title: Asia C-497/10 PPU: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 22.12.2010 (Court of Appealin (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Barbara Mercredi v. Richard Chaffe (Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Asetus N:o 2201/2003 — Avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevat asiat — Lapsi, jonka vanhemmat eivät ole avioliitossa keskenään — Käsite ”asuinpaikka” sylilapsen osalta — Käsite ”oikeus lapsen huoltoon” )

text:
               19.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/17

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 22.12.2010 (Court of Appealin (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Barbara Mercredi v. Richard Chaffe
   (Asia C-497/10 PPU) (1)

   (Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Asetus N:o 2201/2003 - Avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevat asiat - Lapsi, jonka vanhemmat eivät ole avioliitossa keskenään - Käsite ”asuinpaikka” sylilapsen osalta - Käsite ”oikeus lapsen huoltoon”)
   2011/C 55/30
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta)

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Barbara Mercredi

      Vastapuoli: Richard Chaffe

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/2003 (EUVL L 338, s. 1) 8 ja 10 artiklan tulkinta — Asuinpaikan käsite — Yhdistyneessä kuningaskunnassa syntynyt lapsi, jonka isä on Yhdistyneen kuningaskunnan kansalainen ja äiti ranskalainen, vanhemmat eivät ole avioliitossa — Äidin Réunionille viemä lapsi — Lapsen pois vienti oli tapahtumahetkellä luvallinen, koska lapsen äidillä oli tuolloin lasta koskeva vanhempainvastuu — Isän Yhdistyneen kuningaskunnan tuomioistuimissa sittemmin esittämät vanhempainvastuuta, lapsen asumista vuorotellen kummankin vanhemman luona ja tapaamisoikeutta koskevat vaatimukset — High Courtin määräys lapsen palauttamiseksi Yhdistyneeseen kuningaskuntaan — Äiti riitautti määräyksen sillä perusteella, että lapsen asuinpaikka ei ollut enää Yhdistyneessä kuningaskunnassa ajankohtana, jolloin asia saatettiin vireille tuomioistuimessa

      Tuomiolauselma

               1)

               Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/2003 asetuksen 8 ja 10 artiklassa tarkoitettua ”asuinpaikan” käsitettä on tulkittava siten, että tämä asuinpaikka on paikka, joka ilmentää lapsen tiettyä integroitumista sosiaaliseen ympäristöön ja perheympäristöön. Kun on kysymys sylilapsesta, joka on oleskellut äitinsä kanssa vasta muutaman päivän jäsenvaltiossa, johon hänet on viety ja jossa hänen asuinpaikkansa ei ole, tässä tarkoituksessa on erityisesti otettava huomioon yhtäältä äidin tähän jäsenvaltioon muuttamisen osalta ja molempien sen alueella oleskelun osalta sen kesto, säännöllisyys, olosuhteet ja syyt, ja toisaalta erityisesti lapsen ikä huomioon ottaen se, mistä äiti on maantieteellisesti lähtöisin ja mikä on hänen perhetaustansa sekä äidin ja lapsen perhesuhteet ja sosiaaliset suhteet tässä samassa jäsenvaltiossa. Kansallisen tuomioistuimen asiana on ratkaista lapsen asuinpaikka ottamalla huomioon kaikki kullekin yksittäistapaukselle erityiset tosiseikat.
               Jos edellä mainittujen arviointiperusteiden soveltaminen johtaa pääasiassa päätelmään, että lapsen asuinpaikkaa ei voida ratkaista, toimivaltainen tuomioistuin on määritettävä asetuksen 13 artiklassa tarkoitetun ”lapsen olinpaikkaan” perustuvan arviointiperusteen nojalla

               2)

               Jäsenvaltion tuomioistuimen päätökset, joilla hylätään kansainvälisestä lapsikaappauksesta 25.10.1980 tehdyn yksityisoikeuden alaa koskevan Haagin yleissopimuksen nojalla tehty pyyntö lapsen pikaisesta palauttamisesta toisen jäsenvaltion tuomioistuimen tuomiopiiriin ja jotka koskevat tätä lasta koskevaa vanhempainvastuuta, eivät vaikuta ratkaisuihin, jotka on tehtävä tässä toisessa jäsenvaltiossa aiemmin tehdyistä vanhempainvastuuta koskevista hakemuksista, jotka ovat edelleen vireillä.

      (1)  EUVL C 328, 4.12.2010.


title: Asian T-157/95 poistaminen rekisteristä

text:
20.7.96               LfL                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 210/23
Garage Massol Särl:n 22.5.1996 Euroopan yhteisöjen                    Kantaja korostaa erityisesti, että vakiintuneen oikeuskäy
                komissiota vastaan nostama kanne                      tännön mukaan komission on tutkittava kaikki sille tehdyt
                          ( Asia T-77/96)                             valitukset ja että tämän oikeuskäytännön vastaisesti komis
                                                                      sio ei ole vastannut kantajan vaatimuskirjeeseen eikä
                            ( 96/C 210/52 )                           tutkinut tämän valitusta . Komissio on myös kieltäytynyt
                                                                      antamasta tietoja Automobiles Peugeot'n ja/tai PSA:n ti
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       loissa tehdyn tutkimuksen tuloksista tehden tällä tavoin
                                                                      eurooppalaisten veronmaksajien kustannuksella saadut
                                                                      tulokset tarpeettomiksi ja toissijaisuusperiaatteen vaikutuk
Garage Massol Sari, kotipaikka Frejairolles ( Ranska ), on            sen tehottomaksi .
nostanut 22.5.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö
jen komissiota vastaan . Kantajan edustaja on asianajaja              Koska toisaalta Peugeot'n sopimus ja sopimuskäytäntö on
                                                                      jätetty tutkimatta sillä perusteella, että komissio tutkisi
Jean Louis Portolano, Aix-en-Provence, prosessiosoite
                                                                      samanlaisen asian tutkimuksen aikana, tällä rikotaan kan
Luxemburgissa asianajaja Roy Nathan, asianajotoimisto
Nathan & Noesen, 18 , rue des Glacis .                                tajan mukaan perustamissopimuksen 155 artiklaa, jossa
                                                                      komissiolle annetaan tehtäväksi huolehtia perustamissopi
                                                                      muksen määräysten noudattamisesta . Tämä valituksen
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio                 tutkimatta jättäminen on sitäkin oudompaa, koska aino
istuin                                                                astaan komissiolla on neuvoston asetuksessa N:o 17
                                                                      annettu toimivalta todeta kilpailusääntöjen rikkominen, ja
— toteaa komission laiminlyönnin Massolin tekemien vali              sillä on yksinomainen toimivalta määrätä perustamissopi
    tusten käsittelyssä ,                                             muksen 85 artiklan kolmannen kohdan ryhmäpoikkeuksen
                                                                      tai yksilöllisen poikkeuksen rajat.
— kumoaa epäsuoran päätöksen, jolla valitus hylättiin, ja
    päätöksen, jolla kieltäydyttiin antamasta tiedoksi Auto          Myös komission kieltäytymistä antaa tiedoksi Automobiles
    mobiles Peugeot'n ja/tai PSA:n vastauksia ,                       Peugeot'n ja/tai PSA-konsernin kanssa käymänsä kirjeen
                                                                      vaihto on pidettävä puolustuksen oikeuksien ja kontradik
— toteaa komission sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun                torisen periaatteen vastaisena , ja kieltäytymisellä loukataan
    ja velvoittaa komission suorittamaan Massolille                   kantajan perustuslaillista oikeutta nostaa kanne komission
     180 000        ecun       vuotuisen    vahingonkorvauksen        nimenomaisesta päätöksestä .
    25.5.1994 lähtien, ja
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut
    mukaan lukien asianajajan palkkiot, jotka ovat 100 000
    Ranskan frangia .
                                                                              Asian T-l 09/95 ( ) poistaminen rekisteristä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                ( 96/C 210/53 )
Kantaja , joka on Peugeot-merkkisiä ajoneuvoja PSA
konsernin jälleenmyyjäverkoston ulkopuolella Ranskassa                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
myyvä autoliike, riitauttaa komission laiminlyönnin tutkia
kantajan sille tekemä , kyseisen konsernin toteuttamaa
järjestelmää koskeva valitus . Tämän jälleenmyyjäjärjestel           Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
män perusteella hyväksytyt jälleenmyyjät vetoavat yhdessä             istuimen neljännen jaoston puheenjohtajan 23.4.1996 anta
ja yksimielisesti asetukseen ( ETY ) N:o 123/85 niitä jälleen        malla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu
myyjiä vastaan, jotka eivät kuulu valmistajan jälleenmyyjä           asia T-109/95 , X vastaan Euroopan yhteisöjen komissio .
verkostoon; hyväksyttyjen jälleenmyyjien mukaan itsenäis
ten jälleenmyyjien toiminta on jo pelkästään tämän asetuk            (•) EYVL N:o C 174 , 8.7.1995
sen perusteella lainvastaista . Varmistaakseen sen, että aino
astaan ne itse toimittavat ja jälleenmyyvät uusia Peugeot
ajoneuvoja , PSA ja sen jälleenmyyjät väittävät samalla
jälleenmyyntisopimustensa olevan laillisia, koska sopimuk
set ovat edellä mainitussa asetuksessa poikkeukselle määri
teltyjen edellytysten mukaisia .
                                                                              Asian T-157/95 ( ) poistaminen rekisteristä
Valituksen tutkimatta jättämistä on perusteltu sillä , että
komission tehtävänä ei ole asettua kansallisen tuomioistui                                   ( 96/C 210/54 )
men tilalle, jos kansallisella tuomioistuimella on jo käsitel
tävänä kantajan ja useiden jälleenmyyjien välinen riita-asia,                         (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
ja sillä , että kyseinen valitus ei ole merkityksellinen yhteisön
kannalta , koska komissio on jo tutkinut yksittäisen tapauk
sen, joka koski valituksessa esitetyn mukaisia lausekkeita ja         Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
menettelytapoja .                                                     istuimen ensimmäisen laajennetun jaoston puheenjohtajan
 ---pagebreak--- N:o C 210/24         FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     20.7.96
25.4.1 996 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste        maila määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu
ristä on poistettu asia T-157/95 , The European Association      asia T-233/95 , T vastaan Euroopan parlamentti .
of Mozzarella Manufacturers, Golden Food Products Limi
ted, Carbery Milk Products Ltd ., Dansco Dairy Products          (•) EYVL N:o C 95 , 30.3.1 996
Ltd . ja Express Foods ( Pohjois-Irlanti ) Limited vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio .
(') EYVL N:o C 286 , 28.10.1995
                                                                         Asian T-219/95 ( ') poistaminen rekisteristä
                                                                                ( 96/C 210/56 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
        Asian T-233/95 ( ) poistaminen rekisteristä              Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                 istuimen viidennen laajennetun jaoston puheenjohtajan
                        ( 96/C 2 10/55                           23.5.1 996 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste
                                                                 ristä on poistettu asia T-2 19/95 , Marie-Therese Danielsson,
               (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)                    Pierre Largenteau ja Edwin Haoa vastaan Euroopan yhtei
                                                                 söjen komissio .
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
istuimen toisen jaoston puheenjohtajan 29.4.1996 anta           (') EYVL N:o C 77, 16.3.1996


title: Euroopan yhteisöjen komission 5.12.1995 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-380/95)

text:
3.2.96              1 FI 1                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 31 / 13
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                      valtiota vastaan silloin, kun kansallinen lainsäädäntö on
                                                                    ristiriidassa perustamissopimuksen kanssa .
— kumoaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
    istuimen 18.9.1995 asiassa T-548/93 , Ladbroke Racing           0 ) EYVL N:o C 286, 28.10.1995 , s . 12
    Limited vastaan Euroopan yhteisöjen komissio , anta
    man tuomion siltä osin kuin siinä kumotaan komission
    29.7.1993 päiväämään kirjeeseen sisältyvä päätös
    hylätä Ladbroken 29.11.1989 tekemä valitus,
                                                                       Euroopan yhteisöjen komission 5.12.1995 Helleenien
— hyväksyy komission yhteisöjen ensimmäisen oikeus                                tasavaltaa vastaan nostama kanne
    asteen tuomioistuimessa esittämät vaatimukset .                                         ( Asia C-3 80/95 )
                                                                                ( 96/C 31 /25 )
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                    Euroopan yhteisöjen komissio on 5.12.1995 nostanut
                                                                    yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
Ranskan hallitus katsoo, että yhteisöjen ensimmäisen oikeu
                                                                    vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission oikeudellisen
sasteen tuomioistuin on tehnyt useita oikeudellisia vir
heitä .                                                             yksikön virkamies Maria Contou Durande, ja prosessiosoite
                                                                    Luxemburgissa c/o oikeudellisen osaston virkamies Carlos
                                                                    Gomez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
Ensiksi ja pääasiallisesti Ranskan hallitus katsoo, että
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen peru            Kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta
steluissa ei oteta huomioon yritysten välisiä järjestelyjä
koskevaa oikeuskäytäntöä, koska järjestelyt on tehty kan           1 . toteamaan, että koska Helleenien tasavalta ei ole saat
sallisen lainsäädännön perusteella, jossa ei jätetä valtaa               tanut voimaan kasvinsuojeluaineiden markkinoille saat
toteuttaa muunlaisia järjestelyjä .                                      tamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neu
                                                                         voston direktiivin 91 /414/ETY täytäntöönpanon edel
Koska järjestelyt on tehty lain nojalla pakollisiksi eli koska           lyttämiä lakeja , asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä
toimijoilla ei ole enää valtaa toteuttaa sellaisia järjestelyjä ,        määräajassa, se on jättänyt noudattamatta sille perus
joista voidaan mahdollisesti valittaa, lainsäädännön ollessa             tamissopimuksen ja tämän direktiivin mukaan kuuluvia
edelleen voimassa 85 ja 86 artiklan määräyksiä ei voida                  velvollisuuksia,
soveltaa toimijoihin, jotka toteuttavat tällaisia järjeste
                                                                    2 . velvoittamaan Helleenien tasavallan korvaamaan oi
lyjä.
                                                                         keudenkäyntikulut.
Ranskan hallitus katsoo, että kun komissiolle on valitettu
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
perustamissopimuksen 85 , 86 ja 90 artiklan perusteella
yrityksen järjestelyistä ja kansallisista toimenpiteistä, jotka     Komissio vaatii perustamissopimuksen 169 artiklan toisen
koskevat näitä järjestelyjä, komission tehtävänä on tutkia,         kohdan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan,
jätetäänkö kansallisissa toimenpiteissä yritykselle valtaa          että koska Helleenien tasavalta ei ole toteuttanut tarvittavia
toteuttaa muunlaisia järjestelyjä . Jos kansallisissa toimenpi     toimenpiteitä määräajassa ( joka on päättynyt 25.7.1993 )
teissä ei jätetä yrityksille valtaa toteuttaa muunlaisia järje     saattaakseen kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattami
stelyjä, komission on hylättävä se osa valituksesta, joka           sesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston
perustuu 85 ja 86 artiklaan, ilman että komission tarvitsisi        direktiivin 91/414/ETY ( 1 ) osaksi kansallista oikeusjär
ensin tutkia, ovatko kansalliset toimenpiteet ristiriidassa         jestystä , se on jättänyt täyttämättä sille EY:n perustamisso
perustamissopimuksen kanssa . Näin ollen yhteisöjen ensim          pimuksen ja tämän direktiivin mukaan kuuluvat velvolli
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen perusteluissa on                 suudet.
oikeudellinen virhe, kun niissä katsotaan, että komission
olisi pitänyt tutkia lopullisesti Ranskan lainsäädännön             (!) EYVL N:o L 230 , 19.8.1991 , s . 1
yhteensopivuus perustamissopimuksen kanssa ennen kuin
se hylkäsi sen osan Ladbroken valituksesta, joka perustuu
 85 ja 86 artiklaan .
Toiseksi riidanalaisessa tuomiossa ei oteta huomioon va
kiintunutta oikeuskäytäntöä, jonka mukaan luonnollinen                  Euroopan yhteisöjen komission 6.12.1995 Espanjan
tai oikeudellinen henkilö, joka on 85 ja 86 artiklan                            kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
 soveltamisesta annetun täytäntöönpanoasetuksen N:o 17                                       ( Asia C-381 /95 )
 3 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti pyytänyt                                            ( 96/C 31 /26 )
 komissiota toteamaan 85 ja 86 artiklan rikkomisen, ei ole
 oikeutettu vaatimaan päätöstä siitä, onko väitetty rikkomi        Euroopan yhteisöjen komissio on 6.12.1995 nostanut
 nen tapahtunut vai ei .                                            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan
                                                                     kuningaskuntaa vastaan . Kantajan asiamies on Miguel
 Lopuksi tuomio johtaa siihen, että komissiolla ei ole               Diaz-Llanos La Roche, ja prosessiosoite Luxemburgissa on
 harkintavaltaa sen suhteen, aloittaako se menettelyn jäsen        c/o Carlos Gomez de la Cruz .


title: Asia T-46/09: Kanne 6.2.2009 – Helleenien tasavalta v. komissio

text:
               18.4.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 90/27

         Kanne 6.2.2009 – Helleenien tasavalta v. komissio
   (Asia T-46/09)
   2009/C 90/44
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: valtion oikeudelliset neuvonantajat V. Kontolaimos, I. Chalkias ja S. Charitaki ja valtion oikeudellisen neuvoston oikeudellinen asiamies S. Papaionannou)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               Riidanalainen päätös on kumottava tai sitä on muutettava jäljempänä erityisesti esitetyiltä osin ja komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Nyt esillä oleva kanne kohdistuu Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta ja Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 8.12.2008 tehtyyn päätökseen K(2000) 7820 lopullinen, joka on annettu tiedoksi kantajalle numerolla SG-Greffe (2008) D 20786/09-12-2008.
   Kantaja esittää 12 kumoamisperustetta väitteidensä tueksi.
   Erityisesti on todettava, että sitrushedelmien alalla ja ensimmäisessä kumoamisperusteessaan kantaja väittää, että komissio on tulkinnut ehdotetun oikaisun suuruuden osalta virheellisesti komission asiakirjoja AGRI VI 5330/97, AGRI 61495/2002/REV I ja AGRI/60637/2006 (EMOTR:n tilien tarkastamisen ja hyväksymisen taloudellisten seurausten laskeminen – Suuntaviivat – Toistuvat puutteet – Uusiminen) ja soveltanut niitä virheellisesti, koska perustarkastuksissa ei ollut puutteita eikä myöskään sitrushedelmien tukijärjestelmässä ollut toistuvia puutteita, kun taas toisessa kumoamisperusteessa kantaja väittää, että komissio arvioi tosiseikkoja virheellisesti ja määräsi vääräsuhteisen rahoitusoikaisun, koska hallinnon ja kirjanpidon tarkastukset on suoritettu ja koska käteismaksu koski vain yhtä tapausta.
   Puuvillan tuen alalla ja kolmannessa kumoamisperusteessa kantaja esittää viisi erityistä väitettä: a) oikaisu oli kantajan mukaan mielivaltainen ja vääräsuhteinen, koska ei otettu huomioon järjestelmien parantamista ja myöhäistä muutosta puuvillan vuoden 2001 tukijärjestelmässä, b) oikaisun olisi pitänyt olla erilainen kultakin vuodelta, koska tarkastusjärjestelmän tila ei ollut sama kahdella ajanjaksolla, c) puuvillan tukijärjestelmän yhteensopivuus yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän kanssa oli varmistettu, d) ympäristötoimenpiteet tarkastettiin sopivana aikana ja e) paikalla suoritettavat pinta-alojen tarkastukset (5 %) oli suoritettu ajoissa ja tehokkaasti.
   Siltä osin kuin kyse on nautapalkkioista ja neljännessä kumoamisperusteessaan kantaja väittää, että riidanalainen päätös on virheellinen, koska sitä tehdessä ylitettiin tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn loppuunsaattamisen kohtuullinen aika, ja kyseinen päätös on kumottava, koska sen on tehnyt kyseisenä ajankohtana ilman toimivaltaa ollut elin ja/tai koska sitä tehtäessä on käytetty väärin komission asiaa koskevaa toimivaltaa ja/tai koska sillä loukataan jäsenvaltioiden perusteltua luottamusta.
   Viidennessä kumoamisperusteessa väitetään toissijaisesti, että komission päätös on kumottava, koska siinä lainvastaisesti tukeudutaan oikaisujen tekemiseksi aikaan, joka edelsi yleistä kompromissikirjettä tai viimeistä huomautuskirjettä.
   Kuudennessa kumoamisperusteessa vedotaan erityisesti oikaisujen tekemissyiden osalta asetuksen (ETY) 1258/99 (1) 7 artiklan ja suuntaviivojen virheelliseen tulkintaan ja soveltamiseen sekä tosiseikkojen ja näytön virheelliseen arviointiin tai tosiseikkoja koskevaan virheeseen sekä perustelujen puuttumiseen.
   Oliiviöljyn tuen osalta seitsemännessä kumoamisperusteessa väitetään, että riidanalainen päätös on virheellinen, koska sitä tehtäessä ylitettiin tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn loppuunsaattamisen kohtuullinen aika, ja kyseinen päätös on kumottava, koska sen on tehnyt kyseisenä ajankohtana ilman toimivaltaa ollut elin ja/tai koska sitä tehtäessä on käytetty väärin komission asiaa koskevaa toimivaltaa ja/tai koska sillä loukataan jäsenvaltioiden perusteltua luottamusta.
   Kahdeksannessa kumoamisperusteessa väitetään toissijaisesti, että riidanalaisessa päätöksessä lainvastaisesti tukeudutaan oikaisujen tekemiseksi aikaan, joka edelsi yleistä kompromissikirjettä tai viimeistä huomautuskirjettä,
   Yhdeksännessä kumoamisperusteessa kantaja väittää erityisesti oikaisujen tekemissyiden osalta, että riidanalainen päätös on kumottava sen vuoksi, että on tulkittu väärin asetusta (EY) N:o 1258/99 ja (EY) N:o 1663/95, (2) suuntaviivoja VI/5330/97 ja AGRI/61495/2002 ja tarkasteltavana olevan järjestelmän (asetuksen (ETY) 2261/84 (3) 16 artiklan, asetuksen (EY) N:o 2366/98 (4) 27 ja 28 artiklan sekä asetuksen (EY) 1638/98 (5) 2 artiklan ja 2a artiklan) erityissäännöksiä, tosiseikkojen osalta on tehty virhe, tosiseikkoja on arvioitu virheellisesti, perustelut ovat puutteelliset ja suhteellisuusperiaatetta on loukattu.
   Lopuksi, siltä osin kuin kyse on rahoitusoikaisujen enimmäismääristä ja viivästyneistä maksuista, kymmenennessä kumoamisperusteessa vaaditaan, että riidanalainen päätös on kumottava siltä osin kuin se koskee tarkastusta FA/2005/70, koska on rikottu tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyä koskevia säännöksiä ja asetuksen (EY) N:o 817/04 (6) säännöksiä ja koska perustelut ovat puutteelliset ja koska suhteellisuusperiaatetta on loukattu.
   11. kumoamisperusteessa kantaja vaatii, että komission päätös on kumottava myös siltä osin kuin se koskee tilintarkastusta FA/2006/108, tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyä koskevien säännösten rikkomisen, asetuksen (EY) N:o 296/97 (7) virheellisen tulkinnan, tosiseikkojen virheellisen arvioinnin, perustelujen puutteellisuuden ja suhteellisuusperiaatteen loukkaamisen vuoksi, ja 12. kumoamisperusteessa vaaditaan kumottavaksi riidanalaisen päätöksen se osa, joka koskee tarkastusta FA/2006/137, riittämättömien perustelujen vuoksi.

      (1)  Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 17.5.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1258/1999 (EYVL L 160, s. 103).

      (2)  Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 729/70 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä EMOTR:n tukiosaston tilien tarkastamisen ja hyväksymisen osalta 7.7.1995 annettu komission asetus (EY) N:o 1663/95 (EYVL L 158, s. 6).

      (3)  Tuen myöntämistä oliiviöljyn tuotannolle sekä tuottajajärjestöille koskevista yleisistä säännöistä 17.7.1984 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2261/84 (EYVL L 208, s. 3).

      (4)  Oliiviöljyn tuotantotukijärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä markkinointivuosiksi 1998/1999–2000/2001 30.10.1998 annettu komission asetus (EY) N:o 2366/98 (EYVL L 293, s. 50).

      (5)  Rasva-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen 136/66/ETY muuttamisesta 20.7.1998 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1638/98 (EYVL L 210, s. 32).

      (6)  Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 29.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 817/2004 (EUVL L 153, s. 31).

      (7)  Jäsenvaltioiden toimittamista tiedoista ja Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta rahoitettujen menojen kuukausittaisesta kirjanpidosta ja asetuksen (ETY) N:o 2776/88 kumoamisesta 16.2.1996 annettu komission asetus (EY) N:o 296/96 (EYVL L 39, s. 5).


title: Asia T-174/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.9.2011 — ara v. SMHV — Allrounder (A ja kaksi kolmiomaista kuviota) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Kansainvälinen rekisteröinti, jossa on nimetty Euroopan yhteisö — Kuviomerkki, jossa on A ja kaksi kolmiomaista kuviota — Aikaisempi kansallinen sanamerkki A — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaaran puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               29.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.9.2011 — ara v. SMHV — Allrounder (A ja kaksi kolmiomaista kuviota)
   (Asia T-174/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Kansainvälinen rekisteröinti, jossa on nimetty Euroopan yhteisö - Kuviomerkki, jossa on A ja kaksi kolmiomaista kuviota - Aikaisempi kansallinen sanamerkki A - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaran puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2011/C 319/36
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ara AG (Langenfeld, Saksa) (edustajat: aluksi asianajaja M. Gail, sitten asianajajat M. Gail ja H. Pernez)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Allrounder SARL (Sarrebourg, Ranska) (edustaja: asianajaja N. Boespflug)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 26.1.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 481/2009-1), joka koskee ara AG:n ja Allrounder SARL:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               ara AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 179, 3.7.2010.


title: Asia C-211/13: Kanne 19.4.2013 — Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta

text:
               15.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/23

         Kanne 19.4.2013 — Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-211/13)
   2013/C 171/45
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: W. Mölls ja W. Roels)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               1)

               toteaa, ettei Saksan liittotasavalta ole noudattanut SEUT 63 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on antanut ja pitänyt voimassa sellaisia säännöksiä, joiden mukaan sovellettaessa perintö- ja lahjaveroa Saksassa sijaitsevaan kiinteistöön myönnetään vain pieni verovapaa määrä silloin, kun lahjoittaja tai perinnönjättäjä ja luovutuksensaaja asuivat perinnön tai lahjan saamisen ajankohtana toisessa jäsenvaltiossa, kun taas myönnettävä verovapaa määrä on huomattavasti suurempi silloin, kun ainakin toinen asianosaisista asui tuona ajankohtana Saksassa, ja

               2)

               velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Perintö- ja lahjaverotusta lievennetään Saksan lainsäädännössä suhteellisen suurilla verovapailla määrillä erityisesti aviopuolisoiden, vanhempien ja lasten sekä tiettyjen sukulaisten välisissä perinnöissä ja lahjoituksissa. Näitä suuria verovapaita määriä sovelletaan kuitenkin vain silloin, kun Saksalla on rajoittamaton verotusvalta, kun taas rajoitetun verotusvallan kyseessä ollessa sovelletaan vain pientä kiinteää verovapaata määrää. Asiassa Mattner (1) annetussa unionin tuomioistuimen tuomiossa asetettujen kriteerien mukaan tällainen säännöstö ei ole yhteensoveltuva SEUT 63 artiklan kanssa.

      (1)  Asia C-510/08, Mattner, tuomio 22.4.2010 (Kok., s. I-3553).


title: Asia C-134/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sächsisches Oberverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 19.3.2015 – Lidl Dienstleistungs-GmbH & Co. KG v. Freistaat Sachsen

text:
               22.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sächsisches Oberverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 19.3.2015 – Lidl Dienstleistungs-GmbH & Co. KG v. Freistaat Sachsen
   (Asia C-134/15)
   (2015/C 205/20)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Sächsisches Oberverwaltungsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Lidl Dienstleistungs-GmbH & Co. KG

      Vastapuoli: Freistaat Sachsen

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetuksen (EY) N:o 543/2008 (1) 5 artiklan 4 kohdan b alakohta yhteensoveltuva Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 6 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan kanssa, kun huomioon otetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 15 artiklan 1 kohta ja 16 artikla?

               2)

               Onko asetuksen (EY) N:o 543/2008 5 artiklan 4 kohdan b alakohta yhteensoveltuva SEUT 40 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan kanssa?

      (1)  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä siipikarjanlihan kaupan pitämisen vaatimusten osalta 16.6.2008 annettu komission asetus (EY) N:o 543/2008 (EUVL L 157, s. 46).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, 29 päivänä tammikuuta 2002, asiassa C-162/00 (Bundesarbeitsgerichtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Land Nordrhein-Westfalen vastaan Beata Pokrzeptowicz-Meyer (Ulkosuhteet – Yhteisöjen ja Puolan välinen assosiaatiosopimus – 37 artiklan 1 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan tulkinta – Kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kielto työehdoissa ja irtisanomisessa sellaisten puolalaisten työntekĳöiden osalta, jotka työskentelevät laillisesti jäsenvaltion alueella – Määräajaksi tehty vieraan kielen lehtorin työsopimus – Assosiaatiosopimuksen voimaantulon vaikutus tällaiseen sopimukseen)

text:
20.4.2002                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                C 97/1
                                                                     I
                                                               (Tiedonantoja)
                                                       TUOMIOISTUIN
                                                              TUOMIOISTUIN
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                     sen, joka on hyväksytty ja tehty yhteisön puolesta 13.12.1993
                                                                               tehdyllä neuvoston ja komission päätöksellä 93/743/Euratom,
                 29 päivänä tammikuuta 2002,                                   EHTY, EY, 37 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä luetelmakoh-
                                                                               dassa, jolla on välitön oikeusvaikutus, kielletään soveltamasta
asiassa C-162/00 (Bundesarbeitsgerichtin esittämä ennak-
                                                                               Puolan kansalaiseen kansallista säännöstä, jonka mukaan
koratkaisupyyntö), Land Nordrhein-Westfalen vastaan
                                                                               vieraan kielen lehtorien toimet voidaan täyttää tekemällä
                 Beata Pokrzeptowicz-Meyer (1)
                                                                               määräaikaisia työsopimuksia, vaikka tällaisen sopimuksen teke-
(Ulkosuhteet – Yhteisöjen ja Puolan välinen assosiaatiosopi-                   minen muihin erityistehtäviin otettavien opettajien kanssa on
mus – 37 artiklan 1 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan                          kussakin yksittäistapauksessa perusteltava objektiivisella syyllä.
tulkinta – Kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kielto                   2)    Kyseisen assosiaatiosopimuksen 37 artiklan 1 kohdan ensim-
työehdoissa ja irtisanomisessa sellaisten puolalaisten työnte-                 mäistä luetelmakohtaa sovelletaan määräaikaiseen työsopimuk-
kijöiden osalta, jotka työskentelevät laillisesti jäsenvaltion                 seen, joka on tehty ennen assosiaatiosopimuksen voimaantuloa
alueella – Määräajaksi tehty vieraan kielen lehtorin työsopi-                  mutta jonka voimassaolo on vahvistettu päättyväksi assosiaatio-
mus – Assosiaatiosopimuksen voimaantulon vaikutus tällai-                      sopimuksen voimaantulon jälkeen.
                         seen sopimukseen)
                            (2002/C 97/01)                               (1) EYVL C 211, 22.7.2000.
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
Asiassa C-162/00, jonka Bundesarbeitsgericht (Saksa) on saat-                                       (viides jaosto),
tanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsi-
teltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi-                             22 päivänä tammikuuta 2002,
reillä olevassa asiassa Land Nordrhein-Westfalen vastaan Beata
Pokrzeptowicz-Meyer ennakkoratkaisun Euroopan yhteisöjen                 asiassa C-447/00 (Landesgericht Salzburgin esittämä en-
ja niiden jäsenvaltioiden sekä Puolan tasavallan välisestä assosi-                      nakkoratkaisupyyntö), Holto Ltd (1)
oinnista tehdyn Eurooppasopimuksen, joka on hyväksytty ja                (Ennakkoratkaisupyyntö – Jäsenvaltion oikeuden mukaan
tehty yhteisön puolesta 13.12.1993 tehdyllä neuvoston ja                 perustetun yhtiön sivuliikkeen merkitseminen tämän valtion
komission päätöksellä 93/743/Euratom, EHTY, EY (EYVL                     kaupparekisteriin, kun yhtiöllä on toisessa jäsenvaltiossa
L 348, s. 1), 37 artiklan 1 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuo-          kotipaikka muttei taloudellista toimintaa – Yhteisöjen tuo-
mioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́-                           mioistuimen toimivallan puuttuminen)
guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat P. Jann, F. Macken,
N. Colneric ja S. von Bahr sekä tuomarit C. Gulmann,                                                (2002/C 97/02)
D. A. O. Edward, A. La Pergola (esittelevä tuomari), J.-P. Puis-
sochet, J. N. Cunha Rodrigues ja C. W. A. Timmermans, julkis-                                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
asiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett,          (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
on antanut 29.1.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on                             yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
seuraava:
1)    Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Puolan          Asiassa C-447/00, jonka Landesgericht Salzburg (Itävalta) on
      tasavallan välisestä assosioinnista tehdyn Eurooppa-sopimuk-       saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen


title: Asia C-259/08: Kanne 17.6.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/32

         Kanne 17.6.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-259/08)
   (2008/C 209/48)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Patakia ja D. Recchia)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, ettei Helleenien tasavalta ole noudattanut luonnonvaraisten lintujen suojelusta annetun direktiivin 79/409/ETY (1) 3 artiklan 1 ja 2 kohdan, 4 artiklan 1 kohdan, 5 artiklan ja 8 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut kaikkia kyseisiin säännöksiin perustuvien velvoitteiden täysimääräisen ja/tai asianmukaisen täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä, ja

               —

               Helleenien tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Komissio on tutkinut Helleenien tasavallan direktiivin 79/409/ETY täytäntöönpanemiseksi toteuttamien toimenpiteiden yhteensoveltuvuutta yhteisön oikeuden kanssa. Tässä valvonnassa on ilmennyt, että tiettyjä direktiivin säännöksiä ei ole pantu täytäntöön täysimääräisesti ja/tai että niitä ei ole pantu täytäntöön asianmukaisesti.

               2.

               Komissio väittää erityisesti, ettei Helleenien tasavalta ole pannut täytäntöön direktiivin 79/409/ETY 3 artiklan 1 kohtaa, koska se ei ole toteuttanut kaikkia tarvittavia toimenpiteitä kaikkien 1 artiklassa tarkoitettujen lintulajien elinympäristöjen riittävän moninaisuuden ja laajuuden säilyttämiseksi, ylläpitämiseksi tai palauttamiseksi ennalleen.

               3.

               Komissio väittää myös, ettei direktiivin 79/409/ETY 3 artiklan 2 kohtaa ole pantu täysimääräisesti ja asianmukaisesti täytäntöön, kun otetaan huomioon se, että täytäntöönpanotoimen perusteella ei ole mahdollista valvoa jonkin paikan erityiseksi erityissuojelualueeksi osoittamisen laillisuutta, siinä ei ole mitään säännöstä erityissuojelualueen ulkopuolella, mutta niihin välittömästi rajautuvilla alueilla sijaitsevien elinympäristöjen suojelemiseksi, ja lisäksi siinä ei ole yhtään säännöstä siitä, miten tuhoutuneet biotyypit saatetaan ennalleen ja miten uusia biotyyppejä luodaan, vaikka kyse on direktiivin tärkeistä tavoitteista.

               4.

               Komissio korostaa myös sitä, että direktiivin 79/409/ETY 4 artiklan 1 kohtaa ei ole pantu asianmukaisesti täytäntöön, koska Kreikan säännöstössä ei ole säädetty mistään alueiden erityissuojelualueiksi osoittamista koskevasta muodollisesta menettelystä, liitteessä I olevien lajien ja erityissuojelualueiden osoittamista koskevien velvollisuuksien välillä ei ole nimenomaista liittymäkohtaa ja sidosta sekä viittaus velvollisuuteen ottaa huomioon suojeltujen lajien kehityssuunnat ja muutokset puuttuu täysin.

               5.

               Komissio toteaa, ettei direktiivin 79/409/ETY 5 artiklaa ole pantu täysimääräisesti ja asianmukaisesti täytäntöön, koska Kreikan säännöstössä ei ole yhtään lajien suojelua koskevaa yleistä säännöstä, kuten direktiivissä edellytetään, vaan se suuntautuu metsästykseen. Suojeltujen lajien tahallista tuhoamista ja munien tahallista ottamista koskevia kieltoja ei lisäksi ole noudatettu.

               6.

               Lopuksi komissio väittää, että direktiivin 79/409/ETY 8 artiklan 1 kohtaa ei ole pantu asianmukaisesti täytäntöön, koska Kreikan säännöstössä ei ole kaikki sellaiset välineet, menetelmät ja laitteet kattavaa yleistä kieltoa, jotka voivat laajamittaisesti tai valikoimattomasti johtaa jonkin lajin pyydystämiseen, tappamiseen tai paikalliseen hävittämiseen.

               7.

               Komissio katsoo näin ollen, että Helleenien tasavalta ei ole pannut luonnonvaraisten lintujen suojelusta annetun direktiivin 79/409/ETY 3 artiklan 1 ja 1 kohdasta, 4 artiklan 1 kohdasta, 5 artiklasta ja 8 artiklasta johtuvia velvoitteita täysimääräisesti ja/tai asianmukaisesti täytäntöön

      (1)  EYVL L 103, 25.4.1979, s. 1.


title: Asia C-416/99: High Court of Justice (England & Wales), Chancery Divisionin (Patent Court) 22.7.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisuppyyntö asiassa 1) Levi Strauss & Co (yhdysvaltalainen, Delawaren osavaltion oikeuden mukaan perustettu yhtiö) ja 2) Levi Strauss (UK) Ltd vastaan Costco UK Ltd

text:
C 79/6                     FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      18.3.2000
         g) onko tavaramerkin haltija asettanut ensimmäistä               ratkaisua asiassa Georg ja Helga Heininger vastaan Bayerische
               ostajaa oikeudellisesti sitovan sopimusmääräyksen,         Hypo- und Vereinsbank AG, seuraavaan kysymykseen:
               jolla kielletään tavaroiden myynti jälleenmyyntiä
               varten muille kuin lopullisille kuluttajille?              1. Kuuluvatko myös reaaliluottosopimukset (Verbraucherkre-
                                                                              ditgesetzin [kulutusluottolaki] 3 §:n 2 momentin 2 kohta)
     B. Riippuuko se, onko tavaramerkin haltijan katsottava                   muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa neuvotel-
         antaneen direktiivissä tarkoitetulla tavalla suostumuk-              tuja sopimuksia koskevasta kuluttajansuojasta 20 päivänä
         sensa tavaroiden saattamiseen markkinoille ETA:ssa                   joulukuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin
         jostakin muusta seikasta tai seikoista, ja jos niin mistä?           85/577/ETY (EYVL L 372, 31.12.1985, s. 31; ns. koti-
                                                                              myyntidirektiivi) soveltamisalaan ja onko myös niihin
                                                                              nähden tämän direktiivin 5 artiklassa säädetty peruuttami-
(1) Jäsenvaltioiden      tavaramerkkilainsäädännön     lähentämisestä
                                                                              soikeus voimassa kulutusluottoja koskevien jäsenvaltioiden
    21 päivänä joulukuuta 1988 annettu ensimmäinen neuvoston
    direktiivi 89/104/ETY (EYVL L 40, 11.2.1989, s. 1).                       lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämi-
                                                                              sestä 22 päivänä joulukuuta 1986 annetun neuvoston
                                                                              direktiivin 87/102/ETY (EYVL L 42, 12.2.1987, s. 48;
                                                                              ns. kulutusluottodirektiivi) sijasta?
                                                                          2. Mikäli yhteisöjen tuomioistuin vastaa ensimmäiseen kysy-
                                                                              mykseen myöntävästi:
High Court of Justice (England & Wales), Chancery                             Estääkö kotimyyntidirektiivi kansallista lainsäätäjää
Divisionin (Patent Court) 22.7.1999 tekemällään pää-                          säätämästä, että Verbraucherkreditgesetzin 7 §:n 2 momentin
töksellä esittämä ennakkoratkaisuppyyntö asiassa 1) Levi                      kolmannessa virkkeessä peruuttamisoikeuden käyttämisel-
Strauss & Co (yhdysvaltalainen, Delawaren osavaltion                          le asetettua määräaikaa sovelletaan myös niissä tapauksissa,
oikeuden mukaan perustettu yhtiö) ja 2) Levi Strauss (UK)                     joissa kotimyynnissä on kyse Verbraucherkreditgesetzin 3 §:n
                     Ltd vastaan Costco UK Ltd                                2 momentin 2 kohdassa tarkoitetusta reaaliluotosta ja
                                                                              joissa direktiivin 4 artiklassa mainitut tiedot on jätetty
                            (Asia C-416/99)                                   antamatta?
                             (2000/C 79/11)
High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division
(Patent Court), on pyytänyt 22.7.1999 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
29.10.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                 Euroopan yhteisöjen komission 21.12.1999 Ranskan tasa-
ratkaisua asiassa 1) Levi Strauss & Co (yhdysvaltalainen,                                  valtaa vastaan nostama kanne
Delawaren osavaltion oikeuden mukaan perustettu yhtiö) ja
2) Levi Strauss (UK) Ltd vastaan Costco UK Ltd, kysymyksiin,                                       (asia C-483/99)
jotka ovat samat kuin
                                                                                (2000/C 79/13)
asiassa C-415/99 (1), 1) Levi Strauss & Co (yhdysvaltalainen,
Delawaren osavaltion oikeuden mukaan perustettu yhtiö) ja                 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 21.12.1999 Euroo-
2) Levi Strauss (UK) Ltd vastaan 1) Tesco Stores Ltd 2) Tesco             pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
Plc.                                                                      vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön virka-
                                                                          mies Maria Patakia, prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos
(1) Julkaistu tässä virallisessa lehdessä sivulla 5.                      Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                          Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                          tuin:
                                                                          1. toteaa, että Ranskan tasavalta on laiminlyönyt sille EY:n
                                                                              perustamissopimuksen 43-48 ja 56 artiklan (aiemmin
Bundesgerichtshofin 30.11.1999 tekemällään päätöksellä                        52-58 ja 73 B) mukaan kuuluvia velvoitteita pitämällä
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Georg ja Helga                         voimassa 13.12.1993 annetun asetuksen 93-1298 2 §:n
Heininger vastaan Bayerische Hypo- und Vereinsbank AG                         1 ja 2 momentin (iii), jonka mukaan Ranskan valtion
                                                                              erityisosuuteen valtionyhtiö Elf-Aquitainessa liittyy seuraa-
                                                                              via oikeuksia:
                            (Asia C-481/99)
                                                                              a) Talousministeri antaa ennakollisen hyväksyntänsä sil-
                             (2000/C 79/12)                                        loin kun luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö yksin
                                                                                tai yhdessä toisen kanssa pitää suoraan tai välillisesti
Bundesgerichtshof on pyytänyt 30.11.1999 tekemällään                               hallussaan osuuksia, jotka ylittävät enimmäisraja-arvot
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen                           kymmenes-, viides tai kolmasosalla yhtiön pääomasta
20.12.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                          tai äänimäärästä (asetuksen 2 §:n 1 momentti);


title: Asia C-311/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 29.1.2009 (Consiglio di Staton (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Consiglio Nazionale degli Ingegneri v. Ministero della Giustizia, Marco Cavallera (Tutkintotodistusten tunnustaminen — Direktiivi 89/48/ETY — Opintoja osoittavan asiakirjan vastaavuuden tunnustaminen — Insinööri)

text:
               21.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/3

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 29.1.2009 (Consiglio di Staton (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Consiglio Nazionale degli Ingegneri v. Ministero della Giustizia, Marco Cavallera
   (Asia C-311/06) (1)

   (Tutkintotodistusten tunnustaminen - Direktiivi 89/48/ETY - Opintoja osoittavan asiakirjan vastaavuuden tunnustaminen - Insinööri)
   (2009/C 69/03)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Consiglio di Stato
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Consiglio Nazionale degli Ingegneri

      Vastaajat: Ministero della Giustizia, Marco Cavallera
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Consiglio di Stato — Vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä 21.12.1988 annetun neuvoston direktiivin 89/48/ETY (EYVL 1999 L 19, s. 16) tulkinta — Soveltaminen sellaisessa tapauksessa, jossa insinöörin tutkintotodistuksensa vastaavuuden tunnustamisen jälkeen espanjalaiseen ammattiliiton luetteloon kirjatuksi tullut Italian kansalainen, joka ei ole koskaan harjoittanut ammattiaan Espanjansa, hakee kirjatuksi tulemista italialaiseen ammattiliiton luetteloon sellaisen asiakirjan perusteella, joka oikeuttaa ammatin harjoittamiseen ja joka on annettu Espanjassa
   Tuomiolauselma
   Sellaisen toisen jäsenvaltion viranomaisen myöntämän asiakirjan haltija, jota ei ole annettu mistään kyseisen jäsenvaltion koulutusjärjestelmään kuuluvasta koulutuksesta ja joka ei perustu kokeeseen eikä mainitussa jäsenvaltiossa hankittuun ammattikokemukseen, ei voi vedota vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä 21.12.1988 annetun neuvoston direktiivin 89/48/ETY säännöksiin ryhtyäkseen harjoittamaan vastaanottavassa jäsenvaltiossa säänneltyä ammattia.

      (1)  EUVL C 249, 14.10.2006.


title: Euroopan yhteisöjen komission 17.7.1998 Espanjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne (Asia C-274/98)

text:
5.9.98                  FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 278/29
pan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asioissa          Euroopan yhteisöjen komission 17.7.1998 Espanjan
Salvat Editores SA v. J. CompanÄ Calbuig (C-265/98), Sal-                     kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
vat Editores SA v. G. Caminati (C-266/98), OceÂano Grupo                                   (Asia C-274/98)
Editorial SA v. R. Bogas CardenÄosa (C-267/98), OceÂano
Grupo Editorial SA v. M. Casas MingueÂlez (C-268/98),                                        (98/C 278/54)
Planeta CreÂdito SA v. A. Villar Castelao (C-269/98), Artel
SA v. P. López Aznar (C-270/98), Salvat Editores SA v.
J. A. Serrano Garrido (C-271/98), ja Artel SA v. F. Aren-          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.7.1998
com Salazar (C-272/98).                                            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan
                                                                   kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeu-
                                                                   dellisen yksikön virkamiehet Eric Gippini Fournier ja
                                                                   Francisco de Sousa Fialho ja prosessiosoite Luxemburgissa
Perustelut ja ennakkoratkaisukysymys ovat samat kuin asi-          c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner.
oissa C-240/98ÐC-244/98 (1).
                                                                   Kantaja vaatii, että tuomioistuin
( ) Katso tämän virallisen lehden sivu 21.
 1
                                                                   Ð toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudatta-
                                                                        nut EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoittei-
                                                                        taan, koska se ei ole laatinut vesien suojelemisesta
                                                                        maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheutta-
                                                                        malta pilaantumiselta 12 päivänä joulukuuta 1991
                                                                        annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY (1) 5 artik-
                                                                        lassa edellytettyjä toimintaohjelmia,
Bundesfinanzhofin 14.5.1998 tekemällään päätöksellä
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hans-Josef                  Ð velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
           Schlebusch vastaan Hauptzollamt Trier
                         (Asia C-273/98)                           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                          (98/C 278/53)
                                                                   EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen koh-
                                                                   dan ja 5 artiklan ensimmäisen kohdan pakottavan luon-
                                                                   teen vuoksi jäsenvaltioiden, joille direktiivi on osoitettu,
                                                                   on toteutettava direktiivin täytäntöönpanon edellyttämät
Bundesfinanzhofin VII jaosto on pyytänyt 14.5.1998 teke-           toimenpiteet ennen tätä tarkoitusta varten säädetyn
mällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-              määräajan päättymistä. Koska jäsenvaltioiden oli kahden
mioistuimen kirjaamoon 20.7.1998, Euroopan yhteisöjen              vuoden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta
tuomioistuimelta asiassa Hans-Josef Schlebusch vastaan             määriteltävä pilaantumisalttiit vyöhykket (3 artiklan 2
Hauptzollamt Trier ennakkoratkaisua seuraavaan kysy-               kohta), määräaika 5 artiklassa säädettyjen toimintaohjel-
mykseen:                                                           mien laatimiseksi päättyi vuoden 1995 joulukuussa.
                                                                   (1) EYVL L 375, 31.12.1991, s. 1. Oikaisu EYVL L 92,
                                                                       16.4.1993, s. 51.
Onko asetuksen (ETY) N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoite-
tun maksun soveltamista maito- ja maitotuotealalla koske-
vista yleisistä säännöistä 31 päivänä maaliskuuta 1984
annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 857/84 (1), sellai-
sena kuin se on muutettuna neuvoston asetuksella (ETY)
N:o 1639/91 (2), 3 a artiklan 3 kohdan ensimmäistä vir-
kettä tulkittava siten, että maidontuottajalle on myönnet-         Klagenñvnet for utbudin 15.7.1998 tekemällään päätök-
tävä erityinen viitemäärä lopullisesti myös silloin, kun hän       sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Unitron
ei tässä säännöksessä määritetyn ajanjakson kuluessa ole           Scandinavia A/S ja 3-S A/S, Danske svineproducenters
käyttänyt hänelle väliaikaisesti myönnettyä erityistä viite-       Serviceselskab vastaan Ministeriet for Fùdevarer, Landbrug
määrää maidontuotantonsa vastaavaan lisäämiseen, vaan                                          og Fiskeri
on tilapäisesti luovuttanut toisen maataloustuottajan hyö-                                 (Asia C-275/98)
dynnettäväksi sitä alkuperäistä viitemäärää vastaavan osan
maitokiintiöstään, joka hänellä väliaikaisesti myönnetyn                                     (98/C 278/55)
erityisen viitemäärän lisäksi on ollut käytettävissään?
                                                                   Klagenñvnet for utbud on pyytänyt 15.7.1998 tekemäl-
( ) EYVL L 90, 1.4.1984, s. 13.
 1                                                                 lään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen
(2) EYVL L 150, 15.6.1991, s. 35.                                  tuomioistuimen kirjaamoon 20.7.1998, Euroopan yhtei-
                                                                   söjen tuomioistuimelta asiassa Unitron Scandinavia A/S ja
                                                                   3-S A/S, Danske svineproducenters Serviceselskab vastaan
                                                                   Ministeriet for Fùdevarer, Landbrug og Fiskeri ennakko-
                                                                   ratkaisua seuraavaan kysymykseen:


title: Asia C-74/11: Kanne 21.2.2011 — Euroopan komissio v. Suomen tasavalta

text:
               9.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/9

         Kanne 21.2.2011 — Euroopan komissio v. Suomen tasavalta
   (Asia C-74/11)
   2011/C 113/18
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: I. Koskinen ja D. Triantafyllou, asiamiehet)

      Vastaaja: Suomen tasavalta

      Vaatimukset

               —

               on todettava, että Suomen tasavalta on jättänyt täyttämättä yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 9 ja 11 artiklan mukaiset velvollisuutensa salliessaan muiden kuin arvonlisäverovelvollisten liittymisen arvonlisäveroryhmään ja rajoittaessaan ryhmärekisterijärjestelmän koskemaan rahoitus- ja vakuutuspalvelujen tarjoajia;

               —

               Suomen tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY 11 artiklalla sallitaan jäsenvaltioiden käsitellä yhtenä verovelvollisena useampia henkilöitä, jotka ovat oikeudellisesti itsenäisiä, mutta joilla on läheiset rahoitukselliset, taloudelliset ja hallinnolliset suhteet toisiinsa. Direktiivin 9 artiklan 1 kohdassa on määritelty verovelvollisen käsite arvonlisäverotuksessa.
   Komissio katsoo, että direktiivi 2006/112/EY ei salli henkilöiden, jotka eivät ole verovelvollisia, sisällyttämistä arvonlisäveroryhmään ja siten laajentaa verovelvollisten oikeuksia ja velvollisuuksia ei-verovelvollisiin. Suomen lainsäädäntö, joka sallii ei-verovelvollisten sisällyttämisen arvonlisäveroryhmään, on siten ristiriidassa direktiivin kanssa. Komission tulkinta on myös yhdenmukainen 11 artiklan tarkoituksen hallinnon yksinkertaistamisen ja väärinkäytösten estämisen kanssa.
   Suomen lainsäädännössä säädetty ryhmärekisteröinti on lisäksi direktiivin 2006/112/EY 11 artiklan vastainen, siltä osin kuin Suomen arvonlisäverolainsäädännössä ryhmärekisteröinnin soveltamisala on rajoitettu yrityksiin, jotka toimivat rahoitus- tai vakuutusalalla. Komissio katsoo, että ryhmärekisteröinnin järjestelmää on voitava soveltaa kaikkiin jäsenvaltioon sijoittautuneisiin yrityksiin, riippumatta minkä tyyppistä toimintaa yritys harjoittaa. Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä on yhtenäinen järjestelmä ja kun tässä järjestelmässä otetaan käyttöön erityinen järjestely, periaatteena on, että järjestelyn on oltava yleisesti sovellettava. Mikään direktiivin 2006/112/EY 11 artiklan sanamuodossa ei viittaa siihen, että jäsenvaltio voi rajoittaa arvonlisäveroryhmärekisteröinnin järjestelyn soveltamista tiettyihin ryhmiin, jotka toimivat tietyllä alalla. Myös 11 artiklan tarkoituksen perusteella säännöstä on tulkittava siten, että se koskee kaikkia yrityksiä alasta riippumatta. Suomen arvonlisäverolainsäädännön säännökset rajoittaessaan ryhmärekisteröinnin tiettyihin ryhmiin ovat myös ristiriidassa unionin oikeuden yhdenvertaisen kohtelun yleisen periaatteen kanssa.

      (1)  EUVL L 347, s. 1


title: Asia F-131/07: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 2.12.2008 — Baniel-Kubinova v. Euroopan parlamentti (Henkilöstö — Väliaikaiset sekä ylimääräiset toimihenkilöt, jotka on nimitetty koeajalla oleviksi virkamiehiksi — Henkilöstösääntöjen liitteessä VII oleva 10 artikla — Oikeus päivärahaan sen jälkeen, kun osa asettautumiskorvauksesta on maksettu)

text:
               24.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 19/37

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 2.12.2008 — Baniel-Kubinova v. Euroopan parlamentti
   (Asia F-131/07) (1)

   (Henkilöstö - Väliaikaiset sekä ylimääräiset toimihenkilöt, jotka on nimitetty koeajalla oleviksi virkamiehiksi - Henkilöstösääntöjen liitteessä VII oleva 10 artikla - Oikeus päivärahaan sen jälkeen, kun osa asettautumiskorvauksesta on maksettu)
   (2009/C 19/72)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantajat: Barbora Baniel-Kubinova (Alzingen, Luxemburg) ja 13 muuta Euroopan parlamentin virkamiestä (edustajat: asianajajat S. Orlandi, J.-N. Louis ja E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: R. Ignătescu ja S. Seyr)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Parlamentin nimittävän viranomaisen tekemien useiden sellaisten päätösten kumoaminen, joilla evättiin henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevassa 10 artiklassa tarkoitetun päivärahan myöntäminen kantajille
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 183, 19.7.2008, s. 32.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS, 11 päivänä heinäkuuta 1995, asioissa T-23/90 92 art. ja T-9/92 92 art. Automobiles Peugeot SA ja Peugeot SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Oikeudenkäyntikulujen vahvistaminen)

text:
 N:o C 286/ 14          FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         28.10.95
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                            Peugeotin Eco System SA:lle maksettavien oikeudenkäynti
              TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,                               kulujen määräksi vahvistetaan 320 000 Ranskan frangia.
                  11 päivänä heinäkuuta 1995 ,
                                                                        EYVL N:o C 129 , 24.5.1990
 asioissa T-23/90 92 art. ja T-9/92 92 art. Automobiles
Peugeot SA ja Peugeot SA vastaan Euroopan yhteisöjen
                              komissio (')
            (Oikeudenkäyntikulujen vahvistaminen)
                           ( 95/C 286/33 )                              YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
                                                                                11 päivänä syyskuuta 1995 ,
                                                                   määräys asiassa T-286/94 , Z vastaan Euroopan yhteisöjen
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                        talous- ja sosiaalikomitea ^)
                                                                    (Henkilöstö — Ylennys — Eläkkeellä oleminen —
                                                                                Tutkimatta jättäminen)
                                                                                ( 95 /C 286/34 )
Asiassa T-23/90 92 artikla Automobiles Peugeot SA ja                                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Peugeot SA, kotipaikka Pariisi , edustajanaan asianajaja
Xavier de Roux, Pariisi, prosessiosoite Luxemburgissa              Asiassa T-286/94, Z, talous- ja sosiaalikomitean entinen
asianajotoimisto Guy Loesch , 8 rue Zithe, vastaan Euroo          virkamies, Bryssel, edustajanaan asianajaja W. G. Grupp,
pan yhteisöjen komissio ( asiamiehenä aluksi Jacques Bour         Bryssel , prosessiosoite Luxemburgissa Intergest, 3 rue des
geois ja sitten Giuliano Marenco ja Francis Herbert ), jota        Foyers, vastaan Euroopan yhteisöjen talous- ja sosiaaliko
tukevat väliintulijoina Eco System SA , kotipaikka Rouen           mitea ( asiamiehinään Bermejo Garde ja Denis Waelbroeck ),
( Ranska ), edustajinaan asianajajat Robert Collin , Pariisi , ja  jossa vaadittiin yhtäältä 6.10.1993 tehdyn päätöksen, jolla
Nicolas Decker, Luxemburg, prosessiosoite Luxemburgissa            kantajan hakemus virkaan nro 61 /92 on hylätty, ja hänen
viimeksi mainitun asianajotoimisto , 16 avenue Marie             valituksensa epäsuoran hylkäyspäätöksen kumoamista ja
Therese, Bureau europeen des unions de consommateurs              toisaalta Euroopan yhteisöjen talous- ja sosiaalikomitean
( BEUC ), kotipaikka Bryssel , edustajinaan barrister Philip      velvoittamista maksamaan hänelle korvausta vahingosta,
Bentley, Lincoln's Inn, ja asianajaja Konstantinos Adaman         jonka hän katsoo kärsineensä , yhteisöjen ensimmäisen
topoulos , Ateena , prosessiosoite Luxemburgissa asianajoto      oikeusasteen tuomioistuin ( kolmas jaosto ), toimien ko
imistro Arsene Kronshagen, 12 boulevard de la Foire , sekä         koonpanossa jaoston puheenjohtaja J. Biancarelli ja tuoma
Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus ( asiamiehenä Hus             rit C. P. Briët ja C. W. Bellamy ; kirjaaja : H. Jung, on antanut
sein A. Kaya ), jossa vaadittiin ensimmäisen oikeusasteen          1 1.9.1995 määräyksen , jonka määräysosa on seuraava :
tuomioistuimen presidentin välitoimista päättävänä tuoma
rina 21.5.1990 antamassa määräyksessä T-23/90 R ( Kok .             1 ) Kanne hylätään ilmeisen perusteettomana.
1990 , s . 11-195 ) ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui
men ( ensimmäinen jaosto ) 12.7.1 991 antamassa tuomiossa         2 ) Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluis
T-23/90 ( Kok . 1991 , s . 11-653 ) kantajien korvattaviksi             taan .
määrättyjen väliintulija Eco System SA:n oikeudenkäynti
kulujen määrän vahvistamista , ja asiassa T-9/92 92 artikla        (') EYVL N:o C 316 , 12.11.1994
Automobiles Peugeot SA ja Peugeot SA, kotipaikka Pariisi ,
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Guy
Loesch , 8 rue Zithe, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
( asiamiehinä Giuliano Marenco ja Francis Herbert ), jota
tukevat väliintulijoina Eco System SA, kotipaikka Rouen
( Ranska ), edustajinaan asianajajat Robert Collin , Pariisi , ja       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
Nocolas Decker, Luxembourg, prosessiosoite Luxembur                             TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS ,
gissa viimeksi mainitun asianajotoimisto, 16 avenue Marie                             16 päivänä elokuuta 1995 ,
Therese , ja Bureau europeen des unions de consommateurs           asiassa T-290/94 , Kaysersberg SA vastaan Euroopan
( BEUC ), kotipaikka Bryssel , edustajinaan barrister Philip                             yhteisöjen komissio ^)
Bentley, Lincoln's Inn, ja asianajaja Konstantinos Adaman
                                                                                (Kieliä koskevat järjestelyt)
topoulos, Ateena , prosessiosoite Luxemburgissa asianajoto
imisto Arsene Kronshagen , 12 boulevard de la Foire , jossa                                   ( 95 /C 286/35 )
vaadittiin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ( toi
nen jaosto ) 22.4.1993 antamassa tuomiossa T-9/92 ( Kok .                            (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
1993 , s . 11-493 ) kantajien korvattaviksi määrättyjen väliin
tulija Eco System SA:n oikeudenkäyntikulujen määrän                Asiassa T-290/94 , Kaysersberg SA, kotipaikka Kaysersberg
vahvistamista , ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( laa       ( Ranska ), edustajinaan asianajajat Dominique Voillemot ja
jennettu ensimmäinen jaosto ) toimien kokoonpanossa               Jacques-Philippe Gunther Pariisi , prosessiosoite Luxembur
jaoston puheenjohtaja J. L. Cruz Vilaça ja tuomarit D. P. M.      gissa asianajaja Jacques Loeschin toimisto, 11 , rue Goethe ,
Barrington , A. Saggio, H. Kirschner ja V. Tiili ; kirjaaja : H.   vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehet: Fran
Jung, on antanut 11.7.1995 seuraavan määräyksen :                 ciso Gonzalez Diaz ja Geraud de Bergues ), jossa vaaditaan,


title: Bundesfinanzhofin 7.7.1998 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö tuontimaksuasiassa Hauptzollamt Neubrandenburg vastaan Leszek Labis in Firma Przedsiebiorstwo Transportowo-Handlowe "Met-Trans", PL-Reda (Asia C-310/98)

text:
C 312/6                FI                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        10.10.98
nostamaan kanne viraston pääjohtajan päätöksistä suo-            1. Mitä vaatimuksia on asetettava sitä aluetta, jossa rik-
raan 173 artiklan nojalla. Se, että jäsenvaltiot olisivat             komus on tosiasiallisesti tapahtunut TIR-carnet'lla
komissioon verrattuna erilaisessa asemassa halutessaan                suoritettavan kuljetuksen aikana, koskeville todisteille
nostaa kanteen tällaisista päätöksistä, olisi varsin poik-            (2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY)
keuksellista.                                                         N:o 2454/93 454 artiklan 3 kohta, EYVL L 253,
                                                                      11.10.1993, s. 1)? Riittävätkö todisteiksi carnet'n hal-
                                                                      tijan lausunto ja tämän lukuun kuljetuksen suoritta-
(1) EYVL C 199, 28.6.1997, s. 39.
(2) Kok. 1986, s. 1339.
                                                                      neen ajoneuvon kuljettajan antama todiste, vai voi-
(3) Kok. 1989, s. 1045.                                               daanko asia näyttää toteen vain sellaisten asiakirjojen
                                                                      avulla, joista ilmenee yksiselitteisesti, että toisen jäsen-
                                                                      valtion toimivaltaisten viranomaisten toteamusten
                                                                      mukaan rikkomus tapahtui niiden alueella?
                                                                 2. Sitä tapausta varten, että yhteisöjen tuomioistuin kat-
Finanzgericht Münchenin 24.6.1998 tekemällään päätök-                 soo mahdolliseksi, että rikkomuksen tosiasiallinen
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Holz Geenen              tapahtumapaikka voidaan näyttää toteen carnet'n hal-
       GmbH vastaan Oberfinanzdirektion München                       tijan lausunnolla ja ajoneuvon kuljettajan antamalla
                                                                      todisteella:
                        (Asia C-309/98)
                         (98/C 312/10)
                                                                      Onko asetuksen (ETY) N:o 2454/93 454 artiklan
                                                                      3 kohdan kolmatta ja neljättä alakohtaa tulkittava
                                                                      niin, että niitä on sovellettava myös siinä tapauksessa,
Finanzgericht München Ð 3. jaosto Ð on pyytänyt
                                                                      että maksu kannettiin jäsenvaltiossa, jossa rikkomus
24.6.1998 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
                                                                      todettiin, vaikka näytettiin uskottavasti toteen, että
Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen   kirjaamoon
                                                                      rikkomus tosiasiallisesti tapahtui toisessa jäsenval-
10.8.1998, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa
                                                                      tiossa?
Holz Geenen GmbH vastaan Oberfinanzdirektion Mün-
chen ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:
Onko tiettyjen tavaroiden Ð joista tässä oikeudenkäyn-
nissä on kysymys ikkunakehysten valmistukseen tarkoite-
tuista nelikulmaisista puukappaleista, joissa on hieman
pyöristetyt kulmat ja jotka koostuvat yhteenliimatuista,         Union europeÂenne de l'artisanat et des petites et moyennes
rinnakkaissyisistä puukerroksista ja joiden koko (leveytenä      entreprises'n (UEAPME) 14.8.1998 tekemä valitus Euroo-
ja korkeutena) on joko 48  72 tai 85  72 millimetriä Ð         pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön 30 päivänä heinä-       laajennetun neljännen jaoston asiassa T-135/96, Union
kuuta 1997 annettu komission asetus (EY) N:o 1509/97             europeÂenne de l'artisanat et des petites et moyennes entre-
(EYVL L 204, 31.7.1997, s. 8) pätemätön?                         prises (UEAPME), jota tukevat ConfeÂdeÂration geÂneÂrale
                                                                 des petites et moyennes entreprises et du patronat reÂel
                                                                 (CGPME), Union professionnelle artisanale (UPA), Natio-
                                                                 naal Christelijk Middenstandsverbond (NCMV), Konink-
                                                                 lijke Vereniging MKB-Nederland, FeÂdeÂration des artisans,
                                                                 Confederazione generale italiana del artigianato (Confarti-
                                                                 gianato), Wirtschaftskammer Österreich, Bundesvereini-
Bundesfinanzhofin 7.7.1998 tekemällään päätöksellä esit-         gung der Fachverbände des deutschen Handwerks eV
tämä ennakkoratkaisupyyntö tuontimaksuasiassa Haupt-             (BFH), vastaan Euroopan unionin neuvosto, jota tukee
zollamt Neubrandenburg vastaan Leszek Labis in Firma             Euroopan yhteisöjen komissio, 17.6.1998 antamasta
Przedsiebiorstwo Transportowo-Handlowe ºMet-Transº,                                         tuomiosta
                            PL-Reda                                                     (Asia C-316/98 P)
                        (Asia C-310/98)                                                   (98/C 312/12)
                         (98/C 312/11)
                                                                 Union europeÂenne de l'artisanat et des petites et moyennes
Bundesfinanzhof Ð VII jaosto Ð on pyytänyt 7.7.1998              entreprises (UEAPME) on valittanut 14.8.1998 Euroopan
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan               yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim-
yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 10.8.1998, Euroo-           mäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun neljännen
pan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Hauptzollamt             jaoston asiassa T-135/96, Union europeÂenne de l'artisanat
Neubrandenburg vastaan Leszek Labis in Firma Przedsie-           et des petites et moyennes entreprises (UEAPME), jota
biorstwo Transportowo-Handlowe ºMet-Transº, PL-Reda              tukevat ConfeÂdeÂration geÂneÂrale des petites et moyennes
ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:                         entreprises et du patronat reÂel (CGPME), Union profes-


title: Asia T-155/06: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.9.2010 — Tomra Systems ym. v. komissio (Kilpailu — Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö — Juomapakkausten palautusautomaattien markkinat — Päätös, jolla EY 82 artiklan ja ETA-sopimuksen 54 artiklan rikkominen todetaan — Yksinoikeussopimukset, määrälliset sitoumukset ja uskollisuusalennukset osana strategiaa kilpailijoiden sulkemiseksi markkinoilta — Sakko — Oikeasuhteisuus)

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/31

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.9.2010 — Tomra Systems ym. v. komissio
      (Asia T-155/06) (1)

      (Kilpailu - Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö - Juomapakkausten palautusautomaattien markkinat - Päätös, jolla EY 82 artiklan ja ETA-sopimuksen 54 artiklan rikkominen todetaan - Yksinoikeussopimukset, määrälliset sitoumukset ja uskollisuusalennukset osana strategiaa kilpailijoiden sulkemiseksi markkinoilta - Sakko - Oikeasuhteisuus)
      (2010/C 288/58)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantajat: Tomra Systems ASA (Asker, Norja), Tomra Europe AS (Asker), Tomra Systems GmbH (Hilden, Saksa), Tomra Systems BV (Apeldoorn, Alankomaat), Tomra Leergutsysteme GmbH (Wien, Itävalta), Tomra Systems AB (Sollentuna, Ruotsi) ja Tomra Butikksystemer AS (Asker) (edustajat: aluksi solicitor A. Ryan ja asianajaja J. Midthjell, sittemmin A. Ryan ja solicitor N. Frey)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamies: É. Gippini Fournier)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kumoamiskanne [EY] 82 artiklan ja ETA-sopimuksen 54 artiklan soveltamisesta (Asia COMP/E-1/38.113 — Prokent-Tomra) 29.3.2006 tehdystä komission päätöksestä K(2006) 734 lopullinen

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Tomra Systems ASA, Tomra Europe AS, Tomra Systems GmbH, Tomra Systems BV, Tomra Leergutsysteme GmbH, Tomra Systems AB ja Tomra Butikksystemer AS vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 190, 12.8.2006.


title: Asia C-480/09 P: Valitus, jonka AceaElectrabel Produzione SpA on tehnyt 26.11.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-303/05, AceaElectrabel Produzione SpA v. komissio, 8.9.2009 antamasta tuomiosta

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/40

         Valitus, jonka AceaElectrabel Produzione SpA on tehnyt 26.11.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-303/05, AceaElectrabel Produzione SpA v. komissio, 8.9.2009 antamasta tuomiosta
   (Asia C-480/09 P)
   2010/C 24/70
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: AceaElectrabel Produzione SpA (edustajat: avvocato L. Radicati di Brozolo, avvocato M. Merla, avvocato T. Ubaldi ja avvocato E. Marasá)

      Muut osapuolet: Electrabel, Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               Valituksenalainen tuomio on kumottava.

               —

               Ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyt vaatimukset on hyväksyttävä tai toissijaisesti asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 61 artiklan mukaisesti.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan asian käsittelystä kummassakin oikeusasteessa aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1)

               Kanneperusteille on annettu väärä merkitys, tuomiossa on syyllistytty väärään lainsoveltamiseen, tuomion perustelut ovat epäjohdonmukaiset ja ristiriitaiset tuen saajan yksilöinnin osalta ja sen osalta, miten komission harkintavaltaa tuen saajan määrittämisessä on arvioitu
               Valittajana oleva AceaElectrabel Produzione SpA (valittaja) väittää ensimmäisessä valitusperusteessaan, että valituksenalaista tuomiota rasittavat vakavat virheet, koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on hylännyt kanneperusteen, joka koski tuensaajan yksilöinnissä tapahtunutta virhettä, koska tuensaajan yksilöinti on subjektiivinen edellytys sille, että asiassa sovellettaisiin Deggendorf -tapauksessa vahvistettua periaatetta (jonka mukaan uuden yhteismarkkinoille sellaisenaan soveltuvaksi katsotun tuen maksaminen voidaan tietyissä olosuhteissa peruuttaa siihen saakka, kunnes samalle yritykselle aiemmin myönnetty lainvastainen tuki on maksettu takaisin). Valittaja riitauttaa ensiksi sen, että tämä kanneperuste jätettiin tutkimatta siltä osin kuin se koski EY 88 artiklan ja asetuksen N:o 659/99 (1) rikkomista. Valittaja esittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on antanut väärän merkityksen kanneperusteen tälle osalle, jolla valittaja oli pyrkinyt yksinomaan osoittamaan, että tuensaajan virheellinen yksilöinti voidaan katsoa yhdeksi tyypilliseksi hallintotointa rasittavaksi virheeksi. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, että tuen takaisinmaksamista koskevien sääntöjen rikkominen ei millään tavoin liittynyt asiaan, ja osoitti tällä tavoin antaneensa väärän merkityksen väitteille, joihin tämä kanneperusteen osa perustui.
               Valittaja kiistää valituksenalaisen tuomion siltä osin kuin siinä jätetään kumoamatta komission päätös niistä vakavista virheistä huolimatta, jotka koskivat valittajan yksilöintiä uuden tuen saajaksi suhteessa ACEA -yhtymään, joka oli takaisin maksamatta jätetyn tuen tuensaaja. Tämä perustuu siihen väärään, epäloogiseen ja ristiriitaiseen tapaan, jolla yhteisön oikeuskäytännössä vahvistettua yritysryhmän taloudellisen kokonaisuuden käsitettä sovellettiin. Valittaja kiistää sen, että tätä käsitettä voitaisiin soveltaa kahden toisistaan erillisen yhtymän (kuten valittaja) määräysvallassa olevaan joint venture — yhteisyritykseen, koska yrityksiä koskevan taloudellisen kokonaisuuden käsitteen osalta tämä koskee ainoastaan tapauksia, joissa useita yrityksiä on yhden yksikön määräysvallassa. Virhettä on pidettävä erityisen vakavana siksikin, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on katsonut merkityksettömäksi sen, että valittajana olevan yhtiön pääomarakenne on vahvistunut 70 prosentilla sellaisessa muussa taloudellisessa yhteenliittymässä, jolla ei ole mitään tekemistä takaisin maksamatta jätetyn tuen saajan kanssa. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on näin soveltanut väärin toiminnallisesti itsenäisen yrityksen käsitettä toteamalla, että valittajaa ei voida pitää toiminnallisesti itsenäisenä siltä osin kuin se toimii kahden muun yrityksen yhteisessä määräysvallassa.

               2)

               Kanneperusteille on annettu väärä merkitys, tuomiossa on syyllistytty väärään lainsoveltamiseen, tuomion perustelut ovat ristiriitaiset ja puutteelliset niiden valittajan väitteiden osalta, jotka se on esittänyt Deggendorf -tapauksessa vahvistetun oikeuskäytännön ulottuvuudesta esillä olevan asian arvioinnissa.
               Valittaja esittää toisessa valitusperusteessaan, että asiassa Deggendorf annetussa tuomiossa omaksuttua oikeuskäytäntöä ei ole sovellettu oikein siltä osin kuin asiassa vahvistettiin komission omaksuma kanta, ja Deggendorf -oikeuskäytännön soveltamisen edellyttämän objektiivisen edellytyksen olemassaolon osalta. Valittaja on riitauttanut erityisesti sen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päättelyn, jossa se vahvistaa, ettei komissiolla ollut velvollisuutta esittää tarkkaa ja yksityiskohtaista näyttöä siitä, että ensimmäisen ja toisen tuen kumuloitumisesta aiheutuu sillä tavoin haitallisia vaikutuksia jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, että uutta tukea on pidettävä yhteismarkkinoille soveltumattomana. Näyttötaakkaa ilmoitetun tuen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille ei voida haluttaessa siirtää etenkään silloin, kun komissio ei ole käyttänyt välineitä, joita menettelyasetuksessa annetaan sen käytettäväksi. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole tutkinut valittajan tätä koskevia väitteitä vaan vahvistanut kritiikittömästi komission päätöksen. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole ymmärtänyt eikä käsitellyt valittajan kanneperustetta siltä osin kuin se kohdistui siihen, että Deggendorf -oikeuskäytännöllä ei ole pyritty luomaan välinettä sellaisten yritysten sanktioimiseksi, jotka eivät ole maksaneet aikaisempaa tukea takaisin, vaan ainoastaan välttämään se, että yhdelle yritykselle myönnetyt tuet eivät kumuloituessaan voi aiheuttaa sellaista haittaa jäsenvaltioiden väliselle kaupalle, joka tekisi uudesta tuesta yhteismarkkinoille soveltumatonta siihen saakka, kunnes aikaisempi tuki on maksettu takaisin.

      (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1).


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 29 päivänä syyskuuta 2000 asiassa T-55/99, Confederación Española de Transporte de Mercancías (CETM) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valtiontuki – EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa (josta on muutettuna tullut EY 87 artiklan 1 kohta) tarkoitetun tuen käsite – Perustelut – Tukien takaisinperimistä koskeva velvollisuus – Tuensaajien perusteltu luottamus – Suhteellisuusperiaate)

text:
C 355/22                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        9.12.2000
B. Servais, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-             L 329, s. 23) siltä osin kuin sen 3 ja 4 artiklassa katsotaan tietyt
misto J. Loesch, 11 rue Goethe, vastaan Euroopan yhteisöjen                tuet lainvastaisiksi ja yhteismarkkinoille soveltumattomiksi ja
komissio (edustajinaan V. Kreuschitz ja N. Khan), jossa kantaja            vaaditaan niiden takaisinperimistä, yhteisöjen ensimmäisen
vaatii, että komissio velvoitetaan korvaamaan liiketaloudelli-             oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu kolmas jaosto), toimien
nen vahinko, jonka kantaja väittää kärsineensä Norjasta peräi-             kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuo-
sin olevan viljellyn merilohen tiettyyn tuontiin sovellettavien            marit J. Azizi, R. M. Moura Ramos, M. Jaeger ja P. Mengozzi,
väliaikaisten polkumyynti- ja tasoitustullien käyttöönotosta               kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio González, on 29.9.2000
16 päivänä joulukuuta 1997 annetun komission asetuksen                     antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
(EY) N:o 2529/97 (EYVL L 346, s. 63) hyväksymisen johdosta,
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajannet-               1)     Kanne hylätään.
tu kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjoh-
taja K. Lenaerts sekä tuomarit J. Azizi, R. M. Moura Ramos,                2)     Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
M. Jaeger ja P. Mengozzi, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio
González, on 24.10.2000 antanut tuomion, jonka tuomiolau-
selma on seuraava:                                                         (1) EYVL C 174, 19.6.1999.
1)    Komissio        velvoitetaan       suorittamaan      kantajalle
      431 000 Norjan kruunua.
2)    Kanne hylätään muilta osin.
3)    Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä kolmes-
      ta neljäsosasta kantajalle aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.
                                                                           YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
4)    Kantaja vastaa itse neljäsosasta omia oikeudenkäyntikulujaan.                            MIOISTUIMEN TUOMIO
(1) EYVL C 160, 5.6.1999.                                                                      3 päivänä lokakuuta 2000
                                                                           asiassa T-130/99, David Crabbe vastaan Euroopan amma-
                                                                                tillisen koulutuksen kehittämiskeskus (Cedefop) (1)
                                                                           (Henkilöstö – lingvistiuran perustaminen – Lausunnon anta-
                                                                                misen raukeaminen)
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                    MIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (2000/C 355/50)
                   29 päivänä syyskuuta 2000
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
asiassa T-55/99, Confederación Española de Transporte de
Mercancı́as (CETM) vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
                                 sio (1)                                   Asiassa T-130/99, David Crabbe, Euroopan ammatillisen kou-
                                                                           lutuksen kehittämiskeskuksen (Cedefop) virkamies, kotipaikka
                                                                           Thessaloniki (Kreikka), edustajanaan asianajaja M.-A. Lucas,
(Valtiontuki – EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan                       Liège, prosessiosoite Luxemburgissa on Société de gestion
1 kohdassa (josta on muutettuna tullut EY 87 artiklan                      fiduciaire sàrl, 13 avenue du Bois, vastaan Euroopan ammatilli-
1 kohta) tarkoitetun tuen käsite – Perustelut – Tukien                     sen koulutuksen kehittämiskeskus (Cedefop) (edustajanaan
takaisinperimistä koskeva velvollisuus – Tuensaajien perus-                B. Wägenbaur), jossa kantaja vaatii kumoamaan Cedefopin
            teltu luottamus – Suhteellisuusperiaate)                       implisiittisen päätöksen olla perustamatta lingvistiuraa, yhtei-
                                                                           söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto),
                          (2000/C 355/49)                                  toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. Garcı́a-
                                                                           Valdecasas sekä tuomarit P. Lindh ja J. D. Cooke, kirjaaja
                                                                           hallintovirkamies J. Palacio González, on 3.10.2000 antanut
                    (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                         tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
Asiassa T-55/99, Confederación Española de Transporte de                 1)     Lausunnon antaminen kanteessa raukeaa.
Mercancı́as (CETM), kotipaikka Madrid (Espanja), edustajanaan
asianajaja J. Pérez Villar, Madrid, Calle López de Hoyos 322,             2)     Cedefop velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Madrid, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään
J. Guerra Fernández ja D. Triantafyllou), jossa kantaja vaatii
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan Espan-                   (1) EYVL C 226, 7.8.1999.
jan hyötyajoneuvojen ostojen tukijärjestelmästä Plan Renove
Industrialista (elokuu 1994–joulukuu 1996) 1 päivänä heinä-
kuuta 1998 tehdyn komission päätöksen 98/693/EY (EYVL


title: Asia T-517/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.2.2017 – Gruppe Nymphenburg Consult v. EUIPO (Limbic® Sales) (Euroopan unionin tavaramerkki — Hakemus sanamerkin Limbic® Sales rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Kuvailevuuden puuttuminen — Ehdoton hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)

text:
               3.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/47

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.2.2017 – Gruppe Nymphenburg Consult v. EUIPO (Limbic® Sales)
   (Asia T-517/15) (1)

   ((Euroopan unionin tavaramerkki - Hakemus sanamerkin Limbic® Sales rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Kuvailevuuden puuttuminen - Ehdoton hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))
   (2017/C 104/66)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Gruppe Nymphenburg Consult AG (München, Saksa) (edustajat: asianajajat R. Kunze ja G. Würtenberger)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: M. Fischer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 23.6.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 1972/2014-1), joka koskee hakemusta sanamerkin Limbic® Sales rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) 23.6.2015 tekemä päätös (asia R 1972/2014-1) kumotaan.

               2)

               EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Gruppe Nymphenburg Consult AG:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 354, 26.10.2015.