title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 19 päivänä lokakuuta 2000 asiassa T-141/00 R, Laboratoires Pharmaceutiques Trenker SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Välitoimimenettely – Amfepramonia sisältävien ihmisten käyttöön tarkoitettujen lääkkeiden markkinoille saattamista koskevan luvan peruuttaminen – Direktiivi 75/319/ETY – Kiireellisyys – Intressivertailu)

text:
24.3.2001                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 95/13
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                               EKP:n henkilöstöön kuuluva Marc van de Velde, kotipaikka
                   MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                Usingen-Kransberg (Saksa), EKP:n henkilöstöön kuuluva Maria
                                                                         Concetta Cerafogli, kotipaikka Frankfurt am Main, edustaji-
                  17 päivänä marraskuuta 2000                            naan asianajajat N. Pflüger, R. Steiner ja S. Mittländer, Frankfurt
                                                                         am Main, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
  asiassa T-200/99, Alberto Martinelli vastaan Euroopan                  A. Schiltz, c/o Association Luxembourgeoise des Employés de
                      yhteisöjen komissio (1)                            Banque et d’Assurance, 29 avenue Monterey, vastaan Euroopan
                                                                         keskuspankki (EKP) (asiamiehinään C. Zilioli ja J.M. Fernández-
                                                                         Martin), jossa kantajat vaativat ensimmäisen oikeusasteen
(Henkilöstö – Arviointikertomuksen puuttuminen – Vahin-
                                                                         tuomioistuinta kumoamaan internetin käyttöä EKP:ssa säänte-
gonkorvauskanne – Tutkittavaksi ottaminen – Hakemuksen
                                                                         levän 12.11.1998 päivätyn hallinnollisen kirjeen nro 11/98
implisiittinen hylkäyspäätös, jota ei ole riitautettu määrä-
                                                                         EY 236 artiklan ja Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja
ajassa – Nimenomainen hylkäyspäätös, joka on luonteeltaan
                                                                         Euroopan keskuspankin perussäännöstä tehdyn pöytäkirjan
                       vahvistava – Vahinko)
                                                                         36 artiklan nojalla, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                         mioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
                           (2001/C 95/24)                                puheenjohtaja P. Mengozzi sekä tuomarit V. Tiili ja R.M. Moura
                                                                         Ramos; kirjaaja: H. Jung, on antanut 24.10.2000 määräyksen,
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)                       jonka määräysosa on seuraava:
                                                                         1)    Kanne jätetään tutkimatta.
Asiassa T-200/99, Alberto Martinelli, entinen Euroopan yhtei-
söjen komission virkamies, kotipaikka München (Saksa), edus-             2)    Kukin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
tajanaan asianajaja G. Marchesini, Corte suprema di cassazione,
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto E. Arendt,
8–10 rue Mathias Hardt, vastaan Euroopan yhteisöjen komis-               (1) EYVL C 135, 13.5.2000.
sio (asiamiehinään G. Valsesia ja A. Dal Ferro), jossa vaaditaan
korvausta siitä henkisestä kärsimyksestä, jonka kantaja väittää
itselleen aiheutuneen siitä, ettei vuosilta 1993–1995 ja
1995–1997 ole laadittu arviointikertomuksia, yhteisöjen en-
simmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto),
toimien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuoma-
rit M. Vilaras ja N. J. Forwood, kirjaaja: H. Jung, on 17.11.2000
antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:                        YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                                                                                MIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
1)     Kanne hylätään.
2)     Kumpikin asianosainen korvaa omat oikeudenkäyntikulunsa.                            19 päivänä lokakuuta 2000
                                                                          asiassa T-141/00 R, Laboratoires Pharmaceutiques Tren-
(1) EYVL C 333, 20.11.1999.
                                                                                ker SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                         (Välitoimimenettely – Amfepramonia sisältävien ihmisten
                                                                         käyttöön tarkoitettujen lääkkeiden markkinoille saattamista
                                                                         koskevan luvan peruuttaminen – Direktiivi 75/319/ETY –
                                                                                Kiireellisyys – Intressivertailu)
EUROOPAN YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSAS-
           TEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                                          (2001/C 95/26)
                   24 päivänä lokakuuta 2000
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
asiassa T-27/00, Euroopan keskuspankin henkilöstokomi-
      tea ym. vastaan Euroopan keskuspankki (EKP) (1)                    Asiassa T-141/00 R, Laboratoires Pharmaceutiques Trenker
                                                                         SA, kotipaikka Bryssel, edustajinaan asianajajat X. Leurquin ja
(Euroopan keskuspankin henkilöstö – Hallinnollinen kirje –               L. Defalque, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-
  Kanteen nostamisen määräaika – Tutkimatta jättäminen)                  misto A. Schmitt, 7 Val Sainte Croix, vastaan Euroopan
                                                                         yhteisöjen komissio (asiamiehinään H. Støvlbæk ja B. Wägen-
                            (2001/C 95/25)                               baur), jossa kantaja vaatii yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                         tuomioistuinta lykkäämään amfepramonia sisältävien ihmisten
                                                                         käyttöön tarkoitettujen lääkkeiden markkinoille saattamista
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                       koskevan luvan peruuttamisesta 9 päivänä maaliskuuta 2000
                                                                         tehdyn komission päätöksen [K(2000)453] täytäntöönpanoa,
Asiassa T-27/00, Euroopan keskuspankin henkilöstokomitea,                ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on
kotipaikka Frankfurt am Main (Saksa), EKP:n henkilöstöön                 19.10.2000 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seu-
kuuluva Johannes Priesemann, kotipaikka Frankfurt am Main,               raava:
 ---pagebreak--- C 95/14                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     24.3.2001
1)    Amfepramonia sisältävien ihmisten käyttöön tarkoitettujen         Franz-Martin Wasmeierin 20.12.2000 Euroopan yhteisö-
      lääkkeiden markkinoille saattamista koskevan luvan peruutta-                  jen komissiota vastaan nostama kanne
      misesta 9 päivänä maaliskuuta 2000 tehdyn komission
      päätöksen [K(2000)453] täytäntöönpanoa lykätään kantajan
      osalta.                                                                                (Asia T-381/00)
2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                                                  (2001/C 95/28)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                        Franz-Martin Wasmeier, kotipaikka München (Saksa) on nosta-
                                                                        nut 20.12.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
                                                                        teen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissio-
                                                                        ta vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Gerhard Maier,
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                                                                        asianajotoimisto Kalaitzis, Türck & Maier, Bernau am Chiemsee
                  MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                        (Saksa).
                 15 päivänä marraskuuta 2000
                                                                        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
 asiassa T-157/00, Nicole Robert vastaan Euroopan parla-
                             mentti (1)                                 –     kumoaa 7.9.2000 tehdyn komission päätöksen kantajan
                                                                              tekemästä valituksesta sekä 24.9.1999 tehdyn komission
                                                                              päätöksen kantajan luokittelusta palkkaluokkaan A7,
(Henkilöstö – Kannetta edeltävä hallinnollinen valitus –
Määräajat – Ennen valituksen hylkäystä nostettu kanne –
                                                                        –     velvoittaa komission tekemään uuden päätöksen täydelli-
                     Tutkimatta jättäminen)
                                                                              sine perusteluineen kantajan luokittelusta palkkaluok-
                                                                              kaan,
                          (2001/C 95/27)
                                                                        –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Asiassa T-157/00, Nicole Robert, Euroopan parlamentin virka-
mies, kotipaikka Strassen (Luxemburg), edustajanaan asianajaja
A. Lorang, Luxemburg, prosessiosoite Luxemburgissa tämän                Kantaja nimitettiin avoimen kilpailun jälkeen komission virka-
asianajotoimisto, 2 rue des Dahlias, vastaan Euroopan parla-            mieheksi ja hänet luokiteltiin palkkaluokkaan A7/1. Kantaja
mentti (asiamiehinään Y. Pantalis ja D. Moore), jossa vaaditaan         valitti tästä päätöksestä ja vaati, että hänet luokiteltaisiin
kumottavaksi parlamentin päätöstä olla ylentämättä kantajaa             palkkaluokkaan A6.
palkkaluokkaan B1 vuoden 1999 ylennyskierroksella sekä
päätöksiä, jotka koskevat muiden virkamiesten ylentämistä
kyseisenä vuonna, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                 Kanne on nostettu komission päätöksestä hylätä kantajan
(viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja           valitus. Kantaja väittää muun muassa,
P. Lindh sekä tuomarit R. Garcı́a-Valdecasas ja J. D. Cooke,
kirjaaja: H. Jung, on 15.11.2000 antanut määräyksen, jonka
määräysosa on seuraava:                                                 –     että komission päätökseen sisältyy arviointivirhe,
1)    Kanne jätetään tutkimatta.                                        –     että komissio ei sääntöjenvastaisesti ole huolellisesti ar-
                                                                              vioinut kantajan pätevyyttä ja
2)    Osapuolet vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                        –     että luottamuksensuojan ja yhdenvertaisen kohtelun peri-
                                                                              aatteita on loukattu.
(1) EYVL C 247, 26.8.2000.


title: Asia C-540/11: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 19.9.2012 (Tribunal de première instance de Bruxellesin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Daniel Levy ja Carine Sebbag v. Belgian valtio (Pääomien vapaa liikkuvuus — Välitön verotus — Osinkojen verotus — Kaksinkertaisen verotuksen välttämistä koskeva kahdenvälinen sopimus — Toisen sopimusvaltion kansallisen lainsäädännön myöhempi muuttaminen, josta seuraa kaksinkertaisen verotuksen ottaminen uudelleen käyttöön — Jäsenvaltioille EY 10 ja EY 293 artiklan perusteella kuuluvat velvollisuudet)

text:
               6.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 101/3

         Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 19.9.2012 (Tribunal de première instance de Bruxellesin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Daniel Levy ja Carine Sebbag v. Belgian valtio
   (Asia C-540/11) (1)

   (Pääomien vapaa liikkuvuus - Välitön verotus - Osinkojen verotus - Kaksinkertaisen verotuksen välttämistä koskeva kahdenvälinen sopimus - Toisen sopimusvaltion kansallisen lainsäädännön myöhempi muuttaminen, josta seuraa kaksinkertaisen verotuksen ottaminen uudelleen käyttöön - Jäsenvaltioille EY 10 ja EY 293 artiklan perusteella kuuluvat velvollisuudet)
   2013/C 101/05
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal de première instance de Bruxelles

      Asianosaiset

      Kantajat: Daniel Levy ja Carine Sebbag

      Vastaaja: Belgian valtio

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal de première instance de Bruxelles — EY:n perustamissopimuksen 10 artiklan, 57 artiklan 2 kohdan ja 293 artiklan tulkinta — Sellaisen kansallisen lainsäädännön hyväksyttävyys, jossa sallitaan kaksinkertainen verotus kaksinkertaisen verotuksen välttämistä koskevasta kahdenvälisestä sopimuksesta huolimatta — Kansallisen lainsäädännön muuttaminen sopimuksen tekemisen jälkeen — Saavutetun oikeuden asettaminen kyseenalaiseksi — Pääomien vapaan liikkuvuuden rajoittaminen

      Määräysosa

   Koska yhteisön oikeudessa, sellaisena kuin sitä sovellettiin pääasiassa kyseessä olevien tosiseikkojen tapahtuman ajankohtana, ei vahvisteta jäsenvaltioiden välisen toimivallan jakoa koskevia yleisiä perusteita kun on kyse kaksinkertaisen verotuksen poistamisesta Euroopan yhteisössä, EY 56 artiklaa, luettuna yhdessä EY 10 ja EY 293 artiklan kanssa, on tulkittava siten, ettei sen kanssa ole ristiriidassa tilanne, jossa jäsenvaltio, joka on kaksinkertaisen verotuksen välttämistä koskevassa kahdenvälisessä sopimuksessa sitoutunut ottamaan käyttöön järjestelmän, jolla pyritään poistamaan osinkojen kaksinkertainen verotus, kumoaa myöhemmin tämän järjestelmän lainsäädännön muutoksella, jonka vaikutuksesta kaksinkertainen verotus otetaan uudelleen käyttöön.

      (1)  EUVL C 25, 28.1.2012.


title: Asia C-110/06: Euroopan yhteisöjen komission  23.2.2006  Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
               8.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/22

         Euroopan yhteisöjen komission 23.2.2006 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-110/06)
   (2006/C 86/44)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.2.2006 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat U. Wölker ja F. Simonetti, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut ympäristötiedon julkisesta saatavuudesta ja neuvoston direktiivin 90/313/ETY kumoamisesta 28 päivänä tammikuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/4/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika direktiivin 2003/4/EY täytäntöönpanolle päättyi 14.2.2005.

      (1)  EUVL L 41, s. 26.


title: Asia C-593/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 21.12.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Vestre Landsret – Tanska) – Masco Denmark ApS ja Damixa ApS v. Skatteministeriet (Ennakkoratkaisupyyntö — Sijoittautumisvapaus — Alikapitalisoituja tytäryhtiöitä koskeva verolainsäädäntö — Lainan saaneen ulkomailla asuvan tytäryhtiön lainastaan maksamien korkojen sisällyttäminen lainan antaneen yhtiön verotettavaan tuloon — Lainan saaneen kotimaisen tytäryhtiön maksamien korkojen vapauttaminen verosta — Verotusvallan tasapuolinen jako jäsenvaltioiden kesken — Tarve torjua veronkiertoa)

text:
               20.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 53/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 21.12.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Vestre Landsret – Tanska) – Masco Denmark ApS ja Damixa ApS v. Skatteministeriet
   (Asia C-593/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Sijoittautumisvapaus - Alikapitalisoituja tytäryhtiöitä koskeva verolainsäädäntö - Lainan saaneen ulkomailla asuvan tytäryhtiön lainastaan maksamien korkojen sisällyttäminen lainan antaneen yhtiön verotettavaan tuloon - Lainan saaneen kotimaisen tytäryhtiön maksamien korkojen vapauttaminen verosta - Verotusvallan tasapuolinen jako jäsenvaltioiden kesken - Tarve torjua veronkiertoa))
   (2017/C 053/04)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Vestre Landsret

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Masco Denmark ApS ja Damixa ApS

      Vastaaja: Skatteministeriet

      Tuomiolauselma

   SEUT 49 artiklaa, luettuna yhdessä SEUT 54 artiklan kanssa, on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jolla kyseisessä jäsenvaltiossa asuvalle yhtiölle myönnetään siellä asuvan tytäryhtiön maksamia korkoja koskeva verovapautus niiltä osin kuin tytäryhtiö ei ole voinut vähentää vastaavia korkomenoja alikapitalisointitapauksissa sovellettavien, koronvähennysoikeutta rajoittavien säännösten vuoksi mutta jolla suljetaan pois sen oman alikapitalisointia koskevan lainsäädännön soveltamisesta mahdollisesti johtuva vapautus, jos tytäryhtiö asuu toisessa jäsenvaltiossa.

      (1)  EUVL C 73, 2.3.2015.


title: Asia T-532/14 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 20.8.2014 – Alsharghawi v. neuvosto (Väliaikainen oikeussuoja — Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Libyan tilanteen johdosta määrättävät rajoittavat toimenpiteet — Sellaisten henkilöiden ja yhteisöjen luettelo, joihin kyseisiä rajoittavia toimenpiteitä sovelletaan — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty — Intressivertailu)

text:
               13.10.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 361/10

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 20.8.2014 – Alsharghawi v. neuvosto
   (Asia T-532/14 R)
   ((Väliaikainen oikeussuoja - Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Libyan tilanteen johdosta määrättävät rajoittavat toimenpiteet - Sellaisten henkilöiden ja yhteisöjen luettelo, joihin kyseisiä rajoittavia toimenpiteitä sovelletaan - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty - Intressivertailu))
   2014/C 361/13
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Bashir Saleh Bashir Alsharghawi (Johannesburg, Etelä-Afrikka) (edustaja: asianajaja E. Moutet)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: A. Vitro ja V. Piessevaux)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Hakemus Libyan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä 28.2.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/137/YUTP (EUVL L 58, s. 53) ja päätöksen 2011/137/YUTP muuttamisesta 23.3.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/178/YUTP (EUVL L 78, s. 24) täytäntöönpanon lykkäämiseksi kantajaa koskevilta osin

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-342/17: Kanne 30.5.2017 – Deutsche Lufthansa ym. v. komissio

text:
               24.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/63

         Kanne 30.5.2017 – Deutsche Lufthansa ym. v. komissio
   (Asia T-342/17)
   (2017/C 239/75)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Deutsche Lufthansa AG (Köln, Saksa), Lufthansa Cargo AG (Frankfurt am Main, Saksa), Swiss International Air Lines AG (Basel, Sveitsi) (edustaja: asianajaja S. Völcker)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SEUT 101 artiklan, ETA-sopimuksen 53 artiklan ja Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisen lentoliikenteestä tehdyn sopimuksen 8 artiklan mukaisesta menettelystä (asia AT.39258 – Lentorahti) 17.3.2017 annetun komission päätöksen C(2017) 1742 final 1 artiklan;

               —

               veloittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut, kantajien oikeudenkäyntikulut mukaan lukien.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäisen kanneperusteen mukaan riidanalaista päätöstä rasittaa perustelujen puutteellisuus, koska sen perusteluosassa ei esitetä yksiselitteisesti kyseisen kilpailusääntöjen rikkomisen maantieteellistä laajuutta.

               2)

               Toisen kanneperusteen mukaan riidanalaisessa päätöksessä rikotaan Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisen lentoliikenteestä tehdyn sopimuksen 11 artiklaa, koska siinä tukeudutaan kilpailijoiden väliseen yhteydenpitoon, joka tapahtui Sveitsissä ja vaikutti pääasiallisesti Sveitsin ja kolmansien maiden välillä kuljetettavaan lentorahtiin.

               3)

               Kolmannen kanneperusteen mukaan riidanalaisessa päätöksessä loukataan lain taannehtivan soveltamisen kieltoa koskevaa periaatetta, koska siinä tukeudutaan sellaiseen yhteydenpitoon, joka vaikuttaa ainoastaan Euroopan talousalueen ulkopuolisiin reitteihin ja joka tapahtui ennen asetuksen N:o 1/2003 (1) voimaantuloa.

               4)

               Neljännen kanneperusteen mukaan riidanalaisessa päätöksessä rikotaan SEUT 101 artiklaa, ETA-sopimuksen 53 artiklaa ja Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisen lentoliikenteestä tehdyn sopimuksen 8 artiklaa, koska siinä luonnehditaan ilman asianmukaista analyysiä Euroopan talousalueen ulkopuolella tapahtuvaa yhteydenpitoa, WOW-allianssiin (Japan Airlines Cargon, Lufthansa Cargon, SAS Cargon ja Singapore Airlines Cargon välinen allianssi) liittyvää yhteydenpitoa ja lisien komissioita koskevaa yhteydenpitoa osaksi samaa yhtenä kokonaisuutena pidettävää ja jatkettua kilpailusääntöjen rikkomista kuin kilpailijoiden välinen yhteydenpito, joka tapahtui päätoimipaikkatasolla.

               5)

               Viidennen kanneperusteen mukaan riidanalaisessa päätöksessä rikotaan SEUT 101 artiklaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa siltä osin kuin se perustuu käsitteelle, jonka mukaan Euroopan talousalueen ulkopuolella tapahtuvaa kilpailijoiden välistä yhteydenpitoa on pidettävä SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkomisena. Kantajien mukaan Euroopan talousalueelle saapuvia rahtilähetyksiä koskevilla sopimuksilla tai yhdenmukaistetuilla menettelytavoilla ei rajoiteta kilpailua Euroopan talousalueella eivätkä ne vaikuta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Kantajat väittävät lisäksi, että riidanalaisessa päätöksessä sovelletaan väärää oikeudellista standardia analysoitaessa sitä, sulkevat valtion toimenpiteet useilla merkityksellisillä lainkäyttöalueilla SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamisen pois.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003, L 1, s. 1).


title: Asia C-492/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Törvényszék (Unkari) on esittänyt 14.9.2016 – Incyte Corporation v. Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala

text:
               5.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 454/17

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Törvényszék (Unkari) on esittänyt 14.9.2016 – Incyte Corporation v. Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala
      (Asia C-492/16)
      (2016/C 454/30)
      Oikeudenkäyntikieli: unkari

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Fővárosi Törvényszék

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Incyte Corporation

         Vastaaja: Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko kasvinsuojeluaineiden lisäsuojatodistuksen käyttöön ottamisesta 23.7.1996 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1610/96 (1) 17 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että ensimmäisen yhteisössä markkinoille saattamista koskevan luvan päivämäärä on kyseisessä asetuksessa tai lääkkeiden lisäsuojatodistuksesta 6.5.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 469/2009 (2) tarkoitetuin tavoin väärä, kun kyseisestä päivämäärästä on määrätty ottamatta huomioon unionin tuomioistuimen tuomiossa C-471/14 [Seattle Genetics] esittämää oikeudellista tulkintaa, ja että lisäsuojatodistuksen voimassaolon päättymispäivämäärä on syytä oikaista, vaikka kyseinen todistus on annettu ennen mainitun tuomion antamisajankohtaa ja vaikka määräaika, jossa kyseiseen päätökseen on haettava muutosta, on jo päättynyt?

                  2)

                  Onko jäsenvaltion teollisoikeuksien alan viranomaisilla, jotka ovat toimivaltaisia myöntämään kyseisiä todistuksia, velvollisuus viran puolesta oikaista lisäsuojatodistuksessa oleva väärä päivämäärä, jotta se olisi tuomiossa C-471/14 esitetyn oikeudellisen tulkinnan mukainen?

         (1)  EYVL 1996, L 198, s. 30.

         (2)  EUVL 2009, L 152, s. 1.


title: Asia T-147/12: Kanne 30.3.2012 — Wünsche Handelsgesellschaft International v. komissio

text:
               9.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/29

         Kanne 30.3.2012 — Wünsche Handelsgesellschaft International v. komissio
   (Asia T-147/12)
   2012/C 165/50
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Wünsche Handelsgesellschaft International mbH & Co KG (Hampuri, Saksa) (edustajat: asianajajat K. Landry ja G. Schwendinger)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 16.9.2011 tehdyn komission päätöksen REM 02/09 (K(2011) 6393 lopull.)

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii sellaisen 16.9.2011 tehdyn komission päätöksen REM 02/09 (K(2011) 6393 lopull.) kumoamista, jolla ilmoitetaan, ettei tuontitullien peruuttaminen ollut perusteltua tietyssä tapauksessa, joka koski kantajan maahantuomia Kiinasta peräisin olevia Agaricus-suvun säilöttyjä herkkusieniä vuosina 2004 ja 2006.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin kanneperusteisiin.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu tullikoodeksin 220 artiklan 2 kohdan b alakohdan rikkomiseen

                           —

                           Kantaja epäilee komission arviointia siitä, että esillä olevassa asiassa olisi kyse Saksan tulliviranomaisten erehdyksestä.

                           —

                           Kyse ei ole kantajan osalta ainakaan kohtuudella havaittavissa olevasta (väitetystä) erehdyksestä. Vilpittömässä mielessä toiminutta ja kokenutta kantajaa ei voida syyttää huolimattomuudesta. Kantaja on sitä mieltä, että se voi monimutkaisen oikeudellisen tilanteen ja Saksan viranomaisten pitkäaikaisen käytännön perusteella vedota perusteltuun luottamukseen.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu tullikoodeksin 239 artiklan rikkomiseen

                           —

                           Komissio on tehnyt muotoa koskevan oikeudellisen virheen, koska se on pelkästään viittaamalla tullikoodeksin 220 artiklan 2 kohdan b alakohtaan perustuvaan epäämiseen kieltäytynyt muitta mutkitta ilman mitään omaa arviointia tuontitullien peruuttamisesta myös tullikoodeksin 239 artiklan perusteella

                           —

                           Komissio on tehnyt lisäksi myös asiallisen oikeudellisen virheen, koska se ei ole ottanut huomioon sitä, että tässä tapauksessa oli kyse tullikoodeksin 239 artiklassa tarkoitetuista ”erityisistä olosuhteista” ja että edellytykset päätöksen tekemiselle kyseisen säännöksen mukaan olivat täyttyneet.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu yleisten oikeusperiaatteiden loukkaamiseen

                           —

                           Kantaja arvostelee komissiota siitä, että se on riidanalaisella päätöksellä loukannut primaarioikeuteen perustuvaa luottamuksensuojan periaatetta, suhteellisuusperiaatetta, hyvän hallinnon periaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun pariaatetta.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 9 päivänä huhtikuuta 2003 asiassa T-134/02, Miguel Tejada Fernàndez vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Ylennys – Ansioiden vertailu – Kumoamiskanne)

text:
C 135/28                   FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                           7.6.2003
SEB:n ja Moulinexin välistä yrityskeskittymää ja katsonut sen             nossa: puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit J. Azizi ja
yhteismarkkinoiden ja ETA-sopimuksen kanssa yhteensoveltu-                M. Jaeger, kirjaaja: apulaiskirjaaja B. Pastor, on 9.4.2003
vaksi sillä edellytyksellä, että ehdotettuja sitoumuksia noudate-         antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
taan (asia COMP/M.2621 – SEB/MOULINEX), ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpa-              1)     Komission päätös siitä, että kantajaa ei ylennetä palkkaluok-
nossa: puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit J. Azizi ja                       kaan B 2 vuoden 2001 ylennyskierroksella, kumotaan.
M. Jaeger, kirjaaja: johtava hallintovirkamies J. Palacio Gonzá-
lez, on 3.4.2003 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on                 2)     Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
seuraava:
                                                                          (1 ) EYVL C 156, 29.6.2002.
1)     Komission 8.1.2003 tekemä päätös SG (2002) D/228078,
       jolla komissio on päättänyt olla vastustamatta SEB:n ja
       Moulinexin välistä yrityskeskittymää ja katsonut sen yhteis-
       markkinoiden ja ETA-sopimuksen kanssa yhteensoveltuvaksi
       sillä edellytyksellä, että ehdotettuja sitoumuksia noudatetaan
       (asia COMP/M.2621 - SEB/MOULINEX), kumotaan siltä                         YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
       osin kuin se koskee Italian, Espanjan, Suomen, Yhdistyneen                         TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
       kuningaskunnan ja Irlannin markkinoita.
                                                                                1 päivänä huhtikuuta 2003
2)     Kanne hylätään muilta osin.
                                                                          asiassa T-11/01, Catherine Mascetti vastaan Euroopan
3)     Kantaja ja komissio vastaavat kumpikin omista oikeudenkäyn-                              yhteisöjen komissio (1)
       tikuluistaan.
                                                                          (Väliaikaisen toimihenkilön sopimus – Tutkittavaksi ottami-
4)     SEB SA ja De’Longhi SpA vastaavat omista oikeudenkäyntiku-         nen – Asianomaiselle vastainen päätös – Henkilöstösääntö-
       luistaan.                                                          jen mukaisten määräaikojen noudattaminen – Väliaikaisen
                                                                          toimihenkilön palvelussuhteen uudistaminen toisen kerran –
                                                                          Muuhun henkilöstöön sovellettavien sääntöjen 2 artiklan
( 1) EYVL C 144, 15.6.2002.                                                                     d kohta, 8 ja 47 artikla)
                                                                                (2003/C 135/45)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                          Asiassa T-11/01, Catherine Mascetti, Euroopan yhteisöjen
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                          komission entinen väliaikainen toimihenkilö, kotipaikka Leg-
                   TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                          giuno (Italia), edustajanaan asianajajat B. Nascimbene ja
                                                                          M. Condinanzi, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroo-
                     9 päivänä huhtikuuta 2003                            pan yhteisöjen komissio (asiamiehinään F. Clotuche-Duvieu-
                                                                          sart ja A. Dal Ferro), jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusas-
                                                                          teen tuomioistuinta kumoamaan 28.9.2000 tehdyn komission
asiassa T-134/02, Miguel Tejada Fernàndez vastaan Euroo-                  päätöksen, jolla palvelukseen ottamista koskevia sopimuksia
                     pan yhteisöjen komissio (1)
                                                                          tekemään valtuutettu viranomainen oli hylännyt kantajan
                                                                          valituksen, jossa hän oli vaatinut, että hänen työsuhteensa
(Henkilöstö – Ylennys – Ansioiden vertailu – Kumoamis-                    komissioon todettaisiin olevan Euroopan yhteisöjen muuhun
                                  kanne)                                  henkilöstöön sovellettavien sääntöjen 2 artiklan d kohdassa
                                                                          tarkoitettu toistaiseksi voimassa oleva työsuhde useita kertoja
                                                                          näiden sääntöjen 8 artiklan viimeisessä kohdassa tarkoitetuin
                            (2003/C 135/44)                               vaikutuksin uudistetun väliaikaisen toimihenkilön palvelussuh-
                                                                          teen perusteella, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       mioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
                                                                          puheenjohtaja R. García-Valdecasas sekä tuomarit P. Lindh ja
                                                                          J. D. Cooke, kirjaaja: H. Jung, on 1.4.2003 antanut määräyksen,
                                                                          jonka määräysosa on seuraava:
Asiassa T-134/02, Miguel Tejada Fernàndez, Euroopan yhteisö-
jen komission virkamies, kotipaikka Woluwé-Saint-Étienne                  1)     Kanne jätetään tutkimatta.
(Belgia), edustajanaan asianajaja L. Vogel, prosessiosoite Lu-
xemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-               2)     Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
henään C. Berardis-Kayser), jossa kantaja vaatii kumoamaan
komission päätöksen siitä, että häntä ei ylennetty palkkaluok-            (1 ) EYVL C 95, 24.3.2001.
kaan B 2 vuoden 2001 ylennyskierroksella, ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpa-


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys, (kuudes jaosto)  22 päivänä kesäkuuta 2005 , asiassa C-190/04 P, Graham French, John Steven Neiger, Michael Leighton, vastaan Euroopan unionin neuvosto, Euroopan yhteisöjen komissio, John Pascoe, Richard Micklethwait ja Ruth Margaret Micklethwait (Muutoksenhaku — Vahingonkorvauskanne — Yhdistyneen kuningaskunnan viimeisen oikeusasteen perustelematon kieltäytyminen ennakkoratkaisukysymyksen esittämisestä yhteisöjen tuomioistuimelle — Neuvosto ja komissio eivät ole ryhtyneet toimenpiteisiin — Sopimussuhteen ulkopuolinen yhteisön vastuu — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               26.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/8

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   (kuudes jaosto)
   22 päivänä kesäkuuta 2005,
   asiassa C-190/04 P, Graham French, John Steven Neiger, Michael Leighton, vastaan Euroopan unionin neuvosto, Euroopan yhteisöjen komissio, John Pascoe, Richard Micklethwait ja Ruth Margaret Micklethwait (1)

   (Muutoksenhaku - Vahingonkorvauskanne - Yhdistyneen kuningaskunnan viimeisen oikeusasteen perustelematon kieltäytyminen ennakkoratkaisukysymyksen esittämisestä yhteisöjen tuomioistuimelle - Neuvosto ja komissio eivät ole ryhtyneet toimenpiteisiin - Sopimussuhteen ulkopuolinen yhteisön vastuu - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   (2005/C 296/16)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asiassa C-190/04 P, jossa on kyse yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 56 artiklaan perustuvasta valituksesta, joka on pantu vireille 23.4.2004, Graham French, John Steven Neiger ja Michael Leighton (asianajajanaan J. Barnett), vastapuolinaan Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään M. Sims ja M. Bauer), Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään C. Docksey ja M. Shotter), John Pascoe, Richard Micklethwait ja Ruth Margaret Micklethwait, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa jaoston puheenjohtaja A. Borg Barthet sekä tuomarit J.-P. Puissochet ja U. Lõhmus (esittelevä tuomari), julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: R. Grass, on 22.6.2005 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               French, Neiger ja Leighton velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 156, 12.6.2004.


title: Asia C-286/04 P: Eurocermex SA:n 5.7.2004 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-399/02, Eurocermex SA. vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 29.4.2004 antamasta tuomiosta

text:
               28.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/17

         Eurocermex SA:n 5.7.2004 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-399/02, Eurocermex SA. vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 29.4.2004 antamasta tuomiosta
   (Asia C-286/04 P)
   (2004/C 217/32)
   Eurocermex SA on valittanut 5.7.2004 (telekopio 29.6.2004) Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-399/02, Eurocermex SA vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 29.4.2004 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajana on asianajaja A. Bertrand.
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               muuttaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 29.4.2004 antamaa tuomiota

               —

               toissijaisesti kumoaa annetun tuomion.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on arvioinut erikseen haetun tavaramerkin muodostavia eri tekijöitä ja se on valituslautakunnan päätöksen vahvistaen katsonut, että mainituilla tekijöillä ei ole sellaista erottamiskykyä, joka mahdollistaisi kuluttajille tuotteen alkuperän tunnistamisen. Näin tehdessään ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on pyrkinyt erottamaan eri elementit toisistaan niiden erikseen tarkastelemista varten ja siten kieltämään kaiken erottamiskyvyn haetulta tavaramerkiltä. Kyseessä on vakava arviointivirhe ja oikeudellinen virhe, koska tarkastelun kohteena on oltava juuri merkistä — sellaisena kuin sitä on haettu — syntyvä kokonaiskäsitys eivätkä sen eri osatekijät erikseen.
   Tavaramerkistä on joka tapauksessa tullut yleisessä käytössä erottamiskykyinen merkkinä, joka on tuotteen ja/tai yrityksen tunniste.


title: Asia C-92/05: Euroopan yhteisöjen komission 21.2.2005 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               2.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/26

         Euroopan yhteisöjen komission 21.2.2005 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-92/05)
   (2005/C 82/53)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 21.2.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Bruno Stromsky ja Bernhard Schima, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut neuvoston direktiivissä 93/42/ETY vahvistettuja vaatimuksia koskevista yksityiskohtaisista eritelmistä sellaisten lääkinnällisten laitteiden osalta, joiden valmistuksessa käytetään eläinperäisiä kudoksia, 23 päivänä huhtikuuta 2003 annetun komission direktiivin 2003/32/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä

               2)

               vaihtoehtoisesti toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut edellä mainitun direktiivin 2003/32/EY mukaisia velvollisuuksiaan, koska se ei ole ilmoittanut komissiolle antamistaan säännöksistä

               3)

               velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä päättyi 1.1.2004.

      (1)  EYVL L 105, 26.4.2003, s. 18.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 15 päivänä syyskuuta 1998, yhdistetyissä asioissa T-126/96 ja T-127/96, Breda Fucine Meridionali SpA (BFM) ja Ente partecipazioni e finanziamento industria manifatturiera (EFIM) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valtiontuki - EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohta - Ilmoitus menettelyn aloittamisesta - Tuet, joita ei mainita nimenomaisesti - Tuki epäsuotuisilla alueilla sijaitseville yrityksille - Rakennemuutos - Tuen takaisinperiminen - Vanhentumisaika)

text:
C 340/18               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    7.11.98
Machado, Madrid, prosessiosoite Luxemburgissa c/o Car-              partecipazioni e finanziamento industria manifatturiera
los Amo QuinÄones, 2 rue Gabriel Lippmann, vastaan                  (EFIM), kotipaikka Rooma, edustajinaan asianajajat Anto-
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään aluksi                  nio Tizzano ja Gian Michele Roberti, Napoli, asianajotoi-
GeÂrard Rozet ja Fernando Castillo de la Torre, sittemmin           misto Tizzano, 36 place du Gran Sablon, Bryssel, vastaan
Rozet ja Juan Guerra FernaÂndez), jota tukee Ranskan tasa-          Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään aluksi Paul
valta (asiamiehinään Catherine de Salins ja Gauthier Mig-           Nemitz, Lucio Gussetti ja Enrico Altieri, sittemmin Nemitz
not), jossa kantaja vaatii ensisijaisesti EY:n perustamisso-        ja Paolo Stancanelli), jota tukevat Ranskan tasavalta (asia-
pimuksen 175 artiklan nojalla, että komission todetaan              miehinään Catherine de Salins, Kareen Rispal-Bellanger,
laiminlyöneen perustamissopimuksen mukaiset velvollisuu-            Jean-Marc Belorgey ja FreÂdeÂrik Million ja Gauthier Mig-
tensa, kun se ei ole tehnyt ratkaisua kantajan Espanjan             not) ja Manoir industries SA, kotipaikka Pariisi, edustaji-
kuningaskuntaa vastaan perustamissopimuksen 92 artiklan             naan asianajaja Bernard van de Walle de Ghelcke, Bryssel,
rikkomisen vuoksi tekemien kantelujen johdosta eikä                 prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Freddy
myöskään aloittanut perustamissopimuksen 93 artiklan                Brausch, c/o asianajotoimisto Loesch & Wolter, 11 rue
2 kohdassa säädettyä menettelyä, tai perustamissopimuk-             Goethe, joissa kantajat vaativat yhteisöjen ensimmäisen
sen 173 artiklan nojalla toissijaisesti, että komission pää-        oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan Italian suunnitte-
tös, joka kantajan väitteen mukaan sisältyy 20.2.1996 päi-          lemista julkisista toimenpiteistä Breda Fucine Meridionali
vättyyn kirjeeseen, kumottaisiin, yhteisöjen ensimmäisen            SpA -nimisen yrityksen hyväksi 29 päivänä toukokuuta
oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu kolmas jaosto), toi-         1996 tehdyn komission päätöksen 96/614/EY (EYVL
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja V. Tiili sekä             L 272, 25.10.1996, s. 46), jossa todetaan, että Italian hal-
tuomarit C. P. BrieÈt, K. Lenaerts, A. Potocki ja J. D.             lituksen Breda Fucine Meridionali SpA -nimiselle yrityk-
Cooke, kirjaaja: H. Jung, on 15.9.1998 antanut tuomion,             selle myöntämät valtiontuet ovat soveltumattomia yhteis-
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                   markkinoille ja laittomia, yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
                                                                    asteen tuomioistuin (laajennettu kolmas jaosto), toimien
                                                                    kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja V. Tiili sekä tuo-
1) Komissio on laiminlyönyt sille EY:n perustamissopi-              marit C. P. BrieÈt, K. Lenaerts, A. Potocki ja J. D. Cooke,
     muksen mukaan kuuluvat velvollisuudet, kun se ei ole           kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio GonzaÂlez, on
     antanut ratkaisua kahden kantelun johdosta, jotka
                                                                    15.9.1998 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
     kantaja on tehnyt 2.3.1992 ja 12.11.1993.                      seuraava:
2) Komissio velvoitetaan korvaamaan kantajan oikeuden-              1) Kanteet hylätään.
     käyntikulut lukuun ottamatta Ranskan tasavallan                2) Kantajat velvoitetaan yhteisvastuullisesti korvaamaan
     väliintulosta aiheutuneita kuluja.                                  komissiolle ja Manoir industries SA:lle aiheutuneet
                                                                         oikeudenkäyntikulut.
3) Ranskan tasavalta velvoitetaan vastaamaan omista
                                                                    3) Ranskan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntiku-
     oikeudenkäyntikuluistaan sekä sen väliintulosta kanta-
                                                                         luistaan.
     jalle aiheutuneista kuluista.
                                                                    (1) EYVL C 318, 26.10.1996.
(1) EYVL C 247, 24.8.1996.
                                                                         YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                15 päivänä syyskuuta 1998,
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                    yhdistetyissä asioissa T-180/96 ja T-181/96, Mediocurso
                  15 päivänä syyskuuta 1998,
                                                                    Ð Estabelecimento de ensino particular, Lda vastaan
yhdistetyissä asioissa T-126/96 ja T-127/96, Breda Fucine                          Euroopan yhteisöjen komissio (1)
Meridionali SpA (BFM) ja Ente partecipazioni e finanzia-            (Euroopan sosiaalirahasto Ð Hyväksymispäätös Ð Tuen
mento industria manifatturiera (EFIM) vastaan Euroopan              alentaminen Ð Tuensaajan kuuleminen etukäteen Ð
                     yhteisöjen komissio (1)                        Jäsenvaltion kuuleminen Ð Luottamuksensuoja Ð
(Valtiontuki Ð EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan                  Oikeusvarmuus Ð Perustelut Ð Ilmeinen arviointivirhe)
2 kohta Ð Ilmoitus menettelyn aloittamisesta Ð Tuet,                                        (98/C 340/33)
joita ei mainita nimenomaisesti Ð Tuki epäsuotuisilla alu-
eilla sijaitseville yrityksille Ð Rakennemuutos Ð Tuen                             (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
            takaisinperiminen Ð Vanhentumisaika)
                                                                    Yhdistetyissä asioissa T-180/96 ja T-181/96, Mediocurso
                         (98/C 340/32)                              Ð Estabelecimento de ensino particular, Lda, kotipaikka
                                                                    Lissabon, edustajinaan asianajajat Carlos Botelho Moniz
                  (Oikeudenkäyntikieli: italia)                     ja Paulo Moura Pinheiro, Lissabon, prosessiosoite Luxem-
                                                                    burgissa asianajotoimisto Aloyse May, 31 Grand-rue, vas-
                                                                    taan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinä Maria
Yhdistetyissä asioissa T-126/96 ja T-127/96, Breda Fucine           Teresa Figueira ja Knut Simonsson), jossa kantaja vaatii
Meridionali SpA (BFM), kotipaikka Bari (Italia) ja Ente             22.3.1989 tehdyllä päätöksellä C(89) 0570 myönnetyn


title: Asia T-438/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.11.2009 — Spa Monopole v. SMHV — De Francesco Import (SpagO) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin SpagO rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki SPA — Suhteellinen hylkäysperuste — Mainetta ei ole vahingoitettu — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 5 kohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta))

text:
               16.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 11/24

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.11.2009 — Spa Monopole v. SMHV — De Francesco Import (SpagO)
   (Asia T-438/07) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin SpagO rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki SPA - Suhteellinen hylkäysperuste - Mainetta ei ole vahingoitettu - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 5 kohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta))
   2010/C 11/47
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgia) (edustajat: asianajajat L. De Brouwer, E. Cornu, É. De Gryse, D. Moreau, J. Pagenberg, A. von Mühlendahl ja S. Abel)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: B. Schmidt)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: De Francesco Import GmbH (Nürnberg, Saksa) (edustajat: asianajajat D. Terheggen ja H. Linder)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu SMVH:n toisen valituslautakunnan 13.9.2007 tekemästä päätöksestä (asia R 1285/2006-2), joka koskee De Francesco Import GmbH:n ja Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 37, 9.2.2008.


title: Asia T-107/11 P: Valitus, jonka Euroopan koulutussäätiö on tehnyt 18.2.2011 virkamiestuomioistuimen asiassa F-87/08, Schuerings v. ETF, 9.12.2010 antamasta tuomiosta

text:
               7.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 139/21

         Valitus, jonka Euroopan koulutussäätiö on tehnyt 18.2.2011 virkamiestuomioistuimen asiassa F-87/08, Schuerings v. ETF, 9.12.2010 antamasta tuomiosta
   (Asia T-107/11 P)
   2011/C 139/40
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan koulutussäätiö (ETF) (asiamies: asianajaja L. Levi)

      Muu osapuoli: Gisela Schuerings (Nizza, Ranska)

      Vaatimukset

               —

               Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen 9.12.2010 asiassa F-87/08 antama tuomio on kumottava

               —

               vastaavasti virkamiestuomioistuimessa nostettu kanne on hylättävä ja näin olen

               —

               valituksen vastapuoli on velvoitettava korvaamaan kyseisissä kahdessa oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vetoaa valituksensa tueksi neljään valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäisen valitusperusteen mukaan virkamiestuomioistuin on tulkinnut virheellisesti käsitteitä yksikön ja toimen etu sekä Euroopan unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 2 ja 47 artiklaa ja perusteluvelvollisuutta, kun se on katsonut valituksenalaisen tuomion 62 kohdassa, että ”ennen kuin virasto irtisanoo toistaiseksi palvelukseen otetun toimihenkilön sillä perusteella, että tehtävät, joita varten tämä toimihenkilö on otettu palvelukseen, on lakkautettu tai siirretty toiseen yksikköön, kyseisellä virastolla on velvollisuus tutkia, voidaanko asianomainen henkilö siirtää muuhun olemassa olevaan tai lähitulevaisuudessa muun muassa sen vuoksi perustettavaan toimeen, että kyseiselle virastolle annetaan uusia toimivaltuuksia”.

               2)

               Toinen valitusperuste koskee suhteellisuusperiaatteen ja oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamista, koska virkamiestuomioistuin on katsonut valituksenalaisen tuomion 63 kohdassa, että hallinnon täytyy, kun se tutkii mahdollisuuksia asemapaikan siirtoon, ”vertailemalla yksikön etua, jonka mukaan palvelukseen on otettava olemassa olevaa tai lähitulevaisuudessa perustettavaa tointa varten sopivin henkilö, sen toimihenkilön etuun, jonka irtisanomista on suunniteltu. Näin tehdessään sen on otettava huomioon — eri kriteereitä, joihin kuuluvat toimen vaatimukset toimihenkilön pätevyyden ja kyvykkyyden osalta — , hänen ikänsä, palvelusaikansa ja niiden vuosien määrä, joilta hänen on maksettava eläkemaksuja voidakseen vedota eläkeoikeuksiinsa”.

               3)

               Kolmas valitusperuste koskee ultra vires ja non ultra petita -sääntöjen rikkomista sekä kontradiktoriseen periaatteeseen liittyvien menettelysääntöjen rikkomista, sikäli kuin virkamiestuomioistuin

                           —

                           on nojautunut perusteisiin, joista asianosaiset eivät ole lausuneet

                           —

                           on hyväksynyt perusteen, johon Schuerings ei ole vedonnut ja

                           —

                           on velvoittanut ETF:n ottamaan Schuerings uudelleen palvelukseen, vaikka hän ei ole vaatinut uudelleen palvelukseen ottamista.

               4)

               Neljäs valitusperuste koskee SEUT 266 artiklan ja perusteluvelvollisuuden rikkomista sikäli kuin virkamiestuomioistuin ei ole ottanut huomioon ETF:n toimivaltuuksia panna täytäntöön kumoamistuomio eikä asiaa koskevaa vakiintunutta oikeuskäytäntöä, kun se velvoitti ottamaan asianosaisen uudelleen palvelukseen rahallisen korvauksen sijasta siinä tapauksessa, että irtisanomispäätös kumotaan.


title: Asia C-526/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 2.12.2010 — Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ympäristö — Direktiivi 91/271/ETY — Yhdyskuntajätevesien käsittely — 11 artiklan 1 ja 2 kohta — Teollisuusjätevesien päästöt yhdyskuntien keräysjärjestelmiin ja jätevedenpuhdistamoihin — Sääntely säädöksin ja/tai erityisluvin — Lupaa ei ole myönnetty)

text:
               29.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 2.12.2010 — Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-526/09) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Ympäristö - Direktiivi 91/271/ETY - Yhdyskuntajätevesien käsittely - 11 artiklan 1 ja 2 kohta - Teollisuusjätevesien päästöt yhdyskuntien keräysjärjestelmiin ja jätevedenpuhdistamoihin - Sääntely säädöksin ja/tai erityisluvin - Lupaa ei ole myönnetty)
   2011/C 30/13
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: S. Pardo Quintillán ja G. Braga da Cruz)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta (asiamies: L. Inez Fernandes)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21.5.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/271/ETY (EYVL L 135, s. 40) 11 artiklan 1 ja 2 kohdan rikkominen — Jätevesien päästölupa — ”Estação de Serviço Sobritos”

      Tuomiolauselma

               1)

               Portugalin tasavalta ei ole noudattanut yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21.5.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/271/ETY 11 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se salli Matosinhosin alueella sijaitsevan Estação de Serviço Sobritos Lda -nimisen teollisuuslaitoksen laskea teollisuuden jätevesiä ilman asianmukaista lupaa.

               2)

               Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaaman oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 51, 27.2.2010.


title: Asia T-658/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 27.1.2014 — komissio v. SMHV — Ten ewiv (TEN)

text:
               15.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 78/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 27.1.2014 — komissio v. SMHV — Ten ewiv (TEN)
   (Asia T-658/11) (1)

   2014/C 78/35
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Kahdeksannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 98, 31.3.2012.


title: Asia F-113/11: Kanne 25.10.2011 — ZZ v. komissio

text:
               28.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 25/69

      Kanne 25.10.2011 — ZZ v. komissio
      (Asia F-113/11)
      (2012/C 25/134)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Asianosaiset

         Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Oikeusriidan kohde ja kuvaus

      Kanne, jossa vaaditaan komission sen implisiittisen päätöksen kumoamista, jolla hylättiin kantajan vaatimus vuoden 2010 elokuun saamatta jääneen palkan maksamisesta

         Vaatimukset

                  —

                  Komission tekemä tai sen tekemäksi katsottava hylkäämispäätös on kumottava riippumatta siitä, missä muodossa tämä hylkääminen toteutettiin, ja siitä, hylättiinkö kantajan 30.8.2010 esittämät vaatimukset kokonaan vai osittain

                  —

                  Muistio, jonka viitenumero on Ares(2011)217354, on todettava voimassa olevien säännösten nojalla mitättömäksi tai se on kumottava, kummassakin tapauksessa tarpeellisin osin

                  —

                  Komission tekemä se päätös on kumottava, jolla hylättiin 14.3.2011 päivätyssä valituksessa esitetyt vaatimukset, riippumatta siitä, missä muodossa tämä hylkääminen toteutettiin

                  —

                  komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-16/03: Hovrätten över Skåne och Blekingen 19.12.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Peak Holding AB vastaan Axolin-Elinor AB (entinen Handelskompaniet Factory Outlet i Löddeköpinge AB)

text:
C 55/16                  FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                         8.3.2003
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                           b)    pitänyt sitä kaupan tavaramerkin haltijan omissa
                                                                                myymälöissä tai tavaramerkin haltijaa lähellä olevan
                                                                                yhtiön myymälöissä yhteismarkkinoilla ilman, että
Itävallan tasavalta ei ole saattanut osaksi kansallista oikeusjär-                  tavara on luovutettu?
jestystään direktiivin 75/439/ETY, sellaisena kuin se on muu-
tettuna direktiivillä 87/101/ETY ( 2), 3 artiklan 1 kohtaan
sisältyvää etusijaperiaatetta tai osoittanut, että sellainen etusija    2.    Jos tavara on saatettu markkinoille jonkin edellä esitetyn
ei ole teknisesti, taloudellisesti tai järjestelyjen kannalta mah-            vaihtoehdon mukaan ja tavaramerkkioikeus on tämän
dollista.                                                                     myötä sammunut ilman, että tavara on luovutettu, voiko
                                                                              tavaramerkin haltija katkaista sammumisen palauttamalla
                                                                              tavaran varastoon?
Itävallan säännöksistä ei voida päätellä, että niissä olisi annettu
etusija ”uudistamiselle” tai (itävaltalaisen terminologian mu-          3.    Onko tavara katsottava saatetun markkinoille, kun tavara-
kaan) ”uusiokäytölle””polttamisen” tai (itävaltalaisen termino-               merkin haltija on luovuttanut sen sisämarkkinoilla toiselle
logian mukaan) ”energiakäytön” sijasta. Säännöksissä maini-                   yhtiölle, jos tavaramerkin haltija on luovutuksen yhtey-
taan pikemminkin uusiokäyttö ja energiakäyttö samaan hen-                     dessä asettanut ostajalle ehdon, että tällä ei ole oikeutta
genvetoon antamatta jommalle kummalle näistä käsittelyme-                     myydä tavaraa edelleen yhteismarkkinoilla?
netelmistä etusijaa toiseen käsittelymenetelmään nähden.
                                                                        4.    Onko kolmanteen kysymykseen annettavaan vastaukseen
Itävallan tasavallan sen perustelemiseksi esittämät argumentit,               vaikutusta sillä, jos tavaramerkin haltija luovuttaessaan
että tällainen järjestely ei ole teknisesti, taloudellisesti tai              sen tavaraerän, johon tavara sisältyi, antoi ostajalle luvan
järjestelyjen kannalta mahdollista, nimittäin, että vähäisen                  edelleenmyydä pienehkön osan tavaroista yhteismarkki-
jäteöljymäärän takia uudistamalla tapahtuva jäteöljyn käsittely               noilla yksilöimättä kuitenkaan sitä, mitä yksittäisiä tava-
ei kannata Itävallassa taloudellisesti, uusiokäyttö ei tarjoa                 roita lupa koski?
ekologiselta kannalta tarkasteltuna yksiselitteisiä etuja, Itäval-
lassa ei ole jäteöljyn uudistamiskäsittelyyn tarkoitettua laitosta,
eivät ole komission mielestä vakuuttavia, koska niiden tarkoi-
tuksena on pelkästään jatkaa Itävallassa olemassa olevaa
tilannetta, eikä niiden perusteella ole havaittavissa mitään
merkkejä pyrkimyksistä täyttää direktiivin vaatimuksia.
( 1) EYVL 1975 L 194, s. 31.
( 2) EYVL 1987 L 42, s. 43.
                                                                        Conseil d’Etat’n, section d’administrationin 27.12.2002
                                                                        tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                                asiassa Fabricom SA vastaan Belgian valtio
                                                                                (Asia C-21/03)
Hovrätten över Skåne och Blekingen 19.12.2002 tekemäl-                                           (2003/C 55/29)
lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
Peak Holding AB vastaan Axolin-Elinor AB (entinen
   Handelskompaniet Factory Outlet i Löddeköpinge AB)
                                                                        Conseil d’Etat, section d’administration on pyytänyt
                            (Asia C-16/03)                              27.12.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhtei-
                                                                        söjen tuomioistuimeen 22.1.2003, Euroopan yhteisöjen tuo-
                           (2003/C 55/28)                               mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Fabricom SA vastaan
                                                                        Belgian valtio seuraaviin kysymyksiin:
                                                                        1)    Onko vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan
Hovrätten över Skåne och Blekinge on pyytänyt 19.12.2002                      alan hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-                     yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 anne-
mioistuimeen 15.1.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-                      tun neuvoston direktiivin 93/38/ETY ( 1), ja erityisesti sen
melta ennakkoratkaisua asiassa Axolin-Elinor AB (entinen                      4 artiklan 2 kohdan, ja mainitun direktiiviin 93/38/ETY
Handelskompaniet Factory Outlet i Löddeköpinge AB) seuraa-                    muuttamisesta 16 päivänä helmikuuta 1998 annetun
viin kysymyksiin:                                                             Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/4/
                                                                              EY (2) sekä suhteellisuusperiaatteen, kaupan ja teollisuu-
1.     Onko tavara katsottava saatetun markkinoille, kun tavara-              den vapauden ja omaisuuden suojaa koskevan oikeuden,
       merkin haltija on                                                      joka taataan erityisesti ihmisoikeuksien ja perusvapauk-
                                                                              sien suojaamiseksi tehdyn sopimuksen 20 päivänä maalis-
       a)   maahantuonut ja tuontitullannut sen yhteismarkki-                 kuuta 1952 tehdyssä lisäpöytäkirjassa, vastaista se, ettei
            noille siinä tarkoituksessa, että se myydään siellä?              osallistumishakemusta eikä tarjousta rakennusurakoita,


title: Asia C-496/08 P: Valitus, jonka Pilar Angé Serrano, Jean-Marie Bras, Adolfo Orcajo Teresa, Dominiek Decoutere, Armin Hau ja Francisco Javier Solana Ramos ovat tehneet 18.11.2008 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-47/05, (Angé Serrano ym. v. parlamentti) 18.9.2008 antamasta tuomiosta

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/27

         Valitus, jonka Pilar Angé Serrano, Jean-Marie Bras, Adolfo Orcajo Teresa, Dominiek Decoutere, Armin Hau ja Francisco Javier Solana Ramos ovat tehneet 18.11.2008 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-47/05, (Angé Serrano ym. v. parlamentti) 18.9.2008 antamasta tuomiosta
   (Asia C-496/08 P)
   (2009/C 44/46)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittajat: Pilar Angé Serrano, Jean-Marie Bras, Adolfo Orcajo Teresa, Dominiek Decoutere, Armin Hau ja Francisco Javier Solana Ramos (edustaja: avocat E. Boigelot)

      Muut osapuolet: Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto
   Vaatimukset

               —

               Valitus on otettava tutkittavaksi ja hyväksyttävä, ja tämän johdosta yhteisöjen tuomioistuimen on:

                           —

                           Angé Serranon, Brasin ja Orcajo Teresan osalta kumottava valituksenalainen tuomio yhtäältä siltä osin kuin siinä todetaan, ettei ratkaisun antaminen heidän osaltaan ole tarpeen heidän ensimmäisen väitteensä osalta, ja toisaalta siltä osin kuin tuomiossa hylätään mainittujen henkilöiden vahingonkorvausvaatimus

                           —

                           Decouteren, Haun ja Solana Ramosin osalta kumottava valituksenalaisen tuomion tuomiolauselman 2 ja 4 kohta ja niihin liittyvät perustelut

               —

               ratkaistava asia ja hyväksyttävä asian T-47/05 kantajien alkuperäiset vaatimukset seuraavasti:

                           —

                           kumottava uusien henkilöstösääntöjen johdosta suoritettua kantajien palkkaluokkien uudelleen määrittelyä koskeva päätös

                           —

                           velvoitettava Euroopan parlamentti suorittamaan vahingonkorvausta, jonka kohtuulliseksi määräksi arvioidaan 60 000 euroa kantajaa kohden

               —

               velvoitettava joka tapauksessa vastaaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut molemmissa oikeusasteissa.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ratkaisi valituksenalaisessa tuomiossa kanteen, jonka olivat nostaneet kuusi kantajaa, jotka olivat Euroopan parlamentin virkamiehiä ja jotka olivat läpäisseet hyväksytysti vanhojen henkilöstösääntöjen aikana järjestetyt sisäiset kilpailut mutta joiden palkkaluokkaa oli muutettu uusien henkilöstösääntöjen voimaantulon jälkeen.
   Kolme ensimmäistä valittajaa esittävät valituksensa tueksi kolme valitusperustetta.
   Ensimmäisessä valitusperusteessaan he väittävät, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen ja laiminlöi perusteluvelvollisuuttaan katsoessaan, ettei ratkaisun antaminen asiassa ollut tarpeen. Valittajat katsovat, että heillä oli edelleen oikeussuojaintressi vaatia kumottavaksi riidanalaisia päätöksiä palkkaluokkien muuttamisesta, vaikka nämä päätökset oli 20.3.2006 kumottu uusilla yksittäisillä päätöksillä, siitä syystä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin itse katsoi, että näillä uusilla päätöksillä ei korjattu täysimääräisesti valittajille aiheutunutta haittaa, koska valittajia ei näissä uusissa päätöksissä luokiteltu ylempään palkkaluokkaan. Lisäksi valittajat väittävät, että riidanalaiset päätökset perustuvat uusien henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevaan 2 ja 8 artiklaan, joiden lainmukaisuus on heidän mukaansa kyseenalainen.
   Toisella valitusperusteellaan samaiset valittajat väittävät, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on laiminlyönyt perusteluvelvollisuutensa, koska se on hylännyt kantajien vahingonkorvausvaatimuksen, vaikka heidät luokitellaan uusien henkilöstösääntöjen mukaisesti samaan palkkaluokkaan kuin sellaiset työtoverit, jotka eivät läpäisseet hyväksytysti ura-alueella etenemiseksi järjestettyä kilpailua, ja aiheutetaan täten kantajille vakavaa vahinkoa.
   Kolme viimeksi mainittua valittajaa esittävät valituksensa tueksi yhden valitusperusteen, joka perustuu uusien henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 2 ja 8 artiklan lainvastaisuuteen.
   Tältä osin valittajat vetoavat ensinnäkin siihen, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on loukannut valittajien saavutettuja oikeuksia, oikeusvarmuuden periaatetta ja luottamuksensuojan periaatetta, koska se katsoi, että luokittelu korkeampaan palkkaluokkaan vanhojen henkilöstösääntöjen mukaisesti järjestetyn kilpailun läpäisemisen johdosta ei ole saavutettu oikeus eikä siihen voida täten perustaa mitään perusteltua luottamusta.
   Valittajat väittävät tämän valitusperusteen tueksi toiseksi, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on loukannut yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, koska uusien henkilöstösääntöjen mukaisesti suoritettavan palkkaluokan uudelleen luokittelun johdosta valittajia kohdellaan samoin kuin heidän sellaisia työtovereitaan, jotka eivät läpäisseet puheena olevia kilpailuja. Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on valittajien mukaan kohdellut erilailla samanlaisia tilanteita, koska se katsoi, että tietyn kilpailun läpäisseet henkilöt eivät muodosta yhtä ja samaa ryhmää, vaan että palkkaluokkaan luokitteluun sovellettavat säännöt ovat erilaisia sen perusteella, milloin luokittelu suoritetaan. Eri säännösten eli uusien henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 2 artiklan 1 kohdan ja 5 artiklan 4 kohdan soveltaminen saman kilpailun läpäisseihin henkilöihin on ristiriidassa yhdenvertaisen kohtelun periaatteen kanssa.


title: Asia T-764/14: Kanne 14.11.2014 – European Dynamics Luxembourg ja Evropaïki Dynamiki v. komissio

text:
               26.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/38

         Kanne 14.11.2014 – European Dynamics Luxembourg ja Evropaïki Dynamiki v. komissio
   (Asia T-764/14)
   (2015/C 026/49)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantajat: European Dynamics Luxembourg SA (Luxemburg, Luxemburg) ja Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat M. Sfyri ja I. Ampazis)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan komission 5.9.2014 tekemän päätöksen nro. Ares(2014) 2903214, jolla komissio hylkäsi kantajien tarjouksen rajoitetussa hankintamenettelyssä nro EuropeAid/135040/C/SER/MULTI

               —

               määräämään palauttamaan aikaisempi tilanne asianmukaisesti ja

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat seuraavaan:
   Kantajien mukaan riidanalainen päätös on kumottava SEUT 263 artiklan nojalla seuraavista syistä:

               Ensinnäkin sen vuoksi, että osanottajien kokemusta arvioitiin hankintasopimuksen tekomenettelyn vaiheessa ja etenkin, koska tätä kokemusta oli jo tarkasteltu esivalintavaiheessa.

               Toiseksi sen vuoksi, että komissio laiminlöi velvollisuuden perustella päätöksensä, koska se antoi riittämättömät perustelut kantajien teknisen tarjouksen pisteytykselle eikä antanut tiedoksi voittaneen yhteenliittymän täyttä kokoonpanoa eikä taloudellisen tarjouksen olennaisia tietoja.

               Kolmanneksi sen vuoksi, että komissio teki useita ilmeisiä arviointivirheitä kantajien teknisen tarjouksen arvioinnissa ja loukkasi samalla osanottajien yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.

               Neljänneksi sen vuoksi, että komissio on rikkonut varainhoitoasetusta ja siinä säädettyä avoimuuden periaatetta.


title: Asia T-20/14: Kanne 8.1.2014 – Nguyen v. parlamentti ja neuvosto

text:
               14.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/42

         Kanne 8.1.2014 – Nguyen v. parlamentti ja neuvosto
   (Asia T-20/14)
   2014/C 112/55
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Huynh Duong Vi Nguyen (Woluwe-Saint-Lambert, Belgia) (edustaja: asianajaja M. Velardo)

      Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin tuomioistuinta

               —

               kumoamaan henkilöstösääntöjen liitteessä V olevan 7 artiklan (matkapäivät) ja liitteessä VII olevan 8 artiklan (matkakulut), joita on muutettu Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen muuttamisesta 22.10.2013 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU, Euratom) N:o 1023/2013, joka on julkaistu 29.10.2013 virallisen lehden numerossa L 287, siltä osin kuin oikeus matkakuluihin ja matkapäiviin liitetään maastamuutto- tai ulkomaankorvaukseen

               —

               velvoittamaan vastaajat maksamaan kantajalle 169 051,96 euroa aiheutuneesta aineellisesta vahingosta sekä 40 000 euroa henkisestä kärsimyksestä

               —

               velvoittamaan vastaajat maksamaan vahingonkorvausta ja 6,75 prosentin suuruista hyvitys- ja viivästyskorkoa henkisestä kärsimyksestä ja aiheutuneesta aineellisesta vahingosta

               —

               velvoittamaan vastaajat korvaamaan kantajalle tässä oikeudenkäynnissä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja, jonka lähtöpaikkakunta on New York, mutta jolle ei myönnetä maastamuutto- tai ulkomaankorvausta ja joka näin ollen menettää Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen uudistuksen johdosta oikeuden matkakulujen kiinteämääräiseen korvaukseen ja vuosiloman korotukseen matkapäivinä myönnettävillä ylimääräisillä lomapäivillä, vetoaa viiteen kanneperusteeseen, jotka koskevat

               —

               olennaisten menettelymääräysten sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 27 artiklan, joka koskee työntekijöiden oikeutta saada tietoja ja tulla kuulluksi, rikkomista, sillä henkilöstösääntökomitea sivuutettiin uudistettaessa henkilöstösääntöjä;

               —

               saavutettujen oikeuksien periaatteen, ajallista soveltamista koskevan oikeuden ja oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamista

               —

               perustellun luottamuksen loukkaamista

               —

               yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamista ja

               —

               suhteellisuusperiaatteen loukkaamista.


title: Asia C-559/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 27.4.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Onix Asigurări SA v. Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (IVASS) (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 73/239/ETY — Direktiivi 92/49/ETY — Yhden toimiluvan periaate — Kotijäsenvaltion suorittaman valvonnan periaate — 40 artiklan 6 kohta — Käsite ”säännösten vastainen toiminta” — Omistajien maine — Jäsenvaltioon sijoittautuneelle vakuutusyhtiölle asetettu kielto tehdä uusia sopimuksia toisen jäsenvaltion alueella)

text:
               26.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 202/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 27.4.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Onix Asigurări SA v. Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (IVASS)
   (Asia C-559/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 73/239/ETY - Direktiivi 92/49/ETY - Yhden toimiluvan periaate - Kotijäsenvaltion suorittaman valvonnan periaate - 40 artiklan 6 kohta - Käsite ”säännösten vastainen toiminta” - Omistajien maine - Jäsenvaltioon sijoittautuneelle vakuutusyhtiölle asetettu kielto tehdä uusia sopimuksia toisen jäsenvaltion alueella))
   (2017/C 202/05)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Onix Asigurări SA

      Vastaaja: Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (IVASS)

      Tuomiolauselma

   Muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä direktiivien 73/239/ETY ja 88/357/ETY muuttamisesta 18.6.1992 annettua neuvoston direktiiviä 92/49/ETY (kolmas vahinkovakuutusdirektiivi) ja erityisesti sen 40 artiklan 6 kohtaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että jäsenvaltion valvontaviranomaiset toteuttavat vakuutettujen ja muiden vakuutusetuuksia koskevien oikeuksien haltijoiden etujen suojaamiseksi kyseisen jäsenvaltion alueella palvelujen tarjoamisen vapautta käyttävään muita ensivakuutuksia kuin henkivakuutuksia tarjoavaan vakuutusyritykseen kohdistuvia kiireellisiä toimenpiteitä, kuten kielto tehdä uusia sopimuksia sen alueella, sillä perusteella, että on harkinnan perusteella katsottu, että hyvän maineen kaltainen subjektiivinen edellytys, josta säädetään vakuutustoiminnan harjoittamista koskevan toimiluvan myöntämiseksi, ei ole alun perin täyttynyt tai se ei enää täyty. Kyseinen direktiivi ei sen sijaan ole esteenä sille, että kyseinen jäsenvaltio selvittää sille kiireellisessä tilanteessa kuuluvien valtuuksien käyttämisen yhteydessä, ovatko kyseessä olevan vakuutusyrityksen johtohenkilöiden hyvää mainetta koskevat tietyt puutteet tai epävarmuudet merkki todellisesta ja välittömästä sääntöjenvastaisuuden vaarasta vakuutettujen ja muiden vakuutusetuuksia koskevien oikeuksien haltijoiden eduille, ja jos se katsoo näin olevan, toteuttaa välittömästi aiheellisia toimenpiteitä, kuten mahdollisesti kielto tehdä uusia sopimuksia sen alueella.

      (1)  EUVL C 38, 1.2.2016.


title: Asia T-229/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 12.1.2007 — Kretschmer v. parlamentti

text:
               10.3.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 56/39

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 12.1.2007 — Kretschmer v. parlamentti
   (Asia T-229/06) (1)

   (2007/C 56/73)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EYVL C 294, 2.12.2006.


title: Asia T-534/14: Kanne 16.7.2014 – Murnauer Markenvertrieb v. SMHV – Bach Flower Remedies (MURNAUERS Bachblüten)

text:
               6.10.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 351/13

         Kanne 16.7.2014 – Murnauer Markenvertrieb v. SMHV – Bach Flower Remedies (MURNAUERS Bachblüten)
   (Asia T-534/14)
   2014/C 351/15
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Murnauer Markenvertrieb GmbH (Egelsbach, Saksa) (edustajat: asianajajat F. Traub ja H. Daniel)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Bach Flower Remedies Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 5.5.2014 asiassa R 2041/2012-2 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki, joka sisältää sananosan MURNAUERS Bachblüten, luokkaan 3, 5 ja 30 kuuluvia tavaroita varten – rekisteröintihakemus nro 9 7 49  847

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Bach Flower Remedies Ltd

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansalliset ja yhteisön kuviomerkit, joiden sisältyy sananosa Bach, kansallinen sanamerkki Bach sekä elinkeinotoiminnassa käytetty rekisteröimätön tavaramerkki BACH luokkiin 3, 5, 29, 30, 31, 32, 33, 35, 42 ja 44 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia C-634/13 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 17.9.2015 – Valittajana Total Marketing Services SA, joka on Total Raffinage Marketingin oikeusseuraaja ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Kilpailu — Parafiinivahamarkkinat — Raakaparafiinimarkkinat — Lainvastaiseen kartelliin osallistumisen kesto — Osallistumisen lopettaminen — Osallistumisen keskeyttäminen — Kollusiivisen yhteydenpidon puuttuminen tietyn ajanjakson aikana — Kilpailusääntöjen rikkomisen jatkaminen — Todistustaakka — Julkinen irtisanoutuminen — Kartellin muiden osanottajien käsitys aikomuksesta irtisanoutua — Perusteluvelvollisuus — Syyllisyysolettamaa, yhdenvertaista kohtelua, tehokasta oikeussuojaa ja rangaistusten yksilökohtaista määräämistä koskevat periaatteet)

text:
               9.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 371/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 17.9.2015 – Valittajana Total Marketing Services SA, joka on Total Raffinage Marketingin oikeusseuraaja ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-634/13 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Kilpailu - Parafiinivahamarkkinat - Raakaparafiinimarkkinat - Lainvastaiseen kartelliin osallistumisen kesto - Osallistumisen lopettaminen - Osallistumisen keskeyttäminen - Kollusiivisen yhteydenpidon puuttuminen tietyn ajanjakson aikana - Kilpailusääntöjen rikkomisen jatkaminen - Todistustaakka - Julkinen irtisanoutuminen - Kartellin muiden osanottajien käsitys aikomuksesta irtisanoutua - Perusteluvelvollisuus - Syyllisyysolettamaa, yhdenvertaista kohtelua, tehokasta oikeussuojaa ja rangaistusten yksilökohtaista määräämistä koskevat periaatteet))
   (2015/C 371/07)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Total Marketing Services SA, joka on Total Raffinage Marketingin oikeusseuraaja (edustajat: avocat A. Vandencasteele, avocat C. Lemaire ja avocat S. Naudin)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Van Nuffel ja A. Biolan, avustajanaan avocat N. Coutrelis)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Total Marketing Services SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 45, 15.2.2014.


title: Asia T-405/06: Kanne 27.12.2006 — Arcelor ym. v. komissio

text:
               24.2.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 42/37

         Kanne 27.12.2006 — Arcelor ym. v. komissio
   (Asia T-405/06)
   (2007/C 42/65)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantajat: Arcelor Luxembourg (Luxemburg, Luxemburgin suurherttuakunta), Arcelor Profil Luxembourg SA (Esch-sur-Alzette, Luxemburgin suurherttuakunta) ja Arcelor International (Luxemburg, Luxemburgin suurherttuakunta) (edustaja: asianajaja A. Vandencasteele)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               8.11.2006 tehty komission päätös K(2006) 5342 lopullinen (asia COMP/F/38.907 — Teräspalkit) on kumottava

               —

               ainakin päätöksen 2 artikla, jossa kantajille määrätään rahamääräinen seuraamus, on kumottava tai seuraamuksen määrää on merkittävästi alennettava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajat vaativat kanteessaan sen EHTY 65 artiklan mukaisesta menettelystä 8.11.2006 tehdyn komission päätöksen K(2006) 5342 lopullinen (asia COMP/F/38.907 — Teräspalkit) kumoamista, joka koskee sopimuksia ja yhdenmukaistettuja menettelytapoja, joihin eräät eurooppalaiset palkkien valmistajat ovat osallistuneet ja jotka koskevat hintojen vahvistamista, kiintiöiden määräämistä ja tietojen vaihtamista palkkeja koskevilla yhteisön markkinoilla. Kantajat vaativat toissijaisesti niille riidanalaisessa päätöksessä määrätyn sakon kumoamista tai sen määrän olennaista alentamista.
   Kantajat esittävät kanteensa tueksi useita kanneperusteita.
   Ensimmäinen kanneperuste perustuu EHTY 97 artiklan virheelliseen soveltamiseen ja harkintavallan väärinkäyttöön siltä osin kuin päätöksessä sovelletaan EHTY 65 artiklaa sen EHTY 97 artiklassa säädetyn voimassaolon päättymisen jälkeen.
   Kantajat vetoavat toiseksi asetuksen N:o 1/2003 (1) virheelliseen soveltamiseen ja harkintavallan väärinkäyttöön, sillä komissio perustaa EHTY-päätöksen tekemistä koskevan toimivaltansa asetukseen, jossa sille annetaan toimivalta ainoastaan EY 81 ja 82 artiklan täytäntöönpanon osalta.
   Kolmas kanneperuste perustuu puolustautumisoikeuksia koskevan oikeussäännön virheelliseen soveltamiseen ja puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen siltä osin kuin päätöksessä saatetaan kolme samaan konserniin kuuluvaa tytäryhtiötä vastuuseen menettelystä, johon vain yksi niistä osallistui.
   Kantajat väittävät lisäksi, että tehdessään riidanalaisen päätöksen komissio loukkasi vanhentumisaikoja koskevia oikeussääntöjä.
   Kantajat esittävät lopuksi, että komission päätös loukkaa niiden puolustautumisoikeuksia siltä osin kuin komissio teki päätöksen yli viisitoista vuotta tosiseikkojen tapahtumisen jälkeen sellaisilla vastuuseen saattamista koskevilla perusteilla, jotka kantajien mukaan esitettiin niitä vastaan ensimmäisen kerran maaliskuussa 2006 annetussa väitetiedoksiannossa ja näin ollen kantajien näkemyksen mukaan liian pitkän ajan kuluttua.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003, L 1, s.1).