title: Asia T-345/00: Pharmacia & Upjohn S.A.:n 13.11.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 45/20                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       10.2.2001
Pharmacia & Upjohn S.A.:n 13.11.2000 Euroopan yhteisö-                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
            jen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
                                                                         kuin asiassa T-344/00 (1), CEVA vastaan komissio.
                          (Asia T-345/00)
                                                                         (1) Ks. tämän virallisen lehden s. 19.
                            (2001/C 45/43)
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                         A. Barthin 14.11.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota
Pharmacia & Upjohn S.A. on nostanut 13.11.2000 Euroopan
                                                                                vastaan nostama kanne
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-
jina ovat Denis Waelbrock ja Dirk Brinckman, asianajotoimisto                                       (Asia T-348/00)
Liedekerke Siméon Wessing Houthoff, Bryssel.
                                                                                (2001/C 45/44)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
–     toteaa EY 232 artiklan mukaisesti, että komissio on                A. Barth, Lenzkirch (Saksa), on nostanut 14.11.2000 Euroopan
      jättänyt noudattamatta yhteisön oikeuden mukaisia vel-             yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
      voitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tarvittavia toimen-       teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-
      piteitä progesteronin sisällyttämiseksi asetuksen                  ja on asianajaja E.J.H. Moons, Bryssel ja prosessiosoite Luxem-
      N:o 2377/90 liitteeseen II eläinlääkekomitean puoltavan            burgissa on asianajotoimisto C. Turk, 13a Avenue Guillaume.
      lausunnon jälkeen eikä erityisesti laatinut asetusehdotus-
      ta, jossa progesteroni sisällytettäisiin liitteeseen II, ja
      tehnyt tästä ehdotusta pysyvälle komitealle                        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         –     ottaa kantajan kanteen tutkittavaksi,
–     velvoittaa yhteisön, jota tässä tilanteessa edustaa komis-
      sio, korvaamaan sen vahingon, jonka kantaja on kärsinyt            –     toteaa, ettei häntä vastaan ole olemassa Euroopan yhteisö-
      komission laiminlyönnin takia, sekä määräämään korvat-                   jen henkilöstösääntöjen 85 artiklan mukaista takaisinpe-
      tavan vahingon määräksi 271 170 euroa tai muun mää-                      rintävaatimusta,
      rän, joka ilmaisee kantajan kärsimän vahingon siten, kuin
      tässä oikeudenkäynnissä tullaan myöhemmin osoitta-                 –     toteaa, että hänen osaltaan on 24.9.1998 lähtien katsotta-
      maan, ottaen erityisesti huomioon tulevaisuudessa aiheu-                 va olevan kysymyksessä erityiset olosuhteet ja että hän
      tuvan vahingon määrän                                                    on sen takia edelleen oikeutettu henkilöstösääntöjen
                                                                               liitteessä VII olevan 1 artiklan c alakohdan mukaiseen
                                                                               kotitalouslisään,
–     toissijaisesti velvoittaa asianosaiset esittämään ensimmäi-
      sen oikeusasteen tuomioistuimelle kohtuullisen ajan ku-            –     minkä johdosta Euroopan yhteisöjen komissio on määrät-
      luessa tuomion antamisesta luvut, jotka koskevat asian-                  tävä
      osaisten välillä sovitun korvauksen määrää, tai, jos sopi-
      mukseen ei ole päästy, velvoittaa asianosaiset toimitta-                 1)     maksamaan takaisin 2 542,20 euroa, johon on
      maan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle                                  lisättävä korot kulloisenkin määrän saamisesta lu-
      kohtuullisessa ajassa vaatimuksensa niitä tukevine yksi-                        kien,
      tyiskohtaisine lukuineen
                                                                               2)     maksamaan takaisin 1 053,18 Saksan markkaa,
                                                                                johon on lisättävä korot kulloisenkin määrän saami-
–     velvoittaa vastaajan maksamaan korvauksen määrälle                              sesta lukien,
      kahdeksan prosentin vuosittaista korkoa tai muuta ensim-
      mäisen oikeusasteen tuomioistuimen määrittämää asian-                    3)     maksamaan hänelle maaliskuusta 2000 lähtien koti-
      mukaista korkoa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                           talouslisää, johon on lisättävä hyvityskorot sen jäl-
      men tuomion antamisesta kyseisen määrän maksamiseen                             keen olleista maksupäivistä lukien,
      asti
                                                                         –     maksamaan oikeudenkäyntikorkoa kaikille määrille ja
                                                                               korvaamaan kaikki oikeudenkäynnistä aiheutuvat kulut
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                     tuomioistuinkulut mukaan lukien.


title: Asia C-349/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tallinna Ringkonnakohus (Viro) on esittänyt 13.6.2017 – Eesti Pagar AS v. Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus ja Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium

text:
               14.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tallinna Ringkonnakohus (Viro) on esittänyt 13.6.2017 – Eesti Pagar AS v. Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus ja Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium
   (Asia C-349/17)
   (2017/C 269/17)
   Oikeudenkäyntikieli: viro

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tallinna Ringkonnakohus

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Eesti Pagar AS

      Vastapuolet: Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus ja Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Pitäisikö tiettyjen tukimuotojen toteamisesta yhteismarkkinoille soveltuviksi perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan mukaisesti annetun komission asetuksen (EY) N:o 800/2008 (1) (yleinen ryhmäpoikkeusasetus) 8 artiklan 2 kohtaa tulkita niin, että kyseisen säännöksen asiayhteydessä ”hanketta tai toimintaa koskevat” työt on aloitettu, jos tuettava toiminta on esimerkiksi laitteen hankinta ja kyseisestä laitteesta on tehty kauppasopimus? Onko jäsenvaltion laitoksilla toimivalta arvioida kyseisessä säännöksessä säädetyn perusteen rikkomista kannustavan vaikutuksen vaatimusta rikkovasta sopimuksesta irtautumisesta aiheutuvien kustannusten perusteella? Mikäli jäsenvaltion laitoksilla on tähän oikeus, kuinka suuria sopimuksesta irtautumisesta aiheutuvia kustannuksia (prosentuaalisesti) voidaan pitää riittävän marginaalisina, jotta kannustavan vaikutuksen vaatimuksen voidaan katsoa täyttyneen?

               2)

               Onko jäsenvaltion laitoksella velvollisuus periä takaisin myöntämänsä sääntöjenvastainen tuki siinäkin tapauksessa, että Euroopan komissio ei ole tehnyt kyseistä asiaa koskevaa päätöstä?

               3)

               Voiko jäsenvaltion laitos, joka päättää myöntää tukea arvioiden virheellisesti, että kyseessä on ryhmäpoikkeuksen soveltamisalaan kuuluva tuki, mutta joka todellisuudessa myöntää sääntöjenvastaista tukea, synnyttää tuensaajissa perusteltua luottamusta? Ennen kaikkea, täyttyvätkö tuensaajalle syntyvän perustellun luottamuksen kriteerit pelkästään sillä perusteella, että jäsenvaltion laitos on sääntöjenvastaisen tuen myöntäessään tietoinen seikoista, joiden vuoksi tuki ei kuulu ryhmäpoikkeuksen soveltamisalaan?
               Mikäli edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, on verrattava julkista ja yksityistä etua. Onko tällaisen vertailun asiayhteydessä merkitystä sillä, onko Euroopan komissio tehnyt kyseisen tuen osalta päätöksen yhteismarkkinoille soveltumattomuudesta?

               4)

               Millaista vanhentumisaikaa jäsenvaltion laitoksen tulee soveltaa sääntöjenvastaisen tuen takaisinperintään? Onko vanhentumisaika 10 vuotta, jonka jälkeen tuki muuttuu Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (2) 1 ja 15 artiklan mukaisesti voimassa olevaksi tueksi eikä sitä voida enää periä takaisin, vai 4 vuotta Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 (3) 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti?
               Mikä on tällaisen takaisinperinnän oikeudellinen perusta, jos tuki on myönnetty rakennerahastosta: Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 3 kohta vai Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95?

               5)

               Mikäli jäsenvaltion laitos perii sääntöjenvastaisen tuen takaisin, onko sillä tällöin velvollisuus periä tuensaajalta myös sääntöjenvastaiselle tuelle laskettu korko? Mikäli kysymykseen vastataan myöntävästi, millaisia sääntöjä sovelletaan koron laskemiseen esimerkiksi koron suuruuden ja laskentajakson osalta?

      (1)  EUVL 2008, L 214, s. 3.

      (2)  EYVL 1999, L 83, s. 1.

      (3)  EYVL 1995, L 312, s. 1.


title: Asia T-105/03: Triantafyllia Dionyssopouloun 17.3.2003 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
10.5.2003               FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                       C 112/47
Informativo per la collaborazione tra le imprese e la promozio-        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
ne degli investimenti in Sicilia” -nimisen keskuksen toimintaa
varten myönnetyn Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) tuen,             –     kumoaa Dionyssopoulouta koskevan 20.12.2002 päivä-
joka kuului yhteisön rakenteellisia tukitoimenpiteitä – tavoite              tyn lopullisen arviointikertomuksen
1 – Sisilian alue, koskevaan yhteisön tukikehykseen, peruutta-
misesta 15.11.2002 tehdyn komission päätöksen K(2002)
4155 kumoamista, ja komission tämän tuen perusteella jo                –     velvoittaa neuvoston maksamaan vahingonkorvauksena
suorittaman ennakon takaisin perimistä.                                      8 000 euroa
                                                                       –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kantaja toteaa vaatimustensa tueksi seuraavaa:
–      rakennerahastojen päämääristä ja tehokkuudesta ja niiden
       toiminnan yhteensovittamisesta keskenään sekä Euroo-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
       pan investointipankin toiminnan ja muiden rahoitusväli-
       neiden kanssa annetun asetuksen (ETY) N:o 2052/88
       soveltamisesta 19 päivänä joulukuuta 1988 annetun               Nyt käsiteltävänä olevan asian kantaja vastustaa arviointeja,
       neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4253/88 (1) 24 artiklan           jotka sisältyvät häntä koskevaan lopulliseen arviointikerto-
       rikkominen, siltä osin kuin CIS ei ole esillä olevassa          mukseen, joka on laadittu ajanjaksolta 1.7.1999–30.6.2001.
       asiassa tahallisesti jättänyt toteuttamatta hanketta, jolle
       oli myönnetty tukea, vaan se ei vain ole voinut toteuttaa
       hanketta itsestään riippumattomasta syystä, vaan tämä
                                                                       Kantaja vetoaa tältä osin arviointiohjeen virheelliseen sovelta-
       johtui täysin Sisilian aluehallinnosta, joka on viivästynyt
       vastaajan ja CIS:n välisen sopimuksen laatimisessa;             minen ja ilmeiseen arviointivirheeseen. Tämä virheellinen
                                                                       soveltaminen ja ilmeinen arviointivirhe käyvät ilmi erityisesti
                                                                       kantajaa vastaan esitetystä implisiittisestä arvostelusta, kun
–      kyseisen sopimuksen 14 artiklan rikkominen, koska               hän ei ole lääketieteellisestä syystä voinut täysin osallistua
       komission olisi pitänyt suostua korvaamaan aiheutuneet          kaikkiin yksikön tehtäviin.
       menot, erityisesti kun otetaan huomioon, että esillä
       olevassa asiassa välikäsi ei ole voinut toteuttaa suunnitel-
       tuja toimintoja siitä itsestään riippumattomista syistä.
Kantaja vetoaa lisäksi ylivoimaista estettä koskevan periaatteen,
suhteellisuusperiaatteen ja luottamuksensuojan periaatteen
loukkaamiseen sekä harkintavallan väärinkäyttöön.
                                                                       Hans Mc Auleyn 14.3.2003 Euroopan unionin neuvostoa
( 1) EYVL L 374, 31.12.1988, s. 1.                                                          vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-106/03)
                                                                                (2003/C 112/88)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Triantafyllia Dionyssopouloun 17.3.2003 Euroopan unio-
             nin neuvostoa vastaan nostama kanne
                          (Asia T-105/03)                              Hans Mc Auley, kotipaikka Wezembeek-Oppem (Belgia), on
                                                                       nostanut 14.3.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
                                                                       asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa
                          (2003/C 112/87)                              vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Sébastien Orlandi,
                                                                       Albert Coolen, Jean-Noël Louis ja Etienne Marchal
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                       Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Triantafyllia Dionyssopoulou, kotipaikka Bryssel, on nostanut          –     kumoaa päätöksen, jolla vahvistettiin kantajaa koskeva
17.3.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                       lopullinen arviointikertomus ajalta 1.7.1999–30.6.2001
tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vas-
taan. Kantajan edustajana on asianajaja Français Renard.               –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-351/16 P: Valitus, jonka 100 % Capri Italia Srl on tehnyt 24.7.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-198/14, 100 % Capri Italia v. EUIPO – IN.PRO.DI (100 % Capri), 19.4.2016 antamasta tuomiosta

text:
               16.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 14/19

         Valitus, jonka 100 % Capri Italia Srl on tehnyt 24.7.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-198/14, 100 % Capri Italia v. EUIPO – IN.PRO.DI (100 % Capri), 19.4.2016 antamasta tuomiosta
   (Asia C-351/16 P)
   (2017/C 014/24)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: 100 % Capri Italia Srl (edustajat: P. Pozzi, G. Ghisletti, F. Braga, avvocati)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Inghirami produzione distribuzione SpA (IN.PRO.DI)
   Unionin tuomioistuin (seitsemäs jaosto) on 10.11.2016 antamallaan määräyksellä hylännyt valituksen ja määrännyt 100 % Capri Italia Srl:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.


title: Asia T-787/16: Kanne 11.11.2016 – QD v. EUIPO

text:
               23.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/40

         Kanne 11.11.2016 – QD v. EUIPO
   (Asia T-787/16)
   (2017/C 022/55)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: QD (Alicante, Espanja) (edustaja: asianajaja H. Tettenborn)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan EUIPO:n 4.3.2016 tekemän päätöksen, jolla on päätetty jättää tekemättä lopullinen päätös, joka koskee kantajan 19.1.2016 esittämää pyyntöä hänen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 2 artiklan f alakohdan nojalla tehdyn työsopimuksen toista uusimista, ja jolla on siirretty lopullisen päätöksen tekeminen kantajan 19.1.2016 esittämästä pyynnöstä, joka koskee hänen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 2 artiklan f alakohdan nojalla tehdyn työsopimuksen toista uusimista, myöhemmin käytävään ”erityiseen menettelyyn”, ja

               —

               velvoittamaan EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että EUIPO on rikkonut Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen asiaan kuuluvia määräyksiä eli henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohtaa (luettuna yhdessä muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 46 artiklan kanssa), henkilöstösääntöjen liitettä III, muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 2, 8 ja 53 artiklaa sekä henkilöstösääntöjen 110 artiklaa.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että EUIPO on syyllistynyt luottamusaseman väärinkäyttöön.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että EUIPO on loukannut hyvän hallinnon periaatetta.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että EUIPO on syyllistynyt vallan väärinkäyttöön.


title: Asia C-27/02: Oberlandesgericht Innsbruckin 14.1.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Petra Engler vastaan Janus Versand GmbH

text:
4.5.2002                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 109/23
näiden säännösten vastainen on sellainen sosiaalisuunnitelma,              3.b)     Onko tätä direktiiviä tulkittava siten, että sen vastainen
jonka mukaan kaikille irtisanomishetkellä 50 vuotta täyttäneil-            on sellainen sosiaalisuunnitelma, jonka mukaan kaikille irtisa-
le naispuolisille työntekijöille ja 55 vuotta täyttäneille miespuo-        nomishetkellä 50 vuotta täyttäneille naispuolisille työntekijöil-
lisille työntekijöille myönnetään varhaiseläke, jonka suuruus              le ja 55 vuotta täyttäneille miespuolisille työntekijöille myön-
on 75 % viimeisestä bruttokuukausipalkasta viiden vuoden                   netään varhaiseläke, jonka suuruus on 75 % viimeisestä
ajaksi mutta enintään siihen asti, kunnes asianomaisilla on                bruttokuukausipalkasta viiden vuoden ajaksi mutta enintään
oikeus lakisääteiseen eläkkeeseen, riippumatta työsuhteen pi-              siihen asti, kunnes asianomaisilla on oikeus lakisääteiseen
tuudesta eli vakuutuskausista, pelkästään iän ja pitkäaikaistyöt-          eläkkeeseen, riippumatta työsuhteen pituudesta eli vakuutus-
tömyyttä koskevan riskin perusteella, joka on arvioitu erilaisek-          kausista, pelkästään iän ja pitkäaikaistyöttömyyttä koskevan
si eri ikäisille miehille ja naisille?                                     riskin perusteella, joka on arvioitu erilaiseksi eri ikäisille
                                                                           miehille ja naisille?
1.b)      Onko erityisesti katsottava, että EY 141 artiklassa ja
direktiivin 1 artiklassa tarkoitettu palkan käsite tarkoittaa,
sellaisten etujen osalta, joita ei myönnetä tehdyn työn perus-
teella vaan ainoastaan henkilöstöön kuulumisen ja työnantajal-
le kuuluvan sen velvoitteen perusteella, jonka mukaan hänen
on tarjottava sosiaaliturvaa, että se pitää sisällään pitkäaikais-
työttömyyttä koskevan riskin kattamisen siten, että palkan
on katsottava olevan sama, kun se kattaa samantasoiseksi
arvioidun riskin vaikka tämä riski yleensä toteutuu miesten ja             Oberlandesgericht Innsbruckin 14.1.2002 tekemällään
naisten eri ikäryhmien osalta?                                             päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Petra
                                                                                Engler vastaan Janus Versand GmbH
1.c)     Jos edellä mainitussa säännöksessä ja määräyksessä                                         (Asia C-27/02)
tarkoitettu ”palkan” käsite kattaa vain rahasuoritukset, voiko
miesten ja naisten välillä vallitseva erilainen järjestelmä olla
perusteltu edellä tarkoitetulla erilaisella riskillä?                                              (2002/C 109/37)
2.      Onko katsottava, että miesten ja naisten tasa-arvoisen
kohtelun periaatteen toteuttamisesta ammatillisissa sosiaalitur-           Oberlandesgericht Innsbruck on pyytänyt 14.1.2002 tekemäl-
vajärjestelmissä 24 päivänä heinäkuuta 1986 annetun neuvos-                lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
ton direktiivin 86/378/ETY 2 artiklan 1 kohdassa mainitut                  31.1.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
”ammatilliset sosiaaliturvajärjestelmät” pitävät sisällään myös            ratkaisua asiassa Petra Engler vastaan Janus Versand Gesell-
edellä mainitut varhaiseläkkeet?                                           schaft m.b.H. seuraaviin kysymyksiin:
                                                                           Onko Itävallan Konsumentenschutzgesetzin (kuluttajansuoja-
                                                                           laki; BGBl 1979/140) 5 j §:ssä, sellaisena kuin tämä laki on
Onko katsottava, että direktiivin 4 artiklassa mainittu ”van-              muutettuna Itävallan Fernabsatz-Gesetzin (etämyyntilaki; BGBl
huutta, varhaiseläkkeelle siirtyminen mukaan lukien” koskeva               I 1999/185) 1 §:n 2 momentilla, kuluttajille annettu oikeus
riski pitää sisällään myös tämän kaltaiset varhaiseläkkeet?                vaatia oikeusteitse yrityksiltä palkintoja, jotka he ovat näennäi-
                                                                           sesti voittaneet, kun yritykset lähettävät (tai ovat lähettäneet)
                                                                           kuluttajille voittolupauksia tai vastaavia muita ilmoituksia,
                                                                           joiden perusteella heille syntyy (tai on syntynyt) vaikutelma,
Onko katsottava, että direktiivin 6 artiklan 1 kohdan c alakoh-            että he ovat voittaneet tietyn palkinnon, tuomioistuimen
dassa tarkoitettu ”järjestelmä” käsittää ainoastaan varhaiseläk-           toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksityisoikeu-
keen saamisedellytykset vai pitääkö se sisällään yleisemmin                den alalla koskevan, 27.9.1968 tehdyn yleissopimuksen
myös henkilöstöön kuulumisen?
                                                                           1)    13 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu sopimukseen perustuva
                                                                                vaatimus
3.a)      Onko miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaat-
teen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen               2)    5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu sopimukseen perustuva
koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9 päivänä                     vaatimus vai
helmikuuta 1976 annettua neuvoston direktiiviä 76/207/ETY
(EYVL L 39, s. 40) tulkittava siten, että edellä mainittu
varhaiseläke on tämän direktiivin 5 artiklassa tarkoitettu                 3)    5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu sopimukseen perustu-
palvelussuhteen lakkauttamisen peruste?                                          matonta vahingonkorvausta koskeva vaatimus,
 ---pagebreak--- C 109/24                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        4.5.2002
kun kohtuullisen valistunut kuluttaja saattoi hänelle toimitettu-        3)    Ovatko SGB:n XI osaston 19 pykälässä tarkoitetut, hoitoa
jen asiakirjojen perusteella päätellä, että hänen ei tarvinnut                 tarvitsevia henkilöitä avustavat henkilöt EY 39 artiklassa
voittamansa määrän saadakseen tehdä muuta kuin palauttaa                       tarkoitettuja työntekijöitä? Mikäli he ovat, onko kiellettyä,
liitteenä oleva maksuilmoitus ja että palkinnon maksaminen                     että heitä estetään saamasta vanhuuseläkevakuutusmak-
ei riippunut tavaroiden tilauksesta ja toimituksesta voiton                    suihin liittyviä etuuksia sillä perusteella, että heidän
luvanneelta yritykseltä, kun niin sanotun voittolupauksen                      kotipaikkansa tai vakituinen asuinpaikkansa ei ole toimi-
mukana kuluttaja on kuitenkin saanut yrityksen tuoteluettelon                  valtaisen jäsenvaltion alueella?
ja lomakkeen, jolla voi tilata tavaranäytteitä sitoumuksetta?
Jos kysymykseen 1) vastataan myöntävästi, kahteen muuhun
kysymykseen ei ole tarpeen vastata.                                      (1) EYVL L 149, s. 2.
Sozialgericht Aachenin 18.1.2002 tekemällään päätöksellä
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Maria Barth vas-
taan Landesversicherungsanstalt Rheinprovinz, muina
osapuolina 1) PAX Familienfürsorge Krankenversiche-
rung ja 2) Landesamt für Besoldung und Versorgung
                       Nordrhein-Westfalen                               Bundesverwaltungsgerichtin 8.11.2001 tekemällään pää-
                                                                         töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö hallintoriita-
                           (Asia C-31/02)                                asiassa Landeszahnärztekammer Hessen vastaan Markus
                                                                         Vogel, väliintulijana: Oberbundesanwalt beim Bundesver-
                         (2002/C 109/38)                                                         waltungsgericht
                                                                                (Asia C-35/02)
Sozialgericht Aachen on pyytänyt 18.1.2002 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
4.2.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkorat-                                       (2002/C 109/39)
kaisua asiassa Maria Barth vastaan Landesversicherungsanstalt
Rheinprovinz, 1) PAX Familienfürsorge Krankenversicherung
ja 2) Landesamt für Besoldung und Versorgung Nordrhein-
Westfalen seuraaviin kysymyksiin:
                                                                         Bundesverwaltungsgericht on pyytänyt 8.11.2001 tekemällään
1)     Sovelletaanko sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta           päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
       yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin,         12.2.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
       itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäse-           ratkaisua hallintoriita-asiassa Landeszahnärztekammer Hessen
       niinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston                vastaan Markus Vogel, väliintulijana: Oberbundesanwalt beim
       asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (1) säännöksiä hoidon tar-            Bundesverwaltungsgericht, seuraaviin kysymyksiin:
       peen kattavaan saksalaiseen vakuutusjärjestelmään, kun
       hoidon tarpeen kattava suoja perustuu (mahdollisesti
       osittain) Sozialgesetzbuchin (Saksan sosiaaliturvalaki, jäl-      Onko hammaslääkärintointa koskevien lakien, asetusten ja
       jempänä SGB) XI osaston 23 ja 110 pykälän – soziale               hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 25 päivänä
       Pflegeversicherung (hoidon tarpeen kattava sosiaaliva-            heinäkuuta       1978      annetun      neuvoston      direktiivin
       kuutus) – nojalla yksityiseen hoidon tarpeen kattavaan            78/687/ETY (1) (EYVL L 233, s. 10) 1 artiklan kanssa yhteenso-
       vakuutukseen?                                                     veltuvaa se, että kansallisessa lainsäädännössä sallitaan lääkä-
                                                                         reiden yleisesti harjoittaa jatkuvasti hammaslääkärintointa
2)     Ovatko lakisääteiseen vanhuuseläkevakuutusjärjestel-              ilman, että heillä on direktiivissä edellytettyä ja vastaavalla
       mään maksettavat vakuutusmaksut, jotka hoidon tarpeen             tutkintotodistuksella toteennäytettyä hammaslääketieteellistä
       kattavia vakuutuksia tarjoavien vakuutuslaitosten on              koulutusta?
       SGB:n XI osaston 44 pykälän sekä SGB:n VI osaston 3
       pykälän ensimmäisen virkkeen 1 a kohdan ja 166 pykälän
       2 momentin – Gesetzliche Rentenversicherung (lakisää-             Riippuuko vastaus tähän kysymykseen siitä, harjoitetaanko
       teinen vanhuuseläkevakuutusjärjestelmä) – nojalla mak-            tätä tointa ”hammaslääkärin” nimikkeellä?
       settava hoitoa tarvitsevia henkilöitä muuten kuin ammat-
       timaisesti avustavien henkilöiden puolesta, asetuksen
       N:o 1408/71 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitet-
       tuja sairausetuuksia? Mikäli näin on, voidaanko niitä             (1) EYVL L 233, 24.8.1978, s. 10.
       maksaa myös sellaisten henkilöiden puolesta, jotka avus-
       tavat hoitoa tarvitsevia henkilöitä siinä jäsenvaltiossa,
       jossa toimivaltainen sosiaaliturvalaitos sijaitsee, mutta
       jotka itse kuitenkin asuvat toisessa jäsenvaltiossa?


title: Asia C-202/05: High Court of Justicen (England and Wales), Chancery Divisionin (Patents Court) 20.12.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Yissum Research and Development Company of the Hebrew University of Jerusalem vastaan Comptroller-General of Patents

text:
               6.8.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 193/8

         High Court of Justicen (England and Wales), Chancery Divisionin (Patents Court) 20.12.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Yissum Research and Development Company of the Hebrew University of Jerusalem vastaan Comptroller-General of Patents
   (Asia C-202/05)
   (2005/C 193/14)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division (Patents Court) on pyytänyt 20.12.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 9.5.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Yissum Research and Development Company of the Hebrew University of Jerusalem vastaan Comptroller-General of Patents ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta pyydetään ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin lääkkeiden lisäsuojatodistuksen aikaansaamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1768/92 (1) (jäljempänä asetus) 1 artiklan b kohdan tulkinnasta:

               1.

               Mitä asetuksen 1 artiklan b kohdassa tarkoitetaan ”tuotteella” tilanteessa, jossa peruspatentti suojaa lääkeaineen toista lääketieteellistä käyttösovellusta, ja erityisesti, onko lääkeaineen käyttösovelluksella mitään merkitystä asetuksessa tarkoitetun ”tuotteen” määritelmän kannalta?

               2.

               Tarkoittaako ilmaisu ”lääkkeen vaikuttavien aineiden yhdistelmä” asetuksen 1 artiklan b kohdassa tarkoitetussa merkityksessä, että jokaisella tämän yhdistelmän osatekijällä on oltava lääkkeellinen vaikutus?

               3.

               Onko sellainen aineiden yhdistelmä, johon kuuluu kaksi osatekijää, joista toisella on tietty lääkkeellinen vaikutus ja toinen taas mahdollistaa sellaisen lääkkeen muodon, joka tehostaa lääkkeen tätä vaikutusta, ”lääkkeen vaikuttavien aineiden yhdistelmä”?

      (1)  EYVL L 182, 2.7.1992, s. 1.


title: Asia T-271/99: Territorio Histórico de Alava, Arabako Foru Aldundia – Diputación Foral de Alavan 3.11.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 47/30                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    19.2.2000
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               Territorio Histórico de Alava, Arabako Foru Aldundia –
                                                                         Diputación Foral de Alavan 3.11.1999 Euroopan yhteisö-
                                                                                jen komissiota vastaan nostama kanne
— kumoaa komission 14.7.1999 tekemän päätöksen niiltä
   osin kuin siinä todetaan, että 22.12.1997 annetussa Gipuz-
   koan Norma Foralissa (Gipuzkoan historiallisen alueen                                           (Asia T-271/99)
   laki) nro 7/1997 säädetty verohuojennus on EY 87 artik-
   lassa tarkoitettu valtiontuki, ja
                                                                                (2000/C 47/52)
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut ko-
   konaisuudessaan.                                                                         (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                                                                         Territorio Histórico de Alava, Arabako Foru Aldundia –
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Diputación Foral de Alava, kotipaikka Alava (Espanja), on
                                                                         nostanut 3.11.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
                                                                         asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-
Vaatimustensa tueksi kantaja väittää, että komissio on kanteen           siota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Antonio
kohteena olevassa päätöksessä                                            Creus Carreras, Barcelona, ja Begoña Uriarte Valiente, Madrid,
                                                                         prosessiosoite Brysselissä asianajotoimisto Cuatrecasas Aboga-
                                                                         dos, 60 Av. de Cortenbergh.
— tulkinnut virheellisesti EY 87 artiklan 1 kohdan mukaista
   valtiontuen käsitettä katsoessaan, että edellä mainitussa
   Gipuzkoan Norma Foralissa säädetty verohuojennus on                   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
   valikoiva toimenpide ja sen vuoksi valtiontuki. Kantaja
   väittää, että verohuojennus on yleisluonteinen toimenpide,            — kumoaa komission 14.7.1999 tekemän päätöksen niiltä
   koska sitä sovelletaan samalla tavalla kaikkiin taloudellisiin            osin kuin siinä todetaan, että 20.12.1994 annetussa Alavan
   toimijoihin, kunhan ne täyttävät kyseisessä säädöksessä                   Norma Foralissa (Alavan historiallisen alueen laki) nro
   asetetut edellytykset, ja että se on objektiivinen ja syr-                22/1994 ja sen myöhemmissä muutoksissa säädetty vero-
   jimätön. Vaikka todettaisiin, että kyseinen toimenpide                    huojennus on EY 87 artiklassa tarkoitettu valtiontuki, ja
   on tietyllä tavalla valikoiva, tämä olisi perusteltavissa
   järjestelmän luonteella ja rakenteella sen takia, ettei järjes-       — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut ko-
   telmän soveltamisalaa voida pitää syrjivänä, koska se                     konaisuudessaan.
   perustuu objektiivisiin ja horisontaalisiin edellytyksiin ja
   perusteisiin ja lisäksi lisää sen verojärjestelmän tehokkuut-
   ta, jonka osa se on;                                                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
— tulkinnut virheellisesti EY 87 artiklaa katsoessaan, että              Oikeudelliset perusteet ovat samat kuin ne, joihin vedotaan
   kyseessä on valtiontuki, osoittamatta kuitenkaan, että                asiassa T-269/99.
   kilpailu olisi vääristynyt tai että kyseisellä tuella olisi
   ollut vaikutusta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, kuten
   kyseisessä määräyksessä edellytetään;
— todennut virheellisesti, että Espanjan viranomaiset ovat
   laiminlyöneet EY 88 artiklan 3 kohdassa määrätyn ilmoi-
   tusvelvollisuuden;
                                                                         Territorio Histórico de Bizkaia, Bizkaiko Foru Aldundia –
— syyllistynyt harkintavallan väärinkäyttöön, koska se on                Diputación Foral de Bizkaian 3.11.1999 Euroopan yhtei-
   käyttänyt valtiontukea koskevaa menettelyä yhteisön                             söjen komissiota vastaan nostama kanne
   lainsäätäjän menettelyn sijaan (verotuksen yhdenmukaista-
   minen), jonka osalta komission toimivalta on huomatta-                                          (Asia T-272/99)
   vasti rajallisempi, koska se on jaettu Euroopan unionin
   neuvoston kanssa;
                                                                                (2000/C 47/53)
— laiminlyönyt perusteluvelvollisuutensa, koska se ei esitä
   selvästi niitä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja, joiden
   perusteella se on luokitellut kyseisen verotoimenpiteen EY                               (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
   87 artiklassa tarkoitetuksi valtiontueksi.
                                                                         Territorio Histórico de Bizkaia, Bizkaia Foru Aldundia –
                                                                         Diputación Foral de Bizkaia, kotipaikka Biskaja (Espanja),
                                                                         on nostanut 3.11.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                         oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen


title: Asia T-123/11: Kanne 2.3.2011 — Legré v. neuvosto

text:
               30.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 130/18

         Kanne 2.3.2011 — Legré v. neuvosto
   (Asia T-123/11)
   2011/C 130/35
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Thierry Legré (Abidjan, Norsunluurannikko) (edustaja: asianajaja J.-C. Tchikaya)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               Norsunluurannikkoon kohdistuvien rajoittavien toimenpiteiden jatkamisesta annetun neuvoston päätöksen 2010/656/YUTP muuttamisesta 14.1.2011 tehty neuvoston päätös 2011/18/YUTP ja tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvien rajoittavien erityistoimenpiteiden toteuttamisesta Norsunluurannikon tilanteen vuoksi annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 560/2005 muuttamisesta 14.1.2011 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 25/2011 on kumottava kantajaa koskevin osin

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajan esittämät oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat olennaisin osin samanlaiset tai samankaltaiset kuin jotka on esitetty asiassa T-118/11, Attey vastaan neuvosto.


title: Asia T-583/10: Kanne 27.12.2010 — Deutsche Telekom v. SMHV — TeliaSonera Denmark (Magenta väri)

text:
               19.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/31

         Kanne 27.12.2010 — Deutsche Telekom v. SMHV — TeliaSonera Denmark (Magenta väri)
   (Asia T-583/10)
   2011/C 55/56
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Deutsche Telekom AG (Bonn, Saksa) (edustajat: asianajajat T. Dolde ja V. von Bomhard)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: TeliaSonera Denmark A/S (Kööpenhamina, Tanska)

      Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 22.10.2010 asiassa R 463/2009-4 tekemä päätös on kumottava

               —

               vastaaja tai vastapuoli valituslautakunnassa, siinä tapauksessa, että se tulee asiassa väliintulijaksi, on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: värimerkki, joka koostuu magentasta väristä luokkiin 38 ja 42 kuuluvia palveluja varten — rekisteröity yhteisön tavaramerkki nro 212787

      Yhteisön tavaramerkin haltija: kantaja

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: vastapuoli valituslautakunnassa

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjän tavaramerkkioikeus: mitättömäksi julistamista vaatinut osapuoli perusti vaatimuksensa neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 4 artiklan ja 7 artiklan 3 kohdan mukaisiin ehdottomiin hylkäämisperusteisiin

      Mitättömyysosaston ratkaisu: asian käsittely päätettiin, koska vaatimus mitättömäksi julistamisesta peruutettiin

      Valituslautakunnan ratkaisu: valitus jätettiin tutkimatta

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 59 artiklaa on rikottu, koska valituslautakunta (i) ei arvioinut asianmukaisesti valituksen tutkittavaksi ottamista ja (ii) koska se rikkoi asetuksen N:o 207/2009 85 artiklan 3 kohtaa ja 83 artiklaa todetessaan, ettei menettelyn jatkamiselle ollut perusteltua syytä


title: Asia C-338/16 P: Valitus, jonka Portugalin tasavalta on tehnyt 16.6.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-551/15, Portugal v. komissio, 19.4.2016 antamasta määräyksestä

text:
               5.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/12

         Valitus, jonka Portugalin tasavalta on tehnyt 16.6.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-551/15, Portugal v. komissio, 19.4.2016 antamasta määräyksestä
   (Asia C-338/16 P)
   (2016/C 326/22)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Valittaja: Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão ja Saraiva de Almeida)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Valituksenalainen määräys, jossa unionin yleinen tuomioistuin hyväksyi komission esittämän oikeudenkäyntiväitteen, on kumottava;

               —

               On määrättävä, että riidanalaista päätöstä koskeva kanne oli nostettu SEUT 263 artiklassa määrätyssä määräajassa;

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Portugalin tasavalta väittää, että päätös on pätemätön seuraavista syistä:

      A – Ensimmäinen valitusperuste – Määräaika kanteen nostamiselle alkoi 20.7.2015 tehdystä päätöksestä

      Ensimmäinen perustelu

   SEUT 263 artiklaa on rikottu.

      Toinen perustelu

   Määräaika kanteen nostamiselle alkoi ajankohdasta, jona riidanalaista päätöstä koskeva lopullinen ratkaisu tehtiin (20.7.2015).

      B – Toinen valitusperuste – Määräaika kanteen nostamiselle alkoi ajankohdasta, jona riidanalainen päätös julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      Ensimmäinen perustelu

   SEUT 263 artiklan kuudennen kohdan sanamuoto.

      Toinen perustelu

   Tällaisten päätösten osalta on olemassa vakiintunut ilmoituskäytäntö, josta on aikaisempia tuomioistuinratkaisuja.

      C – Kolmas valitusperuste – Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen jättäessään soveltamatta kyseistä sanamuotoa siten, ettei se johtaisi oikeuden menettämiseen.


title: Asia C-390/08: Kanne 5.9.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta

text:
               8.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 285/27

         Kanne 5.9.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-390/08)
   (2008/C 285/45)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: U. Wölker ja J.-P. Keppenne)

      Vastaaja: Luxemburgin suurherttuakunta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut järjestelmästä yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen seuraamiseksi ja Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanemiseksi 11.2.2004 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 280/2004/EY (1) 3 artiklan 2 kohdan, luettuna yhdessä järjestelmästä yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen seuraamiseksi ja Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanemiseksi tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 280/2004/EY täytäntöönpanosäännöistä 10.2.2005 tehdyn komission päätöksen N:o 166/2005/EY (2) 8, 9, 10 ja 11 artiklan kanssa, mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toimittanut päätöksen N:o 280/2004/EY 3 artiklan 2 kohdassa, luettuna yhdessä päätöksen N:o 166/2005/EY 8, 9, 10 ja 11 artiklan kanssa, edellytettyjä tietoja,

               —

               Luxemburgin suurherttuakunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Päätöksen 280/2004/EY 3 artiklan 2 kohdan, kun sitä luetaan yhdessä päätöksen N:o 166/2005/EY kanssa, mukaan jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 15.3.2005 mennessä ja joka toinen vuosi sen jälkeen kansalliset toimenpiteet, jotka on toteutettu kasvihuonekaasujen rajoittamiseksi ja/tai vähentämiseksi ja Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanemiseksi.
   Tämän kanteen nostamisen ajankohtana vastaaja ei kuitenkaan vieläkään ollut ilmoittanut näitä toimenpiteitä.

      (1)  EUVL L 49, s. 1.

      (2)  EUVL L 55, s. 57.


title: Asia C-393/15: Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 21.6.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Naczelny Sąd Administracyjny – Puola) – Dyrektor Izby Skarbowej w Krakowie v. ESET spol. s r.o. sp. z o.o. Oddział w Polsce (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Verotus — Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä — Direktiivi 2006/112/EY — 168 artikla — 169 artiklan a alakohta — Yhtiö, joka on sijoittautunut jäsenvaltioon, jossa se suorittaa verollisia liiketoimia — Sivuliike, joka on rekisteröity toisessa jäsenvaltiossa arvonlisäverovelvolliseksi — Verollisten liiketoimien satunnainen suorittaminen kyseisessä valtiossa — Pääasiallinen toiminta, joka muodostuu sisäisten liiketoimien suorittamisesta mainitulle yhtiölle — Kyseisen sivuliikkeen maksama ostoihin sisältyvä arvonlisävero — Vähentäminen rekisteröintijäsenvaltiossa)

text:
               5.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/4

         Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 21.6.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Naczelny Sąd Administracyjny – Puola) – Dyrektor Izby Skarbowej w Krakowie v. ESET spol. s r.o. sp. z o.o. Oddział w Polsce
   (Asia C-393/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Verotus - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Direktiivi 2006/112/EY - 168 artikla - 169 artiklan a alakohta - Yhtiö, joka on sijoittautunut jäsenvaltioon, jossa se suorittaa verollisia liiketoimia - Sivuliike, joka on rekisteröity toisessa jäsenvaltiossa arvonlisäverovelvolliseksi - Verollisten liiketoimien satunnainen suorittaminen kyseisessä valtiossa - Pääasiallinen toiminta, joka muodostuu sisäisten liiketoimien suorittamisesta mainitulle yhtiölle - Kyseisen sivuliikkeen maksama ostoihin sisältyvä arvonlisävero - Vähentäminen rekisteröintijäsenvaltiossa))
   (2016/C 326/06)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Asianosaiset

      Valittaja: Dyrektor Izby Skarbowej w Krakowie

      Vastapuoli: ESET spol. s r.o. sp. z o.o. Oddział w Polsce

      Määräysosa

   Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 168 artiklaa ja 169 artiklan a alakohtaa on tulkittava siten, että jäsenvaltioon sijoittautuneen yhtiön sivuliikkeellä, joka on rekisteröity toisessa jäsenvaltiossa arvonlisäverovelvolliseksi ja joka suorittaa pääasiassa sisäisiä liiketoimia, joihin ei sovelleta arvonlisäveroa, kyseiselle yhtiölle mutta myös satunnaisesti verollisia liiketoimia rekisteröintijäsenvaltiossaan, on oikeus vähentää viimeksi mainitussa valtiossa ostoihin sisältyvä arvonlisävero, joka kannetaan mainitun yhtiön verollisiin liiketoimiin, jotka on suoritettu muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, johon mainittu yhtiö on sijoittautunut, käytetyistä tavaroista ja palveluista.

      (1)  EUVL C 337, 12.10.2015.


title: Tuomioistuimen viimeisin julkaisuEuroopan unionin virallinen lehtiEUVL C 228, 11.9.2004

text:
               25.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/29

         (2004/C 239/65)

      Tuomioistuimen viimeisin julkaisu

         Euroopan unionin virallinen lehti

      EUVL C 228, 11.9.2004

      Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 217, 28.8.2004

      EUVL C 201, 7.8.2004

      EUVL C 190, 24.7.2004

      EUVL C 179, 10.7.2004

      EUVL C 168, 26.6.2004

      EUVL C 156, 12.6.2004

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex:http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX:http://europa.eu.int/celex


title: Asia C-112/12: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 5.12.2012 (Kúrian (Unkari) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Franklin Templeton Investment Funds Société d’Investissement à Capital Variable v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Ügyek és Adózók Adó Főigazgatósága

text:
               2.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/15

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 5.12.2012 (Kúrian (Unkari) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Franklin Templeton Investment Funds Société d’Investissement à Capital Variable v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Ügyek és Adózók Adó Főigazgatósága
   (Asia C-112/12) (1)

   2013/C 63/28
   Oikeudenkäyntikieli: unkari
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 157, 2.6.2012.


title: Asia C-371/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 26.10.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Työntekijöiden vapaa liikkuvuus — Julkishallinnon palvelussuhde — Muissa jäsenvaltioissa hankitun ammatillisen kokemuksen ja saavutetun virkaiän huomioimatta jättäminen — EY 10 ja EY 39 artikla — Asetuksen (ETY) N:o 1612/68 7 artiklan 1 kohta)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 26.10.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-371/04) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Työntekijöiden vapaa liikkuvuus - Julkishallinnon palvelussuhde - Muissa jäsenvaltioissa hankitun ammatillisen kokemuksen ja saavutetun virkaiän huomioimatta jättäminen - EY 10 ja EY 39 artikla - Asetuksen (ETY) N:o 1612/68 7 artiklan 1 kohta)
   (2006/C 326/10)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Rozet ja A. Aresu)

      Vastaaja: Italian tasavalta (asiamies: I. M. Braguglia, avustajanaan avvocato dello Stato G. Albenzio)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 10 ja EY 39 artikla sekä työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta 1968 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1612/68 (EYVL L 257, s. 2) — Italian julkishallinnossa työskentelevät henkilöt — Toisessa jäsenvaltiossa hankitun työkokemuksen ja virkaiän huomioimatta jättäminen
   Tuomiolauselma

               1)

               Italian tasavalta ei ole noudattanut EY 39 artiklan ja työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68 7 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, kun se ei ole ottanut huomioon ammatillista kokemusta ja virkaikää, jotka virkamiehinä Italiassa työskentelevät yhteisön työntekijät ovat hankkineet ja saavuttaneet tehdessään rinnastettavissa olevaa työtä toisen jäsenvaltion julkishallinnon palveluksessa.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 273, 6.11.2004.


title: Asia C-149/09: Kanne 27.4.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta

text:
               20.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/33

         Kanne 27.4.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-149/09)
   2009/C 141/60
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. Dejmek ja J. Sénéchal)

      Vastaaja: Luxemburgin suurherttuakunta

      Vaatimukset

               —

               on todettava, että Luxemburgin suurherttuakunta on jättänyt noudattamatta neuvoston direktiivin 77/91/ETY muuttamisesta julkisten osakeyhtiöiden perustamisen sekä niiden pääoman säilyttämisen ja muuttamisen osalta 6.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/68/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

               —

               Luxemburgin suurherttuakunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin 2006/68/EY täytäntöönpanon määräaika on päättynyt 15.4.2008. Vastaaja ei ole kuitenkaan tämän kanteen nostamispäivään mennessä ryhtynyt toimenpiteisiin direktiivin täytäntöön panemiseksi tai se ei ole ainakaan ilmoittanut siitä komissiolle.

      (1)  EUVL L 264, s. 32.


title: Asia C-580/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 8.6.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt rechtbank van eerste aanleg West-Vlaanderen, afdeling Brugge – Belgia) – Maria Eugenia Van der Weegen, Miguel Juan Van der Weegen ja Anna Pot, edesmenneen Johannes Van der Weegenin oikeudenomistajina, sekä Anna Pot v. Belgian valtio (Ennakkoratkaisupyyntö — SEUT 56 artikla — Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 36 artikla — Verolainsäädäntö — Tulovero — Verovapautus, joka on varattu tietyt lakisääteiset edellytykset täyttävien pankkien maksamille koroille — Välillinen syrjintä — Belgiaan sijoittautuneet pankit ja toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneet pankit)

text:
               31.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 249/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 8.6.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt rechtbank van eerste aanleg West-Vlaanderen, afdeling Brugge – Belgia) – Maria Eugenia Van der Weegen, Miguel Juan Van der Weegen ja Anna Pot, edesmenneen Johannes Van der Weegenin oikeudenomistajina, sekä Anna Pot v. Belgian valtio
   (Asia C-580/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - SEUT 56 artikla - Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 36 artikla - Verolainsäädäntö - Tulovero - Verovapautus, joka on varattu tietyt lakisääteiset edellytykset täyttävien pankkien maksamille koroille - Välillinen syrjintä - Belgiaan sijoittautuneet pankit ja toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneet pankit))
   (2017/C 249/08)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank van eerste aanleg West-Vlaanderen, afdeling Brugge

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Maria Eugenia Van der Weegen, Miguel Juan Van der Weegen ja Anna Pot, edesmenneen Johannes Van der Weegenin oikeudenomistajina, sekä Anna Pot

      Vastaaja: Belgian valtio

      Tuomiolauselma

   SEUT 56 artiklaa ja Euroopan talousalueesta 2.5.1992 tehdyn sopimuksen 36 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään verovapautusta koskevasta kansallisesta järjestelmästä, siltä osin kuin mainitussa järjestelmässä, jota tosin sovelletaan erotuksetta Belgiaan ja muihin Euroopan talousalueen jäsenvaltioihin sijoittautuneiden pankkipalvelujen tarjoajien tarjoamista säästötalletustileistä saatuihin tuloihin, asetetaan edellytyksiä toisiin jäsenvaltioihin sijoittautuneiden palvelujen tarjoajien pääsylle Belgian pankkimarkkinoille, mikä on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana varmistaa.

      (1)  EUVL C 38, 1.2.2016.


title: Asia C-437/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 23.10.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – Unitrading Ltd v. Staatssecretaris van Financiën (Ennakkoratkaisupyyntö — Yhteisön tullikoodeksi — Tuontitullien kantaminen — Tavaroiden alkuperä — Todistuskeinot — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 47 artikla — Puolustautumisoikeudet — Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan — Jäsenvaltioiden menettelyllinen itsemääräämisoikeus)

text:
               8.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 439/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 23.10.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – Unitrading Ltd v. Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-437/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteisön tullikoodeksi - Tuontitullien kantaminen - Tavaroiden alkuperä - Todistuskeinot - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 47 artikla - Puolustautumisoikeudet - Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan - Jäsenvaltioiden menettelyllinen itsemääräämisoikeus))
   (2014/C 439/14)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Unitrading Ltd

      Vastapuoli: Staatssecretaris van Financiën

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä sille, että tulliviranomaisten kansallisten menettelysääntöjen mukaisesti hankkima näyttö tuontitavaran alkuperästä perustuu kolmannen osapuolen tekemän tutkimuksen tuloksiin, joista kyseinen kolmas osapuoli ei anna lisätietoja tulliviranomaisille eikä tulli-ilmoituksen tekijälle, minkä seurauksena on vaikeampi tai mahdoton tutkia tai osoittaa vääräksi tehtyjen päätelmien oikeellisuus, kunhan tehokkuus- ja vastaavuusperiaatteita noudatetaan. Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on tarkastaa, onko pääasian tilanne tällainen.

               2)

               Pääasian kaltaisessa tilanteessa – ja jos oletetaan, etteivät tulliviranomaiset kykene antamaan lisätietoja kyseessä olevista tutkimuksista – sitä, onko tulliviranomaisten hyväksyttävä asianosaisen pyyntö saada teettää tutkimuksia omalla kustannuksellaan alkuperämaaksi ilmoitetussa maassa, sekä sitä, onko tältä kannalta merkitystä sillä, että tavaroista otettujen näytteiden osia, jotka asianosainen olisi voinut saada haltuunsa toisessa laboratoriossa tehtävää tutkimusta varten, säilytetään tietyn aikaa, ja jos vastaus on myöntävä, sitä, onko tulliviranomaisten huomautettava asianosaiselle, että tavaroista otettujen näytteiden osia on vielä käytettävissä ja että tämä voi pyytää näitä näytteitä mainittua tutkimusta varten, on arvioitava kansallisten menettelysääntöjen perusteella.

      (1)  EUVL C 325, 9.11.2013.


title: Asia T-459/17: Kanne 21.7.2017 – Fifth Avenue Entertainment v. EUIPO – Commodore Entertainment Corporation (THE COMMODORES)

text:
               18.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 309/36

         Kanne 21.7.2017 – Fifth Avenue Entertainment v. EUIPO – Commodore Entertainment Corporation (THE COMMODORES)
   (Asia T-459/17)
   (2017/C 309/47)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Fifth Avenue Entertainment LLC (Orlando, Florida, Yhdysvallat) (edustajat: barrister B. Brandreth ja asianajaja D. Cañadas Arcas)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Commodore Entertainment Corporation (Saint Paul, Minnesota, Yhdysvallat)

      EUIPO:ssa käyty menettely

      Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja

      Riidanalaisen tavaramerkki: EU-sanamerkki THE COMMODORES – Rekisteröintihakemus nro 13 370 077

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 22.5.2017 asiassa R 851/2016-5 tekemä päätös.

      Vaatimus

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               määrää kantajan oikeudenkäyntikulut korvattaviksi.

      Oikeudelliset perusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohtaa on rikottu

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 2 kohtaa on rikottu.


title: Asia C-95/05: Euroopan yhteisöjen komission 21.2.2005 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               16.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/21

         Euroopan yhteisöjen komission 21.2.2005 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-95/05)
   (2005/C 93/38)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 21.2.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat sen oikeudellisen yksikön virkamiehet Knut Simonsson ja Georgios Savvos, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut alusliikennettä koskevan yhteisön seuranta- ja tietojärjestelmän perustamisesta sekä neuvoston direktiivin 93/75/ETY kumoamisesta 27 päivänä kesäkuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/59/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja koska se ei ainakaan ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

               2)

               velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika, jossa direktiivi oli pantava täytäntöön sisäisessä oikeusjärjestyksessä, on päättynyt 5.2.2004.

      (1)  EYVL L 208, 5.8.2002, s. 10.


title: Asia T-238/09 R: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 13.7.2009 — Sniace v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Valtiontuet — Päätös, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja jossa määrätään sen takaisinperimisestä — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Muotovaatimusten noudattamatta jättäminen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               12.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 220/33

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 13.7.2009 — Sniace v. komissio
   (Asia T-238/09 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Valtiontuet - Päätös, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja jossa määrätään sen takaisinperimisestä - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Muotovaatimusten noudattamatta jättäminen - Tutkimatta jättäminen)
   2009/C 220/69
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Sniace, SA (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja F. J. Moncholí Fernández)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: C. Urraca Caviedes)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus 10.3.2009 tehdyn komission päätöksen K(2009) 1479 lopullinen, joka koskee toimenpidettä nro C5/2000 (ex NN 118/1997), jonka Espanja on toteuttanut SNIACE, SA:n, Torrelavega, Cantabrique, hyväksi, ja jolla muutetaan 28.10.1998 tehtyä päätöstä 1999/395/EY, täytäntöönpanon lykkäämisestä.

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-482/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 28.6.2017 – Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden – noudattamatta jättäminen — Yhteisön rautateiden kehittäminen — Direktiivi 91/440/ETY — 6 artiklan 1 kohta — Deutsche Bahn -konserni — Voittojen luovuttamista koskevat sopimukset — Kielto siirtää rautatieinfrastruktuurin hoitoon tarkoitettua julkista rahoitusta rautatieliikenteen harjoittamiseen — Kirjanpitoa koskevat velvollisuudet — Direktiivi 91/440/ETY — 9 artiklan 4 kohta — Asetus (EY) N:o 1370/2007 — 6 artiklan 1 kohta — Liitteessä oleva 5 kohta — Kirjanpitoa koskevat velvollisuudet — Julkisen palvelun tehtävänä tuotettavaan henkilöliikenteeseen liittyviin toimintoihin maksetun julkisen rahoituksen eritteleminen sopimuskohtaisesti)

text:
               28.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 28.6.2017 – Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-482/14) (1)

   ((Jäsenyysvelvoitteiden – noudattamatta jättäminen - Yhteisön rautateiden kehittäminen - Direktiivi 91/440/ETY - 6 artiklan 1 kohta - Deutsche Bahn -konserni - Voittojen luovuttamista koskevat sopimukset - Kielto siirtää rautatieinfrastruktuurin hoitoon tarkoitettua julkista rahoitusta rautatieliikenteen harjoittamiseen - Kirjanpitoa koskevat velvollisuudet - Direktiivi 91/440/ETY - 9 artiklan 4 kohta - Asetus (EY) N:o 1370/2007 - 6 artiklan 1 kohta - Liitteessä oleva 5 kohta - Kirjanpitoa koskevat velvollisuudet - Julkisen palvelun tehtävänä tuotettavaan henkilöliikenteeseen liittyviin toimintoihin maksetun julkisen rahoituksen eritteleminen sopimuskohtaisesti))
   (2017/C 283/02)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: W. Mölls, T. Maxian Rusche ja J. Hottiaux)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: T. Henze ja J. Möller, avustajanaan R. Van der Hout, advocaat)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Italian tasavalta (asiamies: G. Palmieri, avustajanaan S. Fiorentino, avvocato dello Stato) ja Latvian tasavalta (asiamiehet: I. Kucina, J. Treijs-Gigulis ja I. Kalniņš)

      Tuomiolauselma

               1)

               Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut yhteisön rautateiden kehittämisestä 29.7.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/440/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 26.2.2001 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2001/12/EY, 6 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole varmistanut, että kirjanpitoa hoidetaan siten, että on mahdollista valvoa kieltoa, joka koskee rautateiden infrastruktuurin hoitoon myönnettyjen julkisten varojen siirtämistä rautatieliikenteen harjoittamiseen.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan komissio ja Saksan liittotasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 16, 19.6.2015.


title: Asia C-344/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 21.6.2016 – Die Länderbahn GmbH DLB v. DB Station & Service AG

text:
               21.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 428/2

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 21.6.2016 – Die Länderbahn GmbH DLB v. DB Station & Service AG
   (Asia C-344/16)
   (2016/C 428/03)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Die Länderbahn GmbH DLB

      Vastaaja: DB Station & Service AG

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko kansallinen säännös, jonka mukaan rautatieinfrastruktuurin käyttäjä, jolta rataverkonhaltija vaatii siviiliasioita käsittelevässä tuomioistuimessa käyttömaksun maksamista tai joka vaatii maksamansa käyttömaksun palauttamista, voi vedota rataverkon haltijan asettaman käyttömaksun kohtuuttomuuteen, sopusoinnussa direktiivin (1) rataverkon haltijan toiminnan itsenäisyyttä (4 artiklan 1, 4 ja 5 kohta), käyttömaksun asettamisessa noudatettavia periaatteita (7–12 artikla) ja sääntelyelimen tehtäviä (30 artikla) koskevien säännösten kanssa?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: onko mainitun direktiivin säännöksen kanssa sopusoinnussa sellainen kansallinen säännös, jonka mukaan tuomioistuimella on siinä tilanteessa, että se pitää asetettua käyttömaksua kohtuuttomana, oikeus ja velvollisuus tuomiolla määrittää sen sijasta maksettava käyttömaksu?

      (1)  Rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä sekä turvallisuustodistusten antamisesta 26.2.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/14/EY (EYVL 2001, L 75, s. 29).


title: Asia T-681/13: Kanne 20.12.2013 — Colomer Italy v. SMHV — Farmaca International (INTERCOSMO ESTRO)

text:
               15.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 78/13

         Kanne 20.12.2013 — Colomer Italy v. SMHV — Farmaca International (INTERCOSMO ESTRO)
   (Asia T-681/13)
   2014/C 78/26
   Kannekirjelmän kieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Colomer Italy SpA (Sala Bolognese, Italia) (edustajat: asianajajat M. Ricolfi, F. Tarocco ja C. Mezzetti)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Farmaca International SpA (Torino, Italia)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               hyväksymään tämän kanteen ja kumoamaan siis ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R1186/2012-1, 3.10.2013 tekemän päätöksen, joka on annettu tiedoksi 17.10.2013

               —

               hylkäämään Farmaca International SpA:n tekemän väitteen, joka koskee merkin ”INTERCOSMO ESTRO” rekisteröimistä, ja rekisteröi näin ollen kyseisen merkin

               —

               velvoittaa vastapuolen korvaamaan kaikki kantajalle tästä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki, jossa on sanaosa ”INTERCOSMO ESTRO”, luokkaan 3 kuuluvia tavaroita varten

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Farmaca International SpA

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Rekisteröimätön kuviomerkki ”ESTRO” hiuskosmetiikkatavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohdan, 7 artiklan 1 kohdan ja 75 artiklan rikkominen ja virheellinen soveltaminen


title: Asia C-362/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 12.12.2013 (Supreme Court of the United Kingdomin (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Test Claimants in the Franked Investment Income Group Litigation v. Commissioners of Inland Revenue ja Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (Oikeussuoja — Tehokkuusperiaate — Oikeusvarmuuden periaate ja luottamuksensuojan periaate — Perusteettomien maksujen palautus — Oikeussuojakeinot — Kansallinen lainsäädäntö — Käytettävissä olevien oikeussuojakeinojen vanhentumisaikojen lyhentäminen ilman ennakkoilmoitusta ja taannehtivasti)

text:
               22.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 52/16

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 12.12.2013 (Supreme Court of the United Kingdomin (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Test Claimants in the Franked Investment Income Group Litigation v. Commissioners of Inland Revenue ja Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs
   (Asia C-362/12) (1)

   (Oikeussuoja - Tehokkuusperiaate - Oikeusvarmuuden periaate ja luottamuksensuojan periaate - Perusteettomien maksujen palautus - Oikeussuojakeinot - Kansallinen lainsäädäntö - Käytettävissä olevien oikeussuojakeinojen vanhentumisaikojen lyhentäminen ilman ennakkoilmoitusta ja taannehtivasti)
   2014/C 52/26
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supreme Court of the United Kingdom

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Test Claimants in the Franked Investment Income Group Litigation

      Vastaajat: Commissioners of Inland Revenue ja Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Supreme Court of the United Kingdom — SEUT 49 ja SEUT 63 artiklan tulkinta — Yhteisön oikeuden vastaiset kansalliset verot — Perusteettomien maksujen palautus — Kansallisessa oikeudessa säädetyt kaksi vaihtoehtoista oikeussuojakeinoa, joiden nojalla verovelvolliset voivat vaatia palautusta ja joista toisen kanneaika on pidempi kuin toisen — Kansallinen lainsäädäntö, jolla pidempää kanneaikaa lyhennetään taannehtivasti ja ilman ennakkoilmoitusta — Yhteensoveltuvuus tehokkuusperiaatteen, oikeusvarmuuden periaatteen ja luottamuksensuojan periaatteen kanssa

      Tuomiolauselma

               1)

               Tilanteessa, jossa verovelvolliset voivat kansallisen lainsäädännön mukaan valita unionin oikeuden vastaisesti kannettujen verojen palauttamiseksi kahdesta oikeussuojakeinosta, joista toiseen sovelletaan pidempää vanhentumisaikaa, tehokkuusperiaate, oikeusvarmuuden periaate ja luottamuksensuojan periaate ovat esteenä sille, että kansallisella lainsäädännöllä lyhennetään tätä pidempää vanhentumisaikaa ilman ennakkoilmoitusta ja taannehtivasti.

               2)

               Ensimmäiseen kysymykseen annettavan vastauksen kannalta merkitystä ei ole sillä, että silloin kun verovelvollinen nosti kanteen, mahdollisuus turvautua oikeussuojakeinoon, johon sovellettiin pidempää vanhentumisaikaa, oli tunnustettu vasta hiljattain alemmassa tuomioistuimessa ja se vahvistettiin vasta myöhemmin lopullisesti ylimmässä oikeusasteessa.

      (1)  EUVL C 311, 13.10.2012.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 6 päivänä huhtikuuta 1995 asiassa T-141/89, Tréfileurope Sales SARL vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu - Perustamissopimuksen 85 artiklan rikkominen)

text:
3.6.95                  FI |                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 137/ 17
F. E. Gonzalez Diaz, E. Morgan de Rivery, R. Morresi , N.             toimien kokoonpanossa jaoston puheenjohtaja H. Kirsch
Forwood ja A. Böhlke ), jossa vaaditaan ETY:n perustamis             ner sekä tuomarit C. W. Bellamy, B. Vesterdorf, R.
sopimuksen 85 artiklan soveltamisesta 21 päivänä jouluku             GarcíaValdecasas ja K. Lenaerts, kirjaaja : H. Jung, on 6.4 .
uta 1988 annetun komission päätöksen 89/191 /ETY julis               1995 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seu
tamista mitättömäksi ( IV/31 . 866 , LDPE, EYVL 1989 , L 74,          raava :
s . 21 ), yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
( toinen jaosto ), toimien kokoonpanossa presidentti J. L.            1 ) Kanne hylätään.
Cruz Vilaça , tuomarit D. P. M. Barrington, A. Saggio, C. P.
Briët ja J. Biancarelli; kirjaaja : H.Jung, on antanut 6.4.1995       2 ) Kantaja velvoitetaan korvaamaan vastaajan oikeuden
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :                                käyntikulut.
1 ) Komission prosessiväite asiassa T-103/89 hylätään.                (!) EYVL N:o C 306 , 5.12.1989
2 ) ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamise
     sta 21 päivänä joulukuuta 1988 annettu komission
     päätös 89/ 191 /ETY (IV/31.866, LDPE) julistetaan
     mitättömäksi.
                                                                          YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
3 ) Vaatimukset, joissa pyydetään toteamaan, että ETY:n                              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,
     perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisesta 21                                  6 päivänä huhtikuuta 1995
     päivänä joulukuuta 1988 annettu komission päätös                 asiassa T-142/89, Usines Gustave Boel SA vastaan
      89/191 /ETY (IV/31.866 , LDPE) on tehoton, hylä                                Euroopan yhteisöjen komissio (')
     tään .
                                                                      (Kilpailu — ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan
                                                                                rikkominen)
4 ) Asiassa T-l 04/89 esitetyt vahingonkorvausvaatimukset
     jätetään tutkittaviksi ottamatta.                                                          ( 95/C 137/41 )
5 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku                                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
     lut.
                                                                      Asiassa T-142/89 , Usines Gustave Boel SA, kotipaikka
(') EYVL N:o C 182 , 19.7.1989 ja C 177 , 13.7.1989                   Bryssel, asiamiehinään asianajajat Georges Vandersanden ja
                                                                      Lucette Defalque, Bryssel , prosessiosoite Luxemburgissa
                                                                      asianajotoimisto Alex Schmitt, 62, rue Guillaume, vastaan
                                                                      Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehet: N. Koch, E.
                                                                      Traversa , J. Currall , A. Coutrelis ja N. Coutrelis ), jossa
                                                                      kantaja vaatii ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan
                                                                      soveltamisesta 2.8.1989 tehdyn komission päätöksen 89/
                                                                      515/ETY ( IV/31 . 553 — Betoniteräsverkot, EYVL 1989 ,
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                              L 260, s . 1 ) mitättömäksi julistamista, yhteisöjen ensimmäi
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                               sen oikeusasteen tuomioistuin ( ensimmäinen jaosto )
                    6 päivänä huhtikuuta 1995                         toimien kokoonpanossa jaoston puheenjohtaja H. Kirsch
                                                                      ner sekä tuomarit C. W. Bellamy, B. Vesterdorf, R.
asiassa T-141/89 , Trefileurope Sales SARL vastaan                    García-Valdecasas ja K. Lenaerts, kirjaaja : H. Jung, on 6.4 .
                 Euroopan yhteisöjen komissio (1 )                    1995 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seu
(Kilpailu — Perustamissopimuksen 85 artiklan rikkomi                 raava :
                                 nen)
                           ( 95/C 137/40 )                            1 ) ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamise
                                                                          sta 2.8.1989 tehdyn komission päätöksen 89/51 5/ETY
                                                                           (IV/31 . 553 — Betoniteräsverkot) 3 artiklassa kantajalle
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                            määrätty sakko vahvistetaan 440 000 ecuksi.
                                                                      2 ) Muilta osin kanne hylätään.
Asiassa T-141 /89, Trefileurope Sales SARL, aiemmin Tré
filarhed SA, sittemmin Tréfilarbed Luxembourg-Saarbrük
                                                                      3 ) Kantajan on vastattava omista oikeudenkäyntikuluis
ken SARL, kotipaikka Luxemburg, asiamiehenään asiana                      taan, ja sen on korvattava kolme viidesosaa komission
jaja Dominique Voillemot, Pariisi, prosessiosoite Luxem                   oikeudenkäyntikuluista.
burgissa asianajotoimisto Jacques Loesch, 11 , rue Goethe,
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehet: N.                 4 ) Komission on vastattava kahdesta viidesosasta oikeu
Koch , E. Traversa , J. Currall , A. Coutrelis ja N. Coutrelis ),          denkäyntikulujaan.                         »
jossa kantaja vaatii ETY:n perustamissopimuksen 85 artik
lan soveltamisesta 2.8.1989 tehdyn komission päätöksen
8 9/51 5/ETY ( IV/31.553/Betoniteräsverkot, EYVL 1989 ,               (') EYVL N:o C 306 , 5.12.1989
L 260 , s . 1 ) mitättömäksi julistamista , yhteisöjen ensimmäi
sen oikeusasteen tuomioistuin ( ensimmäinen jaosto )


title: Asia C-433/02: Euroopan yhteisöjen komission 29.11.2002 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
25.1.2003               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 19/23
     sisältyvät periaatteet, sellaisina kuin niitä on tulkittu                       ulkomailla, mikä tarkoittaa, että Italiassa toimivien
     yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä, yhden-                             ulkomaisten oppilaitosten tutkintotodistuksia ei tun-
     mukaisia tämän välipäätöksen III ja IV kohdassa seloste-                        nusteta, vaikka lähtövaltion viranomaiset ovat anta-
     tun kaltaisten kansallisten säännösten tai hallintokäytän-                      neet niille toimiluvan ja hyväksynnän;
     nön kanssa, ja erityisesti sellaisten kansallisten säännösten
     ja/tai hallintokäytännön kanssa,
                                                                                –    edellytyksenä on siinä ulkomaassa, jossa tutkintoto-
                                                                                distus on myönnetty, toimivan Italian diplomaatti-
     –     jotka estävät sellaisen osakeyhtiön, jonka päätoimi-                      tai konsuliedustuston todistus, josta käy ilmi asian-
           paikka on Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Italiassa                       omaisen henkilön tosiasiallinen oleskelu kyseisessä
           sijaitsevaa toimipaikkaa harjoittamasta vastaanotta-                      maassa koko yliopisto-opintojen ajan;
           vassa jäsenvaltiossa toimintaa, joka muodostuu yli-
           opistotentteihin valmentavan opetuksen järjestämi-
           sestä ja hallinnoinnista, kun kyseinen yhtiö harjoit-                –    tunnustaminen rajoitetaan koskemaan ”ainoastaan”
           taa tätä toimintaa lainmukaisesti ja sillä on Yhdisty-                    sellaista ammattitoimintaa, jota on jo harjoitettu
           neen kuningaskunnan viranomaisten hyväksyntä;                             lähtömaassa, mikä tarkoittaa, että tunnustamista ei
                                                                                myönnetä sellaisen säännellyn ammatin harjoitta-
                                                                                mista varten, jota asianomainen ei ole aikaisemmin
     –     joista aiheutuu syrjiviä vaikutuksia verrattuna vas-                      harjoittanut?
           taavanlaista toimintaa harjoittaviin kansallisiin oppi-
           laitoksiin;
                                                                         3)     Miten 2.4.1963 tehdyssä neuvoston päätöksessä 63/
                                                                                266/EY (3) käytettyä ilmaisua ”epätoivottu koulutuksen
     –     joilla kielletään ja/tai estetään vakavasti tällaisen
                                                                                keskeytyminen” on tulkittava, ja onko sillä katsottava
           yhtiön Italiassa sijaitsevaa toimipaikkaa ostamasta
                                                                                tarkoitettavan tilannetta, jossa kansallinen viranomainen
           toisesta jäsenvaltiosta korvausta vastaan edellä mai-
                                                                                perustaa pysyvän tietojärjestelmän, jossa Yhdistyneessä
           nitun toiminnan harjoittamista mahdollistavia pal-
                                                                                kuningaskunnassa laillisesti tunnustettuja tutkintotodis-
           veluja;
                                                                                tuksia ei voida tunnustaa kansallisessa järjestelmässä,
                                                                                jos ne on myönnetty tämän valtion omalla alueella
     –     joilla tehdään opiskelijoille vähemmän houkuttele-                   suoritettujen opintojen perusteella?
           vaksi kirjoittautua osallistumaan tällaiseen opetuk-
           seen;
                                                                         (1 ) EYVL L 19, 24.1.1989, s. 16.
     –     joilla rajoitetaan tällaiseen oppilaitokseen kirjoittau-      (2 ) EYVL C 109, 4.5.2002, s. 2.
           tuneiden opiskelijoita ammatillista koulutusta sekä           (3 ) EYVL 63, 20.4.1963, s. 1338.
           estetään heitä saamasta sellaista tutkintotodistusta,
           josta on sen haltijalle etua, koska sillä mahdolliste-
           taan ammattitoiminnan harjoittaminen tai sen har-
           joittaminen edullisemmin edellytyksin muissa jäsen-
           valtioissa?
2)   Myönnetäänkö 21.12.1988 annetussa neuvoston direktii-
     vissä 89/48/EY (1), jonka 2 artiklaa yhteisöjen tuomiois-
     tuinta pyydetään esillä olevassa asiassa tulkitsemaan,
     oikeuksia, joihin voidaan vedota myös ennen tämän
     direktiivin 1 artiklassa tarkoitetun tutkintotodistuksen            Euroopan yhteisöjen komission 29.11.2002 Belgian ku-
     myöntämistä? Mikäli tähän kysymykseen on vastattava                              ningaskuntaa vastaan nostama kanne
     myöntävästi, onko kyseinen direktiivi, myös yhteisöjen
     tuomioistuimen asiassa C-145/99, komissio vastaan Ita-
     lian tasavalta (2), 7.3.2001 antamassaan tuomiossa vah-
     vistaman oikeuskäytännön valossa, yhteensopiva sellais-                                       (Asia C-433/02)
     ten kansallisten säännösten tai hallintokäytännön kanssa,
     joiden mukaan
                                                                                (2003/C 19/40)
     –     vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeam-
           masta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten
           tunnustaminen jätetään pelkän viranomaisten har-
           kinnan varaan;
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 29.11.2002 Euroo-
     –     Yhdistyneessä kuningaskunnassa hyväksynnän saa-               pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningas-
           neiden yliopistojen tutkintotodistukset tunnustetaan          kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on K. Banks, prosessi-
           vain, jos kaikkea opetusta on seurattu säännöllisesti         osoite Luxemburgissa.
 ---pagebreak--- C 19/24                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             25.1.2003
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                   ole tarkastanut vähintään 25 prosenttia niiden yksittäisten
                                                                               alusten määrästä, jotka ovat käyneet sen satamissa vuosi-
–      toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut                   na 1999 ja 2000,
       vuokraus- ja lainausoikeuksista sekä tietyistä tekijänoi-
       keuden lähioikeuksista henkisen omaisuuden alalla                2.     velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut
       19 päivänä marraskuuta 1992 annetun neuvoston direk-
       tiivin 92/100/ETY (1) 1 ja 5 artiklan nojalla sille kuuluvia
       velvoitteita, koska se ei ole soveltanut tuossa direktiivissä
       säädettyjä lainausoikeutta koskevia säännöksiä;                  Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
–      velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
       denkäyntikulut.                                                  Direktiivin 95/21/EY 5 artiklan 1 kohdan tosiseikkojen tapah-
                                                                        tumahetkellä voimassa olleen sanamuodon mukaan jäsenval-
                                                                        tioiden on tarkastettava vuosittain ainakin 25 prosenttia niiden
                                                                        yksittäisten ulkomaisten alusten määrästä, jotka ovat käyneet
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                               sen satamissa kyseisen vuoden aikana. Asian tosiseikoista
                                                                        selviää, että Irlanti ei ole täyttänyt tätä velvollisuuttaan vuosina
                                                                        1999 ja 2000, koska se tarkasti vuonna 1999 7,5 prosenttia
Vaikka Belgian lainsäädännössä säädetään tekijän oikeudesta             ja vuonna 2000 14,6 prosenttia niiden alusten määrästä, jotka
korvaukseen, jos tämä ei voi kieltää lainausta, mitään tekijänoi-       saapuivat sen satamiin.
keuksista ja muista lähioikeuksista 30.6.1994 annetun lain
63 §:ssä säädetyistä täytäntöönpanotoimista ei ole toteutettu
                                                                        (1 ) Alusturvallisuutta, saastumisen ehkäisemistä ja alusten asumis-
eikä korvauksen määrää näin ollen ole määritetty.
                                                                             ja työskentelyolosuhteita koskevien kansainvälisten standardien
                                                                             soveltamisesta yhteisön satamia käyttäviin ja jäsenmaiden lain-
                                                                             käyttövaltaan kuuluvilla vesillä purjehtiviin aluksiin (satamavalti-
Belgian viranomaiset eivät voi vedota vaikeuksiin luokitella                 oiden suorittama valvonta) 19 päivänä kesäkuuta 1995 annettu
sen tyyppisiä laitoksia, jotka direktiivin 5 artiklan 3 kohdan               neuvoston direktiivi 95/21/EY EYVL L 157, 7.7.1995, s. 1.
nojalla voidaan vapauttaa korvauksen maksamisesta. Mikäli
kyseisessä jäsenvaltiossa vallitsevien olosuhteiden vuoksi eri-
laisten laitosten välistä luokittelua ei voida tehdä, kaikki
kyseiset laitokset tulee velvoittaa maksamaan edellä mainittu
korvaus.
( 1) EYVL L 346, 27.11.1992, s. 61.                                     Euroopan yhteisöjen komission 4.12.2002 Ranskan tasa-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
                                                                                (asia C-439/02)
                                                                                (2003/C 19/42)
Euroopan yhteisöjen komission 2.12.2002 Irlantia vastaan
                          nostama kanne
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 4.12.2002 Euroo-
                          (Asia C-436/02)                               pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
                                                                        vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat K. Simonsson ja W. Wils,
                                                                        prosessiosoite Luxemburgissa.
                          (2003/C 19/41)
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                        tuin
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 2.12.2002 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.               1.     toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut satama-
Kantajan asiamies on Knut Simonsson, prosessiosoite Luxem-                     valtioiden suorittamaa alusten valvontaa koskevan
burgissa.                                                                      19.6.1995 annetun neuvoston direktiivin 95/21/EY (1)
                                                                               5 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei
                                                                               ole suorittanut sellaista vuosittaista määrää tarkastuksia,
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-                 joka vastaa ainakin 25 prosenttia niiden yksittäisten
tuin                                                                           alusten määrästä, jotka ovat käyneet sen satamissa vuosi-
                                                                               na 1999 ja 2000, ja
1.     toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut satamavaltioiden
       suorittamasta valvonnasta 19.6.1995 annetun neuvoston            2.     määrää Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
       direktiivin 95/21/EY (1) 5 artiklan 1 kohtaa, koska se ei               kulut.