title: Asia T-24/02: Maddalena Ledebef-Caponin 7.2.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
4.5.2002                   FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 109/53
      N:o 2988/74 (2) olevia vanhentumisaikoja koskevia sään-               edustajina ovat Martin Klusmann ja Vanessa Turner, asianajo-
      töjä on sovellettava kieltopäätöksiin.                                toimisto Freshfields Bruckhaus Deringer, Düsseldorf (Saksa).
–     Oikeus tehdä kieltöpäätös oli vanhentunut yhteisön oi-                Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
      keuden yleisten oikeusperiaatteiden nojalla. Kantaja to-              mioistuin:
      teaa tältä osin, että on kiistatonta, että väitetty toiminta
      lopetettiin yli viisi vuotta ennen tutkinnan aloittamista, ja         –     kumoaa komission asiassa COMP/E-1/37.512-Vitamins
      että kieltopäätös ei ollut tarpeellinen eikä perusteltu,                    21.11.2001 tekemän päätöksen C(2001)3695 final siltä
      koska ei ollut asianmukaista, että komissio määrää kanta-                   osin kuin se koskee Sumika Fine Chemicals Co. Ltd’tä
      jan lopettamaan toiminnan eikä että se määrää sille
      mitään muutakaan seuraamusta. Kantaja väittää vaihtoeh-               –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      toisesti, että Euroopan unionin vanhentumisaikojen tar-
      koitus perustuu siihen, että on oikeusjärjestyksen asian-
      mukaisen toiminnan etujen mukaista, että tietyn ajanjak-
      son jälkeen lainvastaisuuksia ei tutkita tai että niistä ei           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      seuraa asianosaiselle mitäään ”rangaistusta”.
                                                                            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat saman-
–     Vastaaja ei ollut EY 230 artiklan toisen kohdan nojalla               kaltaiset kuin asiassa T-22/02 (Sumimoto Chemical v. komis-
      toimivaltainen tekemään riidanalaista päätöstä, koska se              sio, ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).
      näin tehdessään ylitti perustamissopimuksen ja asetuksen
      N:o 17/62 mukaisen toimivaltansa. Vastaaja ei ole asetuk-
      sen N:o 17 3 artiklan tai minkään muunkaan säännöksen
      nojalla toimivaltainen tekemään päätöstä silloin, kun
      lainsvastainen toiminta ja Asetuksen N:o 2988/74 1 artik-
      lassa oleva vanhentumisaika ovat jo päättyneet.
                                                                            Maddalena Ledebef-Caponin 7.2.2001 Euroopan yhteisö-
                                                                                jen komissiota vastaan nostama kanne
(1) Ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä.
(2) Vanhentumisajoista liikennettä ja kilpailua koskeviin Euroopan
    talousyhteisön sääntöihin liittyvissä menettelyissä ja niiden nojalla                              (Asia T-24/02)
    määrättyjen seuraamusten täytäntöönpanossa 26 päivänä marras-
    kuuta 1974 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2988/74 (EYVL
    L 319, 29.11.1974, s. 1).                                                                        (2002/C 109/103)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                            Maddalena Ledebef-Caponi, kotipaikka Senningerberg (Luxem-
                                                                            burgin suurherttuakunta), on nostanut 7.2.2002 Euroopan
                                                                            yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
                                                                            teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-
                                                                            ja on asianajaja Gilles Bounéou, prosessiosoite Luxemburg.
Sumika Fine Chemicals Co. Ltd.:n 7.2.2002 Euroopan
        yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                            Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
                              (Asia T-23/02)                                –     kumoaa 6.11.2001 tehdyn nimenomaisen päätöksen
                                                                                nro 40263, jolla nimittävä viranomainen vastasi kantajan
                                                                                18.7.2001 tekemään valitukseen nro 334/01 vahvista-
                                                                                malla 1 500 euroa korvaukseksi kantajalle aiheutuneesta
                           (2002/C 109/102)                                       henkisestä kärsimyksestä
                                                                            –     myöntää kantajalle 800 000 Belgian frangin suuruisen
                     (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                              summan, jonka suuruudeksi arvioidaan tällä hetkellä
                                                                                1 000 000 Belgian frangia, korvauksena siitä henkisestä
                                                                                kärsimyksestä, joka kantajalle on aiheutunut siitä, että
                                                                                häntä ajanjaksolla 1993–1995 koskeva jaksoittainen arvi-
                                                                                ointikertomus laadittiin myöhässä (liitettiin myöhässä
Sumika Fine Chemicals Co. Ltd. on nostanut 7.2.2002 Euroo-                        kantajan henkilökansioon) ja siitä, että häntä ajanjaksolla
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa                          1995–1997 ja 1997–1999 koskevat jaksoittaiset arvioin-
kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan                          tikertomukset laadittiin myöhässä ja
 ---pagebreak--- C 109/54                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        4.5.2002
–      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.               Kyseinen sääntö edellyttää, että yhtiö, joka haluaa ottaa vastaan
                                                                          korttitapahtumia eli hoitaa kauppiaiden liikkeissä asiakkaiden
                                                                          luottokorteilla suoritettujen maksujen käsittelyä, on ensin
                                                                          myönnettävä asiakkaille tietty määrä luottokortteja. Kantajat
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       ovat erikoistuneet korttitapahtumien vastaanottoon.
Kantaja väittää, että hänelle on aiheutunut henkistä kärsimystä           Kantajien mukaan riidanalainen päätös on EY:n perustamisso-
siitä, että hyvän hallinnon periaatetta on loukattu ja lojaalisuus-       pimuksen ja ETA-sopimuksen vastainen.
velvollisuutta ja velvollisuutta yhteistyöhön häntä koskevien
jaksoittaisten arviointikertomusten laatimisessa on laiminlyö-
ty. Lisäksi nämä virheet ovat toistuvia ja niistä ilmenee kantajan        Kantajat väittävät ensinnäkin, että päätöksessä ei ole perusteltu
mukaan loukkaava asenne.                                                  riittävästi sitä, miksi kyseinen sääntö ei muodosta merkittävää
                                                                          kaupan estettä.
                                                                          Lisäksi kantajat väittävät, että komissio on tehnyt oikeudellisen
                                                                          virheen käyttäessään EY 81 artiklan 3 kohdan mukaisen
                                                                          perustelun sijasta EY 81 artiklan 1 kohdan mukaista perustelua.
                                                                          Kantajien mukaan kilpailunrajoituksen kilpailua edistäviä ja
First Data Corporationin, FDR Limitedin ja First Data                     kilpailunvastaisia vaikutuksia voidaan arvioida ainoastaan EY
Merchant Services Corporationin 4.2.2002 Euroopan yh-                     81 artiklan 3 kohdan perusteella. Riidanalaisessa päätöksessä
          teisöjen komissiota vastaan nostama kanne                       komissio kuitenkin vaikuttaa katsovan, että kyseeinen sääntö
                                                                          ei kuulu EY 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, sillä sen
                                                                          edut ovat tärkeämpiä kuin sen muodostama kilpailunrajoitu,
                            (Asia T-28/02)                                s. Tällaista perustelua voidaan kantajien mukaan käyttää
                                                                          ainoastaan EY 81 artiklan 3 kohdan osalta.
                         (2002/C 109/104)
                                                                          Lopuksi kantajat väittävät, että kyseinen sääntö rajoittaa kilpai-
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                        lua. Säännöstä seuraa, että voidakseen harjoittaa korttitapahtu-
                                                                          mien vastaanottoa yhtiön on ensin aloitettava pankkitoiminta,
                                                                          jotta se voisi myöntää luottokortteja asiakkaille. Kantajien
                                                                          mukaan tämä on esteenä korttitapahtumien vastaanottomark-
First Data Corporation, FDR Limited ja First Data Merchant                kinoille pääsylle. Lisäksi kantajat huomauttavat, että kyseisen
Services Corporation ovat nostaneet 4.2.2002 Euroopan yhtei-              säännön soveltaminen on epäselvää, sillä myönnettävien kort-
söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen                   tien määrä riippuu täsmentämättömästä perusteesta. Kantajien
Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajina              mukaan komission olisi pitänyt tutkia, sovelletaanko tätä
ovat Pierre Bos ja Morten Nissen, Dorsey & Whitney LLP ja                 sääntöä yhdenmukaisesti ja ketään syrjimättä.
prosessiosoite on Brysselissä (Belgia).
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
–      kumoaa EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-
       sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 9 päi-
       vänä elokuuta 2001 tehdyn komission päätöksen (asia                Wolfgang Leonhardtin 13.3.2002 Euroopan parlamenttia
       N:o COMP/29.373 – Visa International) 1 artiklan viiden-                                vastaan nostama kanne
       nen luetelmakohdan.
–      velvoittaa komission korvaamaan kantajille aiheutuneet                                        (Asia T-30/02)
       oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (2002/C 109/105)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                           (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Kantajat kiistävät komission päätöksen siitä, että Visa-yhtiön
sääntö, jonka mukaan korttitapahtumien vastaanotto edellyt-               Wolfgang Leonhardt, kotipaikka La Hulpe (Belgia), on nostanut
tää korttien myöntämistä (No acquiring without issuing), ei               13.2.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
ole merkittävä kaupan rajoitus eikä siten kuulu EY 81 artiklan            tuomioistuimessa kanteen Euroopan parlamenttia vastaan.
1 kohdan eikä ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamisalaan.                 Kantajan edustaja on asianajaja Haris Tagaras.


title: Asia C-231/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d'appel de Bruxelles (Belgia) on esittänyt 10.5.2007 — Tiercé Ladbroke SA v. Belgian valtio

text:
               21.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 170/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d'appel de Bruxelles (Belgia) on esittänyt 10.5.2007 — Tiercé Ladbroke SA v. Belgian valtio
   (Asia C-231/07)
   (2007/C 170/19)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Cour d'appel de Bruxelles
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Tiercé Ladbroke SA

      Vastaaja: Belgian valtio
   Ennakkoratkaisukysymykset
   ”Onko hevoskilpailuja ja muita urheilutapahtumia koskevaa vedonlyöntitoimintaa harjoittavan toimeksiantajan lukuun toimivan toimeksisaajan suorittamat palvelut, jotka koostuvat siitä, että toimeksisaaja ottaa vastaan vedonlyöntejä toimeksiantajan nimissä, kirjaa vedonlyönnit, vahvistaa vedonlyönnin antamalla asiakkaalle tositteen siitä, että vedonlyönti on tehty, kerää varat, maksaa voitot, vastaa yksinomaan suhteessa toimeksiantajaan kerättyjen varojen hoidosta sekä rahojen varastamisesta ja/tai katoamisesta sekä saa toimeksiantajalta välityspalkkion muodossa korvauksen tästä toiminnastaan, vapautettu arvonlisäverosta kuudennen arvonlisäverodirektiivin 13 artiklan B kohdan d alakohdan 3 alakohdan (1), jossa vapautetaan verosta liiketoimet, mukaan lukien välitys, jotka koskevat erityisesti varojen talletusta ja maksuja, nojalla?”

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1).


title: Asia F-20/06 RENV: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 30.1.2013 — De Luca v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Asian palauttaminen virkamiestuomioistuimeen kumoamistuomion jälkeen — Nimitys — Virkamiehet, jotka pääsevät ylempään tehtäväryhmään avoimen kilpailun kautta — Ennen uusien henkilöstösääntöjen voimaantuloa varallaololuetteloon merkitty hakija — Palkkaluokan määrittämistä palvelukseen ottamisen yhteydessä koskevat siirtymäsäännökset — Palkkaluokan määrittäminen uusien sääntöjen mukaisesti — Henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 12 artiklan 3 kohta)

text:
               25.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 147/31

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 30.1.2013 — De Luca v. komissio
   (Asia F-20/06 RENV)
   (Henkilöstö - Virkamiehet - Asian palauttaminen virkamiestuomioistuimeen kumoamistuomion jälkeen - Nimitys - Virkamiehet, jotka pääsevät ylempään tehtäväryhmään avoimen kilpailun kautta - Ennen uusien henkilöstösääntöjen voimaantuloa varallaololuetteloon merkitty hakija - Palkkaluokan määrittämistä palvelukseen ottamisen yhteydessä koskevat siirtymäsäännökset - Palkkaluokan määrittäminen uusien sääntöjen mukaisesti - Henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 12 artiklan 3 kohta)
   2013/C 147/55
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Patrizia De Luca (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja J.-N. Louis)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamies: J. Currall)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Komission 23.2.2005 tekemän päätöksen, jolla kantaja, joka oli jo palkkaluokan A*10 virkamies ja läpäissyt palkkaluokkia A5/A4 koskevan kilpailun, nimitettiin hallintovirkamieheksi ”Oikeuden, vapauden ja turvallisuuden” pääosastoon, kumoaminen siltä osin kuin siinä hänen palkkaluokakseen vaihdettiin palkkaluokan A*10 sijasta palkkaluokka A*9

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Patrizia De Luca ja Euroopan komissio vastaavat kumpikin omista oikeudenkäyntikuluistaan virkamiestuomioistuimessa käydyissä kahdessa menettelyssä.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Patrizia De Lucalle Euroopan unionin yleisessä tuomioistuimessa käydystä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.


title: Asia C-333/09: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 27.11.2009 (Conseil de prud’hommes de Caenin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Sophie Noël v. SCP Brouard Daude, Pronuptia Boutiques Province SA -selvitystilassa olevan yhtiön pesänselvittäjä, Centre de Gestion et d'Étude AGS IDF EST (Ennakkoratkaisupyyntö — Yleissopimus ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi — Kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskeva kansainvälinen yleissopimus — Yhdenvertaisen kohtelun periaate — Taloudellisiin syihin perustuva irtisanominen — Liittymäkohta yhteisön oikeuteen puuttuu — Yhteisöjen tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen)

text:
               27.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/17

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 27.11.2009 (Conseil de prud’hommes de Caenin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Sophie Noël v. SCP Brouard Daude, Pronuptia Boutiques Province SA -selvitystilassa olevan yhtiön pesänselvittäjä, Centre de Gestion et d'Étude AGS IDF EST
   (Asia C-333/09) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Yleissopimus ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi - Kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskeva kansainvälinen yleissopimus - Yhdenvertaisen kohtelun periaate - Taloudellisiin syihin perustuva irtisanominen - Liittymäkohta yhteisön oikeuteen puuttuu - Yhteisöjen tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen)
   2010/C 51/27
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil de prud’hommes de Caen

      Asianosaiset

      Kantaja: Sophie Noël

      Vastaajat: SCP Brouard Daude, Pronuptia Boutiques Province SA -selvitystilassa olevan yhtiön pesänselvittäjä, Centre de Gestion et d’Étude AGS IDF EST

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Conseil de prud’hommes de Caen (Caenin työtuomioistuin, Ranska) — Ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen 14 artiklan tulkinta — Kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen 26 artiklan tulkinta — Taloudellisiin syihin perustuva irtisanominen — Henkilökohtaisiin syihin perustuva irtisanominen — Kansalliset säännökset, joiden on esitetty olevan näiden kansainvälisten määräysten vastaisia — Yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaaminen

      Määräysosa

   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta puuttuu selvästi toimivalta vastata conseil de prud’hommes de Caenin 11.6.2009 esittämiin kysymyksiin.

      (1)  EUVL C 256, 24.10.2009.


title: Asia C-453/05: Finanzgericht des Landes Brandenburgin  23.11.2005  tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Volker Ludwig vastaan Finanzamt Luckenwalde

text:
               11.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 60/20

         Finanzgericht des Landes Brandenburgin 23.11.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Volker Ludwig vastaan Finanzamt Luckenwalde
   (Asia C-453/05)
   (2006/C 60/39)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Finanzgericht des Landes Brandenburg on pyytänyt 23.11.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 20.12.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Volker Ludwig vastaan Finanzamt Luckenwalde seuraaviin kysymyksiin:

               1)

               Onko silloin kysymyksessä direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan B kohdan d alakohdan 1 alakohdassa (1) tarkoitettu välityspalvelu, kun verovelvollinen — mahdollisesti aliedustajan edustamana — välittää hankkimilleen asiakkaille sellaisten eri tarjoajien luottoja, joiden kanssa se on sitä ennen neuvotellut asiakkaitaan varten yleisesti sovellettavat ehdot ja joilta se saa tuotteen välittämisestä provision — myös kun hän selvittää ja analysoi tällöin asiakkaiden varallisuustilanteen sekä heidän henkilökohtaiset ja taloudelliset tarpeet — vai onko tällaisessa palvelussa kysymys sellaisen pääasiallisena suorituksena olevan finanssipalvelun, jota direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan B kohdan d alakohdan 1 alakohta ei koske, epäitsenäisestä liitännäissuorituksesta?

               2)

               Onko sen, että luottojen välitys on direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan B kohdan d alakohdan 1 alakohdan mukaan vapautettu arvonlisäverosta, edellytyksenä, että

                           a)

                           toisaalta välittäjän ja toisaalta luotonsaajan ja/tai luotonantajan välillä on olemassa suora sopimussuhde ja

                           b)

                           välittäjä ei ole yhteydessä ainoastaan luotonsaajaan, vaan myös luotonantajaan ja sen on itse neuvoteltava luotonantajan kanssa sopimuksen yksityiskohdat,

                     vai käsittääkö arvonlisäverosta tehty vapautus myös provisiomaksut, jotka verovelvollinen saa sellaiselta pääedustajalta, jonka aliedustajana hän toimii ja jonka nimissä hän esiintyy suhteessa tämän asiakkaisiin, siitä, että kyseiset asiakkaat tekevät luottosopimuksia verovelvollisen osoittamien tarjoajien kanssa ilman, että aliedustaja olisi yhteydessä luotonantajaan?

      (1)  EYVL L 145, s. 1.


title: Asia T-415/03: Bermeon Cofradía de pescadores "San Pedron" (Vizcaya) ynnä muiden 18.12.2003 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
C 47/32                   FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                             21.2.2004
Regione Sicilianan 12.12.2003 Euroopan yhteisöjen ko-                  Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                 missiota vastaan nostama kanne
                                                                       –     kumoaa Euroopan yhteisöjen komission 6.10.2003 päi-
                           (Asia T-408/03)                                   vätyn kirjeen BUDG/C5/ME/jlsD(2003)358046, joka liit-
                                                                             tyi Euroopan aluekehitysrahastosta ”Autostrada Messina
                            (2004/C 47/62)                                   Palermo”-nimiselle suurelle hankkeelle myönnetyn tuen
                                                                             takaisinperintätapoihin. Tämä tuki kumottiin osittain
                                                                             5.9.2002 tehdylä komission päätökellä nro 109206
                       (Oikeudenkäyntikieli: italia)                         (EAKR nro 93 05 03 001 – ARNICO nro 93 IT 16 009)
                                                                             ja        25.9.2002        päivätyllä        veloituslaskelmalla
                                                                             nro 3240406591, ja kaikki muutkin tähän liittyvät,
                                                                             aiemmin tai myöhemmin tehdyt päätökset, ja velvoittaa
Regione Siciliana on nostanut 12.12.2003 Euroopan yhteisö-                   komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Eu-
roopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on
avvocato dello Stato Antonio Cingolo.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–     kumoaa Euroopan yhteisöjen komission 6.10.2003 päi-
      vätyn kirjeen BUDG/C5/ME/jlsD(2003)358046, joka liit-
      tyi Euroopan aluekehitysrahastosta ”Aragona Favara”- ja          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
      ”Piana di Catania”- hankkeille myönnetyn tuen takaisinpe-        kuin asiassa T-392/03, Regione Siciliana vastaan komissio (1).
      rintätapoihin, ja 14.8.2003 ja 13.8.2003 päivätyt veloi-
      tuslaskelmat nro 3240304871 nro 3240303927, sekä
      kaikki muutkin tähän liittyvät, aiemmin tai myöhemmin
      tehdyt päätökset, ja velvoittaa komission korvaamaan             (1) Ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.
      oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
kuin asiassa T-392/03, Regione Siciliana vastaan komissio (1).
(1) Ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.                        Bermeon Cofradía de pescadores ”San Pedron” (Vizcaya)
                                                                       ynnä muiden 18.12.2003 Euroopan unionin neuvostoa
                                                                                vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-415/03)
Regione Sicilianan 11.12.2003 Euroopan yhteisöjen ko-
                                                                                (2004/C 47/64)
                 missiota vastaan nostama kanne
                           (Asia T-414/03)                                                   (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                            (2004/C 47/63)
                       (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                       Bermeon Cofradía de Pescadores ”San Pedro” (Vizcaya) ynnä
                                                                       muut, kotipaikka Guipúzcoa y Vizcaya (Espanja), ovat nosta-
                                                                       neet 18.12.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
Regione Siciliana on nostanut 11.12.2003 Euroopan yhteisö-             teen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Eu-              vastaan. Kantajien edustajat ovat asianajajat Emiliano Garayar
roopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on           Gutiérrez, Gervasio Martínez-Villaseñor, Anna García Casatillo
avvocato dello Stato Giacomo Aiello.                                   ja Miguel Troncoso Ferrer.
 ---pagebreak--- 21.2.2004                FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                              C 47/33
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin           seen alueella CIEM VIII, on sekä suhteellisen vakauden periaat-
                                                                        teen että liittymissopimuksen (161 artiklan 1 kohdan f alakoh-
                                                                        ta) vastainen. Tämän vuoksi neuvosto on loukannut myös
–     toteaa, että yhteisö on sopimussuhteen ulkopuolisessa
                                                                        oikeusvarmuuden periaatetta rikkoen niiden taloudellisten
      vastuussa siitä, että se on vähentänyt osan siitä prosentti-
                                                                        toimijoiden perusteltua luottamusta, joita asia koskee.
      määrästä, joka koskee sardellin suurinta sallittua saalista
      (TAC) ja joka vastaa Espanjaa ja sellaisia aluksia, joilla oli
      lupa pyytää sardellia alueella CIEM VIII vuosien 1996 ja
      2001 välisenä aikana, koska Portugalilla alueella CIEM IX         Kantajat vetoavat myös siihen, että neuvosto on käyttänyt
      oleva kiintiö on siirretty Ranskan kalastettavaksi alueella       väärin harkintavaltaansa.
      CIEM VIII,
–     velvoittaa yhteisön neuvoston edustamana korvaamaan
      kantajille tässä kanteessa ja sen liitteissä mainitulla tavalla
      niille neuvoston toiminnasta aiheutuneen tosiasiallisen ja
      varman vahingon, johon kuuluu aiheutunut vahinko ja
      saamatta jääneet tulot,
                                                                        La Mer Technology, Inc.:n 22.12.2003 sisämarkkinoiden
                                                                        harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)
–     velvoittaa yhteisön neuvoston edustamana korvaamaan
                                                                                vastaan nostama kanne
      kaikki kantajille tästä oikeudenkäyntimenettelystä aiheu-
      tuvat oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (Asia T-418/03)
                                                                                (2004/C 47/65)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                        (Oikeudenkäyntikieli: määritetään työjärjestyksen 131 artiklan 2
                                                                               kohdan nojalla – kieli, jolla kanne on laadittu: englanti)
Tässä kanteessa vaaditaan korvausta kantajille aiheutuneesta
vahingosta, joka on seurausta siitä, että vuosien 1996 ja
2001 välisenä aikana vähennettiin Espanjan osuutta sardellin
suurimmasta sallitusta saaliista (TAC) kansainvälisen merentut-
                                                                        La Mer Technology, Inc., kotipaikka New York, Amerikan
kimusneuvoston alueella VIII, koska unionin neuvosto antoi
                                                                        yhdysvallat, on nostanut 22.12.2003 Euroopan yhteisöjen
luvan alueella CIEM IX olevan Portugalin kiintiön siirtämiseen
                                                                        ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisä-
Ranskan kalastettavaksi alueelle CIEM VIII.
                                                                        markkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit)
                                                                        (SMHV) vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Dr. V. von
                                                                        Bomhard, Dr. A. Renck ja Dr. A. Pohlmann. Myös Laboratoires
Vaatimustensa tueksi kantajat vetoavat siihen, että väitetty            Goëmar oli valituslautakunnassa käydyn menettelyn osapuo-
lainvastaisuus täyttää kaikki edellytykset, jotka oikeuskäytän-         lena.
nössä on asetettu yhteisön sopimussuhteen ulkopuolisen vas-
tuun syntymiselle.
                                                                        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Siltä osin kuin on kyse ylemmäntasoisen oikeussäännön                   1.    kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavara-
riittävän ilmeistä rikkomista koskevasta edellytyksestä, kantajat             merkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 23.10.2003
viittaavat suhteellisen vakauden, oikeusvarmuuden ja perustel-                asiassa R 814/2000-2 tekemän päätöksen,
lun luottamuksen periaatteisiin.
                                                                        2.    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kantajat vakuuttavat erityisesti, että suhteellisen vakauden
periaate toimii vakuutena sille, että liittymissopimuksessa
Espanjan etujen mukaisesti tehtyä sitä kiintiöiden jakamista            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
noudatetaan, jonka mukaan alueella CIEM VIII tapahtuvasta
sardellin pyynnistä 90 prosenttia kuluu Espanjalle ja 10 pro-
senttia Ranskalle. Kantajien mukaan asetuksen N:o 3760/92               Yhteisön tavaramerkin            La Mer Technology, Inc.
8 artiklan 4 kohdan ii alakohdassa ja 9 artiklan 1 kohdassa             hakija:
tarkoitetut kiintiöiden keskenään tehtävät vaihtamiset on
tehtävä liittymissopimuksessa määrättyä prosenttimäärien ko-            Haettu yhteisön tavara-          Sanamerkki ”La Mer” luokkaan 3
konaistasapainoa noudattaen. Näin ollen riidanalainen vaihta-           merkki:                          kuuluvia tavaroita varten (muun
misen hyväksyminen, jonka lopputuloksena Espanjalta ja                                                   muassa saippuat ihon ja vartalon
Espanjalaisilta aluksilta pidätettiin oikeus osuuteen, joka niille                                       hoitoon; hajuvedet, eteeriset öljyt,
alunperin oli myönnetty sardellin suurimpaan sallittuun saalii-                                          kosmeettiset tuotteet, hiusvedet).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 18 päivänä toukokuuta 2000 asiassa C-242/97, Belgian kuningaskunta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (EMOTR – Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen – Varainhoitovuosi 1993 – Viljakasvit ja naudanliha)

text:
12.8.2000                FI                              Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 233/5
2)    Voimassa olevan yhteisön lainsäädännön mukaan direktiivissä             teisöjen komissio (asiamiehenään H. van Vliet), jossa kantaja
      89/398/ETY ja sen täytäntöönpanemiseksi annetuissa direktii-            vaatii yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan Euroopan maata-
      veissä ei kielletä sitä, että jäsenvaltio pitää direktiivin             louden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta varain-
      89/398/ETY täytäntöönpanon jälkeen voimassa aikaisemmin                 hoitovuonna 1993 rahoitettuja menoja koskevien jäsenvaltio-
      annetun pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen kansallisen lain-          iden tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä 23 päivänä huhti-
      säädännön, joka koskee erityisravinnoksi tarkoitettujen elintar-        kuuta 1997 tehdyn komission päätöksen 97/333/EY (EYVL
      vikkeiden valmistuksessa sallittuja lisäaineita, vaikka tällainen       L 139, s. 30) siltä osin kuin siinä ei myönnetä kantajalle
      säännöstö perustuisikin erilaiseen luokitteluun kuin direktiivissä      413 309 611 Belgian frangin suuruista yhteisön rahoitusta
      89/398/ETY on käytetty.                                                 niitä menoja varten jotka ovat aiheutuneet kyseiselle jäsenval-
                                                                              tiolle vientitukien ennakkomaksujen suorittamisesta, yhteisö-
3)    Koska direktiivissä 89/398/ETY tai sen 4 artiklan täytäntöön-           jen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa:
      panemiseksi annetuissa direktiiveissä ei ole annettu sellaisia          toisen jaoston puheenjohtaja R. Schintgen, joka hoitaa kuuden-
      säännöksiä, jotka koskisivat erityisravinnoksi tarkoitettujen           nen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit
      elintarvikkeiden koostumusta tai tämän tyyppisten tuotteiden            P. J. G. Kapteyn, G. Hirsch, H. Ragnemalm ja V. Skouris (esitte-
      valmistuksessa käytettäviä lisäaineita tai ravinnollisia tarko-         levä tuomari), julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: apulaiskirjaaja
      ituksia omaavia aineita, voimassa olevassa yhteisön oikeudessa          H. von Holstein, on antanut 18.5.2000 tuomion, jonka tuo-
      ei ole minkäänlaista sääntelyä, johon yksityinen voisi vedota           miolauselma on seuraava:
      riitauttaakseen kansallisen sääntelyn niiltä osin kuin se koskee
      lisäaineita ja ravitsemuksellisia tavoitteita omaavia aineita,          1)    Kanne hylätään.
      joiden käyttö on sallittu pääasiassa kyseessä olevien kaltaisten
      ravintoaineiden valmistuksessa.                                         2)    Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenk-
                                                                                äyntikulut.
4)    Jäsenvaltiot ovat velvoitettuja erityisravinnoksi tarkoitettujen
      elintarvikkeiden ja erityisesti lisäaineiden ravinnollisia tavoittei-
      ta omaavien aiheiden valvonnan osalta noudattamaan yhteisön             (1) EYVL C 271, 6.9.1997.
      oikeuden yleisistä periaatteista ja etenkin luottamuksensuojan
      periaatteesta ilmeneviä vaatimuksia. Yhteisön säännöstö ei
      kansallisen tuomioistuimen käsiteltävänä olevassa asiassa ole
      kuitenkaan voinut luoda Arkopharmalle sellaista luottamuk-
      sensuojaan oikeuttavaa asemaa, johon Arkopharma voisi tehok-
      kaasti vedota. On kansallisen tuomioistuimen asiana päättää,
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
      onko tavaroiden vapaata liikkuvuutta yhteisöjen sisällä koskevia
      sääntöjä sovellettava pääasiassa kyseessä olevan kaltaiseen
      toimintaan.                                                                                (kuudes jaosto)
                                                                                18 päivänä toukokuuta 2000
(1) EYVL C 142, 10.5.1997.
                                                                              asiassa C-206/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Belgian kuningaskunta (1)
                                                                              (Jäsenyysvelvoitteden noudattamatta jättäminen – Direktiivi
                                                                                92/49/ETY – Muu ensivakuutus kuin henkivakuutus)
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (2000/C 233/10)
                           (kuudes jaosto)
                  18 päivänä toukokuuta 2000                                                       (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
asiassa C-242/97, Belgian kuningaskunta vastaan Euroo-                        (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
                   pan yhteisöjen komissio (1)                                         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(EMOTR – Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen – Varain-
                                                                              Asiassa C-206/98, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
          hoitovuosi 1993 – Viljakasvit ja naudanliha)
                                                                              hinään C. Tufvesson ja B. Mongin) vastaan Belgian kunin-
                                                                              gaskunta (asiamiehinään Jan Devadder ja A. Snoecx), jossa
                          (2000/C 233/09)                                     kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Belgi-
                                                                              an kuningaskunta ei ole noudattanut muuta ensivakuutusta
                    (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                           kuin henkivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnol-
                                                                              listen määräysten yhteensovittamisesta sekä direktiivien
                                                                              73/239/ETY ja 88/357/ETY muuttamisesta 18 päivänä kesäku-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen              uta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/49/ETY (kolmas
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                         vahinkovakuutusdirektiivi) (EYVL L 228, s. 1) ja EY:n perusta-
                                                                              missopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se on antanut
Asiassa C-242/97, Belgian kuningaskunta (asiamiehenään                        ja pitänyt voimassa vakuutusyhtiöiden valvonnasta 9 päivänä
J. Devadder, avustajanaan H. Gilliams) vastaan Euroopan yh-                   heinäkuuta 1975 annetun lain 2 §:n, sellaisena kuin kyseinen


title: Asia C-289/04 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 29.6.2006 — Showa Denko KK v. Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku — Kilpailu — Kartelli tai muu yhteisjärjestely — Grafiittielektrodit — EY 81 artiklan 1 kohta — Sakot — Sakkojen määrän laskennasta annetut suuntaviivat — Yhteistyöstä annettu tiedonanto — Ne bis in idem -periaate)

text:
               30.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 237/1

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 29.6.2006 — Showa Denko KK v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-289/04 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Kilpailu - Kartelli tai muu yhteisjärjestely - Grafiittielektrodit - EY 81 artiklan 1 kohta - Sakot - Sakkojen määrän laskennasta annetut suuntaviivat - Yhteistyöstä annettu tiedonanto - Ne bis in idem -periaate)
   (2006/C 237/01)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittaja: Showa Denko KK (edustajat: asianajajat M. Dolmans ja P. Werdmuller ja solicitor J. Temple-Lang,)

      Muut osapuolet: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. Hellström ja H. Gading), Tokai Carbon Co. Ltd (Tokio, Japani), SGL Carbon AG (Wiesbaden, Saksa), Nippon Carbon Co. Ltd (Tokio), GrafTech International Ltd, aiemmin UCAR International Inc. (Wilmington, Yhdysvallat), SEC Corp. (Amagasaki, Japani) ja The Carbide/Graphite Group Inc. (Pittsburgh, Yhdysvallat)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-236/01, T-239/01, T-244/01–T-246/01, T-251/01 ja T-252/01, Showa Denko vastaan komissio, 29.4.2004 antamasta tuomiosta, jolla kumottiin osittain EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan soveltamisesta 18 päivänä heinäkuuta 2001 tehty komission päätös 2002/271/EY (asia COMP/E/-1/36.490 — Grafiittielektrodit) ja alennettiin valittajille määrättyjen sakkojen määrää
   Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Showa Denko KK velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 239, 25.9.2004.


title: Asia T-83/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.12.2015 – LTJ Diffusion v. SMHV – Arthur et Aston (ARTHUR & ASTON) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin ARTHUR & ASTON rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aiempi kansallinen kuviomerkki Arthur — Merkin tosiasiallisen käytön puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdan a alakohta — Muoto, joka eroaa erottamiskykyä muuttavien seikkojen perusteella)

text:
               1.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/48

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.12.2015 – LTJ Diffusion v. SMHV – Arthur et Aston (ARTHUR & ASTON)
   (Asia T-83/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin ARTHUR & ASTON rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aiempi kansallinen kuviomerkki Arthur - Merkin tosiasiallisen käytön puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdan a alakohta - Muoto, joka eroaa erottamiskykyä muuttavien seikkojen perusteella))
   (2016/C 038/62)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: LTJ Diffusion (Colombes, Ranska) (edustajat: aluksi asianajaja S. Lederman, sitten asianajaja F. Fajgenbaum)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: V. Melgar)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Arthur et Aston SAS (Giberville, Ranska) (edustaja: asianajaja N. Boespflug)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 2.12.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 1963/2012-1), joka koskee LTJ Diffusionin ja Arthur et Aston SAS:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               LTJ Diffusion velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 112, 14.4.2014.


title: Asia C-373/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 24.6.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg – Saksa) – H. T. v. Land Baden-Württemberg (Ennakkoratkaisupyyntö — Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue — Rajavalvonta, turvapaikka ja maahanmuutto — Direktiivi 2004/83/EY — 24 artiklan 1 kohta — Pakolaisaseman tai toissijaisen suojeluaseman myöntämisedellytyksiä koskevat vähimmäisvaatimukset — Oleskeluluvan peruuttaminen — Edellytykset — Kansalliseen turvallisuuteen tai yleiseen järjestykseen liittyvien erittäin painavien syiden käsite — Henkilön, jolla on pakolaisasema, osallistuminen sellaisen järjestön toimintaan, joka on merkitty Euroopan unionin laatimaan terroristijärjestöjen luetteloon)

text:
               24.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 279/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 24.6.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg – Saksa) – H. T. v. Land Baden-Württemberg
   (Asia C-373/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue - Rajavalvonta, turvapaikka ja maahanmuutto - Direktiivi 2004/83/EY - 24 artiklan 1 kohta - Pakolaisaseman tai toissijaisen suojeluaseman myöntämisedellytyksiä koskevat vähimmäisvaatimukset - Oleskeluluvan peruuttaminen - Edellytykset - Kansalliseen turvallisuuteen tai yleiseen järjestykseen liittyvien erittäin painavien syiden käsite - Henkilön, jolla on pakolaisasema, osallistuminen sellaisen järjestön toimintaan, joka on merkitty Euroopan unionin laatimaan terroristijärjestöjen luetteloon))
   (2015/C 279/05)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: H. T.

      Vastaaja: Land Baden-Württemberg

      Tuomiolauselma

               1)

               Kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä myönnetyn suojelun sisällöstä 29.4.2004 annettua neuvoston direktiiviä 2004/83/EY on tulkittava siten, että pakolaiselle kerran myönnetty oleskelulupa voidaan peruuttaa joko direktiivin 24 artiklan 1 kohdan nojalla, jos on olemassa tässä säännöksessä tarkoitettuja kansalliseen turvallisuuteen tai yleiseen järjestykseen liittyviä erittäin painavia syitä, tai tämän direktiivin 21 artiklan 3 kohdan nojalla, jos on olemassa syitä soveltaa tämän saman direktiivin 21 artiklan 2 kohdassa säädettyä poikkeusta palauttamiskiellon periaatteesta.

               2)

               Tuen antaminen terroristijärjestölle, joka on merkitty erityistoimenpiteiden toteuttamisesta terrorismin torjumiseksi 27.12.2001 hyväksytyn yhteisen kannan 2001/931/YUTP, sellaisena kuin se oli voimassa pääasian tosiseikkojen tapahtuma-aikaan, liitteenä olevaan luetteloon, voi muodostaa direktiivin 2004/83 24 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ”kansalliseen turvallisuuteen tai yleiseen järjestykseen liittyv[än] erittäin painav[an] sy[yn]” myös silloin, kun direktiivin 21 artiklan 2 kohdassa säädetyt edellytykset eivät täyty. Jotta pakolaiselle myönnetty oleskelulupa voidaan peruuttaa direktiivin 24 artiklan 1 kohdan perusteella siitä syystä, että kyseinen pakolainen tukee tällaista terroristijärjestöä, toimivaltaisten viranomaisten on kuitenkin kansallisten tuomioistuinten valvonnassa arvioitava tapauskohtaisesti sekä asianomaisen järjestön että asianomaisen pakolaisen tekoihin liittyviä erityisiä tosiseikkoja. Jos jäsenvaltio päättää karkottaa pakolaisen, jonka oleskelulupa on peruutettu, mutta lykkää tämän päätöksen täytäntöönpanoa, ei ole mainitun direktiivin kanssa yhteensoveltuvaa evätä häneltä oikeutta direktiivin VII luvussa taattuihin etuuksiin, jollei tässä direktiivissä nimenomaisesti säädetty poikkeus ole sovellettavissa.

      (1)  EUVL C 325, 9.11.2013.


title: Asia C-152/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 26.10.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Suomen tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2002/95/EY — Vaaralliset aineet — Sähkö- ja elektroniikkalaitteet — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/20

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 26.10.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Suomen tasavalta
   (Asia C-152/06) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2002/95/EY - Vaaralliset aineet - Sähkö- ja elektroniikkalaitteet - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2006/C 326/40)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Konstantinidis ja Nyberg)

      Vastaaja: Suomen tasavalta (asiamies: E. Bygglin)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Tiettyjen vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta sähkö- ja elektroniikkalaitteissa 27 päivänä tammikuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/95/EY (EUVL L 37, s. 19) säädetyssä määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti Ahvenanmaan itsehallinnollisen maakunnan osalta
   Tuomiolauselma

               1)

               Suomen tasavalta ei ole noudattanut tiettyjen vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta sähkö- ja elektroniikkalaitteissa 27.1.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/95/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä Ahvenanmaan saariston osalta.

               2)

               Suomen tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 131, 3.6.2006.


title: Asia C-205/17: Kanne 20.4.2017 – Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta

text:
               19.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/16

         Kanne 20.4.2017 – Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-205/17)
   (2017/C 195/21)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Manhaeve ja E. Sanfrutos Cano)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut SEUT 260 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut 14.4.2011 annetun tuomion komissio v. Espanja (C-343/10, EU:C:2011:260) täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä;

               —

               velvoittaa Espanjan kuningaskunnan maksamaan komissiolle 171 217,20 euron suuruisen uhkasakon kultakin päivältä, jolla 14.4.2011 annetun tuomion komissio v. Espanja (C-343/10, EU:C:2011:260) täytäntöönpano viivästyy, vireille pannussa asiassa annettavasta tuomiosta siihen saakka, kun ensin mainittu tuomio on pantu täytäntöön;

               —

               velvoittaa Espanjan kuningaskunnan maksamaan komissiolle 19 303,90 euroa kultakin päivältä 14.4.2011 annetun tuomion komissio v. Espanja (C-343/10, EU:C:2011:260) antamispäivästä nyt vireille pannussa asiassa annettavan tuomion antamispäivään tai siihen päivään saakka, jolloin tuomio asiassa C-343/10 on pantu täytäntöön, mikäli tämä tapahtuu ensin;

               —

               velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio katsoo, että Espanjan kuningaskunta ei ole toteuttanut unionin tuomioistuimen tuomion täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä direktiivin 91/271 (1) 3 artiklan mukaisesti siltä osin, kun kyse on puuttuvista yhdyskuntajätevesien keräysjärjestelmistä Valle de Güimarin taajaman alueella, ja direktiivin 91/271 4 artiklan 1, 3 tai 4 kohdan mukaisesti siltä osin, kuin kyse on yhdyskuntajätevesien käsittelemättä jättämisestä seuraavissa taajamissa: Alhurín el Grande, Barbate, Isla Cristina, Matalascañas, Tarifa, Valle de Güimar, Peníscola, Aguiño-Carreira-Ribeira, Estepona (San Pedro de Alcántara), Coín, Nerja, Gijón-Este, Noreste (Valle Guerra), Benicarló, Teulada-Moraira, Vigo ja Santiago.

      (1)  Yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21.5.1991 annettu neuvoston direktiivi 91/271/ETY (EYVL 1991, L 135, s. 40).


title: Asia C-166/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Oviedo (Espanja) on esittänyt 5.4.2011 — Angel Lorenzo González Alonso v. Nationale Nederlanden Vida Cia De Seguros y Reaseguros S.A.E

text:
               11.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 173/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Oviedo (Espanja) on esittänyt 5.4.2011 — Angel Lorenzo González Alonso v. Nationale Nederlanden Vida Cia De Seguros y Reaseguros S.A.E
   (Asia C-166/11)
   2011/C 173/14
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Audiencia Provincial de Oviedo

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Angel Lorenzo González Alonso

      Vastapuoli: Nationale Nederlanden Vida Cia De Seguros y Reaseguros S.A.E

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa neuvoteltuja sopimuksia koskevasta kuluttajansuojasta 20.12.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/577/ETY (1) 3 artiklan 2 kohdan d alakohtaa tulkittava sillä tavoin suppeasti, että sitä ei sovelleta muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtyyn sopimukseen, jossa tarjotaan henkivakuutusta vastineena kuukausittaisista vakuutusmaksuista, jotka on tarkoitettu sijoitettaviksi eri suhteissa vakiotuottoisiin sijoituksiin, vaihtuvatuottoisiin sijoituksiin ja kyseisen yhtiön omiin sijoitusinstrumentteihin?

      (1)  EYVL L 372, s. 31.


title: Asia T-65/06: Kanne  24.2.2006  — FLSmidth v. komissio

text:
               22.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/25

         Kanne 24.2.2006 — FLSmidth v. komissio
   (Asia T-65/06)
   (2006/C 96/43)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: FLSmidth & Co. A/S (Valby, Tanska) (edustaja: asianajaja J.-E. Svensson)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               ensisijaisesti komission päätös C (2005) 4634, joka tehtiin 30.11.2005 ja joka koski EY 81 artiklan soveltamismenettelyä, asiassa COMP/F/38.354 — Teollisuussäkit, on kumottava sikäli kuin se koskee kantajaa

               —

               toissijaisesti sen sakon määräksi, joka kantajalle asetetaan yhteisvastuullisesti edellä mainitun päätöksen 2 artiklassa, on vahvistettava 0 euroksi sikäli kuin se koskee kantajaa

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Riidanalaisessa päätöksessä komissio katsoi, että kantaja oli rikkonut EY 81 artiklaa osallistumalla muovisten teollisuussäkkien alalla tiettyihin sopimuksiin ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin, jotka vaikuttivat Belgiaan, Ranskaan, Saksaan, Luxemburgiin, Alankomaihin ja Espanjaan ja jotka muodostuivat hintojen ja yhteisten hintojenlaskentatapojen vahvistamisesta, markkinoiden, myyntikiintiöiden, asiakkaiden, sopimusten ja tilausten jakamisesta, yhdenmukaistetuista tarjouksista tiettyjen tarjouskilpailujen yhteydessä sekä yrityskohtaisten tietojen vaihtamisesta.
   Kantajan rikkominen liittyi toisen yhtiön eli Trioplast Wittenheim SA:n (jäljempänä TW), jonka katsottiin osallistuneen kyseiseen kartelliin, toimintaan. Toinen yhtiö eli FLS Plast, jonka holding-yhtiö kantaja oli, oli omistanut TW:n osakkeita, ja suurimman osan ajasta, jolloin kantajan katsottiin olleen vastuussa, TW oli FLS Plastin kokonaan omistama tytäryhtiö. TW:lle määrättiin sakko, ja kantajan ja FLS Plastin katsottiin olevan yhteisvastuussa sakon osasta.
   Kannekirjelmänsä tueksi kantaja väittää ensinnäkin, että komissio ei soveltanut asianmukaisesti emoyhtiön vastuun kriteeriä, koska se ei esittänyt näyttöä siitä, että kantajan osalta oli olemassa seikkoja, jotka voisivat tukea olettamaa emoyhtiön vaikutuksesta TW:hen. Kantaja väittää myös, että komissio ei missään tapauksessa soveltanut asianmukaista oikeudellista kriteeriä, koska käsiteltävänä olevassa tapauksessa kyseessä olevan kaltaiseen tilanteeseen, jossa komission mukaan TW aloitti osallistumisensa kartelliin kauan ennen kuin kantajan tytäryhtiö hankki sen ja jatkoi tätä luovuttamisensa jälkeen, sovelletaan tiukempia kriteerejä. Kantaja katsoo joka tapauksessa, että se on osoittanut, että TW päätti itsenäisesti omasta markkinakäyttäytymisestään eikä noudattanut kantajan sille antamia ohjeita.
   Kantaja väittää myös, että se, että sen katsottiin olevan vastuussa, on syrjivää, suhteetonta ja mielivaltaista, koska yhdenkään muun sellaisen konsernin osalta, jota päätös koskee, operatiivisen tytäryhtiön, emoyhtiön ja tämän emoyhtiön ei katsottu olevan vastuussa, kuten TW:n ja kantajan tapauksessa. Lisäksi vaikka TW oli aiemmin kuulunut toiseen konserniin, komissio ei katsonut yhdenkään tämän toisen konsernin jäsenistä olevan vastuussa TW:n osallistumisesta kartelliin. Lopuksi kantajalle asetettu vastuu on sen mukaan suhteeton, koska kantajan katsottiin olevan vastuussa 85,7 prosentista TW:lle määrätystä sakosta, vaikka se oli sen osakas vain 8 vuotta niistä 20:sta, joina TW:n väitetään osallistuneen kartelliin.
   Kantaja vetoaa edellisiin argumentteihin myös tukeakseen toissijaista vaatimustaan sille määrätyn sakon alentamisesta. Se väittää lisäksi, että sille määrätty sakko on liiallinen, koska komissio ei määrännyt erillistä sakon perusmäärää kantajalle, kun otetaan huomioon, että se ei ollut vastuussa. Se väittää myös, että komissio teki oikeudellisen virheen, kun se ei ottanut huomioon tiettyjä lieventäviä seikkoja kantajan hyväksi.
   Kantaja väittää lopuksi, että komissio teki muita oikeudellisia virheitä, kun se katsoi, että TW:n oli vastuussa vuosista 1982–1988, määräsi tälle suhteettoman, liiallisen ja 10 prosentin liikevaihtokaton ylittävän sakon ja kun se ei antanut kantajan, jolla oli toissijainen vastuu, hyötyä TW:lle, jolla oli ensisijainen vastuu, myönnetystä sakon määrän alentamisesta tai edes myöntänyt kantajalle itsenäistä sakkojen alennusta sakkojen määräämättä jättämisestä tai lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa annetun tiedonannon mukaisesti.


title: Asia T-95/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.11.2010 — Italia v. komissio (EMOTR — Tukiosasto — Yhteisörahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Hedelmä- ja vihannespohjaisten jalostettujen tuotteiden tuotantotukijärjestelmä — Poikkeukselliset tukitoimenpiteet naudanliha-alalla — Tupakkapalkkiojärjestelmä)

text:
               15.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.11.2010 — Italia v. komissio
   (Asia T-95/08) (1)

   (EMOTR - Tukiosasto - Yhteisörahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Hedelmä- ja vihannespohjaisten jalostettujen tuotteiden tuotantotukijärjestelmä - Poikkeukselliset tukitoimenpiteet naudanliha-alalla - Tupakkapalkkiojärjestelmä)
   2011/C 13/43
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamiehet: avvocato dello Stato G. Aiello ja avvocato dello Stato G. Palmieri)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Jimeno Fernández ja D. Nardi, avustajanaan asianajaja F. Ruggeri Laderchi)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 20.12.2007 tehdyn komission päätöksen 2008/68/EY (EUVL 2008, L 18, s. 12) osittaista kumoamista koskeva vaatimus siltä osin kuin siinä jätetään yhteisörahoituksen ulkopuolelle tietyt Italian tasavallan menot hedelmä- ja vihannespohjaisten jalostettujen tuotteiden alalla, naudanliha-alalla ja raakatupakka-alalla.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 92, 12.4.2008.


title: Asia T-359/03: Graftech International Ltd:n 27.10.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 7/40                   FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                        10.1.2004
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin            –      kumoaa riidanalaiset komission päätökset erityisesti siltä
                                                                             osin kuin niissä määrätään oletusarvoisesti 8,04 prosentin
–      kumoaa päätöksen jättää korvaamatta kantajalle kaikki                 suuruinen korko, ja
       hänen asuinkulunsa, joiden määrä on 4 200 euroa kuu-
       kaudessa                                                       –      velvoittaa komission vastaamaan omista oikeudenkäynti-
                                                                             kuluistaan sekä korvaamaan kantajan kulut.
–      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja vetoaa kanteensa tueksi henkilöstösääntöjen liitteessä
X olevien 5 ja 23 artiklan rikkomiseen, koska kantajan mukaan         Komissio katsoi 18.7.2001 tehdyssä päätöksessä, että kantaja
vastaaja ei voi jättää korvaamatta hänen asuinkulujaan silloin,       ja seitsemän muuta yritystä olivat rikkoneet EY:n perustamisso-
kun vastaaja ei ole antanut mitään asuntoa hänen käyttöönsä           pimuksen 81 artiklaa osallistumalla sopimuksiin ja yhdenmu-
eikä ole myöskään ehdottanut hänelle mitään vaihtoehtoa.              kaistettuihin menettelytapoihin grafiittielektrodialalla. Samassa
                                                                      päätöksessä määrättiin kantajalle sakko ja vaadittiin tätä mak-
                                                                      samaan se kolmen kuukauden kuluessa tiedoksisaannista ja
                                                                      8,04 prosentin korkoineen siinä tapauksessa, ettei maksua
                                                                      suoriteta ajallaan. Tämä päätös annettiin tiedoksi kantajalle
                                                                      23.7.2001 päivätyllä kirjeellä, josta ilmeni myös, että mikäli
                                                                      kantaja nostaa sakon määräämisen johdosta kanteen yhteisö-
                                                                      jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, täytäntöön-
                                                                      panoon ei ryhdytä niin kauan kuin asia on vireillä tuomioistui-
                                                                      messa, kunhan kantaja maksaa sakon määrästä 6,04 prosentin
Graftech International Ltd:n 27.10.2003 Euroopan yhtei-               suuruisen koron ja asettaa pankkitakauksen sakon määrästä.
           söjen komissiota vastaan nostama kanne                     Kantaja teki komissiolle esityksiä ehdottaen erilaisia maksueh-
                                                                      toja, jotka komissio hylkäsi 9.8.2001 päivätyssä kirjeessään.
                                                                      Kantaja nosti niin ikään kanteen 18.7.2001 tehdyn päätöksen
                          (Asia T-359/03)                             johdosta, jolla sakko määrättiin (1). Kantajan tekemät lisäehdo-
                                                                      tukset maksumahdollisuuksien osalta komissio hylkäsi kirjeis-
                                                                      sään, jotka oli päivätty 18.8.2003, 11.9.2003 ja 18.9.2003.
                            (2004/C 7/74)
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                      Esillä olevassa kanteessa kantaja vastustaa kaikkia päätöksiä,
                                                                      jotka koskevat maksuehtoja. Kantajan mukaan kyseessä on
                                                                      komission oikeudellinen virhe, kun tämä katsoo, ettei muuta
                                                                      vakuutta kuin pankkitakausta voida hyväksyä. Kantaja väittää
Graftech International Ltd, Wilmington, Delaware (Yhdysval-           lisäksi, että 18.8.2003 tehty päätös on suhteellisuusperiaatteen
lat), on nostanut 27.10.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäi-            vastainen, koska se ei ole tasapainoinen asianosaisten edun ja
sen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö-           erityisesti kantajan intressin antaa pantiksi rasitteeton varalli-
jen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat barrister            suutensa komission vaatiman pankkitakauksen asemesta osal-
K.P.E. Lasok, QC, ja barrister Brian Harnett, prosessiosoite          ta. Kantaja väittää tämän ohella komission tehneen ilmeisen
Luxemburgissa.                                                        tosiseikkoja koskevan virheen, kun tämä on katsonut, ettei
                                                                      kantaja ole osoittanut olevansa kykenemätön noudattamaan
                                                                      komission päätöstä, ja kun tämä on arvioinut kantajan talou-
                                                                      dellista asemaa ja sen tarjoaman pantin arvoa. Kantaja katsoo
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin            niin ikään, että komission päätökset sovellettavista koroista
                                                                      ovat virheellisiä ja että komissio on rikkonut olennaisia
–      kumoaa komission päätökset, jotka on tehty 18.7.2001,          menettelyä koskevia määräyksiä, kun se ei ole antanut kantajal-
       23.7.2001, 9.8.2001, 18.8.2003, 11.9.2003 ja                   le tilaisuutta tulla kuulluksi ennen 18.7.2001 tehdyn päätöksen
       18.9.2003 ja joissa edellytetään GTI:n täyttävän               täytäntöönpanoa koskevan päätöksen antamista.
       18.7.2001 tehdyn päätöksen mukaiset velvoitteensa tai
       asettavan pankkitakauksen uhalla, että 18.7.2001 tehty
       päätös pannaan täytäntöön syyskuusta 2003 lukien,
                                                                      (1) Asia T-246/01 (EYVL C 17, 19.1.2002, s. 16).
–      kumoaa riidanalaiset komission päätökset erityisesti siltä
       osin kuin niissä määrätään 6,04 prosentin suuruinen
       korko, vaikka markkinakorot ovat paljon alempia,


title: Asia T-137/09: Kanne 6.4.2009 — Nike International v. SMHV — Muñoz Molina (R10)

text:
               6.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/19

         Kanne 6.4.2009 — Nike International v. SMHV — Muñoz Molina (R10)
   (Asia T-137/09)
   2009/C 129/34
   Kannekirjelmän kieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Nike International Ldt (Oregon, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja M. de Justo Bailey)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Aurelio Muñoz Molina (Santa Pola, Espanja)

      Vaatimukset

               —

               Riidanalaista päätöstä on valituksen tutkittavaksi ottamista koskevilta osiltaan muutettava ja on todettava, että se on otettava tutkittavaksi ja on määrättävä, että valituslautakunta toimii vastaavalla tavalla ja tutkii pääasian

               —

               toissijaisesti on todettava, että valituslautakunta ja väiteosasto ovat rikkoneet tavaramerkkiasetuksen 73 artiklaa ja muita sovellettavia säännöksiä ja määrättävä hakemuksen taannehtivasta vaikutuksesta, jotta korjataan kantajan (Nike Internacional Ltd) puuttuva mahdollisuus korjata poikkeavuudet aikaisemman oikeuden luovutuksensaajana ja/tai ainakin annettava päätös aikaisemman haltijan (DL Sports & Marketing Ltda.) edustajalle tiedoksi säännönmukaisesti.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Aurelio Muñoz Molina

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki R10 (hakemusnro 4813713) luokkiin 18, 25 ja 35 kuuluville tavaroille ja palveluille

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Rekisteröimätön espanjalainen tavaramerkki R10

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen muodollisista syistä ja erityisesti yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 58 artiklan ja yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13.12.1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2868/95 (2) 49 artiklan 1 kohdan rikkominen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen tutkimatta jättäminen.

      Kanneperusteet: Tämän valituksen tutkittavaksi ottamista koskevien edellytysten virheellinen arviointi, perusteluvelvollisuuden laiminlyönti sekä vastapuolen kuulematta jättäminen.

      (1)  EYVL 1994, L 11, s. 1.

      (2)  EYVL 1995 L 303, s. 1.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (neljäs jaosto), 21 päivänä tammikuuta 1999, asiassa C-416/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivit 93/119/EY, 94/42/EY, 94/16/EY ja 93/118/EY - Laiminlyönti panna direktiivit täytäntöön määräajassa)

text:
27.3.1999               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 86/3
tövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985                (asiamiehenään Anni Snoecx), jossa kantaja vaatii yhteisö-
annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY (EYVL L 175,               jen tuomioistuinta toteamaan, että Belgian kuningaskunta
5.7.1985, s. 40) 12 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska         ei ole noudattanut vaarallisia aineita sisältävistä paristoista
se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktii-         ja akuista 18 päivänä maaliskuuta 1991 annetun neuvos-
vin täydellisen ja asianmukaisen noudattamisen edellyttä-           ton direktiivin 91/157/ETY (EYVL L 78, 26.3.1991, s. 38)
miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, yhteisö-        6 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
jen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa:            säädetyssä määräajassa tässä artiklassa tarkoitettuja toi-
jaoston puheenjohtaja J.-P. Puissochet sekä tuomarit J. C.          mintaohjelmia ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut
Moitinho de Almeida, C. Gulmann, L. Sevón (esittelevä               näistä toimenpiteistä säädetyssä määräajassa komissiolle,
tuomari) ja M. Wathelet, julkisasiamies: J. Mischo, kir-            yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-
jaaja: R. Grass, on antanut 21.1.1999 tuomion, jonka tuo-           nossa: jaoston puheenjohtaja J.-P. Puissochet sekä tuomarit
miolauselma on seuraava:                                            P. Jann, J. C. Moitinho de Almeida, C. Gulmann (esitte-
                                                                    levä tuomari) ja D. A. O. Edward, julkisasiamies: G. Cos-
                                                                    mas, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut
1) Portugalin tasavalta ei ole noudattanut tiettyjen julkis-        21.1.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
     ten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten
     arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annetun neu-
     voston direktiivin 85/337/ETY mukaisia velvoitteitaan,         1) Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut vaarallisia
     koska se on antanut siirtymäsäännöksen, jossa sää-                  aineita sisältävistä paristoista ja akuista 18 päivänä
     detään, että 3.7.1988 jälkeen eli tämän direktiivin täy-            maaliskuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin
     täntöönpanolle säädetyn määräajan päätyttyä annettua                91/157/ETY 6 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska
     tämän direktiivin kansallista täytäntöönpanosäädöstä                se ei ole antanut säädetyssä määräajassa tässä artik-
     ei sovelleta hankkeisiin, joita koskeva lupamenettely               lassa tarkoitettuja toimintaohjelmia.
     oli aloitettu ennen tätä direktiiviä koskevan kansallisen
     täytäntöönpanolain voimaantuloa mutta 3.7.1988 jäl-
     keen.
                                                                    2) Belgian kuningaskunta            velvoitetaan  korvaamaan
                                                                         oikeudenkäyntikulut.
2) Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeu-
     denkäyntikulut.                                                (1) EYVL C 357, 22.11.1997.
(1) EYVL C 181, 14.6.1997.
                                                                           YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (neljäs jaosto),
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                          (viides jaosto),                                          21 päivänä tammikuuta 1999,
                 21 päivänä tammikuuta 1999,                        asiassa C-416/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Italian tasavalta (1)
asiassa C-347/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                    Belgian kuningaskunta (1)                       (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen Ð Direk-
                                                                    tiivit 93/119/EY, 94/42/EY, 94/16/EY ja 93/118/EY Ð
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen Ð Vaa-                 Laiminlyönti panna direktiivit täytäntöön määräajassa)
rallisia aineita sisältävistä paristoista ja akuista annettu
direktiivi 91/157/ETY Ð Direktiivin 6 artiklassa edellytet-                                  (1999/C 86/06)
     tyjen toimintaohjelmien hyväksymisen laiminlyönti)
                         (1999/C 86/05)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                       (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                    Asiassa C-416/97, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
                                                                    henään Francesco P. Ruggeri Laderchi), kantajana, vastaan
Asiassa C-347/97, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-            Italian tasavalta (asiamiehenään Umberto Leanza, avusta-
henään Götz zur Hausen) vastaan Belgian kuningaskunta               janaan Ivo M. Braguglia), vastaajana, jossa kantaja vaatii
 ---pagebreak--- C 86/4                  FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  27.3.1999
yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Italian tasavalta              YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
ei ole noudattanut                                                                        (toinen jaosto),
                                                                                28 päivänä tammikuuta 1999,
Ð eläinten suojelusta teurastus- tai lopettamishetkellä
     22 päivänä joulukuuta 1993 annetun neuvoston direk-           asiassa C-181/96 (Bundesverwaltungsgerichtin esittämä
     tiivin 93/119/EY (EYVL L 340, 31.12.1993, s. 21),             ennakkoratkaisupyyntö), Georg Wilkens vastaan Land-
                                                                                wirtschaftskammer Hannover (1)
Ð eläinten terveyteen liittyvistä ongelmista yhteisön sisäi-       (Maidon lisämaksu Ð Erityinen viitemäärä Ð Maidon
     sessä nautaeläinten ja sikojen kaupassa annetun direk-        kaupan pitämisestä luopumista ja tuotannon muuttamista
     tiivin 64/432/ETY muuttamisesta 27 päivänä heinä-             koskeva sitoumus Ð Velvoitteet Ð Velvoitteiden noudatta-
     kuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/42/EY             matta jättäminen Ð Tuotannon muuttamisesta maksetta-
     (EYVL L 201, 4.8.1994, s. 26),                                van palkkion peruuttaminen Ð Kiintiön myöntämisen
                                                                                taannehtiva kumoaminen)
Ð haitallisten aineiden ja tuotteiden pitoisuuksia rehuissa                               (1999/C 86/07)
     koskevan neuvoston direktiivin 74/63/ETY muuttami-
     sesta 22 päivänä huhtikuuta 1994 annetun neuvoston                             (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
     direktiivin 94/16/EY (EYVL L 104, 23.4.1994, s. 32),
     ja
                                                                      (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                       yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Ð tuoreen lihan ja siipikarjanlihan terveystarkastusten
     ja -valvonnan rahoittamisesta annetun direktiivin             Asiassa C-181/96, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa)
     85/73/ETY muuttamisesta 22 päivänä joulukuuta                 on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan
     1993 annetun neuvoston direktiivin 93/118/EY (EYVL            nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadak-
     L 340, 31.12.1993, s. 15)                                     seen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa
                                                                   asiassa Georg Wilkens vastaan Landwirtschaftskammer
mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä        Hannover, Oberbundesanwalt beim Bundesverwaltungs-
määräajassa kyseisten direktiivien noudattamisen edellyttä-        gerichtin osallistuessa asian käsittelyyn, ennakkoratkaisun
miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai joka        asetuksen (ETY) N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun
tapauksessa, koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpi-          maksun soveltamista maito- ja maitotuotealalla koskevista
teistä komissiolle, yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto),       yleisistä säännöistä 31 päivänä maaliskuuta 1984 annetun
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. J. G.              neuvoston asetuksen (ETY) N:o 857/84 (EYVL L 90,
Kapteyn sekä tuomarit J. L. Murray ja H. Ragnemalm                 1.4.1984, s. 13), sellaisena kuin se on muutettuna neu-
(esittelevä tuomari), julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: R.      voston asetuksella (ETY) N:o 1639/91 (EYVL L 150,
Grass, on antanut 21.1.1998 tuomion, jonka tuomiolau-              15.6.1991, s. 35), 3 a artiklan 1 kohdan toisen alakohdan
selma on seuraava:                                                 tulkinnasta ja pätevyydestä, yhteisöjen tuomioistuin (toi-
                                                                   nen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjoh-
                                                                   taja G. Hirsch (esittelevä tuomari) sekä tuomarit G. F.
1) Italian tasavalta ei ole noudattanut                            Mancini ja R. Schintgen, julkisasiamies: P. LeÂger, kirjaaja:
                                                                   johtava hallintovirkamies H. A. Rühl, on antanut
     Ð eläinten terveyteen liittyvistä ongelmista yhteisön         28.1.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
          sisäisessä nautaeläinten ja sikojen kaupassa anne-
          tun     direktiivin   64/432/ETY     muuttamisesta
                                                                   Asetuksen (ETY) N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun
          27 päivänä heinäkuuta 1994 annetun neuvoston
                                                                   maksun soveltamista maito- ja maitotuotealalla koskevista
          direktiivin 94/42/EY ja
                                                                   yleisistä säännöistä 31 päivänä maaliskuuta 1984 annetun
                                                                   neuvoston asetuksen (ETY) N:o 857/84, sellaisena kuin se
     Ð tuoreen lihan ja siipikarjanlihan terveystarkastus-         on muutettuna neuvoston asetuksella (ETY) N:o 1639/91,
          ten ja -valvonnan rahoittamisesta annetun direktii-      3 a artiklan 1 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten,
          vin 85/73/ETY muuttamisesta 22 päivänä joulu-            että sellaisen maidontuottajan, jolle maidon ja maitotuot-
          kuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin                 teiden kaupan pitämisestä luopumista ja lypsykarjan tuo-
          93/118/EY                                                tannon muuttamisesta koskevasta palkkiojärjestelmästä
                                                                   17 päivänä toukokuuta 1977 annetun neuvoston asetuksen
     mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut sää-         (ETY) N:o 1078/77 mukaisesti myönnetty oikeus saada
     detyssä määräajassa näiden direktiivien noudattamisen         maidon kaupan pitämisestä luopumisesta maksettava palk-
     edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia mää-         kio tai tuotannon muuttamisesta maksettava palkkio on
     räyksiä.                                                      peruutettu sen vuoksi, että hänen katsotaan rikkoneen
                                                                   sitoumustaan olla pitämättä kaupan maitoa ja maitotuot-
                                                                   teita, on saatava erityinen viitemäärä, joka on asianmukai-
2) Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeuden-             sessa suhteessa siihen, miten kyseistä sitoumusta on nou-
     käyntikulut.                                                  datettu ja miten se on täytetty.
(1) EYVL C 41, 7.2.1998.                                           (1) EYVL C 210, 20.7.1996.


title: Asia C-26/08: Kanne 24.1.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/13

         Kanne 24.1.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-26/08)
   (2008/C 92/23)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: K. Simonsson ja H. Krämer)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta
   Vaatimukset

               —

               Yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut sillä aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottolaitteista satamissa 27.11.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/59/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei kaikissa satamissaan ole ottanut käyttöön ja toteuttanut jätteen vastaanottoa ja käsittelyä koskevia suunnitelmia

               —

               Saksan liittotasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika direktiivin täytäntöönpanolle päättyi 28.12.2002.

      (1)  EYVL L 332, s. 81.


title: Asia C-101/17 P: Valitus, jonka Verus Food on tehnyt 23.2.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-82/14, Copernicus-Trademarks v. EUIPO, 7.7.2016 antamasta tuomiosta

text:
               19.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/10

         Valitus, jonka Verus Food on tehnyt 23.2.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-82/14, Copernicus-Trademarks v. EUIPO, 7.7.2016 antamasta tuomiosta
   (Asia C-101/17 P)
   (2017/C 195/15)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Verus Food (edustaja: C. Pfitzer, Rechtsanwalt)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Vaatimukset

               —

               Tuomio T-82/14 on kumottava kokonaisuudessaan.
               Toissijaisesti: Tuomio 82/14 on kumottava ja tuomiossa vääristyneellä tavalla huomioon otettujen tosiseikkojen perusteella asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen.

               —

               Vastaaja on velvoitettava korvaamaan kaikissa oikeusasteissa syntyneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja esittää valituksensa tueksi seuraavat valitusperusteet:

               1)

               26.2.2009 annetun asetuksen N:o 207/2009 (1) rikkominen, erityisesti tavaramerkkiasetuksen 52 artiklan rikkominen

               2)

               26.2.2009 annetun asetuksen N:o 207/2009 rikkominen, erityisesti tavaramerkkiasetuksen 75 artiklan rikkominen

               3

               26.2.2009 annetun asetuksen N:o 207/2009 rikkominen, erityisesti tavaramerkkiasetuksen 76 artiklan rikkominen

               4

               ”Vilpillistä tavaramerkin rekisteröintiä” koskevan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön rikkominen

               5)

               Unionin tuomioistuimen ”perusoikeusluettelon” rikkominen

               6)

               Kansainvälisen oikeuden (teollisoikeuden suojelemista koskeva Pariisin yleissopimus) rikkominen

               7)

               Kansainvälisen oikeuden eli TRIPS-sopimuksen (sopimus tekijän- ja teollisoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista) rikkominen

               8)

               Euroopan unionin perusoikeuskirjan 16 artiklan rikkominen

               9)

               Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklan 2 kohdan rikkominen

               10)

               Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan rikkominen

               11)

               Vuoden 1948 yleisen ihmisoikeuksien julistuksen 17 artiklan rikkominen

               12)

               Ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen (Euroopan ihmisoikeussopimus) ja siihen kuuluvien lisäpöytäkirjojen, erityisesti pöytäkirjassa nro 1 olevan 1 artiklan rikkominen

               13)

               Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan rikkominen - Oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin, erityisesti väärennettyjen, paikkansa pitämättömien tosiseikkojen (toteamusten) yhteydessä, vihjailujen, väärien syytösten, mustamaalauksen, pahojen puheiden ja panettelun yhteydessä

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL 2009, L 78, s. 1).


title: Asia T-258/99: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys  20.9.2005  — Makro Cash & Carry Nederland v. komissio (Valtiontuet — Vähämerkityksistä tukea koskeva komission tiedonanto — Huoltamot — Tuen kasautumisvaara — Tiedonannon kattamat tuet — Oikeussuojan tarve)

text:
               24.12.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 330/22

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 20.9.2005 — Makro Cash & Carry Nederland v. komissio
   (Asia T-258/99) (1)

   (Valtiontuet - Vähämerkityksistä tukea koskeva komission tiedonanto - Huoltamot - Tuen kasautumisvaara - Tiedonannon kattamat tuet - Oikeussuojan tarve)
   (2005/C 330/55)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Makro Cash & Carry Nederland (Amsterdam, Alankomaat) (edustajat: asianajajat I. Cath, K. Tattersall ja R. Blaauboer)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: ensin G. Rozet ja H. Speyart, avustajinaan asianajajat J.C.M. van der Beek ja L. Hancher, sitten G. Rozet ja H. van Vliet)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valtiontuesta, jonka Alankomaat aikoo toteuttaa Saksan rajan tuntumassa sijaitsevien 633 alankomaisen huoltamon hyväksi, 20 päivänä heinäkuuta 1999 tehdyn komission päätöksen 1999/705/ETY (EYVL L 280, s. 87) kumoamista koskeva vaatimus
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Kantaja vastaa oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EYVL C 34, 5.2.2000.


title: Asia T-274/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.3.2015 – Lech-Stahlwerke v. komissio

text:
               11.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/38

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.3.2015 – Lech-Stahlwerke v. komissio
   (Asia T-274/14) (1)

   (2015/C 155/49)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 223, 14.7.2014.


title: Asia T-33/17: Kanne 20.1.2017 – Amicus Therapeutics UK ja Amicus Therapeutics v. EMA

text:
               3.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/51

         Kanne 20.1.2017 – Amicus Therapeutics UK ja Amicus Therapeutics v. EMA
   (Asia T-33/17)
   (2017/C 104/72)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Amicus Therapeutics UK Ltd (Gerrards Cross, Yhdistynyt kuningaskunta) ja Amicus Therapeutics, Inc. (Cranbury, New Jersey, Yhdysvallat) (edustajat: L. Tsang, solicitor, J. Mulryne, solicitor, ja F. Campbell, barrister)

      Vastaaja: Euroopan lääkevirasto (EMA)

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan kliinisen tutkimusraportin AT-1001-011 tutustuttavaksi antamisesta asetuksen (EY) N:o 1049/2001 nojalla tehdyn päätöksen, jonka vastaaja on saattanut kantajien tietoon 14.12.2016

               —

               toissijaisesti palauttamaan päätöksen vastaajalle sen uudelleen arvioimiseksi sen jälkeen, kun kantajille on varattu tilaisuus yksilöityjen huomautusten esittämiseen kliinisen tutkimusraportin tietyistä osista, jotka olisi poistettava ennen raportin antamista tutustuttavaksi

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajille tästä asiasta aiheutuvat oikeudenkäyntikulut ja muut kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että kyseessä oleva kliininen tutkimusraportti kuuluu asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdassa säädetyn yleisen salassapito-olettaman soveltamisalaan, kun otetaan huomioon (i) asiassa sovellettavan unionin alakohtaisen lainsäädännön rakenne ja sanamuoto, (ii) unionin toimielinten velvollisuus täyttää teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehdyn sopimuksen 39 artiklan 3 kappaleen mukaiset velvoitteet sekä (iii) kantajien yksityisyyden suojaa ja omistusoikeutta koskeville perusoikeuksille kuuluva merkitys.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu toissijaisesti siihen, että asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdassa säädetyn asianmukaisen intressivertailun ainoa oikeudellisesti hyväksyttävä lopputulos olisi ollut kyseessä olevan kliinisen tutkimusraportin ilmaisematta jättäminen, kun otetaan huomioon (i) kantajien erittäin painava intressi siihen, ettei asiakirjaa ilmaista, koska sen ilmaiseminen vahingoittaisi omistusoikeuteen ja liiketoimintaan liittyviä perustavanlaatuisia oikeuksia, ja (ii) ilmaisemista puoltavan yleisen edun epämääräisyys ja yleisluonteisuus, koska mikään riittävän ylivoimainen yleinen etu ei edellytä ilmaisemista.


title: Asia T-234/17: Kanne 19.4.2017 – Siberian Vodka v. EUIPO – Friedr. Schwarze (DIAMOND ICE)

text:
               19.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/38

         Kanne 19.4.2017 – Siberian Vodka v. EUIPO – Friedr. Schwarze (DIAMOND ICE)
   (Asia T-234/17)
   (2017/C 195/51)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Siberian Vodka AG (Herisau, Sveitsi) (edustaja: asianajaja O. Bischof)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Friedr. Schwarze GmbH & Co. KG (Oelde, Saksa)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Tavaramerkin ”DIAMOND ICE” Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti – Kansainvälinen rekisteröinti nro 1 211 695

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 8.2.2017 asiassa R 1171/2016-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) neljännen valituslautakunnan 8.2.2017 asiassa R 1171/2016-4 tekemän päätöksen

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/20098 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-511/16: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 6.3.2017 – Euroopan komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta, väliintulijana Ranskan tasavalta

text:
               22.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/18

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 6.3.2017 – Euroopan komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta, väliintulijana Ranskan tasavalta
   (Asia C-511/16) (1)

   (2017/C 161/25)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 441, 28.11.2016.


title: Asia C-397/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Najwyższy (Puola) on esittänyt 20.8.2014 – Polkomtel sp. z o.o. v. Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

text:
               1.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 431/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Najwyższy (Puola) on esittänyt 20.8.2014 – Polkomtel sp. z o.o. v. Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej
   (Asia C-397/14)
   (2014/C 431/14)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Sąd Najwyższy

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Polkomtel sp. z o.o.

      Vastapuoli: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

      Väliintulija: Telekomunikacja Polska Spółka Akcyjna, kotipaikka Varsova (nykyään Orange Polska S.A., kotipaikka Varsova)

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) (EYVL L 108, s. 51) 28 artiklaa, sellaisena kuin se oli alkuperäisessä muodossaan, tulkittava siten, että oikeus käyttää muita kuin maantieteellisiä numeroita on varmistettava paitsi muista jäsenvaltioista oleville loppukäyttäjille,myös yleisen viestintäverkon operaattorin jäsenvaltiosta oleville loppukäyttäjille sillä seurauksella, että tämän velvoitteen täyttämistä koskevaan kansallisten sääntelyviranomaisten suorittamaan arviointiin sovelletaan vaatimuksia, jotka perustuvat unionin oikeuden tehokkuusperiaatteeseen ja kansallisen lainsäädännön tulkitsemista unionin oikeuden mukaisella tavalla koskevaan periaatteeseen?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Onko direktiivin 2002/22 28 artiklaa, luettuna yhdessä perusoikeuskirjan 16 artiklan kanssa, tulkittava siten, että ensin mainitussa säännöksessä mainitun velvollisuuden täyttämiseksi voidaan soveltaa menettelytapaa, josta säädetään sähköisten viestintäverkkojen ja niiden liitännäistoimintojen käyttöoikeuksista ja yhteenliittämisestä 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/19/EY (käyttöoikeusdirektiivi) (EYVL L 108, s. 7) 5 artiklan 1 kohdassa kansallisten sääntelyviranomaisten osalta?

               3)

               Onko direktiivin 2002/19 8 artiklan 3 kohtaa, luettuna yhdessä direktiivin 2002/22 28 artiklan ja perusoikeuskirjan 16 artiklan kanssa, tai direktiivin 2002/19 8 artiklan 3 kohtaa, luettuna yhdessä direktiivin 2002/19 5 artiklan 1 kohdan ja perusoikeuskirjan 16 artiklan kanssa, tulkittava siten, että kansalliset sääntelyviranomaiset voivat varmistaakseen yleisen viestintäverkon kotimaisen operaattorin loppukäyttäjille oikeuden käyttää palveluja, joita tarjotaan muissa kuin maantieteellisissä numeroissa jonkin toisen kotimaisen operaattorin verkossa, vahvistaa periaatteet, joiden mukaan nousevasta liikenteestä laskutetaan operaattoreiden kesken, turvautumalla laskevasta liikenteestä perittäviin maksuihin, jotka yhdelle näistä operaattoreista on vahvistettu direktiivin 2002/19 13 artiklan perusteella kustannuslähtöisesti, jos operaattori on ehdottanut tällaisen maksun soveltamista direktiivin 2002/19 4 artiklaan perustuvan velvoitteen täyttämiseksi käytyjen ja kariutuneiden neuvottelujen kuluessa?