title: Asia F-80/11: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 23.10.2013 — Gomes Moreira v. ECDC (Henkilöstö — Väliaikainen toimihenkilö — Määräaikaisen sopimuksen ennenaikainen päättäminen — Luottamussuhteen rikkominen — Kurinpidollista seuraamusta edellyttävä rike)

text:
               21.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 377/20

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 23.10.2013 — Gomes Moreira v. ECDC
   (Asia F-80/11) (1)

   (Henkilöstö - Väliaikainen toimihenkilö - Määräaikaisen sopimuksen ennenaikainen päättäminen - Luottamussuhteen rikkominen - Kurinpidollista seuraamusta edellyttävä rike)
   2013/C 377/44
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Joaquim Paulo Gomes Moreira (Lissabon, Portugali) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal ja D. Abrau Caldas)

      Vastaaja: Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskus (asiamiehet: aluksi A. Ammon, sitten R. Trott, avustajinaan asianajajat D. Waelbroek ja A. Duron)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota päätös kantajan sopimuksen päättämisestä kurinpidollisista syistä sekä vaatimus tietyn summan maksamisesta väitetysti aiheutuneen aineellisen vahingon ja henkisen kärsimyksen korvaamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kumotaan 11.10.2010 tehty päätös siltä osin kuin sillä pidätettiin kantaja tämän virantoimituksesta.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Osapuolet vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 319, 29.10.2011, s. 30.


title: Asia T-319/14: Kanne 30.4.2014 – Drogenhilfe Köln Projekt v. SMHV (Rauschbrille)

text:
               7.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/38

         Kanne 30.4.2014 – Drogenhilfe Köln Projekt v. SMHV (Rauschbrille)
   (Asia T-319/14)
   2014/C 212/49
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Drogenhilfe Köln Projekt GmbH (Köln, Saksa) (edustaja: asianajaja V. Schoene)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 29.1.2014 asiassa R 1356/2013-1 tekemän päätöksen ja palauttamaan asian viraston uudelleen käsiteltäväksi

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki Rauschbrille luokkiin 9, 41 ja 44 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen.


title: Asia T-346/13: Kanne 2.7.2013 — Helleenien tasavalta v. komissio

text:
               24.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 245/15

         Kanne 2.7.2013 — Helleenien tasavalta v. komissio
   (Asia T-346/13)
   2013/C 245/19
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: I. Chalkias, X. Basakou ja A. Vasilopoulou)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan numerolla C(2013) 2436 tiedoksiannetun ja virallisessa lehdessä L 123 vuonna 2013 julkaistun Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta ja Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 2.5.2013 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen Helleenien tasavaltaa koskevilta osin

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Helleenien tasavalta esittää seuraavat perusteet, joiden vuoksi rahoitusoikaisut, joista määrätään riidanalaisessa numerolla C(2013) 2436 tiedoksiannetussa ja virallisessa lehdessä L 123 vuonna 2013 julkaistussa Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta ja Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 2.5.2013 annetussa komission täytäntöönpanopäätöksessä, on kumottava siltä osin kuin siinä määrätään Helleenien tasavallalle yhteensä 6 175 094,49 euron suuruinen rahoitusoikaisu tietyistä menoista, jotka Helleenien tasavalta toteutti Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston toimintalinjan 2 (2007-2013, pinta-alaan liittyvät toimenpiteet) yhteydessä varainhoitovuosina 2009 ja 2010 (maksatusvuodet 2008 ja 2009):

               Ensimmäisessä kumoamisperusteessaan Helleenien tasavalta väittää, että päätös ehdotetusta kiinteästä viiden prosentin suuruisesta oikaisusta, joka johtuu siitä, ettei kaikkien tehtyjen sitoumusten osalta suoritettu paikalla tehtyjä tarkastuksia kaikilla viljelylohkoilla, jotka mainittiin tarkastelun kohteena olevien vuosien tukihakemuksissa, on vailla oikeudellista perustaa ja perusteluita.

               Toisessa kumoamisperusteessaan Helleenien tasavalta väittää, että päätös kiinteän kahden prosentin suuruisen oikaisun määräämisestä siksi, että maatalouden ympäristötoimenpiteiden tarkastuskertomusten jäljitettävyydessä oli todettu puutteita yleensä komission asetuksen (EY) 796/2004 (1) 28 artiklan 1 kohdan vastaisesti, on annettu tosiseikoista erehtyen ja on joka tapauksessa perustelematon.

               Kolmannessa kumoamisperusteessaan Helleenien tasavalta väittää, että päätös kiinteän kahden prosentin suuruisen oikaisun määräämisestä yksittäisille ”Luonnonmukaisen maatalouden” ja ”Luonnonmukaisen eläintuotannon” tuotteille, koska maksajaviraston olisi pitänyt suorittaa myös omia tarkastuksiaan menettelyn aikana toteen näytettyjen luonnonmukaisiin viljelmiin erikoistuneiden ja hyväksyttyjen valvontalaitosten suorittamien kyseisiä toimenpiteitä koskevien erityisten tarkastusten lisäksi, on vailla oikeudellista perustaa ja perusteluita.

               Neljännessä kumoamisperusteessaan Helleenien tasavalta väittää, että ehdotettu kiinteä viiden prosentin suuruinen oikaisu, joka johtuu siitä, että tietyt sitoumukset ja erityisesti ne, jotka koskevat lannoitteiden, kasvinsuojeluaineiden, rikkakasvien torjunta-aineiden ja muiden vastaavien aineiden käyttöä tarkastetaan pääasiassa silmämääräisesti, on suhteellisuusperiaatteen vastainen. Komission päätös on puutteellisesti tai jopa ristiriitaisesti perusteltu.

      (1)  Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 säädettyjen täydentävien ehtojen, tuen mukauttamisen ja yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 21.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 796/2004.


title: Asia F-42/08: Kanne 31.3.2008 — Marcuccio v. komissio

text:
               21.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 158/27

         Kanne 31.3.2008 — Marcuccio v. komissio
   (Asia F-42/08)
   (2008/C 158/50)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Asian kohde ja kuvaus
   Sen toteaminen, että komission edustusto Angolassa lähetti 18.3.2002 faksitse 18.3.2002 päivätyn kantajalle osoitetun muistion sellaiseen puhelinliittymään, joka ei ollut kantajan hallussa eikä hänen käytettävissään, tämän menettelyn lainvastaisuuden toteaminen ja vastaajan velvoittaminen suorittamaan 100 000 euroa vahingonkorvauksena
   Vaatimukset

               —

               On kumottava päätös, jolla hylättiin 8.3.2007 tehty hakemus, olipa se missä muodossa hyvänsä

               —

               On kumottava päätös, jolla hylättiin 10.9.2007 tehty valitus, olipa se missä muodossa hyvänsä

               —

               On kumottava tarpeellisilta osin 9.1.2008 päivätty muistio

               —

               On todettava, että komission Angolan edustusto lähetti 18.3.2002 faksitse 18.3.2002 päivätyn, kantajalle osoitetun muistion puhelinliittymään, jonka puhelinnumeron ja faksinumeron on todettu olevan +39 0833 54 xxxx, ja todettava tämän menettelyn lainvastaisuus

               —

               Vastaaja on velvoitettava suorittamaan kantajalle vahingosta, jonka tämä on kärsinyt ja kärsii vahingon aiheuttaneen menettelyn johdosta, 100 000 euroa tai virkamiestuomioistuimen oikeaksi ja kohtuulliseksi katsoma muu tätä suurempi tai pienempi summa 10 % vuotuisine pääomitettuine korkoineen 8.3.2007 lukien vahingonkorvauksen suorittamishetkeen saakka

               —

               Vastaaja on velvoitettava suorittamaan kantajalle kaikki oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kantajan toimesta mahdollisesti hankittava asiantuntijalausunto sen todentamiseksi, että edellytykset vastaajan tuomitsemiseksi edellä mainittuun vahingonkorvaukseen täyttyvät, ja lisäksi yleisemmin minkä hyvänsä asian ratkaisemiseksi merkityksellisen tosiseikan todentamiseksi.


title: Asia T-158/03: Industrias Químicas del Vallés, S.A:n 9.5.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
5.7.2003                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                         C 158/27
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin            Tavaramerkin- tai mer-          Kantaja.
                                                                      kinhaltija, jonka oikeu-
–      kumoaa riidanalaisen päätöksen kokonaan tai osittain           teen väitemenettelyssä
                                                                      vedotaan:
–      velvoittaa komission korvaamaan käsiteltävänä olevan
       asian ja asian T-276/02 oikeudenkäyntikulut.                   Tavaramerkki tai merk-          Ranskassa, Portugalissa ja Espan-
                                                                      ki, johon väitemenette-         jassa rekisteröity tavaramerkki
                                                                      lyssä vedotaan:                 ”ARTEX”, joka on rekisteröity luo-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                                   kan 5 tavaroille
                                                                      Väiteosaston päätös:            Väitteen hyväksyminen.
Käsiteltävänä olevassa asiassa kantajana oleva yhdistys on sama
kantaja kuin asiassa T-276/02, Forum vastaan komissio (1).            Valituslautakunnan pää-         Väiteosaston päätöksen kumoa-
Kantaja riitauttaa lopullisen päätöksen, joka liittyy siihen          tös:                            minen ja väitteen hylkääminen.
samaan Belgian valtion tukeen, joka oli kyseisen riidan kohtee-
na siltä osin kuin kyse oli EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun     Kanneperusteet:                 Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan
menettelyn aloittamisesta. Perusteet ja pääasialliset perustelut                                      1 kohdan b alakohdan (sekaan-
ovat samat kuin edellä mainitussa asiassa.                                                            nusvaara) virheellinen soveltami-
                                                                                nen.
( 1) EYVL C 289, 23.11.2002, s. 28.
                                                                      Industrias Químicas del Vallés, S.A:n 9.5.2003 Euroopan
                                                                             yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
Biofarman 2.5.2003 sisämarkkinoiden harmonisointivi-
rastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan nostama
                                                                                (Asia T-158/03)
                                kanne
                          (Asia T-154/03)                                                       (2003/C 158/50)
                          (2003/C 158/49)                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                    (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                                                                      Industrias Químicas del Vallés, S.A., kotipaikka Mollet del
                                                                      Vallés (Barcelona, Espanja), on nostanut 9.5.2003 Euroopan
Biofarma, kotipaikka Neuilly-sur-Seine (Ranska), on nostanut          yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
2.5.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-            teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-
mioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointiviras-            jina ovat asianajajat Cani Fernández Vicién, Paloma González-
toa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan. Kantajan edustaji-       Espejo ja Julio Sabater Marotias.
na ovat asianajajat Antonia Ruiz López ja Víctor Gil Vega,
Madrid.                                                               Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin            –     kumoaa 2.5.2003 tehdyn komission päätöksen 2003/
                                                                            308/EY ja
–      kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (kol-
       mas valituslautakunta) 5.2.2003 tekemän päätöksen ja           –     velvoittaa Euroopan komission korvaamaan oikeuden-
       toteaa, että samankaltaisia tavaroita koskevien tavara-              käyntikulut kokonaisuudessaan, mukaan lukien välitoi-
       merkkien ARTEX ja ALREX välillä on sekaannusvaara                    mimenettelystä aiheutuneet kulut.
–      velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   Esillä oleva kanne kohdistuu metalaksyylin jättämisestä neu-
                                                                      voston direktiivin 91/414/ETY liitteen I ulkopuolelle ja tätä
Yhteisön      tavaramerkin      Bausch & Lomb Pharmaceuticals         tehoainetta sisältäville kasvinsuojeluaineille annettujen lupien
hakija:                         Inc.                                  peruuttamisesta 2.5.2003 tehtyyn komission päätökseen
                                                                      2003/308/EY ( 1).
Kyseessä oleva yhteisön         Tavaramerkki ”ALREX” – Hake-
tavaramerkki:                   mus nro 789.461 luokan 5 tava-
                                roita varten (oftalmologiset val-     Vaatimustensa tueksi kantajayritys on esittänyt seuraavat oi-
                                misteet)                              keudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
 ---pagebreak--- C 158/28                   FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                      5.7.2003
–       Direktiivin 91/414/ETY ( 2) ja asetuksen N:o 3600/92 (3)                  Asian T-297/00 (1) poistaminen rekisteristä
        rikkominen sen osalta, että komissio edellyttää kunkin
        tiettyä tehoainetta koskevan yhteisen ilmoituksen tekijän                                (2003/C 158/51)
        toimittavan täydellisen asiakirjan ja esittävän tämän täy-
        dellisen asiakirjan asetuksen N:o 3600/92 6 artiklan                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
        1 kohdassa asetetussa määräajassa. Kyseisen lainsäädän-
        nön vastaisena on pidettävä myös sitä, että vastaajana
        oleva toimielin olettaa, ettei kantaja kykene esittämään         Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
        tietoja, jotka on saatu metalaksyylin arvioinnin perusteel-      men neljännen jaoston puheenjohtajan 2.4.2003 antamalla
        la. Kantajayritys katsoo lisäksi, että kanteen kohteena          määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-
        oleva päätös on vastoin komission omaa tulkintaa, jonka          teristä on poistettu asia T-297/00, Claude-Anne de Solène
        se on esittänyt Syngentan tutkimusten käyttämisestä              -niminen yhtiö vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroo-
        kertomuksen antavan jäsenvaltion suorittamassa tietojen          pan yhteisöjen komissio.
        arvioinnissa.
–       Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen. Tältä osin kantaja        (1 ) EYVL C 355, 9.12.2000.
        vetoaa etenkin siihen, että riidanalaisen päätöksen vuoksi
        se syrjäytetään Euroopan markkinoilta sen seurauksena,
        ettei sen tieteellistä analyysiä voida saada valmiiksi.
–       Harkintavallan väärinkäyttö siltä osin kuin kantajan mie-
        lestä komission ainoana tarkoituksena on suosia kantajan                  Asian T-159/01 (1) poistaminen rekisteristä
        kanssa välittömässä kilpailutilanteessa olevaa yritystä.
                                                                                (2003/C 158/52)
( 1) EUVL L 113, 7.5.2003, s. 8.
( 2) Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15 päivänä hei-
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
     näkuuta 1991 annettu neuvoston direktiivi 91/414/ETY (EYVL
     L 230, 10.8.1991, s. 1).
( 3) Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun neu-       Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
     voston direktiivin 91/414/ETY 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun     men (yhden tuomarin kokoonpano: R. M. Moura Ramos)
     työohjelman ensimmäisen vaiheen täytäntöönpanoa koskevista          31.3.2003 antamalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen
     yksityiskohtaisista säännöistä 11 päivänä joulukuuta 1992 annet-    tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia T-159/01, Chris-
     tu komission asetus (ETY) N:o 3600/92 (EYVL L 366, 15.12.1992,
                                                                         topher Wilkinson vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
     s. 10).
                                                                         (1 ) EYVL C 275, 29.9.2001.


title: Asia C-577/15 P: Valitus, jonka SV Capital OÜ on tehnyt 9.11.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-660/14, SV Capital v. EPV, 9.9.2015 antamasta tuomiosta

text:
               18.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/22

         Valitus, jonka SV Capital OÜ on tehnyt 9.11.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-660/14, SV Capital v. EPV, 9.9.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-577/15 P)
   (2016/C 016/28)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: SV Capital OÜ (edustaja: asianajaja M. Greinoman)

      Muut osapuolet: Euroopan pankkiviranomainen (EPV), Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               On kumottava unionin yleisen tuomioistuimen 9.9.2015 asiassa T-660/14 antama tuomio siltä osin kuin siinä (1) jätettiin tutkimatta Euroopan pankkiviranomaisen päätöksestä C 2013 002 nostettu kanne, (2) kumottiin Euroopan valvontaviranomaisten valituslautakunnan 14.7.2014 tekemä päätös 2014-CI-02 siltä osin kuin kyse oli valittajan tekemän valituksen tutkittavaksi ottamisesta ja (3) oikeudenkäyntikulujen osalta

               —

               on palautettava asia unionin yleiseen tuomioistuimeen

               —

               on velvoitettava vastaaja korvaaman muutoksenhausta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut ja velvoitettava väliintulija vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja esittää unionin yleisen tuomioistuimen 9.9.2015 asiassa T-660/14 antamasta tuomiosta tekemänsä valituksen tueksi seuraavat oikeudelliset perusteet ja perustelut:
   Unionin yleinen tuomioistuin lausui kanteen ulkopuolisesta seikasta.
   Unionin yleinen tuomioistuin rikkoi asetuksen (EU) N:o 1093/2010 (1) 60 artiklan 1 kohtaa, koska valitus päätöksestä C 2013 002 oli oikea-aikainen, koska sen käsitteli ensiksi Euroopan valvontaviranomaisten valituslautakunta.
   Unionin yleinen tuomioistuin rikkoi unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen (sellaisena kuin se oli voimassa 31.12.2014 saakka) 48 artiklan 2 kohtaa.
   Unionin yleinen tuomioistuin rikkoi SEUT 263 artiklaa, koska valitus päätöksestä C 2013 002 oli oikea-aikainen sen vuoksi, että hallinnollinen menettely jatkui 14.7.2014 saakka.
   Unionin yleinen tuomioistuin rikkoi Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 45 artiklaa, koska valitus päätöksestä C 2013 003 oli oikea-aikainen ennalta-arvaamattomien seikkojen vuoksi.
   Unionin yleinen tuomioistuin rikkoi SEUT 263 artiklaa ja asetuksen (EU) N:o 1093/2010 60 artiklan 1 kohtaa ja 61 artiklan 1 kohtaa, koska kanne päätöksestä C 2013 002 olisi ollut otettava tutkittavaksi sekä sen vuoksi, että päätös oli osoitettu valittajalle, että sen vuoksi, että asia koski valittajaa suoraan ja erikseen.
   Päätökseen C 2013 002 sisältyy tosiseikkoja koskevia virheitä.
   Päätöstä C 2013 002 rasittaa harkintavallan väärinkäyttö.
   Päätöstä C 2013 002 rasittaa se, että asetuksen (EU) N:o 1093/2010 39 artiklan 1 kohtaa ja EPV:n hyvää hallintotapaa koskevien ohjeiden 16 artiklaa on rikottu kyseisessä päätöksessä.
   Päätöstä C 2013 002 rasittaa se, että EPV:n sisäisten menettelysääntöjen 3.3, 3.4 ja 3.5 artiklaa on rikottu kyseisessä päätöksessä.
   Päätöstä C 2013 002 rasittaa se, että EPV on käyttänyt harkintavaltaa väärin ja toiminut kohtuuttomalla tavalla.

      (1)  Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan pankkiviranomainen) perustamisesta sekä päätöksen N:o 716/2009/EY muuttamisesta ja komission päätöksen 2009/78/EY kumoamisesta 24.11.2010 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1093/2010 (EUVL L 331, s. 12).


title: Asia C-218/07: Kanne 25.4.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta

text:
               9.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/14

         Kanne 25.4.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-218/07)
   (2007/C 129/27)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Condou ja W. Bogensberger)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta
   Vaatimukset

               —

               Sen toteaminen, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asemasta 25.11.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/109/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä eikä ilmoittanut niistä komissiolle

               —

               Saksan liittotasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin 2003/109/EY täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 23.1.2006.

      (1)  EYVL L 16, s. 44.


title: Asia C-318/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Italia) on esittänyt 26.6.2015 – Tecnoedi Costruzioni S.r.l. v. Comune di Fossano

text:
               21.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/24

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Italia) on esittänyt 26.6.2015 – Tecnoedi Costruzioni S.r.l. v. Comune di Fossano
   (Asia C-318/15)
   (2015/C 311/29)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Tecnoedi Costruzioni S.r.l.

      Vastapuoli: Comune di Fossano

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 49 ja 56 artiklaa sekä sijoittautumisvapauden, palvelujen tarjoamisen vapauden, yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteita ja suhteellisuusperiaatetta tulkittava siten, että ne ovat esteenä Italiassa tällä hetkellä voimassa olevien vuonna 2006 annetun asetuksen (decreto legislativo) nro 163 122 §:n 9 momentin ja 253 §:n 20 bis momentin kaltaisille oikeussäännöille, jotka koskevat poikkeuksellisen alhaisten tarjousten automaattista sulkemista sellaisten sopimuksentekomenettelyjen ulkopuolelle, joissa on kyse minimikynnyksen alittavista rakennusurakoista, joihin liittyy rajat ylittävä intressi?


title: Asia T-1/15: Kanne 2.1.2015 – SNCM v. komissio

text:
               16.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 56/29

         Kanne 2.1.2015 – SNCM v. komissio
   (Asia T-1/15)
   (2015/C 056/40)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Société nationale maritime Corse Méditerranée (SNCM) (Marseille, Ranska) (edustajat: asianajajat F.-C. Laprévote ja C. Froitzheim)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SEUT 107 ja 263 artiklan sekä perusoikeuskirjan 41 artiklan nojalla 20.11.2013 annetun päätöksen C(7066) final kokonaisuudessaan

               —

               kumoamaan päätöksen kokonaisuudessaan siltä osin kuin siinä katsotaan, että 75 prosentin suuruisen osuuden luovuttaminen SNCM:stä 158 miljoonan euron negatiiviseen hintaan merkitsee SEUT 107 artiklassa tarkoitettua valtiontukea

               —

               toissijaisesti kumoamaan päätöksen osittain siltä osin kuin siinä katsotaan, että CGMF:n toteuttama pääoman korottaminen 8,75 miljoonalla eurolla merkitsee valtiontukea

               —

               toissijaisesti kumoamaan päätöksen osittain siltä osin kuin siinä katsotaan, että 38,5 miljoonan euron suuruinen käteisennakko merkitsee valtiontukea

               —

               toissijaisesti kumoamaan komission päätöksen osittain siltä osin kuin komissio arvioi vuoden 2002 rakenneuudistustukina maksetun 15,81 miljoonan euron suuruisen loppuerän soveltuvuutta yhdessä kaikkien vuoden 2006 toimenpiteiden kanssa

               —

               hyvin toissijaisesti kumoamaan päätöksen osittain siltä osin kuin siinä päätellään, että kyseessä olevat toimenpiteet merkitsevät yhteismarkkinoille soveltumattomia valtiontukia

               —

               velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii kanteessaan unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan 20.11.2013 annetun komission päätöksen 2014/882/EU (tiedoksiannettu numerolla C(2013) 7066), jolla komissio katsoi, että yhtäältä Ranskan viranomaisten 18.2.2002 ilmoittaman rakenneuudistustuen 15,81 miljoonan euron suuruinen loppuerä ja toisaalta Ranskan viranomaisten vuonna 2006 kantajan hyväksi toteuttamat kolme toimenpidettä eli 75 prosentin suuruisen osuuden luovuttaminen kantajasta 158 miljoonan euron negatiiviseen hintaan, Compagnie gérérale maritime et financièren toteuttama 8,75 miljoonan euron suuruinen pääomankorotus ja 38,5 miljoonan euron suuruinen käteisennakko merkitsevät sääntöjenvastaisia ja sisämarkkinoille soveltumattomia valtiontukia. Komissio on tämän johdosta määrännyt kyseiset tuet takaisinperittäväksi.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 108 artiklan 2 kohdan ja SEUT 266 artiklan sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan rikkomiseen, koska komissio on kieltäytynyt laajentamasta muodollista tutkintamenettelyä sen jälkeen, kun 8.7.2008 tehty komission päätös 2009/611/EY (1) oli kumottu osittain unioni yleisen tuomioistuimen asiassa T-565/08, Corsica Ferries France v. komissio, 11.9.2012 antamalla tuomiolla (2).

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 107 artiklan rikkomiseen, perusteluvelvollisuuden noudattamatta jättämiseen ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamiseen sekä oikeudelliseen virheeseen ja ilmeiseen arviointivirheeseen, koska komissio on katsonut, että negatiivinen luovutushinta merkitsi valtiontukea.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka on toissijainen ja joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen ja ilmeiseen arviointivirheeseen, koska komissio on katsonut, että 8,75 miljoonan euron suuruinen pääomankorotus merkitsi valtiontukea.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka on toissijainen ja joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen, koska komissio on katsonut, että 38,5 miljoonan euron suuruiset toimenpiteet henkilöstön auttamiseksi merkitsivät valtiontukea.

               5)

               Viides kanneperuste, joka on toissijainen ja joka perustuu oikeudelliseen virheeseen ja ilmeiseen arviointivirheeseen siltä osin kuin komissio on tutkinut vuoden 2002 rakenneuudistustukina maksettua 15,81 miljoonan euron suuruisen loppuerän soveltuvuutta yhdessä kaikkien vuoden 2006 toimenpiteiden kanssa.

               6)

               Kuudes kanneperuste, joka on toissijainen ja joka perustuu ilmeisiin arviointivirheisiin ja perusteluvelvollisuuden noudattamatta jättämiseen, koska komissio on todennut vuosina 2002 ja 2006 maksetut rakenneuudistustuet yhteismarkkinoille soveltumattomiksi.

      (1)  Toimenpiteistä C 58/2002 (ex N 118/2002), jotka Ranska on toteuttanut Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM) -meriliikenneyhtiön hyödyksi, 8.7.2008 tehty komission päätös 2009/611/EY (tiedoksiannettu numerolla K(2008) 3182) (EUVL 2009, L 225, s. 180).

      (2)  Tuomio 11.9.2012, Corsica Ferries France v. komissio (T-565/08, EU:T:2012:415).


title: Asia T-528/09: Kanne 30.12.2009 — Hubei Xinyegang Steel v. neuvosto

text:
               27.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/45

         Kanne 30.12.2009 — Hubei Xinyegang Steel v. neuvosto
   (Asia T-528/09)
   2010/C 51/82
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd (edustajat: barrister F. Carlin, asianajajat N. Niejahr, Q. Azau ja A. MacGregor)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               on kumottava lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien raudasta tai teräksestä valmistettujen saumattomien putkien tuonnissa sekä tässä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 24.9.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 926/2009 (1) siltä osin kuin sillä otetaan käyttöön kantajan harjoittamaan vientiin kohdistuvia polkumyyntitulleja ja kannetaan käyttöön otettuja, tämän viennin harjoittamiseen kohdistuvia väliaikaisia tulleja, tai vaihtoehtoisesti tämä asetus on kumottava siltä osin kuin sen perusteella kannetaan kantajaan kohdistuvat väliaikaiset tullit

               —

               neuvosto on velvoitettava vastaamaan sekä omista että kantajan oikeudenkäyntikuluista.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii tällä kanteella, että lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien raudasta tai teräksestä valmistettujen saumattomien putkien tuonnissa sekä tässä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 24.9.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 926/2009 kumotaan siltä osin kuin se koskee kantajaa.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kolmeen kanneperusteeseen.
   Se vetoaa ensinnäkin siihen, että neuvosto teki ilmeisen tosiseikkoja koskevan arviointivirheen, kun se tunnisti ”tarkasteltavana olevat tuotteet” ja määritti tuoteryhmät liian yksinkertaistetusti. Kantaja väittää lisäksi, että komissio käytti vertailukohtana epäasianmukaisesti Yhdysvalloissa valmistettuja tavaroita.
   Toiseksi kantaja väittää, että neuvosto rikkoi perusasetuksen (2) 9 artiklan 5 kohtaa, kun se peruutti riidanalaisella asetuksella kantajan yksilöllisen kohtelun, vaikka komissio oli alustavasti myöntänyt kantajalle yksilöllisen kohtelun hallinnollisessa menettelyssä, joka edelsi väliaikaisen asetuksen (3) julkaisemista.
   Kolmanneksi kantaja väittää, että neuvosto rikkoi perusasetuksen 9 artiklan 4 kohtaa ja 10 artiklan 2 kohtaa, kun se otti käyttöön lopullisen tullin ja päätti sellaisen väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta, joka kohdistuu kantajan harjoittamaan, EU:hun suuntautuvaan ”tarkasteltavana olevien tuotteiden” vientiin, koska nämä päätökset perustuivat ilmeisille arviointivirheille, jotka koskevat merkittävän vahingon uhan olemassaoloa.

      (1)  EUVL L 262, s. 19.

      (2)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22.12.1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 384/96 (EYVL 1996, L 56, s. 1)

      (3)  Väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien raudasta tai teräksestä valmistettujen saumattomien putkien tuonnissa 7.4.2009 annettu komission asetus (EY) N:o 289/2009 (EUVL L 94, s. 48).


title: R:n 9.10.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-187/95)

text:
N:o C 351 / 12       FI |                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        30.12.95
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                              istuin
                9 päivänä marraskuuta 1995
asiassa T-346/94 , France-Aviation vastaan Euroopan yhtei         — velvoittaa         vastaajat        maksamaan        kantajalle
                      söjen komissio (')                                2 279 859,69 Saksan markkaa ( DEM ) 8 %:n vuotuisine
                                                                        korkoineen 9.8.1990 lähtien , minkä vastineena ne
(Tullien palauttaminen — Kontradiktorinen periaate —                    saavat kantajan Irakilta olevan saamisen samansuurui
                         Erityistilanne)                                sen jäännöserän ;
                         ( 95/C 351 /24 )
                                                                   — velvoittaa vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut;
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                   — julistaa tuomion täytäntöönpanokelpoiseksi tai toissi
                                                                        jaisesti väliaikaisesti täytäntöönpanokelpoiseksi pank
Asiassa T-346/94, France-Aviation, kotipaikka Châteaufort               kitakausta vastaan .
( Ranska ), edustajanaan asianajaja Jean-Claude Cavaille ,
Lyon , prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Guy
Arendt, 62 avenue Guillaume, vastaan Euroopan yhteisöjen           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
komissio ( asiamiehet: Richard Wainwright ja Jean-Francis
Pasquier ), jossa vaaditaan kumoamaan komission                    Kantaja on saksalainen yritys, joka tarjoaa infrastruk
18.7.1994 tekemä päätös PAL 4/94 , jossa komissio on               tuureja koskevien suunnitelmien toteuttamiseen liittyviä
todennut Ranskan hallituksen hakemuksen johdosta, että             palveluja . Asetuksen ( ETY ) N:o 2340/90 tullessa voimaan
tuontitullien palauttaminen ei ole kantajan tapauksessa            se teki Irakissa tiettyjä töitä . Tällä asetuksella kielletään
perusteltua , yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio          yhteisön kauppa Irakin ja Kuvvaitin kanssa ; asetus annettiin
istuin ( ensimmäinen jaosto ), toimien kokoonpanossa : FL          sen jälkeen , kun Irak oli miehittänyt Kuvvaitin, ja se on
Kirschner, joka hoitaa jaoston puheenjohtajan tehtäviä ,           Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätös
sekä tuomarit A. Kalogeropoulos ja V. Tiili, kirjaaja : H.         lauselman mukainen . Kantaja vaatii korvausta vahingosta ,
Jung, on 9 päivänä marraskuuta 1995 antanut tuomion,               jonka se kärsi niiden taloudellisten kostotoimien takia , joita
jonka tuomiolauselma on seuraava :                                 Irakin viranomaiset kohdistivat yhteisön jäsenvaltioiden
                                                                   Irakissa olevia intressejä vastaan . Alueelle sijoitettu pääoma
1 ) Komission 18 päivänä heinäkuuta 1994 tekemä ja                 ja kantajan pankkitilit jäädytettiin, joten kyseessä oli
     Ranskan tasavallan tullien ja välillisten maksujen yleis     pakkolunastuksen kaltainen toimi .
     osastolle osoittama päätös PAL 4/94 kumotaan .
                                                                   Kantajan mielestä yhteisön toimielimet ovat vastuussa ,
2 ) Kanne hylätään muilta osin .                                   koska ne antoivat kyseessä olevan asetuksen ryhtymättä
                                                                   toimiin niiden vahinkojen korvaamiseksi, joita Irakin viran
                                                                   omaisten mahdollisista taloudellisista kostotoimenpiteistä
3 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku             aiheutuu .
     lut.
                                                                   Tällä menettelytavalla loukataan omistusoikeutta , joka on
(!) EYVL N:o C 351 , 10.12.1994                                    yksi perusoikeuksista , joiden noudattamista yhteisön
                                                                   tuomioistuimet valvovat ja joka on nimenomaisesti mai
                                                                    nittu ihmisoikeussopimuksen lisäpöytäkirjassa .
Dorsch Consult Ingenieurgesellschaft mbH:n 6.10.1995
Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen
              komissiota vastaan nostama kanne
                                                                    R:n 9.10.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
                         Asia T-l 84/95
                                                                                nostama kanne
                          ( 95/C 351 /25 )                                                  ( Asia T-l 87/95 )
                                                                                ( 95/C 351 /26 )
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
 Dorsch Consult Ingenieurgesellschaft mbH, Munchen
 ( BRD ), on nostanut 6 . 10.1995 Euroopan yhteisöjen ensim
 mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan              R, kotipaikka Lausanne ( Sveitsi ), on nostanut 9.10.1995
 unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota                Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
 vastaan . Kantajan edustaja on professori Karl M. Meessen,         tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan .
 asianajotoimisto Nörr, Stiefenhofer & Lutz, Bryssel , ja           Kantajan edustajat ovat asianajajat Georges Vandersanden
 prosessiosoite Luxemburgissa c/o asianajaja Patrick Kinsch ,       ja Laure Levi, Bryssel , ja tämän prosessiosoite Luxembur
 asianajotoimisto Arendt ja Medernach, 8-10 rue Mathias             gissa on Fiduciaire Myson S.à.r.l ., 2 rue Glesener, Luxem
 Hardt .                                                            bourg.
 ---pagebreak--- 30.12.95               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     N:o C 351 / 13
Kantajat vaativat, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen            Kantaja katsoo lisäksi , että AIPN on rikkonut työnantajan
tuomioistuin                                                           velvollisuuksien periaattetta sekä hyvän hallintotavan peri
                                                                       aatetta , koska se ei ole ollut yhteistyöhaluinen ja on
— kumoaa komission nimittävänä viranomaisena ( AIPN )                  suhtautunut kielteisesti ja torjuvasti kantajan asiaan koko
     14 päivänä joulukuuta 1994 tekemän päätöksen olla                 sen käsittelyn ajan .
     suostumatta kantajan 8.10.1986 esittämään hakemuk
     seen tämän puolison sairauden hyväksymisestä ammat               Kantaja katsoo myös , että vastaaja on tehnyt perusteluvir
     titaudiksi ja tarvittavin osin hiljaisesti tehdyn päätöksen       heen, sikäli kuin valituksenalainen päätös perustuu risti
     hylätä kantajan valitus ;                                         riitaisiin perusteisiin .
— myöntää kantajalle 8 prosentin vuosittaista viivästys               Kantaja korostaa lopuksi , että valvoessaan huonosti työn
     korkoa summalle, johon kantajalla on oikeus henki
     löstösäännön 73 artiklan mukaisesti;
                                                                       tekijänsä etua tässä asiassa komissio on syyllistynyt harkin
                                                                       tavallan väärinkäyttöön , koska se on poikennut tehtä
                                                                       västään eikä ole noudattanut yleistä etua .
— myöntää kantajalle vahingonkorvauksena etukäteen
     lasketun ecun tämän          kärsimistä   henkisistä vahin
     goista ;
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
     lut .
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   Hitachi Ltd:n , Matsushita Electronics Corporationin, Mit
                                                                       subishi Electric Corporationin , NEC Corporationin, Oki
 Kantaja , joka on ydinalalla 26 vuotta työskennelleen                 Electric Industry co.:n, Sanyo Electric co.:n, Sharp Corpo
 yhteisöjen virkamiehen leski , toteaa, että hänen aviomie            rationin ja Toshiba Corporationin 16.10.1995 Euroopan
 hensä kuoli vuonna 1986 hepatiitti B -virusinfektion aiheut                   yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
 tamaan aktiiviseen krooniseen hepatiittiin . Kantaja katsoo ,                                   ( Asia T-1 92/95 )
 että hänen aviomiehellään olleen infektion kaltainen virus
 infektio muuttuu vain harvoin krooniseksi ja aiheuttaa                                            ( 95 /C 351 /27 )
 kuoleman ; kantaja korostaa , että tuolloin saatujen lääkä
 rinlausuntojen mukaan ulkoiset tekijät saattoivat aiheuttaa
 sen, ettei kantajan puolisolla ollut riittävästi immuniteetti                         (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
 suojaa HBV-virusta vastaan, mikä saattoi johtua ainoastaan
 siitä , että kantajan puoliso altistui säteilylle työskennelles
 sään yhteisöjen ydinalayksikössä . Tämän vuoksi kantaja                Hitachi Ltd, Matsushita Electronics Corporation , Mitsu
 teki 8.10.1986 hakemuksen siitä , että hänen puolisonsa                bishi Electric Corporation , NEC Corporation, Oki Electric
 sairaus hyväksyttäisiin ammattitaudiksi . Pitkän ja moni              Industry co ., Sanyo Electric co ., Sharp Corporation ja
 mutkaisen menettelyn jälkeen ja Euroopan yhteisöjen vir               Toshiba Corporation ovat nostaneet 16.10.1995 Euroopan
 kamiesten tapaturma- ja ammattitautisääntöjen ( jäljem                yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
 pänä " säännöt ") 23 artiklassa määrätyn lääketieteellisen             kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan . Kantajien
 komitean kahden lausunnon perusteella AIPN hylkäsi                     edustaja on Ivo Van Bael , prosessiosoite Luxemburgissa
 kantajan hakemuksen 14 päivänä joulukuuta 1994 tehdyllä                asianajotoimisto Loesch & Wolter, 1 1 rue Goethe .
  päätöksellä .
                                                                        Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
 Kantaja katsoo, että AIPN on syyllistynyt useisiin lain               istuin :
 vastaisiin toimiin käsitellessään ammattitaudiksi hyväksy
  mistä koskevaa hakemusta .
                                                                        — kumoaa komission 15.7.1995 annettuun ilmoitukseen
  Kantaja katsoo ensinnäkin, että valituksenalaisessa päätök                95/C1 81 /04 sisältyneen päätöksen väliaikaisen uudel
  sessä ei ole otettu huomioon henkilöstösäännön 73 artiklaa                leentarkastelun aloittamisesta siltä osin kuin kysymyk
  ja sääntöjen 3 artiklan 1 kohtaa . Kantaja katsoo, että on                 sessä ovat sitoumukset, jotka on hyväksytty Japanista
  voitu osoittaa toisaalta , että hänen puolisonsa altistui                  peräisin olevien tiettyjen elektronisten mikropiirien eli
  ionisoivalle säteilylle ja että infektion muuttuminen krooni              DRAMien tuonnista annetussa komission asetuksessa
  seksi hepatiitiksi johtuu altistumisesta tällaiselle säteilylle ja         ( ETY ) N:o 165 /90 ;
  toisaalta , että sairaus, johon hänen puolisonsa kuoli, on
  otettu eurooppalaiseen ammattitautien luetteloon; koska               — vahvistaa , että Japanista peräisin olevien DRAMien
  sääntöjen 3 artiklan 1 kohdassa mainitut edellytykset                      tuonnille asetetut polkumyyntitullit eivät enää koske
  täyttyvät, vastaajan olisi pitänyt soveltaa henkilöstösään                kantajia eikä kantajia siten voida katsoa asianosaisiksi
  nön 73 artiklaa .                                                          ilmoituksessa    95/C 18 1 /04     aloitetussa  väliaikaisessa
                                                                             uudelleentarkastelussa , joka koskee Japanista peräisin
  Kantaja katsoo myös, että menettelyssä , joka johti valituk               olevien DRAMien tuonnissa EU:n alueelle käyttöön
  senalaisen päätöksen tekemiseen, tehtiin useita virheitä .                 otettua lopullista polkumyyntitullia ;


title: Asia F-113/10: Kanne 2.11.2010 — AT v. EACEA

text:
               5.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 72/35

         Kanne 2.11.2010 — AT v. EACEA
   (Asia F-113/10)
   2011/C 72/56
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: AT (edustajat: asianajajat S. Rodrigues, A. Blot ja C. Bernard-Glanz)

      Vastaaja: koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanovirasto

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Ensinnäkin vaatimus kumota kantajan urakehitystä koskeva kertomus ajalta 1.6.2008–31.12.2008, toiseksi vaatimus kumota työsopimuksen tekoon valtuutetun viranomaisen (AHCC) päätös irtisanoa etuajassa kantajan määräaikainen työsopimus ja kolmanneksi vaatimukset kärsityn vahingon korvaamisesta

      Vaatimukset

               —

               AHCC:n 29.10.2009 tekemällä päätöksellä vahvistama kantajan urakehitystä koskeva kertomus on kumottava

               —

               AHCC:n 12.2.2010 tekemä päätös irtisanoa kantajan palvelussuhdesopimus on kumottava tarvittavilta osin

               —

               AHCC:n päätös, jolla se hylkäsi kantajan vuoden 2008 urakehitystä koskevasta kertomuksestaan ja edellä mainitusta irtisanomispäätöksestä tekemän valituksen, on kumottava; toimeenpanovirasto on velvoitettava suorittamaan korvauksena ammatillisesta ja taloudellisesta vahingosta määrä, joka vastaa vähintään kantajan palkkaa (kaikkine muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen mukaisine etuineen) alkaen hänen tehtäviensä päättymisestä 12.2.2010 siihen saakka, kunnes hänen otetaan takaisin viraston palvelukseen irtisanomispäätöksen kumoamisen johdosta, korotettuna laillisella viivästyskorolla tuomion antopäivästä lähtien

               —

               toimeenpanovirasto on velvoitettava suorittamaan alustavasti kohtuulliseksi arvioitu 10 000 euron määrä korvauksena fyysisestä vahingosta, korotettuna laillisella viivästyskorolla tuomion antopäivästä lähtien

               —

               toimeenpanovirasto on velvoitettava suorittamaan alustavasti kohtuulliseksi arvioitu 50 000 euron määrä korvauksena aineettomasta vahingosta, korotettuna laillisella viivästyskorolla tuomion antopäivästä lähtien

               —

               joka tapauksessa toimeenpanovirasto on velvoitettava suorittamaan alustavasti kohtuulliseksi arvioitu 10 000 euron määrä korvauksena vahingosta, jota on aiheutunut siitä syystä, että kohtuullinen määräaika vuoden 2008 urakehitystä koskevan kertomuksen laatimiseksi on ylitetty, korotettuna laillisella viivästyskorolla tuomion antopäivästä lähtien

               —

               EACEA on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Daniel Chabertin Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan 24.5.1995 nostama kanne (Asia T-122/95)

text:
N:o C 208/32         FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        12.8.95
hänen kyseistä tointa koskeva hakemuksensa ollut me               Kantaja vaatii, että
nestynyt; vähän tämän jälkeen hän on saanut tietää, että
tähän toimeen oli nimitetty ulkopuolinen ehdokas . Hän on          — asetus ( ETY ) N:o 816/92 julistetaan siltä osin mitättö
valittanut hakemuksen hylänneestä päätöksestä, joka vali               mäksi, kuin siinä ei määrätä myönnettäväksi hyvitystä
tus on nimenomaisesti hylätty.                                          pidätetystä viitemäärän osasta , ja että kantajalle myön
                                                                        netään vahingonkorvausta hänelle aiheutuneesta vahin
                                                                        gosta ,
Kantaja katsoo ensinnäkin, että henkilöstösääntöjen 25 ar
tiklaa on rikottu siten, ettei päätöstä, jolla hänen tointa        — vastaajat velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
koskeva hakemuksensa hylättiin, ollut mitenkään pe                     lut.
rusteltu . Toiseksi hän korostaa , että hänen valituksensa
johdosta tehdyn päätöksen perustelut ovat virheellisiä sen         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
vuoksi,että toimeen nimitetty hakija ei ollut näistä kahdesta
hakijasta se, jolla oli toimen hoitamiseen vaadittava ammat       Kantaja vaatii kanteessaan, että asetus ( ETY ) N:o 816/92
titaito ja pätevyys .                                              julistetaan mitättömäksi siltä osin kuin mainitussa asetuk
                                                                   sessa määrätään viitemäärien leikkauksista,jotka tehdään
Kantaja korostaa sitä paitsi olleensa ainoa sisäinen hakija        eurooppalaisten maitomarkkinoiden toiminnan edistämi
kyseiseen toimeen ja että tästä johtuen nimittävän virano         seksi, ilman että asetuksessa olisi määrätty maksettavaksi
maisen olisi tullut hänen ammattitaitonsa , tietämyksensä,         korvausta, ja kantaja vaatii EY:n perustamissopimuksen
pätevyytensä ja kokemuksensa huomioon ottaen tutkia,               178 artiklan ja 215 artiklan toisen kohdan mukaisesti
täyttikö hän toimen hoitamiselle asetetut vaatimukset.             vahingonkorvausta edellä mainitun asetuksen soveltamisen
Koska tällaista tutkimusta ei koskaan tehty, hän katsoo,           seurauksena hänelle syntyneestä vahingosta .
ettei hänen hakemustaan ole asianmukaisesti arvioitu hen
                                                                   Edellä mainitun asetuksen ( EY ) Nro 816/92 kansallisesti
kilöstösääntöjen 29 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuin tavoin        täytäntöön panneella Milch-Grantiemengen-Verordnungin
ja ettei tätä menettelyä ole oikein sovellettu hänen kohdal       24 . muutoksella " pidätettiin " 1.4.1992 alkanein vaikutuk
laan .
                                                                   sin siihen saakka sovellettavasta viitemäärästä 4,74 %
                                                                   prosenttia . Toisin kuin siihen asti, enää ei makseta mitään
Kantaja katsoo myös, että nimittävä viranomainen, päättä          hyvitystä . Tämä sääntely vaikuttaa pakkolunastuksen
essään olla riidanalaista tointa täytettäessä noudattamatta        tavoin, ja se ei ole siten yhteensopiva omaisuutta koskevan
henkilöstösääntöjen 29 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua            perusoikeuden kanssa .
menettelyä soveltaen sen sijaan 29 artiklan 2 kohdassa
säädettyä poikkeuksellista menettelytapaa , on rikkonut tätä       Milch-Garantiemengen-Verordnungissa, jolla asetus ( ETY )
säännöstä sekä henkilöstösääntöjen 45 artiklaa .                   Nro 816/92 pannaan täytäntöön, määrätään tosin pidättä
                                                                   misestä ja siten pois ottamisesta, mutta se ei sisällä
                                                                   minkäänlaisia säännöksiä hyvityksestä . Sama pätee myös
kantaja väittää , että komissio oli jo ennen toimen haetta
                                                                   riidan kohteena olevaan asetukseen ( EY ) Nro 816/92 . Nämä
vaksi julistamista päättänyt nimittää tietyn henkilön tähän
                                                                   säännökset ovat tämän takia Grundgesetzin ( Saksan peru
toimeen . Vastaajapuoli on täten syyllistynyt sekä menette
                                                                   stuslaki ) 14 artiklan III §:n vastaisia ja edellä lausutun
lytapasäännösten että harkintavallan väärinkäyttöön; sa
                                                                   perusteella myös jäsenvaltioiden yhteisten valtiosääntökä
malla se on jättänyt huomioon ottamatta henkilöstösään
                                                                   sitteiden mukaisesti taatun Euroopan yhteisön oikeusjär
töjen 7 ja 27 artiklassa säädety yleisen yhteisöjen julkisen
                                                                   jestelmän omaisuutta koskevan oikeuden vastaisia .
hallinnon hoitamista ja erityisesti henkilöstön valintaa
koskevan syrjintäkiellon periaatteen .                             Viitemäärien leikkaaminen ilman vastaavaa korvausta tai
                                                                   hyvitystä on omaisuutta koskevan oikeuden ja luottamuk
                                                                   sensuojan periaatteen loukkaamisen takia oikeudenvas
                                                                   taista , ja se on siksi mitätön . Koska kantaja ei ole voinut
                                                                   hänen siihen astisesta viitemäärästään 29.6.1992 tehdyn
                                                                   4,74 prosentin pidätyksen jälkeen toimittaa 11 612 kiloa
                                                                   maitoa , vaikka hän oli ostanut aikoinaan toimitusta varten
                                                                   tämän suuruisen viitemäärän 1,60 saksan markan kilohin
Alfred Hauerin 12.5.1995 Euroopan unionin neuvostoa ja
                                                                   taan, hänelle on syntynyt vastaava vahinko, joka on
 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne              korvattava .
                         ( Asia T-l 19/95 )
                           ( 95/C 208/67 )
                 (Oikeudenkäyntikieli: Saksa)                      Daniel Chabertin Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
                                                                                24.5.1995 nostama kanne
Alfred Hauer, Niederweiler ( Saksan liittotasavalta ) on                                   ( Asia T-122/95 )
nostanut 12.5.1995 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                                           ( 95/C 208/68 )
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin
neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Kantajan edustajana oiekeudenkäynnissä on asianajaja
Matthias H. Francois, Bitburg, prosessiosoite asianajo            Daniel Chabert on 24.5.1995 nostanut Euroopan yhteisö
toimisto Annick Wurth, Luxemburg.                                  jen komissiota vastaan kanteen Euroopan yhteisöjen ensim
 ---pagebreak---  12.8.95                FI |                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                               N:o C 208 /33
mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa . Kantajan koti               pidätettäväksi systemaattisesti perusteettomasti maksetut
paikka on Kraainem ( Belgia ), ja hänen asiamiehenään toimii        summat .
asianajaja Georges Vandersanden, Bryssel, prosessiosoite
Luxemburgissa Fiduciaire Myson Sari, 1 , rue Glesener.
Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
istuin
                                                                    Karl Fingerhutin 1.6.1995 Euroopan unionin neuvostoa ja
                                                                     Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
— julistaa mitättömäksi 6.10.1994 tehdyn komission                                         (Asia T-124/95 )
      päätöksen, jolla hänet on velvoitettu palauttamaan                                     ( 95/C 208 /69 )
      hänelle perusteettomasti maksettu 215 354 Belgian
      frangin ( BEF ) suuruinen summa kuukausierinä,
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
— velvoittaa       komission    maksamaan     hänelle  takaisin
                                                                    Karl Fingerhut, Twistetal-Gembeck ( Saksan liittotasavalta )
      määrät, jotka se on omasta aloitteestaan pidättänyt           on nostanut 1.6.1995 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
      marraskuusta 1994 alkaen hänen palkastaan, 8%:n               oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin
      vuotuisine viivästyskorkoineen ja                             neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
                                                                    Kantajan edustajia ovat asianajajat Bernd Meisterernst,
— velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyn              Mechtild Düsing, Dietrich Manstetten, Dr. Frank Schulze
      tikulut .                                                     sekä Dr. Winfried Haneklaus, Münster, prosessiosoite
                                                                    Luxemburgissa asianajotoimisto Dupong & Associes, 14 a,
                                                                    rue des Bains .
Kanteen oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                    Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                    istuin
Kantaja selostaa, että hän on pyytänyt 1.2.1984 julistetun
avioeronsa vuoksi hallinto-osastoa suorittamaan hänen
entiselle puolisolleen summan, joka hänelle kuuluisi, jos hän       1 . velvoittaa vastaajat yhteisvastuullisesti maksamaan
olisi oikeutettu saamaan kodinhoitolisää, eli 5 % hänen                 kantajalle SLOM-III-hyvityksenä 15.12.1985 ja
peruspalkastaan, ja maksamaan loput palkasta kantajan                   29.7.1993 väliseltä ajalta yhteensä 43 929,06 Saksan
tilille . Hallinto-osasto on toiminut näin vastalauseitta               markkaa 19.5.1992 alkaen laskettuine kahdeksan pro
1.3.1984 alkaen. Kantajalle on siten maksettu kymmenen ja               sentin korkoineen sekä velvoittaa vastaajat korvaamaan
puolen vuoden ajan eli maaliskuusta 1984 lokakuuhun                     oikeudenkäyntikulut;
1994 summia, joita on nimitetty hänen palkkaliuskassaan
kodinhoitolisäksi , ja joiden on ollut tarkoitus vastata hänen      2 . yhdistää tämän kanteen vireillä olevaan asiaan Hülse
entiselle puolisolleen maksetun kodinhoitolisän, joka vastaa            berg ym . vastaan Euroopan yhteisöjen neuvosto ja
5 % entisen puolison palkasta, ja kantajalle kuuluvan                   komissio, T-77/93 , sekä lykkää asian käsittelyä .
loppuosan erotusta . Sittemmin on tullut ilmi , että komissio
ei ollut tänä aikana mukauttanut kantajan entiselle puoli          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
solle maksettua lisää entisen puolison palkan muutoksiin.
Täten lisää , joka kasvoi kantajan entisen puolison palkan          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat olen
suurentuessa , maksettiin tälle muuttumattomana, ja tästä           naisilta osiltaan vastaavat kuin asiassa T-20/94 .
syystä kantaja on saanut jatkuvasti suurentuneen loppu
osan . Maksuissa on siis ollut virheellisyyksiä, mutta ne
johtuvat kokonaan vastaajasta , eikä kantaja ole niitä
huomannut.
Kantaja perustaa kanteensa yhteen ainoaan perusteeseen,             Hassan Belhanbelin 5.6.1995 Euroopan yhteisöjen komis
                                                                                siota vastaan nostama kanne
joka on virkamiesten henkilöstösäännön 85 artiklan rikko
minen . Vastaaja on väittänyt, että tässä tapauksessa pe                                  (Asia T-125/95 )
rusteettomasti maksettujen summien palauttaminen on                                         ( 95/C 208/70 )
aiheellista, koska maksujen virheellisyys oli " ilmiselvää ".
Kantaja kiistää tämän ja korostaa, että vaikka hän olisi
havainnut — mitä hän ei siis ole tehnyt —, että lisänä hänelle                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
maksettu summa on suurentunut, hän on voinut oikeute
tusti olettaa , että lisän määrä on kasvanut enemmän kuin          Hassan Belhanbel, kotipaikka Namur ( Belgia ), edustajinaan
hänen entisen puolisonsa palkka , koska hänen tiedossaan ei        asianajajat Jean-Noel Louis , Thierry Demaseure ja Ariane
ole ollut tämän palkkakehitystä . Hallinto-osaston virhe ei        Tornel, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa Sari Fiduci
siis ole ollut niin ilmiselvä , että kantaja ei ole voinut olla    aire Myson, 1 , rue Glesener, on nostanut 5.6.1995 kanteen
huomaamatta sitä . Kantaja katsoo tämän vuoksi, että               Euroopan         yhteisöjen      ensimmäisen      oikeusasteen
vastaaja on soveltanut virheellisesti henkilöstösäännön            tuomioistuimessa Euroopan yhteisöjen komissiota va
85 artiklaa ja on laittomasti määrännyt hänen palkastaan           staan .


title: Asia F-104/10: Kanne 21.10.2010 — De Pretis Cagnodo ja Trampuz v. Euroopan komissio

text:
               15.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/42

         Kanne 21.10.2010 — De Pretis Cagnodo ja Trampuz v. Euroopan komissio
   (Asia F-104/10)
   ()
   2011/C 13/85
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantajat: Mario Alberto De Pretis Cagnodo ja Serena Trampuz (Trieste, Italia) (edustajat: avvocato C. Falagiani)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen päätöksen kumoaminen, jolla kieltäydyttiin korvaamasta 100 prosenttisesti tietyt sairauskulut, jotka liittyivät eläkkeellä olevan virkamiehen vaimon sairaalahoitoon.

      Vaatimukset

               —

               Fumus boni juris –periaate huomioon ottaen sen vakavan omaisuusvahingon syntymistä, joka kantajille muutoin aiheutuisi siitä, että riidanalaiset summat on epäselvästi määritetty, on lykättävä ja kyseessä olevien summien takaisinperintämenettelyn täytäntöönpano on ainakin väliaikaisesti kiellettävä, ja näiden summien viran puolesta tapahtuva perintä professori de Pretis Cagnodon eläkkeestä on väliaikaisesti kiellettävä

               —

               Koska sen hoitolaitoksen, jossa rouva Trampuz toipui, tämän vuodehoidosta laskuttamien kulujen määrää taikka maksamista ei voida kiistää, sillä viimeksi mainitun henkilön hoidon aiheuttanut sairaus ja hänelle suoritetut kirurgiset toimenpiteet oli katsottu ”vakaviksi”, ja koska pitkään kestäneen hoidon katsottiin olleen välttämätöntä ja terapeuttisesti asianmukaista, on katsottava, ettei kantajien tarvitse maksaa takaisin Ispran maksutoimiston suorittamia maksuja, ja komissio on määrättävä peruuttamaan 41 833 euron — tai muun asianmukaiseksi katsotun — summan palauttamista koskenut vaatimuksensa ja pidättymään perimästä viran puolesta tätä summaa prof. de Pretis Cagnodon eläkkeestä

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-2/12: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 19.4.2012 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Trianon Productie BV v. Revillon Chocolatier SAS

text:
               4.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/12

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 19.4.2012 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Trianon Productie BV v. Revillon Chocolatier SAS
   (Asia C-2/12) (1)

   2012/C 235/30
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 98, 31.3.2012.


title: Asia C-35/16 P: Valitus, jonka Matratzen Concord GmbH on tehnyt 21.1.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-526/14, Matratzen Concord v. SMHV, 19.11.2015 antamasta tuomiosta

text:
               25.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 270/16

         Valitus, jonka Matratzen Concord GmbH on tehnyt 21.1.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-526/14, Matratzen Concord v. SMHV, 19.11.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-35/16 P)
   (2016/C 270/25)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Matratzen Concord GmbH (edustaja: I. Selting, Rechtsanwalt)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO), Mariano Barranco Rodriguez ja Pablo Barranco Schnitzler
   Unionin tuomioistuin (kuudes jaosto) on 28.4.2016 antamallaan määräyksellä hylännyt valituksen ja määrännyt, että valittaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.


Avis juridique important

|

E2003P0004

EFTAn valvontaviranomaisen 19 päivänä joulukuuta 2003 Norjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne (Asia E-4/03)

Virallinen lehti nro C 051 , 26/02/2004 s. 0004 - 0004

EFTAn valvontaviranomaisen 19 päivänä joulukuuta 2003 Norjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne (Asia E-4/03)(2004/C 51/05)EFTAn valvontaviranomainen on nostanut 19 päivänä joulukuuta 2003 EFTAn tuomioistuimessa kanteen Norjan kuningaskuntaa vastaan. EFTAn valvontaviranomaisen asiamiehinä kanteen esittivät osastopäällikkö Niels Fenger sekä käsittelijä Arne Torsten Andersen, jotka toimivat oikeus- ja hallintoasioiden osastolla osoitteessa Rue de Trèves 74, B-1040 Bryssel.Kantaja pyytää, että tuomioistuin1. julistaisi, että Norja on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä II olevan XIX luvun 1 kohdassa mainitun säädöksen (teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22 päivänä kesäkuuta 1998 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/34/EY, sellaisena kuin se on muutettuna ja mukautettuna ETA-sopimuksen pöytäkirjassa N:o 1) 8 artiklan mukaiset velvoitteensa hyväksymällä 28 päivänä elokuuta 1998 rahapelien tyyppihyväksyntää koskevan asetuksen N:o 853 (Forskrift av 28. august 1998 nr. 853 om typegodkjenning av gevinstautomater) ilmoittamatta asetuksesta sen valmisteluvaiheessa EFTAn valvontaviranomaiselle, sekä2. määräisi Norjan kuningaskunnan maksamaan oikeuskäsittelystä aiheutuvat kustannukset.Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:- Teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22 päivänä kesäkuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY, sellaisena kuin se on muutettuna (jäljempänä "säädös"), 8 artikla velvoittaa Norjan ilmoittamaan EFTAn valvontaviranomaiselle välittömästi teknisiä määräyksiä koskevat ehdotukset.- Säädöksen 8 artiklassa mainittuja erikoistapauksia lukuun ottamatta säädöksen 9 artiklassa edellytetään, että EFTA-valtioiden on lykättävä teknisten määräysten antamista kolmella kuukaudella siitä päivästä alkaen, jolloin niistä on ilmoitettu EFTAn valvontaviranomaiselle.


title: Asia C-198/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 5.6.2014 – Euroopan komissio v. Bulgarian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Energian sisämarkkinat — Kaasutoimitukset — Asetus (EY) N:o 715/2009 — 14 artiklan 1 kohta sekä 16 artiklan 1 kohta ja 2 kohdan b alakohta — Velvollisuus taata maksimikapasiteetti — Virtuaalinen vastakkaissuuntainen kaasunsiirtokapasiteetti — Tutkittavaksi ottaminen)

text:
               4.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 253/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 5.6.2014 – Euroopan komissio v. Bulgarian tasavalta
   (Asia C-198/12) (1)

   ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Energian sisämarkkinat - Kaasutoimitukset - Asetus (EY) N:o 715/2009 - 14 artiklan 1 kohta sekä 16 artiklan 1 kohta ja 2 kohdan b alakohta - Velvollisuus taata maksimikapasiteetti - Virtuaalinen vastakkaissuuntainen kaasunsiirtokapasiteetti - Tutkittavaksi ottaminen))
   2014/C 253/06
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: K. Herrmann, S. Petrova, O. Beynet ja T. Scharf)

      Vastaaja: Bulgarian tasavalta (asiamiehet: D. Drambozova, E. Petranova ja Y. Atanasov)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Maakaasunsiirtoverkkoihin pääsyä koskevista edellytyksistä ja asetuksen (EY) N:o 1775/2005 kumoamisesta 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 715/2009 (EUVL L 211, s. 36) 14 artiklan 1 kohdan ja 16 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan b alakohdan rikkominen – Velvollisuus taata kaikille markkinaosapuolille maksimikapasiteetti – Kauttakulkujärjestelmän ja kansallisen kaasunkuljetusjärjestelmän välillä ei ole fyysistä liitäntää – Hallitustenväliset sopimukset, jotka ovat esteenä maksimikapasiteetin käyttöön saattamista koskevan velvoitteen täytäntöönpanolle – SEUT 351 artiklan toisessa kohdassa vahvistetun velvoitteen laajuus

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 194, 30.6.2012.


title: Asia F-2/14: Virkamiestuomioistuimen määräys 7.5.2014 – Deweerdt ja Lebrun v. tilintarkastustuomioistuin

text:
               24.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 421/65

         Virkamiestuomioistuimen määräys 7.5.2014 – Deweerdt ja Lebrun v. tilintarkastustuomioistuin
   (Asia F-2/14) (1)

   2014/C 421/99
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 61, 1.3.2014, s. 22.


title: Asia T-191/12: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 7.10.2013 — Roland v. SMHV — Textiles Well (wellness inspired by nature) (Yhteisön tavaramerkki — Väite — Väitteen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               7.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 359/13

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 7.10.2013 — Roland v. SMHV — Textiles Well (wellness inspired by nature)
   (Asia T-191/12) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väite - Väitteen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2013/C 359/23
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Roland SE (Essen, Saksa) (edustajat: asianajajat O. Rauscher ja C. Onken)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: P. Geroulakos)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Textiles Well (Le Vigan, Ranska) (edustajat: asianajajat E. Cornu ja É. De Gryse)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 15.2.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 2552/2010-1), joka koskee Textiles Well SA:n ja Roland SE:n, aikaisemmin Roland-Schuhe GmbH & Co. Handels KG, välistä väitemenettelyä

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Kantaja ja väliintulija vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne molemmat velvoitetaan korvaamaan puolet vastaajan oikeudenkäyntiluista.

      (1)  EUVL C 209, 14.7.2012.


title: Asia C-291/14 P: Valitus, jonka Faci SpA on tehnyt 12.6.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-46/10, Faci SpA v. Euroopan komissio, 20.3.2014 antamasta tuomiosta

text:
               8.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 303/20

         Valitus, jonka Faci SpA on tehnyt 12.6.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-46/10, Faci SpA v. Euroopan komissio, 20.3.2014 antamasta tuomiosta
   (Asia C-291/14 P)
   2014/C 303/26
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Faci SpA (edustajat: Avvocato S. Piccardo ja Advocaat S. Crosby)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 20.3.2014 asiassa T-46/10 antaman tuomion tai

               —

               vaihtoehtoisesti kumoaa valittajalle määrätyn sakon tai alentaa sen määrää huomattavasti tai

               —

               palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen uudelleen käsiteltäväksi ja

               —

               joka tapauksessa velvoittaa Euroopan komission korvaamaan valittajalle ensimmäisessä oikeusasteessa ja tästä valituksesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valitus kohdistuu unionin yleisen tuomioistuimen 20.3.2014 asiassa T-46/10 antamaan tuomioon. Tuomiossa unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi valittajan 28.1.2010 nostaman kanteen, joka koski [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 11.11.2009 tehtyä komission päätöstä K(2009) 8682 lopullinen (asia COMP/38589 – lämmönkestäväksi tekevät aineet). (1)

   Valittaja vetoaa kahteen valitusperusteeseen:
   Ensimmäisellä valitusperusteellaan valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se ei tutkinut rikkomisen vakavuutta marraskuun 1996 jälkeen suhteessa kartellin luonteen muutokseen eikä siten ottanut huomioon kaikkia olosuhteita, joilla on merkitystä valittajalle määrätyn sakon laskemisessa, ja rikkoi näin ollen vuonna 2006 annettuja sakkojen laskentaa koskevia suuntaviivoja ja/tai asetuksen N:o 1/2003 (2) 23 artiklaa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49 artiklaa.
   Toisella valitusperusteellaan valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin ei tehnyt tosiasiallista ja syvällistä oikeudellista arviota päätöksestä, kun se totesi tosiseikkoja tutkimatta, että valittaja oli käyttäytynyt täysin samoin kuin muut asiaan osalliset yritykset lukuun ottamatta sitä, että se ei osallistunut täytäntöönpanoon niin määrätietoisesti, ja kun se hylkäsi arvioimatta sen kanneperusteen, jonka mukaan kilpailua oli laittomasti vääristetty valittajan vahingoksi, koska sakkojen laskentaa koskevien suuntaviivojen 35 kohtaa sovellettiin sen kilpailijaan, Bärlocheriin.

      (1)  EUVL C 307, 12.11.2010, s. 9.

      (2)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003, EYVL L 1, 4.1.2003, s. 1.


title: Asia T-447/04: Gapgemini Nederland B.V:n 15.11.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               18.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 314/27

         Gapgemini Nederland B.V:n 15.11.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-447/04)
   (2004/C 314/62)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Gapgemini Nederland B.V, kotipaikka Utrecht (Alankomaat), on nostanut 15.11.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat M. Meulenbelt ja H. Speyart.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa komission tekemän, 13.9.2004 päivätyllä kirjeellä kantajalle tiedoksiannetun päätöksen, jolla kantajan tarjouspyyntöön JAI-C3-2003-01 tekemää tarjousta ei hyväksytty;

               —

               kumoaa komission päätöksen allekirjoittaa hankintasopimus toisen tarjouksen tekijän kanssa;

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio julkisti 25.6.2003 hankintailmoituksen oikeus- ja sisäasioihin liittyvän laajan tietojärjestelmän kehittämisestä ja asentamisesta koskien SIS II:ta ja VIS:ää. Kantaja teki hankintamenettelyssä tarjouksen. Komissio ilmoitti 13.9.2003 tekemällään päätöksellä kantajalle, että tämän tarjousta ei hyväksytä ja että hankintasopimus tehdään toisen tarjouksen tekijän kanssa. Samassa kirjeessä komissio ilmoitti kantajalle, ettei se tulisi allekirjoittamaan hankintasopimusta tarjouskilpailun voittajan kanssa ennen kuin kaksi viikkoa oli kulunut kirjeen päivämäärästä. Tätä seurasi kantajan ja komission välinen kirjeenvaihto, jonka kuluessa komissio vahvisti aikomuksensa tehdä hankintasopimus toisen tarjouksen tekijän kanssa. Komissio julkaisi 26.10.2004 lehdistötiedotteen, jossa todettiin, että se oli allekirjoittanut hankintasopimuksen tarjouskilpailun voittajan kanssa.
   Kantaja vaatii kanteessaan kumoamaan komission päätökset, joilla hylättiin kantajan tarjous ja päätettiin allekirjoittaa hankintasopimus tarjouskilpailun voittajan kanssa. Kantajan tarjouksen hylkäämistä koskevan päätöksen kumoamiseksi kantaja vetoaa neuvoston asetuksen N:o 1605/2002 (1) (varainhoitoasetus) ja varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen soveltamissäännöistä annetun komission asetuksen N:o 2342/2002 (2) väitettyyn rikkomiseen. Tältä osin kantaja väittää, että komission valitsema menetelmä tarjoushinnan arvioimiseksi on epätavallinen siltä osin kuin se ei perustu suunnitelman kiinteään hintaan vaan pikemminkin kunkin nimenomaisen tarjouksen tekijän tarjoaman hinnan ja alhaisimman tarjotun hinnan väliseen hintojen suhteeseen, joka laskettiin kunkin suunnitelmaan sisältyvän 15 yksittäisen kohdan osalta, jotka kaikki ovat painoarvoltaan samanlaisia, vaikka nämä kohdat vaihtelevatkin laajuudeltaan suuresti. Kantajan mukaan tällaisen menetelmän käyttäminen ei johtanut oikeaan ja kohtuulliseen lopputulokseen. Kantaja väittää lisäksi, että komissio ei reagoinut tarjouskilpailun voittajan tarjouksessa olleisiin epätavallisen alhaisiin hintoihin, ei ottanut huomioon kantajan toimittamaa oikaisua eikä hylännyt tarjouskilpailun voittajan tarjousta huolimatta siitä, että se ei täyttänyt teknisiä vaatimuksia. Kantaja väittää myös, että komissio laiminlöi ”parasta hinta-laatusuhdetta” koskevaa periaatetta, koska hankintasopimuksen kokonaisarvo on tarjouskilpailun voittajan osalta korkeampi kuin kantajan.
   Päätöksen, jonka mukaan hankintasopimus allekirjoitetaan tarjouskilpailun voittajan kanssa, kumoamista koskevan vaatimuksensa tueksi kantaja väittää, että tehdessään kyseisen päätöksen komissio vei tarkoituksellisesti kantajalta tehokkaan oikeussuojakeinon. Kantaja vetoaa tältä osin myös EY 230 artiklan rikkomiseen väittäen, että kun komissio ilmoitti kantajalle, että se odottaisi ainoastaan kaksi viikkoa ennen hankintasopimuksen allekirjoittamista tarjouskilpailun voittajan kanssa, se tosiasiassa lyhensi sitä kahden kuukauden pituista aikaa, joka kyseisessä artiklassa on määrätty kanteen vireille panemiseksi. Lopuksi kantaja väittää, että komissio rikkoi neuvoston asetuksen N:o 1605/2002 103 artiklaa jättämällä keskeyttämättä menettelyn, joka johti päätökseen hankintasopimuksen allekirjoittamisesta, vaikka kantaja oli kirjeissään kiinnittänyt komission huomiota mahdollisiin väärinkäytöksiin hankintamenettelyssä.

      (1)  EYVL L 248, s. 1.

      (2)  EYVL L 357, s. 1.


title: Asia T-669/14: Kanne 15.9.2014 – Trioplast Industrier v. komissio

text:
               17.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 409/50

         Kanne 15.9.2014 – Trioplast Industrier v. komissio
   (Asia T-669/14)
   2014/C 409/72
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Trioplast Industrier AB (Smålandsstenar, Ruotsi) (edustaja: asianajaja T. Pettersson)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               1)

               kumoamaan:

                           a)

                           kumoamaan Euroopan komission 3.7.2014 päivätyn kirjeen asiassa COMP/38354 – Teollisuussäkit – Trioplast Industrier AB

                           b)

                           kumoamaan kantajalle komission kirjeessä määrätyn 6 74  033,32 euron viivästyskoron tai alentamaan sen määrää

                           c)

                           velvoittamaan komissio korvaamaan kantajan 4  686,64 euron menot, jotka aiheutuivat viivästyskoron maksamiseksi asetetusta vakuudesta.

               2)

               toissijaisesti velvoittamaan maksamaan vahingonkorvausta SEUT 340 artiklan 2 kohdan mukaisesti kannekirjelmässä esitettyjen unionin oikeuden rikkomisten vuoksi seuraavasti:

                           a)

                           viivästyskoron määrä tai sen osa ja

                           b)

                           4  686,64 euron menot, jotka aiheutuivat viivästyskoron maksamiseksi asetetusta vakuudesta

               3)

               velvoittamaan maksamaan 22  783,90 euroa tai osan tästä vahingonkorvausta SEUT 340 artiklan 2 kohdan mukaisesti menoista, jotka aiheutuivat vakuuden asettamisesta, sellaisten unionin oikeuden rikkomisten vuoksi, jotka liittyvät ajanjaksoon, jolloin komissio ei vapauttanut vakuutta tai alentanut sen määrää unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-40/06 antaman tuomion jälkeen

               4)

               velvoittamaan maksamaan korot summille, jotka määrätään maksettaviksi

               5)

               velvoittamaan komissio korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komission kirjeellä ei ole oikeudellista perustaa:

                           —

                           komission 30.11.2005 tekemä päätös, sellaisena kuin se on muutettuna komission 7.12.2005 tekemällä päätöksellä asiassa COMP/38354 – Teollisuussäkit – Trioplast Industrier AB (vuoden 2005 päätös), ei milloinkaan ollut asianmukainen perusta kantajalle esitetylle vaatimukselle viivästyskoron maksamisesta, koska siinä ei täsmennetty sen sakon tarkkaa ja ehdotonta määrää, joka kantajan oli maksettava. Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin kumosi päätöksen asiassa T-40/06, Trioplast Industrier AB v. komissio, 13.9.2010 antamallaan tuomiolla (vuoden 2010 tuomio) siltä osin kuin se koski sakon määräämistä kantajalle.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan olennaista menettelymääräystä on rikottu ja toimivalta on puuttunut:

                           —

                           komission kirje on budjettipääosaston sellaisen jäsenen lainvastaisesti tekemä päätös, jolla ei ollut toimivaltaa sitoa komissiota tuollaisella päätöksellä. Ei voida katsoa, että komission kirjeellä yksinomaan tehostetaan aikaisempaa päätöstä, minkä vuoksi se olisi hallinnon liitännäistoimi. Koska vuoden 2005 päätöksessä tai vuoden 2010 tuomiossa ei vahvisteta määrää, joka kantajan on maksettava, komission kirje on päätös, jossa vahvistetaan sakon todellinen määrä. Jotta tällaisella päätöksellä olisi sitovia oikeusvaikutuksia, vain komission jäsenten kollegio voi tehdä sen.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan oikeusvarmuuden periaatetta ja periaatetta, jonka mukaan rangaistukset ja seuraamukset ovat yksilökohtaisia, on loukattu:

                           —

                           kun komissio vaatii kantajaa maksamaan riidanalaisen korkomäärän, se itse asiassa määrää kantajalle seuraamuksia tilanteesta, joka aiheutui siitä, että komissio itse loukkasi oikeusvarmuuden periaatetta sekä periaatetta, jonka mukaan rangaistukset ja seuraamukset ovat yksilökohtaisia. Komissio ei ole edelleenkään korjannut kyseistä loukkaamista.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan SEUT 266 artiklaa on rikottu:

                           —

                           komissio rikkoi SEUT 266 artiklaa, koska se ei toiminut vuoden 2010 tuomion mukaisesti. Komission kirje on osoitus sen lopullisesta päätöksestä olla tekemättä uutta muodollista päätöstä, jossa määritetään nimenomainen määrä, joka kantajan on maksettava, vaikka sen oli vuoden 2010 tuomion antamisen jälkeen näin tehtävä. Kirje on näin ollen lopullinen ilmoitus, joka osoittaa, ettei komissio tule noudattamaan SEUT 266 artiklan mukaisia velvoitteitaan.

               5)

               Viides kanneperuste, jonka mukaan suhteellisuusperiaatetta on loukattu:

                           —

                           komissio loukkasi suhteellisuusperiaatetta, kun se määräsi kantajan maksamaan viivästyskorkoa sakolle, jonka määrä ei ole milloinkaan ollut selvä ja joka oli kumottu kokonaisuudessaan, tekemättä uutta lopullista päätöstä sen sakon määrästä, joka kantajan on maksettava. Niissä säännöissä asetetut edellytykset, joilla komissiolle annetaan oikeus vaatia viivästyskorkoa muissa tapauksissa, eivät täyty tässä asiassa. Toissijaisesti on vähintäänkin suhteetonta asettaa rangaistuksenluonteinen korko, koska kantajaa on estetty välttämästä kyseistä kustannusta komission oman toiminnan vuoksi.

               6)

               Kuudes kanneperuste, jonka mukaan komissio teki oikeudellisen virheen, kun se kieltäytyi vapauttamasta kantajan vakuutta vuoden 2010 tuomion antamisen jälkeen:

                           —

                           kyseisessä tuomiossa unionin yleinen tuomioistuin kumosi vuoden 2005 päätöksen, jossa alun perin määrättiin maksamaan sakkoja, minkä jälkeen komissiolla ei ollut minkäänlaista oikeudellista vaatimusta kantajaan nähden uuden päätöksen tekemiseen saakka. Kun komissio kieltäytyi vapauttamasta vakuutta vuoden 2010 tuomion antamisen jälkeen, se toimi kyseisen tuomion vastaisesti. Tämä oikeudellinen virhe aiheutti suoraan lisäkustannuksia kantajalle vakuuden pysyttämisestä. Toissijaisesti komission olisi ainakin pitänyt alentaa vakuuden määrää välittömästi tuomion antamisen jälkeen unionin yleisen tuomioistuimen vahvistamaan enimmäismäärään.


title: Asia T-351/15: Kanne 30.6.2015 – Papapanagiotou v. Euroopan parlamentti

text:
               21.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/49

         Kanne 30.6.2015 – Papapanagiotou v. Euroopan parlamentti
   (Asia T-351/15)
   (2015/C 311/54)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Papapanagiotou (Serres, Kreikka) (edustajat: asianajajat S. Pappas ja I. Ioannidis)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Infrastruktuurin ja logistiikan pääosaston pääjohtajan 27.4.2015 tekemän päätöksen D(2015)12887, jolla hylättiin kantajan tarjous, joka koski hankintamenettelyn ”Toimistohuonekalut” nro INLO.AO-2012-017-LUX-UAGBI-02 ”tavallisten, päällikkötason ja johtajatason toimistohuonekalujen ja tarvikkeiden hankkimiseksi” osia 1, 2 ja 4, ja jolla pääjohtaja ilmoitti kantajalle, että arvioidessaan kaikkia edellä mainitussa hankintamenettelyssä esitettyjä tarjouksia hän ei ollut ottanut huomioon yhtä tarjouskilpailuasiakirjoissa täsmennetyistä arviointiperusteista

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan riidanalainen päätös on lainvastainen, koska alakriteeriä ”rakenne (kestävyys, hankauskestävyys, naarmuuntumattomuus ja värjäytymättömyys)” ei otettu huomioon hankintamenettelyssä, mikä on hankintaedellytysten ja unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä 25.10.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (varainhoitoasetus) 110 artiklan 1 kohdan ja 113 artiklan 1 kohdan sekä yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja avoimuusperiaatteen vastaista.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan hankintaviranomainen ei esittänyt perusteluja, nimittäin hyväksyttyjen tarjousten ominaisuuksia ja suhteellisia etuja, mikä on varainhoitoasetuksen 113 artiklan 2 kohdan ja unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 966/2012 soveltamissäännöistä 29.10.2012 annetun komission asetuksen (EU) N:o 1268/2012 (varainhoitoasetuksen soveltamisasetus) 161 artiklan 3 kohdan, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan ja SEUT 296 artiklan vastaista.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan varainhoitoasetuksen 102 artiklan ja SEUT 15 artiklan 3 kohdan mukaista avoimuusperiaatetta on loukattu, koska hankintaviranomainen ei toimittanut tietoja ja todisteita siitä, olivatko tarjoajien tarjousten uudelleenarviointia varten toimittamat näytteet samoja kuin ensimmäisessä, myöhemmin perutussa arviointimenettelyssä alun perin arvioidut näytteet.


title: Asia C-191/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesverwaltungsgericht Niederösterreich (Itävalta) on esittänyt 17.4.2014 – Borealis Polyolefine GmbH v. Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft

text:
               8.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 303/3

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesverwaltungsgericht Niederösterreich (Itävalta) on esittänyt 17.4.2014 – Borealis Polyolefine GmbH v. Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft
   (Asia C-191/14)
   2014/C 303/06
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landesverwaltungsgericht Niederösterreich

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Borealis Polyolefine GmbH

      Vastapuoli: Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko päätös 2013/448/EU (1) pätemätön ja ristiriidassa direktiivin 2003/87/EY (2) 10 a artiklan 5 kohdan kanssa sen takia, että siinä jätetään 10 a artiklan 5 kohdan toisen luetelmakohdan a ja b alakohdan mukaisen laskentaperusteen ulkopuolelle prosessikaasuista aiheutuvat päästöt, jotka syntyvät laitoksista, jotka kuuluvat direktiivin 2003/87/EY liitteen I alaan, ja sellaisesta lämmöstä aiheutuvat päästöt, jota direktiivin 2003/87/EU liitteen I alaan kuuluvat laitokset käyttävät ja joka on peräisin yhteistuotantolaitoksista, joiden osalta päästöoikeuksien maksuton jakaminen on sallittua direktiivin 2003/87/EU (3) 10 a artiklan 1 ja 4 kohdan ja päätöksen 2011/278/EU mukaisesti?

               2)

               Onko päätös 2013/448/EU pätemätön ja ristiriidassa direktiivin 2003/87/EY 3 artiklan e ja u alakohdan kanssa — joko sellaisenaan ja/tai yhdessä direktiivin 2003/87/EU 10 a artiklan 5 kohdan kanssa — sen takia, että siinä säädetään, että hiilidioksidipäästöt, jotka aiheutuvat prosessikaasuista, jotka ovat peräisin direktiivin 2003/87/EY liitteen I alaan kuuluvista laitoksista, tai sellaisesta lämmöstä aiheutuvat päästöt, jota direktiivin 2003/87/EU liitteen I alaan kuuluvat laitokset käyttävät ja joka on peräisin yhteistuotantolaitoksista, ovat ”sähköntuottajilta” peräisin olevia päästöjä?

               3)

               Onko päätös 2013/448/EU pätemätön ja ristiriidassa direktiivin 2003/87/EU tavoitteiden kanssa sen takia, että sillä luodaan epätasapaino sulkemalla 10 a artiklan 5 kohdan toisen luetelmakohdan a ja b alakohdan mukaisen laskentaperusteen ulkopuolelle päästöt, jotka aiheutuvat prosessikaasujen polttamisesta ja yhteistuotannolla tuotetusta lämmöstä, vaikka kyseiset päästöt oikeuttavat direktiivin 2003/87/EU 10 a artiklan 1 kohdan ja 10 a artiklan 4 kohdan mukaan ja päätöksen 2011/278/EU mukaan päästöoikeuksien maksuttomaan jakamiseen?

               4)

               Onko päätös 2011/278/EU pätemätön ja ristiriidassa SEUT 290 artiklan ja direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 5 kohdan kanssa sen takia, että kyseisen päätöksen 15 artiklan 3 kohdalla muutetaan direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 5 kohdan toisen luetelmakohdan a ja b alakohtaa siten, että viittaus ”laitoksiin, jotka eivät kuulu 3 kohdan soveltamisalaan” korvataan viittauksella ”laitoksiin, jotka eivät tuota sähköä”?

               5)

               Onko päätös 2013/448/EU pätemätön ja ristiriidassa direktiivin 2003/87/EY 23 artiklan 3 kohdan kanssa sen takia, ettei kyseistä päätöstä ole annettu neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklassa ja asetuksen N:o 182/2011/EU 12 artiklassa tarkoitetussa valvonnan käsittävässä sääntelymenettelyssä?

               6)

               Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklaa tulkittava siten, että siinä suljetaan pois päästöoikeuksien maksuttoman jakamisen poissulkeminen virheellisesti lasketun monialaisen korjauskertoimen perusteella?

               7)

               Onko direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 5 kohtaa — sellaisenaan ja/tai yhdessä päätöksen 2011/278/EU 15 artiklan 3 kohdan kanssa – tulkittava siten, että siinä suljetaan pois sellaisen kansallisen oikeussäännön soveltaminen, jossa säädetään virheellisesti lasketun yhtenäisen monialaisen korjauskertoimen, sellaisena kuin kyseinen kerroin on määritelty päätöksen 2013/448/EU 4 artiklassa ja sen [alkup. s. 3] liitteessä II, soveltamisesta päästöoikeuksien maksuttomaan jakamiseen tietyssä jäsenvaltiossa?

               8)

               Onko päätös 2013/448/EU pätemätön ja ristiriidassa direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 5 kohdan kanssa sen takia, että se kattaa yksinomaan päästöt, jotka ovat peräisin laitoksista, jotka ovat kuuluneet yhteisön järjestelmään vuodesta 2008 alkaen, eli että siinä suljetaan pois sellaisiin toimintoihin liittyvät päästöt, jotka kuuluvat yhteisön järjestelmään vuodesta 2008 alkaen (direktiivin 2003/87/EY muutetussa liitteessä I), silloin, kun kyseiset toiminnot ovat tapahtuneet laitoksissa, jotka kuuluivat yhteisön järjestelmään ennen vuotta 2008?

               9)

               Onko päätös 2013/448/EU pätemätön ja ristiriidassa direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 5 kohdan kanssa sen takia, että se kattaa yksinomaan päästöt, jotka ovat peräisin laitoksista, jotka ovat kuuluneet yhteisön järjestelmään vuodesta 2013 alkaen, eli että siinä suljetaan pois sellaisiin toimintoihin liittyvät päästöt, jotka kuuluvat yhteisön järjestelmään vuodesta 2013 alkaen (direktiivin 2003/87/EY muutetussa liitteessä I), silloin, kun kyseiset toiminnot ovat tapahtuneet laitoksissa, jotka kuuluivat yhteisön järjestelmään ennen vuotta 2013?

      (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 11 artiklan 3 kohdan mukaisista kansallisista täytäntöönpanotoimenpiteistä päästöoikeuksien jakamiseksi maksutta siirtymäaikana 5.9.2013 annettu komission päätös (EUVL L 240, s. 27).

      (2)  Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY (EYVL L 275, s. 32).

      (3)  Päästöoikeuksien yhdenmukaistettua maksutta tapahtuvaa jakoa koskevien unionin laajuisten siirtymäsäännösten vahvistamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan mukaisesti 27.4.2011 annettu komission päätös (EUVL L 130, s. 1).


title: Asia C-46/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Ankenævnet for Uddannelsesstøtten (Tanska) on esittänyt 26.1.2012 — LN

text:
               14.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 109/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Ankenævnet for Uddannelsesstøtten (Tanska) on esittänyt 26.1.2012 — LN
   (Asia C-46/12)
   2012/C 109/12
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Ankenævnet for Uddannelsesstøtten

      Pääasian asianosainen

      Valittaja: LN

      Ennakkoratkaisukysymys

   Seuraako oleskeludirektiivin (1) 7 artiklan 1 kohdan c alakohdasta luettuna yhdessä oleskeludirektiivin 24 artiklan 2 kohdan kanssa, että jäsenvaltio (vastaanottava jäsenvaltio) saa arvioidessaan, onko henkilöä pidettävä opintotukeen oikeutettuna työntekijänä, ottaa huomioon sen, että henkilö on saapunut vastaanottavaan jäsenvaltioon pääasiallisena tarkoituksenaan osallistua koulutukseen, sellaisin vaikutuksin, ettei vastaanottavalla jäsenvaltiolla ole oleskeludirektiivin edellä mainitun 24 artiklan 2 kohdan mukaan velvollisuutta maksaa asianomaiselle henkilölle opintotukea?

      (1)  Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/38/EY (EUVL L 158, s. 77).