title: Asia T-137/01: Stadtsportverband Neuss e.V:n 19.6.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 245/26                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        1.9.2001
Osapuolet riitelevät siitä, mistä kustannuksista kantaja asetuk-          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
sen N:o 1135/1999 6 artiklan mukaisesti maataloustuotteiden
toimittamista koskeneen tarjouskilpailun voittaneena vastaa.
                                                                          Kantaja riitauttaa edellä mainitun takaisinmaksua koskevan
                                                                          komission päätöksen, jossa vaaditaan kantajaa osittain palaut-
Kantajan mukaan asetuksen N:o 1135/1999 6 artikla ei                      tamaan sille Eurathlon-ohjelman perusteella suoritetusta yh-
velvoita toimitusta koskevan tarjouskilpailun voittajaa toimit-           teensä 20 000 euron kokonaismäärästä 31 911,11 Saksan
tamaan kuljetusasiakirjoja tavaroiden Venäjälle kuljetustarjous-          markkaa. Perusteena on sääntöjenvastainen liikevoitto.
kilpailun voittajan toimesta viemistä varten tai vastaamaan
tästä aiheutuvista kuluista. Kaikki tarjouskilpailun kuljetusta
koskeneesta osasta aiheutuneet kulut kuuluvat kuljetustarjous-            Kantaja väittää, että edellytykset sille myönnetyn tuen mahdol-
kilpailun voittajan vastattavaksi. Kantajan mielestä toimittajan          liselle takaisinmaksulle eivät täyty. Näistä edellytyksistä sovit-
ei ole mitenkään mahdollista antaa käyttöön kuljetusasiakir-              tiin asianosaisten välillä silloin, kun tuki myönnettiin. Erityi-
joja.                                                                     sesti on todettava, että hankkeen lopullinen tilinpäätös ei
                                                                          osoita voittoa, joten takaisinmaksupäätös on lainvastainen.
                                                                          Enintään voisi vastaaja olla oikeutettu jyvitettyyn 18,4 prosen-
Toissijaisesti kantaja nojautuu kanteessaan siihen, että komis-           tin osuuteen ylijäämästä. Kuitenkin vastaaja vaatii – virheelli-
sio on loukannut esisopimuksen mukaista selvitysvelvollisuut-             sesti lasketun – kokonaisylijäämän maksamista.
ta. Koska riidanalaisen säännöksen ja siten sopimuksen velvoit-
tavuuden alkamisen tulkinta ei ollut selvää, olisi vastaajan
pitänyt kertoa tästä kantajalle. Selvityksen laiminlyönnin vuok-          Lisäksi kantaja vetoaa siihen, että vastaajan vaatimukset ovat
si kantajalle aiheutui vahinkoa.                                          vanhentuneet. ISO 1994 -tapahtuma järjestettiin vuonna
                                                                          1994, joten mahdolliset korvausvaatimukset ovat syntyneet
                                                                          tuona vuonna. Maksuvaatimusilmoitus on kuitenkin tehty
(1) Maataloustuotteiden toimittamista Venäjän federaatiolle koskevas-     9.4.2001, joten se on tehty oikeudellisesti ainakin kuusi vuotta
    ta ohjelmasta 17 päivänä joulukuuta 1998 annetun neuvoston            sen jälkeen, kun väitetty vaatimus syntyi.
    asetuksen (EY) N:o 2802/98 (EYVL L 349, 24.12.1998, s. 12)
    ja maataloustuotteiden jakeluohjelmasta Venäjän federaatiolle
    annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2802/98 soveltamista
    koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 18 päivänä
    tammikuuta 1999 annetun komission asetuksen (EY) N:o
    111/1999 (EYVL L 14, 19.1.1999, s. 3) nojalla.
(2) EYVL L 135, 29.5.1999, s. 85.
(3) EYVL L 242, 14.9.1999, s. 13.                                         Comafrica SpA:n ja Dole Fresh Fruit Europe Ltd:n
                                                                          19.6.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nosta-
                                                                                ma kanne
                                                                                (Asia T-139/01)
                                                                                (2001/C 245/43)
Stadtsportverband Neuss e.V:n 19.6.2001 Euroopan yhtei-
          söjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                          (Asia T-137/01)
                                                                          Comafrica SpA, Genova, Italia, ja Dole Fresh Fruit Europe
                         (2001/C 245/42)                                  Ltd, Hampuri, Saksa, ovat nostaneet 19.6.2001 Euroopan
                                                                          yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
                                                                          teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edus-
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                          tajina ovat Bernard O’Connor ja Philip Bastos G. Martin
                                                                          asianajotoimistosta O’Connor & Company, Bryssel (Belgia).
Stadtsportverband Neuss e.V., kotipaikka Neuss (Saksa), on
nostanut 19.6.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-                Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-
siota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Heinz Günther            –      ottaa kanteen tutkittavaksi,
Hüsch.
                                                                          –      toteaa EY 230 ja EY 231 artiklan nojalla komission
                                                                                asetuksen (EY) N:o 896/2001 pätemättömäksi kantajia
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                       koskevilta osin tai vaihtoehtoisesti toteaa sen pätemättö-
                                                                                mäksi erga omnes,
–     kumoaa Euroopan komission 9.4.2001 tekemän takaisin-
      maksua koskevan päätöksen, jonka laskutusnumero on                  –      toteaa EY 230 ja EY 231 artiklan nojalla komission
      3240302372                                                                 asetuksen (EY) N:o 1121/2001 pätemättömäksi kantajia
                                                                                koskevilta osin tai vaihtoehtoisesti toteaa sen pätemättö-
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                       mäksi erga omnes,


title: Asia T-242/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.10.2015 – The Smiley Company v. SMHV (sarvipäisten kasvojen muoto) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Sarvipäisten kasvojen muoto — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyky — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               30.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 398/48

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.10.2015 – The Smiley Company v. SMHV (sarvipäisten kasvojen muoto)
   (Asia T-242/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Sarvipäisten kasvojen muoto - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyky - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2015/C 398/61)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: The Smiley Company SPRL (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat A. Freitag ja C. Albrecht)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: P. Geroulakos ja A. Folliard-Monguiral)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 16.1.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 836/2013-1), joka koskee hakemusta sarvipäisten kasvojen muotoon perustuvan kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 16.1.2014 tekemä päätös (asia R 836/2013-1) kumotaan siltä osin kuin sillä evättiin haetun tavaramerkin rekisteröinti tavaroita ”säilötyt, pakastetut, kuivatut ja kuumentamalla valmistetut hedelmät ja vihannekset; maitotuotteet” varten.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 282, 25.8.2014.


title: Yhdistetyt asiat T-55/06 ja T-66/06: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.11.2011 — RKW ja JM Gesellschaft für industrielle Beteiligungen v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Muovisten teollisuussäkkien ala — Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan — Sakot — Sakkojen määrän laskennasta annetut suuntaviivat — Enimmäismäärä, joka on kymmenen prosenttia liikevaihdosta — Täytäntöönpano — Laillisuus — Oikeasuhteisuus — Yhdenvertainen kohtelu — Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen — Lieventävät olosuhteet — Yksinomaan passiivinen rooli — Perusteluvelvollisuus — Kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toiminnasta vastuuseen joutuminen)

text:
               7.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/9

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.11.2011 — RKW ja JM Gesellschaft für industrielle Beteiligungen v. komissio
   (Yhdistetyt asiat T-55/06 ja T-66/06) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Muovisten teollisuussäkkien ala - Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan - Sakot - Sakkojen määrän laskennasta annetut suuntaviivat - Enimmäismäärä, joka on kymmenen prosenttia liikevaihdosta - Täytäntöönpano - Laillisuus - Oikeasuhteisuus - Yhdenvertainen kohtelu - Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen - Lieventävät olosuhteet - Yksinomaan passiivinen rooli - Perusteluvelvollisuus - Kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toiminnasta vastuuseen joutuminen)
   2012/C 6/12
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantajat: RKW SE, aiemmin RKW AG Rheinische Kunststoffwerke (Worms, Saksa) ja JM Gesellschaft für industrielle Beteiligungen mbH & Co. KGaA (Worms) (edustaja: asianajaja H.-J. Hellmann)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre ja R. Sauer, avustajanaan asianajaja M. Núñez-Müller)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ensisijaisesti EY 81 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/F/38.354 — Teollisuussäkit) 30.11.2005 tehdyn komission päätöksen K(2005) 4634 lopull. kumoamisvaatimus ja toissijaisesti kantajille määrättyjen sakkojen alentamisvaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               RKW SE ja JM Gesellschaft für industrielle Beteiligungen mbH & Co. KGaA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 96, 22.4.2006.


title: Asia C-411/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 12.12.2013 — Euroopan komissio v. Italian tasavalta (Muutoksenhaku — Valtiontuet — Sähkön suosituimmuustariffi — Päätös 2011/746/EU — Sisämarkkinoille soveltumattomat tuet — Takaisinperiminen — Täytäntöönpano ei ole tapahtunut asetetussa määräajassa)

text:
               22.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 52/17

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 12.12.2013 — Euroopan komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-411/12) (1)

   (Muutoksenhaku - Valtiontuet - Sähkön suosituimmuustariffi - Päätös 2011/746/EU - Sisämarkkinoille soveltumattomat tuet - Takaisinperiminen - Täytäntöönpano ei ole tapahtunut asetetussa määräajassa)
   2014/C 52/27
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Stromsky, D. Grespan ja S. Thomas)

      Vastaaja: Italian tasavalta (asiamies: G. Palmieri, avustajanaan avvocato dello Stato S. Fiorentino)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Valtiontuki — Valtiontuista, jotka Italia on myöntänyt yrityksille Portovesme Srl, ILA SpA, Eurallumina SpA ja Syndial SpA, 23.2.2011 annetun komission päätöksen 2011/746/EU (EUVL L 309, s. 1) 3, 4 ja 5 artiklan noudattamisen edellyttämien toimenpiteiden toteuttamatta jättäminen — Velvollisuus periä lainvastaiseksi ja sisämarkkinoille soveltumattomaksi katsottu tuki viivytyksettä takaisin ja ilmoittaa tästä komissiolle

      Tuomiolauselma

               1)

               Italian tasavalta on jättänyt noudattamatta valtiontuista C 38/B/04 (ex NN 58/04) ja C 13/06 (ex N 587/05), jotka Italia on myöntänyt yrityksille Portovesme Srl, ILA SpA, Eurallumina SpA ja Syndial SpA, 23.2.2011 annetun komission päätöksen 2011/746/EU 3 ja 4 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole asetetussa määräajassa toteuttanut kaikkia päätöksen 2 artiklassa lainvastaiseksi ja sisämarkkinoille soveltumattomaksi todetun tuen takaisin perimisen edellyttämiä toimenpiteitä.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 355, 17.11.2012.


title: Asia T-294/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.11.2014 – Fialtor v. komissio ja EKP (Kumoamis- ja vahingonkorvauskanteet — Kyproksen vakaustukiohjelma — Kyproksen tasavallan ja EVM:n välillä tehty yhteisymmärryspöytäkirja erityisistä talouspoliittisista ehdoista — Unionin yleisen tuomioistuimen toimivalta — Syy-yhteys — Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat osittain ja joka on osittain selvästi täysin perusteeton oikeudellisesti)

text:
               26.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/31

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.11.2014 – Fialtor v. komissio ja EKP
   (Asia T-294/13) (1)

   ((Kumoamis- ja vahingonkorvauskanteet - Kyproksen vakaustukiohjelma - Kyproksen tasavallan ja EVM:n välillä tehty yhteisymmärryspöytäkirja erityisistä talouspoliittisista ehdoista - Unionin yleisen tuomioistuimen toimivalta - Syy-yhteys - Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat osittain ja joka on osittain selvästi täysin perusteeton oikeudellisesti))
   (2015/C 026/39)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Fialtor Ltd (Belize City, Belize) (edustajat: solicitor C. Paschalides ja asianajaja A. Paschalides)

      Vastaajat: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Smulders ja J.-P. Keppenne) ja Euroopan keskuspankki (EKP) (asiamiehet: A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan ja F. Athanasiou, avustajinaan asianajajat W. Bussian, W. Devroe ja D. Arts)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan ensinnäkin Kyproksen tasavallan ja Euroopan vakausmekanismin (EVM) välillä erityisistä talouspoliittisista ehdoista 26.4.2013 tehdyn yhteisymmärryspöytäkirjan 1.23–1.27 kohdan kumoamista ja jossa vaaditaan toiseksi korvausta vahingosta, jota kantaja väittää kärsineen 1.23–1.27 kohdan sisällyttämisestä yhteisymmärryspöytäkirjaan ja siitä, ettei komissio ole noudattanut valvontavelvollisuuttaan.

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Fialtor Ltd vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission ja Euroopan keskuspankin (EKP) oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 226, 3.8.2013.


title: Asia F-8/09: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 15.12.2009 — Apostolov v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Kanne, joka on jätettävä tutkimatta — Myöhässä nostettu kanne)

text:
               13.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 37/50

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 15.12.2009 — Apostolov v. komissio
   (Asia F-8/09) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Kanne, joka on jätettävä tutkimatta - Myöhässä nostettu kanne)
   2010/C 37/78
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Svetoslav Apostolov (Saarwelligen, Saksa) (edustaja: asianajaja D. Schneider-Addae-Mensah)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Currall ja B. Eggers)

      Oikeudenkäynnin kohde

   EPSO:n sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla kantaja jätetään sisällyttämättä valintamenettelyyn EPSO/CAST27/4/07 liittyvään varallaololuetteloon

      Määräysosa

               1.

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2.

               Svetoslav Apostolov velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 244, 10.10.2009, s. 16.


title: Asia C-427/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Ireland (Irlanti) on esittänyt 16.8.2011 — Margaret Kenny ym. v. Minister for Justice, Equality and Law Reform, Minister for Finance ja Commissioner of An Garda Síochána

text:
               22.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Ireland (Irlanti) on esittänyt 16.8.2011 — Margaret Kenny ym. v. Minister for Justice, Equality and Law Reform, Minister for Finance ja Commissioner of An Garda Síochána
   (Asia C-427/11)
   2011/C 311/41
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Ireland

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Margaret Kenny, Patricia Quinn, Nuala Condon, Eileen Norton, Ursula Ennis, Loretta Barrett, Joan Healy, Kathleen Coyne, Sharon Fitzpatrick, Breda Fitzpatrick, Sandra Hennelly, Marian Troy, Antoinette Fitzpatrick ja Helena Gatley

      Vastapuolet: Minister for Justice, Equality and Law Reform, Minister for Finance ja Commissioner of An Garda Síochána

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko työnantajan esitettävä olosuhteissa, joissa esiintyy prima facie sukupuoleen perustuvaa välillistä palkkasyrjintää 141 artiklan (nykyään SEUT 157 artikla) ja neuvoston direktiivin 75/117/ETY (1) vastaisesti, objektiivisen perusteltavuuden toteamiseksi

                           a)

                           perusteet vertailuhenkilöiden sijoittamiselle virkoihin, joissa he toimivat,

                           b)

                           perusteet korkeamman palkan maksamiselle vertailuhenkilöille tai

                           c)

                           perusteet alhaisemman palkan maksamiselle valittajille?

               2)

               Onko työnantajan esitettävä olosuhteissa, joissa esiintyy prima facie sukupuoleen perustuvaa välillistä palkkasyrjintää, objektiivisen perusteltavuuden toteamiseksi perusteet

                           a)

                           valittajien mainitsemien nimenomaisten vertailuhenkilöiden osalta ja/tai

                           b)

                           vertailuhenkilöiden virkojen osalta yleisesti?

               3)

               Jos vastaus toisen kysymyksen b kohtaan on myönteinen, todetaanko objektiivinen perusteltavuus huolimatta siitä, että kyseiset perusteet eivät koske valittuja vertailuhenkilöitä?

               4)

               Tekikö Labour Court yhteisön oikeuden kannalta oikeudellisen virheen hyväksyessään sen, että ”hyviin työmarkkinasuhteisiin” vetoaminen voitiin ottaa huomioon arvioitaessa, pystyikö työnantaja objektiivisesti perustelemaan palkkaeron?

               5)

               Voidaanko olosuhteissa, joissa esiintyy prima facie sukupuoleen perustuvaa välillistä palkkasyrjintää, todeta objektiivinen perusteltavuus viittaamalla vastaajan huoleen työmarkkinasuhteista? Onko tällaista huolta pidettävä millään tavoin merkityksellisenä objektiivista perusteltavuutta tutkittaessa?

      (1)  Miesten ja naisten samapalkkaisuuden periaatteen soveltamista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 10.2.1975 annettu neuvoston direktiivi 75/117/ETY (EYVL L 45, s. 19)


title: Asia C-228/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.9.2008 (Verwaltungsgerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Jörn Petersen v. Landesgeschäftsstelle des Arbeitsmarktservice Niederösterreich (Sosiaaliturva — Asetus (ETY) N:o 1408/71 — 4 artiklan 1 kohdan b ja g alakohta, 10 artiklan 1 kohta ja 69 artikla — Henkilöiden vapaa liikkuvuus — EY 39 ja EY 42 artikla — Lakisääteinen eläke- tai tapaturmavakuutusjärjestelmä — Työkyvyn alenemiseen tai työkyvyttömyyteen perustuva vakuutusetuus — Hakijana oleville työttömille maksettu ennakko — Etuuden määritteleminen työttömyysetuudeksi tai työkyvyttömyysetuudeksi — Asumisedellytys)

text:
               8.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 285/8

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.9.2008 (Verwaltungsgerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Jörn Petersen v. Landesgeschäftsstelle des Arbeitsmarktservice Niederösterreich
   (Asia C-228/07) (1)

   (Sosiaaliturva - Asetus (ETY) N:o 1408/71 - 4 artiklan 1 kohdan b ja g alakohta, 10 artiklan 1 kohta ja 69 artikla - Henkilöiden vapaa liikkuvuus - EY 39 ja EY 42 artikla - Lakisääteinen eläke- tai tapaturmavakuutusjärjestelmä - Työkyvyn alenemiseen tai työkyvyttömyyteen perustuva vakuutusetuus - Hakijana oleville työttömille maksettu ennakko - Etuuden määritteleminen ’työttömyysetuudeksi’ tai ’työkyvyttömyysetuudeksi’ - Asumisedellytys)
   (2008/C 285/12)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Verwaltungsgerichtshof
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Jörn Petersen

      Vastaaja: Landesgeschäftsstelle des Arbeitsmarktservice Niederösterreich
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Verwaltungsgerichtshof — EY 39 artiklan ja sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (EYVL L 149, s. 2) 4 artiklan 1 kohdan b ja g alakohdan tulkinta — Työttömyysvakuutuksesta maksettavan rahaetuuden, jonka myöntäminen ei riipu siitä, että hakija on työkyinen tai valmis työskentelemään ja joka myönnetään vain lakisääteisen eläke- tai tapaturmavakuutuksen mukaisen etuuden myöntämistä alentuneen työkyvyn tai ansiokyvyttömyyden perusteella hakeneille työttömille ennakkona siihen asti, kunnes heidän hakemuksensa on ratkaistu, luokittelu työttömyysetuudeksi tai työkyvyttömyysetuudeksi — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään tätä etuutta koskevan oikeuden keskeytymisestä, jos kyseessä oleva työtön oleskelee toisessa jäsenvaltiossa
   Tuomiolauselma

               1)

               Pääasiassa kyseessä olevan kaltaista etuutta on pidettävä sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97, 4 artiklan 1 kohdan g alakohdassa tarkoitettuna ”työttömyysetuutena”.

               2)

               EY 39 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että jäsenvaltio asettaa pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen etuuden, jota on pidettävä asetuksen N:o 1408/71 4 artiklan 1 kohdan g alakohdassa tarkoitettuna ”työttömyysetuutena”, myöntämisen edellytykseksi sen, että etuuden saajien asuinpaikka on kyseisen valtion alueella, siltä osin kuin se ei ole esittänyt mitään sellaista seikkaa, jolla voitaisiin osoittaa, että tällainen edellytys on objektiivisesti perusteltu ja oikeasuhteinen.

      (1)  EUVL C 170, 21.7.2007.


title: Asian C-374/02 poistaminen rekisteristä

text:
               17.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/35

         Asian C-374/02 poistaminen rekisteristä (1)

   (2004/C 94/91)
   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 19.1.2004 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-374/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta.

      (1)  EYVL C 44, 22.2.2003.


title: Asia T-32/12: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.12.2012 — Vardar v. SMHV — Joker (pingulina)

text:
               9.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.12.2012 — Vardar v. SMHV — Joker (pingulina)
   (Asia T-32/12) (1)

   2013/C 38/49
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Seitsemännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 109, 14.4.2012.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 31 päivänä tammikuuta 2001 asiassa T-76/94, Rendert Jansma vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio (Vahingonkorvauskanne – Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Maito – Lisämaksu – Viitemäärä – Tuottaja, joka on sitoutunut luopumaan kaupan pitämisestä – Maatilan myynti – Vanhentuminen)

text:
5.5.2001                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 134/15
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                 2)    Kantajalle on korvattava vahinko, joka tälle on aiheutunut
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                            asetuksen N:o 857/84 soveltamisesta ajanjaksoon, joka alkoi
                                                                                11.12.1988 ja loppuu tämän tuomion julistamisajankohtana.
                                                                                Määrään on sisällytettävä viitemäärän ostoarvo, jonka kantaja
                  31 päivänä tammikuuta 2001                                      olisi saanut asetuksen N:o 857/84 mukaisesti.
                                                                            3)    Asianosaiset toimittavat yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
asiassa T-76/94, Rendert Jansma vastaan Euroopan unio-                            tuomioistuimelle kuuden kuukauden kuluessa tämän tuomion
     nin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio (1)                             julistamisesta yhteisellä sopimuksella maksettaviksi vahvistetut
                                                                                määrät.
                                                                            4)    Jos asianosaiset eivät pääse sopimukseen, ne toimittavat ensim-
(Vahingonkorvauskanne – Sopimussuhteen ulkopuolinen                               mäisen oikeusasteen tuomioistuimelle saman määräajan ku-
vastuu – Maito – Lisämaksu – Viitemäärä – Tuottaja, joka                          luessa vaatimuksensa lukuina esitettyinä.
on sitoutunut luopumaan kaupan pitämisestä – Maatilan
                    myynti – Vanhentuminen)                                 5)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                                                                            (1) EYVL C 90, 26.3.1994.
                          (2001/C 134/31)
                    (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
Asiassa T-76/94, Rendert Jansma, kotipaikka Engelbert (Alan-                                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
komaat), edustajanaan asianajajat E. H. Pijnacker Hordijk ja
H. J. Bronkhorst, Amsterdam, prosessiosoite Luxemburgissa                                    30 päivänä marraskuuta 2000
asianajotoimisto L. Frieden, 62 avenue Guillaume, vastaan
Euroopan unionin neuvosto (asiamiehenään: A.-M. Colaert) ja
                                                                            asiassa T-5/97, Industrie des poudres sphériques vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään: T. van Rijn ja
                                                                                Euroopan yhteisöjen komissio (1)
H.-J. Rabe), jossa kantaja vaatii EY:n perustamissopimuksen
178 artiklan ja 215 artiklan toisen kohdan (joista on tullut EY
235 ja EY 288 artikla) nojalla korvausta vahingosta, joka tälle             (Kilpailu – Kumoamiskanne – Kantelun hylkääminen –
on aiheutunut siitä syystä, ettei hän ole voinut pitää kaupan               Perustamissopimuksen 86 artikla (josta on tullut EY 82 ar-
maitoa asetuksen (ETY) N:o 804/68 5 c kohdassa tarkoitetun                  tikla) – Polkumyynnin vastaisen menettelyn väärinkäyttö –
maksun soveltamista koskevista yleisistä säännöistä 31 päivänä                            Perustelut – Puolustautumisoikeudet)
maaliskuuta 1984 annetun neuvoston asetuksen (ETY)
N:o 857/84 mukaisesti, sellaisena kuin asetus on täydennettynä                                        (2001/C 134/32)
asetuksen N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun lisämaksun
soveltamista koskevista säännöistä 16 päivänä toukokuuta
1984 annetulla komission asetuksella (ETY) N:o 1371/84                                           (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(EYVL L 132, s. 11), yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: presi-                 Asiassa T-5/97, Industrie des poudres sphériques, kotipaikka
dentti V. Tiili sekä tuomarit R. M. Moura Ramos ja P. Mengozzi,             Annemasse (Ranska), edustajanaan asianajaja C. Momège,
kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio González, on 31.1.2001              Pariisi, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto A. May,
antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                          398 route d’Esch, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                            (asiamiehinään F. Mascardi ja A. Carnelutti), jota tukee Péchi-
                                                                            ney électrométallurgie, kotipaikka Courbevoie (Ranska), edus-
1)    Vastaajat velvoitetaan korvaamaan vahinko, joka kantajalle on         tajinaan asianajajat J.-P. Gunther ja O. Prost, Pariisi, prosessio-
      aiheutunut asetuksen (ETY) N:o 804/68 5 c kohdassa                    soite Luxemburgissa asianajotoimisto Loesch & Wolter, 11 rue
      tarkoitetun maksun soveltamista koskevista yleisistä säännöistä       Goethe, jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuo-
      31 päivänä maaliskuuta 1984 annetun neuvoston asetuksen               mioistuinta kumoamaan 7.11.1996 tehdyn komission päätök-
      (ETY) N:o 857/84, sellaisena kuin asetus on täydennettynä             sen, jolla hylättiin kantajan tekemä kantelu, jossa ensisijaisesti
      asetuksen N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun lisämaksun            vaadittiin toteamaan se, että Péchiney électrométallurgie olisi
      soveltamista koskevista säännöistä 16 päivänä toukokuuta              rikkonut EY:n perustamissopimuksen 86 artiklaa (josta on
      1984 annetulla komission asetuksella (ETY) N:o 1371/84,               tullut EY 82 artikla) (Asia IV/35.151/E-1 IPS/Péchiney électro-
      soveltamisesta, siltä osin kuin kyseisissä asetuksissa ei säädetä     métallurgie, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
      viitemäärän myöntämisestä sellaisille tuottajille, jotka eivät ole    tuin (laajennettu viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaos-
      maidon ja maitotuotteiden kaupan pitämisestä luopumista ja            ton puheenjohtaja R. Garcı́a-Valdecasas sekä tuomarit P. Lindh,
      lypsykarjan tuotannon muuttamista koskevasta palkkiojärjestel-        J. D. Cooke, M. Vilaras ja N. J. Forwood, kirjaaja: hallintovirka-
      mästä 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun neuvoston                    mies G. Herzig, on 30.11.2000 antanut tuomion, jonka
      asetuksen (ETY) N:o 1078/77 mukaisesti tekemänsä sitou-               tuomiolauselma on seuraava:
      muksen vuoksi toimittaneet maitoa kyseisen jäsenvaltion sovel-
      taman viitevuoden aikana.                                             1)    Kanne hylätään.


title: Asia F-65/09: Kanne 2.7.2009 — Marcuccio v. komissio

text:
               12.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 220/43

         Kanne 2.7.2009 — Marcuccio v. komissio
   (Asia F-65/09)
   2009/C 220/89
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Kanne sellaisen päätöksen kumoamiseksi, jolla kantajan vaatimus tiettyjen sairauskulujen korvaamisesta 100 prosenttisesti hylättiin

      Vaatimukset

               —

               kantajan 25.11.2002 päivättyä hakemusta koskeva hylkäävä päätös on kumottava, ja mahdollisesti sekä mikäli se osoittautuu tarpeelliseksi EY 241 artiklan nojalla henkilösääntöjen 72 artikla, lainsäädäntö ja lääketieteellisen lautakunnan väitetty lausunto on jätettävä soveltamatta nyt kyseessä olevassa riita-asiassa

               —

               kirje, joka on päivätty 5.8.2008, on kumottava

               —

               toimi, jolla 1.11.2008 päivätty oikaisuvaatimus hylättiin, on kumottava tarpeellisin osin

               —

               kirje, joka on päivätty 4.3.2009, on kumottava tarpeellisin osin

               —

               komissio on velvoitettava maksamaan kantajalle 25 000 euroa tai muu virkamiestuomioistuimen oikeaksi ja kohtuulliseksi katsoma summa korvauksena vahingoista, joita on aiheutunut toimista, joiden kumoamista kyseisellä kanteella vaaditaan


title: Asia T-230/00: Daesang Corporationin ja Sewon Europe GmbH:n 30.8.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 316/34                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        4.11.2000
Far Eastern Textiles Ltd:n 28.6.2000 Euroopan unionin                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
              neuvostoa vastaan nostama kanne
                                                                         Asian tosiseikat ja oikeudelliset seikat ovat samat kuin asioissa
                          (Asia T-227/00)                                T-220/00, T-223/00 ja T-224/00.
                          (2000/C 316/64)                                Kantajat väittävät, että päätöksellä määrätyn sakon määrä on
                                                                         ristiriidassa useiden eri yhteisön oikeussääntöjen ja yleisten
                                                                         periaatteiden kanssa ja että sitä pitäisi merkittävästi alentaa.
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                       Kantajat väittävät erityisesti, että:
Far Eastern Textiles Ltd. on nostanut 28.8.2000 Euroopan                 –      uusien sakkojen laskentaa koskevien sääntöjen soveltami-
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-                       nen on oikeusvarmuuden periaatteen vastaista.
teen Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan edustajana
on Philippe De Baere, Van Bael & Bellis, Bryssel.                        –      Euroopan talousalueelta kantajille lysiinin myynnistä ker-
                                                                                tyvä liikevaihto on jätetty ottamatta huomioon suhteelli-
                                                                                suusperiaatteen vastaisesti.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         –      sakon perustaa määritellessään komissio ei ole arvioinut
–    kumoaa neuvoston asetuksen N:o 978/2000 1 ja 2 artik-
                                                                                oikein alan yritysten kokoeroja, minkä vuoksi tämä
     lan siltä osin kuin se vaikuttaa kantajaan; ja
                                                                                perusta on kantajia syrjivä.
–    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         –      komissio on soveltanut virheellisesti sakkojen määrää-
                                                                                mättä jättämisestä tai lieventämisestä kartelleja koskevissa
                                                                                asioissa (1) annettua komission tiedonantoa kantajien
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                             osalta ja jättänyt tämän vuoksi alentamatta kantajille
                                                                                määrättyä sakkoa, vaikka niillä olisi ollut tähän oikeus.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
kuin asiassa T-226/00, Nan Ya Palstics vastaan neuvosto.                 –      sakkoa määrätessään komissio on jättänyt ottamatta
                                                                                lieventävänä olosuhteena huomioon sen, että kantajat
                                                                                olivat soveltaneet kyseisiä sopimuksia ainoastaan rajoite-
                                                                                tusti.
                                                                         (1) EYVL C 207, 18.7.1996, s. 4.
Daesang Corporationin ja Sewon Europe GmbH:n
30.8.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nosta-
                             ma kanne
                          (Asia T-230/00)
                                                                         Adriatica di Navigazione spa:n ja Comitato ”Venezia
                          (2000/C 316/65)
                                                                         vuole viveren” 31.8.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                                vastaan nostama kanne
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                                (Asia T-231/00)
Daesang Corporation ja Sewon Europe GmbH ovat nostaneet
30.8.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                                             (2000/C 316/66)
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan edustajina ovat Jean-François Bellis, Andrzej
Kmiecik ja Stephanie Reinart, Van Bael & Bellis, Bryssel.                                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin            Adriatica di Navigazione spa ja Comitato ”Venezia vuole
                                                                         vivere” ovat nostaneet 31.8.2000 Euroopan yhteisöjen ensim-
–    kumoaa 7.6.2000 tehdyn komissio päätöksen nro                       mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yh-
     C(2000) 1565 lopull.                                                teisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianaja-
                                                                         jat Mario Siragusa ja Francesca Maria Moretti, Rooma ja
–    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                Venetsia.


title: Asia F-34/14: Kanne 11.4.2014 – ZZ v. ACER

text:
               16.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 184/46

         Kanne 11.4.2014 – ZZ v. ACER
   (Asia F-34/14)
   2014/C 184/77
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja S. Pappas)

      Vastaaja: Energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyövirasto (ACER)

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen päätöksen kumoaminen, jolla päätettiin olla jatkamatta kantajan työsopimusta sopimussuhteisena toimihenkilönä, ja vahingonkorvausvaatimus

      Vaatimukset

               —

               ACER:n johtajan päätös, jolla päätettiin olla jatkamatta kantajan työsopimusta ACER:ssä toista kertaa, on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan 10 000 euroa vahingonkorvauksena kantajalle aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä,

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: INEF - Instituto Europeu de Formação Profissional, Lda:n 20.7.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-151/95)

text:
N:o C 268/26       IFI                       Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                     14.10.95
sen on korvattava niiden lääkärien palkkiot, joiden puoleen      mistään alihankintasopimuksen kiellosta. Kantaja väittää
kantajan on täytynyt kääntyä tässä menettelyssä.                 myös, että luottamuksensuojan periaatetta on rikottu,
                                                                 koska toimintaohjelmasta tehtiin aluksi hyväksyvä
                                                                 päätös .
INEF — Instituto Europeu de Formaçào Profissional, Lda:n
20.7.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
                        nostama kanne
                      ( Asia T-151/95 )                          Odette Nicos Petrides Co Inc:n 24.7.1995 Euroopan
                         ( 95/C 268/55 )                                  yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T- 1 52/95 )
               (Oikeudenkäyntikieli: portugali)                                          ( 95/C 268/56 )
INEF, Instituto Europeu de Formaçào Profissional, Lda ., on                       (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
nostanut Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa 20.7.1995 kanteen Euroopan yhteisöjen
komissiota vastaan. Kantajan toimipaikka on osoitteessa          Odette Nicos Petrides Co Inc ., kotipaikka Kavala ( Kreikka ),
Rua Breiner n" 85 , Porto, ja kantajan edustajana on             on nostanut 24.7.1995 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
asianajaja Bolota Belchior, Vila Nova de Gaia , prosessi        oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö
osoite Luxemburgissa Jacques Schroeder, asianajotoimisto        jen komissiota vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat
Faltz ja kumppanit, 6 rue Heinrich Heine, Luxembourg.            Edouard Didier ja Joël Grange, Pariisi , prosessiosoite
                                                                Luxemburgissa asianjotoimisto Carlos Zeyen, 67 rue Erme
                                                                 sinde .
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
istuin
                                                                Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
— kumoaa 2.12.1991 tehdyn komission päätöksen, joka             istuin
    annettiin kantajalle tiedoksi komission kirjeellä
    12.5.1995 ;                                                 — toteaa komission olevan vastuussa perustamissopimuk
                                                                     sen 215 artiklan toisen kohdan nojalla ;
— velvoittaa komission vastaamaan oikeudenkäynti
    kuluista .
                                                                — velvoittaa komission sillä perusteella korvaamaan kan
                                                                     tajalle aiheutuneen vahingon ja maksamaan kantajalle
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                  20 403 788 ecua;
Kantaja , portugalilainen osakeyhtiö, kiistää komission         — velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeudenkäyn
päätöksen, jossa komissio päätti olla hyväksymättä yhtei            ti - ja muut kulut, joista esitetään todisteet myöhem
sön Euroopan sosiaalirahaston toimintaa koskevien, sään             min .
nösten mukaisesti tiettyjä, 2 740 nuorelle tarkoitettua
koulutusohjelmaa koskevia kuluja . DAFSE vaati tämän
päätöksen perusteella kantajaa palauttamaan 17 323 265 ja        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
14 173 581 escudon suuruiset summat, jotka vastaavat
Euroopan sosiaalirahaston ja Portugalin valtion edellä          Kantaja oleva kreikkalainen yhtiö, jonka pääasiallisena
mainitulle koulutusohjelmalle myöntämiä tukia .                 toimintana on tupakan jalostus ja kauppa Kreikassa ja
                                                                ulkomailla , vaatii korvausta vahingosta , jonka se on kärsi
Kantaja vetoaa ensiksi perustamissopimuksen 190 artiklan        nyt komission kieltäydyttyä kesä-, elo- ja marraskuussa
rikkomiseen, siltä osin kuin riidanalaisessa päätöksessä ei      1990 toimittamasta kantajalle kreikkalaisen interventioeli
ilmoiteta mitenkään niitä syitä tai perusteluita , joiden       men hallussaan pitämiä tupakkaeriä, vaikka tämän yhtiön
vuoksi komissio päätti olla hyväksymättä kyseisiä kuluja .      tarjoukset olivat parhaimmat. Nämä varastot laskettiin
                                                                markkinoille vasta 11 kuukautta myöhemmin ja sellaisilla
Lisäksi päätös loukkaa kantajan puolustautumisoikeuksia,        ehdoilla, että kantajan kaltaiselle keskikokoiselle yritykselle
koska se on tehty kantajaa kuulematta .                         oli täysin mahdotonta niitä täyttää . Komissio päättikin
                                                                myydä 105 986 276 kiloa 11 erässä . Jokaisessa erässä oli
Kolmanneksi komissio on rikkonut asetuksen ( ETY )              yhteisön eri jäsenvaltioiden interventioelinten hallussaan
N:o 2950/83 6 artiklaa, koska se ei kuullut Portugalin          pitämistä tupakkalajeista koottu tietty seos . Tämän ryhmit
valtiota ennen riidanalaisen päätöksen tekemistä .              telyn vuoksi pienten ja keskikokoisten yritysten oli käytän
                                                                nöllisesti katsoen mahdotonta saada kyseisiä tupakkalaa
Kantaja väittää lopuksi, että yhteisön asiaan sovellettavaa     tuja , kun otetaan huomioon jokaisen erän suuri koko,
oikeutta on rikottu, eikä komission asettamia edellytyksiä      velvollisuus asettaa vakuuksia kullekin interventioelimelle
kyseisen toimintaohjelman hyväksymiselle ole noudatettu .       ja tarve kaupalliseen organisaatioon jokaisessa jäsenval
Kantaja vakuuttaa noudattaneensa tunnollisesti näitä kaik      tiossa . Kantajalle osoitettiin kieltäytyminen puolentoista
kia ja korostaa , ettei missään vaiheessa ollut mainittu        vuoden kuluttua, ja tämän ajanjakson kuluessa vastaaja ei


title: Asia C-208/05: Sozialgericht Berlinin 11.4.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa ITC Innovative Techonology Center GmbH vastaan Bundesagentur für Arbeit

text:
               9.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/9

         Sozialgericht Berlinin 11.4.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa ITC Innovative Techonology Center GmbH vastaan Bundesagentur für Arbeit
   (Asia C-208/05)
   (2005/C 171/17)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Sozialgericht Berlin on pyytänyt 11.4.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 12.5.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa ITC Innovative Techonology Center GmbH vastaan Bundesagentur für Arbeit seuraaviin kysymyksiin:

               1.

               Missä määrin Sozialgesetzbuchin (sosiaalilaki) Arbeitsförderung-nimisen (työllisyyden edistäminen) kolmannen osan (SGB III) 421 g §:n 1 momentin 2 alakohta, jonka mukaan pakollisesti sosiaaliturvavakuutetulla työskentelyllä tarkoitetaan vain Sozialgesetzbuchin soveltamisalalla suoritettua työskentelyä, on ristiriidassa vapaata liikkuvuutta suojaavan yhteisön oikeuden kanssa, erityisesti EY 18 ja 39 artiklan sekä asetuksen N:o 1612/68 (1) 3 ja 7 artiklan kanssa?

               2.

                           a)

                           Miltä osin mainitun säännöksen yhteisön oikeuden mukainen tulkinta on mahdollista ja välttämätöntä edellä kysymyksessä 1 tarkoitetun mahdollisen ristiriidan välttämiseksi?

                           b)

                           Jos yhteisön oikeuden mukainen tulkinta ei ole mahdollista tai välttämätöntä: miltä osin SGB III:n 421 g § 1 momentin 2 alakohta on ristiriidassa vapaata liikkuvuutta suojaavan yhteisön oikeuden kanssa?

               3.

               Missä määrin SGB III:n 421 g §:n 1 momentin 2 alakohta, jonka mukaan pakollisesti sosiaaliturvavakuutetulla työskentelyllä tarkoitetaan vain Sozialgesetzbuchin soveltamisalalla suoritettua työskentelyä, on ristiriidassa palvelujen tarjoamisen ja kilpailun vapautta suojaavan yhteisön oikeuden kanssa, erityisesti EY 49, 50 ja 87 artiklan sekä EY 81, 85 ja 86 artiklan ja muun yhteisön oikeuden säännösten kanssa?

               4.

                           a)

                           Miltä osin mainitun säännöksen yhteisön oikeuden mukainen tulkinta on mahdollista ja välttämätöntä edellä kysymyksessä 3 tarkoitetun mahdollisen ristiriidan välttämiseksi?

                           b)

                           Jos yhteisön oikeuden mukainen tulkinta ei ole mahdollista tai välttämätöntä: miltä osin SGB III:n 421 g § 1 momentin 2 alakohta on ristiriidassa yhteisön oikeuden kanssa siltä osin kuin siinä ei suojata työntekijöiden vapaata liikkuvuutta?

      (1)  EYVL L 257, s. 2.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 15 päivänä kesäkuuta 2000 asiassa C-302/98 (Bundessozialgerichtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Manfred Sehrer vastaan Bundesknappschaft (Työntekĳöiden vapaa liikkuvuus – Sosiaaliturva – Jäsenvaltion toisessa jäsenvaltiossa saaduista työehtosopimukseen perustuvista lisäeläkkeistä perimät sairausvakuutusmaksut – Maksujen laskentaperusta – Toisessa jäsenvaltiossa suoritettujen maksujen huomioon ottaminen)

text:
C 259/2                    FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            9.9.2000
miehinään E. Röder ja C.-D. Quassowski), jossa kantaja vaatii                       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Saksan liittotasavalta
ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen mukaisia vel-                                              (kuudes jaosto)
voitteitaan, koska se on vastoin siirtymäjärjestelyistä Saksan
demokraattisen tasavallan kanssa käytävän maatalous- ja kalas-
tusalan kaupan osalta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o                                     15 päivänä kesäkuuta 2000
2060/90 soveltamisesta 31 päivänä heinäkuuta 1990 annetun
komission asetuksen (ETY) N:o 2252/90 (EYVL L 203, s. 61) 2                 asiassa C-302/98 (Bundessozialgerichtin esittämä ennak-
artiklaa sallinut sen, että Saksaan tuotiin tavaroita, joista oli           koratkaisupyyntö), Manfred Sehrer vastaan Bundes-
niitä Alankomaista vietäessä maksettu tukea, ilman että niistä                                           knappschaft (1)
perittiin yhteisön hintatasoa vastaava ja yhteisölle suoritettava
maksu, ja koska se on poistanut kaikki Saksan sisäisen
tavaraliikenteen tullimuodollisuudet eikä ole ryhtynyt asetuk-              (Työntekijöiden vapaa liikkuvuus – Sosiaaliturva – Jäsen-
sen N:o 2252/90 noudattamisen edellyttämiin toimenpiteisiin,                valtion toisessa jäsenvaltiossa saaduista työehtosopimukseen
yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-                  perustuvista lisäeläkkeistä perimät sairausvakuutusmaksut
nossa: kuudennen jaoston puheenjohtaja J. C. Moitinho de                    – Maksujen laskentaperusta – Toisessa jäsenvaltiossa suori-
Almeida, joka hoitaa viidennen jaoston puheenjohtajan tehtä-                             tettujen maksujen huomioon ottaminen)
viä, sekä tuomarit L. Sevón (esittelevä tuomari), C. Gulmann,
J.-P. Puissochet ja M. Wathelet, julkisasiamies: A. Saggio, kirjaa-                                    (2000/C 259/03)
ja: R. Grass, on antanut 13.6.2000 tuomion, jonka tuomiolau-
selma on seuraava:
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                            (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
1)     Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopi-                      tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
       muksen mukaisia velvoitteitaan, koska se on vastoin siirtymäjär-
       jestelyistä Saksan demokraattisen tasavallan kanssa käytävän         Asiassa C-302/98, jonka Bundessozialgericht (Saksa) on saatta-
       maatalous- ja kalastusalan kaupan osalta annetun neuvoston           nut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on tullut
       asetuksen (ETY) N:o 2060/90 soveltamisesta 31 päivänä                EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväk-
       heinäkuuta 1990 annetun komission asetuksen (ETY) N:o                si saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
       2252/90 2 artiklaa sallinut sen, että Saksaan tuotiin tavaroita,     olevassa asiassa Manfred Sehrer vastaan Bundesknappschaft,
       joista oli niitä Alankomaista vietäessä maksettu tukea, ilman        Landesversicherungsanstalt für das Saarlandin osallistuessa
       että niistä perittiin yhteisön hintatasoa vastaava ja yhteisölle     asian käsittelyyn, ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuk-
       suoritettava maksu, ja koska se on poistanut kaikki Saksan           sen 6, 48 ja 49 artiklan (joista on muutettuna tullut EY 12, EY
       sisäisen tavaraliikenteen tullimuodollisuudet eikä ole ryhtynyt      39 ja EY 40 artikla), EY:n perustamissopimuksen 50 artiklan
       asetuksen N:o 2252/90 noudattamisen edellyttämiin toimen-            (josta on tullut EY 41 artikla) ja EY:n perustamissopimuksen
       piteisiin.                                                           51 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 42 artikla) sekä
                                                                            sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liik-
                                                                            kuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä
                                                                            14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen
                                                                            (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja
2)     Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-       ajan tasalle saatettuna 2 päivänä kesäkuuta 1983 annetulla
       kulut.                                                               neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2011/83 (EYVL L 230, s. 6),
                                                                            3 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto),
                                                                            toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. C. Moitinho
                                                                            de Almeida sekä tuomarit C. Gulmann, J.-P. Puissochet (esitte-
                                                                            levä tuomari), G. Hirsch ja F. Macken, julkisasiamies: D. Ruiz-
                                                                            Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut 15.6.2000
                                                                            tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
(1) EYVL C 357, 22.11.1997.                                                 Se, että jäsenvaltio laskee lainsäädäntönsä piiriin kuuluvan eläkkeelle
                                                                            jääneen työntekijän sairausvakuutusmaksut tämän toisesta jäsenval-
                                                                            tiossa saaman työehtosopimukseen perustuvan lisäeläkkeen brut-
                                                                            tomäärän perusteella ottamatta huomioon sitä, että tämän eläkkeen
                                                                            bruttomäärästä on jo pidätetty sairausvakuutusmaksu viimeksi mai-
                                                                            nitussa jäsenvaltiossa, on ristiriidassa perustamissopimuksen 48
                                                                            artiklan (josta on muutettuna tullut EY 39 artikla) kanssa.
                                                                            (1) EYVL C 299, 26.9.1998.


title: Asia C-444/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 21.12.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale amministrativo regionale per il Veneto – Italia) – Associazione Italia Nostra Onlus v. Comune di Venezia ym. (Ennakkoratkaisupyyntö — Ympäristö — Direktiivi 2001/42/EY — Tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arviointi — 3 artiklan 3 kohta — Suunnitelmat ja ohjelmat, joista edellytetään ympäristöarviointia ainoastaan, jos jäsenvaltiot määrittelevät, että niillä on todennäköisesti merkittäviä ympäristövaikutuksia — Pätevyys EUT-sopimuksen ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan kannalta — Käsite ”pienten alueiden” käyttö ”paikallisella tasolla” — Kansallinen säännöstö, jossa viitataan asianomaisten alueiden pinta-alaan)

text:
               20.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 53/15

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 21.12.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale amministrativo regionale per il Veneto – Italia) – Associazione Italia Nostra Onlus v. Comune di Venezia ym.
   (Asia C-444/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Ympäristö - Direktiivi 2001/42/EY - Tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arviointi - 3 artiklan 3 kohta - Suunnitelmat ja ohjelmat, joista edellytetään ympäristöarviointia ainoastaan, jos jäsenvaltiot määrittelevät, että niillä on todennäköisesti merkittäviä ympäristövaikutuksia - Pätevyys EUT-sopimuksen ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan kannalta - Käsite ”pienten alueiden” käyttö ”paikallisella tasolla” - Kansallinen säännöstö, jossa viitataan asianomaisten alueiden pinta-alaan))
   (2017/C 053/17)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale amministrativo regionale per il Veneto

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Associazione Italia Nostra Onlus

      Vastaaja: Comune di Venezia, Ministero per i beni e le attività culturali, Regione Veneto, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero della Difesa – Capitaneria di Porto di Venezia ja Agenzia del Demanio

      Muu osapuoli: Società Ca’ Roman Srl

      Tuomiolauselma

               1)

               Ensimmäisen ennakkoratkaisukysymyksen tutkinnassa ei ole tullut esille mitään seikkaa, joka voisi vaikuttaa tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/42/EY 3 artiklan 3 kohdan pätevyyteen EUT-sopimuksen ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan määräysten kannalta.

               2)

               Direktiivin 2001/42 3 artiklan 3 kohtaa, luettuna yhdessä direktiivin johdanto-osan kymmenennen perustelukappaleen kanssa, on tulkittava siten, että kyseiseen 3 kohtaan sisältyvä käsite ”pien[et] alue[et] paikallisella tasolla” on määriteltävä viittaamalla asianomaisen alueen pinta-alaan seuraavin edellytyksin:

                           —

                           suunnitelma tai ohjelma on paikallisen viranomaisen, eikä alueellisen tai kansallisen viranomaisen, valmistelema ja/tai hyväksymä ja

                           —

                           tällainen paikallisen viranomaisen toimivalta-alueeseen sisältyvä alue on kooltaan vähäinen suhteessa kyseiseen toimivalta-alueeseen.

      (1)  EUVL C 381, 16.11.2015.


title: Asia T-222/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.2.2011 — Ineos Healthcare v. SMHV — Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin ALPHAREN rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat kansalliset sanamerkit ALPHA D3 — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Tosiseikkojen tutkiminen viran puolesta — Asetuksen N:o 40/94 74 artikla (josta on tullut asetuksen N:o 207/2009 76 artikla)

text:
               19.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/16

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.2.2011 — Ineos Healthcare v. SMHV — Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN)
   (Asia T-222/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin ALPHAREN rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat kansalliset sanamerkit ALPHA D3 - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) - Tosiseikkojen tutkiminen viran puolesta - Asetuksen N:o 40/94 74 artikla (josta on tullut asetuksen N:o 207/2009 76 artikla)
   2011/C 89/37
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Ineos Healthcare Ltd (Warrington, Cheshire, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: barrister S. Malynicz ja solicitor A. Smith)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Teva Pharmaceutical Industries Ltd (Jerusalem, Israel)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 24.3.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 1897/2007-2), joka koskee Teva Pharmaceutical Industries Ltd:n ja Ineos Healthcare Ltd:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) toisen valituslautakunnan 24.3.2009 tekemä päätös (asia R 1897/2007-2) kumotaan siltä osin kuin se koskee seuraaviin luokkiin kuuluvia tavaroita: ”farmaseuttiset ja eläinlääkintätuotteet, jotka sisältävät magnesiumrautahydroksikarbonaattia tai hydrotalsiittia tai näiden yhdisteiden johdannaisia” ja ”fosfaatinsitojat käytettäväksi hyperfosfatemian hoidossa”.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               SMHV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan puolet Ineos Healthcare Ltd:n oikeudenkäyntikuluista.

               4)

               Ineos Healthcare vastaa puolesta omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 180, 1.8.2009.


title: Asia C-310/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 4.8.2009 — Ministre du budget, des comptes publics et de la fonction publique v. Société Accor

text:
               26.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 233/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 4.8.2009 — Ministre du budget, des comptes publics et de la fonction publique v. Société Accor
   (Asia C-310/09)
   2009/C 233/20
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d’État

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Ministre du budget, des comptes publics et de la fonction publique

      Vastapuoli: Société Accor

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

                           a)

                           Onko EY 56 ja EY 43 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaiselle verotusjärjestelmälle, jossa osinkojen taloudellisen kaksinkertaisen verotuksen poistamiseksi

                                       i)

                                       oikeutetaan emoyhtiö vähentämään pidätyksestä, joka sen on maksettava jakaessaan edelleen osakkeenomistajilleen tytäryhtiöidensä maksamia osinkoja, näiden osinkojen jakamiseen liittyvä yhtiöveron hyvitys, mikäli osingot ovat peräisin Ranskassa sijaitsevasta tytäryhtiöstä,

                                       ii)

                                       mutta jossa tätä mahdollisuutta ei ole, jos nämä osingot ovat peräisin toisessa Euroopan yhteisöjen jäsenvaltiossa sijaitsevasta tytäryhtiöstä, kun tällainen järjestelmä ei tässä tapauksessa oikeuta yhtiöveron hyvitykseen, joka liittyy kyseisen tytäryhtiön jakamiin osinkoihin, sillä perusteella, että tällaisella järjestelmällä sellaisenaan loukataan emoyhtiön osalta pääomien vapaan liikkuvuuden tai sijoittautumisoikeuden periaatteita?

                           b)

                           Mikäli vastaus on kielteinen, kysytään, onko kyseisiä artikloja tulkittava siten, että ne ovat kuitenkin esteenä tällaiselle järjestelmälle, kun olisi otettava huomioon myös osakkeenomistajien tilanne, sillä perusteella, että kun otetaan huomioon pidätyksen maksaminen, emoyhtiöiden tytäryhtiöiltään saamien ja edelleen jakamien osinkojen määrä on erilainen riippuen siitä, sijaitsevatko nämä tytäryhtiöt Ranskassa vai toisessa Euroopan yhteisön jäsenvaltiossa, joten tällä järjestelmällä voi olla ehkäisevä vaikutus osakkeenomistajien emoyhtiöön sijoittamisen kannalta ja näin ollen se voi haitata tämän yhtiön pääoman keräämistä ja saada yhtiön mahdollisesti luopumaan pääoman antamisesta muissa jäsenvaltioissa kuin Ranskassa sijaitseville tytäryhtiöille tai luopumaan tällaisten tytäryhtiöiden perustamisesta?

               2)

               Mikäli 1 kohdan a ja b kysymykseen vastataan myöntävästi ja mikäli EY 56 ja EY 43 artiklaa tulkitaan siten, että ne ovat esteenä edellä kuvaillulle pidätystä koskevalle verotusjärjestelmälle, ja koska hallintoviranomaisen on näin ollen periaatteessa palautettava järjestelmän perusteella perityt summat, siltä osin kuin ne eivät ole olleet yhteisön oikeuden mukaisia, kysytään, onko tällaisen järjestelmän osalta, joka ei sinänsä merkitse sitä, että verovelvollinen siirtäisi veron kolmannen osapuolen maksettavaksi, yhteisön oikeuden vastaista

                           a)

                           se, että hallintoviranomainen voi vastustaa emoyhtiön maksamien rahamäärien palauttamista sillä perusteella, että emoyhtiö saisi tällä palauttamisella perusteetonta etua,

                           b)

                           ja, mikäli tähän vastataan kieltävästi, se, että sen perusteella, että emoyhtiön maksama määrä ei ole sille kirjanpidollinen kustannus tai vero vaan se ainoastaan vähennetään mahdollisesta emoyhtiön osakkeenomistajilleen edelleen jakamasta kokonaismäärästä, tämä emoyhtiön maksama määrä voidaan jättää määräämättä palautettavaksi yhtiölle?

               3)

               Kun otetaan huomioon 1 ja 2 kohdassa esitettyihin kysymyksiin annettu vastaus, ovatko yhteisön vastaavuusperiaate ja tehokkuusperiaate esteenä sille, että rahamäärien palauttamiselle, jolla taataan samanlainen verotusjärjestelmä osingoille, jotka emoyhtiö voi jakaa edelleen, riippumatta siitä, ovatko ne peräisin emoyhtiön Ranskassa tai muussa Euroopan yhteisön jäsenvaltiossa sijaitsevien tytäryhtiöiden jakamista rahamääristä, asetetaan edellytykseksi — Ranskan ja sen jäsenvaltion, jossa tytäryhtiö sijaitsee, välisestä tietojenvaihtoa koskevasta kahdenvälisestä sopimuksesta johtuvin varauksin — että verovelvollinen esittää todisteet, jotka ovat ainoastaan sen hallussa ja jotka koskevat kaikkien riidanalaisten osinkojen osalta erityisesti tosiasiallisesti sovellettua verokantaa ja tosiasiallisesti maksetun veron määrää muissa Euroopan yhteisön jäsenvaltioissa kuin Ranskassa sijaitsevien tytäryhtiöiden tekemän voiton johdosta, vaikka tällaisia todisteita, jotka hallintoviranomainen tuntee, ei vaadita Ranskassa sijaitsevien tytäryhtiöiden osalta?


title: Asia T-5/12: Kanne 4.1.2012 — BSH Bosch und Siemens Hausgeräte v. SMHV (Wash & Coffee)

text:
               3.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/19

         Kanne 4.1.2012 — BSH Bosch und Siemens Hausgeräte v. SMHV (Wash & Coffee)
   (Asia T-5/12)
   2012/C 65/36
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (München, Saksa) (edustaja: asianajaja S. Biagosch)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 7.11.2011 asiassa R 992/2011-4 tekemän päätöksen ja harmonisointiviraston (tavaramerkkiosasto) 11.3.2011 yhteisön tavaramerkin rekisteröintiä koskevassa asiassa CTM 9094459 tekemän päätöksen siltä osin, kun hakemus hylättiin

               —

               velvoittamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston korvaamaan omat ja kantajan kulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki Wash & Coffee luokkiin 25, 37 ja 43 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten.

      Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen osittain.

      Kanneperusteet: Asetuksen 207/2009 76 artiklan 1 kohdan rikkominen, koska virasto on laiminlyönyt ilmoittaa vaaditulla tavalla tosiseikaston, jonka perusteella se on tehnyt päätöksensä, sekä asetuksen 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska haettu tavaramerkki on erottamiskykyinen.


title: Asia C-199/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 10.11.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Ciclat Soc. Coop. v. Consip SpAn ja Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 2004/18/EY — 45 artikla — SEUT 49 ja SEUT 56 artikla — Julkiset hankinnat — Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyn ulkopuolelle sulkemisen ehdot — Sosiaaliturvamaksujen maksamista koskevat velvollisuudet — Sosiaaliturvamaksujen säännönmukaista suorittamista koskeva asiakirja — Sääntöjenvastaisuuksien korjaaminen)

text:
               16.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 14/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 10.11.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Ciclat Soc. Coop. v. Consip SpAn ja Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture
   (Asia C-199/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2004/18/EY - 45 artikla - SEUT 49 ja SEUT 56 artikla - Julkiset hankinnat - Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyn ulkopuolelle sulkemisen ehdot - Sosiaaliturvamaksujen maksamista koskevat velvollisuudet - Sosiaaliturvamaksujen säännönmukaista suorittamista koskeva asiakirja - Sääntöjenvastaisuuksien korjaaminen))
   (2017/C 014/08)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Ciclat Soc. Coop.

      Vastapuolet: Consip SpAn ja Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture

      Muut osapuolet: Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL), Team Service SCARL, ATI-Snam Lazio Sud Srl:n ja Ati-Linda Srl:n valtuuttamana, ja Consorzio Servizi Integrati

      Tuomiolauselma

   Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY 45 artiklaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä sellaiselle pääasiassa kyseessä olevalle kansalliselle lainsäädännölle, jossa velvoitetaan hankintaviranomainen katsomaan poissulkemisperusteeksi sosiaaliturvamaksujen maksuvelvoitteen rikkominen, joka todetaan hankintaviranomaisen viran puolesta pyytämässä ja sosiaaliturvalaitosten antamassa todistuksessa, kun tämä rikkominen vallitsi tarjoustarjouspyyntöön osallistumisen ajankohtana, vaikka se ei enää vallinnut sopimuspuolen valinnan ajankohtana tai hankintaviranomaisen viran puolesta tekemän tarkastuksen ajankohtana.

      (1)  EUVL C 262, 10.8.2015.


title: Asia T-473/11: Kanne 30.8.2011 — Longevity Health Products v. SMHV — Weleda Trademark (MENOCHRON)

text:
               22.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/45

         Kanne 30.8.2011 — Longevity Health Products v. SMHV — Weleda Trademark (MENOCHRON)
   (Asia T-473/11)
   2011/C 311/84
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Longevity Health Products, Inc. (Nassau, Bahama) (edustaja: asianajaja J. Korab)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Weleda Trademark AG (Arlesheim, Sveitsi)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan Longevity Health Products, Inc.:n kanteen tutkittavaksi

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 6.7.2011 asiassa R 2345/2010-4 tekemän päätöksen ja hylkäämään Weleda Trademark AG:n väitteen yhteisön tavaramerkkihakemusta CTM 005050752 vastaan ja

               —

               velvoittamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki MENOCHRON luokkiin 3, 5 ja 35 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten.

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Weleda Trademark AG.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkki MENODORON luokkiin 3, 5 ja 44 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten.

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 (1) 8 artiklan rikkominen, koska kyseisten tavaramerkkien välillä ei ole sekaannusvaaraa.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).


title: Asia C-244/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 16.7.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Kuudes arvonlisäverodirektiivi — 17 artikla — Kahdeksas direktiivi 79/1072/ETY — 1 artikla — Kolmastoista direktiivi 86/560/ETY — 1 artikla — Arvonlisäveron palauttaminen tai vähentäminen — Verovelvollinen, joka on sijoittautunut toiseen jäsenvaltioon tai kolmanteen maahan mutta jolla on kiinteä toimipaikka asianomaisessa jäsenvaltiossa)

text:
               12.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 220/12

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 16.7.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-244/08) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Kuudes arvonlisäverodirektiivi - 17 artikla - Kahdeksas direktiivi 79/1072/ETY - 1 artikla - Kolmastoista direktiivi 86/560/ETY - 1 artikla - Arvonlisäveron palauttaminen tai vähentäminen - Verovelvollinen, joka on sijoittautunut toiseen jäsenvaltioon tai kolmanteen maahan mutta jolla on kiinteä toimipaikka asianomaisessa jäsenvaltiossa)
   2009/C 220/20
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A. Aresu ja M. Afonso)

      Vastaaja: Italian tasavalta (asiamiehet: I. Bruni, G. De Bellis ja G. Palmieri)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — maan alueelle sijoittautumattomille verovelvollisille suoritettavaa arvonlisäveron palautusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt 6.12.1979 annetun kahdeksannen neuvoston direktiivin 79/1072/ETY (EYVL L 331, s. 11) 1 artiklan ja jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteisön alueelle sijoittautumattomille verovelvollisille suoritettavaa arvonlisäveron palautusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt 17.11.1986 annetun kolmannentoista neuvoston direktiivin 86/560/ETY 1 artiklan rikkominen — Arvonlisän palauttaminen toiseen jäsenvaltioon tai kolmanteen maahan sijoittautuneelle verovelvolliselle, jolla on kiinteä toimipaikka Italiassa

      Tuomiolauselma

               1)

               Siltä osin kuin kysymys on arvonlisäveron palautuksesta toiseen jäsenvaltioon tai kolmanteen maahan sijoittautuneelle verovelvolliselle, jolla kuitenkin on kiinteä toimipaikka asianomaisessa jäsenvaltiossa, Italian tasavalta ei ole noudattanut jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — maan alueelle sijoittautumattomille verovelvollisille suoritettavaa arvonlisäveron palautusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt 6.12.1979 annetun kahdeksannen neuvoston direktiivin 79/1072/ETY 1 artiklan mukaisia velvoitteitaan, eikä jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteisön alueelle sijoittautumattomille verovelvollisille suoritettavaa arvonlisäveron palautusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt 17.11.1986 annetun kolmannentoista neuvoston direktiivin 86/560/ETY 1 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se velvoittaa verovelvollisen, joka on sijoittautunut jäsenvaltioon tai kolmanteen valtioon mutta jolla on kiinteä toimipaikka ja joka kysymyksessä olevana ajankohtana tarjosi tavaroita tai palveluja Italiassa, hankkimaan aikaisemmassa tuotannon vaiheessa maksamansa arvonlisäveron palautuksen mainituissa direktiiveissä tarkoitettua menettelyä käyttäen sen sijaan, että se voisi tehdä vähennyksen silloin, kun sitä hankintaa, jonka perusteella vähennys tehdään, ei suoriteta kyseisen kiinteän toimipaikan välityksellä vaan suoraan päätoimipaikasta käsin.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 209, 15.8.2008.


title: Asia T-165/15: Kanne 7.4.2015 – Ryanair ja Airport Marketing Services v. komissio

text:
               13.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/18

         Kanne 7.4.2015 – Ryanair ja Airport Marketing Services v. komissio
   (Asia T-165/15)
   (2015/C 228/22)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Ryanair Ltd (Dublin) ja Airport Marketing Services Ltd (Dublin) (edustajat: asianajajat G. Berrisch, E. Vahida ja G. Metaxas-Maranghidis sekä solicitor B. Byrne)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan valtiontukea SA.22614 koskevan 23.7.2014 annetun Euroopan komission päätöksen 1 artiklan 1 kohdan, 1 artiklan 2 kohdan ja (1 artiklan 1 kohtaa ja 1 artiklan 2 kohtaa koskevilta osin) 3, 4 sekä 5 artiklan siltä osin kuin niissä todetaan, että Ryanair ja Airport Marketing Services ovat saaneet Chambre de Commerce et d’Industrie de Pau-Béarnilta sisämarkkinoille soveltumatonta lainvastaista valtiontukea

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että päätöksessä rikotaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklaa, hyvän hallinnon periaatetta ja kantajien puolustautumisoikeuksia, koska komissio ei ole antanut kantajille oikeutta tutustua tutkimusaineistoon eikä mahdollisuutta esittää tehokkaasti oma kantansa.

               2)

               Toinen kanneperuste perustuu siihen, että SEUT 107 artiklan 1 kohtaa on rikottu, koska komissio on virheellisesti katsonut, että valtio oli vastuussa kyseisistä toimenpiteistä.

               3)

               Kolmas kanneperuste perustuu siihen, että SEUT 107 artiklan 1 kohtaa on rikottu, koska komissio on virheellisesti kieltäytynyt tukeutumasta vertailuanalyysiin, joka seurauksena se olisi katsonut, etteivät kantajat olleet saaneet tukea. Kantajat väittävät vaihtoehtoisesti, että komissio ei ole antanut asianmukaista painoarvoa markkinointipalveluille, on virheellisesti hylännyt syyt, jotka olivat tällaisten palvelujen hankkimista koskevan lentokentän päätöksen taustalla, on virheellisesti hylännyt mahdollisuuden, että osa markkinointipalveluista on voitu hankkia yleistä etua koskevista syistä, ei ole arvioinut markkinointisopimuksia markkinataloudessa toimivaa yritystä koskevista lentokentän omistajan ja operaattorin erillisistä näkökulmista, on käyttänyt riittämättömiä ja epäluotettavia tietoja lentoaseman kannattavuuden laskemiseksi, on soveltanut liian lyhyttä aikaväliä, on virheellisesti perustanut arviointinsa vain sovittuihin reitteihin ja on jättänyt huomiotta verkostoulkoisvaikutukset, jotka lentoasema saattoi odottaa saavansa yhteistyöstään Ryanairin kanssa. Joka tapauksessa vaikka kantajat olisivat saaneet etua, komissio ei ole osoittanut, että etu oli valikoivaa.

               4)

               Neljäs kanneperuste perustuu toissijaisesti siihen, että SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja SEUT 108 artiklan 2 kohtaa on rikottu, koska komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen ja oikeudellisen virheen katsoessaan, että tuki Ryanairille ja AMS:lle vastasi Paun lentoaseman kumulatiivisia rajatappioita eikä Ryanairin ja AMS:n saamaa tosiasiallista voittoa. Komission olisi pitänyt tutkia sitä, missä määrin väitetty voitto oli tosiasiassa siirretty Ryanairin matkustajien hyväksi. Komissio ei myöskään laskenut kilpailuetua, jonka Ryanair sai Paun lentoaseman (väitetysti) kustannukset alittavista maksuvirroista. Kantajat väittävät lopuksi, että komissio ei ole selostanut asianmukaisesti, miksi päätöksessä täsmennetyn tuen määrän takaisin periminen oli tarpeen tilanteen palauttamiseksi sellaiseksi, mikä se oli ennen tuen maksamista.


title: Asia C-597/11 P: Valitus, jonka Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE on tehnyt 25.11.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-232/06, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v. Euroopan komissio, 9.9.2011 antamasta tuomiosta

text:
               28.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 25/42

      Valitus, jonka Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE on tehnyt 25.11.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-232/06, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v. Euroopan komissio, 9.9.2011 antamasta tuomiosta
      (Asia C-597/11 P)
      (2012/C 25/79)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittaja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (edustajat: Δικηγόρος N. Korogiannakis ja Δικηγόρος M. Dermitzakis)

         Muu osapuoli: Euroopan komissio

         Vaatimukset

                  —

                  unionin yleisen tuomioistuimen tuomio on kumottava

                  —

                  unionin tuomioistuimen on käytettävä täyttä harkintavaltaansa ja kumottava komission (verotuksen ja tulliliiton pääosasto) päätös hylätä valittajan tarjous, jonka tämä teki tarjouspyyntömenettelyssä TAXUD/2005/AO-001, joka koskee verotuksen ja tulliliiton pääosaston atk-hankkeisiin liittyvien tullialan atk-järjestelmien ”CUST-DEV” määrittely-, kehittämis-, huolto- ja tukipalveluja (EUVL 2005, S 187-183846), ja päätös tehdä kyseessä oleva sopimus toisen tarjoajan kanssa, mikä annettiin valittajalle tiedoksi 19.6.2006 päivätyllä kirjeellä, ja unionin tuomioistuimen on määrättävä maksettaviksi vaaditut vahingonkorvaukset

                  —

                  toissijaisesti asia on palautettava unionin yleisen tuomioistuimen ratkaistavaksi

                  —

                  komissio on velvoitettava korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut ja muut kulut, mukaan lukien ensimmäisessä oikeusasteessa aiheutuneet kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Valittajan mukaan valituksenalainen tuomio on kumottava seuraavilla perusteilla:

                  Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin teki valittajan mukaan oikeudellisen virheen, koska se tulkitsi virheellisesti varainhoitoasetuksen 89 artiklan 1 kohtaa ja 98 artiklan 1 kohtaa, täytäntöönpanosäännösten 140 artiklan 1 ja 2 kohtaa ja 141 artiklan 2 kohtaa, yhdenvertaisen kohtelun, syrjintäkiellon ja avoimuuden periaatteita sekä kilpailunvapautta.

                  Toiseksi valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, koska se tulkitsi sille esitettyä näyttöä virheellisesti ja otti sen huomioon vääristyneellä tavalla.

                  Lisäksi valittaja toteaa, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, koska se tulkitsi virheellisesti valintakriteerien muutosta, ei tutkinut tarjouksen arvioinnissa tehtyjä useita ilmeisiä arviointivirheitä ja perusteli valituksenalaisen tuomion puutteellisesti.


title: Asia F-83/09: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 26.5.2011 — Kalmár v. Europol (Henkilöstö — Europolin työntekijät — Irtisanominen — Kumoamisvaatimus — Palkan maksaminen — Kumoavan tuomion oikeusvaikutukset)

text:
               27.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/51

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 26.5.2011 — Kalmár v. Europol
   (Asia F-83/09) (1)

   (Henkilöstö - Europolin työntekijät - Irtisanominen - Kumoamisvaatimus - Palkan maksaminen - Kumoavan tuomion oikeusvaikutukset)
   2011/C 252/109
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Andreas Kalmár (Haag, Alankomaat) (edustaja: asianajaja D. C. Coppens)

      Vastaaja: Euroopan poliisivirasto (asiamiehet: D. Neumann ja D. El Khoury, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Europolin 4.2.2009 ja 24.2.2009 tekemien niiden päätösten kumoaminen, joilla kantaja irtisanottiin ja pidätettiin virantoimituksesta irtisanomisajaksi. Lisäksi vaatimus saada vahingonkorvausta aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan poliiviraston (Europol) johtajan 4.2.2009 tekemä päätös, jolla on purettu Kalmárin määräaikainen työsopimus, Europolin johtajan 24.2.2009 tekemä päätös, jolla Kalmár on vapautettu työtehtävistään irtisanomisajaksi ja 18.7.2009 tehty päätös, jolla hänen valituksensa on hylätty, kumotaan.

               2)

               Europol velvoitetaan maksamaan kantajalle vahingonkorvauksena 5 000 euroa.

               3)

               Kanne hylätään muilta osin.

               4)

               Europol vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Kalmárin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 24, 30.1.2010, s. 80.


title: Yhdistetyt asiat C-72/14 ja C-197/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 9.9.2015 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka ovat esittäneet Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch ja Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – X v. Inspecteur van Rijksbelastingdienst (asia C-72/14) ja T. A. van Dijk v. Staatssecretaris van Financiën (asia C-197/14) (Ennakkoratkaisupyyntö — Siirtotyöläiset — Sosiaaliturva — Sovellettava lainsäädäntö — Reinin laivurit — E 101 -todistus — Todistusvoima — Asian saattaminen unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi — Velvollisuus ennakkoratkaisupyynnön esittämiseen)

text:
               3.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 363/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 9.9.2015 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka ovat esittäneet Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch ja Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – X v. Inspecteur van Rijksbelastingdienst (asia C-72/14) ja T. A. van Dijk v. Staatssecretaris van Financiën (asia C-197/14)
   (Yhdistetyt asiat C-72/14 ja C-197/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Siirtotyöläiset - Sosiaaliturva - Sovellettava lainsäädäntö - Reinin laivurit - E 101 -todistus - Todistusvoima - Asian saattaminen unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi - Velvollisuus ennakkoratkaisupyynnön esittämiseen))
   (2015/C 363/11)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisuja pyytäneet tuomioistuimet

   Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch ja Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasioiden asianosaiset

      Valittajat: X (C-72/14) ja T. A. van Dijk (C-197/14)

      Vastapuolet: Inspecteur van Rijksbelastingdienst (C-72/14) ja Staatssecretaris van Financiën (C-197/14)

      Tuomiolauselma

               1)

               Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 7 artiklan 2 kohdan a alakohtaa ja asetuksen N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä 21.3.1972 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 574/72 10 c–11 a artiklaa, 12 a artiklaa ja 12 b artiklaa, sellaisina kuin kyseiset asetukset ovat muutettuina ja ajan tasalle saatettuina 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97 ja sellaisina kuin ne ovat muutettuina 13.4.2005 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 647/2005, on tulkittava siten, että jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen E 101 -todistuksen muodossa antama todistus sen osoittamiseksi, että työntekijään sovelletaan kyseisen jäsenvaltion sosiaalilainsäädäntöä, vaikka hän kuuluukin Reinin laivurien sosiaaliturvasta 13.2.1961 tehdyn sopimuksen tarkistamisesta vastaavan hallitusten välisen konferenssin tekemän Reinin laivurien sosiaaliturvaa koskevan sopimuksen, joka on allekirjoitettu Genevessä 30.11.1979, piiriin, ei sido muiden jäsenvaltioiden laitoksia. Tältä osin ei ole merkitystä sillä, että todistuksen antaneella laitoksella ei ollut aikomusta antaa todellista E 101 -todistusta vaan se on käyttänyt kyseisen todistuksen vakiomuotoista lomaketta hallinnollisista syistä.

               2)

               SEUT 267 artiklan kolmatta kohtaa on tulkittava siten, että ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen kaltaisen kansallisen tuomioistuimen, jonka päätöksiin ei kansallisen lainsäädännön mukaan saa hakea muutosta, ei tarvitse saattaa asiaa unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi pelkästään sillä perusteella, että kansallinen alemman oikeusasteen tuomioistuin on käsiteltäväkseen saatetussa samankaltaisessa asiassa, joka koskee täysin samaa problematiikkaa, esittänyt unionin tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksen, eikä sen tarvitse odottaa tuohon kysymykseen annettavaa vastausta.

      (1)  EUVL C 142, 12.5.2014.

      EUVL C 223, 14.7.2014.


title: Asia C-66/03: Euroopan yhteisöjen komission 14.2.2003 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
22.3.2003                FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                             C 70/19
tuomioistuimeen 10.2.2003, Euroopan yhteisöjen tuomiois-                Euroopan yhteisöjen komission 14.2.2003 Ranskan tasa-
tuimelta ennakkoratkaisua asiassa Alain Rousseau vastaan                                  valtaa vastaan nostama kanne
Association Comité économique régional agricole fruits et
légumes de Bretagne (CERAFEL) seuraavaan kysymykseen:                                              (Asia C-66/03)
                                                                                (2003/C 70/30)
Silloin kun jäsenvaltio soveltaa 18.5.1973 annetun neuvoston            Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 14.2.2003 Euroo-
asetuksen (ETY) N:o 1035/72 (1) 15 b artiklan 1 ja 8 kohtaa             pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
velvoittamalla tietyn tuottajajärjestön hallintoalueella toimivat       vastaan. Kantajan asiamies on N. Yerrell, prosessiosoite Luxem-
tuottajat, jotka eivät ole tämän järjestön jäseniä, noudattamaan        burgissa.
tiettyjä tuotantoa ja myyntiä koskevia sääntöjä ja saattamalla
ne näin velvollisiksi suorittamaan kokonaan tai osittain jäsen-         Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuottajien tavoin järjestön jäsenmaksut, voiko luonnonmukai-            tuin
sia tuotantomenetelmiä käyttävä maanviljelijä perustellusti
vedota syrjintäkiellon periaatteen loukkaamiseen ja onko tällai-        a)     toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY:n
nen väite hyväksyttävä, ottaen huomioon 24.6.1991 annetun                      perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se
neuvoston asetuksen N:o 2092/91 (2) 3 artikla ja muun muassa                   ei ole antanut ensimmäisen työperäisen altistumisen
se, että säännöt, jotka tuottajajärjestö on laatinut tuotteiden                viiteraja-arvojen luettelon laatimisesta työntekijöiden ter-
markkinoilta vetämisestä tekevät järjestön toiminnasta täysin                  veyden ja turvallisuuden suojelemisesta työpaikalla esiin-
tai lähes merkityksettömän kyseisen maataloustuottajan kan-                    tyviin kemiallisiin tekijöihin liittyviltä riskeiltä annetun
nalta?                                                                         neuvoston direktiivin 98/24/EY täytääntöönpanemiseksi
                                                                               8 päivänä kesäkuuta 2000 annetun komission direktiivin
                                                                               2000/39/EY (1) noudattamisen edellyttämiä lakeja, ase-
                                                                               tuksia ja hallinnollisia määräyksiä eikä ainakaan ilmoitta-
( 1) Maataloustuotteiden luonnonmukaisesta tuotantotavasta ja siihen           nut siitä komissiolle, ja
     viittaavista merkinnöistä maataloustuotteissa ja elintarvikkeissa
     24 päivänä kesäkuuta 1991 annettu neuvoston asetus (ETY)           b)     velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
     N:o 2092/91 (EYVL L 198, 22.7.1991, s. 1).                                tikulut.
( 2) Hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä 18 päi-
     vänä toukokuuta 1972 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1035/
     72 (EYVL L 118, 20.5.1972, s. 1).                                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                        Direktiivin täytäntöönpanon määräaika päättyi 31.12.2001.
                                                                        (1 ) EYVL L 142, 16.6.2000, s. 47.


title: Asia C-262/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 26.5.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgerichtshof – Itävalta) – GD European Land Systems – Steyr GmbH v. Zollamt Eisenstadt Flughafen Wien (Ennakkoratkaisupyyntö — Yhteinen tullitariffi — Tavaroiden luokittelu — Asetus (ETY) N:o 2658/87 — Yhdistetty nimikkeistö — Nimike 8710 ja alanimike 9305 91 00 — XVII jakson 3 huomautus ja 93 ryhmän 1 huomautuksen c alakohta — Panssarivaunut ja muut panssaroidut taisteluajoneuvot — Sotilaskäyttöön tarkoitetut aseet (sota-aseet) — Tornijärjestelmän luokittelu)

text:
               18.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 26.5.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgerichtshof – Itävalta) – GD European Land Systems – Steyr GmbH v. Zollamt Eisenstadt Flughafen Wien
   (Asia C-262/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteinen tullitariffi - Tavaroiden luokittelu - Asetus (ETY) N:o 2658/87 - Yhdistetty nimikkeistö - Nimike 8710 ja alanimike 9305 91 00 - XVII jakson 3 huomautus ja 93 ryhmän 1 huomautuksen c alakohta - Panssarivaunut ja muut panssaroidut taisteluajoneuvot - Sotilaskäyttöön tarkoitetut aseet (sota-aseet) - Tornijärjestelmän luokittelu))
   (2016/C 260/12)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Hakija: GD European Land Systems – Steyr GmbH

      Vastapuoli: Zollamt Eisenstadt Flughafen Wien

      Tuomiolauselma

   Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteessä I esitettyä yhdistettyä nimikkeistöä, sellaisena kuin se on muutettuna 4.10.2013 annetulla komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 1001/2013, on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen tornijärjestelmä, joka on tuotu maahan panssarivaunujen valmistusta varten ja jota on sitten käytetty tosiasiallisesti tähän tarkoitukseen, kuuluu yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 8710, jos se soveltuu käytettäväksi ”pääasiallisesti” panssarivaunussa, mikä on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana selvittää ottaen huomioon mainitun tornijärjestelmän objektiivisesti todettavat ominaispiirteet ja ominaisuudet, eikä sillä, miten sitä on lopulta käytetty nyt käsiteltävässä asiassa, ole ratkaisevaa merkitystä sen luokittelun kannalta. Mikäli näin ei ole, mainittu tornijärjestelmä on luokiteltava ”sotilaskäyttöön tarkoitetun aseen” osana tai tarvikkeena yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 9305 9100.

      (1)  EUVL C 294, 7.9.2015.