title: Asia C-526/07 P: Valitus, jonka Philippe Combescot on tehnyt 27.11.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-250/04, Philippe Combescot v. komissio, 12.9.2007 antamasta tuomiosta

text:
               9.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 37/12

         Valitus, jonka Philippe Combescot on tehnyt 27.11.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-250/04, Philippe Combescot v. komissio, 12.9.2007 antamasta tuomiosta
   (Asia C-526/07 P)
   (2008/C 37/16)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Valittaja: Philippe Combescot (edustaja: asianajajat A. Maritati ja V. Messa)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Yhteisöjen tuomioistuin toteaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-249/04, 12.9.2007 antamaa tuomiota muuttaen, että Combescot'n ammatilliselle asemalle ja terveydelle on aiheutunut vahinkoa sen johdosta, että hänen hakemuksensa saada osallistua Kolumbian edustuston päällikön viran täyttämiseksi järjestettyyn kilpailuun on lainvastaisesti hylätty, lisäksi määrittää toisella tavalla henkisen kärsimyksen ja vahvistaa tämän johdosta maksettavan asianmukaisen korvauksen määrän sekä hyväksyy jo ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyt vaatimukset eli ”toteaa, että Combescot on kärsinyt vahinkoa omaan kuvaansa ja ammatilliseen asemaansa nähden, mikä on vakavasti heijastunut hänen psyykkiseen tasapainoonsa, johtuen lainvastaisesta päätöksestä jättää hänet kilpailun ulkopuolelle, ja velvoittaa maksamaan Combescotille vahingonkorvausta 100 000 euroa”, ja

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valitus koskee Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-250/04, 12.9.2007 antamaa tuomiota, joka perustuu Philippe Combescot -nimisen virkamiehen Euroopan yhteisön komissiota vastaan nostamaan kanteeseen.
   Kanne koskee kyseisenä ajankohtana vakinaisena neuvonantajana Guatemalassa toimineen Philippe Combescot'n jättämistä kilpailun COM/091/03, joka järjestettiin Kolumbian edustuston päällikön viran täyttämiseksi, ulkopuolelle (jäljempänä ulkopuolelle jättämistä koskeva päätös).
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, että päätös oli lainvastainen ja sillä voitiin näin ollen perustella kantajan esittämä vahingonkorvausvaatimus kuitenkin siten, ettei kantajan ammatilliselle asemalle ja terveydelle katsottu aiheutuneen vahinkoa, ja se jätti tarkentamatta paremmin sen henkisen kärsimyksen, jonka perusteella virkamiehelle oli maksettava korvausta 3 000 euroa.
   Esillä olevassa valituksessa Combescot'in edustajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin muotoilee uudestaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antaman tuomion siltä osin kuin sen mukaan kantajan ammatilliselle asemalle ja terveydelle ei ollut aiheutunut vahinkoa ja tämän vuoksi vahingonkorvausta määrättiin suoritettavaksi ainoastaan väitetystä henkisestä kärsimyksestä; ja tämän perusteella toteaa, että virkamiehen uralle ja työimagolle on aiheutunut silminnähtävää vahinkoa sen johdosta, että hänet on lainvastaisesti jätetty kilpailun ulkopuolelle, ja että ulkopuolelle jättämistä koskeva päätös on joka tapauksessa aiheuttanut sellaista kärsimystä ja henkistä kipua, jotka ovat puolestaan johtaneet syvään masennukseen, mikä ilmenee asiakirja-aineistoon liitetyistä asiakirjoista ja minkä ennen kaikkea toimielimen asiantuntijat ovat vahvistaneet. Valittaja vaatii näin ollen, että yhteisöjen tuomioistuin arvioi kattavasti asian taustalla olevat tosiseikat ja katsoo niiden kaikkien olevan merkityksellisiä arvioitaessa — jo kohtuuden vuoksi — aineettoman vahingon olevan paljon suurempi ja myös suoraan oikeassa suhteessa niihin uramahdollisuuksiin nähden, jotka virkamies on menettänyt ulkopuolelle jättämistä koskevan päätöksen johdosta, ja kyseisestä päätöksestä arvattavasti aiheutuneisiin vakaviin seurauksiin nähden.
   Valittaja vaatii siis korvausta vahingoista siten, kuin kyseiset vahingot on määritetty esillä olevassa asiassa toimitetussa valituskirjelmässä esitetyissä vaatimuksissa.
   Valittaja riitauttaa ne päätelmät, joihin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tuli siltä osin kuin se katsoi, ettei ammatilliselle asemalle ollut aiheutunut todellista vahinkoa, ja hän toteaa lisäksi, ettei hänelle ole missään vaiheessa, vaikka hän oli sitä pyytänyt, ilmoitettu tietoja, jotka koskevat komission soveltamia valintakriteereitä Kolumbian edustuston päällikön valitsemiseksi.
   Henkilövahingon korvaamisen osalta näyttö siitä, että lainvastaisella käyttäytymisellä oli vaikutuksia Combescot'n terveyteen, on johdettavissa näiden samojen seikkojen välisestä ajallisesta yhteydestä. Kilpailun ulkopuolelle jättäminen on lisäksi viimeinen tapahtuma niiden sortavien käyttäytymistapojen joukossa, jotka komissio omaksui virkamieheen nähden. Henkisen kärsimyksen määrittämisen osalta valittaja vaatii lopuksi, että kyseinen kärsimys arvioidaan asianmukaisesti niiden periaatteiden pohjalta, jotka koskevat vahingon määrittämistä tasapuolisesti ottamalla huomioon ne haitalliset seuraamukset, jotka muodostuvat ahdistuksesta, stressistä ja tämän lisäksi myös virkamiehelle kilpailun ulkopuolelle jättämisen johdosta aiheutuneista hankaluuksista.


title: Asia T-129/08: Kanne 31. maaliskuuta 2008 — Sahlstedt ym. v. komissio

text:
               24.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 128/35

         Kanne 31. maaliskuuta 2008 — Sahlstedt ym. v. komissio
   (Asia T-129/08)
   (2008/C 128/75)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi
   Asianosaiset

      Kantajat: Markku Sahlstedt (Karkkila, Suomi), Juha Kankkunen (Laukaa, Suomi), Mikko Tanner (Vihti, Suomi), Toini Tanner (Helsinki, Suomi), Liisa Tanner (Helsinki, Suomi), Eeva Jokinen (Helsinki, Suomi), Aili Oksanen (Helsinki, Suomi), Olli Tanner (Lohja, Suomi), Leena Tanner (Helsinki, Suomi), Aila Puttonen (Ristiina, Suomi), Risto Tanner (Espoo, Suomi), Tom Järvinen (Espoo, Suomi), Runo K. Kurko (Espoo, Suomi), Maa- ja metsätaloustuottajain keskusliitto MTK ry (Helsinki, Suomi), Maataloustuottajain Keskusliiton Säätiö (Helsinki, Suomi) (edustaja: asianajaja K. Marttinen)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Kanteen kohteena oleva päätös on kumottava siltä osin kuin se koskee kaikkia Suomen tasavallan päätökseen sisältyviä SCI-alueita

               —

               ellei tuomioistuin katso edellistä mahdolliseksi, toissijaisesti on kumottava päätös kanteen osassa 6.2.2.7 yksilöityjen SCI-alueiden osalta

               —

               editiovaatimukset ja asian selvittämistoimet:
               Mikäli kannetta ei ratkaista pelkästään tässä kannekirjelmässä esitetyn näytön perusteella kantajien eduksi edellisten pääasiavaatimusten kohdissa vaaditulla tavalla, Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tulee:

                           1.

                           velvoittaa Euroopan yhteisöjen komissio toimittamaan CD-rom muodossa kantajille Suomen sille toimittamat ehdotukset kaikkine ehdotukseen sisältyneine tietoineen valituksenalaiseen päätökseen sisällytettävistä alueista, mitä tietoja päätöksen johdanto-osan kohdassa 7 tarkoitetaan,

                           2.

                           velvoittaa Euroopan yhteisöjen komissio toimittamaan kantajille kaikkia Suomen tasavallan valituksenalaiseen päätökseen sisällytettyjä alueita koskevat hallussaan olevat, päätöksen johdanto-osan kohdassa 8 tarkoitetut luonnontieteelliset ja muut tiedot CD-rom muodossa sekä kohdassa 9 tarkoitetut kartat ja tiedot paperiversioina,

                           3.

                           velvoittaa Euroopan yhteisöjen komissio toimittamaan kantajille valituksenalaisen päätöksen johdanto-osan kohdassa 10 tarkoitetun yhteistyön aikana laadittu tai komission haltuun saatu Suomen tasavallan alueita koskeva asiakirjamateriaali kokonaisuudessaan CD-rom muodossa ja kartat paperiversioina, ja

                           4.

                           velvoittaa Euroopan yhteisöjen komissio toimittamaan kantajille valituksenalaisen päätöksen johdanto-osan 15 kohdassa tarkoitettu luontotyyppikomitean lausunto

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut täysmääräisesti ja laillisine korkoineen.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajien mukaan päätös (1) on yhteisöoikeuden, erityisesti luontodirektiivin 3 ja 4 artiklan ja jälkimmäisessä artiklassa viitatun liitteen III vastainen. Päätöksen yhteisöoikeuden vastaisuus perustuu neljään pääasialliseen kanneperusteeseen:

               a)

               Luontodirektiivi ei mahdollista aiempien yhteisön tärkeinä pitämien alueiden (jäljempänä SCI-alueet) luetteloa koskevien päätösten kumoamista uusilla päätöksillä nyt esitetyllä tavalla ja perusteilla. Luontodirektiivin menettelysäännökset ovat myös komissiota sitovat. Muunlainen tulkinta aiheuttaa oikeudellista epävarmuutta suhteessa kansallisiin täytäntöönpanotoimenpiteisiin ja maanomistajien oikeusturvaan.

               b)

               Natura 2000 -verkosto on luontodirektiivin 3 artiklan mukaan yhtenäinen eurooppalainen suojelualueverkosto, jolla pyritään suotuisan suojelutason takaamiseen siten kuin se on direktiivissä määritelty. Verkoston yhtenäisyys taataan ja suotuisan suojelun tason tavoite saavutetaan sillä, että alueiden valintaa koskeva direktiivin 4 artikla ja liite III ovat aineellisoikeudellisesti yksityiskohtaisina teknisinä sääntöinä sekä jäsenvaltioita että komissiota sitovia. Alueita ei voi valita SCI-alueeksi noudattamatta niitä kummassakin vaiheessa. Alueet on yhtenäiseksi tavoitteeksi asetetun suotuisan suojelutason johdosta valittava kustakin jäsenvaltiosta yhtenäisin, luontodirektiivin 4 artiklan ja liitteen III mukaisin kriteerein.

               c)

               Liitteen III 1-vaihe (jäsenvaltiovaihe) ja 2-vaihe (komissiovaihe) muodostuvat oikeusvaikutteisista toimista koostuvan kokonaisuuden. Menettely 2-vaiheessa ja päätös yhteisön tärkeinä pitämistä alueista ei ole luontodirektiivin mukainen, jos 1-vaiheen ehdotus ei täytä direktiivin vaatimuksia.

               d)

               Laadittaessa Suomen ehdotusta boreaalisen vyöhykkeen SCI-alueiksi ei ole noudatettu luontodirektiivin artiklaa 4 eikä sen liitteen III 1-vaihetta koskevia säännöksiä. Koska Suomen ehdotus on hyväksytty sellaisenaan ja kaikkien alueiden osalta komission päätöksellä, on myös komission SCI-aluepäätös direktiivinvastainen pelkästään tällä perusteella.

      (1)  Euroopan yhteisöjen komission päätös neuvoston direktiivin 92/43/ETY mukaisesta luettelosta boreaalisen vyöhykkeen luonnonmaantieteellisellä alueella olevista yhteisön tärkeinä pitämistä alueista tehdyn luettelon ensimmäisestä päivityksestä 2008/24/EY, tehty 12. marraskuuta 2007 (EYVL L 12. s. 118).


title: Asia T-109/10: Kanne 5.3.2010 — Luxemburg v. komissio

text:
               22.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/39

         Kanne 5.3.2010 — Luxemburg v. komissio
   (Asia T-109/10)
   2010/C 134/67
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Luxemburgin suurherttuakunta (asiamies: C. Schiltz, avustajanaan asianajaja P. Kinsch)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               riidanalainen päätös on kumottava siltä osin kuin sitä sovelletaan Luxemburgin suurherttuakuntaan

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii sellaisen komission 23.12.2009 tekemän päätöksen K(2009) 10712 kumoamista, jolla on vähennetty Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR) komission 18.12.1997 tekemän päätöksen K(97) 3742 (EAKR N:o 970010008) nojalla Interreg II C -yhteisöaloiteohjelmalla ”Rein-Meusen tulvat” Belgian kuningaskunnalle, Saksan liittotasavallalle, Ranskan tasavallalle, Luxemburgin suurherttuakunnalle ja Alankomaiden kuningaskunnalle myönnettyä tukea, siltä osin kuin päätöstä sovelletaan Luxemburgin suurherttuakuntaan.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen.
   Ensimmäisessä kanneperusteessaan kantaja katsoo, että jos Alankomaiden ja Saksan viranomaisten nostamat kumoamiskanteet hyväksytään, Luxemburgin suurherttuakunnan on hyödyttävä tästä. Mikäli todetaan, että järjestelmällisiksi väitettyjä virheitä ja heikkouksia, joita komission tarkastuksessa luultiin havaitun kyseisen ohjelman toiminnassa Alankomaissa ja Saksassa, ei ole todellisuudessa olemassa, päätöksen perusteluilta ja tämän myötä Luxemburgissa toteutettaviin hankkeisiin sovellettavalta lineaariselta rahoitusoikaisulta putoaa pohja.
   Toinen kanneperuste koskee vain muiden jäsenvaltioiden osalta mahdollisesti oikeutetun rahoitusoikaisun Luxemburgin suurherttuakuntaan ulottamisen lainvastaisuutta. Ohjelman toiminnassa Luxemburgin suurherttuakunnassa ei ole todettu mitään sääntöjenvastaisuuksia. Se seikka, että Luxemburg on suostunut osallistumaan yhteiseen hankkeeseen Saksan, Belgian, Ranskan ja Alankomaiden kanssa, ei oikeuta sitä, että se joutuisi kärsimään sen omia hankkeita koskevan rahoitusoikaisun muodossa hollantilaisten ja saksalaisten hankkeiden tarkastuksissa havaittujen ja lähes yksinomaan julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyä koskevien säännösten väitetystä noudattamatta jättämisestä johtuvien virheiden tai heikkouksien kielteisistä vaikutuksista. Vaikka kyseessä on viiden jäsenvaltion yhteinen osallistuminen samaan ohjelmaan, vastuu julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyistä kuuluu yksinomaan kyseisten jäsenvaltioiden kansallisille viranomaisille.


title: Asia T-108/01: Free Trade Foods N.V:n 10.5.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
11.8.2001                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 227/25
Free Trade Foods N.V:n 10.5.2001 Euroopan yhteisöjen                           N:o 2553/97 (2) lainvastaisuus; riidanalaisessa asetuksessa
               komissiota vastaan nostama kanne                                määrätään myös sovellettavaksi sen säännöksiä.
                          (Asia T-108/01)
                          (2001/C 227/48)                                (1) Merentakaisista maista ja merentakaisilta alueilta tulevien sokeria-
                                                                             lan EYMMA-alkuperäkumulaatiotuotteiden tuontia koskevien
                                                                             suojatoimenpiteiden soveltamisen jatkamisesta 1 päivän maalis-
                                                                             kuuta 2001 ja 30 päivän kesäkuuta 2001 välisellä kaudella
                    (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                          27 helmikuuta 2001 annettu komission asetus (EY)
                                                                             N:o 396/2001; EYVL L 58, 28.2.2001, s. 13–15.
                                                                         (2) Eräiden CN-koodeihin 1701, 1702, 1703 ja 1704 kuuluvien
Free Trade Foods N.V, kotipaikka Curaco, (Alankomaiden                       tuotteiden tuontitodistusten myöntämistä koskevista yksityiskoh-
Antillit) on nostanut 10.5.2001 Euroopan yhteisöjen ensim-                   taisista säännöistä AKT/MMA-alkuperän kasautumisen vuoksi
                                                                             17 päivänä joulukuuta 1997 annettu komission asetus (EY)
mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yh-
                                                                             N:o 2553/97; EYVL L 349, 19.12.1997, s. 26–30.
teisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajaja
M.M. Slotboom ja asianajaja N.J. Helder, Rotterdam.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
1)     kumoaa merentakaisista maista ja merentakaisilta alueilta
       tulevien sokerialan EYMMA-alkuperäkumulaatiotuottei-
       den tuontia koskevien suojatoimenpiteiden soveltamisen
       jatkamisesta 27.2.2001 annetun asetuksen (EY)                     Fleuren Compost N.V:n 18.5.2001 Euroopan yhteisöjen
       N:o 396/2001,                                                                    komissiota vastaan nostama kanne
2)     toteaa, että yhteisö on vastuussa 27.2.2001 annetusta                                       (Asia T-109/01)
       asetuksesta N:o 396/2001 Free Trade Foodsille aiheutu-
       neesta vahingosta,
                                                                                (2001/C 227/49)
3)     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Fleuren Compost N.V., kotipaikka Middelharnis (Alankomaat),
                                                                         on nostanut 18.5.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
Free Trade Foods NV:n Curacossa toimiva sokeritehdas jalostaa            oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
yhteisöstä peräisin olevaa C-sokeria, joka saa EY-MMAkumu-               komissiota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Jules
laation takia MMA-alkuperän. Tätä sokeria voidaan tuoda                  Stuyck, Bryssel.
tullitta yhteisöön.
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         –     kumoaa Alankomaiden kuningaskunnan lannanjalostus-
Neljännen suojatoimenpiteen (27.2.2001 annettu komission
                                                                               yritysten hyväksi toteuttamaa tukijärjestelmää koskevan
asetus N:o 396/2001 (1)) seurauksena sovelletaan nyt
                                                                               13.12.2000 tehdyn komission päätöksen ainakin siltä
3 878 tonnin kiintiötä.
                                                                               osin kuin päätös koskee kantajaa
Kantaja vetoaa vaatimuksiensa perusteeksi seuraaviin kannepe-            –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
rusteisiin:
–      MMA-päätöksen 109 artiklan rikkominen,                            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–      MMA-tavaroidelle EY:n perustamissopimuksessa määrä-               Kantaja, joka on lannanjalostaja, on saanut Alankomaiden
       tyn ensisijaisaseman loukkaaminen,                                viranomaisilta tukia, jotka kantajan mukaan liittyvät ”Bidrage-
                                                                         regeling Proefprojecten Mestverwerking” -nimiseen tukijärjes-
–      suojatoimenpiteistä WTO:n yhteydessä tehdyn sopimuk-              telmään (lannanjalostuksen koehankkeiden tukijärjestelmä,
       sen 7 artiklan 5 kohdan sekä EY:n perustamissopimuksen            BPM). Komissio on kuitenkin Alankomaiden viranomaisille
       300 artiklan 7 kohdan rikkominen,                                 osoitetussa 13.12.2000 tehdyssä päätöksessä C(2000)4070
                                                                         vaatinut, että kantajalle ja eräille muille yrityksille maksetut
–      17.12.1997 annetun komission sellaisen asetuksen                  tuet peritään takaisin.


title: Asia C-23/10: Kanne 14.1.2010 — Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta

text:
               17.4.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 100/15

         Kanne 14.1.2010 — Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-23/10)
   2010/C 100/24
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamies: A. Caeiros)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta

      Vaatimukset

               —

               Unionin tuomioistuimen on todettava, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (1) 68 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen, asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (2) 290 a artiklan ja sen liitteen 38 b sekä asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1552/89 (3) ja asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1150/2000 (4) 2, 6, 9, 10 ja 11 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska sen tulliviranomaiset hyväksyvät systemaattisesti tulli-ilmoituksia tuoreiden banaanien luovuttamisesta vapaaseen liikkeeseen, vaikka ne tietävät tai niiden pitäisi kohtuudella tietää, että ilmoitettu paino ei vastaa banaanien todellista painoa, ja koska Portugalin viranomaiset eivät suorita tulojen menetystä vastaavia omia varoja viivästyskorkoineen;

               —

               Portugalin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Asetuksen N:o 2454/93 290 b artiklassa säädetään seuraavaa: ”Tutkimukseen CN-koodiin 0803 00 19 kuuluvien banaanien nettomassan tarkastamiseksi tuonnissa on kuuluttava vähintään 10 prosenttia kutakin vuotta ja tullitoimipaikkaa koskevista ilmoituksista. Banaanien tutkimus on suoritettava silloin, kun banaanit luovutetaan vapaaseen liikkeeseen liitteessä 38 b mainittujen määräysten mukaisesti.”
   Liitteessä 38 b säädetään seuraavaa: ”Sovellettaessa 290 a artiklaa on sen tullitoimipaikan tulliviranomaisten, jossa tuoreiden banaanien vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskeva ilmoitus annetaan, määritettävä nettomassa yksittäistä pakkauksista otetun näytteen perusteella kunkin pakkaustyypin ja alkuperän osalta. – –”
   Komissio ottaa huomioon yhteisön lainsäädännön ja erityisesti edellä mainitut asetuksen N:o 2454/1993 290 a artiklan ja liitteen 38 b, joita sovellettiin kyseessä olevalla ajanjaksolla, ja katsoo, että väitteitä, joita Portugalin viranomaiset ovat esittäneet, jotta niiden ei olisi suoritettava asetuksen N:o 1150/2000 11 artiklan mukaista omien varojen määrää viivästyskorkoineen, ei ole hyväksyttävä ja että on kiistatonta, että edellä mainitut 290 a artikla ja liite 38 b olivat täysin selviä sen painon suhteen, jonka perusteella tullimaksut määritetään.
   Edellä mainitussa 290 a artiklassa ja liitteessä 38 b määritetään yksiselitteisesti, että banaanien vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevassa ilmoituksessa on ilmoitettava banaanien ”nettomassa” eli ”tosiasiallinen paino” ja että ”tosiasiallisen painon” on tämän jälkeen toimittava tullimaksujen soveltamisen perusteena.
   Komissiolla ei ollut oikeudellista velvoitetta julkaista Euroopan unionin virallisen lehden C-sarjassa ilmoitusta maahantuojille, jotta ne eivät käyttäisi 18,14 kg:n painoa tai kertamääräistä ja keskimääräistä painoa täyttäessään tulli-ilmoituksia.
   Koska edellä mainitut 290 a artikla ja liite 38 b ovat täysin selviä sen painon suhteen, joka on otettava huomioon tullimaksuja laskettaessa, talouden toimijat, jotka tavanomaisesti toimivat banaanien tuonnin alalla ja tämän vuoksi tuntevat tähän toimintaan sovellettavan lainsäädännön, saattoivat helposti tietää, että tulli-ilmoituksessa, joka niiden on tehtävä, on ilmoitettava banaanien ”nettomassa” eli tosiasiallinen paino eikä ”kaupallista” painoa, joka — kuten suurimmassa osassa tapauksia on osoitettu — on fiktiivinen paino.
   Portugalin viranomaiset eivät voi vedota siihen, että komissio ei ole täyttänyt mahdollista velvoitettaan varoittaa jäsenvaltioita Italian viranomaisten sille lähettämien tietojen vuoksi. Portugalin tulliviranomaisilla, jotka toimivat tuotujen banaanien tulliselvityspaikassa, oli nimittäin epäilyksettä mahdollisuus havaita ilman mitään komission antamia tietoja, että tulli-ilmoitukset eivät vastanneet todellisuutta, koska suurimmassa osassa tapauksia tosiasiallinen paino oli ilmoitettua ”normipainoa” suurempi. Näin ollen yksinomaan Portugalin viranomaisten asiana oli toimivaltuuksiensa ja valvontavaltuuksiensa puitteissa tarkastaa tulli-ilmoitusten paikkansapitävyys.
   Yhteisön tullikoodeksin 13 artiklassa myönnetään tulliviranomaisille toimivalta toteuttaa ”kaikki tullilainsäädännön oikean soveltamisen varmistamiseksi tarpeellisina pitämänsä tarkastustoimenpiteet”.
   Portugalin viranomaiset tiesivät, että talouden toimijoiden yleisenä käytäntönä oli esittää banaanien saattamiseksi vapaaseen liikkeeseen tulli-ilmoituksia, jotka perustuivat kaupalliseen painoon, joka oli 18,14 kiloa laatikkoa kohti.
   Näissä olosuhteissa Portugalin viranomaiset eivät voi väittää, että edellä mainitussa 290 a artiklassa ne velvoitettiin tutkimaan ainoastaan 10 prosenttia banaanien vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevista ilmoituksista.
   Tulliviranomaisille myönnetty mahdollisuus toteuttaa banaanien painon osalta edellä mainitussa 290 a artiklassa edellytetyn 10 prosentin lisäksi ylimääräisiä tarkastuksia muuttuu velvollisuudeksi toteuttaa ylimääräisiä tarkastuksia, jotta yhteisön omia varoja voidaan suojella tehokkaasti, kun tarkastuksissa ilmenee, että on olemassa virheellisten ilmoitusten hyväksymisen vaara.
   Mikäli tulliviranomaiset toteavat, että ilmoitettu paino ei vastaa tosiasiallista painoa ja että on olemassa virheellisten ilmoitusten hyväksymisen vaara, ne eivät saa hyväksyä banaanien vapaaseen liikkeeseen luovutusta tarkastamatta painoa, vaikka tarkastusten 10 prosentin vähimmäismäärä on jo saavutettu tullauspaikassa viitevuoden aikana.
   Kaupallisen ”normipainon” ilmoittaminen on sellaisenaan riittävä ainoastaan ilmoitetun painon todellisen luonteen kyseenalaistamiseksi ja oikeuttaa sen, että tulliviranomaiset toteuttavat tarkastukset tosiasiallisen painon määrittämiseksi.
   Jäsenvaltioiden asiana on päätöksen 94/728/EY, Euratom (5) 8 artiklan ja niille yhteisön omien varojen kattamisen osalta kuuluvan velvollisuuden nojalla luoda asianmukainen järjestelmä tarvittavien tarkastusten toteuttamiseksi, jotta vapaaseen liikkeeseen luovutettavat banaanit tullataan oikein eli tosiasiallisen painonsa perusteella.
   Portugalin viranomaisten käytäntö hyväksyä systemaattisesti tulli-ilmoitukset, kun ne tiesivät tai niiden olisi kohtuudella pitänyt tietää, että tulli-ilmoituksessa ilmoitettu paino ei ollut tuotujen banaanien tosiasiallinen paino, toteuttamatta tarkastuksia sekä niiden kieltäytyminen vastaamasta tämän yhteisön talousarviolle aiheutuvista taloudellisista seurauksista ei ole omien varojen tehokkaan suojelemisen eikä unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaista.

      (1)  Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1).

      (2)  Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annettu komission asetus (ETY) N:o 2454/93 (EYVL L 253, s. 1).

      (3)  Yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Euratom soveltamisesta 29.5.1989 annettu neuvoston asetus (ETY, Euratom) N:o 1552/89 (EYVL L 155, s. 1).

      (4)  Yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta 22.5.2000 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1150/2000 (EYVL L 130, s. 1).

      (5)  Euroopan yhteisöjen omista varoista 31.10.1994 tehty neuvoston päätös 94/728/EY, Euratom (EYVL L 293, s. 9).


title: Asia C-645/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de Primera Instancia de Barcelona (Espanja) on esittänyt 5.12.2013 — Cajas Rurales Unidas, Sociedad Cooperativa de Crédito v. Evaristo Méndez Sena ym.

text:
               8.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 71/7

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de Primera Instancia de Barcelona (Espanja) on esittänyt 5.12.2013 — Cajas Rurales Unidas, Sociedad Cooperativa de Crédito v. Evaristo Méndez Sena ym.
      (Asia C-645/13)
      (2014/C 71/12)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Juzgado de Primera Instancia de Barcelona

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Cajas Rurales Unidas, Sociedad Cooperativa de Crédito

         Vastaajat: Evaristo Méndez Sena, Edelmira Pérez Vicente, Daniel Méndez Senas ja Victoriana Pérez Bicéntez

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko tulkittava, ettei kohtuuttomien ehtojen käytön lopettamiseksi elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välisissä sopimuksissa tarjota riittäviä ja tehokkaita keinoja eikä oikeutta saattaa asia käsiteltäväksi tuomioistuimissa, jotka voivat päättää, ovatko yleiseen käyttöön laaditut sopimusehdot luonteeltaan kohtuuttomia, ja käyttää riittäviä ja tehokkaita keinoja tällaisten ehtojen käytön lopettamiseksi, turvata, jos jäsenvaltion lainsäädännössä ei säädetä mahdollisuudesta saattaa asia ylemmän asteen tuomioistuimeen siinä tapauksessa, että vaatimus sopimusehdon soveltamatta jättämisestä sen kohtuuttomuuden perusteella hylätään kiinteistön ulosmittausta koskevassa menettelyssä?

                  2)

                  Jos edelliseen kysymykseen vastaan myöntävästi, voiko kansallinen tuomioistuin kuluttajan riittäväksi ja tehokkaaksi suojaamiseksi kohtuuttomilta sopimusehdoilta antaa viran puolesta kuluttajalle oikeuden siihen, että ylemmän asteen tuomioistuin tutkii uudelleen ensimmäisen asteen tuomioistuimen ratkaisun, jolla vaatimus sopimusehdon soveltamatta jättämisestä sen kohtuuttomuuden perusteella hylätään?


title: Asia T-619/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.9.2015 – Bionorica v. komissio (Laiminlyöntikanne — Kuluttajansuoja — Elintarvikkeita koskevat terveysväitteet — Asetus (EY) N:o 1924/2006 — Kasviperäiset aineet — Kanteen nostamisen määräaika — Oikeussuojan tarvetta ei ole — Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena — Tutkimatta jättäminen)

text:
               16.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 381/32

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.9.2015 – Bionorica v. komissio
   (Asia T-619/14) (1)

   ((Laiminlyöntikanne - Kuluttajansuoja - Elintarvikkeita koskevat terveysväitteet - Asetus (EY) N:o 1924/2006 - Kasviperäiset aineet - Kanteen nostamisen määräaika - Oikeussuojan tarvetta ei ole - Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena - Tutkimatta jättäminen))
   (2015/C 381/36)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Bionorica SE (Neumark, Saksa) (edustajat: asianajajat M. Weidner, T. Guttau ja N. Hußmann)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Wilderspin ja S. Grünheid)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus todeta, että komissio on syyllistynyt laiminlyöntiin, koska se on sääntöjenvastaisesti jättänyt määräämättä Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen (EFSA) tekemään arvioinnin kasviperäisten aineiden terveysväitteistä ennakkoedellytyksenä elintarvikkeita koskevista ravitsemus- ja terveysväitteistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1924/2006 (EUVL L 404, s. 9) 13 artiklan 3 kohdan mukaisen sallittujen terveysväitteiden lopullisen luettelon antamiseksi

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Bionorica SE velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 409, 17.11.2014.


title: Asia T-28/02: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys  17.10.2005  — First Data ym. v. komissio (Kilpailu — EY 81 artikla — Visa-maksukorttijärjestelmä — Sääntö  korttitapahtumien vastaanotto edellyttää korttien myöntämistä  — Puuttumattomuustodistus — Oikeudenkäynnin aikana poistettu sääntö — Oikeussuojan tarve — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               14.1.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 10/20

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 17.10.2005 — First Data ym. v. komissio
   (Asia T-28/02) (1)

   (Kilpailu - EY 81 artikla - Visa-maksukorttijärjestelmä - Sääntö ”korttitapahtumien vastaanotto edellyttää korttien myöntämistä” - Puuttumattomuustodistus - Oikeudenkäynnin aikana poistettu sääntö - Oikeussuojan tarve - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   (2006/C 10/40)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: First Data Corp. (Wilmington, Delaware, Yhdysvallat), FDR Ltd (Dover, Delaware, Yhdysvallat) ja First Data Merchant Services Corp. (Sunrise, Florida, Yhdysvallat) (edustajat: aluksi asianajajat P. Bos ja M. Nissen, sittemmin asianajaja P. Bos)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: aluksi R. Wainwright, W. Wils ja V. Superti, sittemmin R. Wainwright ja T. Christoforou)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kantaja vaatii yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia COMP/29.373 — Visa International) 9 päivänä elokuuta 2001 tehdyn komission päätöksen 2001/782/EY (EYVL L 293, s. 24) 1 artiklan viidennen luetelmakohdan.
   Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen asiassa raukeaa.

               2)

               Kantajat ja komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EYVL C 109, 4.5.2002.


title: Nuno Do Paço Quesadon 2 päivänä helmikuuta 1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-15/95)

text:
N:o C 87/14             FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         8.4.95
      joka ei ole sen omien, vaikeuksissa olevien yritysten           — että komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyn
      auttamista koskevien suuntaviivojen mukainen;                       tikulut .
— ollessaan vastoin 92 artiklan 1 kohtaa sitä mieltä, että
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
      kolmas tuki ei ollut valtion tuki, sovellettuaan virheel
      lisesti käsitettä yksityinen sijoittaja sellaisella tavalla,
      joka on vastoin sen omia suuntaviivoja ja todellisen            Kantaja, komission virkauran LA virkamies, moittii AIPN:n
      yksityisen sijoittajan Union Carbide Corporationin              päätöstä, jolla hänet luokitellaan LA5 palkkaluokan 1
      toimintaa;                                                      tasolle, kun hän on palannut 1 päivänä huhtikuuta 1994
                                                                      alkuperäiseen yksikköönsä, oltuaan omasta pyynnöstään
                                                                      hoitamassa tilapäisesti muita tehtäviä Euroopan ammatilli
— jättäessään ryhtymättä 93 artiklan 2 kohdan mukaiseen               sen koulutuksen kehittämiskeskuksessa ( CEDEFOP ) seitse
      menettelyyn kolmannen tuen osalta ja vieden siten               män vuotta .
      osapuolilta niiden 93 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaiset
      menettelylliset takeet sellaisina kuin ne ilmenevät
      tuomioistuimen vakiintuneessa oikeuskäytännössä;                Huomattakoon, että kyseisenä muiden tehtävien tilapäisen
                                                                      hoitamisen aikana hän läpäisi kilpailun, jonka perusteella
                                                                      laadittiin varallaololuettelo kääntäjistä ja tarkastajista,
— jättäessään tarkastamatta ja valvomatta Italian virano             jotka kuuluvat LA5 palkkaluokan 1 tasolle alkaen 1
      maisten sille toimittamia tietoja ja ehdotuksia ja siten        päivästä lokakuuta 1990 . Niinpä hänen sijoittamisessaan
      epäonnistuen soveltaa käsitettä yksityinen sijoittaja           A5 palkkaluokan 1 tasolle ei ole otettu huomioon sitä aikaa,
      oikein, ja jättäessään varmistamatta, että väitetyt             jonka hän työskenteli CEDEFOPissa, määriteltäessä palve
      tuotannon määrän rajoitukset on tehty tai tullaan               lusvuosien mukaista tasoa .
      tekemään pysyvästi ja että ne ovat riittävän suuria
      ollakseen yhteisön edun mukaisia.
                                                                      Hän korostaa erityisesti, että muiden tehtävien tilapäiseen
                                                                      hoitamiseen liittyviä henkilöstösäännön säädöksiä ja erityi
f 1 ) EYVL N:o C 151 , 2.6.1994, s. 3                                 sesti 37 artiklaa on rikottu siltä osin kuin siinä edellytetään
                                                                      muita tehtäviä tilapäisesti hoitavan virkamiehen yhä hyöty
                                                                      vän 38 ja 39 artiklojen mukaisin edellytyksin kaikista
                                                                      oikeuksistaan. Henkilöstösäännön 39 artiklassa, jossa
                                                                      säädetään virkamiehen omasta pyynnöstään tapahtuvasta
                                                                      muiden tehtävien tilapäisestä hoitamisesta, ei ole mitään
                                                                      erityistä säädöstä oikeudesta ja kelpoisuudesta ylennyk
                                                                      seen .
Nuno Do Pago Quesadon 2 päivänä helmikuuta 1995
  Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                Mutta kun tämä artikla on poikkeus yleisestä sääntelystä,
                           (Asia T-15/95 )                            sitä on tulkittava suppeasti .
                            ( 95/C 87/31 )
                                                                      Tästä seuraa se, että kun omasta pyynnöstään muita
                                                                      tehtäviä tilapäisesti hoitavia virkamiehiä ei ole nimenomai
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       sesti poissuljettu tällä säädöksellä, heidän täytyy yhä hyötyä
                                                                      automaattisesta tasoilla ylenemisestä . Itse asiassa muunlai
                                                                      nen tulkinta olisi vastoin uralla etenemisen periaatetta.
Nuno Do Pago Quesado, kotipaikka Trier ( Saksa ), edusta
janaan asianajajat Jean-Noel Louis ja Veronique Leclercq,
Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa sàrl Fiduciaire
Myson, 1 , rue Glesener, on nostanut 2 päivänä helmikuuta
 1995 kanteen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas
teen tuomioistuimessa Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan .
                                                                      S.A. Adia Interimin 7 päivänä helmikuuta 1995 Euroopan
                                                                             yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
Kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta :                                       (Asia T-19/95 )
                                                                                ( 95/C 87/32 )
toteamaan ja päättämään:
— että komission 1 päivänä maaliskuuta 1994 antama                                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
      päätös, jossa kantaja luokitellaan LA5 palkkaluokan 1
      tasolle nämä määriteltyinä palvelusvuosien mukaan               S.A. Adia Interim, Bryssel, asiamiehenään asianajaja Vin
      1 päivänä huhtikuuta 1994, julistetaan mitättömäksi,            cent Thiry, Liege, prosessiosoite Luxemburgissa Tom Gilli
                                                                      amsin asianajotoimisto, 47, Grand rue, on nostanut 7 pä
— että siltä osin kuin on tarpeellista, komission 19 päivänä          ivänä helmikuu 1995 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
      lokakuuta 1994 antama päätös, jolla nimenomaisesti              oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö
      hylätään kantajan valitus, julistetaan mitättömäksi,            jen komissiota vastaan.


title: Asia T-160/11 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 13.7.2011 — Petroci v. neuvosto (Väliaikainen oikeussuoja — Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Norsunluurannikon tilanteen vuoksi toteutetut rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Lausunnon antamisen raukeaminen pääasiassa — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               10.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/49

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 13.7.2011 — Petroci v. neuvosto
   (Asia T-160/11 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Norsunluurannikon tilanteen vuoksi toteutetut rajoittavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Lausunnon antamisen raukeaminen pääasiassa - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2011/C 269/110
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Société nationale d’opérations pétrolières de la Côte d’Ivoire Holding (Petroci Holding) (Abidjan, Norsunluurannikko) (edustaja: asianajaja M. Ceccaldi)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: B. Driessen ja A. Vitro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Välitoimihakemus, jossa vaaditaan SEUT 278 artiklan mukaisesti lykkäämään yhtäältä Norsunluurannikkoon kohdistuvien rajoittavien toimenpiteiden jatkamisesta annetun neuvoston päätöksen 2010/656/YUTP muuttamisesta 14.1.2011 tehdyn neuvoston päätöksen 2011/18/YUTP (EUVL L 11, s. 36) ja toisaalta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvien rajoittavien erityistoimenpiteiden toteuttamisesta Norsunluurannikon tilanteen vuoksi annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 560/2005 muuttamisesta 14.1.2001 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 25/2011 (EUVL L 11, s. 1) täytäntöönpanoa.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen välitoimihakemuksesta raukeaa.

               2)

               Euroopan unionin neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-470/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Okresný súd Svidník (Slovakia) on esittänyt 19.10.2012 — Pohotovosť, s.r.o. v. Miroslav Vašuta

text:
               16.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Okresný súd Svidník (Slovakia) on esittänyt 19.10.2012 — Pohotovosť, s.r.o. v. Miroslav Vašuta
   (Asia C-470/12)
   2013/C 46/21
   Oikeudenkäyntikieli: slovakki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Okresný súd vo Svidníku

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Pohotovosť, s.r.o.

      Vastaaja: Miroslav Vašuta

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista (5.4.1993) annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (1) 6 artiklan 1 kohtaa, 7 artiklan 1 kohtaa ja 8 artiklaa sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 ja 38 artiklaa yhdessä luettuina tulkittava siten, että ne ovat esteenä täytäntöönpanolain 37 §:n 1 ja 3 momentissa tarkoitetun kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jonka mukaan kuluttajansuojajärjestön ei sallita olla väliintulijana täytäntöönpanomenettelyssä?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan, ettei edellä mainittu säännös ole ristiriidassa (unionin) oikeuden kanssa, onko täytäntöönpanolain 37 §:n 1 ja 3 momentin säännöksiä tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä sille, että kansallinen tuomioistuin myöntää (edellä mainitun direktiivin) 6 artiklan 1 kohdan, 7 artiklan 1 kohdan ja 8 artiklan perusteella kuluttajansuojajärjestölle väliintulijan aseman täytäntöönpanomenettelyssä?

      (1)  EYVL L 95, s. 29.


title: Asia C-314/00: Oberster Gerichtshofin (Itävalta) 11.5.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Kraft Jacobs Suchard Österreich GesmbH vastaan 1) Eduard Mitsche, 2) Maria Mitsche, 3) Peter Roman

text:
21.10.2000               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 302/19
4.   sikäli kuin tarpeellista palauttaa asian ensimmäisen oi-            2)    Siinä tapauksessa, että ensimmäiseen kysymykseen vasta-
     keusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi sen jatkokäsit-                  taan myöntävästi:
     telyä varten;
                                                                               a)    Sovelletaanko perustamissopimuksen 85 artiklan
5.   velvoittaa vastaajat ja muut vastapuolet korvaamaan                             3 kohdan soveltamisesta yksinostosopimusten ryh-
     oikeudenkäyntikulut.                                                            miin 22 päivänä kesäkuuta 1983 annettua komis-
                                                                                sion asetusta (ETY) N:o 1984/83 (EYVL L 173,
                                                                                30.6.1983, s. 5) periaatteessa myös kohdassa 1 ku-
                                                                                vatun laisiin sopimuksiin?
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                               b)    Sovelletaanko tätä asetusta myös silloin, kun paah-
–    EY 230 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitettua käsitet-                      dettuna ostettua kahvia jalostetaan ennen edelleen-
     tä ”koskee suoraan” on tulkittu virheellisesti: Valituksen-                     myyntiä siten, että siitä valmistetaan juotavaa
     alaisessa tuomiossa on virheellisesti katsottu, että direktii-                  kahvia?
     vi ei ennen kansallisten täytäntöönpanotoimien toteutta-
     mista ja niistä riippumatta vaikuta suoraan taloudellisten          3)    Siinä tapauksessa, että toiseen kysymykseen vastataan
     toimijoiden oikeudelliseen asemaan. EY 230 artiklan nel-                  myöntävästi:
     jännen kohdan mukaan ratkaisevaa on yksin se, vaikute-
     taanko direktiivillä sellaisenaan (odottamatta jäsenvaltioi-              Onko asetuksen N:o 1984/83 3 artiklan d alakohtaa
     den täytäntöönpanoa) suoraan yksittäisen yrittäjän oikeu-                 tulkittava siten, että ensimmäisessä kysymyksessä tarkoi-
     delliseen asemaan.                                                        tetut sopimukset, joita tehtäessä molemmat sopimus-
                                                                               kumppanit ovat lähteneet siitä, että koko myyntimäärä
–    Arvio direktiivin vaikutuksista valittajien asemaan oli                   tulee tilatuksi alle viiden vuoden kuluessa, myös kuuluvat
     virheellinen, minkä seurauksena valituksenalainen tuo-                    asetuksella säädetyn poikkeuksen soveltamisalaan, vai
     mio oli riittämättömästi perustelu: Direktiivi 98/43/EY                   päteekö tämä vain siinä tapauksessa, että tämä vastaa
     on sellaisenaan jo toimi, joka merkitsee omistusoikeuden                  myös objektiivista käsitystä?
     mitätöintiä (olemassa olevaa tavaramerkkiä ei voi enää
     käyttää mainonnassa, minkä seurauksena tavaramerkin                 4)    Onko EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan (EY 81 ar-
     arvo diversifiointituotteissa nollautuu). Tämä koskee valit-              tikla) 1 ja 2 kohtaa tulkittava siten, että kohdassa 1 kuva-
     tajien oikeudellista asemaa eikä pelkästään niiden tosi-                  tun laiset sopimukset ovat mitättömiä myös niiltä osin,
     asiallista tilannetta.                                                    kuin niissä on sovittu, että sopimuksen purkautuessa
                                                                               ennenaikaisesti myyjän sopimuksen tullessa voimaan
                                                                               ostajalle suorittama alennus, joka on perustunut siihen,
                                                                               että koko sopimuksessa sovittu määrä ostetaan, on
                                                                               maksettava takaisin, ja johtuuko EY:n perustamissopi-
                                                                               muksen 85 artiklan (EY 81 artikla) 1 ja 2 kohdasta, että
                                                                               tällaisessa tapauksessa ei ole oikeutta vaatia suoritusta
                                                                               takaisin?
Oberster Gerichtshofin (Itävalta) 11.5.2000 tekemällään
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Kraft
Jacobs Suchard Österreich GesmbH vastaan 1) Eduard
         Mitsche, 2) Maria Mitsche, 3) Peter Roman
                          (Asia C-314/00)                                Bundesfinanzhofin 25.5.2000 tekemällään päätöksellä
                                                                         esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Rudolf Maierho-
                                                                                fer vastaan Finanzamt Augsburg-Land
                          (2000/C 302/36)
                                                                                (Asia C-315/00)
Oberster Gerichtshof (Itävalta) on pyytänyt 11.5.2000 teke-
mällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistui-                                      (2000/C 302/37)
men kirjaamoon 21.8.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
melta asiassa Kraft Jacobs Suchard Österreich GesmbH vastaan            Bundesfinanzhof on pyytänyt 25.5.2000 tekemällään päätök-
1) Eduard Mitsche, 2) Maria Mitsche, 3) Peter Roman ennakko-             sellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen
ratkaisua seuraaviin kysymyksiin:                                        21.8.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Ru-
                                                                         dolf Maierhofer vastaan Finanzamt Augsburg-Land ennakko-
1)   Sovelletaanko EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan                 ratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
     1 kohtaa (josta on tullut EY 81 artikla) myös ostosopi-
     muksiin, joissa on sovittu, että ostajan on tilattava kaupan        1.    Kuuluuko direktiivin 77/388/ETY (1) 13 artiklan B ala-
     kohdetta usean vuoden ajan ”listahintaan” ja maksettava                   kohdan b alakohdassa tarkoitetun käsitteen kiinteän
     se tähän samaan hintaan kuitenkin niin, että sopimuk-                     omaisuuden vuokraus piiriin sellaisen valmisosista koo-
     sessa on sovittu lähellä ostajan kokonaistarvetta olevasta                tun rakennuksen vastikkeellinen käyttöönluovutus, joka
     vuosittaisesta vähimmäismäärästä, joka voi vaihdella sovi-                on sopimuksen päätyttyä purettava ja jota voidaan käyt-
     tun vaihteluvälin rajoissa?                                               tää uudelleen jollain toisella kiinteistöllä?


title: Asia C-20/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 22.10.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundespatentgericht – Saksa) – BGW Beratungs-Gesellschaft Wirtschaft mbH, aiemmin BGW Marketing- & Management-Service GmbH v. Bodo Scholz (Ennakkoratkaisupyyntö — Tavaramerkit — Direktiivi 2008/95/EY — Aikaisempien oikeuksien etuoikeutta koskevat rekisteröinnin esteet ja mitättömyysperusteet — Sanamerkki — Sama kirjainyhdistelmä kuin aikaisemmassa tavaramerkissä — Kuvailevan sanayhdistelmän lisääminen — Sekaannusvaaran olemassaolo)

text:
               14.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 414/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 22.10.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundespatentgericht – Saksa) – BGW Beratungs-Gesellschaft Wirtschaft mbH, aiemmin BGW Marketing- & Management-Service GmbH v. Bodo Scholz
   (Asia C-20/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Tavaramerkit - Direktiivi 2008/95/EY - Aikaisempien oikeuksien etuoikeutta koskevat rekisteröinnin esteet ja mitättömyysperusteet - Sanamerkki - Sama kirjainyhdistelmä kuin aikaisemmassa tavaramerkissä - Kuvailevan sanayhdistelmän lisääminen - Sekaannusvaaran olemassaolo))
   (2015/C 414/03)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundespatentgericht

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: BGW Beratungs-Gesellschaft Wirtschaft mbH, aiemmin BGW Marketing- & Management-Service GmbH

      Vastaaja: Bodo Scholz

      Tuomiolauselma

   Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 22.10.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/95/EY 4 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että kohdeyleisön keskuudessa voi olla samojen tai samankaltaisten tavaroiden ja palvelujen osalta sekaannusvaara aikaisemman tavaramerkin, joka muodostuu tätä keskinkertaisesti erottamiskykyistä tavaramerkkiä hallitsevasta erottamiskykyisestä kirjainyhdistelmästä, ja sellaisen myöhemmän tavaramerkin välillä, jossa on toistettu tämä kirjainyhdistelmä ja tähän on lisätty kuvaileva sanayhdistelmä, joka muodostuu sanoista, joiden alkukirjaimet vastaavat mainitun kirjainyhdistelmän kirjaimia, minkä seurauksena kohdeyleisö mieltää mainitun kirjainyhdistelmän kyseisen sanayhdistelmän lyhenteeksi.

      (1)  EUVL C 129, 28.4.2014.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (kolmas jaosto)  9 päivänä helmikuuta 2006 , asiassa C-473/04 (Hof van Cassatien esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Plumex vastaan Young Sports NV (Oikeudellinen yhteistyö — Asetus (EY) N:o 1348/2000 — 4-11 ja 14 artikla — Oikeudenkäyntiasiakirjojen tiedoksianto — Tiedoksianto viranomaisten välityksellä — Postitiedoksianto — Toimitus- ja tiedoksiantotapojen välinen suhde — Ensisijaisuus — Valitusaika)

text:
               8.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/9

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (kolmas jaosto)
   9 päivänä helmikuuta 2006,
   asiassa C-473/04 (Hof van Cassatien esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Plumex vastaan Young Sports NV (1)

   (Oikeudellinen yhteistyö - Asetus (EY) N:o 1348/2000 - 4-11 ja 14 artikla - Oikeudenkäyntiasiakirjojen tiedoksianto - Tiedoksianto viranomaisten välityksellä - Postitiedoksianto - Toimitus- ja tiedoksiantotapojen välinen suhde - Ensisijaisuus - Valitusaika)
   (2006/C 86/15)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asiassa C-473/04, jossa on kyse EY 68 ja EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Hof van Cassatie (Belgia) on esittänyt 22.10.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 9.11.2004, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Plumex vastaan Young Sports NV, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Rosas sekä tuomarit J. Malenovský (esittelevä tuomari), A. La Pergola, S. von Bahr ja A. Borg Barthet, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: R. Grass, on antanut 9.2.2006 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa 29 päivänä toukokuuta 2000 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1348/2000 on tulkittava siten, että siinä ei vahvisteta mitään arvojärjestystä sen 4–11 artiklassa ja 14 artiklassa säädettyjen toimitus- ja tiedoksiantotapojen välille ja että näin ollen oikeudenkäyntiasiakirja voidaan antaa tiedoksi kummalla tahansa näistä tavoista tai molemmilla niistä.

               2)

               Asetusta N:o 1348/2000 on tulkittava siten, että jos sen 4–11 artiklassa ja 14 artiklassa säädettyjä toimitus- ja tiedoksiantotapoja on käytetty samanaikaisesti, on määritettäessä tiedoksiannon toimittamiseen liittyvän prosessuaalisen määräajan alkamishetkeä vastaanottajan osalta käytettävä ensimmäisen pätevästi toimitetun tiedoksiannon päivämäärää.

      (1)  EUVL C 19, 22.1.2005.


title: Asia C-440/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 24.10.2013 (Finanzgericht Hamburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Metropol Spielstätten Unternehmergesellschaft (haftungsbeschränkt) v. Finanzamt Hamburg-Bergedorf (Verotus — Arvonlisävero — Uhka- tai rahapelit — Jäsenvaltion säännöstö, jonka perusteella rahapeliautomaattien käyttämisestä kannetaan kumulatiivisesti sekä arvonlisäveroa että erityistä veroa — Hyväksyttävyys — Veron peruste — Verovelvollisen mahdollisuus vyöryttää arvonlisävero)

text:
               14.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 367/19

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 24.10.2013 (Finanzgericht Hamburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Metropol Spielstätten Unternehmergesellschaft (haftungsbeschränkt) v. Finanzamt Hamburg-Bergedorf
   (Asia C-440/12) (1)

   (Verotus - Arvonlisävero - Uhka- tai rahapelit - Jäsenvaltion säännöstö, jonka perusteella rahapeliautomaattien käyttämisestä kannetaan kumulatiivisesti sekä arvonlisäveroa että erityistä veroa - Hyväksyttävyys - Veron peruste - Verovelvollisen mahdollisuus vyöryttää arvonlisävero)
   2013/C 367/33
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Hamburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Metropol Spielstätten Unternehmergesellschaft (haftungsbeschränkt)

      Vastaaja: Finanzamt Hamburg-Bergedorf

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Finanzgericht Hamburg — Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1) 1 artiklan 2 kohdan ensimmäisen virkkeen, 73 artiklan, 135 artiklan 1 kohdan i alakohdan ja 401 artiklan tulkinta — Uhka- ja rahapelien verotus — Jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa peliautomaateista, joista saatavan voiton määrä on rajoitettu, kannetaan kumulatiivisesti sekä arvonlisävero että muu erityinen vero

      Tuomiolauselma

               1)

               Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 401 artiklaa luettuna yhdessä sen 135 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa on tulkittava siten, että arvonlisäveroa ja onnenpeleistä kannettavaa kansallista erityistä veroa voidaan kantaa kumulatiivisesti sillä edellytyksellä, että viimeksi mainittu ei ole liikevaihtoveron luonteinen.

               2)

               Direktiivin 2006/112 1 artiklan 2 kohdan ensimmäistä virkettä ja 73 artiklaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä sellaiselle kansalliselle säännökselle tai käytännölle, jonka mukaan voittomahdollisuuksia tarjoavien peliautomaattien ylläpitämisen yhteydessä veron perusteena on automaattien kassatulojen määrä tietyn ajanjakson päätyttyä.

               3)

               Direktiivin 2006/112 1 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä kansalliselle järjestelmälle, jolla säännellään sellaista veroa, jota ei ole yhdenmukaistettu, ja jonka mukaan maksettava arvonlisävero vähennetään täysimääräisesti ensiksi mainitusta verosta.

      (1)  EUVL C 389, 15.12.2012.


title: Asia C-498/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 14.10.2010 — X NV v. Staatssecretaris van Financiën

text:
               15.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 14.10.2010 — X NV v. Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-498/10)
   ()
   2011/C 13/33
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: X NV

      Vastapuoli: Staatssecretaris van Financiën

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko SEUT 56 artiklaa tulkittava siten, että palvelujen vapaata liikkuvuutta on rajoitettu, jos toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen palveluntarjoajan tuottaman palvelun vastaanottaja velvoitetaan sen jäsenvaltion lainsäädännön perusteella, johon palvelun vastaanottaja on sijoittautunut ja jossa palvelu suoritetaan, pidättämään palvelusta maksettavasta korvauksesta veroa, kun tällaista pidätysvelvoitetta ei ole siinä tapauksessa, että palveluntarjoaja on sijoittautunut samaan jäsenvaltioon kuin palvelun vastaanottaja?

               2)

                           a)

                           Jos vastauksesta edelliseen kysymykseen seuraa, että järjestelmä, jossa palvelun vastaanottajan edellytetään pidättävän veroa, johtaa palvelujen vapaan liikkuvuuden rajoitukseen, voidaanko tällaista rajoitusta perustella tarpeella taata veron kantaminen ja periminen sellaisilta lyhytaikaisesti Alankomaissa oleskelevilta ulkomaisilta seuroilta, joiden valvonta on vaikeaa, jolloin Alankomaille annetun verotusvallan toimeenpano on ongelmallista?

                           b)

                           Onko siinä tapauksessa lisäksi merkityksellistä, että järjestelmää on myöhemmin tarkistettu esillä olevan kaltaisten tilanteiden osalta siten, että verottamisesta on yksipuolisesti luovuttu, koska sen täytäntöönpano ei ole osoittautunut yksinkertaiseksi ja tehokkaaksi?

               3)

               Ylittääkö tällainen järjestelmä sen, mikä on välttämätöntä, kun otetaan huomioon erityisesti direktiivissä 76/308/ETY (1) tarjotut mahdollisuudet keskinäiseen avunantoon verojen kantamisessa?

               4)

               Onko edellisiin kysymyksiin vastaamisen kannalta merkityksellistä, että vero, jota korvauksesta peritään palvelun vastaanottajan sijoittautumisvaltiossa, voidaan hyvittää toisessa jäsenvaltiossa samasta korvauksesta perittävässä verossa?

      (1)  Keskinäisestä avunannosta Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston rahoitusjärjestelmään kuuluvista toimista aiheutuvien saatavien sekä maatalousmaksujen ja tullien perinnässä 15.3.1976 annettu neuvoston direktiivi 76/308/ETY (EYVL L 73, s. 18).


title: Asia C-398/02: Euroopan yhteisöjen komission 11.11.2002 Espanjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
21.12.2002               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 323/27
Euroopan yhteisöjen komission 8.11.2002 Portugalin ta-                  Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                 savaltaa vastaan nostama kanne
                          (Asia C-393/02)                               1.    toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut
                                                                              jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun neuvoston
                                                                              direktiivin 75/442/ETY ( 1), sellaisena kuin se on muutettu-
                          (2002/C 323/39)                                     na neuvoston 18.3.1991 antamalla direktiivillä 91/156/
                                                                              ETY ( 2), mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole Leónissa
                                                                              sijaitsevan La Bañezan kaatopaikan osalta toteuttanut
                                                                              niitä toimenpiteitä, jotka ovat tarpeen kyseisen direktiivin
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 8.11.2002 Euroo-                     4, 9 ja 13 artiklan noudattamisen varmistamiseksi,
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin tasavaltaa
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat C. Tufvesson ja M. França.
                                                                        2.    velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
                                                                              denkäyntikulut.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–      toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut tutkin-
       totodistusten tunnustamisjärjestelmän perustamisesta va-
       pauttamisdirektiivien ja siirtymätoimenpiteistä annettu-
       jen direktiivien soveltamisalaan kuuluvan ammatillisen
       toiminnan osalta sekä tutkintotodistusten yleisen tunnus-        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
       tamisjärjestelmän täydentämisestä 7 päivänä kesäkuuta
       1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direk-
       tiivin 1999/42/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei
       ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttä-        –     Direktiivin 75/442/ETY 9 artiklan rikkominen: Vaikka
       miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja joka             Espanjan viranomaiset ovat viralliseen huomatukseen
       tapauksessa koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpi-               ja perusteltuun lausuntoon antamassaan vastauksessa
       teistä komissiolle,                                                    esittäneet, että La Bañezan kaatopaikalle annettiin toimi-
                                                                              lupa vuosina 79/80 ja että se täytti säädetyt edellytykset,
                                                                              kyseiset viranomaiset eivät koskaan ole toimittaneet
–      velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-
       käyntikulut.                                                           jäljennöstä tästä luvasta. Niinpä komissio katsoo, että
                                                                              koska kyseistä lupaa ei ole toimitettu sille, sitä ei ole
                                                                              olemassa, tai jos se on olemassa, se ei ole direktiivin 75/
                                                                              442/ETY 9 artiklassa asetettujen edellytysten mukainen.
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
                                                                              Toisaalta luvan hankkimisvelvollisuus päättyy ainoastaan
                                                                              silloin, kun kaatopaikka suljetaan lopullisesti tai sinetöi-
Täytäntöönpanolle varattu määräaika päättyi 31.7.2001.                        dään, ja perustellussa lausunnossa asetetun määräajan
                                                                              päättyessä La Bañezan kaatopaikka oli edelleen avoinna
                                                                              odoteltaessa Vegassa sijaitsevan San Románin jätteenkä-
( 1) EYVL L 201, 31.7.1999, s. 77.                                            sittelylaitoksen rakentamista.
                                                                        –     Direktiivin 75/442/ETY 4 artiklan rikkominen: Vaikka
                                                                              Espanjan viranomaiset väittävät suorittaneensa useita
                                                                              kunnostustoimenpiteitä ”korjatakseen” kyseisen kaatopai-
                                                                              kan puutteellisia olosuhteita, kaatopaikka on edelleen
                                                                              toiminnassa ja sen puutteet ovat edelleenkin olemassa,
Euroopan yhteisöjen komission 11.11.2002 Espanjan ku-                         mikä johtaa ympäristön hitaaseen pilaantumiseen ja
              ningaskuntaa vastaan nostama kanne                              aiheuttaa vakavia ongelmia sen ympärillä asuvalle väes-
                                                                              tölle.
                          (Asia C-398/02)
                                                                        –     Direktiivin 75/442/ETY 13 artiklan rikkominen: Vaikka
                          (2002/C 323/40)                                     direktiivin 1999/31/EY (3) 14 artiklan nojalla kyseisen
                                                                              direktiivin liitettä II ei välittömästi sovellettava olemassa
                                                                              oleviin kaatopaikkoihin, kyseisen liitteen sisältö auttaa
                                                                              ymmärtämään niiden tarkastusten luonnetta, johon direk-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 11.11.2002 Euroo-                    tiivin 75/442/ETY 13 artiklassa viitataan. Espanjan viran-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningas-                    omaiset eivät ole vastanneet pyyntöön saada yksityiskoh-
kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat G. Valero Jordana                   taisia tietoja suoritetuista tarkastuksista eivätkä ne ole
ja M. Konstantinidis ja prosessiosoite on Luxemburgissa.                      esittäneet näyttöä niiden suorittamisesta, eikä myöskään
 ---pagebreak--- C 323/28                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         21.12.2002
       siinä vastauksessa, jonka ne ovat antaneet perusteltuun         ryhtymiseen, Ranskan viranomaisten on otettava käyttöön
       lausuntoon, viitata mitenkään tähän kysymykseen.                menettely toisista jäsenvaltioista saatujen tutkintojen vastavuo-
                                                                       roiseksi tunnustamiseksi, kuten kyseisissä direktiiveissä sääde-
                                                                       tään.
( 1) EYVL L 194, s. 39.
( 2) EYVL L 78, s. 32.
( 3) EYVL L 182, s. 1.                                                 Kansallisella asetuksella toteutettu tutkintojen tunnustamisjär-
                                                                       jestelmä, jossa ei huomioida direktiiviä 89/48/ETY eikä direktii-
                                                                       viä 92/51/ETY, perustuu ainoastaan tutkinnon saaneiden hen-
                                                                       kilöiden esittämien tutkintojen tarkastamiseen eikä salli mah-
                                                                       dollisen tuosta ammatista hankitun työkokemuksen huomioon
                                                                       ottamista, millä voitaisiin korvata mahdollisia eroja tutkintoi-
                                                                       hin johtaneiden koulutusten kestossa tai sisällössä. Jäsenvaltioi-
Euroopan yhteisöjen komission 12.11.2002 Ranskan tasa-                 den tulee kuitenkin ottaa huomioon tunnustamista hakevan
                  valtaa vastaan nostama kanne                         henkilön mahdollinen ammatillinen kokemus arvioidessaan
                                                                       toisesta jäsenvaltiosta saadun tutkinnon tunnustamista ja ky-
                          (Asia C-402/02)                              seisen säännellyn ammattin harjoittamiseen ryhtymistä.
                          (2002/C 323/41)                              (1 ) Vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulu-
                                                                            tuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta
                                                                            yleisestä järjestelmästä 21.12.1988 annettu neuvoston direktiivi
                                                                            89/48/ETY (EYVL L 19, s. 16).
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 12.11.2002 Euroo-             (2 ) Direktiiviä 89/48/ETY täydentävästä ammatillisen koulutuksen
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa                  tunnustamista koskevasta toisesta yleisestä järjestelmästä
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat M. Patakia ja D. Martin,                 18.6.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/51/ETY (EYVL L 209,
prosessiosoite Luxemburgissa.                                               s. 25).
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–      toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut direktii-
       vin 89/48/ETY (1), direktiivin 92/51/ETY (2) ja EY 39 artik-
       lan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ottanut
       käyttöön menettelyä julkiseen sairaalatoimintaan ja alue-       Euroopan yhteisöjen komission 12.11.2002 Yhdistynyttä
       hallintoon erikoistuneiden opettajien ammatin harjoitta-                      kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
       miseen ryhtymistä varten vaadittavien tutkintojen vasta-
       vuoroiseksi tunnustamiseksi ja koska se on sallinut sellai-                                 (Asia C-405/02)
       sen kansallisen lainsäädännön ja tutkintojen tunnustamis-
       komitean noudattaman käytännön, joissa ei sallita
       siirtotyöläisten ammatillisen kokemuksen huomioonotta-                                      (2002/C 323/42)
       mista.
–      velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 12.11.2002 Euroo-
       tikulut.                                                        pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Yhdistynyttä kunin-
                                                                       gaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat Maria Patakia ja
                                                                       Karen Banks, prosessiosoite Luxemburgissa.
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
Ammatti on jäsenvaltiossa direktiivin 89/48/ETY ja direktiivin         tuin
92/51/ETY mukaisesti säännelty, kun se on siellä sallittu ja
kun sen harjoittamiseen ryhtyminen tai sen harjoittaminen on           1.      toteaa, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut
varattu henkilöille, jotka täyttävät lailliset edellytykset, joilla            tutkintotodistusten tunnustamisjärjestelmän perustami-
vahvistetaan suoraan tai epäsuorasti kyseistä ammattia koskeva                 sesta vapauttamisdirektiivien ja siirtymätoimenpiteistä
sääntely. Sillä seikalla, että vastaavan ammatin harjoittamiseen               annettujen direktiivien soveltamisalaan kuuluvan amma-
ryhtyminen yksityisellä sektorilla tai järjestötoiminnassa ei                  tillisen toiminnan osalta sekä tutkintotodistusten yleisen
edellytä samojen ehtojen täyttymistä, ei ole tämän asian                       tunnustamisjärjestelmän täydentämisestä 7 päivänä kesä-
kannalta merkitystä. Ranskan viranomaisten perusteltuun lau-                   kuuta 1999 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston
suntoon antamassaan vastauksessa esittämä väite, jonka mu-                     direktiivin 1999/42/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska
kaan ammatti on ”säännelty” ainoastaan, jos sitä koskee                        se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen
yleisessä lainsäädännön luonteisessa säännöksessä oleva tut-                   edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,
kintoa koskeva edellytys, on niin ikään oikeudellisesti virheelli-             tai ainakaan se ei ole ilmoittanut niistä komissiolle,
nen. Koska direktiiviä 86/48/ETY ja direktiiviä 92/51/ETY
sovelletaan julkiseen sairaalatoimintaan ja aluehallintoon eri-        2.      velvoittaa Yhdistyneen kuningaskunnan korvaamaan oi-
koistuneiden opettajien säännellyn ammatin harjoittamiseen                     keudenkäyntikulut.


title: Asia T-2/07: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.9.2013 — Espanja v. komissio (Koheesiorahasto — Asetus (EY) N:o 1164/94 — Júcarin (Espanja) valuma-alueen jätevedenpoistoa ja -puhdistusta koskevat hankkeet — Tuen osittainen poistaminen — Julkiset rakennusurakat — Ratkaisuperusteet — Taloudellisesti edullisin tarjous — Yhdenvertainen kohtelu — Avoimuus — Menojen tukikelpoisuus — Rahoitusoikaisujen määrittäminen — Asetuksen (EY) N:o 1164/94 liitteessä II olevan H artiklan 2 kohta — Oikeasuhteisuus)

text:
               9.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 325/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.9.2013 — Espanja v. komissio
   (Asia T-2/07) (1)

   (Koheesiorahasto - Asetus (EY) N:o 1164/94 - Júcarin (Espanja) valuma-alueen jätevedenpoistoa ja -puhdistusta koskevat hankkeet - Tuen osittainen poistaminen - Julkiset rakennusurakat - Ratkaisuperusteet - Taloudellisesti edullisin tarjous - Yhdenvertainen kohtelu - Avoimuus - Menojen tukikelpoisuus - Rahoitusoikaisujen määrittäminen - Asetuksen (EY) N:o 1164/94 liitteessä II olevan H artiklan 2 kohta - Oikeasuhteisuus)
   2013/C 325/31
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamiehet: aluksi abogado del Estado J. M. Rodríguez Cárcamo, sitten abogado del Estado A. Rubio González)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi A. Steiblytė ja L. Escobar Guerrero, avustajanaan asianajaja M. Canal Fontcuberta, sitten A. Steiblytė ja S. Pardo Quintillán)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus koheesiorahastosta hankeryhmälle, jonka viitenumero on 2001.ES.16.C.PE.050 ja joka koskee Júcarin (Espanja) valuma-alueen jätevedenpoistoa, myönnetyn tuen alentamisesta 20.10.2006 tehdyn komission päätöksen K(2006) 5102 kumoamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Espanjan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 56, 10.3.2007.


title: Asia T-143/13: Kanne 13.3.2013 — Zhejiang Heda Solar Technology v. komissio

text:
               27.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 123/23

         Kanne 13.3.2013 — Zhejiang Heda Solar Technology v. komissio
   (Asia T-143/13)
   2013/C 123/40
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Zhejiang Heda Solar Technology Co. Ltd (Fuyang, Kiina) (edustajat: asianajajat V. Akritidis ja Y. Melin)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 263 artiklan nojalla 3.1.2013 päivätyssä kirjeessä tiedoksi annetun Euroopan komission päätöksen N:o H4/JN/Ref.t13.000011, jossa se ilmoitti kantajalle, ettei se tutki markkinataloudessa toimivan yrityksen aseman myöntämistä koskevaa hakemusta, jonka kantaja jätti neuvoston asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan nojalla Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen 6.9.2012 (AD 590) aloitetun menettelyn yhteydessä

               —

               toteamaan, ettei kantajaan voida soveltaa tämän kanteen yhteydessä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 277 artiklan nojalla polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 muuttamisesta 12.12.2012 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 1168/2012 (EUVL L 344, s. 1)

               —

               ja näin ollen velvoittamaan komission ja mahdolliset väliintulijat korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, jonka mukaan oikeusvarmuuden periaatetta, luottamuksensuojan periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta on loukattu, koska riidanalaisella päätöksellä poistettiin kantajalta taannehtivasti sen jo saavuttama oikeus saada markkinataloudessa toimivan yrityksen asemaa koskeva hakemuksensa käsitellyksi komissiossa ilman, että mikään pakottava etu oikeuttaisi poistamisen.


title: Asia C-348/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal d’instance de Paris (Ranska) on esittänyt 4.7.2011 — Thomson Sales Europe SA v. Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)

text:
               24.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal d’instance de Paris (Ranska) on esittänyt 4.7.2011 — Thomson Sales Europe SA v. Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)
   (Asia C-348/11)
   2011/C 282/09
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal d’instance de Paris

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Thomson Sales Europe SA

      Vastaaja: Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko tutkimus, jonka OLAF toteutti Thaimaassa etuuskohteluun oikeutettua alkuperää koskevien säännösten perusteella, pätemätön siksi, että se on ristiriidassa kansainvälisen oikeuden eli täyden itsemääräämisoikeuden periaatteen ja YK:n yleiskokouksen 21.12.1965 antaman julistuksen, joka koskee valtioiden sisäisiin asioihin puuttumisen kieltoa ja niiden itsenäisyyden ja suvereniteetin suojaamista, kanssa?

               2)

               Onko tutkimus, jonka OLAF toteutti Thaimaassa etuuskohteluun oikeutettua alkuperää koskevien säännösten perusteella, pätemätön käsiteltävän kaltaisissa tapauksissa siksi, ettei OLAF ole noudattanut tiukasti yhteisön tullikoodeksin soveltamisesta annetun asetuksen 94 artiklan säännöksiä?

               3)

               Onko OLAFin Thaimaassa toteuttama tutkimus pätemätön ja voidaanko OLAFin tutkimuksen aikana saamia tietoja käyttää yleisen tullin alkuperän kyseenalaistamiseen, kun

                           —

                           näitä tietoja on pyydetty etuuskohteluun oikeutettua alkuperää koskevan tutkimuksen yhteydessä;

                           —

                           OLAF on rikkonut yhteisön lainsäädäntöä ja erityisesti asetusta (EY) N:o 1073/1999, (1) kun se ei ole toiminut ”voimassa olevien yhteistyösopimusten mukaisesti, kolmansissa maissa”;

                           —

                           paikallinen toimivaltainen viranomainen ei ole sitoutunut oikeudellisesti antamaan apua;

                           —

                           saatujen tietojen ilmoittamiselle ei ole saatu paikallisen toimivaltaisen viranomaisen lupaa eikä tietojen ilmoittamisen yhteydessä ole noudatettu kansallisia säännöksiä, joita sovelletaan henkilötietojen luovuttamiseen kolmansille maille;

                           —

                           tutkimus toteutettiin epävirallisesti, täysin luottamuksellisesti ja puolustautumisoikeuksia kunnioittamatta?

               4)

               Ovatko lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta, Korean tasavallasta, Malesiasta, Singaporesta ja Thaimaasta peräisin olevien väritelevisiovastaanottimien tuonnissa 27.3.1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 710/95 (2) ja 27.11.1998 annettu neuvoston muutosasetus N:o 2584/98 (3) pätemättömiä siksi, että nollaamismenetelmän soveltamista keskimääräisen painotetun polkumyyntimarginaalin laskemisessa ei ole mainittu niiden johdanto-osissa eikä aiemman asetuksen eli väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Malesiasta, Kiinan kansantasavallasta, Korean tasavallasta, Singaporesta ja Thaimaasta peräisin olevien väritelevisiovastaanottimien tuonnissa 27.9.1994 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2376/94 (4) johdanto-osassa?

               5)

               Ovatko lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta, Korean tasavallasta, Malesiasta, Singaporesta ja Thaimaasta peräisin olevien väritelevisiovastaanottimien tuonnissa 27.3.1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 710/95 ja 27.11.1998 annettu neuvoston muutosasetus N:o 2584/98 pätemättömiä siltä osin kuin Euroopan unionin neuvosto on soveltanut tutkimuksen kohteena olevaa tuotetta koskevan polkumyyntimarginaalin määrittämisessä negatiivisten polkumyyntimarginaalien nollaamismenetelmää kunkin kyseessä olevan tuotetyypin osalta?

      (1)  Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista 25.5.1999 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1073/1999.

      (2)  EYVL L 73, s. 3.

      (3)  EYVL L 324, s. 1.

      (4)  EYVL L 255, s. 50.


title: Asia C-696/15 P: Valitus, jonka Tšekin tasavalta on tehnyt 23.12.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-659/13 ja T-660/13, Tšekki v. komissio, 8.10.2015 antamasta tuomiosta

text:
               29.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 78/8

         Valitus, jonka Tšekin tasavalta on tehnyt 23.12.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-659/13 ja T-660/13, Tšekki v. komissio, 8.10.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-696/15 P)
   (2016/C 078/09)
   Oikeudenkäyntikieli:

      Asianosaiset

      Valittaja: Tšekin tasavalta (asiamiehet: M. Smolek, J. Vláčil ja T. Müller)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa valituksenalaisen tuomion

               —

               kumoaa asetukset N:o 885/2013 (1) ja N:o 886/2013 (2) kokonaisuudessaan ja

               —

               velvoittaa Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut

         Toissijaisesti valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa valituksenalaisen tuomion

               —

               kumoaa asetuksen N:o 885/2013 3 artiklan 1 kohdan, 8 artiklan ja 9 artiklan 1 kohdan a alakohdan sekä asetuksen N:o 886/2013 5 artiklan 1 kohdan, 9 artiklan ja 10 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja

               —

               velvoittaa Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vetoaa valituksensa tueksi kolmeen valitusperusteeseen.
   Ensimmäinen valitusperuste koskee oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamista. Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt valituksenalaisessa tuomiossa oikeudellisen virheen katsoessaan, että asetuksen N:o 885/2013 ja asetuksen N:o 886/2013 mukaiset velvoitteet eivät koske jäsenvaltiota, joka ei vielä ole ottanut alueellaan käyttöön älykkäitä liikennejärjestelmiä koskevia sovelluksia ja palveluja, vaikka tällainen johtopäätös ei mitenkään voi perustua edellä mainittuihin asetuksiin.
   Toinen valitusperuste, joka koskee Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 13 artiklan 2 kohdan rikkomista luettuna yhdessä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan kanssa. Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt valituksenalaisessa tuomiossa oikeudellisen virheen katsoessaan, että komissiolla on delegoitua säädöstä hyväksyessään sellainen harkintavalta, että sen ei tarvitse pitäytyä tavanomaisissa valtuutussäännöksissä.
   Kolmas valitusperuste, joka koskee unionin yleisessä tuomioistuimessa tapahtuneita menettelyvirheitä. Unionin yleinen tuomioistuin on valituksenalaisessa tuomiossa ottanut huomioon tietyt Tšekin tasavallan väitteet huomattavan vääristyneellä tavalla, ja se on jättänyt tietyt Tšekin tasavallan esittämät väitteet kokonaan tutkimatta. Näillä menettelyvirheillä on ollut perustavanlaatuinen merkitys unionin yleisen tuomioistuimen arvioidessa kanneperusteita.

      (1)  EUVL L 247, s. 1.

      (2)  EUVL L 247, s. 6.


title: Asia C-444/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d’appel de Mons (Belgia) on esittänyt 8.8.2016 – Immo Chiaradia SPRL v. Belgian valtio

text:
               7.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 410/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d’appel de Mons (Belgia) on esittänyt 8.8.2016 – Immo Chiaradia SPRL v. Belgian valtio
   (Asia C-444/16)
   (2016/C 410/05)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour d’appel de Mons

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Immo Chiaradia SPRL

      Vastapuoli: Belgian valtio

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätöksistä 25.7.1978 annetussa neljännessä neuvoston direktiivissä (direktiivi 78/660/ETY, EYVL L 222, 14.8.1978, s. 11) säädettyjen taseen laatimista koskevien sääntöjen, joiden mukaan

               —

               tilinpäätöksen on annettava oikea ja riittävä kuva yhtiön varoista ja vastuista, rahoitusasemasta sekä tuloksesta (direktiivin 2 artiklan 3 kohta);

               —

               varaukset on tarkoitettu sellaisia luonteeltaan selvästi määriteltyjä menetyksiä tai velkoja varten, jotka tilinpäätöspäivänä ovat joko todennäköisiä tai varmoja mutta joiden määrä ja syntymisen ajankohta on epävarma (direktiivin 20 artiklan 1 kohta);

               —

               arvostuksessa on noudatettava varovaisuutta ja erityisesti:
               ainoastaan tilikauden loppuun mennessä toteutuneet voitot saadaan ilmoittaa tilinpäätöksessä;
               kaikki sellaiset ennakoitavissa olevat vastuut ja mahdolliset menetykset, jotka liittyvät kyseiseen tai sitä edeltäneeseen tilikauteen, on otettava huomioon, vaikka tällaiset vastuut ja menetykset tulisivat tietoon vasta tilinpäätöspäivän ja tilinpäätöksen laatimisen välisenä aikana (direktiivin 31 artiklan 1 kohdan c alakohdan aa ja bb alakohta);

               —

               kaikki tilikauden tuotot ja kulut on otettava huomioon riippumatta tällaisen tuoton tai kulun saanti- tai maksupäivästä (direktiivin 31 artiklan 1 kohdan d alakohta);

               —

               vastaaviin ja vastattaviin kuuluvat omaisuuserät on arvostettava erikseen (direktiivin 31 artiklan 1 kohdan e alakohta),

         kanssa yhteensoveltuvaa, että osakeoption antanut yhtiö voi kirjata option luovutushinnan tuotoksi tilikautena, jona optio käytetään, tai option voimassaoloajan päätyttyä ottaakseen huomioon riskin, jonka option antaja sitoumuksensa johdosta ottaa, [eikä] tilikautena, jona option luovutus saatetaan loppuun ja option hinta saadaan lopullisesti, missä tapauksessa option antajan riski arvostetaan erikseen kirjaamalla varaus?


title: Asia T-323/13: Kanne 14.6.2013 — Pure Fishing v. SMHV — Labowicz (NANOFIL)

text:
               31.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/31

         Kanne 14.6.2013 — Pure Fishing v. SMHV — Labowicz (NANOFIL)
   (Asia T-323/13)
   2013/C 252/52
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Pure Fishing, Inc. (Spirit Lake, Yhdysvallat) (edustaja: solicitor J. Dickerson)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Edward Łabowicz (Kłodzko, Puola)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan valituslautakunnan asiassa R 1241/2012-2 antaman ratkaisun

               —

               hyväksymään hakemukseen nro 9611872 sisältyvän merkin rekisteröimisen yhteisön tavaramerkiksi

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Luokkaan 28 kuuluvia tavaroita varten tarkoitettu sanamerkki ”NANOFIL” — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 9 611 872

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön tavaramerkkirekisteröinti luokkaan 28 kuuluvia tavaroita varten tarkoitetusta kuviomerkistä ”NANO”

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheellinen soveltaminen.


title: Asia C-333/08: Kanne 18.7.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta

text:
               8.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 285/16

         Kanne 18.7.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-333/08)
   (2008/C 285/27)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: B. Stromsky)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta
   Vaatimukset

               —

               on todettava, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen 28 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on suhteellisuusperiaatetta noudattamatta säätänyt ennakkolupajärjestelmästä valmistuksen apuaineille ja elintarvikkeille, joiden valmistuksessa on käytetty valmistuksen apuaineita, jotka ovat peräisin muista jäsenvaltioista, joissa ne on laillisesti valmistettu ja/tai saatettu markkinoille

               —

               Ranskan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kanteellaan komissio vetoaa Ranskan lainsäädännöstä aiheutuviin valmistuksen apuaineiden kaupan rajoituksiin. Säätämällä ennakkolupajärjestelmästä näille tuotteille samoin kuin elintarvikkeille, joiden valmistuksessa on käytetty muista jäsenvaltioista peräisin olevia, siellä laillisesti valmistettuja ja/tai markkinoille saatettuja valmistuksen apuaineita, tämä säännöstö tekisi näiden elintarvikkeiden ja aineiden markkinoille saattamisen vaikeammaksi ja kalliimmaksi ja rajoittaisi näin yhteisönsisäistä kauppaa.
   Komission mukaan ennakkolupajärjestelmä voisi tietyissä olosuhteissa olla oikeutettu kansanterveydellisellä perusteella, mutta järjestelmän pitäisi joka tapauksessa täyttää suhteellisuuskriteeri ja vastata oikeuskäytännössä asetettuja edellytyksiä, erityisesti niitä, jotka on ilmaistu yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-24/00, komissio v. Ranska, 5.2.2004 antamassa tuomiossa. Käsiteltävänä olevassa asiassa useat näistä ehdoista eivät kuitenkaan täyty, sillä säännöstössä tarkoitettuihin menettelyihin pääseminen ei ole helppoa eikä nopeaa ja kielteinen lupapäätös voi johtaa kanteeseen tuomioistuimessa.