title: Asia C-431/04: Bundesgerichtshofin 29.6.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Massachusetts Institute of Technology

text:
               4.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/33

         Bundesgerichtshofin 29.6.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Massachusetts Institute of Technology
   (Asia C-431/04)
   (2004/C 300/63)
   Bundesgerichtshof on pyytänyt 29.6.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 7.10.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Massachusetts Institute of Technology seuraaviin kysymyksiin:

               1.

               Edellytetäänkö lääkkeiden lisäsuojatodistuksen aikaansaamisesta 18.6.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1768/92 (1) 1 artiklan b alakohdassa käytetyllä käsitteellä ”lääkkeen vaikuttavien aineiden yhdistelmä”, että kukin ainesosa, joista yhdistelmä muodostuu, on lääkkeellisen vaikutuksen omaava vaikuttava aine?

               2.

               Onko myös silloin kyseessä ”lääkkeen vaikuttavien aineiden yhdistelmä”, kun kahdesta ainesosasta muodostuvassa aineiden yhdistelmässä yksi ainesosa on tunnettu lääkkeellisesti vaikuttava aine tiettyä käyttötarkoitusta varten, ja toinen ainesosa puolestaan mahdollistaa lääkemuodon, joka saa aikaan, että tämän käyttötarkoituksen osalta lääkkeen teho muuttuu (in-vivo-implantaatti, josta vaikuttavaa ainetta vapautuu kontrolloidusti toksisten vaikutusten välttämiseksi)?

      (1)  EYVL L 182, 2.7.1992, s. 1.


title: Asia T-484/14: Kanne 26.6.2014 – Monthisa Residencial v. komissio

text:
               11.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/52

         Kanne 26.6.2014 – Monthisa Residencial v. komissio
   (Asia T-484/14)
   2014/C 261/82
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Monthisa Residencial, SA (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat F. de Artíñano Rodríguez de Torres ja J. Martínez Muro)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä katsotaan erilaiset toimet, jotka päätöksen mukaan muodostavat Espanjan true lease -järjestelmän, uudeksi sisämarkkinoille soveltumattomaksi valtiontueksi

               —

               toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 1 ja 4 artiklat, joissa taloudellisten etuyhtymien sijoittajat todetaan väitettyjen tukien saajiksi ja osoitetaan perintämääräys ainoastaan kyseisille sijoittajille

               —

               toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 4 artiklan siltä osin kuin siinä määrätään väitettyjen tukien takaisinperinnästä Euroopan unionin oikeuden yleisten oikeusperiaatteiden vastaisesti

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-700/13, Bankia vastaan komissio.
   Kantaja väittää erityisesti, että riidanalaisella päätöksellä rikotaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja Euroopan unionin oikeudessa tunnustettua luottamuksensuojan yleistä oikeusperiaatetta.


title: Euroopan yhteisöjen komission 29.1.1999 Itävallan tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-20/99)

text:
27.3.1999               FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 86/9
SA vastaan Fazenda PuÂblica ennakkoratkaisua seuraaviin            jahr, prosessiosoite Luxemburgissa c/o Euroopan komis-
kysymyksiin:                                                       sion oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la
                                                                   Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
1. Voiko yksityinen vedota neuvoston direktiivin
     69/335/ETY (1) 10 ja 12 artiklaan valtiota vastaan,
                                                                   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
     vaikka kyseinen valtio ei ole saattanut direktiiviä
     osaksi kansallista oikeusjärjestystä?
                                                                   1. toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut EY:n
2. Onko direktiivin 69/335/ETY 4 artiklan 3 kohdassa                    perustamissopimuksen ja kilpailuihin tarkoitettujen
     tarkoitettujen liiketoimien katsottava kuuluvan saman              hevoseläinten kaupasta ja kilpailuihin osallistumisen
     direktiivin 10 artiklassa säädetyn kiellon alaan siten,            edellytyksistä 26 päivänä kesäkuuta 1990 annetun
     että sen mukaan on kiellettyä kantaa sekä veroa pää-               neuvoston direktiivin 90/428/ETY (1) mukaisia velvoit-
     oman hankinnasta että periä muodosta riippumatta                   teitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa
     mitä tahansa muuta maksua siinäkin tapauksessa, että               kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,
     kyseessä on nimenomaisesti julkisoikeudellinen maksu               asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,
     eikä vero?
                                                                   2. velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeuden-
3. Onko direktiivin 69/335/ETY 10 artiklaa ja 12 artiklan
                                                                        käyntikulut.
     1 kohdan e alakohtaa tulkittava siten, että sen vas-
     taista on, että yhtiöpääoman korotusta koskevien pää-
     tösten tai perustamiskirjan muutosten (lakisääteisestä)
     julkisesta asiakirjasta maksettavien notaarinpalkkioi-        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     den suuruus vaihtelee vastaavasti korotuksen tai yhtiö-
     pääoman suuruuden mukaan?
                                                                   EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen koh-
                                                                   dan ja 5 artiklan ensimmäisen kohdan pakottavien mää-
4. Voidaanko näitä palkkioita Ð ks. 5 § Ð arvioida pal-            räysten mukaan jäsenvaltiolla, jolle direktiivi on osoitettu,
     velun     tarjoamisesta     aiheutuneen    kustannuksen       on velvollisuus saattaa se säädetyssä määräajassa osaksi
     mukaan?                                                       kansallista oikeusjärjestystä.
5. Mitä on ymmärrettävä näillä kustannuksilla? Kuu-
     luvatko niihin notaareiden ja näiden toimistojen henki-       Määräaika päättyi Itävallan tasavallan osalta 1.1.1995,
     lökunnan palkat samoin kuin kiinteistö- ja kalustoku-         eivätkä sen kaikki osavaltiot olleet hyväksyneet tarvittavia
     lut sekä muut vastaavat kulut?                                säännöksiä tämän määräajan kuluessa.
                                                                   (1) EYVL L 224, 1.8.1990, s. 60.
6. Onko näin ollen direktiivin 69/335/ETY 10 artiklan ja
     12 artiklan 1 kohdan e alakohdan nojalla sallittua ja
     siten lainmukaista periä sellaisia palkkioita, jotka ylit-
     tävät mainitut kustannukset? Ja jos on, niin kuinka
     suuri ylitys sallitaan?
(1) Pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista
    17 päivänä heinäkuuta 1969 annettu neuvoston direktiivi        Pretura circondariale di Pinerolon 15.1.1999 tekemällään
    69/335/ETY (EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25).                     päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
                                                                             Cristoforo Bertinetto vastaan Biraghi SpA
                                                                                (Asia C-22/99)
                                                                                (1999/C 86/18)
Euroopan yhteisöjen komission 29.1.1999 Itävallan tasa-
                 valtaa vastaan nostama kanne                      Pretura circondariale di Pinerolo on pyytänyt 15.1.1999
                                                                   tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan
                          (Asia C-20/99)
                                                                   yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 1.2.1999, Euroo-
                         (1999/C 86/17)                            pan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Cristoforo Berti-
                                                                   netto vastaan Biraghi SpA ennakkoratkaisua seuraavaan
                                                                   kysymykseen:
Euroopan      yhteisöjen komissio on nostanut 29.1.1999
Euroopan     yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan
tasavaltaa   vastaan. Kantajan asiamiehenä on Euroopan             Kielletäänkö neuvoston asetuksen N:o 804/68 (1)
komission    oikeudellisen yksikön virkamies Michael Nie-          3 artiklassa Italian valtiota säätämästä lailla alan jär-


title: Asia C-508/99: Verwaltungsgerichtshofin (Itävalta) 16.12.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Palais am Stadtpark Hotelbetriebsges. m.b.H. & Co KG vastaan Finanzlandesdirektion für Wien, Niederösterreich und Burgenland

text:
18.3.2000                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 79/13
Euroopan yhteisöjen komission 22.12.1999 Portugalin                       College van Beroep voor het bedrijfslevenin 19.10.1999
               tasavaltaa vastaan nostama kanne                           tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                          asiassa Denkavit Nederland BV vastaan maatalous-, maise-
                                                                          mansuojelu- ja kalastusministeriö ja het Voedselvoorzie-
                                                                                ningsin- en verkoopbureau
                           (Asia C-506/99)
                                                                                (Asia C-507/99)
                            (2000/C 79/23)
                                                                                (2000/C 79/24)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.12.1999 Euroo-                College van Beroep voor het bedrijfsleven on pyytänyt
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin tasavaltaa             19.10.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhtei-
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen yksikön                  söjen tuomioistuimeen 23.12.1999, Euroopan yhteisöjen tuo-
virkamies António Caeiros ja komission oikeudellisessa yk-               mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Denkavit Nederland
sikössä toimiva kansallinen virkamies Manuel Desantes, ja                 BV vastaan maatalous-, maisemansuojelu- ja kalastusministeriö
prosessiosoite Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksikön                 ja het Voedselvoorzieningsin- en verkoopbureau seuraavaan
virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.             kysymykseen:
                                                                          1. Merkitseekö se seikka, että asianomaiset vasikat kuuluvat
                                                                               naudanliha-alan yhteisen markkinajärjestelyn soveltamis-
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                   alaan sitä, että Alankomaiden viranomaisten (väitetyn)
                                                                               toimivallan, joka koskee brittiläisten vasikoiden teurasta-
                                                                               misen ajankohdan määrittämistä, on perustuttava yhteisön
–    toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut EY:n                 lainsäädäntöön, jonka puuttuessa kansallisilla viranomai-
     perustamissopimuksen 10 artiklan 1 kohdan ja 249 artik-                   silla ei ole tällaista toimivaltaa?
     lan kolmannen kohdan eikä tietokantojen oikeudellisesta
     suojasta 11 päivänä maaliskuuta 1996 annetun Euroopan                2. Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä,
     parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/9/EY (1) 16 artik-                voidaanko edellä mainittu toimivalta perustella riittävästi
     lan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole                     direktiivin 90/425/ETY (1) 8 artiklalla?
     antanut kyseisen direktiivin 16 artiklan 1 kohdassa sääde-
     tyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edel-
                                                                          3. Jos vastaus toiseen kysymykseen on kieltävä, voidaanko
     lyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä;
                                                                               edellä mainittu toimivalta perustella yhteisön oikeusjärjes-
                                                                               tyksellä?
–    toteaa toissijaisesti, että Portugalin tasavalta ei ole noudat-
     tanut edellä mainittujen määräysten ja säännöksen mukai-             (1) EYVL 1990, L 224, s. 29.
     sia velvoitteitaan, koska se ei ole välittömästi ilmoittanut
     komissiolle tällaisista toimenpiteistä;
–    velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-
     käyntikulut.
                                                                          Verwaltungsgerichtshofin (Itävalta) 16.12.1999 te-
                                                                          kemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       asiassa Palais am Stadtpark Hotelbetriebsges. m.b.H. & Co
                                                                          KG vastaan Finanzlandesdirektion für Wien, Niederöster-
                                                                                reich und Burgenland
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
asiassa C-495/99 (2) esitettyjä; direktiivin 96/9/EY 16 artiklassa                                    (Asia C-508/99)
sen täytäntöönpanolle vahvistettu määräaika päättyi 1.1.1998.
                                                                                (2000/C 79/25)
(1) EYVL L 77, 27.3.1996, s. 20.                                          Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on pyytänyt 16.12.1999
(2) EYVL C 63, 4.3.2000, s. 16.
                                                                          tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisö-
                                                                          jen tuomioistuimeen 24.12.1999, Euroopan yhteisöjen tuo-
                                                                          mioistuimelta asiassa Palais am Stadtpark Hotelbetriebsges.
                                                                          m.b.H. & Co KG vastaan Finanzlandesdirektion für Wien,
                                                                          Niederösterreich und Burgenland ennakkoratkaisua seuraavaan
                                                                          kysymykseen:
 ---pagebreak--- C 79/14                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         18.3.2000
Onko pääoman hakinnasta kannettavista välillisistä veroista                  määräyksen välistä, lainsäätäjän tahdon mukaista yhteyttä
17 päivänä heinäkuuta 1969 annettua neuvoston direktiiviä                    ei saa jälkikäteen katkaista siten, että komissio valitsee
69/335/ETY (EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25) ja erityisesti sen                 päätökselleen toisen oikeudellisen perustan. Kun Saksan
6 artiklaa tulkittava siten, että jäsenvaltio ei saa kantaa                  hallitus oikeussääntöjen mukaisesti otti tosiseikkoja koske-
pääomanhankintaveroa (Gesellschaftsteuer) sellaisesta pää-                   vassa arviossaan huomioon EY:n perustamissopimuksen
omasta, jonka kommandiittiyhtiöön (Kommandit-Erwerbsge-                      aiemman 100 a artiklan 4 kohdassa mainitut edellytykset,
sellschaft) vastuunalaiseksi yhtiömieheksi liittyvä osakeyhtiö               komissio on velvollinen valitsemaan tämän määräyksen
(GmbH) tähän yhtiöön sijoittaa, jos veronalaista yhtiöpääomaa                päätöksensä oikeudelliseksi perustaksi. Se seikka, että EY:n
on jo ennen direktiivin 69/335/ETY voimaantuloa verotettu                    perustamissopimuksen aiemman 100 a artiklan 4 kohdassa
vuoden 1957 verolain (Gebührengesetz, BGB1 267/1957))                        ei ole määräaikaa, jonka kuluessa komission olisi vastatta-
33 §:n 16 tariffiluokan 1 momentin b alakohdan mukaisesti?                   va, ei missään tapauksessa voi tarkoittaa, että komissio voi
                                                                             täysin vapaasti päättää, milloin se vastaa. Myös tältä osin
                                                                             on sovellettava EY 10 artiklassa (aiempi EY:n perustamisso-
                                                                             pimuksen 5 artikla) määrättyä yhteistyövelvoitetta.
                                                                             EY:n perustamissopimuksen aiemman 100 a artiklan
                                                                             4 kohta tosin koskee sanamuotonsa mukaan ainoastaan
                                                                             neuvoston päättämiä yhdenmukaistamistoimenpiteitä,
                                                                             mutta tämän kohdan tarkoituksen mukaista on, että sitä
Saksan liittotasavallan 28.12.1999 Euroopan yhteisöjen                       sovelletaan analogisesti komission direktiiveihin ainakin,
               komissiota vastaan nostama kanne                              jos ne on annettu sen jälkeen, kun niistä on äänestetty
                                                                             yhdenmukaistamiskomiteassa, jos pyynnön esittäneen
                          (Asia C-512/99)                                    jäsenvaltion kanta ei ole saanut määräenemmistöä.
                                                                             Toissijaisesti kantaja väittää, että pyyntö olisi pitänyt tutkia
                           (2000/C 79/26)
                                                                             EY 95 artiklan 4 kohdan perusteella. Tämän kohdan käsite
                                                                             ”pitää voimassa” on ymmärrettävä niin, että se tarkoittaa
Saksan liittotasavalta on nostanut 28.12.1999 yhteisöjen                     myös toimenpiteitä, joihin on ryhdytty yhdenmukaistamis-
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                      toimenpiteiden saattamiseksi osaksi kansallista oikeutta.
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat liittovaltion talousministe-
riön ministerineuvos Wolf-Dieter Plessing ja ylijohtaja Bettina          –   Puolustautumisoikeuksien ja EY 10 artiklassa määrätyn
Muttelsee-Schön, Graurheindorfer Str. 108, D-53117 Bonn.                     yhteistyövelvoitteen loukkaaminen: Koska komissio ei
                                                                             myöntänyt Saksan hallitukselle määräajan pidennystä, se
Saksan liittotasavalta vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                  ei antanut hallitukselle mahdollisuutta mukauttaa tiedok-
                                                                             siantoaan ja tarpeen vaatiessa täydentää tosiseikkoja koske-
                                                                             vaa selvitystään uuden oikeudellisen perustan mukaiseksi.
1. kumoaa komission 26.10.1999 tekemän päätöksen
     K (1999) 3490 lopullinen; (1)
                                                                         –   Toissijaisesti kantaja väittää, että komissio on arvioinut
2. velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                      virheellisesti EY 95 artiklan 5 kohdassa määrättyjä edelly-
                                                                             tyksiä.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                          –    Komissio on virheellisesti kieltänyt, että tiettyjen syn-
                                                                                teettisten mineraalikuitujen karsinogeenisista vaikutuk-
                                                                                sista on tieteellistä näyttöä.
–    Virheellinen oikeudellinen perusta: Komission ei olisi pitä-
     nyt valita päätöksensä perustaksi EY 95 artiklan 5 kohtaa
     vaan EY:n perustamissopimuksen aiemman 100 a artiklan                   –    Komissio on virheellisesti kieltänyt, että kyseessä on
     4 kohta tai EY 95 artiklan 4 kohta. Saksan hallitus ei                       erityisesti Saksan ongelma. Saksassa kulutetaan
     voinut perustella pyyntöään muilla kuin hakemuksen                           EU-maista eniten synteettisistä mineraalikuiduista val-
     tekoaikana voimassa olleilla edellytyksillä. Saksan hallitusta               mistettuja eristysmateriaaleja ilmasto-olosuhteiden ja
     vastaan ei voida jälkikäteen vedota siihen, että se toimi                    ympäristöpolitiikan takia, jolla edistetään lämpöeris-
     kyseessä olevana ajankohtana voimassa olleen EY:n perus-                     tystoimenpiteitä; tämän takia siellä on todennäköisesti
     tamissopimuksen 100 a artiklan 4 kohdan mukaisesti.                          enemmän kuin muissa jäsenvaltioissa työntekijöitä
                                                                                ja harrastuksenaan kunnostustöitä tekeviä henkilöitä,
     Myös systemaattiselta kannalta on oikein soveltaa EY:n                       jotka altistuvat terveysriskeille.
     perustamissopimuksen aiemman 100 a artiklan 4 kohtaa.
     Tämä määräys liittyy läheisesti EY:n perustamissopimuksen           –   Synteettisiä mineraalikuituja koskevan tieteellisen tutki-
     aiemman 100 a artiklan 1 kohtaan. EY:n perustamissopi-                  muksen virheellinen arviointi: Asiantuntijoiden laatimassa
     muksen aiemman 100 a artiklan 4 kohdassa määrätään                      teknisessä selvityksessä ei monin paikoin ole perusteellista
     siitä, että jos jäsenvaltio jää vähemmistöön tehtäessä                  selvitystä Saksan mainitsemista tutkimuksista. CSTT-komi-
     yhdenmukaistamista koskevasta toimenpiteestä enem-                      tea on antanut lausunnon, johon komissio tukeutuu, mutta
     mistöpäätös, jäsenvaltiolla on mahdollisuus soveltaa poik-              sillä ei selvästikään ole ollut käytettävissään tieteellisiä
     keavia kansallisia säännöksiään. Tätä näiden kahden                     tuloksia, joihin Saksan hallitus on pyynnössään vedonnut.


title: Asia C-57/08 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 11.12.2008 — Gateway, Inc. v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Fujitsu Siemens Computers GmbH (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Asetus (EY) N:o 40/94 — 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 5 kohta — Aikaisemmat tavaramerkit, jotka sisältävät sanamerkin GATEWAY — Sanamerkki ACTIVY Media Gateway — Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen — Sekaannusvaaran puuttuminen — Aikaisempien tavaramerkkien laajan tunnettuuden huomioon ottaminen kyseessä olevien merkkien kokonaisarvioinnissa)

text:
               7.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/10

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 11.12.2008 — Gateway, Inc. v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Fujitsu Siemens Computers GmbH
   (Asia C-57/08 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 40/94 - 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 5 kohta - Aikaisemmat tavaramerkit, jotka sisältävät sanamerkin ’GATEWAY’ - Sanamerkki ’ACTIVY Media Gateway’ - Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen - Sekaannusvaaran puuttuminen - Aikaisempien tavaramerkkien laajan tunnettuuden huomioon ottaminen kyseessä olevien merkkien kokonaisarvioinnissa)
   (2009/C 32/16)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittaja: Gateway, Inc. (edustaja: solicitor C. R. Jones)

      Valittajan vastapuolet: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Folliard-Monguiral) ja Fujitsu Siemens Computers GmbH
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-434/05, Gateway, Inc. vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) 27.11.2007 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kumoamiskanteen, jonka luokkaan 9, 16, 35, 36, 37 ja 38 kuuluvia tavaroita varten myönnettyjen yhteisön ja kansallisten sanamerkkien ja kuviomerkkien, joissa on sana ”GATEWAY”, haltija oli nostanut sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) ensimmäisen valitusosaston 14.9.2005 tekemästä päätöksestä R 1068/2004-1, jolla hylättiin valittajan väiteosaston siitä päätöksestä tekemä valitus, jolla hylättiin sen väite, joka koski sanamerkin ”ACTIVY Media Gateway” rekisteröimistä luokkiin 9, 35, 38 ja 42 kuuluvia tavaroita varten
   Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Gateway Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 171, 5.7.2008.


title: Asia T-215/03: SIGLA, S.A:n 13.6.2003 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (SMHV) vastaan nostama kanne

text:
23.8.2003               FI                               Euroopan unionin virallinen lehti                                             C 200/29
Kantaja väittää kärsineensä vahinkoa näiden sääntöjen rikko-               SIGLA, S.A:n 13.6.2003 sisämarkkinoiden harmonisointi-
misten vuoksi. Vahinko koostuu ensinnäkin First Choisen tuot-                          virastoa (SMHV) vastaan nostama kanne
tamasta voitosta, joka ilmenee sen tarkastetusta tilinpäätöksestä
ja joka olisi koitunut kantajan hyväksi, jollei komissio olisi                                         (Asia T-215/03)
kieltänyt yrityskauppaa. Toiseksi kantaja vaatii korvausta toteu-
tumatta jääneestä kulujen säästymisestä, joka olisi saavutettu
sulautumisen seurauksena syntyvien synergiaetujen kautta, ja                                          (2003/C 200/53)
kolmanneksi niiden kulujen korvaamista, jotka aiheutuivat First
Choisesta annetun tarjouksen tekemisestä ja jotka menivät                                        (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
hukkaan komission päätöksen johdosta.
(1) Yrityskeskittymän julistamisesta yhteismarkkinoille ja ETA-sopi-       SIGLA, S.A, kotipaikka Madrid, on nostanut 13.6.2003 Euroo-
    muksen toimintaan soveltumattomaksi 22 päivänä syyskuuta 1999          pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
    tehty komission päätös 2000/276/EY (Asia IV/M.1524 – Airtours/         kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (SMHV)
    First Choice) (tiedoksiannettu numerolla K(1999) 3022) (ETA:n          vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Enrique Armijo
    kannalta merkityksellinen teksti) (EYVL L 93, s. 1).
(2) Yrityskeskittymien valvonnasta 21 päivänä joulukuuta 1989 annettu      Chávarri.
    neuvoston asetus (ETY) N:o 4064/89 (teksti oikaistu EYVL:ssä
    L 257, s. 13).                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
(3) Asia T-342/99, Airtours vastaan komissio, tuomio 6.6.2002 (Kok.
    2002, s. II-2585).
                                                                           –     kumoaa SMHV:n kolmannen valituslautakunnan 1.4.2003
                                                                                tekemän ratkaisun R 1127/2000-3 sillä perusteella, että
                                                                                siinä rikotaan asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 5 kohtaa
                                                                           –     toissijaisesti kumoaa riidanalaisen ratkaisun sillä perus-
                                                                                teella, että siinä loukataan SIGLA, S.A:n puolustautumisoi-
Francesco       Contesson 13.6.2003 Euroopan yhteisöjen                          keuksia ja dispositiivisuuden periaatetta, jotka ovat
                komissiota vastaan nostama kanne                                 asetuksen N:o 40/94 74 artiklan taustalla
                            (Asia T-213/03)                                –     velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                           (2003/C 200/52)
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                           Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
Francesco Contesso, kotipaikka Pariisi, on nostanut 13.6.2003              Yhteisön tavaramerkin ha-          ELLENI HOLDING BV.
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                  kija:
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
Kantajan edustajina ovat asianajajat Sébastien Orlandi, Albert
Coolen, Jean-Noël Louis ja Etienne Marchal, prosessiosoite
Luxemburgissa.                                                             Haettu tavaramerkki:               Sanamerkki ”VIPS” – Hakemus
                                                                                nro 459.875 luokkiin 9, 35 ja
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                                                    42 kuuluvia tavaroita ja palvelu-
                                                                                ja ja myöhemmin vain luokkaan
–      kumoaa päätöksen, jolla vahvistettiin lopullinen arviointi-                                            42 kuuluvia palveluita (tietoko-
       kertomus ajalle 1.7.1999–30.6.2001                                                                     neohjelmistojen suunnittelu ja
                                                                                kehittäminen hotelli-, ravintola-
–      velvoittaa komission suorittamaan kantajalle yhden euron
                                                                                ja kahvilapalveluita) varten.
       suuruisen symbolisen korvauksen henkisestä kärsimyksestä
–      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                           Sen tavaramerkki- tai merk-        Kantaja.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                        kioikeuden haltija, johon
                                                                           väitemenettelyssä on vedot-
                                                                           tu:
Kanteensa tueksi kantaja väittää, että arvioija ei ole noudattanut
velvollisuutta kuulla arvioitavan esimiesten kantaa asiasta ennen
arviointikertomuksen laatimista. Arvioija ei myöskään ole
noudattanut velvollisuuttaan, jonka mukaan kyseisten
esimiesten on merkittävä nimikirjaimensa arviointikertomuksen              Tavaramerkki- tai merkkioi-        Espanjalainen sanamerkki ”VIPS”
jokaiselle sivulle ja allekirjoitettava lopullinen arviointikertomus.      keus, johon väitemenette-          (rekisteröity numerolla 551.436)
Kantajan mukaan asiassa on myös rikottu perusteluvelvolli-                 lyssä on vedottu:                  luokkaan 42 kuuluvia tuotteita
suutta, sillä arvioinnin tarkastaja ei ole ilmoittanut syitä, joiden                                          (kulutukseen tarkoitettujen elin-
vuoksi hän ei ole ottanut huomioon niiden esimiesten mielipi-                                                 tarvikkeiden ja juomien toimit-
teitä, joita asiassa on kuultu.                                                                               taminen, ravintolat, itsepalvelu-
                                                                                pisteet, ruokalat, baarit, kafete-
                                                                                riat ja hotellipalvelut) varten.
 ---pagebreak--- C 200/30                FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                          23.8.2003
Väiteosaston ratkaisu:             Väitteen hyväksyminen luok-           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                   kaan 42 kuuluvien palveluiden
                                   osalta ja sen hylkääminen luok-
                                   kiin 9 ja 35 kuuluvien tavaroi-       Kantaja vetoaa kanteensa tueksi henkilöstösääntöjen 45 artiklan
                                   den osalta.                           1 kohdan rikkomiseen ja syrjintäkiellon periaatteen loukkaami-
                                                                         seen. Kantaja toteaa, että vastaaja ei ole tarkastellut kantajan
                                                                         ansioita verraten niitä kaikkien pääosastojen mahdollisesti ylen-
                                                                         nettävien virkamiesten ansioihin, vaan se on rajoittunut tarkas-
                                                                         telemaan kantajan pääosastolle toimitettua kiintiötä; kantaja
Valituslautakunnan ratkaisu:       Valituksen hyväksyminen         ja    esittää myös, että vastaaja on antanut etusijan virkamiehille,
                                   väitteen hylkääminen.                 jotka ovat jääneet ylentämättä edellisellä ylennyskierroksella, ja
                                                                         että vastaaja ei ole ottanut huomioon sitä, että kantaja on
                                                                         siirretty ylennyskierroksen aikana toiseen pääosastoon.
Kanneperusteet:                    Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 ar-
                                   tiklan 5 kohdan rikkominen ja
                                   toissijaisesti saman tekstin 8 ar-
                                   tiklan 1 kohdan b alakohdan
                                   rikkominen.
                                                                         Fédération Nationale de la Coopération Bétail et Vianden
                                                                         (FNCBV) 19.6.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                                vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-217/03)
                                                                                (2003/C 200/55)
Mário Paulo Tenreiron 10.6.2003 Euroopan yhteisöjen
                komissiota vastaan nostama kanne                                               (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                            (Asia T-216/03)
                                                                         Fédération Nationale de la Coopération Bétail et Viande, koti-
                                                                         paikka Pariisi, on nostanut 19.6.2003 Euroopan yhteisöjen
                           (2003/C 200/54)                               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan
                                                                         yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asiana-
                                                                         jajat Robert Collin ja Michel Ponsard, prosessiosoite Luxembur-
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       gissa.
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Mário Paulo Tenreiro, kotipaikka Kraainem (Belgia), on
nostanut 10.6.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeu-                –     kumoaa 2.4.2003 tehdyn päätöksen C.38.279/F3 kantajaa
sasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-                    koskevilta osin
siota vastaan. Kantajan edustajana on avocat Georges Vander-
sanden.                                                                  –     toissijaisesti kumoaa kyseisellä päätöksellä asetetun sakon
                                                                         –     vielä toissijaisemmin alentaa sakon määrää
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–     kumoaa päätöksen siitä, että kantajaa ei ylennetty varain-
      hoitovuonna 2002, sellaisena kuin tämä päätös ilmenee
      siitä, ettei kantajan nimeä mainittu palkkaluokkaan A 4
      ylennettyjen virkamiesten luettelossa, joka on julkaistu
      14.8.2002 Hallinnollisia tiedotuksia -nimisessä julkaisussa
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      (nro 69–2002)
–     myöntää kantajalle taannehtivin vaikutuksin sen ylen-              Komissio on riidanalaisella päätöksellä asettanut kantajalle ja
      nyksen, joka hänelle olisi pitänyt myöntää varainhoito-            viidelle muulle ranskalaiselle karjankasvattajia ja teurastajia
      vuonna 2002, ja palauttaa samalla kaikki hänelle kuuluvat          edustavalle järjestölle sakon, väittäen näiden rikkoneen EY:n
      taloudelliset ja uraan liittyvät oikeudet                          perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa, koska kyseiset
                                                                         järjestöt ovat solmineet sopimuksen, jonka tarkoituksena oli
                                                                         keskeyttää naudanlihan tuonti Ranskaan ja vahvistaa vähim-
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.               mäishinta eräille eläinryhmille.


title: Asian C-275/99 poistaminen rekisteristä

text:
21.4.2001             FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 118/29
        Asian C-220/00 (1) poistaminen rekisteristä                           Asian C-248/00 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2001/C 118/76)                                                      (2001/C 118/79)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 14.12.2000            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 15.1.2001
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-220/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan               tu asia C-248/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Portugalin tasavalta.                                                Ranskan tasavalta.
(1) EYVL C 233, 12.8.2000.                                           (1) EYVL C 233, 12.8.2000.
        Asian C-275/99 (1) poistaminen rekisteristä                           Asian C-411/99 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2001/C 118/77)                                                      (2001/C 118/80)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 19.12.2000            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 16.1.2001
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-275/99 (Tribunal administratif de Strasbourgin             tu asia C-411/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Société Adidas Sarragan             Itävallan tasavalta.
France vastaan Directeur des services fiscaux du Bas-Rhin.
                                                                     (1) EYVL C 366, 18.12.1999.
(1) EYVL C 281, 2.10.1999.
        Asian C-236/00 (1) poistaminen rekisteristä                           Asian C-54/00 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2001/C 118/78)                                                      (2001/C 118/81)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 9.1.2001              Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 16.1.2001
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-236/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan               tu asia C-54/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian
Luxemburgin suurherttuakunta.                                        tasavalta.
(1) EYVL C 233, 12.8.2000.                                           (1) EYVL C 211, 22.7.2000.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 28 päivänä lokakuuta 1999 asiassa T-180/98, Elizabeth Cotrim vastaan Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus (Cedefop) (Väliaikaiset toimihenkilöt – Asettautumiskorvaus – Perusteettoman edun palautus)

text:
C 20/20                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    22.1.2000
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                              edustajinaan asianajajat Jean-Noël Louis ja Françoise Parmen-
                    MIOISTUIMEN TUOMIO                                  tier, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson
                                                                        SARL, 30 rue de Cessange, vastaan Euroopan ammatillisen
                 23 päivänä marraskuuta 1999                            koulutuksen kehittämiskeskus (Cedefop) (asiamiehenään Bert-
                                                                        rand Wägenbaur), jossa kantaja vaatii Euroopan ammatillisen
                                                                        koulutuksen kehittämiskeskuksen 9.3.1998 tekemän sen
asiassa T-129/98, Enrico Sabbioni vastaan Euroopan yh-
                                                                        päätöksen kumoamista, jossa vaadittiin palauttamaan 2/3
                       teisöjen komissio (1)                            kantajalle tämän palvelukseen astumisen yhteydessä maksetus-
                                                                        ta asettautumiskorvauksesta, ensimmäisen oikeusasteen tuo-
(Henkilöstö – Siirto viran puolesta – Virkamiehelle vastainen           mioistuin, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio González, on
      päätös – Perustelut – Harkintavallan väärinkäyttö)                antanut 28.10.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
                                                                        raava:
                          (2000/C 20/39)
                                                                        1. Kanne hylätään.
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)                      2. Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Asiassa T-129/98, yhteisen tutkimuskeskuksen Ispran palve-
luksessa toimiva Euroopan yhteisöjen komission virkamies                (1) EYVL C 397, 19.12.1998.
Enrico Sabbioni, kotipaikka Biandronno (Italia), edustajanaan
asianajaja Giuseppe Marchesini, Vicence, prosessiosoite Lu-
xemburgissa asianajotoimisto Arendt et Medernach, 8-10
rue Mathias Hardt, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
(asiamiehenään Gianluigi Valsesia), jossa kantaja vaatii niiden
komission päätösten kumoamista, joiden nojalla kantaja oli
siirretty viran puolesta toiseen yksikköön ja vapautettu hänelle
alunperin kuuluneista tehtävistä, ja korvausta hänelle aiheutu-         YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
neesta vahingosta, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                                 MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
(viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
J. D. Cooke sekä tuomarit R. Garcı́a-Valdecasas ja P. Lindh,                              8 päivänä lokakuuta 1999
kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio González, on antanut
23.11.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                        asiassa T-89/99 R, Oliver Valk vastaan Euroopan parla-
1. Kanne hylätään.                                                                                mentti (1)
2. Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.                     (Lausunnon antamisen raukeaminen)
(1) EYVL C 327, 24.10.1998.                                                                     (2000/C 20/41)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                        Asiassa T-89/99 R, Oliver Valk, edustajanaan asianajaja Joa-
                                                                        chim Kayser, Körnerstrasse 5, 10785 Berlin, vastaan Euroopan
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                              parlamentti (asiamiehinään Hans Krück ja Evelyn Waldherr),
                    MIOISTUIMEN TUOMIO                                  jossa välitoimina vaaditaan, että kumotaan valintalautakunnan
                                                                        9.2.1999 tekemä päätös evätä Valkilta oikeus osallistua kilpai-
                   28 päivänä lokakuuta 1999                            lun PE/86/A (EYVL 1988, C 77 A, s. 1) kirjallisiin kokeisiin ja
                                                                        että hänelle toisaalta annetaan oikeus olla mukana kilpailun
asiassa T-180/98, Elizabeth Cotrim vastaan Euroopan                     valintamenettelyssä, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
 ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus (Cedefop) (1)                men presidentti on antanut 8.10.1999 määräyksen, jonka
                                                                        määräysosa on seuraava:
(Väliaikaiset toimihenkilöt – Asettautumiskorvaus – Perus-
                    teettoman edun palautus)                            1. Lausunnon antaminen välitoimihakemuksesta raukeaa.
                                                                        2. Kumpikin asianosaisista vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
                           (2000/C 20/40)                                    taan.
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       (1) EYVL C 160, 5.6.1999.
Asiassa T-180/98, Euroopan yhteisöjen komission koeajalla
oleva virkamies Elizabeth Cotrim, kotipaikka Winksele (Belgia),


title: Asia C-660/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana (Italia) on esittänyt 27.12.2011 — Daniele Biasci ym. v. Ministero dell’Interno ja Questura di Livorno

text:
               10.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 73/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana (Italia) on esittänyt 27.12.2011 — Daniele Biasci ym. v. Ministero dell’Interno ja Questura di Livorno
   (Asia C-660/11)
   2012/C 73/32
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Daniele Biasci, Alessandro Pasquini, Andrea Milianti, Gabriele Maggini, Elena Secenti ja Gabriele Livi

      Vastapuolet: Ministero dell’Interno ja Questura di Livorno

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko EY 43 ja EY 49 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat lähtökohtaisesti esteenä sellaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle kuin Italian TULPS:n 88 §, jonka mukaan ”vedonlyönnin toimeenpanoon tarvittavan luvan voivat saada yksinomaan ne, joilla on toimilupa tai lupa, jonka on myöntänyt ministeriö tai muu sellainen elin, jolle on lain mukaan varattu oikeus vedonlyöntien järjestämiseen tai hyödyntämiseen, sekä toimiluvan haltijan tai luvan saaneen henkilön tämän saman toimiluvan tai luvan nojalla tähän valtuuttamat henkilöt”, ja 25.3.2010 annetun asetuksen nro 40, joka on muunnettu laiksi lailla nro 73/2010, 2 §:n 2 ter momentti, jonka perusteella yleistä turvallisuutta koskevien säädösten koonnoksen 88 §:ää, joka säädettiin 18.6.1931 annetulla kuninkaan asetuksella nro 773, sellaisena kuin se on myöhempine muutoksineen, on tulkittava siten, että siinä tarkoitettu lupa, joka on myönnetty sellaiseen kaupalliseen toimintaan, jossa toimeenpannaan yleisölle tarjottavia rahapelejä ja kerätään vetoja, on pätevä vasta sen jälkeen, kun valtionvarainministeriön alainen valtion monopoliviranomainen on myöntänyt tällaisesta toiminnasta vastaaville toimijoille nimenomaisen toimiluvan tällaisten pelien toimeenpanoon ja niiden pelipanosten keräämiseen?

               2)

               Onko edellä mainittuja EY 43 ja EY 49 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat lähtökohtaisesti esteenä myös sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle kuin 4.7.2006 annetun asetuksen nro 223, joka on muutettu laiksi lailla nro 248/2006, 38 §:n 2 momentti, […] (1)

               Edellä mainittujen unionin oikeusperiaatteiden ja mainitun 38 §:n 2 momentin yhteensopivuutta koskevan kysymyksen kohteena ovat yksinomaan tämän kansallisen säännöksen ne kohdat, joissa a) vahvistetaan yleinen suuntaus suojata ennen muuttunutta lainsäädäntöä myönnettyjen toimilupien haltijoita ja b) säädetään sellaisista velvollisuuksista perustaa uudet toimipisteet määrätylle etäisyydelle jo olemassa olevista toimipisteistä, joilla saatettaisiin tosiasiallisesti taata saavutetun kaupallisen aseman säilyminen. Kysymyksen kohteena on myös se yleinen näkemys, jonka valtion monopoliviranomainen on omaksunut mainitun 38 §:n 2 momentin tulkinnasta sisällyttämällä toimilupasopimuksiin (23 artiklan 3 kohta) edellä kuvatun irtisanomislausekkeen niiden tapausten varalta, joissa harjoitetaan suoraan tai välillisesti tähän toimintaan rinnastettavaa rajatylittävää toimintaa.

               3)

               Jos edellä esitettyyn kysymykseen vastataan myöntävästi, eli edellisissä kohdissa kuvatut kansalliset säännökset katsotaan unionin oikeussääntöjen mukaisiksi, onko EY 49 artiklaa tulkittava siten, että rajoitettaessa palvelujen tarjoamisen vapautta yleistä etua koskevista syistä on ensin varmistuttava siitä, ettei tätä yleistä etua ole jo otettu riittävästi huomioon säännöksillä, valvonnalla ja tarkastuksilla, joita palvelun suorittajaan sovelletaan sen sijoittautumisvaltiossa?

               4)

               Jos edellä esitettyyn kysymykseen vastataan myöntävästi edellisessä kohdassa tarkoitetulla tavalla, onko ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tällaisen rajoituksen oikeasuhteisuutta arvioidessaan otettava huomioon, että kyseessä olevat säännökset ovat palveluntarjoajan sijoittautumisvaltiossa valvonnan intensiivisyyden osalta yhtä tiukkoja tai jopa tiukempia kuin valtiossa, jossa palveluja tarjotaan?

      (1)  Kysymyksestä jätetään pois osa, jossa toistetaan tämän Italian virallisessa lehdessä nro 153, 4.7.2006 julkaistun artiklan sanamuoto kokonaisuudessaan.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 6 päivänä huhtikuuta 1995, asiassa T-145/89, Baustahlgewebe GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu - ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan rikkominen)

text:
N:o C 137/ 18          FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        3.6.95
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                   (IV/31 . 553 — Betoniteräsverkot) 1 artikla julistetaan
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                                     mitättömäksi siltä osin, kuin siinä on katsottu kantajan
                   6 päivänä huhtikuuta 1995 ,                             osallistuneen yritysten väliseen järjestelyyn, jonka tar
                                                                           koituksena on ollut Saksasta Benelux-maihin suuntau
asiassa T-143/89, Ferriere Nord SpA vastaan Euroopan                       tuvan viennin rajoittaminen .
                      yhteisöjen komissio(1 1 )
(Kilpailu — ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan                    2 ) Kantajalle komission päätöksen 3 artiklassa määrätty
                            rikkominen)                                    sakko vahvistetaan 252 000 ecuksi.
                          ( 95 /C 137/42 )                            3 ) Muilta osin kanne hylätään.
                   (Oikeudenkäyntikieli: italia)                      4 ) Kantajan on vastattava omista oikeudenkäyntikulu
Asiassa T-143/89 , Ferriere Nord SpA, kotipaikka Osoppo                    istaan, ja sen on korvattava kolme viidesosaa komission
( Italia ), edustajinaan Wilma Viscardini Dona , Padova , ja               oikeudenkäyntikuluista.
Giuseppe Campeis, Udine, prosessiosoite Luxemburgissa
                                                                      5 ) Komission on vastattava kahdesta viidesosasta oikeu
asianajotoimisto Ernest Arendt, 8— 1 0 , rue Mathias Hardt,
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehinään E.                    denkäyntikulujaan.
Traversa , J. Currall ja A. Dal Ferro ), jossa vaaditaan ETY :n
                                                                      (') EYVL N:o C 306 , 5.12.1989
perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisesta 2 päivänä
elokuuta 1989 tehdyn komission päätöksen 89/51 5/ETY
( IV/3 1.553 — Betoniteräsverkot, EYVL 1989 , L 260, s . 1 )
mitätöimistä , Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus
asteen tuomioistuin ( ensimmäinen jaosto ), toimien kokoon
                                                                          YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
panossa jaoston puheenjohtaja H. Kirschner ja tuomarit                               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,
C. W. Bellamy, B. Vesterdorf, R. García-Valdecasas ja K.
Lenaerts, kirjaaja : H. Jung, on 6.4.1995 antanut tuomion,                              6 päivänä huhtikuuta 1995 ,
jonka tuomiolauselma on seuraava :                                    asiassa T-145 /89, Baustahlgewebe GmbH vastaan
1 ) Kanne hylätään.                                                                   Euroopan yhteisöjen komissio (')
                                                                      (Kilpailu — ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan
2 ) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku                                            rikkominen)
      lut.
                                                                                ( 95/C 137/44)
(') EYVL N:o C 306 , 5.12.1989
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                             Asiassa T-145/89 , Baustahlgewebe GmbH , kotipaikka Düs
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,
                                                                      seldorf ( Saksa ), edustajinaan asianajajat Arved Deringer,
                                                                      Claus Tessin, Hans Jürgen Herrmann, Joachim Sedemund ja
                   6 päivänä huhtikuuta 1995 ,                        Frank Montag, Köln, prosessiosoite Luxemburgissa asian
asiassa T-144/89 , Cockerill Sambre vastaan Euroopan                  ajotoimisto Aloyse May, 31 , Grand-rue, vastaan Euroopan
                      yhteisöjen komissio (')                         yhteisöjen komissio ( asiamiehet: N. Koch, B. Langeheine, J.
(Kilpailu — ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan                    Currall ja A. Böhlke ), jossa on vaadittu ETY:n perustamis
                            rikkominen)                               sopimuksen 85 artiklan soveltamisesta 2 päivänä elokuuta
                                                                      1989 tehdyn komission päätöksen 89/51 5/ETY ( IV/3 1.553
                          ( 95/C 137/43 )                             — Betoniteräsverkot, EYVL 1989 , L 260 , s . 1 ) mitättömäksi
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       julistamista , Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus
                                                                      asteen tuomioistuin ( ensimmäinen jaosto ), toimien kokoon
Asiassa T-144/89, Cockerill Sambre, aiemmin Steelinter SA,            panossa jaoston puheenjohtaja H. Kirschner ja tuomarit
kotipaikka Bryssel, asiamiehinään asianajajat Michel Wael            C. W. Bellamy, B. Vesterdorf, R. García-Valdecasas ja K.
broeck ja Alexandre Vandencasteele, Bryssel, prosessiosoite           Lenaerts, kirjaaja : H. Jung, on 6.4.1995 antanut tuomion ,
Luxemburgissa asianajotoimisto Ernest Arendt, 8— 10, rue              jonka tuomiolauselma on seuraava :
Mathias Flardt, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
( asiamiehet: N. Koch , E. Traversa , J. Currall , A. Coutrelis ja    1 ) ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltami
N. Coutrelis ), jossa kantaja vaatii ETY:n perustamissopi                 sesta 2 päivänä elokuuta 1989 tehdyn komission
muksen 85 artiklan soveltamisesta 2.8.1989 tehdyn komis-,                  päätöksen 89/515/ETY (IV/31 . 553 — Betoniteräsver
sion päätöksen 89/515/ETY ( IV/3 1.553 — Betoniteräsver                   kot) 1 artikla julistetaan mitättömäksi siltä osin kuin
kot, EYVL 1989 , L 260 , s . 1 ) mitättömäksi julistamista ,               päätöksessä todetaan kantajan osallistuneen Sotralenz
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( ensim                  SA:n kanssa tehtyyn järjestelyyn , jonka tarkoituksena
mäinen jaosto ), toimien kokoonpanossa jaoston puheen                     on ollut vientikiintiöiden määrääminen Sotralenz SA:n
johtaja H. Kirschner sekä tuomarit C. W. Bellamy, B.                       tuotteiden viennille Saksaan, ja siltä osin kuin päätök
Vesterdorf, R. García-Valdecasas ja K. Lenaerts, kirjaaja :                sessä todetaan kantajan tehneen Tréfilunion SA:n
H. Jung, on 6.4.1995 antanut tuomion , jonka tuomiolaus                   kanssa sopimuksen näiden yritysten valmistamille tuot
elma on seuraava :                                                         teille vahvistettavista vientikiintiöistä.
1 ) ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamise               2 ) Kantajalle komission päätöksen 3 artiklassa määrätyn
      sta 2.8.1989 tehdyn komission päätöksen 89/515/ETY                   sakon määräksi vahvistetaan 3 miljoonaa ecua.
 ---pagebreak---   3.6.95                H                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 137/ 19
 3 ) Kanne hylätään muilta osin.                                      vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehet: N.
                                                                      Koch, E. Traversa , J. Currall, A. Coutrelis ja N. Coutrelis ),
 4 ) Kantaja määrätään vastaamaan omista oikeudenkäyn               jossa kantaja vaatii ETY:n perustamissopimuksen 85 artik
       tikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kolmasosa          lan soveltamisesta 2.8.1989 tehdyn komission päätöksen
       komission oikeudenkäyntikuluista.                              89/515/ETY ( IV/31.553 — Betoniteräsverkot, EYVL 1989 ,
 5 ) Komissio määrätään vastaamaan omien oikeudenkäyn                L 260, s . 1 ) mitättömäksi julistamista, yhteisöjen ensimmäi
       tikulujensa kahdesta kolmasosasta.                            sen oikeusasteen tuomioistuin ( ensimmäinen jaosto )
                                                                     toimien kokoonpanossa jaoston puheenjohtaja H. Kirsch
 (M EYVL N:o C 306 , 5.12.1989                                       ner sekä tuomarit C. W. Bellamy, B. Vesterdorf, R.
                                                                     García-Valdecasas ja K. Lenaerts, kirjaaja : H. Jung, on 6.4.
                                                                      1995 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seu
                                                                     raava :
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                1 ) ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltami
                                                                            sesta 2.8.1989 tehdyn komission päätöksen 89/515/
                   6 päivänä huhtikuuta 1995 ,                              ETY (IV/31.553 — Betoniteräsverkot) 1 artikla juliste
 asiassa T-147/89, Société métallurgique de Normandie                       taan mitättömäksi siltä osin, kuin siinä on todettu
            vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ^)                         kantajan tehneen Baustahlgewebe GmbH:n kanssa
 (Kilpailu — ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan                         sopimuksen näiden yritysten viennille vahvistettavista
                              rikkominen)                                   kiintiöistä.
                            ( 95/C 137/45 )                          2 ) Kantajalle komission päätöksen 3 artiklassa määrätty
                                                                            sakko vahvistetaan 1 235 000 ecuksi.
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                     3 ) Muilta osin kanne hylätään.
 Asiassa T-147/89 , Societe metallurgique de Normandie,.
 kotipaikka Mondeville ( Ranska ), asiamiehinään asianajajat        4 ) Kantajan on vastattava omista oikeudenkäyntikulu
 Robert Collin ja Richard Milchior, Pariisi, prosessiosoite                 istaan, ja sen on korvattava 4/<;:aa komission oikeuden
 Luxemburgissa asianajotoimisto Ernest Arendt, 8—10, rue                    käyntikuluista.
 Mathias Hardt, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
 ( asiamiehet: N. Koch, E. Traversa , J. Currall, A. Coutrelis ja    5 ) Komission on vastattava ]/5:sta oikeudenkäyntikulu
 N. Coutrelis ), jossa kantaja vaatii ETY:n perustamissopi                jaan.
 muksen 85 artiklan soveltamisesta 2.8.1989 tehdyn komis
 sion päätöksen 89/515/ETY ( IV/31.553 — Betoniteräsver             t 1 ) EYVL N:o C 306 , 5.12.1989
 kot, EYVL 1989, L 260 , s . 1 ) mitättömäksi julistamista ,
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( ensim
mäinen jaosto ) toimien kokoonpanossa jaoston puheenjoh
taja H. Kirschner sekä tuomarit C. B. Bellamy, B. Vester
dorf, R. García-Valdecasas ja K. Lenaerts , kirjaaja : H. Jung,            YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
on 6.4.1995 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on                                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
seuraava :                                                                               6 päivänä huhtikuuta 1995 ,
 1 ) Kanne hylätään.                                                asiassa T-149/89: Sotralentz SA vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio(')
2 ) Kantaja velvoitetaan korvaamaan vastaajan oikeuden
                                                                     (Kilpailu — ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan
      käyntikulut.                                                                                rikkominen)
(>) EYVL N:o C 305 , 5.12.1989                                                                  ( 95/C 137/47 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           Asiassa T-149/89 , Sotralentz SA, ranskalainen yhtiö, koti
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                             paikka Drulingen ( Ranska ), edustajinaan asianajajat Xavier
                                                                    de Mello, Philippe Pepy ja Jean Christian Percerou, Pariisi,
                   6 päivänä huhtikuuta 1995 ,
                                                                    prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Bruno Dek
asiassa T-148/89 , Tréfilunion SA vastaan Euroopan                  ker, 16 , avenue Marie-Thérèse, vastaan Euroopan yhteisö
                      yhteisöjen komissio ^)                        jen komissio ( asiamiehinään N. Koch, E. Traversa , J.
(Kilpailu — ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan                  Currall , A. Coutrelis ja N. Coutrelis ), jossa vaaditaan ETY :n
                             rikkominen)                            perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisesta 2 päivänä
                           ( 95/C 137/46 )                          elokuuta 1989 tehdyn komission päätöksen 89/515/ETY
                                                                    ( IV/31.553 — Betoniteräsverkot, EYVL 1989 , L 260 , s . 1 )
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     mitättömäksi julistamista , yhteisöjen ensimmäisen asteen
                                                                    tuomioistuin (ensimmäinen jaosto ) toimien kokoonpanossa
Asiassa T-148/89, Tréfilunion SA, kotipaikka Puteaux                jaoston puheenjohtaja H. Kirschner ja tuomarit C. W.
( Ranska ), asiamiehinään asianajajat Robert Collin ja              Bellamy, B. Vesterdorf, R. García-Valdecasas ja K. Lenaerts,
Richard Milchior, Pariisi, prosessiosoite Luxemburgissa             kirjaaja : H. Jung, on antanut 6.4.1995 tuomion, jonka
asianajotoimisto Ernest Arendt, 8— 10, rue Mathias Hardt,           tuomiolauselma on seuraava :


title: Asia C-365/01: Euroopan yhteisöjen komission 24.9.2001 Irlantia vastaan nostama kanne

text:
10.11.2001               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 317/21
Euroopan yhteisöjen komission 24.9.2001 Irlantia vastaan                 Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                           nostama kanne
                                                                         –     toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudat-
                          (Asia C-365/01)                                      tanut biosidituotteiden markkinoille saattamisesta 16 päi-
                                                                               vänä helmikuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja
                                                                               neuvoston direktiivin 98/8/EY (1) mukaisia velvoitteitaan,
                          (2001/C 317/38)                                      koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen
                                                                               edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä
                                                                               tai ainakaan ilmoittanut niitä
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.9.2001 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.
Kantajan asiamiehenä on Marie Wolfcarius, prosessiosoite                 –     velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan
Luxemburgissa.                                                                 oikeudenkäyntikulut.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–     toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut vaarallisten aineiden
      tiekuljetuksia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lä-
      hentämisestä annetun neuvoston direktiivin 94/55/EY                EY 249 artiklan kolmannen kohdan ja EY 10 artiklan ensim-
      mukauttamisesta tekniikan kehitykseen toisen kerran                mäisen kohdan sitova luonne merkitsee sitä, että jäsenvaltioi-
      21 päivänä toukokuuta 1999 annetun komission direktii-             den on toteutettava niille osoitettujen direktiivien täytäntöön-
      vin 1999/47/EY (1), mukaisia velvoitteitaan, koska se ei           panon edellyttämät toimenpiteet tätä varten säädetyssä määrä-
      ole antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä           ajassa. Kyseinen määräaika on päättynyt 14.5.1998 ilman,
      lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei     että Luxemburgin suurherttuakunta on toteuttanut tarvittavia
      ole ainakaan ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle         toimenpiteitä.
–     velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         (1) EYVL L 123, 24.4.1998, s. 1.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
EY 249 artiklassa määrätään, että direktiivi velvoittaa saavutet-
tavaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on
osoitettu. Tästä seuraa implisiittisesti, että jäsenvaltioiden           Euroopan yhteisöjen komission 27.9.2001 Yhdistynyttä
velvollisuutena on noudattaa direktiivissä säädettyä määräai-                        kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
kaa. Tämä määräaika päättyi 1.7.1999, eikä Irlanti ole antanut
komission vaatimuksissa mainitun direktiivin noudattamisen                                         (Asia C-374/01)
edellyttämiä säännöksiä.
                                                                                (2001/C 317/40)
(1) EYVL L 169, 5.7.1999, s. 1.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 27.9.2001 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Yhdistynyttä kunin-
                                                                         gaskuntaa vastaan. Kantajan asiamies on Richard Wainwright
                                                                         ja prosessiosoite Luxemburgissa.
                                                                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Euroopan yhteisöjen komission 26.9.2001 Luxemburgin
          suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
                                                                         –     toteaa, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut
                                                                               biosidituotteiden markkinoille saattamisesta 16 päivänä
                          (Asia C-372/01)                                      helmikuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja
                                                                               neuvoston direktiivin 98/8/EY (1) mukaisia velvoitteitaan,
                                                                               koska se ei ole ennen 14.5.2000 antanut tämän direktiivin
                          (2001/C 317/39)                                      noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnol-
                                                                               lisia määräyksiä tai ei ainakaan ole ilmoittanut niistä
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 26.9.2001 Euroo-                      komissiolle,
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur-
herttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on M. Nolin,                 –     velvoittaa Yhdistyneen kuningaskunnan korvaamaan oi-
prosessiosoite Luxemburgissa.                                                  keudenkäyntikulut.


title: Asia C-470/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 21.1.2010 (Gerechtshof te Arnhemin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — K. van Dijk v. Gemeente Kampen (Yhteinen maatalouspolitiikka — Tiettyjä tukijärjestelmiä koskeva yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä — Asetus (EY) N:o 1782/2003 — Tilatukijärjestelmä — Tukioikeuksien siirtäminen — Vuokrasopimuksen päättyminen — Vuokralaisen ja vuokranantajan velvoitteet)

text:
               13.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/13

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 21.1.2010 (Gerechtshof te Arnhemin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — K. van Dijk v. Gemeente Kampen
   (Asia C-470/08) (1)

   (Yhteinen maatalouspolitiikka - Tiettyjä tukijärjestelmiä koskeva yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä - Asetus (EY) N:o 1782/2003 - Tilatukijärjestelmä - Tukioikeuksien siirtäminen - Vuokrasopimuksen päättyminen - Vuokralaisen ja vuokranantajan velvoitteet)
   2010/C 63/20
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Gerechtshof te Arnhem

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: K. van Dijk

      Vastaaja: Gemeente Kampen

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Gerechtshof te Arnhem — Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29.9.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 (EUVL L 270, s. 1) ja yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 säädetyn tilatukijärjestelmän täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 21.4.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 795/2004 (EUVL L 141, s. 1) tulkinta — Tiettyjä tukijärjestelmiä koskeva yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä — Tilatukijärjestelmä — Tukioikeuksien siirtäminen — Vuokralaisen ja vuokranantajan velvollisuudet

      Tuomiolauselma

   Yhteisön oikeus ei velvoita vuokralaista luovuttamaan vuokrattuja maa-alueita ja niihin syntyneitä tai liittyviä tukioikeuksia vuokrasopimuksen päättyessä vuokranantajalle eikä suorittamaan tälle korvausta.

      (1)  EUVL C 6, 10.1.2009.


title: Asia T-402/06: Kanne 27.12.2006 — Espanja v. komissio

text:
               24.2.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 42/35

         Kanne 27.12.2006 — Espanja v. komissio
   (Asia T-402/06)
   (2007/C 42/62)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: J. M. Rodríguez Cárcamo)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on kumottava 20.10.2006 tehty komission päätös K(2006) 5105 siltä osin kuin siinä alennetaan koheesiorahaston tukea kahdeksalle hankkeelle, jotka toteutetaan Katalonian itsehallintoalueen alueella.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Nyt käsiteltävänä oleva kanne on nostettu 20.10.2006 tehdystä komission päätöksestä K(2006) 5105 siltä osin kuin siinä alennetaan koheesiorahaston tukea kahdeksalle hankkeelle, jotka toteutetaan Katalonian itsehallintoalueen alueella ja jotka luetellaan seuraavassa:

               —

               Nro 2001.ES.16.C.PE.058 (hanke Besosin puhdistamon biologisen käsittelyn lisäämiseksi)

               —

               Nro 2003.ES.16.C.PE.005 (Katalonian pienten taajamien puhtaanapitoinfrastruktuureihin liittyvä hanke)

               —

               Nro 2001.ES.16.C.PE.054 (puhdistamiseen, lietteen käsittelyyn ja kaupunkien jätevesien uudelleen käyttöön Kataloniassa liittyvä hanke)

               —

               Nro 2000.ES.16.C.PE.112 (Ebron valuma-alueen: Monzón, Caspe ja sisä-Katalonian valuma-alue jätevedenkäsittelyyn liittyvä hanke)

               —

               Nro 2002.ES.16.C.PE.006 (meriveden suolanpoistolaitosta Torderan suistoalueella koskeva hanke)

               —

               Nro 2001.ES.16.C.PE.055 (yhdyskuntajätteiden käsittelyyn liittyvän infrastruktuurin rakentamiseen ja kunnostamiseen Kataloniassa liittyvä hanke)

               —

               Nro 2001.ES.16.C.PE.057 (yhdyskuntajätteiden käsittelylaitoksia Urgellin, Pallars Jussàn ja Conca de Barberàn alueilla koskeva hanke)

               —

               Nro 2002.ES.16.C.PE.041 (yhdyskuntajätteiden käsittelyinfrastruktuuriverkoston luomista ja parantamista Kataloniassa koskeva hanke)

         Riidanalaisessa päätöksessä vastaaja on tehnyt kahden prosentin suuruisen oikaisun yhteisön tukeen (85 prosenttia), joka on myönnetty hankkeelle 2001.ES.16.C.PE.058, koska hallinnoiva yhtiö oli laskuttanut tukikelvottomia kuluja.
   Muiden hankkeiden osalta komissio on päättänyt ottaa huomioon keskihinta-järjestelmän ja kokemus aikaisemmista rakennusurakoista -edellytyksen ja tehdä yhteisön tuen osalta rahoitusoikaisun 100 prosenttiin valittujen tarjousten ja sopimuskohtaisesti uudelleen laskettujen tarjousten välisestä yhteisön erotuksesta.
   Vaatimustensa tueksi kantajana oleva valtio vetoaa ensisijaisesti siihen, että direktiivin 93/37/ETY (1) 30 artiklan 1 kohtaa ja direktiivin 92/50/ETY (2) 36 artiklan 1 ja 2 kohtaa on tulkittu väärin siltä osin kuin riidanalaisessa päätöksessä todetaan, että taloudelliselta kannalta edullisimman tarjouksen arvioinnissa käytetyn keskihintajärjestelmän soveltaminen hankintamenettelyn kohteina oleviin hankkeisiin loukkaa yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, koska se syrjii liian alhaisia tarjouksia kalliimpiin tarjouksiin verrattuna.
   Toissijaisesti vedotaan myös asetuksessa (EY) N:o 1164/94 (3) olevan liitteen II H artiklan 2 kohdassa olevan säännöksen rikkomiseen, koska suhteellisuusperiaatetta ja hyvän hallinnon periaatetta on loukattu.
   Nimenomaisesti Besosin puhdistamoon liittyvän hankkeen osalta vedotaan myös asetuksen (EY) N:o 1386/2002 (4) 17 artiklan rikkomiseen, koska todellisia sääntöjen vastaisuuksia ei ole, ja toissijaisesti mainitussa säännöksessä säädetyn toissijaisuusperiaatteen loukkaamiseen.

      (1)  Julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14.6.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/37/ETY (EYVL L 199, 9.8.1993, s. 54).

      (2)  Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18.6.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/50/ETY (EYVL L 209, 24.7.1992, s. 1).

      (3)  Koheesiorahastosta 16.5.1994 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1164/94 (EYVL L 130, 25.5.1994, s. 1).

      (4)  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1164/94 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä koheesiorahastosta myönnettävään tukeen liittyvien hallinto- ja valvontajärjestelmien ja rahoitusoikaisumenettelyn osalta 29.7.2002 annettu komission asetus (EY) N:o 1386/2002, (EYVL L 201, 31.7.2002, s. 5).


title: Asia C-330/09: Kanne 17.8.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta

text:
               26.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 233/13

         Kanne 17.8.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-330/09)
   2009/C 233/22
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Braun ja M. Adam)

      Vastaaja: Itävallan tasavalta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut tilinpäätösten ja konsolidoitujen tilinpäätösten lakisääteisestä tilintarkastuksesta, direktiivien 78/660/ETY ja 83/349/ETY muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 84/253/ETY kumoamisesta 17.5.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/43/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin täysimääräisen noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut täysimääräisesti näistä toimenpiteistä komissiolle,

               —

               Itävallan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 29.6.2008. Kyseessä olevan kanteen nostamisajankohtana vastaaja ei vielä ollut toteuttanut direktiviin täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle.

      (1)  EUVL L 157, s. 87.


title: Asia T-615/13: Kanne 20.11.2013 — AIC v. SMHV — ACV Manufacturing (lämmönvaihtimet)

text:
               25.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/34

         Kanne 20.11.2013 — AIC v. SMHV — ACV Manufacturing (lämmönvaihtimet)
   (Asia T-615/13)
   2014/C 24/64
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: AIC S.A: (Gdynia, Puola) (edustaja: lakimies J. Radłowski)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: ACV Manufacturing (Seneffe, Belgia)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston kolmannen valituslautakunnan 10.9.2013 tekemän päätöksen asiassa R 291/2012-3

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan kulut asian käsittelystä sekä valituslautakunnassa että nyt vireille pannussa menettelyssä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisömalli, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Lämmönvaihtimeksi kuvatun tuotteen malli — Rekisteröity yhteisömalli nro 1 618 703-0001

      Yhteisömallin haltija: Kantaja

      Yhteisömallin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perustelut: Asiassa on väitetty, ettei malli täytä yhteisömallista annetun asetuksen (EY) N:o 6/2002 4 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädettyjä vaatimuksia, luettuna yhdessä mainitun asetuksen 5 ja 6 artiklan ja etenkin sen 8 artiklan 1 ja 2 kohdan kanssa

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Riitautettu yhteisömalli on mitätön

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylätään

      Kanneperusteet: Yhteisömallista annetun asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 4 artiklan 2 kohdan rikkominen


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 16 päivänä heinäkuuta 1998, asiassa C-171/96 (Royal Court of Jerseyn esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Rui Alberto Pereira Roque vastaan His Excellency the Lieutenant Governor of Jersey (Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Vuoden 1972 liittymisasiakirja - Pöytäkirja N:o 3 Kanaalisaarista ja Mansaaresta - Jersey)

text:
26.9.98                  FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 299/7
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                  toisen jäsenvaltion kansalaista sellaisen toiminnan
                   16 päivänä heinäkuuta 1998,                            perusteella, jonka vuoksi Jerseyn viranomaiset eivät
                                                                          rankaisisi Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaista
asiassa C-171/96 (Royal Court of Jerseyn esittämä ennak-                  eivätkä ryhtyisi muihin sellaisiin todellisiin ja tehok-
koratkaisupyyntö), Rui Alberto Pereira Roque vastaan His                  kaisiin toimenpiteisiin, joilla tällainen toiminta pyri-
        Excellency the Lieutenant Governor of Jersey (1)                  tään estämään.
(Henkilöiden vapaa liikkuvuus Ð Vuoden 1972 liittymis-
asiakirja Ð Pöytäkirja N:o 3 Kanaalisaarista ja Mansaa-              3) Pöytäkirjan N:o 3 määräyksiä ei voida tulkita siten,
                          resta Ð Jersey)                                 että Jerseyn viranomaisten suorittamalla muun jäsen-
                                                                          valtion kuin Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaista
                           (98/C 299/11)                                  koskevalla karkottamistoimella estettäisiin tätä henki-
                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                         löä saapumasta Yhdistyneen kuningaskunnan alueelle
                                                                          tai oleskelemasta siellä muiden kuin sellaisten syiden
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                 perusteella, joilla Yhdistyneen kuningaskunnan viran-
     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                   omaiset voivat yhteisön oikeuden perusteella muutoin
                                                                          rajoittaa henkilöiden vapaata liikkuvuutta.
Asiassa C-171/96, jonka Royal Court of Jersey on saatta-
nut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla yhtei-            (1) EYVL C 197, 6.7.1996.
söjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan-
sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Rui
Alberto Pereira Roque vastaan His Excellency the
Lieutenant Governor of Jersey ennakkoratkaisun Tanskan
kuningaskunnan, Irlannin ja Ison-Britannian ja Pohjois-
Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan liittymisestä Euroo-                    YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
pan talousyhteisöön ja Euroopan atomienergiayhteisöön                                         (viides jaosto),
sekä perustamissopimusten mukautuksista tehdyn liitty-                                16 päivänä heinäkuuta 1998,
misasiakirjan (EYVL L 73, 27.3.1972, s. 14; jäljempänä
liittymisasiakirja) liitteenä olevan Kanaalisaaria ja Mansaar-       asiassa C-210/96 (Bundesverwaltungsgerichtin esittämä
ta koskevan pöytäkirjan N:o 3 (EYVL L 73, 27.3.1972,                 ennakkoratkaisupyyntö), Gut Springenheide GmbH,
s. 164) 4 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toi-        Rudolf Tusky vastaan Oberkreisdirektor des Kreises Stein-
mien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodríguez Iglesias,            furt Ð Amt für Lebensmittelüberwachung, Oberbundes-
jaostojen puheenjohtajat C. Gulmann, H. Ragnemalm ja                 anwalt beim Bundesverwaltungsgerichtin osallistuessa
M. Wathelet sekä tuomarit G. F. Mancini, J. C. Moitinho                                     asian käsittelyyn (1)
de Almeida, P. J. G. Kapteyn, J. L. Murray, D. A. O.                 (Munien kaupan pitämisen vaatimukset Ð Myynnin
Edward, J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann ja L. Sevón             edistämiseksi tarkoitetut maininnat, jotka ovat omiaan
(esittelevä tuomari), julkisasiamies: A. La Pergola, kirjaaja:              johtamaan kuluttajaa harhaan Ð Viitekuluttaja)
apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 16.7.1998
                                                                                (98/C 299/12)
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
1) Tanskan kuningaskunnan, Irlannin ja Ison-Britannian
      ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan liitty-            (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
      misestä Euroopan talousyhteisöön ja Euroopan                       yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
      atomienergiayhteisöön sekä perustamissopimuksien
      mukautuksista tehdyn liittymisasiakirjan liitteenä ole-        Asiassa C-210/96, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa)
      van Kanaalisaarista ja Mansaaresta tehdyn pöytäkirjan          on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan
      N:o 3 4 artiklaa on tulkittava siten, että siinä määrätty      nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadak-
      yhdenvertaisen kohtelun periaate ei estä karkottamasta         seen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa
      Jerseyltä muun jäsenvaltion kuin Yhdistyneen kunin-            asiassa Gut Springenheide GmbH, Rudolf Tusky vastaan
      gaskunnan kansalaisia, vaikka Ison-Britannian kansa-           Oberkreisdirektor des Kreises Steinfurt Ð Amt für Lebens-
      laisia, niitäkään, jotka eivät ole pöytäkirjan N:o 3           mittelüberwachung, Oberbundesanwalt beim Bundesver-
      6 artiklassa tarkoitettuja Kanaalisaarten kansalaisia, ei      waltungsgerichtin osallistuessa asian käsittelyyn, ennakko-
      voida sieltä karkottaa.                                        ratkaisun tietyistä munien kaupan pitämisen vaatimuksista
                                                                     26 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston asetuksen
2) Pöytäkirjan N:o 3 4 artiklaa on tulkittava niin, ettei            (ETY) N:o 1907/90 (EYVL L 173, 6.7.1990, s. 5) 10 artik-
      sillä estetä sitä, että muun jäsenvaltion kuin Yhdisty-        lan 2 kohdan e alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuo-
      neen kuningaskunnan kansalainen voidaan karkottaa              mioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
      Jerseyltä myös muiden kuin EY:n perustamissopimuk-             puheenjohtaja C. Gulmann sekä tuomarit M. Wathelet,
      sen 48 artiklan 3 kohdassa määrättyjen ja ulkomaa-             J. C. Moitinho de Almeida, D. A. O. Edward ja J.-P. Puis-
      laisten liikkumista ja oleskelua koskevien, yleiseen jär-      sochet (esittelevä tuomari), julkisasiamies: J. Mischo, kir-
      jestykseen ja turvallisuuteen sekä kansanterveyteen            jaaja: johtava hallintovirkamies H. A. Rühl, on antanut
      perustuvien erityistoimenpiteiden yhteensovittamisesta         16.7.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
      25 päivänä helmikuuta 1964 annetulla direktiivillä
      64/221/ETY täsmennettyjen yleiseen järjestykseen,              Sen määrittämiseksi, onko munien myynnin edistämiseksi
      yleiseen turvallisuuteen tai kansanterveyteen liittyvien       tarkoitettu tiedonanto omiaan johtamaan kuluttajaa har-
      syiden perusteella. Pöytäkirjan N:o 3 4 artiklalla kiel-       haan tietyistä munien kaupan pitämisen vaatimuksista
      letään kuitenkin Jerseyn viranomaisia karkottamasta            26 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston asetuksen


title: Asia C-255/03: Euroopan yhteisöjen komission 16.6.2003 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
23.8.2003               FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                                  C 200/13
Euroopan yhteisöjen komission 16.6.2003 Belgian kunin-                      1 ja 2 kohtaan, jotka on myöhemmin korvattu asetuksen
               gaskuntaa vastaan nostama kanne                              N:o 2847/93 21 artiklan 1 ja 2 kohdalla, koska se on
                           (Asia C-255/03)                                  –      jättänyt vahvistamatta sille myönnettyjen kalastusoi-
                                                                                keuksien käyttöä koskevat tarkemmat säännöt,
                           (2003/C 200/21)
                                                                            –      jättänyt varmistamatta kalavarojen säilyttämistä
                                                                                koskevan yhteisölainsäädännön noudattamisen kalas-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.6.2003 Euroo-                          tuksen valvonnan, tarkoituksenmukaisen purkamisten
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningas-                          valvonnan ja saaliiden rekisteröinnin sekä liikakalas-
kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat C.-F. Durand ja                           tuksesta vastuussa oleville henkilöille määrättyjen
F. Simonetti, prosessiosoite Luxemburgissa.                                        rikosoikeudellisten tai hallinnollisten seuraamusten
                                                                                avulla,
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-              –      jättänyt kieltämättä väliaikaisesti sen lipun alla
tuin                                                                               purjehtivien tai sen alueella rekisteröityjen alusten
                                                                                harjoittaman kalastuksen, kun myönnettyjen kiin-
1.   toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut Eu-                     tiöiden oli katsottava täyttyneen;
     roopan yhteisön perustamissopimuksen 28 artiklan
     mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa
     lainsäädännön, jolla myönnetään ”label de qualité wallon”
     (Vallonian laatumerkki) vain tietyt laatuvaatimukset täyttä-
     ville tuotteille, jotka on valmistettu tai jalostettu Vallo-     2.    velvoittaa Tanskan kuningaskunnan korvaamaan oikeuden-
     niassa;                                                                käyntikulut.
2.   velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeuden-
     käyntikulut.
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   –     neuvoston asetuksen N:o 170/83 5 artiklan 2 kohdan ja
                                                                            neuvoston asetuksen N:o 3760/92 9 artiklan 2 kohdan
Vallonian hallintoalueen hallituksen voimaan saattama lainsää-              sekä neuvoston asetuksen N:o 2241/87 1 artiklan ja
däntö, jonka mukaan nimitys ”label de qualité wallon” voidaan               neuvoston asetuksen N:o 2847/93 2 ja 31 artiklan
myöntää vain tuotteille, jotka täyttävät tietyt laatuvaatimukset            noudattamatta jättäminen.
ja on valmistettu tai jalostettu Valloniassa, on EY 28 artiklan
vastainen siltä osin kuin se on tuonnin määrällisiä rajoituksia             Tanskan hallitus on myöntänyt, että joidenkin kalakan-
vaikutukseltaan vastaava toimenpide. Vaikka Belgian hallitus on             tojen osalta on tapahtunut vuosille 1990, 1991, 1992 ja
sitoutunut muuttamaan tämän lainsäädännön, se oli yhä                       1994 myönnettyjen kiintiöiden suurempi ylitys. Toteutettu
voimassa perustellussa lausunnossa vahvistetun määräajan                    kalastustoiminnan valvonta ja tätä toimintaa koskevat
päätyttyä.                                                                  hallinnointi- ja tarkastustoimenpiteet ovat komission
                                                                            mukaan olleet riittämättömiä.
                                                                            Tanskan viranomaiset ovat lisäksi joissain tapauksissa
                                                                            jättäneet aloittamatta rikosoikeudellisia menettelyjä
                                                                            valvontaa ja säilyttämistä koskevien sääntöjen noudatta-
                                                                            matta jättämisestä vastuussa olevia henkilöitä vastaan.
Euroopan yhteisöjen komission 17.6.2003 Tanskan kunin-
               gaskuntaa vastaan nostama kanne                        –     edellä mainitun neuvoston asetuksen N:o 2241/87
                                                                            11 artiklan 1 ja 2 kohdan ja samoin edellä mainitun
                           (Asia C-259/03)                                  neuvoston asetuksen N:o 2847/93 21 artiklan 1 ja
                                                                            2 kohdan noudattamatta jättäminen.
                           (2003/C 200/22)
                                                                            Kiintiöiden ylitykset johtuivat suurelta osin kalastuksen
                                                                            liian myöhään tapahtuneesta keskeyttämisestä, minkä
                                                                            Tanskan hallitus on myös myöntänyt.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.6.2003 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Tanskan kuningas-
kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on H. P. Hartvig, proses-        (1) Kalavarojen säilyttämistä ja hoitoa koskevasta yhteisön järjestelmästä
siosoite Luxemburgissa.                                                   25 päivänä tammikuuta 1983 annettu neuvoston asetus (ETY)
                                                                          N:o 170/83 (EYVL L 24, 27.1.1983, s. 1).
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-        (2) Yhteisön kalastus- ja vesiviljelyjärjestelmän perustamisesta 20 päivänä
tuin                                                                      joulukuuta 1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 3760/92
                                                                          (EYVL L 389, 31.12.1992, s. 1).
                                                                      (3) Tietyistä kalastustoiminnan valvontatoimenpiteistä 23 päivänä
1.   toteaa, ettei Tanskan kuningaskunta ole noudattanut                  heinäkuuta 1987 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2241/87
     velvollisuuksiaan, jotka liittyvät yhtäältä asetuksen                (EYVL L 207, 29.7.1987, s. 1).
     N:o 170/83 (1) 5 artiklan 2 kohtaan, joka on myöhemmin           (4) Yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä
     korvattu asetuksen N:o 3760/92 (2) 9 artiklan 2 kohdalla,            12 päivänä lokakuuta 1993 annettu neuvoston asetus (ETY)
     ja toisaalta asetuksen N:o 2241/87 (3) 1 artiklaan, joka on          N:o 2847/93 (EYVL L 261, 20.10.1993, s. 1).
     myöhemmin korvattu asetuksen N:o 2847/93 (4)2 ja
     31 artiklalla, sekä asetuksen N:o 2241/87 11 artiklan