaan hyväksyttäviä, eli niiden tulee olla riittäviä, asiaan
kuuluvia ja ristiriidattomia eikä niissä saa olla oikeudellisia
seikkoja tai tosiseikkoja koskevia virheitä.
                                                                         Comité des industries du coton et des fibres connexes
                                                                         de l’Union européennen (Eurocoton) ym:iden 14.2.2001
                                                                         tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
                                                                         asteen tuomioistuimen laajennetun toisen jaoston asiassa
                                                                         T-213/97 (1), Comité des industries du coton et des fibres
                                                                         connexes de l’Union européenne ym. vastaan Euroopan
Euroopan yhteisöjen komissio 13.2.2001 Helleenien tasa-                  unionin neuvosto, jota tukee väliintulijana Yhdistynyt
                 valtaa vastaan nostama kanne                                  kuningaskunta, 29.11.2000 antamasta tuomiosta
                            (Asia C-64/01)                                                         (Asia C-76/01 P)
                                                                                (2001/C 108/15)
                          (2001/C 108/14)
                                                                         Comité des industries du coton et des fibres connexes de
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 13.2.2001 Euroo-                l’Union européenne, kotipaikka Bryssel, Belgia, Ettlin Gesell-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa            schaft für Spinnerei und Weberei AG, kotipaikka Ettlingen,
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellinen pääneuvo-               Saksa, Textil Hof Weberei GmbH & Co. KG, kotipaikka Hof,
nantaja Richard Wainwright ja komission oikeudellisessa yksi-            Saksa, H. Hecking Söhne GmbH & Co., kotipaikka Stadtlohn,
kössä toimiva kansallinen virkamies Panagiotis Panagioto-                Saksa, Spinnweberei Uhingen GmbH, kotipaikka in Uhingen,
poulos.                                                                  Saksa, F.A. Kümpers GmbH & Co., kotipaikka Rheine, Saksa,
                                                                         Tenthorey SA, kotipaikka Eloyes, Ranska, Les Tissages des
                                                                         Héritiers de G. Perrin – Groupe Alain Thirion (HPG-GAT
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             Tissages), kotipaikka Cornimont, Ranska, Établissements des
                                                                         Fils de Victor Perrin SARL, kotipaikka Thiéfosse, Ranska,
1.   toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut EY:n           Filatures et Tissages de Saulxures-sur-Moselotte, kotipaikka
     perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se              Saulxures-sur-Moselotte, Ranska, Tissage Mouline Thillot, koti-
     ei ole antanut säädetyssä määräajassa ympäristön pilaan-            paikka Thillot, Ranska, Filature Niggeler & Küpfer SpA,
     tumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi              kotipaikka Capriolo, Italia ja Standardtela SpA, kotipaikka
     24 päivänä syyskuuta 1996 annetun nuevoston direktii-               Milano, Italia, ovat valittaneet 14.2.2001 Euroopan yhteisöjen
     vin 96/61/EY (1) noudattamisen edellyttämiä lakeja, ase-            tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
     tuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska         teen tuomioistuimen laajennetun toisen jaoston asiassa
     se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä säädetyssä              T-213/97, Comité des industries du coton et des fibres
     määräajassa komissiolle,                                            connexes de l’Union européenne ym. vastaan Euroopan unio-
                                                                         nin neuvosto, jota tukee väliintulijana Yhdistynyt kuningas-
                                                                         kunta, 29.11.2000 antamasta tuomiosta. Valittajien edustajina
2.   velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-               ovat Clive Stanbrook, QC, ja Philip Bentley, QC, joilla on
     käyntikulut.                                                        prosessiosoite Luxemburgissa.


title: Asia C-117/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 11.9.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesgerichtshof – Saksa) – Technische Universität Darmstadt v. Eugen Ulmer KG (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 2001/29/EY — Tekijänoikeus ja lähioikeudet — Poikkeukset ja rajoitukset — Direktiivin 5 artiklan 3 kohdan n alakohta — Teosten ja muun suojatun aineiston käyttäminen tutkimusta tai yksityistä opiskelua varten — Kirja, joka on asetettu yksityisten saataviin tarkoitukseen varatuilla päätteillä yleisölle avoimessa kirjastossa — Käsite ”hankinta- tai lisensointiehtojen piiriin kuulumaton teos”  — Kirjaston oikeus digitoida sen kokoelmiin kuuluva teos saattaakseen sen käyttäjien saataviin tarkoitukseen varattujen päätteiden avulla — Teoksen saattaminen saataviin tarkoitukseen varattujen sellaisten päätteiden avulla, jotka mahdollistavat sen tulostamisen paperille tai sen tallentamisen USB-muistitikulle)

text:
               17.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 409/11

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 11.9.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesgerichtshof – Saksa) – Technische Universität Darmstadt v. Eugen Ulmer KG
   (Asia C-117/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2001/29/EY - Tekijänoikeus ja lähioikeudet - Poikkeukset ja rajoitukset - Direktiivin 5 artiklan 3 kohdan n alakohta - Teosten ja muun suojatun aineiston käyttäminen tutkimusta tai yksityistä opiskelua varten - Kirja, joka on asetettu yksityisten saataviin tarkoitukseen varatuilla päätteillä yleisölle avoimessa kirjastossa - Käsite ”hankinta- tai lisensointiehtojen piiriin kuulumaton teos” - Kirjaston oikeus digitoida sen kokoelmiin kuuluva teos saattaakseen sen käyttäjien saataviin tarkoitukseen varattujen päätteiden avulla - Teoksen saattaminen saataviin tarkoitukseen varattujen sellaisten päätteiden avulla, jotka mahdollistavat sen tulostamisen paperille tai sen tallentamisen USB-muistitikulle))
   2014/C 409/15
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Technische Universität Darmstadt

      Vastapuoli: Eugen Ulmer KG

      Tuomiolauselma

               1)

               Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY 5 artiklan 3 kohdan n alakohdassa oleva käsite ”hankinta- tai lisensointiehdot” on ymmärrettävä siten, että se edellyttää, että oikeudenhaltija ja tässä säännöksessä tarkoitettu yleisölle avoimen kirjaston kaltainen laitos ovat tehneet asianomaista teosta koskevan lisenssi- tai käyttösopimuksen, jossa täsmennetään ehdot, joiden mukaisesti laitos voi teosta käyttää.

               2)

               Direktiivin 2001/29 5 artiklan 3 kohdan n alakohtaa, luettuna yhdessä sen 5 artiklan 2 kohdan c alakohdan kanssa, on tulkittava siten, ettei siinä estetä jäsenvaltiota myöntämästä näissä säännöksissä tarkoitetuille yleisölle avoimille kirjastoille oikeutta digitoida niiden kokoelmiin kuuluvia teoksia, jos tämä kappaleen valmistaminen on tarpeen, jotta nämä teokset voidaan saattaa käyttäjien saataviin näiden laitosten tiloissa tähän tarkoitukseen varattujen päätteiden avulla.

               3)

               Direktiivin 2001/29 5 artiklan 3 kohdan n alakohtaa on tulkittava siten, että sitä ei sovelleta teosten paperille tulostamisen tai USB-muistitikulle tallentamisen kaltaisiin toimiin, joita käyttäjät toteuttavat tässä säännöksessä tarkoitettuihin yleisölle avoimiin kirjastoihin asennettujen, tähän tarkoitukseen varattujen päätteiden avulla. Sitä vastoin tällaiset toimet voidaan sallia kansallisessa lainsäädännössä, jolla saatetaan osaksi kansallista oikeusjärjestystä tämän direktiivin 5 artiklan 2 kohdan a tai b alakohdassa säädetyt poikkeukset tai rajoitukset, edellyttäen, että näissä säännöksissä asetetut edellytykset täyttyvät jokaisessa yksittäistapauksessa.

      (1)  EUVL C 171, 15.6.2013.


title: Asia T-439/12: Kanne 5.10.2012 — Trefilerías Quijano v. komissio

text:
               1.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 373/11

         Kanne 5.10.2012 — Trefilerías Quijano v. komissio
   (Asia T-439/12)
   2012/C 373/18
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Trefilerías Quijano, SA (Los Corrales de Buelna, Espanja) (edustajat: asianajaja F. González Díaz ja asianajaja P. Herrero Prieto)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               SEUT 264 artiklan nojalla kumoamaan asiassa COMP/38.344 — Jänneteräs 25.7.2012 tehdyn Euroopan komission päätöksen

               —

               vaatimaan Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 24 artiklan ja unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 64 artiklan 3 kohdan d alakohdan nojalla komissiota esittämään asiakirjat, laskelmat ja muut tosiseikat ja/tai oikeudelliset seikat, joiden perusteella se hyväksyi vaatimuksen todeta, etteivät Proderac, CB, ITAS, OriMartin ja Siderúrgica Latina Martin kykene maksamaan sakkoa, ja/tai vaatimuksen alentaa ArcelorMittalin sakon määrää

               —

               velvoittamaan joka tapauksessa Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-438/12, Global Steel Wire vastaan komissio.