title: Asia T-238/11 P: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 8.7.2013 — Valittajana Marcuccio sekä muuna osapuolena komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Työkyvyttömyysetuus — Viivästysseuraamusten maksaminen — Viivästyskorot — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)

text:
               31.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/31

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 8.7.2013 — Valittajana Marcuccio sekä muuna osapuolena komissio
   (Asia T-238/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Työkyvyttömyysetuus - Viivästysseuraamusten maksaminen - Viivästyskorot - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)
   2013/C 252/50
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja C. Berardis-Kayser, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, jossa vaaditaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa F-81/09, Marcuccio vastaan komissio, 15.2.2011 antaman tuomion (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) kumoamista

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Luigi Marcuccio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle tässä asiassa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 186, 25.6.2011.


title: Asia T-250/14: Kanne 22.4.2014 – EEB v. komissio

text:
               24.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/30

         Kanne 22.4.2014 – EEB v. komissio
   (Asia T-250/14)
   2014/C 194/39
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: European Environmental Bureau (EEB) (Bryssel, Belgia) (edustajat: solicitor C. Stothers ja asianajajat M. van Kerckhove ja C. Simphal)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan komission 13.2.2014 tekemän implisiittisen päätöksen, joka asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (1) 8 artiklan 3 kohdan nojalla katsotaan hakemuksen hylkäämiseksi, jolla kieltäydyttiin saattamasta yleisön saataville kahden jäsenvaltion kanssa niiden kansallisista siirtymäsuunnitelmista, joissa tietyille polttolaitoksille myönnettiin vapautus uusista päästöarvoista vuosien 2016 ja 2020 välillä, käytyä kirjeenvaihtoa täydellisinä ja muokkaamattomina kopioina

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja on lainvastaisesti vedonnut asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäiseen luetelmakohtaan tilanteessa, jossa asetuksen (EY) N:o 1367/2006 (2) 6 artiklan 1 kohdassa säädetty nimenomaisesti estää sen.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja on lainvastaisesti jättänyt tulkitsematta asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklassa säädettyjä poikkeuksia suppeasti, kuten asetuksen (EY) N:o 1367/2006 6 artiklan 1 kohdassa ja Århusin yleissopimuksen 4 artiklan 4 kohdassa edellytetään.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja on lainvastaisesti kuullut kolmansia osapuolia asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 4 kohdan nojalla tilanteessa, jossa on ilmeistä, että asiakirja olisi tullut luovuttaa, ja lainvastaisesti vedonnut tähän kuulemiseen pidentääkseen vastaamisaikaansa.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja on lainvastaisesti jättänyt huomioimatta sen, mihin kunkin asiakirjan osiin poikkeuksia voidaan soveltaa, sekä luovuttamatta muut asiakirjan osat asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 6 kohdan nojalla.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että viivyttäessään asiakirjojen luovuttamista vastaaja on lainvastaisesti jättänyt huolehtimatta siitä, että yleisö voi varhaisessa vaiheessa ja tosiasiallisesti osallistua kansallisten siirtymäsuunnitelmien valmisteluun, muuttamiseen ja tarkistamiseen kaikkien vaihtoehtojen ollessa vielä avoimia, kuten asetuksen (EY) N:o 1367/2006 9 artiklassa edellytetään.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).

      (2)  Tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta yhteisön toimielimiin ja elimiin 6.9.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1367/2006 (EUVL L 264, s. 13).


title: Finanzgericht Hamburgin 21.9.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Firma Krüger GmbH & Co KG vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Asia C-334/95)

text:
9.12.95            FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     N:o C 333/ 11
C-332/95 ) ja Miranda Violaa ( asia C-342/95 ) vastaan                       ordnungin 115 pykälän 2 momentin 1 kohdan
vireillä olevissa rikosasioissa ennakkoratkaisua samoihin                    kanssa ?
kysymyksiin kuin asiassa C-187/95 ( 1 ).
                                                                      (') EYVL N:o L 148 , 28.6.1968 , s . 13
(M EYVL N:o C 208 , 12.8.1995 , s . 14                                ( 2 ) EYVL N:o L 141 , 18.2.1992 , s . 9
                                                                      ( 3 ) EYVL Nro L 302 , 19.10 . 1992 , s . 1
Finanzgericht Hamburgin 21.9.1995 tekemällään päätök                 Bundesfinanzhofin 12.9.1995 tekemällään päätöksellä esit
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Firma Kruger             tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Wiener S.I. GmbH
 GmbH & Co KG vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas                                       vastaan Hauptzollamt Emmerich
                       (Asia C-334/95 )                                                          ( Asia C-338/95 )
                        ( 95/C 333/21 )                                                            ( 95/C 333/22 )
Der Gemeinsame Senat des Finanzgerichts Hamburg für die               Bundesfinanzhof (VII osasto ) on pyytänyt 12.9.1995 teke
Länder Freie und Hansestadt Hamburg, Niedersachsen und                mällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen
Schlesvvig-Holstein — IV Senat — on pyytänyt 21.9.1995                tuomioistuimen kirjaamoon 26.10.1995 , Euroopan yhtei
tekemällään päätöksellä , joka on saapunut Euroopan yhtei            söjen tuomioistuimelta asiassa Wiener S.I. GmbH vastaan
söjen tuomioistuimen kirjaamoon 23.10.1995 , Euroopan                 Hauptzollamt Emmerich ennakkoratkaisua seuraavaan
yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Firma Kruger GmbH &               kysymykseen :
Co KG vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas ennakkorat
kaisua seuraaviin kysymyksiin:                                        Onko vuoden 1985 yhteisen tullitariffin tullitariffinimik
                                                                      keen 60.04 , erityisesti alanimikkeen 60.04 B IV b 2 bb
1 ) Onko asetus ( ETY ) N:o 804/68 ( 1 ) yhdessä liitteensä           mukaista käsitettä " yöpaidat " tulkittava siten, että sillä
     kanssa, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella             tarkoitetaan ainoastaan " muita " alusvaatteita, jotka omi
     ( ETY ) N:o 374/92 ( 2 ), ristiriidassa ETY:n perustamisso      naisuuksiensa vuoksi on yksiselitteisesti tarkoitettu käytet
     pimuksen 40 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan                   täviksi vain yöasuina , vai tarkoitetaanko sillä myös tuot
     kanssa ja sen vuoksi pätemätön, koska siinä ei myön             teita, jotka ulkonäkönsä vuoksi on tarkoitettu pääosin
     netä vientitukea maidolle tai maitotuotteille, jotka             käytettäviksi nukuttaessa mutta joita voidaan käyttää myös
     esitetään yhdistetyn nimikkeistön elintarvikevalmistei          muuhun tarkoitukseen ?
     den alanimikkeessä 2101 10 ja jotka on valmistettu
     kahviuutteista, kahviesanssista tai kahvitiivisteestä ?
2 ) Estääkö syrjintäkiellon rikkominen sellaisten vientitu
     kien palauttamisen vaatimisen, jotka on myönnetty                Hof van Beroep te Antwerpenin 25.10.1995 tekemällään
     maidolle tai maitotuotteille, jotka on esitetty yhdistetyn       päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Peter
     nimikkeistön elintarvikevalmisteiden alanimikkeessä
                                                                                Schepens vastaan Belgian valtio
     2101 10 ja jotka on valmistettu kahviuutteista ?
                                                                                ( Asia C-340/95 )
3 ) Voidaanko yhteisön tullikoodeksista annetun asetuksen                                          ( 95/C 333/23 )
     ( ETY ) N:o 2913/92 ( 3 ) 244 artiklaa soveltaa sellaisen
     päätöksen täytäntöönpanon keskeyttämiseen, jossa                 Hof van Beroep te Antwerpen on 25.10.1995 tekemällään
     vientituki määrätään palautettavaksi ?                           päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomio
                                                                      istuimen kirjaamoon 30.10.1995 , pyytänyt Euroopan
4 ) Vastauksen ollessa myöntävä kysymykseen 3 : arvioi               yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua vireillä ole
     daanko täytäntöönpanon keskeytystä niissä tapauk                vassa asiassa Peter Schepens vastaan Belgian valtio seuraa
     sissa, joissa päätöksen perusteena olevan yhteisön               viin kysymyksiin:
     oikeuden pätevyys on kiistanalainen, tullikoodeksista
     annetun asetuksen 244 artiklan mukaisesti vai millais            1 . Ovatko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön
     ten muiden edellytysten mukaisesti ?                                    yhdenmukaistamisesta ( yhteinen arvonlisäverojärjes
                                                                             telmä : yhdenmukainen määräytymisperuste ) 17 päi
5 ) Vastauksen ollessa kieltävä kysymykseen 3 : millaisten                   vänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston
     edellytysten mukaisesti täytäntöönpanon keskeytystä                     direktiivin ( alv-direktiivi 77/38 8/ETY( 1 )) 18 artiklan 4
     arvioidaan niissä tapauksissa, joissa päätöksen perus                  kohta ja 27 artikla suoraan sovellettavia jäsenvaltioiden
     teena oleva yhteisön oikeus on kiistanalainen ?                         oikeusjärjestyksissä ja siten myös Belgian oikeusjärjes
                                                                             tyksessä ?
6 ) Onko ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklan toista
     kohtaa tulkittava niin, että esillä olevan kaltaisessa            2 . Jos vastaus on myönteinen, onko tämän direktiivin 18
     tapauksessa sen kanssa ei ole ristiriidassa valituksen                  artiklan 4 kohdan vastaista se, että jäsenvaltio kieltäytyy
     tekeminen Finanzgerichtin päätöksestä sen mukaisesti                    hyvittämästä verovelvollisille alv-saamista, joka on ker
     kuin säädetään Finanzgerichtsordnungin 128 pykälän 3                    tynyt tiettynä ajanjaksona tai tiettyinä ajanjaksoina, tai
     momentin toisessa lauseessa yhdessä Finanzgerichts                      että jäsenvaltio kieltäytyy siirtämästä saamista seuraa


title: Asia T-356/09: Kanne 16.9.2009 — komissio v. Association Fédération Club B2A

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/78

         Kanne 16.9.2009 — komissio v. Association Fédération Club B2A
   (Asia T-356/09)
   2009/C 267/139
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A.-M. Rouchaud-Joët ja N. Bambara, avustajanaan asianajaja E. Bouttier)

      Vastaaja: Association Fédération Club B2A (Étupes, Ranska)

      Vaatimukset

               —

               Vastaaja, jota edustaa sen puheenjohtaja, on velvoitettava suorittamaan kantajalle — – euron määrä — –, joka vastaa 62 500 euron suuruista pääomaa ja — – suuruista määrä — – erääntyneitä viivästyskorkoja.

               —

               Vastaaja on velvoitettava suorittamaan 7 000 euroa korvauksena niistä kuluista, joita Euroopan yhteisöjen komissiolle on aiheutunut saatavansa perimisestä.

               —

               Vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Euroopan yhteisö, jota komissio edustaa, on tehnyt vastaajan kanssa tukisopimuksen, joka koskee hanketta, nimeltä ”création et animation d’une fédération Grand Est de réseaux régionaux de Business Angels”. Tämä hanke, jonka puitteissa komissio maksoi vastaajalle ennakkomaksuna 62 500 euroa, päättyi 30.9.2002.
   Vastaaja on sitoutunut sopimuksessa muun muassa toimittamaan loppuraportin. Vastaajan toimitettua puutteellisen loppuraportin komissio vaati sitä toimittamaan suunnitelmien mukaisen raportin. Vastaaja ei vastannut tähän vaatimukseen eikä myöskään useisiin tätä koskeviin kirjeisiin, minkä jälkeen komissio osoitti sille ensin veloitusilmoituksen ja sen jälkeen 62 500 euron suuruisen maksumääräyksen.
   Koska tätä saatavaa ei ole maksettu, komissio vaatii, että vastaaja velvoitetaan suorittamaan erääntynyt määrä ja korvaamaan vahinko, jota komissiolle on aiheutunut niiden kulujen johdosta, joita sille on syntynyt tämän saatavan perimiseksi. Vaatimustensa tueksi komissio esittää, että vastaaja ei ole noudattanut sopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole jättänyt täydellistä loppuraporttia, ja että komission maksama 62 500 euron määrä oli ennakkomaksu loppuraportin hyväksymiseen saakka.


title: Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardian, Milano 11.6.1998 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ordine degli Architetti delle Province di Milano e Lodi ja arkkitehti Piero De Angelis vastaan Comune di Milano, Società Pirellin, Milano Centrale Servizi s.p.a:n ja Ente Autonomo Teatro alla Scalan osallistuessa asian käsittelyyn (Asia C-399/98) (1999/C 1/13)

text:
C 1/8                   FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      4.1.1999
     miltä ja tarvittaessa myös tuomioistuimilta vedoten                   kun näiden suoritusten arvo ylittää tätä alaa kos-
     yhteisön oikeuden etusijaan ja suoraan sovellettavuu-                 kevissa direktiiveissä säädetyt kynnysarvot?
     teen?
                                                                      (1) 14.6.1993 annettu neuvoston direktiivi, EYVL L 199,
                                                                          9.8.1993, s. 54.
(1) Vuoden 1988 Income and Corporation Taxes Actin ja erityi-
    sesti sellaisten Yhdistyneen kuningaskunnan verosääntöjen
    soveltaminen, jotka koskevat Yhdistyneessä kuningaskunnassa
    toimivien, muissa jäsenvaltioissa sijaitsevien emoyhtiöiden
    tytäryhtiöiden maksamia osinkoja.
(2) Asia C-66/95.
                                                                      Bundesfinanzhofin 27.8.1998 tekemällään päätöksellä esit-
                                                                      tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Finanzamt Goslar
                                                                                vastaan Brigitte Breitsohl
                                                                                (Asia C-400/98)
                                                                                (1999/C 1/14)
Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardian,
Milano 11.6.1998 tekemällään päätöksellä esittämä
ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ordine degli Architetti
                                                                      Bundesfinanzhof on pyytänyt 27.8.1998 tekemällään pää-
delle Province di Milano e Lodi ja arkkitehti Piero De
                                                                      töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
Angelis vastaan Comune di Milano, SocietaÁ Pirellin,
                                                                      9.11.1998, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennak-
Milano Centrale Servizi s.p.a:n ja Ente Autonomo Teatro
                                                                      koratkaisua asiassa Finanzamt Goslar vastaan Brigitte
            alla Scalan osallistuessa asian käsittelyyn
                                                                      Breitsohl, seuraaviin kysymyksiin:
                         (Asia C-399/98)
                          (1999/C 1/13)                               1. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön
                                                                           mukaan (asiassa C-110/94, INZO, 29.2.1996 annettu
                                                                           tuomio (1)) voidaan myös ensimmäisiä investointime-
                                                                           noja, jotka käytetään yrityksen toimintaa varten, pitää
Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia,                       direktiivin 77/388/ETY (2) 4 artiklassa tarkoitettuna
Milano on pyytänyt 11.6.1998 tekemällään päätöksellä,                      taloudellisena toimintana. Veroviranomaisen on otet-
joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen                       tava huomioon yrittäjän tässä yhteydessä ilmoittama
9.11.1998, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa                    tarkoitus. Tämän jälkeen todettua verovelvollisen omi-
Ordine degli Architetti delle Province di Milano e Lodi ja                 naisuutta ei voida periaatteessa jälkikäteen evätä sen
arkkitehti Piero De Angelis vastaan Comune di Milano,                      mukaan, ovatko tietyt tapahtumat toteutuneet vai
SocietaÁ Pirellin, Milano Centrale Servizi s.p.a:n ja Ente                 eivät (verovarmuuden periaate). Tämä pätee myös
Autonomo Teatro alla Scalan osallistuessa asian käsitte-                   investointitoimenpiteiden osalta ostoihin liittyvän
lyyn, ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:                             veron vähentämiseen.
                                                                           Onko näiden periaatteiden mukaan oikeus ostoihin
1. Onko sellainen valtiollinen ja alueellinen lainsäädäntö,                sisältyvän veron vähentämiseen (direktiivin 77/388/ETY
     jonka mukaan rakennusurakoitsija (jolla on rakennus-                  17 artikla) niin sanottujen perustamisinvestointien osalta
     lupa tai vahvistettu tonttijakosuunnitelma) voi toteut-               myönnettävä verollisiin liiketoimiin johtavan taloudelli-
     taa suoraan kaupunkisuunnittelutöitä, joiden arvo                     sen toiminnan aloittamistarkoituksen perusteella myös
     vähennetään kokonaan tai osittain rakennusurakoitsi-                  silloin, kun veroviranomaisen tiedossa on jo veroa ensim-
     jalle kuuluvista maksuista (lain 10/77 11 §; 17.8.1942                mäistä kertaa vahvistettaessa, että aiottua verollisiin lii-
     annetun lain nro 1150 28 ja 31 §; Lombardiassa                        ketoimiin johtavaa taloudellista toimintaa ei tosiasialli-
     5.12.1977 annetun alueellisen lain nro 60 8 ja 12 §)                  sesti tulla aloittamaan?
     yhteensopiva direktiivin 93/37/ETY (1) kanssa, erityi-
     sesti kun otetaan huomioon ne kilpailusäännöt, joita
     yhteisön oikeudessa on asetettu jäsenvaltioille kaikkien         Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
     sellaisten julkisten rakennusurakoiden osalta, joiden
     arvo on vähintään 5 000 000 ecua?
                                                                      2. Voidaanko rakennusten tai rakennusten osien ja tähän
                                                                           liittyvän maapohjan luovuttamisen yhteydessä rajoittaa
                                                                           verotusta koskeva valintaoikeus rakennuksiin / raken-
2. Voidaanko edellä mainituista kilpailusäännöistä huoli-                  nusten osiin?
     matta katsoa, että sellaiset hallinnon ja yksityisten
     tahojen väliset sopimukset (joista on säädetty yleisesti
                                                                      (1) Kok. 1996, s. I-857.
     7.8.1990 annetun lain nro 241 11 §:ssä), joille on tyy-          (2) EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1.
     pillistä, että viranomainen valitsee yksityisen tahon,
     jonka kanssa se sopii tietyntyyppisistä suorituksista,
     ovat yhteensopivia yhteisön oikeuden kanssa, silloin


title: Asia C-115/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 30.6.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Court of Appeal – Englanti ja Wales) – Secretary of State for the Home Department v. NA (Ennakkoratkaisupyyntö — SEUT 20 ja SEUT 21 artikla — Direktiivi 2004/38/EY — 13 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohta — Asetus N:o 1612/68 — 12 artikla — Unionin kansalaisen perheenjäsenten oleskeluoikeus — Unionin kansalaisen ja kolmannen maan kansalaisen välinen avioliitto — Perheväkivalta — Avioero, jota ennen unionin kansalainen on poistunut maasta — Sellaisen kolmannen maan kansalaisen oleskeluoikeuden säilyminen, jolla on puolisoiden yhteisten lasten, jotka ovat unionin kansalaisia, huoltajuus)

text:
               12.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 335/14

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 30.6.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Court of Appeal – Englanti ja Wales) – Secretary of State for the Home Department v. NA
   (Asia C-115/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - SEUT 20 ja SEUT 21 artikla - Direktiivi 2004/38/EY - 13 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohta - Asetus N:o 1612/68 - 12 artikla - Unionin kansalaisen perheenjäsenten oleskeluoikeus - Unionin kansalaisen ja kolmannen maan kansalaisen välinen avioliitto - Perheväkivalta - Avioero, jota ennen unionin kansalainen on poistunut maasta - Sellaisen kolmannen maan kansalaisen oleskeluoikeuden säilyminen, jolla on puolisoiden yhteisten lasten, jotka ovat unionin kansalaisia, huoltajuus))
   (2016/C 335/18)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Court of Appeal

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Secretary of State for the Home Department

      Vastaaja: NA

      Muu osapuoli: Aire Centre

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY 13 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että kolmannen maan kansalaisen, joka on eronnut unionin kansalaisesta, jonka väkivallan uhriksi hän on joutunut avioliiton aikana, oleskeluoikeutta vastaanottavassa jäsenvaltiossa ei voida säilyttää tämän säännöksen nojalla silloin, kun avioeromenettely on tullut vireille vasta sen jälkeen kun puoliso, joka on unionin kansalainen, on poistunut kyseisestä jäsenvaltiosta.

               2)

               Työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15.10.1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68 12 artiklaa on tulkittava siten, että lapsella ja vanhemmalla, joka on kolmannen maan kansalainen ja jolla on lapsen yksinhuoltajuus, on tämän säännöksen nojalla oleskeluoikeus vastaanottavassa jäsenvaltiossa pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa toinen vanhemmista on unionin kansalainen, joka on työskennellyt kyseisessä jäsenvaltiossa mutta joka on lakannut asumasta siellä ennen kuin lapsi on aloittanut siellä koulunkäyntinsä.

               3)

               SEUT 20 artiklaa on tulkittava siten, ettei se tarjoa oikeutta oleskella vastaanottavassa jäsenvaltiossa alaikäiselle unionin kansalaiselle, joka on asunut syntymästään lähtien kyseisessä jäsenvaltiossa, jonka kansalaisuutta hänellä ei ole, eikä vanhemmalle, joka on kolmannen maan kansalainen ja joka on mainitun alaikäisen yksinhuoltaja, silloin kun näillä on oikeus oleskella tässä jäsenvaltiossa unionin johdetun oikeuden säännöksen nojalla.
               SEUT 21 artiklaa on tulkittava siten, että se tarjoaa mainitulle alaikäiselle unionin kansalaiselle oikeuden oleskella vastaanottavassa jäsenvaltiossa edellyttäen, että tämä täyttää direktiivin 2004/38 7 artiklan 1 kohdassa säädetyt edellytykset, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on selvitettävä. Jos tilanne on tämä, kyseinen säännös antaa vanhemmalle, joka on tosiasiallisesti tämän unionin kansalaisen huoltaja, mahdollisuuden oleskella tämän kanssa vastaanottavassa jäsenvaltiossa.

      (1)  EUVL C 171, 26.5.2015.


title: Asia T-12/08 P: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 6.5.2009 — M v. EMEA (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Väliaikaiset toimihenkilöt — Työkyvyttömyys — Vaatimus sellaisen päätöksen uudelleen tutkimisesta, jolla hylättiin ensimmäinen vaatimus työkyvyttömyyslautakunnan koolle kutsumisesta — Kumoamiskanne — Toimi, joka ei voi olla kumoamiskanteen kohteena — Vahvistava toimenpide — Uudet ja olennaiset seikat — Tutkittavaksi ottaminen — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Aineeton vahinko)

text:
               20.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/40

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 6.5.2009 — M v. EMEA
   (Asia T-12/08 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Väliaikaiset toimihenkilöt - Työkyvyttömyys - Vaatimus sellaisen päätöksen uudelleen tutkimisesta, jolla hylättiin ensimmäinen vaatimus työkyvyttömyyslautakunnan koolle kutsumisesta - Kumoamiskanne - Toimi, joka ei voi olla kumoamiskanteen kohteena - Vahvistava toimenpide - Uudet ja olennaiset seikat - Tutkittavaksi ottaminen - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Aineeton vahinko)
   2009/C 141/82
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: M (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J. N. Louis ja É. Marchal)

      Muu osapuoli: Euroopan lääkevirasto (EMEA) (asiamiehet: V. Salvatore ja N. Rampal Olmedo)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, joka koskee virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa F-23/07, M vastaan EMEA, 19.10.2007 antamaa määräystä (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) ja jolla vaaditaan kyseisen määräyksen kumoamista

      Tuomiolauselma

               1)

               Virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa F-23/07, M vastaan EMEA, 19.10.2007 antama määräys (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) kumotaan.

               2)

               Euroopan lääkeviraston (EMEA) 25.10.2006 tekemä päätös kumotaan siltä osin kuin siinä hylätään M:n 8.8.2006 esittämä vaatimus häntä koskevan tapauksen saattamisesta työkyvyttömyyslautakunnan käsiteltäväksi.

               3)

               EMEA velvoitetaan maksamaan valittajalle 3 000 euron suuruinen korvaus.

               4)

               Kanne hylätään muilta osin.

               5)

               EMEA velvoitetaan korvaamaan virkamiestuomioistuimessa käydystä menettelystä ja tässä oikeusasteessa käydystä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 64, 8.3.2008.


title: Asia T-79/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.10.2015 – Accorinti ym. v. EKP (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Talous- ja rahapolitiikka — EKP — Kansalliset keskuspankit — Kreikan valtionvelan uudelleenjärjestely — Velkakirjojen osto-ohjelma — Velkakirjojen vaihtosopimus, johon ainoastaan Eurojärjestelmän keskuspankit voivat osallistua — Yksityissektorin osallistuminen — Yhteistoimintalausekkeet — Erillistakaus sellaisen takaisinosto-ohjelman avulla, jolla on tarkoitus parantaa velkakirjojen vakuuskelpoisuutta — Yksityiset luotonantajat — Sellaisen oikeussäännön riittävän ilmeinen rikkominen, jolla annetaan yksityisille oikeuksia — Perusteltu luottamus — Yhdenvertainen kohtelu — Laillisesta lainsäädäntötoimesta johtuva vastuu — Poikkeuksellinen ja erityinen vahinko)

text:
               30.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 398/33

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.10.2015 – Accorinti ym. v. EKP
   (Asia T-79/13) (1)

   ((Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Talous- ja rahapolitiikka - EKP - Kansalliset keskuspankit - Kreikan valtionvelan uudelleenjärjestely - Velkakirjojen osto-ohjelma - Velkakirjojen vaihtosopimus, johon ainoastaan Eurojärjestelmän keskuspankit voivat osallistua - Yksityissektorin osallistuminen - Yhteistoimintalausekkeet - Erillistakaus sellaisen takaisinosto-ohjelman avulla, jolla on tarkoitus parantaa velkakirjojen vakuuskelpoisuutta - Yksityiset luotonantajat - Sellaisen oikeussäännön riittävän ilmeinen rikkominen, jolla annetaan yksityisille oikeuksia - Perusteltu luottamus - Yhdenvertainen kohtelu - Laillisesta lainsäädäntötoimesta johtuva vastuu - Poikkeuksellinen ja erityinen vahinko))
   (2015/C 398/42)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantajat: Alessandro Accorinti (Nichelino, Italia) ja 214 muuta kantajaa, joiden nimet luetellaan tuomion liitteessä (edustajat: asianajajat S. Sutti, R. Spelta ja G. Sanna)

      Vastaaja: Euroopan keskuspankki (EKP) (asiamiehet: aluksi S. Bening ja P. Papapaschalis, sitten P. Senkovic ja P. Papapaschalis, ja lopuksi P. Senkovic, avustajinaan asianajajat E. Castellani, B. Kaiser ja T. Lübbig)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan korvausta vahingosta, jota kantajille on aiheutunut muun muassa siitä, että EKP on tehnyt Helleenien tasavallan liikkeeseen laskemien tai täysimääräisesti takaamien jälkimarkkinakelpoisten velkainstrumenttien vakuuskelpoisuudesta velkojen vaihtoa koskevan Helleenien tasavallan tarjouksen yhteydessä 5.3.2012 tehdyn EKP:n päätöksen 2012/153/EU (EUVL L 77, s. 19), sekä muista EKP:n toimista, jotka liittyvät Kreikan valtionvelan uudelleenjärjestelyyn.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Alessandro Accorinti ja muut kantajat, joiden nimet luetellaan liitteessä, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 101, 6.4.2013.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomi (toinen jaosto) 4 päivänä heinäkuuta 2001 asiassa C-447/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – EY:n perustamissopimuksen 59 artikla (josta on muutettuna tullut EY 49 artikla) – Asetus N:o 2408/92 – Yhteisön lentoliikenteen harjoittajien pääsy yhteisön sisäisille lentoreiteille – Lentokenttämaksut)

text:
29.9.2001                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 275/1
                                                                     I
                                                              (Tiedonantoja)
                                                      TUOMIOISTUIN
                                                            TUOMIOISTUIN
          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMI                               1)    Italian tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen
                                                                               59 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 49 artikla) sekä
                             (toinen jaosto)                                   yhteisön lentoliikenteen harjoittajien pääsystä yhteisön sisäisen
                                                                               lentoliikenteen reiteille 23 päivänä heinäkuuta 1992 annetun
                    4 päivänä heinäkuuta 2001                                  neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2408/92 3 artiklan 1 kohdan
                                                                               mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa
                                                                               23.12.1996 annetulla lailla nro 662 muutetun, 24.12.1993
asiassa C-447/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                               annetun lain nro 537 täytäntöönpanemiseksi 13.8.1998
                          Italian tasavalta (1)
                                                                               annetun ministerin asetuksen 3 §:n, jonka mukaan lentokenttä-
                                                                               maksut kotimaanlennoille ja Italiasta toiseen jäsenvaltioon
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – EY:n                         suuntautuville lennoille ovat erisuuruiset.
perustamissopimuksen 59 artikla (josta on muutettuna
tullut EY 49 artikla) – Asetus N:o 2408/92 – Yhteisön                    2)    Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
lentoliikenteen harjoittajien pääsy yhteisön sisäisille lento-
                   reiteille – Lentokenttämaksut)
                                                                         (1) EYVL C 34, 5.2.2000.
                           (2001/C 275/01)
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan                   YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                (viides jaosto)
Asiassa C-447/99, Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehi-
nään F. Benyon ja S. Dragone) vastaan Italian tasavalta                                      5 päivänä heinäkuuta 2001
(asiamiehenään U. Leanza, avustajanaan avvocato dello Stato
I. M. Braguglia), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta         asiassa C-100/99, Italian tasavalta vastaan Euroopan unio-
toteamaan, että Italian tasavalta ei ole noudattanut EY:n                     nin neuvosto da Euroopan yhteisöjen komissio (1)
perustamissopimuksen 59 artiklan (josta on muutettuna tullut
EY 49 artikla) sekä yhteisön lentoliikenteen harjoittajien pää-          (Yhteinen maatalouspolitiikka – Maatalouden euromääräi-
systä yhteisön sisäisen lentoliikenteen reiteille 23 päivänä             nen valuuttajärjestelmä – Siirtymätoimenpiteet euron käyt-
heinäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY)                                                   töönottamiseksi)
N:o 2408/92 (EYVL L 240, s. 8) 3 artiklan 1 kohdan mukaisia
velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa 24.12.1993                                             (2001/C 275/02)
annetun lain nro 537, sellaiselta kuin se on muutettuna
23.12.1996 annetulla lailla nro 662; täytäntöönpanemiseksi                                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)
13.8.1998 annetun ministerin asetuksen (Gazzetta Ufficiale di
Repubblica Italiana; jäljempänä GURI, nro 251, 27.10.1998)               (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
3 §:n, jonka mukaan lentokenttämaksut kotimaanlennoille ja                        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Italiasta toiseen jäsenvaltioon suuntautuville lennoille ovat
erisuuruiset, yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien           Asiassa C-100/99, Italian tasavalta (asiamiehenään U. Leanza,
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja V. Skouris (esittelevä              avustajanaan D. Del Gaizo) vastaan Euroopan unionin neuvosto
tuomari) sekä tuomarit R. Schintgen ja N. Colneric, julkisasia-          (asiamiehinään G. Maganza ja I. Dı́ez Parra) ja Euroopan yhteisö-
mies: S. Alber, kirjaaja: R. Grass, on antanut 4.7.2001 tuomion,         jen komissio (asiamiehinään K.-D. Borchardt ja F. Ruggeri Lader-
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                        chi) jossa kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin kumoaa


title: Yhdistetyt asiat F-23/12 ja F-30/12: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 16.9.2013 — Glantenay ym v. komissio (Henkilöstö — Avoin kilpailu — Kilpailuilmoitus EPSO/AD/204/10 — Valinta tutkintotodistusten perusteella — Hakijoiden epääminen kilpailusta tutkimatta konkreettisesti heidän tutkintojaan ja ammatillista kokemustaan)

text:
               8.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 71/31

      Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 16.9.2013 — Glantenay ym v. komissio
      (Yhdistetyt asiat F-23/12 ja F-30/12) (1)

      (Henkilöstö - Avoin kilpailu - Kilpailuilmoitus EPSO/AD/204/10 - Valinta tutkintotodistusten perusteella - Hakijoiden epääminen kilpailusta tutkimatta konkreettisesti heidän tutkintojaan ja ammatillista kokemustaan)
      (2014/C 71/59)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantajat: (asia F-23/12) Jérôme Glantenay ym. (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja C. Mourato)

         Kantaja: (asia F-30/12) Marco Cecchetto (Rovigo, Italia) (edustaja: asianajaja C. Mourato)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja G. Gattinara)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Vaatimus kumota avoimen kilpailun EPSO/AD/204/10 valintalautakunnan tekemä päätös olla hyväksymättä kantajia kilpailun seuraavaan vaiheeseen

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Avoimen kilpailun EPSO/AD/204/10 valintalautakunnan päätökset evätä Davide Bonagurion, Marco Ceccheton, Attila Gecsen, Jérôme Glantenayn, Blazej Gorgolin, Alar Kalameesin, Krzysztof Skrobischin, Indre Venckunaiten ja Magdalena Załęskan hakemukset kilpailusta ilman, että niitä tutkittiin kilpailuilmoituksessa mainitussa tutkintotodistuksiin perustuvan valintamenettelyn toisessa vaiheessa kumotaan.

                  2)

                  Kanteet asioissa F-23/12 ja F-30/12 hylätään muilta osin.

                  3)

                  Euroopan komissio vastaa yhdeksästä kymmenesosasta omia oikeudenkäyntikulujaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Bonagurion, Ceccheton, Gecsen, Glantenayn, Gorgolin, Kalameesin, Skrobischin, Venckunaiten ja Załęskan oikeudenkäyntikulut.

                  4)

                  Cruceru vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan kymmenesosa Euroopan komission oikeudenkäyntikuluista.

         (1)  EUVL C 138, 12.5.2012, s. 35. EUVL C 138, 12.5.2012, s. 36.


title: Asia T-292/15: Kanne 3.6.2015 – Vakakis v. komissio

text:
               7.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/73

         Kanne 3.6.2015 – Vakakis v. komissio
   (Asia T-292/15)
   (2015/C 294/88)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Vakakis International – Symvouloi gia Agrotiki Anaptixi AE (Ateena, Kreikka) (edustajat: solicitor B. O’Connor sekä asianajajat S. Gubel ja E. Bertolotto)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               katsoo SEUT 340 artiklan nojalla komission olevan vastuussa seuraavista komission kyseisessä julkisia hankintoja koskevassa menettelyssä lainvastaiseksi moititusta toiminnasta kantajalle aiheutuneista vahingoista:

                           —

                           julkisia hankintoja koskevaan menettelyyn osallistumisesta aiheutuneet kustannukset ja menot kokonaisuudessaan;

                           —

                           julkisia hankintoja koskevan menettelyn laillisuuden riitauttamisesta aiheutuneet kustannukset kokonaisuudessaan;

                           —

                           tulonmenetykset;

                           —

                           liiketoimintamahdollisuuksien menetykset.

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut esillä olevassa asiassa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu väitteeseen, jonka mukaan komissio loukkasi yhdenvertaisen kohtelun, hyvän hallinnon ja luottamuksensuojan periaatteita sellaisina kuin ne ovat koonnettuina neuvoston asetuksella N:o 1605/2002 (jäljempänä varainhoitoasetus) ja EU:n ulkoisten toimien yhteydessä toteutettavia sopimusmenettelyjä koskevassa käytännön oppaassa (PRAG) kun se ei valvonut tarjouskilpailua riittävän hyvin eikä tutkinut pikaisesti tai antanut täydellisiä ja kattavia tietoja Vakakisin tekemän kantelun tutkimiseksi;

               2.

               Toinen kanneperuste perustuu väitteeseen kantajalle komission hallinnollisista epäkohdista ja sen päätöksestä tehdä hankintasopimus Agriconsultingin kanssa aiheutuneista vahingoista;

               3.

               Kolmas kanneperuste perustuu väitteeseen kantajalle komission hallinnollisista epäkohdista ja unionin yleisten yhdenvertaisen kohtelun, hyvän hallinnon ja luottamuksensuojan periaatteiden loukkaamisesta sekä varainhoitoasetuksen 94 artiklan ja PRAGin 2.3.6 osaston rikkomisesta aiheutuneista vahingoista.


title: Asia T-385/04: Gregorio Valero Jordanan 20.9.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               20.11.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 284/27

         Gregorio Valero Jordanan 20.9.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-385/04)
   (2004/C 284/54)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Gregorio Valero Jordana, kotipaikka Bryssel, on nostanut 20.9.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat Massimo Merola ja Isabelle van Schendel.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa oikeudellisen yksikön pääjohtajan päätöksen, jolla hänelle myönnettiin yksi ainoa etusijapiste vuoden 2003 ylennyskierroksella, kuten Sysper 2-tietojärjestelmästä käy ilmi

               —

               kumoaa nimittävän viranomaisen tekemän päätöksen, jolla hänelle myönnettiin yhteensä 20 pistettä vuoden 2003 ylennyskierroksella, kuten Sysper 2-tietojärjestelmästä käy ilmi; ylennyskomiteoiden jälkeen laaditun palkkaluokan A5 virkamiesten lähtöluettelon vuoden 2003 ylennyskierroksella, joka julkaistiin 13.11.2003 hallinnollisissa tiedotteissa nro 69-2003; vuoden 2003 ylennyskierroksella palkkaluokkaan A4 ylennetyistä virkamiehistä laaditun luettelon, joka julkaistiin 27.11.2003 hallinnollisissa tiedotteissa nro 73-2003 ja päätöksen, jonka mukaan häntä ei kirjattu kyseisiin luetteloihin

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
   Tämän asian kantaja riitauttaa sen, että hänelle myönnettiin yksi etusijapiste vuoden 2003 ylennyskierroksella ja sen, että nimittävä viranomainen kieltäytyi ylentämästä häntä palkkaluokkaan A4 tällä samalla ylennyskierroksella.
   Vaatimustensa tueksi kantaja väittää ensimmäiseksi, että henkilöstösääntöjen 45 artiklassa edellytetään, että ansio on määräävä arviointiperuste myönnettäessä osaston etusijapisteitä ja ylennettäessä virkamiehiä. Esillä olevassa asiassa riitautetussa järjestelmässä ylennykset kuitenkin määräytyvät sellaisten etusijapisteiden mukaan, joita myönnetään jokaisen osaston tai ylennyskomitean tekemän ehdotuksen perusteella ja suorittamatta jokaisen palkkaluokan ylennyskelpoisten virkamiesten ansioiden vertailua. Näin ollen kantaja katsoo, että henkilöstösääntöjen 45 artiklan yleisistä täytäntöönpanosäännöistä 26.4.2002 tehdyn komission päätöksen 6, 8 ja 10 artiklalla rikotaan henkilöstösääntöjen 45 artiklaa. Lisäksi näillä säännöillä estetään nimittävää viranomaista suorittamasta ansioiden vertailua, koska jokaiselle yksikölle myönnetään yhtenäinen pistekiintiö virkamiestä kohden.
   Kantaja täsmentää tältä osin, että riidanalaiset päätökset johtuvat oikeudellisessa yksikössä etusijapisteiden myöntämistä varten käyttöön otetuista arviointiperusteista, jotka hänen mukaansa johtavat siihen, että nämä pisteet myönnetään ensisijaisesti virkamiehille, joilla on palkkaluokassa korkein virkaikä heidän ansioistaan riippumatta. Kantajan mukaan tällaisesta lähestymistavasta muodostuu harkintavallan väärinkäyttö, koska sillä pyritään ylentämään mahdollisimman moni ja valmistelemaan tulevien vuosien ylennyksiä, mikä on eri tarkoitus kuin henkilöstösäännöissä asetettu tarkoitus, jolla pyritään palkitsemaan ansioista.
   Kantaja vetoaa lisäksi kahteen menettelyvirheeseen siltä osin kuin kyseessä olevasta etusijapisteiden myöntämisestä päätettiin ilman oikeudellisen yksikön johdon tekemää ehdotusta ja perusteluvelvollisuutta laiminlyöden.
   Kantaja väittää myös, että urakehityksen periaatetta on loukattu ja että henkilöstösääntöjen 45 artiklan yleisten täytäntöönpanosääntöjen 9 artikla, 12 artiklan 3 kohta ja 13 artikla ovat lainvastaiset.


title: Asia T-669/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.10.2016 – Lysoform Dr. Hans Rosemann ym. v. ECHA (Kumoamiskanne — Sisällyttäminen tehoaineen toimittajana asetuksen (EU) N:o 528/2012 95 artiklassa säädettyyn luetteloon — Toimi ei koske kantajaa suoraan — Tutkimatta jättäminen)

text:
               5.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 454/27

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.10.2016 – Lysoform Dr. Hans Rosemann ym. v. ECHA
      (Asia T-669/15) (1)

      ((Kumoamiskanne - Sisällyttäminen tehoaineen toimittajana asetuksen (EU) N:o 528/2012 95 artiklassa säädettyyn luetteloon - Toimi ei koske kantajaa suoraan - Tutkimatta jättäminen))
      (2016/C 454/48)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantajat: Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH (Berliini, Saksa), Ecolab Deutschland GmbH (Monheim, Saksa), Schülke & Mayr GmbH (Norderstedt, Saksa) ja Diversey Europe Operations BV (Amsterdam, Alankomaat) (edustajat: asianajajat K. Van Maldegem, M. Grunchard ja P. Sellar)

         Vastaaja: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) (asiamiehet: M. Heikkilä ja C. Buchanan, avustajanaan barrister P. Oliver)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus sen 16.7.2015 tehdyn ECHAn päätöksen kumoamiseksi, joka koskee Saksaan sijoittautuneet BASF SE:n sisällyttämistä tehoaineen toimittajana biosidivalmisteiden asettamisesta saataville markkinoilla ja niiden käytöstä 22.5.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 528/2012 (EUVL 2012, L 167, s. 1) 95 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun luetteloon

         Määräysosa

                  1)

                  Kanne jätetään tutkimatta

                  2)

                  Lausunnon antaminen Oxea GmbH:n ja BASF SE:n väliintulohakemuksista raukeaa.

                  3)

                  Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH, Schülke & Mayr GmbH ja Diversey Europe Operations BV vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan kemikaaliviraston (ECHA) oikeudenkäyntikulut, väliintulomenettelystä aiheutuneita kuluja lukuun ottamatta.

                  4)

                  Lysoform Dr. Hans Rosemann, Ecolab Deutschland, Schülke & Mayr, Diversey Europe Operations, ECHA, Oxea ja BASF vastaavat omista väliintulomenettelystä aiheutuneista kuluistaan.

         (1)  EUVL C 48, 8.2.2016.


title: Euroopan yhteisöjen komission 9.9.1996 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne (Asia C-295/96)

text:
26.10.96               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 318/7
tarkoitettu yleisnimi, jota ei voida rekisteröidä suojattuna       Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
nimityksenä .
                                                                   — toteaa , että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut
H EYVL N:o L 148 , 21.6.1996 , s . 1                                     sille hiilidioksidipäästöjen rajoittamisesta energiankäy
( 2 ) EYVL N:o L 208 , 24.7.1992 , s . 1                                 tön tehokkuuden parantamisella ( SAVE ) 13 päivänä
( 3 ) EYVL N:o L 184 , 27.7.1993 , s . 1                                 syyskuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/
                                                                         76/ETY (') mukaan kuuluvia velvoitteita , koska se on
                                                                         jättänyt asetetussa määräajassa antamatta tämän direk
                                                                         tiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja
                                                                         hallinnolliset määräykset tai se on ainakin jättänyt
                                                                         ilmoittamatta niistä komissiolle;
Euroopan yhteisöjen komission 9.9.1996 Belgian kuningas
                  kuntaa vastaan nostama kanne                     — velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu
                                                                         denkäyntikulut.
                          ( Asia C-294/96
                            ( 96/C 31.8/ 12                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 9.9.1 996 Euroo          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningas          asiassa C-294/9 6 ( 2 ) esitettyjä perusteita ja perusteluja ;
kuntaa vastaan . Kantajan asiamiehet ovat Hendrik van Lier         direktiivissä asetettu määräaika päättyi 31.12.1994 .
ja Jean-Francis Pasquier, prosessiosoite Luxemburgissa c/o
Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                 (') EYVL N:o L 237, 22.9.1993 , s . 28
                                                                   ( 2 ) Ks . tämän virallisen lehden sivu 7 .
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
— toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut
      sille sopimuksen mukaan kuuluvia velvoitteita, koska se
      on jättänyt asetetussa määräajassa antamatta lääkinnäl      Pretura Circondariale di Roman ( Sezione distaccata di
      lisistä laitteista 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun         Tivoli ) 9.6.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennak
      neuvoston direktiivin 93/42/ETY (') noudattamisen            koratkaisupyyntö kyseisessä tuomioistuimessa Giancarlo
      edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräyk                Pezzolaa vastaan vireillä olevassa rikosasiassa
      set ;                                                                                ( Asia C-296/96 )
                                                                                ( 96/C 318/ 14 )
— velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu
      denkäyntikulut .
                                                                   Pretura Circondariale di Roma ( Sezione distaccata di Tivoli )
                                                                   on pyytänyt 9.6.1995 tekemällään päätöksellä , joka on
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
                                                                   9.9.1996 , Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta kyseisessä
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan 3 kohdan sana              tuomioistuimessa Giancarlo Pezzolaa vastaan vireillä ole
muodon mukaan, joka on luonteeltaan pakottava, asete              vassa asiassa ennakkoratkaisua kysymyksiin , jotka vastaa
taan jäsenvaltioille velvollisuus toteuttaa niille osoitettujen    vat yhdistetyissä asioissa C-58/95 ym. ( 1 ) esitettyjä ennak
direktiivien täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet        koratkaisukysymyksiä .
ennen jäsenvaltioille sitä varten asetetun määräajan päätty
mistä . Direktiivissä 93/42/ETY asetettu määräaika päättyi         (M EYVL N:o C 119 , 13.5.1995 , s . 6
1.7.1994 , eikä Belgia ollut toteuttanut tarvittavia toimen
piteitä .
(') EYVL N:o L 169 , 12.7.1993 , s . 1
                                                                   Social Security Commissionerin 2.9.1996 tekemällään
                                                                   päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Vera
                                                                                A. Partridge vastaan Adjudication Officer
                                                                                ( Asia C-297/96 )
Euroopan yhteisöjen komission 9.9.1996 Belgian kuningas                                        ( 96/C 318/ 15 )
                  kuntaa vastaan nostama kanne
                          ( Asia C-295/96 )                        Social Security Commissioner on pyytänyt 2.9.1996 teke
                                                                   mällään päätöksellä , joka on saapunut Euroopan yhteisöjen
                            ( 96/C 318/ 13 )
                                                                   tuomioistuimen kirjaamoon 11.9.1996 , asiassa Vera A.
                                                                   Partridge vastaan Adjudication Officer ennakkoratkaisua
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 9.9.1996 Euroo           seuraavaan kysymykseen :
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningas
kuntaa vastaan . Kantajan asiamiehet ovat Hendrik van Lier         Miten asiassa C-20/96 , Snares vastaan Adjudication Offi
ja Jean-Francis Pasquier, prosessiosoite Luxemburgissa c/o         cer ('), esitettyihin ennakkoratkaisukysymyksiin annettavat
Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                 vastaukset poikkeaisivat, mikäli ollenkaan, siinä tapauk


title: Asia T-399/11: Kanne 29.7.2011 — Banco Santander ja Santusa v. komissio

text:
               24.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/36

         Kanne 29.7.2011 — Banco Santander ja Santusa v. komissio
   (Asia T-399/11)
   2011/C 282/71
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Banco Santander, SA (Santander, Espanja) ja Santusa Holding, SL (Boadilla del Monte, Espanja) (edustajat: asianajajat J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero ja M. Muñoz de Juan)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan tutkittavaksi ja hyväksymään kanteessa esitetyt kumoamisperusteet ja kumoamaan näin ollen päätöksen 1 artiklan 1 kohdan, jonka mukaan TRLIS:n 12 §:n 5 momentti on valtiontukea

               —

               toissijaisesti kumoamaan 1 artiklan 1 kohdan sikäli kuin siinä katsotaan, että TRLIS:n 12 §:n 5 momenttiin sisältyy valtiontukielementtejä, kun sitä sovelletaan enimmäisomistusosuuksien hankkimisiin

               —

               toissijaisesti kumoamaan 4 artiklan, jossa katsotaan, että takaisinperimismääräystä sovelletaan ennen tämän kanteen kohteena olevan lopullisen päätöksen julkaisemista EUVL:ssä (EUVL 21.5.2011) toteutettuihin toimiin

               —

               toissijaisesti kumoamaan 1 artiklan 1 kohdan ja toissijaisesti 4 artiklan sikäli kuin ne koskevat toimia Meksikossa, Yhdysvalloissa ja Brasiliassa, ja

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tämä kanne koskee omistusosuuden hankkimisesta ulkomaisissa kohteissa johtuvan rahallisen liikearvon kirjaamisesta kuluksi 12.1.2011 tehtyä komission päätöstä K(2010) 9566.
   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen oikeudelliseen virheeseen valikoivuuden käsitteen analyysissä ja kyseessä olevan toimenpiteen valtiontueksi luokittelussa.

                           —

                           Kantajat katsovat, että komissio ei ole osoittanut, että kyseessä oleva verotuksellinen toimenpide suosii ”jotakin yritystä tai tuotannonalaa”, mitä SEUT 107 artiklan 1 kohdassa edellytetään. Komissio tyytyy olettamaan, että toimenpide on valikoiva siksi, että sitä sovelletaan yksinomaan omistusosuuden hankkimiseen ulkomaisista yhtiöistä (tässä nimenomaisessa tapauksessa kolmansissa maissa, jotka eivät ole EU:n jäsenvaltioita) eikä kansallisista yhtiöistä. Kantajat katsovat, että nämä perustelut ovat virheelliset ja kiertävät kehää. Se, että kyseessä olevan toimenpiteen soveltaminen — minkä tahansa muun verosäädöksen tavoin — perustuu tiettyjen objektiivisten tavoitteiden täyttymiseen, ei tee siitä oikeudellisesti eikä tosiasiallisesti valikoivaa toimenpidettä. Espanja on toimittanut tietoja, jotka osoittavat, että kyseessä on yleinen toimenpide, joka on oikeudellisesti ja tosiasiallisesti avoin kaikille yrityksille, joihin sovelletaan Espanjan yhtiöverolakia, riippumatta niiden koosta, luonteesta, alasta tai alkuperästä.

                           —

                           Toiseksi TRLIS:n 12 §:n 5 momentin mukainen ensi näkemältä erilainen kohtelu ei todellakaan merkitse valikoivaa etua, vaan sillä pyritään saattamaan yhdenvertaiseen verotukselliseen asemaan kaikki osakkeiden hankintatoimet, olivatpa ne sitten kansallisia tai ulkomaisia. Kolmansissa maissa on olemassa sellaisia huomattavia esteitä sulautumien toteuttamiselle, joilla ne käytännössä estetään; kansallisesti ne ovat sen sijaan mahdollisia, ja niihin liittyen hyväksytään rahallisen liikearvon kirjaaminen kuluksi. Näin ollen TRLIS:n 12 §:n 5 momentilla pelkästään laajennetaan tällaista kuluksi kirjaamista kolmansien maiden yritysten omistusosuuksien ostamiseen, mikä on toimi, joka on lähin mahdollinen toiminnallinen — ja toteutettavissa oleva — vastine kansallisille sulautumisille, ja tällaisena se on osa Espanjan järjestelmän rakennetta ja logiikkaa.

                           —

                           Komissio erehtyy, kun se katsoo, että sulautumille kolmansien maiden yritysten kanssa ei ole esteitä, ja tämän vuoksi se erehtyy ottaessaan käyttöön viitejärjestelmän valikoivuuden osoittamiseksi ja hylätessään verotuksen neutraalisuutta koskevat perustelut. Se erehtyy erityisesti analysoidessaan Yhdysvalloissa, Brasiliassa ja Meksikossa toteutettuja toimia.

                           —

                           Toissijaisesti päätös on kumottava ainakin tapauksissa, jotka koskevat enimmäisomistusosuuksien hankkimista kolmansien maiden yrityksissä tilanteissa, jotka ovat verrattavissa kansallisiin sulautumisiin ja jotka ovat näin ollen oikeutettavissa Espanjan järjestelmän rakenteella ja logiikalla.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen oikeudelliseen virheeseen toimenpiteen edunsaajan määrittelemisessä.

                           —

                           Toissijaisesti ja vaikka komissio katsoo, että TRLIS:n 12 §:n 5 momentti sisältää valtiontukea koskevia tekijöitä, mikä ei pidä paikkansa, sen olisi pitänyt suorittaa täydellinen taloudellinen analyysi sen määrittämiseksi, ketkä olivat mahdollisen tuen saajia. Kantajat katsovat, että tuensaajat (omistusosuuksien liian korkean ostohinnan muodossa) olivat omistusosuuksien myyjät eivätkä tätä toimenpidettä soveltaneet espanjalaisyritykset, toisin kuin komissio väittää.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu luottamuksensuojan yleisen oikeusperiaatteen loukkaamiseen takaisinperimismääräyksen ajallisen soveltamisen vahvistamisen osalta.

                           —

                           Toissijaisesti ja jos katsotaan, että TRLIS:n 12 §:n 5 momentti on tukea, komissio toimii unionin tuomioistuinten oikeuskäytännön vastaisesti rajoittaessaan luottamuksensuojan periaatteen ajallista soveltamista muodollisen tutkimusmenettelyn aloittamista koskevan päätöksen julkaisemispäivään (21.12.2007) ja vaatiessaan näin ollen takaisinperintää, joka koskee kyseisen päivämäärän jälkeisiä toimia (lukuun ottamatta enimmäisomistusosuuksien hankkimistoimia, jotka on toteutettu Intiassa ja Kiinassa ja joiden osalta perusteltua luottamusta sovelletaan 21.5.2011 saakka, joka on päivämäärä, jona lopullinen päätös julkaistiin, koska näissä tapauksissa on olemassa nimenomaisia oikeudellisia esteitä kansainvälisille sulautumille).

                           —

                           Kantajat väittävät, että koska komission käytännön ja oikeuskäytännön mukaisesti muodollisen tutkimusmenettelyn aloittamisella ei päätetä ennalta toimenpiteen luonnetta, tämän menettelyn aloittaminen ei voi olla dies ad quem (luottamuksensuojan päättymispäivä), vaan tämän on joka tapauksessa oltava lopullisen päätöksen julkaisupäivä EUVL:ssä.

                           —

                           Lisäksi konkreettiset rajat, jotka päätöksessä asetetaan perustelulle luottamukselle, joka tunnustetaan aloittamispäätöksen ja lopullisen päätöksen soveltamisen välisenä aikana, eivät ole perusteltuja, koska se rajataan enemmistöomistusosuuksia Kiinassa ja Intiassa koskeviin toimiin. Kyseistä perusteltua luottamusta on oikeuskäytännön mukaan sovellettava kaikkiin toimiin missä tahansa kolmannessa maassa.


title: Asia T-267/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.9.2012 — Video Research USA v. SMHV (VR) (Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki VR — Tavaramerkin uudistamisen hakematta jättäminen — Tavaramerkin poistaminen rekisteröinnin päättyessä — Menetetyn määräajan palauttamista koskeva pyyntö — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 81 artikla)

text:
               27.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/22

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.9.2012 — Video Research USA v. SMHV (VR)
      (Asia T-267/11) (1)

      (Yhteisön tavaramerkki - Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki VR - Tavaramerkin uudistamisen hakematta jättäminen - Tavaramerkin poistaminen rekisteröinnin päättyessä - Menetetyn määräajan palauttamista koskeva pyyntö - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 81 artikla)
      (2012/C 331/41)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Video Research USA, Inc. (New York, New York, Yhdysvallat) (edustaja: barrister B. Brandreth)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: P. Bullock)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 8.3.2011 (asia R 1187/2010-2) tekemästä päätöksestä, joka koskee menetetyn määräajan palauttamista koskevaa pyyntöä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Video Research USA, Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 211, 16.7.2011.


title: Belgian kuningaskunnan 16 päivänä tammikuuta 1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia C-9/95)

text:
4 . 3 . 95            FI |                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      N:o C 54/9
New Holland Ford Ltd:n 13 päivänä tammikuuta 1995                            tiklan 1 kohdan kanssa, erityisesti kilpailunvastaista
tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus                       tarkoitusta tai vaikutusta .
asteen tuomioistuimen toisen jaoston 27 päivänä lokakuuta
1994 antamasta tuomiosta asiassa T-34/92 Fiat Agri UK                 2. Perustamissopimuksen 85 artiklan 2 kohdan ja asiassa
Ltd, New Holland Ford Ltd vastaan Euroopan yhteisöjen                        Consten ja Grundif vahvistetun periaatteen soveltami
                             komissio
                                                                             nen väärin
                        (Asia C-8/95 P)
                          ( 95/C 54/15 )                                     Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on
                                                                             katsonut, että käsiteltävänä olevaan asiaan ei voida
                                                                             soveltaa asiassa Consten ja Grundif vahvistettua peri
New Holland Ford Ltd, Granes Farm Road, Basildon,                            aatetta, jonka mukaan: " 85 artiklan 2 kohdan määräys
Essex (Yhdistynyt kuningaskunta ), on tehnyt 13 päivänä                      tä siitä, että 85 artiklan mukaan kielletyt sopimukset ja
tammikuuta 1995 valituksen Euroopan yhteisöjen ensim                        päätökset ovat mitättömiä, sovelletaan ainoastaan sopi
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston 27 pä                     muksen siihen osaan, joka on kielletty, tai koko
ivänä lokakuuta 1994 antamasta tuomiosta aiassa T-34/92
                                                                             sopimukseen, jos kiellettyjä osia ei voida erottaa muusta
Fiat Agri UK Ltd, New Holland Ford Ltd vastaan Euroopan                      sopimuksesta " ( 1 ).
yhteisöjen komissio; valittajan edustajina ovat asianajajat
Mario Siragusa ja Giuseppe Scassellati-Sforzolini, asianajo                 Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on
toimisto Cleary, Gottlieb, Steen ja Hamilton, Bryssel,                       tehnyt virheen katsoessaan, ettei sellaista EY-oikeuden
prosessiosoite Luxemburgissa Elvingerin, Hossin ja Prusse                   periaatetta sovelleta, jonka perusteella se olisi todennä
nin toimisto, 15 Cote d'Eich.                                                köisesti todennut, että päätös on julistettava mitättö
                                                                             mäksi .
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:
                                                                      3.     85 artiklan 3 kohdan soveltaminen väärin
— toteaa, että valitus on tehty määräajassa ja otetaan
     tutkittavaksi,                                                          Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on
                                                                             hyväksynyt komission esittämät, 85 artiklan 1 kohtaa
— kumoaa tuomion kokonaisuudessaan,                                          koskevat perusteet ja on katsonut, ettei tietojenvaihto
                                                                             järjestelmään tai edes datajärjestelmään voida soveltaa
— julistaa päätöksen kokonaisuudessaan mitättömäksi tai                      yksilöllistä poikkeusta . Se ei ole vaatinut komissiota
     vaihtoehtoisesti palauttaa asian yhteisöjen ensimmäisen                 näyttämään toteen 85 artiklan 1 kohdan mukaisia
     oikeusasteen tuomioistuimeen, ja                                        tosiasiallisia vaikutuksia kilpailuun, mutta on vaatinut
                                                                             kantajia näyttämään toteen, että kilpailu olisi todella
— velvoittaa komission maksamaan valittajan oikeuden                        kehittynyt eri tavalla, jos tietojenvaihtojärjestelmää ei
     käyntikulut.                                                            olisi ollut, sen osoittamiseksi, että tietojenvaihtojärjes
                                                                             telmän ja datajärjestelmän mukainen informaatio on
                                                                             välttämätöntä 85 artiklan 3 kohdan soveltamiseksi . Se,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                          että markkinoilla ei ole tapahtunut mitään olennaisia
                                                                             näkyviä muutoksia tietojenvaihtojärjestelmän lakkaut
Valittajan mukaan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                        tamisen jälkeen ( 1988 ), osoittaa, että komissio on ollut
tuomio on puutteellinen ja se on kumottava, koska a )                        väärässä katsoessaan, että tietojenvaihtojärjestelmään
menettelymääräyksiä on rikottu valittajan edun vastaisesti                   on sovellettava 85 artiklan 1 kohtaa .
ja b ) perustamissopimuksen 85 artiklaa on sovellettu
väärin.                                                               ( J ) Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio yhdistetyissä asioissa 56/64
                                                                            ja 58/64, kok. 1966 , s . 292—344 .
Menettelyvirheet
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole
perustellut riittävästi tuomion olennaisia kohtia eikä ole
lausunut kaikista päätöksen aineellisista asiavirheistä ja
niiden vaikutuksesta päätöksen laillisuuteen.                         Belgian kuningaskunnan 16 päivänä tammikuuta 1995
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
Aineelliset virheet                                                                                (Asia C-9/95 )
                                                                                ( 95/C 54/16 )
1.   85 artiklan 1 kohdan virheellinen soveltaminen
                                                                      Belgian kuningaskunta, asiamiehenään ulkoasiain, ulko
     Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on              maankaupan ja kehitysyhteistyöasioiden ministeriön hallin
     soveltanut perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa             tojohtaja J. Devadder, prosessiosoite Luxemburgissa Bel
     väärin kahdella olennaisella tavalla : a) se on määrittänyt      gian suurlähetystö, osoite 4 rue des Girondins, on jättänyt
     ja kuvannut markkinat väärin ja b ) se on tulkinnut              Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle 16 päivänä tammi
     väärin niitä edellytyksiä, joilla sopimus tai yhden             kuuta 1995 kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
     mukaistettu menettelytapa on ristiriidassa 85 ar                vastaan .
 ---pagebreak--- N:o C 54/10          [TF                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        4 . 3 . 95
Kantaja vaatii komission 16 päivänä marraskuuta 1994                Valittaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta :
antaman asetuksen N:o 2791/94 (*) julistamista mitättö
mäksi ja komission velvoittamista korvaamaan oikeuden              1 . Kumoamaan valituksenalaisen päätöksen, ja
käyntikulut.
                                                                    2 . päättämään asian tutkittavaksi ottamisesta tai toissijai
                                                                          sesti lykkäämään tutkittavaksi ottamista koskeva rat
Oikeudelliset perusteet ja keskeiset väitteet                             kaisu tehtäväksi pääasian ratkaisun yhteydessä ja
                                                                          palauttamaan asian kokonaisuudessaan ensimmäisen
Riittämätön oikeudellinen perusta: banaanialan yhteisestä                 oikeusasteen tuomioistuimen ratkaistavaksi, joka jat
markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen ( ETY )                 kaa asian käsittelyä siitä menettelyn vaiheesta, johon
N:o 404/93 , 30 artikla sallii erityiset tilapäisjärjestelyt              käsittely ensimmäisessä asteessa on jäänyt, ja päättä
ainoastaan yhteismarkkinoille siirtymisen helpottamiseksi                 mään väliintulohakemuksista .
ennen asetuksen voimaantuloa voimassa olleista järjeste
lyistä; se ei voi olla kiistanalaisen asetuksen oikeudellisena      Perustelut ja pääasialliset vaatimukset
perustana . Ensinnäkään Debbie-hirmumyrskyllä ei ole
mitään tekemistä yhteismarkkinoille siirtymisen kanssa .            Neuvoston direktiivi 93/118/ETY, annettu 22 päivänä
Toiseksi neuvoston tarkoituksena ei missään tapauksessa             joulukuuta 1993 , tuoreen lihan ja siipikarjan lihan terveys
ole voinut olla mahdollistaa 30 artiklan avulla toimenpi           tarkastusten ja valvonnan rahoittamisesta annetun direkti
teitä, jotka ovat samanlaisia jo olemassa olevien kansallisten      ivin 85/73/ETY muuttamisesta (*), jäljempänä "valituksen
määräysten kanssa . Näiden määräysten tarkoituksena on              alainen direktiivi ", on oikeudelliselta luonteeltaan päätös .
ollut pääasiassa, ja joissakin tapauksissa yksinomaan,              Valituksenalainen direktiivi jättää direktiiviä 85/73/ETY
suojella kansallisia markkinoita . Yhteismarkkinoiden tar          muuttaessaan jäsenvaltioille niin vähän harkintavaltaa, että
koituksena on poistaa tällaiset suojatoimenpiteet. Komissio         harkintavalta on käytännössä ainoastaan symbolinen tai
ei voi näin ollen käyttää 30 artiklaa perusteenaan sellaisten       sitä ei ole ollenkaan. Jos direktiiviä tulkitaan oikealla tavalla
toimenpiteiden käyttöönotolle, jotka ovat samanlaisia kuin          ja sen sisältö tutkitaan kokonaisuudessaan, voi harkintaval
ennen yhteismarkkinoita olleet määräykset.                          taa ilmaisevien verbien käyttöä pitää merkitykseltään ainos
                                                                    taan retorisena . Asocarnen jäsenet oli luetteloitu terveysre
Ylimääräisen tuontikiintiön myöntäminen on asetuksen                kisteriin ja maksurekisteriin ennen direktiivin voimaantu
N:o 404/93 , 19 artiklan 1 kohdan vastaista : kiistanalaisen        loa, minkä vuoksi direktiivi koskee Asocarnen jäseniä
asetuksen 1 artiklan 1 kohdassa myönnetään ylimääräinen             suoraan ja erikseen; tällä perusteella Asocarnella on oikeus
tuontikiintiö ainoastaan myrskyn kohteeksi joutuneille              valittaa päätöksestä jäsentensä puolesta.
maahantuojille, vaikkei asetuksen 404/93 , 19 artiklan
1 kohdassa ole säädetty poikkeuksia kiintiön myöntämis             Toisin kuin yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
menettelystä .                                                      istuin on katsonut, kansalliset tuomioistuimet eivät voi
                                                                    suojella asianmukaisesti ja riittävästi yksityishenkilöitä, jos
(*) Banaanien tuontia koskevan vuoden 1994 tariffikiintiön lisä    asiassa on kyse direktiiveistä. Oikeusturva on tässä suh
    määrän poikkeuksellisesta myöntämisestä hirmumyrsky Deb        teessa selvästi puutteellinen. Lisäksi tietyt espanjalaiset
    bien johdosta, EYVL N:o L 296 , 17. 11 . 1994 , s . 33 .        tuomioistuimet ovat olleet haluttomia tekemään EY:n
                                                                    perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisia ennakkorat
                                                                    kaisukysymyksiä .
                                                                    f 1 ) EYVL N:o L 340, 31 . 12 . 1993 , s. 15
Valitus, joka on jätetty yhteisöjen tuomioistuimen kirjaa
jalle 4 päivänä tammikuuta 1995 ja jossa valitetaan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
20 päivänä lokakuuta 1994 antamasta päätöksestä asiassa             Euroopan yhteisöjen komission 13 päivänä tammikuuta
T-99/94 Asociacion Española de Empresas de la Carne                      1995 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
       (Asocarne) vastaan Euroopan unionin neuvosto                                          (Asia C-ll/95 )
                        (Asia C-10/95 P)                                                      ( 95/C 54/18 )
                           ( 95/C 54/17)
                                                                    Euroopan yhteisöjen komissio asiamiehenään oikeudellisen
Asociacion Española de Empresas de la Carne (Asocarne,              osaston virkamies Pieter Van Nuffel, prosessiosoite Luxem
edustajanaan asianajaja Paloma Llaneza Gonzalez, Madrid,            burgissa oikeudellisen osaston virkamies Georgios Kremli
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Loesch &              sin toimisto, Centre Wagner, Kirchberg, on 13 päivänä
Wolter, 11 rue Goethe, BP 1107, L-1011 Luxemburg) on                tammikuuta 1995 nostanut yhteisöjen tuomioistuimessa
jättänyt 4 päivänä tammikuuta 1995 Euroopan yhteisöjen              kanteen Belgian kuningaskuntaa vastaan .
tuomioistuimen kirjaamoon valituskirjelmän valittaakseen
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen en              Yhteenveto kantajan tuomioistuimelle esittämistä vaati
simmäisen jaoston 20 päivänä lokakuuta 1994 antamasta               muksista :
päätöksestä asiassa T-99/94 Asociacion Española de
Empresas de la Carne (Asocarne ) vastaan Euroopan yhtei            1 . Kantaja vaatii sen seikan toteamista, että Belgian
söjen neuvosto.                                                           kuningaskunta ei ole täyttänyt velvollisuuksiaan, jotka


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 7 päivänä helmikuuta 2001 asiassa T-186/98, Compañía Internacional de Pesca y Derivados (Inpesca), SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kalastus – Yhteisön taloudellinen tuki kalastusalusten rakentamiseen – Asetus (ETY) N:o 4028/86 – Uudelleentarkastelua koskeva vaatimus – Uudet ja olennaiset seikat – Kumoamis- ja vahingonkorvauskanne – Tutkimatta jättäminen)

text:
2.6.2001                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 161/15
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                 YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                   TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                  7 päivänä helmikuuta 2001                                              20 päivänä maaliskuuta 2001
asiassa T-186/98, Compañı́a Internacional de Pesca y                  asiassa T-30/99, Bocchi Food Trade International GmbH
Derivados (Inpesca), SA vastaan Euroopan yhteisöjen                              vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                            komissio (1)
                                                                       (Banaanit – Tuonti AKT-maista ja kolmansista maista –
(Kalastus – Yhteisön taloudellinen tuki kalastusalusten                Vuosittain myönnettävän määrän laskeminen – Vahingon-
rakentamiseen – Asetus (ETY) N:o 4028/86 – Uudelleentar-               korvauskanne – Tutkittavaksi ottaminen – WTO:n säännöt
kastelua koskeva vaatimus – Uudet ja olennaiset seikat –               – WTO:n sääntöihin ei voida vedota – Harkintavallan
Kumoamis- ja vahingonkorvauskanne – Tutkimatta jättämi-                     väärinkäyttö – Yhteisön oikeuden yleiset periaatteet)
                                nen)
                                                                                (2001/C 161/33)
                         (2001/C 161/32)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                   (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                                                                       Asiassa T-30/99, Bocchi Food Trade International GmbH,
Asiassa T-186/98, Compañı́a Internacional de Pesca y Deriva-          kotipaikka Bergisch Gladbach (Saksa), edustajanaan asianajaja
dos (Inpesca)SA, kotipaikka Bermeo (Espanja), edustajanaan             G. Meier, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
asianajajat M. I. Angulo Fuertes ja M. B. Angulo Fuertes,              nään K.-D. Borchardt ja H. van Vliet), jossa kantaja vaatii
prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen              korvausta vahingosta, joka sille on aiheutunut siitä, että
komissio (asiamiehinään L. Visaggio ja J. Guerra Fernández),          komissio on neuvoston asetuksen (ETY) N:o 404/93 sovelta-
jossa kantaja vaatii toisaalta, että komission 16.9.1998 päivät-       mista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä banaanien
tyyn kirjeeseen sisältyväksi väitetty päätös kumotaan ja toisaal-      tuontia yhteisöön koskevan järjestelmän osalta 28 päivänä
ta, että komissio velvoitetaan maksamaan korvausta vahingos-           lokakuuta 1998 annetussa komission asetuksessa (EY)
ta, jonka kantaja väittää itselleen aiheutuneen, yhteisöjen            N:o 2362/98 (EYVL L 293, s. 32) antanut säännöksiä, joiden
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toi-            kantaja väittää olevan ristiriidassa maailman kauppajärjestön
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Pirrung sekä              (WTO) sääntöjen ja tiettyjen yhteisön oikeuden yleisten peri-
tuomarit A. Potocki ja A. W. H. Meij, kirjaaja: H. Jung,               aatteiden kanssa, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
on 7.2.2001 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on                   mioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
seuraava:                                                              puheenjohtaja P. Lindh sekä tuomarit R. Garcia-Valdecasas ja
                                                                       J. D. Cooke, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio González,
                                                                       on 20.3.2001 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
1)    Kantajan 21.7.1999 esittämät lisähuomautukset jätetään           seuraava:
      tutkimatta.
                                                                       1)    Kanne hylätään.
2)    Kanne jätetään tutkimatta.
                                                                       2)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaa
3)    Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                   komission oikeudenkäyntikulut.
(1) EYVL C 20, 23.1.1999.                                              (1) EYVL C 86, 27.3.1999.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 12 päivänä joulukuuta 2002 asiassa C-442/00 (Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La-Manchan esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Ángel Rodríguez Caballero vastaan Fondo de Garantía Salarial (Fogasa) (Sosiaalipolitiikka – Työntekĳöiden suoja työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa – Direktiivi 80/987/ETY – Soveltamisala – Saatavien käsite – Palkan käsite – "Salarios de tramitación" – Palkkaturvajärjestelmän takaama maksu – Tuomioistuimen päätöstä edellyttävä maksun suorittaminen)

text:
25.1.2003                FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                C 19/5
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                           on sovellettava tämän syrjinnän vuoksi epäedullisessa asemassa
                                                                                olevan ryhmän jäseniin järjestelmää, joka on voimassa niiden
                           (kuudes jaosto)                                         työntekijöiden osalta, joiden samankaltaiset saatavat kuuluvat
                                                                                kyseisen direktiivin soveltamisalaan palkan käsitteen kansallisen
                                                                                määritelmän mukaisesti.
                   12 päivänä joulukuuta 2002
asiassa C-442/00 (Tribunal Superior de Justicia de Castilla-                (1 ) EYVL C 28, 27.1.2001.
La-Manchan esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Ángel
Rodríguez Caballero vastaan Fondo de Garantía Salarial
                               (Fogasa) ( 1)
(Sosiaalipolitiikka – Työntekijöiden suoja työnantajan mak-
sukyvyttömyystilanteessa – Direktiivi 80/987/ETY – Sovel-
tamisala – Saatavien käsite – Palkan käsite – ”Salarios de
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
tramitación” – Palkkaturvajärjestelmän takaama maksu –
Tuomioistuimen päätöstä edellyttävä maksun suorittami-
                                   nen)                                                                  (kuudes jaosto)
                           (2003/C 19/08)                                                       12 päivänä joulukuuta 2002
                     (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                         asiassa C-456/00, Ranskan tasavalta vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio (1)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                            (Kumoamiskanne – Valtiontuki –Yhteinen markkinajärjeste-
                                                                            ly – Viini – Toimenpiteet Charentesin viinitilojen mukautta-
                                                                                miseksi)
Asiassa C-442/00, jonka Tribunal Superior de Justicia de
Castilla-La-Mancha (Espanja) on saattanut EY 234 artiklan                                                (2003/C 19/09)
nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen
tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa
Ángel Rodríguez Caballero ja Fondo de Garantía Salarial                                           (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(Fogasa) ennakkoratkaisun työntekijöiden suojaa työnantajan
maksukyvyttömyystilanteessa koskevan jäsenvaltioiden lain-                  (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
säädännön lähentämisestä 20 päivänä lokakuuta 1980 anne-                                   tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
tun neuvoston direktiivin 80/987/ETY (EYVL L 283, s. 23)
1 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J.-P. Puissochet
sekä tuomarit C. Gulmann, V. Skouris, F. Macken ja N. Colneric              Asiassa C-456/00, Ranskan tasavalta (asiamiehinään G. de
(esittelevä tuomari), julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja:             Bergues ja L. Bernheim) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
R. Grass, on antanut 12.12.2002 tuomion, jonka tuomiolau-                   (asiamiehenään A. Alves Vieira ja D. Triantafyllou), jossa
selma on seuraava:                                                          kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan valtion-
                                                                            tuesta, jonka Ranska on toteuttanut viinialalla, 20 päivänä
1)    ”Salarios de tramitación” -saatavia on pidettävä työntekijöiden       syyskuuta 2000 tehdyn komission päätöksen 2001/52/EY
      työsopimuksista tai työsuhteista johtuvina palkkasaatavina            (EYVL 2001, L 17, s. 30), yhteisöjen tuomioistuin (kuudes
      työntekijöiden suojaa työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa         jaosto), toimien kokoonpanossa: toisen jaoston puheenjohtaja
      koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20 päi-         R. Schintgen, joka hoitaa kuudennen jaoston puheenjohtajan
      vänä lokakuuta 1980 annetun neuvoston direktiivin 80/                 tehtäviä, sekä tuomarit V. Skouris, F. Macken, N. Colneric ja
      987/ETY 1 artiklan 1 kohdassa ja 3 artiklan 1 kohdassa                J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari), julkisasiamies:
      tarkoitetulla tavalla, riippumatta siitä, minkä menettelyn nojal-     A. Tizzano, kirjaaja: R. Grass, on antanut 12.12.2002 tuomion,
      la ne on vahvistettu, jos tällaiset tuomioistuimen päätöksellä        jonka tuomiolauselma on seuraava:
      vahvistetut saatavat synnyttävät palkkaturvajärjestelmän vas-
      tuun kyseisen kansallisen lainsäädännön mukaan ja jos sovinto-
                                                                            1)     Kanne hylätään.
      menettelyssä vahvistettujen samanlaisten saatavien erilaista
      kohtelua ei voida objektiivisesti perustella.
                                                                            2)     Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
2)    Kansallisen tuomioistuimen on jätettävä soveltamatta kansallis-              kulut.
      ta säännöstä, jossa jätetään yhdenvertaisen kohtelun periaatteen
      vastaisesti direktiivin 80/987/ETY 2 artiklan 2 kohdassa
                                                                            (1 ) EYVL C 45, 10.2.2001.
      tarkoitetun palkan käsitteen ulkopuolelle ”salarios de tramita-
      ción” -saatavia vastaavat saatavat, joista on sovittu tuomioistui-
      men toteuttamassa ja vahvistamassa sovintomenettelyssä; sen


title: Asia T-450/10 P: Valitus, jonka Luigi Marcuccio on tehnyt 24.9.2010 virkamiestuomioistuimen asiassa F-91/09, Marcuccio v. komissio, 9.7.2010 antamasta määräyksestä

text:
               20.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 317/45

         Valitus, jonka Luigi Marcuccio on tehnyt 24.9.2010 virkamiestuomioistuimen asiassa F-91/09, Marcuccio v. komissio, 9.7.2010 antamasta määräyksestä
   (Asia T-450/10 P)
   ()
   2010/C 317/80
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               joka tapauksessa: riidanalainen määräys on kumottava kokonaisuudessaan ja poikkeuksetta

               —

               on todettava, että ensimmäisessä oikeusasteessa nostettu kanne, jota riidanalainen määräys koski, voitiin ottaa tutkittavaksi

               —

               ensisijaisesti: valittajan esittämät vaatimukset ensimmäisessä oikeusasteessa on hyväksyttävä kokonaisuudessaan ja poikkeuksetta

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan kaikki kulut, jotka valittajalle tästä asiasta kummassakin oikeusasteessa aiheutuvat

               —

               toissijaisesti: asia on palautettava virkamiestuomioistuimeen, jotta tämä lausuu uudelleen asiakysymyksestä eri kokoonpanossa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Esillä oleva asia liittyy virkamiestuomioistuimen 9.7.2010 antamaan määräykseen. Tässä määräyksessä katsottiin, että kanteen, jolla pyrittiin ensisijaisesti sen vahingon korvaamiseen, joka kantajalle väitettiin aiheutuneen sellaisen kutsukirjeen vuoksi, jossa häntä pyydettiin osallistumaan lääkärintarkastuksiin, jotka olivat tarpeen hänen mahdollisen työkyvyttömyytensä arvioimiseksi, tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuivat osittain selvästi ja se oli osittain perusteeton.
   Vaatimustensa tueksi valittaja väittää, että valituksenalaisessa määräyksessä ei esitetty minkäänlaisia perusteluja, jotka koskivat sitä, että hänen korvausvaatimuksiaan ei voitu ottaa tutkittavaksi.
   Kantaja väittää myös, että SEUT 270 artiklaa, Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 90 artiklaa sekä oikeusvarmuuden, tehokasta oikeussuojaa koskevan oikeuden, oikeuslähteiden hierarkkisuuden, vallanjaon sekä sen periaatetta, että tuomioistuinten on noudatettava lakia, on tulkittu ja sovellettu virheellisesti ja kohtuuttomalla tavalla.


title: Asia C-416/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Judicial da Comarca de Faro (Portugali) on esittänyt 27.7.2016 – Luís Manuel Piscarreta Ricardo v. Portimão Urbis, EM, SA (selvitystilassa) ym.

text:
               17.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 383/4

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Judicial da Comarca de Faro (Portugali) on esittänyt 27.7.2016 – Luís Manuel Piscarreta Ricardo v. Portimão Urbis, EM, SA (selvitystilassa) ym.
   (Asia C-416/16)
   (2016/C 383/05)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Judicial da Comarca de Faro

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Luís Manuel Piscarreta Ricardo

      Vastaajat: Portimão Urbis, EM, SA (selvitystilassa), Município de Portimão ja Emarp – Empresa Municipal de Águas e Resíduos de Portimão, EM, SA

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Sovelletaanko 12.3.2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/23/EY (1) 1 artiklaa ja erityisesti sen [1 kohdan] b alakohtaa esillä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa kunnan täytäntöönpanoelimen päätöksen mukaisesti kunnallinen yritys (jonka ainoana osakkeenomistajana on kunta) puretaan, minkä jälkeen sen hoitamista toiminnoista vastaavat osittain kunta ja osittain toinen kunnallinen yritys (jonka toimialaa on muutettu tässä tarkoituksessa ja joka on niin ikään kunnan kokonaan omistama), eli voidaanko katsoa, että tällaisissa olosuhteissa on tapahtunut mainitussa direktiivissä tarkoitettu liikkeen luovutus?

               2)

               Onko katsottava, että direktiivin 2001/23/EY 2 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettu työntekijän käsite kattaa työntekijän, joka ei tosiasiallisesti työskentele (erityisesti sen vuoksi, että hänen työsopimuksestaan johtuvien velvoitteidensa täyttäminen on keskeytynyt), ja että siten työsopimuksesta johtuvat oikeudet ja velvoitteet siirtyvät luovutuksensaajalle mainitun direktiivin 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti?

               3)

               Onko hyväksyttävää, jos sitä pidetään unionin oikeuden mukaisena, että työntekijöiden siirtymiselle liikkeen luovutuksen yhteydessä asetetaan rajoituksia etenkin työsuhteen tyypin tai keston perusteella, kuten erityisesti RJAEL:n (2) 62 §:n 5, 6 ja 11 momentissa säädetyn kaltaisia rajoituksia?

      (1)  Työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12.3.2001 annettu neuvoston direktiivi 2001/23/EY (EYVL 2001, L 82, s. 16).

      (2)  Paikallista yritystoimintaa ja paikallishallintojen osakeomistuksia koskeva säännöstö


title: Asia T-35/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 23.4.2008 — Leche Celta v. SMHV — Celia (Celia) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Celia rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki CELTA — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               7.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/24

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 23.4.2008 — Leche Celta v. SMHV — Celia (Celia)
   (Asia T-35/07) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Celia rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki CELTA - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   (2008/C 142/43)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Leche Celta, SL (Puentedeume, Espanja) (edustajat: asianajajat J. Calderón Chavero, T. Villate Consonni ja M. Tañez Manglano)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Celia SA (Craon, Ranska) (edustajat: asianajajat D. Masson ja F. de Castelnau)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 5.12.2006 tekemästä päätöksestä (asia R 294/2006-4), joka koski Leche Celta, SL:n ja Celia SA:n välistä väitemenettelyä.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Leche Celta, SL velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 82, 14.4.2007.


title: Asia T-86/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.6.2011 — Bamba v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Norsunluurannikon tilanteen vuoksi toteutetut rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Perusteluvelvollisuus)

text:
               23.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 219/15

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.6.2011 — Bamba v. neuvosto
   (Asia T-86/11) (1)

   (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Norsunluurannikon tilanteen vuoksi toteutetut rajoittavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Perusteluvelvollisuus)
   2011/C 219/21
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Nadiany Bamba (Abidjan, Norsunluurannikko) (edustajat: asianajajat P. Haïk ja J. Laffont)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: B. Driessen ja A. Vitro)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Cujo ja M. Konstantinidis)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä Norsunluurannikkoon kohdistuvien rajoittavien toimenpiteiden jatkamisesta annetun neuvoston päätöksen 2010/656/YUTP muuttamisesta 14.1.2011 tehtyä neuvoston päätöstä 2011/18/YUTP (EUVL L 11, s. 36) ja toisaalta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvien rajoittavien erityistoimenpiteiden toteuttamisesta Norsunluurannikon tilanteen vuoksi annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 560/2005 muuttamisesta 14.1.2011 annettua neuvoston asetusta (EU) N:o 25/2011 (EUVL L 11, s. 1) koskeva kumoamisvaatimus siltä osin kuin ne koskevat kantajaa.

      Tuomiolauselma

               1)

               Norsunluurannikkoon kohdistuvien rajoittavien toimenpiteiden jatkamisesta annetun neuvoston päätöksen 2010/656/YUTP muuttamisesta 14.1.2011 tehty neuvoston päätös 2011/18/YUTP ja tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvien rajoittavien erityistoimenpiteiden toteuttamisesta Norsunluurannikon tilanteen vuoksi annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 560/2005 muuttamisesta 14.1.2011 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 25/2011 kumotaan siltä osin kuin ne koskevat Nadiany Bambaa.

               2)

               Päätöksen 2011/18 oikeusvaikutukset pysytetään Bamban osalta siihen asti, kunnes asetuksen N:o 25/2011 kumoaminen on tullut voimaan.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Bamban oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 95, 26.3.2011.