title: Asia T-148/04: TQ3 Travel Solutionsin 26.4.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               10.7.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/10

         TQ3 Travel Solutionsin 26.4.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-148/04)
   (2004/C 179/21)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   TQ3 Travel Solutions, kotipaikka Mechelen (Belgia), on nostanut 26.4.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Rusen Ergec ja Kim Möric.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa komission 24.2.2004 tekemän päätöksen, jossa kantajalle ilmoitettiin, että sen hankintaa nro ADMIN/D1/PR/2003/131, osa 1, koskevaa tarjousta ei hyväksytä

               —

               kumoaa komission päätöksen, jonka mukaan kyseisen hankinnan osaa 1 koskeva sopimus tehdään Carlson Wagonlit Travelsin kanssa ja joka annettiin kantajalle tiedoksi komission 16.3.2004 päivätyllä kirjeellä

               —

               toteaa, että komission sääntöjenvastainen toiminta muodostaa virheen, josta komissio on vastuussa kantajaan nähden

               —

               velvoittaa kantajan asian käsittelyä komissiossa vahingon arvioimista varten

               —

               velvoittaa komission korvamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Matkatoimistopalveluja koskevan 20.10.2003 tehdyn rajoitetun tarjouskilpailun (1) ja sopimuksentekomenettelyn perusteella komissio päätti olla tekemättä hankintasopimusta kantajan kanssa ja tehdä sen Carlson Wagonlit Travelsin kanssa.
   Kantaja vetoaa kyseisten päätösten kumoamiseksi kahteen täysin samanlaiseen kanneperusteeseen, jotka koskevat komission tarjousten arvioinnissa tekemää ilmeistä virhettä.
   Ensimmäisessä kanneperusteessaan kantaja väittää, että komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen katsoessaan, että Carlson Wagonlit Travelsin tarjous ei ollut epätavallisen alhainen; kantaja vetoaa myös 23.12.2002 annetun komission asetuksen N:o 2342/2002 (2) 146 artiklan 4 kohdassa säädetyn sellaisen velvoitteen noudattamatta jättämisestä johtuvaan sääntöjenvastaisuuteen, jonka mukaan toimielimen on pyydettävä tarvittavia selvennyksiä siitä, mistä tarjous muodostuu.
   Toinen kanneperuste koskee komission tekemää ilmeistä virhettä sen arvioidessa tarjousten laadullista arvoa, kun se antoi Carlson Wagonlit Travelsin tarjoukselle korkeimman arvosanan tarjottujen palvelujen laadusta, vaikka kyseisessä tarjouksessa ei voitu taata kyseisten palvelujen riittävää laatua.

      (1)  Hankinta Q ADMIN/D1/PR/2003/131 (EYVL S 143).

      (2)  Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä 23 päivänä joulukuuta 2002 annettu komission asetus (EY, Euratom) N:o 2342/2002 (EYVL L 357, s. 1).


title: Asia F-80/09: Kanne 26.9.2009 — Lenz v. komissio

text:
               21.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/66

         Kanne 26.9.2009 — Lenz v. komissio
   (Asia F-80/09)
   2009/C 282/127
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Erika Lenz (Osnabrück, Saksa) (edustajat: Rechtsanwalt J. Römer ja Rechtsanwalt V. Lenz)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   On kumottava 4.5.2009 tehty komission päätös, jolla kieltäydyttiin korvaamasta kustannukset, jotka kantajalle oli aiheutunut luontaishoitajan antamasta hoidosta

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että

               —

               kumotaan vastaajan 4.5.2009 tekemä päätös sellaisena, kuin se on valitukseen 8.7.2009 annetussa päätöksessä, ja velvoitetaan vastaaja suorittamaan 85 prosenttia luontaishoitajan antamasta hoidosta, jotka olivat 297 euroa, toisin sanoen 253 euroa

               —

               todetaan, että vastaaja on velvollinen korvaamaan kantajalle kaikki 1.4.2009 jälkeen luontaishoitajan antamasta hoidosta kustannuksina aiheutuneet sairaudenhoitokulut

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut sekä kantajalle ennen tuomioistuinkäsittelyä aiheutuneet asianajokulut.


title: Asia T-376/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.5.2017 – KK v. EASME (Tutkimuksen ja innovoinnin puiteohjelma Horisontti 2020 — Ehdotuspyyntö vuosien 2014 – 2015 työohjelmaan — Pk-yritysten innovoinnin tukiohjelma — EASMEn päätös, jossa ehdotus todetaan kelvottomaksi — Yhden toimituksen sääntö — Arvioinnin uudelleentarkastelumenettely — Ehdotusten jättämiselle tarkoitetun sähköisen portaalin tilapäinen toimimattomuus — Arviointivirhe — Menettelysääntöjen rikkominen — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)

text:
               3.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 213/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.5.2017 – KK v. EASME
   (Asia T-376/15) (1)

   ((Tutkimuksen ja innovoinnin puiteohjelma Horisontti 2020 - Ehdotuspyyntö vuosien 2014 – 2015 työohjelmaan - Pk-yritysten innovoinnin tukiohjelma - EASMEn päätös, jossa ehdotus todetaan kelvottomaksi - Yhden toimituksen sääntö - Arvioinnin uudelleentarkastelumenettely - Ehdotusten jättämiselle tarkoitetun sähköisen portaalin tilapäinen toimimattomuus - Arviointivirhe - Menettelysääntöjen rikkominen - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu))
   (2017/C 213/37)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: KK (edustaja: asianajaja J.-P. Spitzer)

      Vastaaja: Pienistä ja keskisuurista yrityksistä vastaava toimeenpanovirasto (EASME) (asiamiehet: A. Pallares Allueva ja E. Fierro Sedano, avustajinaan asianajajat A. Duron ja D. Waelbroeck)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota EASME:n 15.6.2015 antama päätös, jolla hylätään ehdotus, jonka kantaja on esittänyt vastauksenaan tutkimuksen ja innovoinnin puiteohjelman ”Horisontti 2020” (2014–2020) ja ”Horisontti 2020” -ohjelmaa täydentävän Euroopan atomienergiayhteisön tutkimus- ja koulutustoimintaa koskevan puiteohjelman (2014–2018) työohjelmien 2014–2015 mukaiseen pyyntöön esittää ehdotuksia ja niihin liittyviä toimia (EUVL 2013, C 361, s. 9) ja toisaalta SEUT 268 artiklaan perustuva vaatimus saada korvausta vahingosta, jota kantaja väittää kärsineensä hylkäävän päätöksen takia.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               KK velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 243, 4.7.2016.


title: Asia T-159/07: Kanne 7.5.2007 — COFAC v. komissio

text:
               7.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/36

         Kanne 7.5.2007 — COFAC v. komissio
   (Asia T-159/07)
   (2007/C 155/66)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asianosaiset

      Kantaja: COFAC — Cooperativa de Formação e Animação Cultural, crl (Lissabon, Portugali) (edustaja: advogado Luis Gomes)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               komission 9.11.2004 tekemä päätös D(2004)24253, jolla vähennettiin Euroopan sosiaalirahastosta kantajalle 30.4.1987 tehdyllä päätöksellä C(87) 0860 (asia nro 870927 P1) myönnetyn rahoitustuen määrää, on EY 230 artiklan nojalla kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-158/07.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 15 päivänä kesäkuuta 1999, asiassa T-288/97 Regione autonoma Friuli Venezia Giulia vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kumoamiskanne - Komission päätös - Valtiontuet - Valtionsisäisen hallintoyksikön nostama kanne - Tutkittavaksi ottaminen)

text:
28.8.1999               FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 246/27
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                             asianajaja Georgios Sakellaropoulos, Ateena, prosessiosoite
                  MIOISTUIMEN TUOMIO                                   Luxemburgissa asianajotoimisto Aloyse May, 31 Grand-rue,
                                                                       vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään Gianlui-
                 15 päivänä kesäkuuta 1999,                            gi Valsesia ja Maria Condu Durante), jossa vaaditaan kumotta-
                                                                       vaksi komission 12.3.1997 tekemä päätös, jolla hylättiin
                         asiassa T-288/97                              työkyvyttömyyseläkkeen myöntämistä koskeva vaatimus, yh-
                                                                       teisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto),
Regione autonoma Friuli Venezia Giulia vastaan Euroopan                toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. M. Moura
                     yhteisöjen komissio(1)                            Ramos sekä tuomarit V. Tiili ja P. Mengozzi, kirjaaja: johtava
                                                                       hallintovirkamies B. Pastor, on 3.6.1999 antanut tuomion,
(Kumoamiskanne – Komission päätös – Valtiontuet – Val-                 jonka tuomiolauselma on seuraava:
tionsisäisen hallintoyksikön nostama kanne – Tutkittavaksi
                            ottaminen)                                 1) Kanne jätetään tutkimatta ensimmäisen kanneperusteen osalta
                                                                            ja hylätään perusteettomana toisen kanneperusteen osalta.
                         (1999/C 246/54)
                                                                       2) Kukin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                    (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                       (1) EYVL C 26, 24.1.1998.
Asiassa T-288/97, Regione autonoma Friuli Venezia Giulia,
asiamiehinään asianajajat Renato Fusco, Trieste, ja Maurizio
Maresca, Genova, prosessiosoite Luxemburgissa 36 rue Wiltz,
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään Paul
Nemitz, Paolo Stancanelli ja Massimo Moretto), jossa kantaja
vaatii yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta
kumoamaan Friuli-Venezia Giulian alueen (Italia) myöntämistä
tuista maanteiden tavaraliikennettä harjoittaville alueen yrityk-      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
sille 30 päivänä heinäkuuta 1997 tehdyn komission päätöksen                                MIOISTUIMEN TUOMIO
98/182/EY (EYVL 1998, L 66, s. 18), Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu ensim-
mäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti B. Vester-                            10 päivänä kesäkuuta 1999,
dorf sekä tuomarit C. W. Bellamy, R. M. Moura Ramos,
J. Pirrung ja P. Mengozzi, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio      asiassa T-10/98, E-Quattro Snc vastaan Euroopan yhteisö-
González, on 15.6.1999 antanut tuomion, jonka tuomiolau-                                         jen komissio (1)
selma on seuraava:
1) Komission oikeudenkäyntiväite hylätään.                             (Välityslauseke – Maksuvelvollisuus – Täytäntöönpanon
                                                                                laiminlyönti)
2) Pääasian käsittelyä jatketaan.
                                                                                (1999/C 246/56)
3) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
(1) EYVL C 7, 10.1.1998.                                                                    (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                       Asiassa T-10/98, E-Quattro Snc, kotipaikka Laveno-Mombello
                                                                       (Italia), edustajanaan asianajaja Giuseppe Marchesini, Corte
                                                                       di Cassazione, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
                                                                       Ernest Arendt, 8-10 rue Mathias Hardt, vastaan Euroopan
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                             yhteisöjen komissio (asiamiehinään José Luis Iglesias Buhigues,
                  MIOISTUIMEN TUOMIO                                   Barry Doherty ja Alberto Dal Ferro), jossa kantaja vaatii 153
                                                                       EA artiklan nojalla, että sille korvataan vahinko, jota se väittää
                  3 päivänä kesäkuuta 1999,                            kärsineensä yhteisön kanssa tehdyn sopimuksen yhteydessä,
                                                                       yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen
asiassa T-295/97, Dimitrios Coussios vastaan Euroopan                  jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
                     yhteisöjen komissio (1)                           A. Potocki sekä tuomarit C. W. Bellamy ja A. W. H. Meij,
                                                                       kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio González, on 10.6.1999
(Henkilöstö – Työkyvyttömyyseläkkeen myöntäminen – Hen-                antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
kilöstösääntöjen 73 ja 78 artiklassa tarkoitettujen menette-
                    lyjen keskinäiset suhteet)                         1) Kanne hylätään.
                         (1999/C 246/55)                               2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                   (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)                      (1) EYVL C 94, 28.3.1998.
Asiassa T-295/97, Dimitrios Coussios, entinen Euroopan yh-
teisöjen komission virkamies, kotipaikka Bryssel, edustajanaan


title: Asia C-192/99: High Court of Justicen (England ja Wales), Queen's Bench Division, Crown Office, 14.4.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa The Queen vastaan Secretary of State for the Home Department, Ex parte: Manjit Kaur

text:
7.8.1999                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              C 226/17
3. velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeu-                  vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellinen neuvonantaja
     denkäyntikulut.                                                     Peter Oliver, prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen
                                                                         yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,
                                                                         Kirchberg.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
–    (Direktiivin kanssa yhteen sopimaton lainsäädäntö)                  tuin
                                                                         –    toteaa, että Irlannin tasavalta ei ole noudattanut direktiivin
     Oikeudesta saada ympäristöä koskevaa tietoa 12.12.1995                   85/73/ETY (1) muuttamisesta ja kodifioinnista elävien
     annettu laki nro 38/1995 (2) ei ole yhteen sopiva direktiivin            eläinten ja tiettyjen eläintuotteiden eläinlääkärintarkastus-
     3 artiklan 2 kohdan kolmannen luetelmakohdan kanssa,                     ten ja -valvonnan rahoittamisen varmistamiseksi sekä
     koska siinä säädetään, että viranomaiset voivat kieltäytyä               direktiivien 90/675/ETY (2) ja 91/496/ETY (3) muuttamises-
     antamasta tietoa silloin kun kyseinen tieto koskee tapahtu-              ta 26 päivänä kesäkuuta 1996 annetun neuvoston direktii-
     mia, joiden osalta on aikaisemmin ryhdytty toimenpitei-                  vin 96/43/EY (4) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
     siin,                                                                    antanut direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, ase-
                                                                              tuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja/tai ilmoittanut niistä,
–    Koska laissa 38/1995 säädetään, että viranomaisten on
     vastattava tietojen saantia koskevaan pyyntöön ”viivytte-           –    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
     lemättä ja viimeistään kahden kuukauden kuluttua” ja
     ”osoitettava hakemuksen epäämisen syyt”, siinä säädetään
     myös siitä, että viranomaiset voivat evätä tietojen saantia         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     koskevan pyynnön hiljaisella päätöksellä,
                                                                         EY:n perustamissopimuksen 249 artiklan (aiempi 189 artikla)
–    Lopuksi ei ole olemassa tarvittavia säännöksiä, joissa              mukaisesta direktiivien sitovuudesta seuraa, että jäsenvaltioi-
     joko säädettäisiin, että ympäristöä koskevat tiedot ovat            den on toteutettava direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvitta-
     maksuttomia, tai vahvistettaisiin ne hinnat, jotka maksa-           vat toimenpiteet direktiivissä säädetyssä määräajassa. Säädetty
     malla kyseiset tiedot luovutetaan, missä tapauksessa direk-         määräaika on päättynyt, eikä Irlanti ole toteuttanut direktiivin
     tiivin 5 artiklan noudattaminen edellyttää sitä, että maksut        noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä, joihin komissio
     eivät ole kohtuuttoman korkeita,                                    viittaa.
–    Komissio toteaa, että Espanjan viranomaiset ovat tarkem-
     min ottaen tyytyneet ainoastaan soveltamaan kaavamai-               (1) Tuoreen lihan ja siipikarjanlihan terveystarkastusten ja -valvonnan
     sesti maksuja koskevia kansallisia säännöksiä, mikä on                  rahoittamisesta 29 päivänä tammikuuta 1985 annettu neuvoston
     direktiivin 5 artiklan vastaista, koska maksu, joka on                  direktiivi 85/73/ETY (EYVL L 32, 5.2.1985, s. 14).
                                                                         (2) Kolmansista maista yhteisöön tuotavien tuotteiden eläinlääkintä-
     suoritettava ennen kuin pyydetty tieto luovutetaan, on                  tarkastusten järjestämistä koskevista periaatteista 10 päivänä
     kohtuuttoman korkea. Espanjan viranomaiset eivät ole                    joulukuuta 1990 annettu neuvoston direktiivi 90/675/ETY (EYVL
     ottaneet direktiiviä huomioon ja, kuten on myönnetty,                   L 373, 31.12.1990, s. 1).
     maksu on määritelty ottaen huomioon sellainen kansalli-             (3) Kolmansista maista yhteisöön tuotavien eläinten eläinlääkintätar-
     nen lainsäädäntö, joka koskee osallistumista teknisiin                  kastusten järjestämistä koskevista periaatteista ja direktiivien
     tutkimuksiin, eikä ottaen huomioon ympäristöä koskevan                  89/662/ETY, 90/425/ETY ja 90/675/ETY muuttamisesta
     tiedon luovuttamista, jolloin myös direktiivin 2 a artiklassa           15 päivänä heinäkuuta 1991 annettu neuvoston direktiivi
     oleva ympäristöön liittyvien tietojen määritelmä on jätetty             91/496/ETY (EYVL L 268, 24.9.1991, s. 56).
     huomioon ottamatta.                                                 (4) EYVL L 162, 1.7.1996, s. 1.
(1) EYVL L 158, 26.6.1990, s. 56.
(2) BOE 297, 13.12.1995.
                                                                         High Court of Justicen (England ja Wales), Queen’s Bench
                                                                         Division, Crown Office, 14.4.1999 tekemällään
                                                                         päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa The
                                                                         Queen vastaan Secretary of State for the Home Depart-
                                                                                ment, Ex parte: Manjit Kaur
Euroopan yhteisöjen komission 21.5.1999 Irlannin tasa-
                  valtaa vastaan nostama kanne                                                      (Asia C-192/99)
                                                                                (1999/C 226/28)
                          (Asia C-190/99)
                                                                         High Court of Justice (England ja Wales), Queen’s Bench
                          (1999/C 226/27)                                Division, Crown Office, on pyytänyt 14.4.1999 tekemällään
                                                                         päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                         25.5.1999, yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 21.5.1999 Euroo-                asiassa The Queen vastaan Secretary of State for the Home
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlannin tasavaltaa              Department, Ex parte: Manjit Kaur, seuraaviin kysymyksiin:
 ---pagebreak--- C 226/18               FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         7.8.1999
1. Määritettäessä sitä, onko kantaja, joka on Yhdistyneen                 c) siinä myönnetään oikeuksia, joilla on välitön oikeusvai-
   kuningaskunnan merentakaisten alueiden kansalainen (Bri-                    kutus ja joihin unionin kansalaiset voivat vedota kan-
   tish Overseas Citizen), jolla (Yhdistyneen kuningaskunnan                   sallisissa tuomioistuimissa,
   lainsäädännön mukaan) ei ole oikeutta tulla Yhdistynee-
   seen kuningaskuntaan tai jäädä sinne, EY:n perustamissopi-
   muksessa tarkoitettu henkilö, ”jolla on jonkin jäsenvaltion            d) sitä sovelletaan tilanteisiin, jotka ovat ainoastaan yhden
   kansalaisuus” ja näin ollen ”unionin kansalainen”:                          jäsenvaltion täysin sisäinen asia?
   (1) Mikä vaikutus (jos mikään) yhteisön oikeuden kannalta
       on
       a) Yhdistyneen kuningaskunnan vuonna 1972 anta-
           malla julistuksella ”ilmaisun ’kansalainen’ määri-
           telmästä”, joka annettiin Yhdistyneen kuningaskun-
           nan liittyessä Euroopan yhteisöihin ja joka on             Euroopan yhteisöjen komission 26.5.1999 Ison Britannian
           liittymiskonferenssin päätösasiakirjan liitteenä, ja       ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan
                                                                                nostama kanne
       b) Yhdistyneen kuningaskunnan vuonna 1982 anta-
           malla julistuksella ”Yhdistyneen kuningaskunnan                                      (Asia C-200/99)
           kansalaisen käsitteestä”, ja
                                                                                (1999/C 226/29)
       c) Euroopan unionista tehdyn sopimuksen liitteenä
           olevalla julistuksella N:o 2, joka on allekirjoitettu
           7.2.1992 ja jonka mukaan jäsenvaltion kansalai-            Euroopan yhteisöjen komissio on 26.5.1999 nostanut kanteen
           suus määräytyy yksinomaan kyseisen jäsenvaltion            Ison Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskun-
           kansallisen lainsäädännön perusteella sekä jonka           taa vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa. Kantajan
           mukaan jäsenvaltiot voivat tiedottaakseen asiasta          asiamiehenä on oikeudellinen neuvonantaja Peter Oliver ja
           antaa julistuksen siitä, keiden voidaan yhteisön           prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen osaston virka-
           kannalta katsoa olevan niiden kansalaisia?                 mies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                      Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
   (2) Jos ja siinä määrin kuin Yhdistynyt kuningaskunta ei           tuin
       voi yhteisön oikeuden mukaan vedota edellä 1 kohdas-
       sa mainittuihin julistuksiin, mitkä ovat ne asiaankuulu-
       vat perusteet, joiden avulla voidaan määrittää se,             –   toteaa, että Ison Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt
       onko henkilöllä 8 artiklassa tarkoitettu jäsenvaltion              kuningaskunta ei ole noudattanut EY:n perustamissopi-
       kansalaisuus, kun kansallisessa lainsäädännössä tunne-             muksen, terveyttä koskevista kysymyksistä lihavalmistei-
       taan useita kansalaisuusryhmiä, joista vain osalla on              den ja tiettyjen muiden eläinperäisten tuotteiden tuotan-
       oikeus tulla ja jäädä kyseiseen jäsenvaltioon?                     nossa ja markkinoille saattamisessa annetun direktiivin
                                                                          77/99/ETY (1) muuttamisesta annetun neuvoston direktii-
                                                                          vin 95/68/EY (2), eikä eläinten terveyttä ja kansanterveyttä
   (3) Mikä vaikutus on tässä asiayhteydessä yhteisön oikeu-              koskevista vaatimuksista sellaisten tuotteiden yhteisön
       dessa tunnetulla perusoikeuksien kunnioittamista kos-              sisäisessä kaupassa ja yhteisöön tuonnissa, joita eivät koske
       kevalla periaatteella, johon kantaja vetoaa, erityisesti           direktiivin 89/662/ETY (3) ja, taudinaiheuttajien osalta,
       kun kantaja vetoaa Euroopan ihmisoikeussopimuksen                  direktiivin 90/425/ETY (4) liitteessä A olevassa I luvussa
       neljännen lisäpöytäkirjan 3 artiklan 2 kappaleeseen,               mainittujen erityisten yhteisön säädösten kyseiset vaati-
       jonka mukaan keneltäkään ei saa evätä oikeutta tulla               mukset direktiivin 92/118/ETY (5) muuttamisesta annetun
       sen valtion alueelle, jonka kansalainen hän on, ja jota            neuvoston direktiivin 96/90/EY (6) mukaisia velvoitteitaan,
       Yhdistynyt kuningaskunta ei ole ratifioinut?                       koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen
                                                                          direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
                                                                          hallinnollisia määräyksiä; ja,
2. Onko EY:n perustamissopimuksen 8 a artiklan 1 kohtaa
   tulkittava siten, että
                                                                      –   velvoittaa Ison Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen
                                                                          kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
   a) siinä myönnetään unionin kansalaiselle oikeus tulla ja
       jäädä sen jäsenvaltion alueelle, jonka kansalainen hän
       on, vaikka hänellä ei kansallisen lainsäädännön mu-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
       kaan olisi tähän oikeutta,
                                                                      EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan (josta on muutettuna
   b) siinä myönnetään lisäoikeuksia verrattuna niihin oi-            tullut 249 EY artikla) mukaan direktiivi velvoittaa saavutetta-
       keuksiin, joita ETY:n perustamissopimuksessa oli               vaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on
       ennen sen muuttamista Euroopan unionista tehdyksi              osoitettu, ja siinä asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus panna
       sopimukseksi,                                                  direktiivi täytäntöön tässä direktiivissä säädetyssä määräajassa.


title: Asia F-41/13: Kanne 8.5.2013 — ZZ ym. v. EIP

text:
               20.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 207/60

         Kanne 8.5.2013 — ZZ ym. v. EIP
   (Asia F-41/13)
   2013/C 207/104
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: ZZ ym. (edustaja: asianajaja L. Levi)

      Vastaaja: Euroopan investointipankki

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Yhtäältä vaatimus helmikuun 2013 palkkalaskelmien, joissa rajoitetaan palkkojen vuosittainen mukautus 1,8 prosenttiin vuodelta 2013, vastaajan kantajille 5.2.2013 ja 15.2.2013 osoittamien tiedotteiden ja myöhempien palkkalaskelmien kumoamisesta. Toisaalta vaatimus toimielimen velvoittamisesta suorittamaan korvausta aineellisesta vahingosta ja henkisestä kärsimyksestä.

      Vaatimukset

               —

               On kumottava kantajien helmikuun 2013 palkkalaskelmiin sisältyvä päätös, jossa rajoitetaan palkkojen vuosittainen mukautus 1,8 prosenttiin vuodelta 2013, ja näin ollen on kumottava myöhempiin palkkalaskelmiin sisältyvät samanlaiset päätökset ja tarpeellisin osin kumottava vastaajan kantajille 6.2.2013 ja 15.2.2013 osoittamat kaksi tiedotetta.

               —

               On velvoitettava vastaaja suorittamaan kullekin kantajalle aineellisesta vahingosta (i) palkan määrä, joka vastaa vuoden 2013 vuosittaisen mukautuksen soveltamista eli 1,8 prosentin korotus 1.1.2013–31.12.2013; (ii) palkan määrä, joka seuraa vuoden 2013 1,8 prosentin suuruisen vuosittaisen mukautuksen soveltamisesta tammikuusta maksettaviin palkkoihin; (iii) viivästyskorkoa palkoille siihen saakka kunnes maksettavat summat on kokonaisuudessaan maksettu; viivästyskorko lasketaan siten, että Euroopan keskuspankin euromääräisiin perusrahoitusoperaatioihinsa soveltamaa korkoa korotetaan kolmella prosentilla ja (iv) vahingonkorvausta ostovoiman menetyksen perusteella; aineellisen vahingon on alustavasti arvioitu kunkin kantajan osalta olevan 30 000 euroa.

               —

               On velvoitettava vastaaja suorittamanna kullekin kantajalla 1 000 euroa korvauksena henkisestä kärsimyksestä.

               —

               EIP on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-322/2004: Colgate-Palmolive Companyn 5.8.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (SMHV) vastaan nostama kanne

text:
               23.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/49

         Colgate-Palmolive Companyn 5.8.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (SMHV) vastaan nostama kanne
   (Asia T-322/2004)
   (2004/C 262/92)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Colgate-Palmolive Company, kotipaikka New York (Yhdysvallat), on nostanut 5.8.2004 kanteen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (SMHV) vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat Enrique Armijo Chávarri ja Antonio Castán Pére-Gómez.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa SMHV:n toisen valituslautakunnan 18.5.2004 asiassa R 0076/2004-2 antaman ratkaisun

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:

               Haettu tavaramerkki:

               Sanamerkki ”SIMPLY WHITE” — hakemus nro 2688315.

               Tavarat tai palvelut:

               Hampaidenpuhdistusaineet, hammastahnat, suuvedet (luokka 3).

               Valituslautakunnassa riitautettu ratkaisu:

               Rekiströintihakemuksen tutkijan hylkääminen.

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Valituksen hylkääminen.

               Kanneperusteet:

               Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c kohdan virheellinen tulkinta.


title: Asia T-122/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 6.9.2011 — Yao N'Dré v. neuvosto

text:
               29.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 6.9.2011 — Yao N'Dré v. neuvosto
   (Asia T-122/11) (1)

   2011/C 319/60
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 130, 30.4.2011.


title: Asia C-374/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 13.12.2007 (Finanzgericht Düsseldorf (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — BATIG Gesellschaft für Beteiligungen mbH v. Hauptzollamt Bielefeld (Ennakkoratkaisupyyntö — Verotus — Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen — Direktiivi 92/12/ETY — Valmisteveron alaiset tuotteet — Veromerkit — Tuotteen joutuminen sääntöjenvastaisesti pois väliaikaisen valmisteverottomuuden järjestelmästä — Varkaus — Luovuttaminen kulutukseen siinä jäsenvaltiossa, jossa varkaus on tapahtunut — Toisen jäsenvaltion antamien, varastettuihin tuotteisiin jo kiinnitettyjen veromerkkien arvon palauttamatta jättäminen)

text:
               23.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/21

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 13.12.2007 (Finanzgericht Düsseldorf (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — BATIG Gesellschaft für Beteiligungen mbH v. Hauptzollamt Bielefeld
   (Asia C-374/06) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen - Direktiivi 92/12/ETY - Valmisteveron alaiset tuotteet - Veromerkit - Tuotteen joutuminen sääntöjenvastaisesti pois väliaikaisen valmisteverottomuuden järjestelmästä - Varkaus - Luovuttaminen kulutukseen siinä jäsenvaltiossa, jossa varkaus on tapahtunut - Toisen jäsenvaltion antamien, varastettuihin tuotteisiin jo kiinnitettyjen veromerkkien arvon palauttamatta jättäminen)
   (2008/C 51/34)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Finanzgericht Düsseldorf
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: BATIG Gesellschaft für Beteiligungen mbH

      Vastaaja: Hauptzollamt Bielefeld
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Finanzgericht Düsseldorf — Valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikuttamisesta ja valvonnasta 25.2.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/12/ETY (EYVL L 76, s. 1) tulkinta — Jäsenvaltio kieltäytyy palauttamasta veroa, joka on maksettu veromerkeistä, jotka oli kiinnitetty tupakkatuotteisiin, jotka joutuivat jossakin toisessa jäsenvaltiossa lainvastaisesti pois väliaikaisesta valmisteverottomuusjärjestelmästä sillä seurauksella, että viimeksi mainitussa jäsenvaltiossa kannettiin valmistevero — Varastetut savukkeet
   Tuomiolauselma
   Valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnasta 25.2.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/12/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna kuulemismenettelyä (yksimielisyys) noudattaen annetuissa neuvoston säädöksissä säädetyn täytäntöönpanovallan käytössä komissiota avustavia komiteoita koskevien säännösten mukauttamisesta päätökseen 1999/468/EY 14.4.2003 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 807/2003, ei ole esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka nojalla ei ole mahdollista palauttaa tämän jäsenvaltion antamien veromerkkien hankkimisen yhteydessä maksettua määrää silloin, kun nämä merkit on kiinnitetty valmisteveron alaisiin tuotteisiin ennen niiden luovuttamista kulutukseen mainitussa jäsenvaltiossa, kun nämä tuotteet on varastettu toisessa jäsenvaltiossa, mikä johtaa valmisteveron maksamiseen tässä toisessa jäsenvaltiossa, ja kun ei ole esitetty näyttöä siitä, ettei varastettuja tuotteita levitetä mainitut merkit antaneessa jäsenvaltiossa.

      (1)  EUVL C 326, 30.12.2006.


title: Asia C-683/13 P: Valitus, jonka Roca on tehnyt 4.12.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-412/10, Roca v. komissio, 16.9.2013 antamasta tuomiosta

text:
               22.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 52/29

         Valitus, jonka Roca on tehnyt 4.12.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-412/10, Roca v. komissio, 16.9.2013 antamasta tuomiosta
   (Asia C-683/13 P)
   2014/C 52/52
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittaja: Roca (edustaja: abogada P. Vidal Martínez)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Rocan tässä valituksessa esittämät argumentit on hyväksyttävä

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-412/10, 16.9.2013 antama tuomio on kumottava osittain

               —

               Rocan vaatimukset on hyväksyttävä ja sille määrätyn sakon määrää on alennettava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan Rocan oikeudenkäyntikulut tässä oikeusasteessa sekä sen oikeudenkäyntikulut asiassa T-412/10 siltä osin se koskee samoja perusteita.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1)

                     Ensimmäinen valitusperuste
                  , joka perustuu perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin sekä syrjintäkieltoa ja yhdenvertaista kohtelua koskevien periaatteiden loukkaamiseen, kun on kyse Rocan rikkominen arvioimisesta vähemmän vakavaksi sillä perusteella, että rikkominen vaikutti vähemmän merkittävään osaan tuotevalikoimasta, sekä päätöksessä toteen näytetyiksi katsottujen tosiseikkojen vääristämiseen.

               2)

                     Toinen valitusperuste
                  , joka perustuu oikeudelliseen virheeseen Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön soveltamisessa sekä yhdenvertaisen kohtelun ja luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen asetuksen N:o 1/2003 (1) 23 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennasta annettujen suuntaviivojen soveltamisessa.

      (1)  EUVL 2006, C 210, s. 2


title: Asia C-429/11 P: Valitus, jonka Gosselin Group NV, aiemmin Gosselin World Wide Moving NV on tehnyt 18.8.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-208/08 ja T-209/08, Gosselin Group NV ja Stichting Administriekantoor Portielje v. Euroopan komissio, 16.6.2011 antamasta tuomiosta

text:
               12.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/8

         Valitus, jonka Gosselin Group NV, aiemmin Gosselin World Wide Moving NV on tehnyt 18.8.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) yhdistetyissä asioissa T-208/08 ja T-209/08, Gosselin Group NV ja Stichting Administriekantoor Portielje v. Euroopan komissio, 16.6.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-429/11 P)
   2011/C 331/13
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Gosselin Group NV, aiemmin Gosselin World Wide Moving NV (edustajat: asianajaja F. Wijckmans ja asianajaja H. Burez)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio ja Stichting Administrariekantoor Portielje

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               päävaatimuksena vaadittuna (i) kumoaa tuomion (1) siltä osin kuin yleinen tuomioistuin toteaa siinä, että kyseisillä menettelyillä rajoitetaan niiden luonteen takia kilpailua ilman, että kilpailua rajoittavia vaikutuksia olisi näytettävä ja (ii) kumoaa päätöksen (2) (sellaisena kuin se on muutettuna ja siltä osin kuin sitä sovelletaan valittajaan), koska siinä ei esitetä näyttöä niiden menettelytapojen kilpailuoikeudellisista vaikutuksista, joista valittajan katsotaan olevan vastuussa

               —

               toissijaisesti vaadittuna (i) kumoaa tuomion siltä osin kuin yleinen tuomioistuin katsoo, että komissio voi poikkeuksellisesti tukeutua kauppaan kohdistuvan vaikutuksen käsitettä koskevien suuntaviivojen (3) 53 kohdan toiseen vaihtoehtoiseen edellytykseen määrittelemättä markkinoita nimenomaisesti suuntaviivojen 55 kohdassa tarkoitetulla tavalla ja (ii) kumoaa päätöksen (sellaisena kuin se on muutettuna ja siltä osin kuin sitä sovelletaan valittajaan) siltä osin kuin komissio ei ole osoittanut päätöksessä lain vaatimalla tavalla, että menettelytavat vaikuttavat jäsenvaltioiden väliseen kauppaan merkittävällä tavalla

               —

               toissijaisesti vaadittuna (i) kumoaa tuomion siltä osin kuin yleinen tuomioistuin katsoo, että komission ei tarvitse ottaa kilpailusääntöjen rikkomisen vakavuuden eikä lieventävien seikkojen arvioinnissa huomioon sitä, että valittaja ei ole osallistunut kirjallisiin hintasopimuksiin tai kokouksiin ja (ii) kumoaa päätöksen (sellaisena kuin se on muutettuna ja siltä osin kuin sitä sovelletaan valittajaan) samojen syiden perusteella

               —

               toissijaisesti vaadittuna (i) kumoaa tuomion siltä osin kuin siinä käytetään mm. 15 prosentin alarajaan vedoten 17 prosentin osuutta merkityksellisistä myynneistä ottamatta harkinnassa huomioon kaikkia 30 merkityksellistä seikkaa ja (ii) kumoaa päätöksen (sellaisena kuin se on muutettuna ja siltä osin kuin sitä sovelletaan valittajaan) samojen syiden perusteella

               —

               toissijaisesti vaadittuna (i) kumoaa tuomion siltä osin kuin siinä katsotaan, että valittajan osallistuminen 31.1.1992–30.10.1993 ei ole vanhentunut, (ii) kumoaa päätöksen (sellaisena kuin se on muutettuna ja siltä osin kuin sitä sovelletaan valittajaan) siltä osin kuin valittajalle on laskettu sakko hänen 31.1.1992 ja 30.10.1993 välisenä aikana tapahtuneen osallistumisensa perusteella ja (iii) sakon määrää on sen takia vastaavasti alennettava

               —

               velvoittaa Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaisesti

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Gosselin Group NV:n mukaan yleinen tuomioistuin on rikkonut unionin oikeutta luokittelemalla vahvistamansa tosiseikat (fiktiiviset tarjoukset ja provisiot) oikeudellisesti virheellisellä tavalla hintasopimuksiksi ja markkinoiden jakamista koskeviksi menettelytavoiksi; joka tapauksessa tuomio on perusteltu tuolta osin puutteellisesti.
   Toissijaisesti Gosselin Group NV esittää, että yleinen tuomioistuin

               —

               on rikkonut arvioidessaan tiettyjen menettelytapojen merkittävää vaikutusta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan sääntöä, jonka mukaan komission on noudatettava omia suuntaviivojaan

               —

               on arvioidessaan sakon määrän laskemisen yhteydessä lieventävien seikkojen olemassaoloa loukannut periaatetta, jonka mukaan vastuu on yksilökohtaista, sekä rikkonut sääntöä, jonka mukaan komission on noudatettava omia suuntaviivojaan

               —

               on vahvistaessaan sakon perusmäärää jättänyt noudattamatta perusteluvelvollisuutta, periaatetta, jonka mukaan vastuu on yksilökohtaista, sekä rikkonut sääntöä, jonka mukaan komission on noudatettava omia suuntaviivojaan. Ensimmäisessä osassa esitetään, että yleinen tuomioistuin on katsonut virheellisesti, että komissio pystyi vetoamaan sakkosuuntaviivojen (4) 23 kohtaan. Toisessa osassa esitetään, että yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että vähimmäisprosenttimäärä on 15 prosenttia myyntiarvosta, joka on periaatteessa alin sakon lähtöarvo vakavien kilpailunrajoitusten kohdalla. Kolmannessa osassa todetaan, että yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että 17 prosenttia on yhtä paljon tai lähes yhtä paljon kuin 15 prosenttia ja päätellyt sen perusteella, että kaikkia asian kannalta merkityksellisiä olosuhteita ei tarvitse ottaa huomioon

               —

               on rikkonut asetuksen N:o 1/2003 (5) 25 artiklaa katsoessaan, että Gosselin Group NV:n osallistuminen kyseisiin menettelytapoihin 31.11.1992–30.10.1993 ei ollut vanhentunut.

      (1)  Yhdistetyissä asioissa T-208/08 ja T-209/08, Gosselin Group NV ja Stichting Administratiekantoor Portielje v. Euroopan komissio, 16.6.2011 annettu yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) tuomio (jäljempänä ”tuomio”).

      (2)  [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 11.3.2008 tehty komission päätös C(2008) 926 lopullinen (asia COMP/38.543 — Kansainväliset muuttopalvelut) (jäljempänä ”päätös”).

      (3)  EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa tarkoitettua kauppaan kohdistuvan vaikutuksen käsitettä koskevat suuntaviivat (EYVL 2004, C 101, s. 81).

      (4)  Suuntaviivat asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennasta (EYVL 2006, C 210, s. 2).

      (5)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL L 1, s. 1).


title: Asia C-478/04: Euroopan yhteisöjen komission 16.11.2004 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               5.2.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 31/6

         Euroopan yhteisöjen komission 16.11.2004 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-478/04)
   (2005/C 31/13)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.11.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Minas Konstantinidis ja Giuseppe Bambara.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 75/442/ETY (1), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 91/156/EY (2), 4 ja 8 artiklan eikä direktiivin 91/689/ETY 2 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että

                           a)

                           Cà di Caprin (Verona) kaatopaikalle toimitetut vaaralliset jätteet hyödynnetään tai niistä huolehditaan vaarantamatta ihmisten terveyttä ja käyttämättä menettelyjä tai menetelmiä, joista voi aiheutua vahinkoa ympäristölle;

                           b)

                           edellä mainitulle kaatopaikalle toimitettujen vaarallisten jätteiden haltija antaa jätteet yksityisen tai julkisen jätteenkeräilijän tai sellaisen yrityksen käsiteltäväksi, joka suorittaa liitteessä II A tai II B tarkoitettuja toimia, tai hyödyntää tai käsittelee jätteet itse noudattaen yhteisön säännöksiä;

                           c)

                           kyseisen kaatopaikan osalta vaaralliset jätteet kirjataan ja yksilöidään kussakin paikassa, johon tällaisia jätteitä kaadetaan (tyhjennetään), ja ettei eri luokkiin kuuluvia vaarallisia jätteitä sekoiteta keskenään tai ettei vaarallisia jätteitä sekoiteta vaarattomien jätteiden kanssa;

               —

               velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio väittää, että Italian tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 91/156/EY, eikä direktiivin 91/689/ETY mukaisia velvoitteitaan kanteessa selostettujen syiden vuoksi.

      (1)  EYVL L 194, 25.7.1974, s. 39.

      (2)  EYVL L 78, 26.3.1991, s. 32.


title: Asia T-449/15: Kanne 30.7.2015 – Satkirit Holdings v. SMHV – Advanced Mailing Solutions (luvo)

text:
               28.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 320/44

         Kanne 30.7.2015 – Satkirit Holdings v. SMHV – Advanced Mailing Solutions (luvo)
   (Asia T-449/15)
   (2015/C 320/61)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Satkirit Holdings Ltd (Douglas, Mansaari) (edustaja: M. Vanhegan, QC)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Advanced Mailing Solutions Ltd (East Kilbride, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Menettely SMHV:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”luvo” – Rekisteröintihakemus nro 11 244 324

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n toisen valituslautakunnan 21.5.2015 asiassa R 877/2014-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               hylkää AMS:n väitteen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan kantajalle valituslautakunnassa ja unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperuste

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-90/15 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 16.2.2017 – Valittajina Hansen & Rosenthal KG ja H&R Wax Company Vertrieb GmbH sekä muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Euroopan parafiinivahamarkkinat ja Saksan raakaparafiinimarkkinat — Hintojen vahvistaminen ja markkinoiden jakaminen — Todisteet rikkomisesta — Täysi harkintavalta — Todisteiden ottaminen huomioon vääristyneellä tavalla — Perusteluvelvollisuus — Asetus (EY) N:o 1/2003 — 23 artiklan 2 kohta — Sakon määrän laskeminen — Laillisuusperiaate — Sakkojen määrän laskemisesta annetut vuoden 2006 suuntaviivat — Suhteellisuusperiaate)

text:
               10.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 16.2.2017 – Valittajina Hansen & Rosenthal KG ja H&R Wax Company Vertrieb GmbH sekä muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-90/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Euroopan parafiinivahamarkkinat ja Saksan raakaparafiinimarkkinat - Hintojen vahvistaminen ja markkinoiden jakaminen - Todisteet rikkomisesta - Täysi harkintavalta - Todisteiden ottaminen huomioon vääristyneellä tavalla - Perusteluvelvollisuus - Asetus (EY) N:o 1/2003 - 23 artiklan 2 kohta - Sakon määrän laskeminen - Laillisuusperiaate - Sakkojen määrän laskemisesta annetut vuoden 2006 suuntaviivat - Suhteellisuusperiaate))
   (2017/C 112/05)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittajat: Hansen & Rosenthal KG ja H&R Wax Company Vertrieb GmbH (edustajat: J. Schulte, M. Dallmann ja K. Künstner, Rechtsanwälte)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: R. Sauer, C. Vollrath ja L. Wildpanner, avustajanaan A. Böhlke, Rechtsanwalt)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Hansen & Rosenthal KG ja H&R Wax Company Vertrieb GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 146, 4.5.2015.


title: Asia C-184/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.5.2014 – Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Unionin tuomioistuimen tuomio, jossa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen todetaan — Täytäntöönpanon laiminlyönti — SEUT 260 artikla — Valtiontuki — Takaisin periminen — Sääntöjenvastainen ja sisämarkkinoille soveltumaton tukiohjelma — Kyseisen ohjelman perusteella myönnetty yksittäinen tuki — Rahamääräinen seuraamus)

text:
               7.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.5.2014 – Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-184/11) (1)

   ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Unionin tuomioistuimen tuomio, jossa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen todetaan - Täytäntöönpanon laiminlyönti - SEUT 260 artikla - Valtiontuki - Takaisin periminen - Sääntöjenvastainen ja sisämarkkinoille soveltumaton tukiohjelma - Kyseisen ohjelman perusteella myönnetty yksittäinen tuki - Rahamääräinen seuraamus))
   2014/C 212/02
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Urraca Caviedes ja B. Stromsky)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies N. Díaz Abad)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – SEUT 260 artikla – Yhteisöjen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-485/03–C-490/03, komissio vastaan Espanja, 14.12.2006 antaman tuomion (Kok., s. I-11887) täytäntöönpanon laiminlyönti – Uhkasakon määräämistä koskeva vaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut SEUT 260 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei Euroopan komission 26.6.2008 antamassa perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättymishetkeen mennessä ollut toteuttanut kaikkia toimenpiteitä tuomion komissio vastaan Espanja (C-485/03–C-490/03, EU:C:2006:777) täytäntöön panemiseksi.

               2)

               Espanjan kuningaskunta velvoitetaan maksamaan Euroopan komissiolle ”Euroopan unionin omat varat” -tilille 30 miljoonan euron suuruinen kiinteämääräinen hyvitys.

               3)

               Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 186, 25.6.2011.


title: Asia C-219/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 11.5.2011 — BrainProducts GmbH v. BioSemi V.O.F. ym.

text:
               6.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 232/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 11.5.2011 — BrainProducts GmbH v. BioSemi V.O.F. ym.
   (Asia C-219/11)
   2011/C 232/24
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: BrainProducts GmbH

      Vastapuolet: Bio Semi V.O.F., Antonius Pieter Kuiper, Robert Jan Gerard Honsbeek ja Alexander Coenraad Metting van Rijn

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko esinettä, jonka valmistaja on tarkoittanut käytettäväksi ihmisten fysiologisen toiminnon tutkimiseen, pidettävä direktiivin 93/42/ETY (1) 1 artiklan 2 kohdan a alakohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitettuna lääkinnällisenä laitteena ainoastaan, jos sitä käytetään lääketieteelliseen tarkoitukseen?

      (1)  Lääkinnällisistä laitteista 14.6.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/42/ETY (EYVL L 169, s. 1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 5.9.2007 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2007/47/EY (EYVL L 247, s. 21)


title: Landskrona tingsrättin 6.8.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa syyttäjä vastaan Antoine Kortas (Asia C-319/97)

text:
18.10.97               rl                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 318/ 13
Landskrona tingsrättin 6.8.1997 tekemällään päätöksellä             2 . Jos vastaus edelliseen kysymykseen on myöntävä,
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa syyttäjä vastaan                  voiko tällaisilla direktiiveillä olla välitön oikeusvaiku
                         Antoine Kortas                                  tus siitä huolimatta, että jäsenvaltio on tehnyt ilmoi
                        (Asia C-319/97)                                  tuksen Rooman sopimuksen 100a artiklan 4 kohdan
                                                                         mukaisesti ?
                          ( 97/C 318/24 )
Landskrona tingsrätt on pyytänyt 6.8.1997 tekemällään,              3 . Jos kysymykseen 2 vastataan myöntävästi, mikä vaiku
yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 16.9.1997 saapu                    tus valtion ilmoituksella on, jos välitöntä oikeusvaiku
neella päätöksellä yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkorat               tusta arvioidaan
kaisua asiassa syyttäjä vastaan Antoine Kortas seuraaviin
kysymyksiin:                                                             a ) ilmoituksen ja vastauksen välisenä aikana, tai
1 . Voiko Rooman sopimuksen 100a artiklan nojalla
     annetulla direktiivillä olla välitöntä oikeusvaikutusta ?           b) vastauksen saamisen jälkeen ?
                                          ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                            4 ) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                     lut.
                 18 päivänä syyskuuta 1997,
                                                                    H EYVLC 318 , 26.10.1996 ja
yhdistetyissä asioissa T-121/96 ja T-151/96, Mutual Aid                 EYVL C 40, 8.2.1997.
Administration Services NV ( MAAS ) vastaan Euroopan
                    yhteisöjen komissio H
(Toimet maataloustuotteiden toimittamiseksi veloituksetta
Georgian, Armenian, Azerbaidzanin, Kirgisian ja Tadzikis
tanin väestölle — Tarjouskilpailun voittajan velvollisuus
                    maksaa käsittelykuluja)                              YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                          ( 97/C 318/25 )                                         TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
                                                                                4 päivänä heinäkuuta 1997,
                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                     asiassa T-93/94 ( 92 ), Michael Becker vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin ( ! )
                                                                                (Oikeudenkäyntikulujen vahvistaminen)
Yhdistetyissä asioissa T-121/96 ja T-151 /96, Mutual Aid
Administration Services NV ( MAAS ), kotipaikka Antwer                                       ( 97/C 318/26 )
pen ( Belgia ), edustajinaan asianajajat Jan Tritsmans ja
Koenraad Maenhout, Antwerpen, prosessiosoite Luxem                                   (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
burgissa asianajotoimisto Rene Faltz, 6 rue Heinrich
Heine, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio .( asiamiehi
nään Blanca Vila Costa ja Hubert van Vliet), jossa kantaja          Asiassa T-93/94 ( 92 ), Michael Becker, Euroopan yhteisö
vaatii yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta           jen tilintarkastustuomioistuimen virkamies, kotipaikka
kumoamaan komission päätökset, joilla se on velvoittanut            Luxemburg, edustajanaan asianajaja Roy Nathan, Luxem
kantajan maksamaan käsittelykuluja, yhteisöjen ensimmäi            burg, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Roy
sen oikeusasteen tuomioistuin ( neljäs jaosto ), toimien            Nathan, 18 rue des Glacis, vastaan Euroopan yhteisöjen
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts sekä               tilintarkastustuomioistuin ( asiamiehinä Jean-Marie Stenier,
tuomarit R Lindh ja J. D. Cooke, kirjaaja : hallintovirka          Jan Inghelram ja Paolo Giusta ), jossa vaaditaan oikeuden
mies A. Mair, on 18.9.1997 antanut tuomion, jonka tuo              käyntikulujen vahvistamista ensimmäisen oikeusasteen
miolauselma on seuraava :                                           tuomioistuimen annettua asiassa T-93/94 Becker vastaan
                                                                    tilintarkastustuomioistuin, 6.3.1996 tuomion ( Kok. 1996,
                                                                    s. 11-141 ), yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
1 ) Asiat T-121 /96 ja T-151 /96 yhdistetään tuomion anta          tuin ( ensimmäinen jaosto ), toimien kokoonpanossa : presi
     mista varten .                                                 dentti A. Saggio sekä tuomarit V. Tiili ja R. M. Moura
                                                                    Ramos, kirjaaja : H. Jung, on antanut 4.7.1997 määräyk
                                                                    sen, jonka määräysosa on seuraava :
2 ) Asiassa T-121 /96 nostettu kanne jätetään tutkimatta.
                                                                    Kantajalle kuuluvien oikeudenkäyntikulujen suuruudeksi
3 ) Asiassa T-151 /96 nostettu kanne hylätään.                      vahvistetaan tämän tuomion julistamispäivään asti ja jo


title: Asia T-278/01: Eric den Hamerin 26.10.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 3/48                   FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          5.1.2002
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               –     velvoittaa vastaajan korvaamaan 25 000 euroa henkisestä
                                                                               kärsimyksestä
–    kumoaa komission 14.2.2000 tekemän päätöksen, jolla
     kantajalle määrättiin henkilöstösääntöjen 86 artiklan               –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut ko-
     2 kohdan f alakohdassa tarkoitettu kurinpitorangaistus                    konaisuudessaan.
     eli viraltapano alentamatta tai poistamatta vanhuuselä-
     keoikeutta;
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Kantaja vetoaa kanteensa tueksi henkilöstösääntöjen 43 artik-
                                                                         lan ja tämän artiklan yleisten täytäntöönpanosäännösten rikko-
                                                                         miseen. Kantaja vetoaa lisäksi häntä koskevassa arviointikerto-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      muksessa oleviin lukuisiin virheisiin ja ristiriitaisuuksiin, perus-
                                                                         telujen puuttumiseen ja puolustautumisoikeuksien loukkaami-
                                                                         seen.
Kantaja vetoaa kanteensa tueksi henkilöstösääntöjen 87 artik-
lan ja niiden liitteessä IX olevan 7 artiklan rikkomiseen.
Kantajan mukaan häntä ei ole sääntöjen mukaisesti kuultu siinä
kurinpitomenettelyssä, jossa kyseinen rangaistus määrättiin.
Lisäksi kantaja vetoaa perusteluvelvollisuuden rikkomiseen,
ilmeiseen arviointivirheeseen ja suhteellisuusperiaatteen louk-
kaamiseen.                                                               Giorgio Lebedefin 5.11.2001 Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                                siota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-279/01)
                                                                                (2002/C 3/84)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Eric den Hamerin 26.10.2001 Euroopan yhteisöjen komis-
                  siota vastaan nostama kanne
                                                                         Giorgio Lebedef, jonka kotipaikka on Senningerberg (Luxem-
                                                                         burg), on nostanut 5.11.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäi-
                          (Asia T-278/01)                                sen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö-
                                                                         jen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Gilles
                                                                         Bounéou, prosessiosoite Luxemburgissa.
                            (2002/C 3/83)
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                         –     kumoaa osittain nimittävän viranomaisen 13.11.2000
                                                                               tekemän päätöksen N:o 3019, jonka kantaja on vastaan-
                                                                               ottanut 17.11.2000. Vaatimus koskee päätöksen kumoa-
                                                                               mista erityisesti siltä osin kuin siinä myönnetään kantajal-
Eric den Hamer, kotipaikka Malines (Belgia), on nostanut                       le 25 000 Belgian frangin (BEF) suuruinen korvaus tätä
26.10.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                        koskevan       ajanjaksolta        1.7.1995–30.6.1997       ja
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                        1.7.1997–30.6.1999 laaditun arviointikertomuksen vii-
vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Nicolas Lhoëst,                     västymisen aiheuttamasta henkisestä kärsimyksestä,
prosessiosoite Luxemburgissa.
                                                                         –     myöntää kantajalle 300 000 BEF:n suuruisen vahingon-
                                                                               korvauksen ajanjaksolta 1.7.1995–30.6.1997 laaditun
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                     lopullisen arviointikertomuksen viivästymisen aiheutta-
                                                                               masta henkisestä kärsimyksestä,
–    kumoaa komission 6.12.2000 tekemän päätöksen, jolla                 –     myöntää kantajalle 100 000 BEF:n suuruisen vahingon-
     tehtiin lopullinen kantajaa koskeva arviointikertomus                     korvauksen ajanjaksolta 1.7.1997–30.6.1999 laaditun
     vuosilta 1995-1997                                                        lopullisen arviointikertomuksen viivästyminen aiheutta-
                                                                               masta henkisestä kärsimyksestä,
–    kumoaa komission implisiittisen päätöksen olla liittämät-
     tä kantajaa koskeviin henkilökansioihin häntä koskevat              –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut,
     kaksi arviointikertomusta vuosilta 1995–1997                              kaikki kustannukset ja asianajajan palkkiot.


title: Asia T-306/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.3.2014 – Yusef v. komissio (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka  — Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet  — Asetus (EY) N:o 881/2002  — Henkilön varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttäminen sen vuoksi, että hänet on sisällytetty Yhdistyneiden Kansakuntien elimen laatimaan luetteloon  — Pakotekomitea  — Sisällyttäminen tämän jälkeen asetuksen (EY) N:o 881/2002 liitteessä I olevaan luetteloon  — Komission kieltäytyminen poistamasta kyseistä luetteloon sisällyttämistä  — Laiminlyöntikanne  — Perusoikeudet  — Oikeus tulla kuulluksi, oikeus tehokkaaseen tuomioistuinvalvontaan ja oikeus omaisuudensuojaan)

text:
               12.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/31

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.3.2014 – Yusef v. komissio
   (Asia T-306/10) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet - Asetus (EY) N:o 881/2002 - Henkilön varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttäminen sen vuoksi, että hänet on sisällytetty Yhdistyneiden Kansakuntien elimen laatimaan luetteloon - Pakotekomitea - Sisällyttäminen tämän jälkeen asetuksen (EY) N:o 881/2002 liitteessä I olevaan luetteloon - Komission kieltäytyminen poistamasta kyseistä luetteloon sisällyttämistä - Laiminlyöntikanne - Perusoikeudet - Oikeus tulla kuulluksi, oikeus tehokkaaseen tuomioistuinvalvontaan ja oikeus omaisuudensuojaan))
   2014/C 142/39
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Hani El Sayyed Elsebai Yusef (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: aluksi barrister E. Grieves ja solicitor H. Miller, sitten E. Grieves, H. Miller, P. Moser, QC, ja solicitor R. Graham)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Paasivirta, M. Konstantinidis ja T. Scharf)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: aluksi E. Finnegan ja R. Szostak, sitten E. Finnegan)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan toteamaan SEUT 265 artiklan mukaisesti, että komissio on laiminlyönyt lainvastaisesti tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 467/2001 kumoamisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 881/2002 muuttamisesta 54. kerran 5.10.2005 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1629/2005 (EUVL L 260, s. 9) peruuttamisen siltä osin kuin kyseinen toimi koskee kantajaa.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan komissio ei ole noudattanut EUT-sopimuksen ja tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 467/2001 kumoamisesta 27.5.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 881/2002 mukaisia velvoitteitaan, koska se on pidättäytynyt korjaamasta menettelyvirheitä ja aineellisia säännönvastaisuuksia, jotka liittyvät Hani El Sayyed Elsebai Yusefin varojen jäädyttämiseen.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Yusefin oikeudenkäyntikulut samoin kuin unionin yleisen tuomioistuimen kassasta oikeusapuna maksetut määrät.

               4)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 260, 25.9.2010.


title: Asia C-351/04: High Court of Justicen, Chancery Divisionin 22.7.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ikea Wholesale Ltd vastaan Commissioners of Customs and Excise

text:
               23.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/18

         High Court of Justicen, Chancery Divisionin 22.7.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ikea Wholesale Ltd vastaan Commissioners of Customs and Excise
   (Asia C-351/04)
   (2004/C 262/31)
   High Court of Justice, Chancery Division, on pyytänyt 22.7.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 16.8.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Ikea Wholesale Ltd vastaan Commissioners of Customs and Excise, seuraaviin kysymyksiin:

               i)

               Kun otetaan huomioon Maailman kauppajärjestön (WTO) riitojenratkaisuelimen (DSB) paneelin 30.10.2000 päivätyn kertomuksensa WT/DS1412/R 7.2 kohdan g ja h alakohdassa ja WTO:n DSB:n valituselimen 1.3.2002 tekemänsä päätöksen WT/DS1141/AB/R 86 ja 87 kohdassa esittämät toteamukset, onko lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Egyptistä, Intiasta ja Pakistanista peräisin olevien puuvillan tyyppisten vuodeliinavaatteiden tuonnissa 28 päivänä marraskuuta 1997 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2398/97 (EYVL 1997 L 332, s. 1) (1) kokonaan tai osittain ristiriidassa yhteisön oikeuden kanssa siltä osin kuin siinä

                           a)

                           on sovellettu polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (2) muutetun 2 artiklan 6 kohdan a alakohdan ja polkumyyntisopimuksen 2.2.2 (ii) artiklan vastaisesti väärää menetelmää laskettaessa myynti-, hallinto- ja muita kustannuksia sekä voittoa varten lisättyjä määriä;

                           b)

                           on sovellettu asetuksen N:o 384/96 2 artiklan 11 kohdan ja polkumyyntisopimuksen 2.4.2 artiklan vastaisesti väärää menetelmää ottamalla ”nollaamiskäytäntö” mukaan polkumyyntimarginaalin olemassaoloa määritettäessä, kun normaaliarvoa on verrattu vientihintaan; ja/tai

                           c)

                           ei ole arvioitu kaikkia asiaankuuluvia vahinkoon liittyviä tekijöitä, jotka vaikuttavat yhteisön teollisuuden tilanteeseen, ja tehty virhe yksilöitäessä yhteisön teollisuudelle aiheutunutta vahinkoa, kun on asetuksen N:o 384/96 3 artiklan 5 kohdan ja polkumyyntisopimuksen 3.4 artiklan vastaisesti nojauduttu todisteisiin, jotka on saatu yhteisön teollisuuteen kuulumattomilta yrityksiltä?

               ii)

               onko jokin seuraavista tai ovatko kaikki niistä

                           a)

                           lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Egyptistä, Intiasta ja Pakistanista peräisin olevien puuvillan tyyppisten vuodeliinavaatteiden tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 2398/97 (3) muuttamisesta ja sen Intiasta peräisin olevaan tuontiin soveltamisen keskeyttämisestä annettu neuvoston asetus N:o 1644/2001;

                           b)

                           lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Egyptistä, Intiasta ja Pakistanista peräisin olevien puuvillan tyyppisten vuodeliinavaatteiden tuonnissa annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2398/97 (4) [Alkup. s. 25] muuttamisesta ja menettelyn päättämisestä Pakistanista peräisin olevan tuonnin osalta annettu neuvoston asetus N:o 160/2002 ja/tai

                           c)

                           asetuksella (EY) N:o 2398/97, sellaisena kuin se on muutettuna ja sen soveltaminen keskeytettynä asetuksella (EY) N:o 1644/2001 (5), käyttöön otetun lopullisen polkumyyntitullin vahvistamisesta Intiasta peräisin olevien puuvillan tyyppisten vuodeliinavaatteiden tuonnissa annettu neuvoston asetus N:o 696/2002 ristiriidassa yhteisön oikeuden kanssa (mukaan lukien asetuksen N:o 384/96 1 artikla, 7 artiklan 1 kohta ja 9 artiklan 4 kohta luettuna yhdessä polkumyyntiasetuksen 1 artiklan, 7 artiklan 1 kohdan ja 9 artiklan kanssa) siltä osin kuin (i) ne annettiin sellaisten tietojen uudelleenarvioinnin perusteella, jotka kerättiin alkuperäisen tutkimusjakson aikana, ja tämä uudelleenarviointi osoitti, että alkuperäisen tutkimusjakson aikana ei ollut tapahtunut polkumyyntiä tai polkumyyntitason alentamista, mutta (ii) edellä mainituissa asetuksissa ei säädetä asetuksen N:o 2398/97 nojalla jo maksettujen summien palauttamisesta?

               iii)

               ovatko asetukset N:o 1664/2001, N:o 160/2002 ja N:o 696/2002 lisäksi ristiriidassa asetuksen N:o 384/96 7 artiklan 2 kohdan ja 9 artiklan 4 kohdan sekä suhteellisuusperiaatteen kanssa, kun niissä sallitaan niiden voimaantuloa edeltävän ajanjakson osalta sellainen polkumyyntitullin taso, joka ei ole täysin suhteessa polkumyynnin määrään tai vahinkoon, joka tullilla on tarkoitus korjata?

               iv)

               ovatko edellä esitettyihin kysymyksiin annettavat vastaukset erilaisia sen mukaan, onko kyseessä vienti Intiasta tai Pakistanista, kun otetaan huomioon

                           a)

                           WTO:n DSB:ssä noudattamat menettelytavat ja/tai

                           b)

                           komission toteamukset, jotka on kirjattu asetuksiin N:o 1664/2001, N:o 160/2002 ja N:o 696/2002?

               v)

               kun otetaan huomioon edellä esitettyihin kysymyksiin annettavat vastaukset

                           a)

                           onko kansallisten tulliviranomaisten palautettava kaikki polkumyyntitullit, joita ne ovat kantaneet asetuksen N:o 2398/97 nojalla tai osa niistä ja

                           b)

                           mikäli näin on, kenelle ja millä edellytyksillä ne pitäisi palauttaa?

      (1)  EYVL L 332, 4.12.1997, s. 1.

      (2)  EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1.

      (3)  EYVL L 219, 14.8.2001, s. 1.

      (4)  EYVL L 26, 30.1.2002, s. 1.

      (5)  EYVL L 109, 25.4.2002, s. 1.


title: Giampaolo Cordialen 20.5.1995 Euroopan parlamenttia vastaan nostama kanne (Asia T-123/95)

text:
N:o C 229/20          FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       2.9.95
— henkilöstösäännön 25 artiklan 2 kohtaa on rikottu                     vauksen suurruuden oikeudenkäynnin aikana ) kantajan
   kahteen otteeseen : Henkilöstösäännön 25 artiklan                    kärsimästä psyykkisestä, aineettomasta ja aineellisesta
   2 kohdassa määrätään, että kaikki yksittäiset virka                 vahingosta lisättynä kohtuullisesti määrätyllä korolla,
   miestä koskevat päätökset on annettava hänelle tiedoksi              ja
   kirjallisesti ja häneen kohdistuvat syytökset on perustel
   tava . Koska komission on pitänyt tietää näistä seikoista ,
                                                                    — velvoittaa Euroopan parlamentin ( ELDR-puolueryhmä )
   tämä toimenpide on ollut laiton kahdesta syystä : pää               korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
   töstä ei ole annettu tiedoksi muodollisesti oikealla
   tavalla eli kirjallisena , eikä sitä myöskään ole perus
   teltu .
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
— ilmeinen epäoikeudenmukaisuus: Vaikka toimivaltai
   sella viranomaisella on suuri harkintavalta tiettyjen            Kantaja , joka on ELDR-puolueryhmän entinen tilapäinen
   tehtävien jakamisessa ja uudelleenjärjestelyssä osalta , on      muuhun henkilöstöön kuuluva virkamies, kiistää Euroopan
   myös totta, että tämä valta ei ole rajoittamaton vaan sitä       parlamentin tekemän päätöksen hänen toistaiseksi voi
   on käytettävä osaston edut huomioon ottaen ja sen                massa oleva sopimuksensa päättämisestä . Tämä päätös
   käytössä on otettava mahdollisuuksien mukaan                     perustuu eddellä mainitun ELDR-puolueryhmän puheen
 • huomioon myös virkamiehen edut sekä noudatettava                 johtajiston tekemään päätökseen, jota perusteltiin tämän
   oikeussääntöjä ja -periaatteita . Tässä tapauksessa kan         ryhmän kesäkuun 1994 vaaleissa saamilla tuloksilla .
   taja on saanut kehuja ja kiitosta tehtäviensä suorittami
   sesta niiden vuosien aikana, kun hän on toiminut CEO:n           Kirjeessä, jossa kantajalle annettiin tiedoksi kanteen koh
   projektipäällikkönä ; tämän vuoksi johdon suhtautumi            teena oleva päätös, todettiin, että kantajan irtisanominen oli
   nen on vähintäänkin ristiriitaista . On myös syytä               seurausta ELDR-puolueryhmän parlamentin jäsenten vä
   muistaa , että kantajaa ei ole määrätty uusiin tehtäviin,        hentyneestä lukumäärästä viime vaalien jälkeen . Myös
   vaan hänet on jätetty täysin ilman tarkkoja tehtäviä .           tämän puolueryhmän sisäinen kokoonpano oli muuttunut,
   Joka suhteessa tehtävien ottaminen pois kantajalta on            ja sihteeristön " maantieteelliseen alkuperään perustuva "
   ilmeisen epäoikeudenmukaista ja täysin perusteetonta .           uusi kokoonpano olisi välttämätön.
                                                                    Kantaja vetoaa ensinnäkin siihen, että kanteen kohteena
                                                                    olevasta päätöksestä puuttuvat kaikki perustelut.
                                                                    Kantaja vetoaa myös siihen, että parlamentin puhemiehis
Giampaolo Cordialen 20.5.1995 Euroopan parlamenttia
                    vastaan nostama kanne                           tön hyväksymissä sisäisissä säännöissä määrättyä sisäistä
                                                                    sovittelumenettelyä, jota sovelletaan " tilapäisen muuhun
                        (Asia T-123/95 )                            henkilöstöön kuuluvan virkamiehen sopimuksen päättämi
                         ( 95/C 229/46 )                            stä koskevaan menettelyyn " ei ole noudatettu . Tämän
                                                                    menettelyn noudattamiseksi parlamentii oli velvollinen
                                                                    ilmoittamaan henkilöstökomitealle ennakolta kantajan
                  (Oikeudenkäyntikieli: italia)                     tulevasta irtisanomisesta , jotta tämä komitea olisi voinut
                                                                    kuulla kantajaa ja puuttua asiaan toimivaltaisessa nimittä
Euroopan parlamentin tilapäinen muuhun henkilöstöön                 vässä viranomaisessa .
kuuluva virkamies Giampaolo Cordiale on nostanut
20.5.1995 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan parlamenttia vastaan.             Lopuksi kantaja toteaa, että kanteen kohteena olevan
                                                                    päätöksen tekemiseen liittyy ilmeinen virhe ja harkintaval
Kantajan kotipaikka on Messinä ( Italia ) ja hänen edustaji
                                                                    lan väärinkäyttö siltä osin kuin perustelu maantieteellisestä
naan ovat asianajaja Jean-Noel Louis, Bryssel, ja asianajaja
                                                                    alkuperästä ei pidä pakkaansa . Kantaja täsmentää, että
Alberto Panuccio, Reggio Calabria , prosessiosoite Luxem
burgissa s.a.r.l . Fiduciaire Myson, 1 , rue Glesener .             vaikka ELDR-puolueryhmällä on yksi edustaja vähemmän
                                                                    kuin ennen vuoden 1994 vaaleja, näiden vaalien seurauk
                                                                    sena italialaisten edustajien määrä on noussut kolmesta
Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen            seitsemään . Vaalien jälkeen ELDR-puolueryhmän tilanne
tuomioistuin                                                        on seuraava : Ranskalla on yksi edustaja ja 4 virkamiestä ,
                                                                    Saksalla ei ole yhtään edustajaa mutta sillä on kaksi
— toteaa, että kantajan ja Euroopan parlamentin ( ELDR             virkamiestä, kun taas Italian edustajien lukumäärä on
    puolueryhmä ) välisen toistaiseksi voimassa olevan sopi         noussut kolmesta seitsemään, mutta sen virkamiesten osuus
    muksen päättämistä koskeva päätös on laiton; kumoaa             on laskenut kolmasosalla eli kolmesta kahteen virkamie
    tämän päätöksen ja määrää, että kantaja on otettava              heen .
    takaisin virkaansa sekä velvoittaa Euroopan parlamen
    tin ( ELDR-puolueryhmän ) suorittamaan kaikki palkat
                                                                     Tämän vuoksi on syytä todeta, ettei asiassa ole saatu aikaan
    ja muut korvaukset sopimuksen irtisanomispäätöksen
                                                                     tasapainoa vaan päinvastoin epätasapaino .
    täytäntöönpanon ajankohdasta siihen asti kunnes kan
    taja otetaan takaisin virkaansa, lisättynä rahanarvon
    alennuksella ja koroilla, samoin kuin vahingonkor
    vausta ( kantaja varaa oikeuden täsmentää vahingonkor


title: Asia C-564/14 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 13.9.2016 – Valittajana Raffinerie Heide GmbH ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Ympäristö — Direktiivi 2003/87/EY — 10 a artikla — Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä — Päästöoikeuksien yhdenmukaistettua maksutta tapahtuvaa jakoa vuodesta 2013 lähtien koskevat siirtymäsäännökset — Päätös 2011/278/EU — Saksan liittotasavallan esittämät kansalliset täytäntöönpanotoimenpiteet — Tiettyjen laitosten jättäminen kirjaamatta maksuttomia päästöoikeuksia saavien laitosten luetteloihin — ”Kohtuutonta rasitusta” koskeva säännös — Komission täytäntöönpanotoimivalta)

text:
               5.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 454/7

      Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 13.9.2016 – Valittajana Raffinerie Heide GmbH ja muuna osapuolena Euroopan komissio
      (Asia C-564/14 P) (1)

      ((Muutoksenhaku - Ympäristö - Direktiivi 2003/87/EY - 10 a artikla - Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä - Päästöoikeuksien yhdenmukaistettua maksutta tapahtuvaa jakoa vuodesta 2013 lähtien koskevat siirtymäsäännökset - Päätös 2011/278/EU - Saksan liittotasavallan esittämät kansalliset täytäntöönpanotoimenpiteet - Tiettyjen laitosten jättäminen kirjaamatta maksuttomia päästöoikeuksia saavien laitosten luetteloihin - ”Kohtuutonta rasitusta” koskeva säännös - Komission täytäntöönpanotoimivalta))
      (2016/C 454/14)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Valittaja: Raffinerie Heide GmbH (edustajat: U. Karpenstein ja C. Eckart, Rechtsanwälte)

         Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Hermes, E. White, ja K. Herrmann)

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Valitus hylätään.

                  2)

                  Raffinerie Heide GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 34, 2.2.2015.


title: Asia C-357/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen Sad Sofia-Grad (Bulgaria) on esittänyt 7.9.2009 — Said Shamilovich Kadzoev v. Ministerstvo na vatreshnite raboti

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/46

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen Sad Sofia-Grad (Bulgaria) on esittänyt 7.9.2009 — Said Shamilovich Kadzoev v. Ministerstvo na vatreshnite raboti
   (Asia C-357/09)
   2009/C 267/79
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen Sad Sofia-Grad (Bulgaria)

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Said Shamilovich Kadzoev

      Vastapuoli: Ministerstvo na vatreshnite raboti

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY (1) 15 artiklan 5 ja 6 kohtaa tulkittava siten, että

                           a)

                           jos jäsenvaltion kansallisessa oikeudessa ei ole säädetty säilöönoton enimmäiskestosta eikä säilöönoton jatkamisperusteista ennen kyseisen direktiivin saattamista osaksi kansallista oikeutta ja jos direktiiviä täytäntöönpantaessa ei ole säädetty, että uusilla säännöksillä on taannehtiva vaikutus, sovelletaanko tästä direktiivistä johtuvia vaatimuksia ja alkaako määräaika kulua vasta siitä hetkestä, jona ne on saatettu osaksi jäsenvaltion oikeutta

                           b)

                           direktiivissä säädettyjen määräaikojen, jotka koskevat säilöönottoa erityiseen säilöönottolaitokseen maastapoistamista varten, osalta huomioon ei oteta aikaa, jona jäsenvaltiosta poistamista koskevan päätöksen täytäntöönpanoa on lykätty nimenomaisen säännöksen nojalla kolmannen maan kansalaisen pyynnöstä aloitetun turvapaikkaoikeuden myöntämistä koskevan menettelyn vuoksi, vaikka asianomainen on asunut tämän menettelyn aikana samassa erityisessä säilöönottolaitoksessa, mikäli tämä on jäsenvaltion lainsäädännön mukaan sallittua?

               2)

               Onko jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY 15 artiklan 5 ja 6 kohtaa tulkittava siten, että direktiivissä säädettyjen määräaikojen, jotka koskevat säilöönottoa erityiseen säilöönottolaitokseen maastapoistamista varten, osalta huomioon ei oteta aikaa, jona jäsenvaltiosta poistamista koskevan päätöksen täytäntöönpanoa on lykätty nimenomaisen säännöksen nojalla sillä perusteella, että vireillä on kyseistä päätöstä koskeva muutoksenhakumenettely, vaikka asianomainen on asunut tämän menettelyn aikana tässä samassa erityisessä säilöönottolaitoksessa, jos hänellä ei ollut voimassaolevaa henkilöllisyystodistusta ja jos on näin ollen epäselvyyttä hänen henkilöllisyydestään tai jos hänellä ei ole toimeentuloonsa tarvittavia varoja tai vielä jos hän käyttäytyy aggressiivisesti?

               3)

               Onko jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY 15 artiklan 4 kohtaa tulkittava siten, että maastapoistaminen ei ole kohtuudella mahdollista, jos

                           a)

                           tuomioistuimen valvoessa säilöönottoa se valtio, jonka kansalaisuus asianomaisella on, on kieltäytynyt myöntämästä hänelle matkustusasiakirjaa hänen palauttamistaan varten ja jos tuolla hetkellä ei ole olemassa sopimusta minkään kolmannen maan kanssa asianomaisen vastaanottamiseksi sinne, vaikka jäsenvaltion viranomaiset ovat ponnistelleet tässä tarkoituksessa?

                           b)

                           tuomioistuimen valvoessa säilöönottoa Euroopan unionin ja sen valtion, jonka kansalaisuus asianomaisella on, välillä oli takaisinottosopimus, mutta uusien todisteiden — eli asianomaisen syntymätodistus — vuoksi jäsenvaltio ei ole vedonnut kyseisen sopimuksen määräyksiin, kun asianomainen ei halua palata tuohon maahan?

                           c)

                           direktiivin 15 artiklan 6 kohdassa säädetyt mahdollisuudet jatkaa säilöönottoa ovat päättyneet, eikä hetkellä, jolloin tuomioistuin tutkii asianomaisen säilöönoton direktiivin 15 artiklan 6 kohdan b alakohdan nojalla, ole olemassa sopimusta kolmannen maan kanssa asianomaisen vastaanottamisesta?

               4)

               Onko jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY 15 artiklan 4 ja 6 kohtaa tulkittava siten, että jos valvottaessa säilöönottoa asianomaisen maastapoistamista varten kolmanteen maahan todetaan, että ei ole olemassa kohtuullista perustetta asianomaisen poistamiseksi maasta ja että säilöönoton jatkamisperusteet ovat päättyneet,

                           a)

                           asianomaista ei ole kuitenkaan vapautettava välittömästi, jos seuraavat edellytykset täyttyvät samanaikaisesti: asianomaisella ei ole pätevää henkilöllisyystodistusta sen voimassaoloajasta riippumatta, siten, että on epäselvyyttä hänen henkilöllisyydestään, hän käyttäytyy aggressiivisesti, hänellä ei ole toimeentuloonsa tarvittavia varoja eikä yksikään kolmas henkilö ole sitoutunut takaamaan hänen toimeentuloaan?

                           b)

                           vapauttamista koskevan päätöksen osalta on selvitettävä, onko kolmannen maan kansalaisella jäsenvaltion kansallisessa oikeudessa edellytetyt tarvittavat varat voidakseen oleskella jäsenvaltion alueella sekä osoite, jossa hän voi asua?

      (1)  EUVL L 348, s. 98.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 9 päivänä marraskuuta 1999 asiassa T-114/99, CSR Pampryl SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kumoamiskanne – Asetus N:o 378/1999 – Alkuperänimityksen rekisteröinti – "Pays d'Auge" ja "Pays d'Auge-Cambremer" – Tutkimatta jättäminen)

text:
5.2.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 34/23
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                              Flavia Angelettin ja A. Van Meuterin 22.10.1999 Euroopan
                   MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                       yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                   9 päivänä marraskuuta 1999
                                                                                (Asia T-247/99)
asiassa T-114/99, CSR Pampryl SA vastaan Euroopan
                      yhteisöjen komissio(1)
                                                                                (2000/C 34/45)
(Kumoamiskanne – Asetus N:o 378/1999 – Alkuperänimi-
tyksen rekisteröinti – ”Pays d’Auge” ja ”Pays d’Auge-
             Cambremer” – Tutkimatta jättäminen)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                          (2000/C 34/44)
                                                                        Flavia Angeletti ja André Van Meuter ovat nostaneet
                                                                        22.10.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                        vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Mauro Cimino, Fermo,
                                                                        ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o asianajotoimisto Jean
Asiassa T-114/99, CSR Pampryl SA, kotipaikka La Courneuve               Tonnar, 29 rue du Fossé.
(Ranska), edustajanaan asianajaja Dominique Couturier-Heller,
Pariisi, prosessiosoite Luxemburgissa c/o asianajotoimisto Pier-
rot Schiltz, 4 rue Béatrix de Bourbon, vastaan Euroopan
yhteisöjen komissio (asiamiehenään José Luis Iglesias Buhigues          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
ja Xavier Lewis), jossa kantaja vaatii tiettyjen nimitysten
kirjaamisesta maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantie-
teellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annetussa         — kumoaa seuraavat nimittävän viranomaisen tekemät
neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2081/92 säädettyyn ”Suojat-                 päätökset:
tujen alkuperänimitysten ja suojattujen maantieteellisten mer-
kintöjen rekisteriin” annetun asetuksen (EY) N:o 2400/96
liitteen täydentämisestä 19 päivänä helmikuuta 1999 annetun             1. 12.9.1999 tehty päätös nro 2161, joka koskee Flavia
komission asetuksen (EY) N:o 378/1999 (EYVL L 46, s. 13)                    Angelettin vaatimukseen annettua vastausta;
kumoamista siltä osin kuin asetuksessa on rekisteröity suoja-
tuiksi alkuperänimityksiksi ”Pays d’Auge” ja ”Pays d’Auge-
Cambremer”, Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                2. 26.7.1999 tehty päätös nro 1979, joka koskee André Van
tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa:                   Meuterin vaatimukseen annettua vastausta.
presidentti B. Vesterdorf sekä tuomarit W. Bellamy ja M. Vila-
ras, kirjaaja: H. Jung, on antanut 9.11.1999 määräyksen, jonka
määräysosa on seuraava:
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
1. Kanne jätetään tutkimatta.
2. Ranskan tasavallan väliintulohakemuksen osalta ei ole tarpeen
                                                                        Kantajat vaativat komission velvoittamista ryhtymään välittö-
     antaa ratkaisua.
                                                                        miin toimenpiteisiin ja sen lisäksi korvaamaan kantajille Ber-
                                                                        laymont-nimisessä rakennuksessa, joka on jo eristetty sen
3. Kantaja velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluis-         vuoksi, että rakennuksessa on 1 237 tonnia asbestia ja 10 664
     taan ja korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.                  tonnia asbestijätettä, suoritetusta työstä aiheutuneet vahingot.
4. Väliintulohakemuksen tekijä vastaa omista oikeudenkäyntiku-
     luistaan.                                                          Kantajat vetoavat useisiin tosiseikkoihin, joilla he pyrkivät
                                                                        osoittamaan, että toimivaltaiset viranomaiset ovat laiminlyö-
                                                                        neet velvollisuutensa Berlaymont-nimisen rakennuksen asbes-
                                                                        tikysymyksen osalta.
(1) EYVL C 226, 7.8.1999.


title: Asia C-581/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Salerno (Italia) on esittänyt 16.11.2016 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on Nicola Turco

text:
               19.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Salerno (Italia) on esittänyt 16.11.2016 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on Nicola Turco
   (Asia C-581/16)
   (2017/C 195/10)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Salerno

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   Nicola Turco
   Unionin tuomioistuin (seitsemäs jaosto) on todennut 4.4.2017 antamassaan määräyksessä seuraavaa:
   SEUT 49 ja SEUT 56 artiklaa sekä yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja tehokkuusperiaatetta on tulkittava siten, että niiden kanssa ei ole ristiriidassa pääasiassa kyseessä olevan kaltainen rahapelejä koskeva kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään sellaisen uuden tarjouskilpailun järjestämisestä, jossa myönnetään toimilupia, joiden voimassaolon kesto on lyhyempi kuin aikaisemmin myönnettyjen toimilupien, sen takia, että järjestelmä organisoidaan uudelleen yhtenäistämällä toimilupien voimassaolon päättymisajankohdat.
   SEUT 49 ja SEUT 56 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle rajoittavalle kansalliselle säännökselle, jossa toimiluvan haltija velvoitetaan luovuttamaan vastikkeetta oikeus käyttää sellaisia aineelliseen tai aineettomaan omaisuuteen kuuluvia hyödykkeitä, jotka muodostavat pelin hallinnointi- ja keräysverkoston, siinä tapauksessa, että toiminta päättyy toimiluvan voimassaoloajan päätyttyä, jos tällaisella rajoituksella ylitetään se, mikä on tarpeen kyseisellä säännöksellä tosiasiallisesti tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkastettava.