title: Asia C-594/18 P: Valitus, jonka Itävallan tasavalta on tehnyt 21.9.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-356/15, Itävalta v. komissio, 12.7.2018 antamasta tuomiosta

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/22

      Valitus, jonka Itävallan tasavalta on tehnyt 21.9.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-356/15, Itävalta v. komissio, 12.7.2018 antamasta tuomiosta
      (Asia C-594/18 P)
      (2018/C 427/30)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Valittaja: Itävallan tasavalta (asiamies: Dr. G. Hesse)

         Muut osapuolet: Euroopan komissio, Luxemburgin suurherttuakunta, Tšekin tasavalta, Ranskan tasavalta, Unkari, Puolan tasavalta, Romania, Slovakian tasavalta, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

         Vaatimukset

      Valittaja vaatii, että

                  1.

                  unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-365/15, Itävallan tasavalta v. Euroopan komissio, 12.7.2018 antama tuomio on kumottava kokonaisuudessaan

                  2.

                  ensimmäisessä oikeusasteessa esitetty vaatimus tukitoimenpiteestä SA.34947 (2013/C) (ex 2013/N), jonka Yhdistynyt kuningaskunta aikoo toteuttaa tukeakseen Hinkley Point C -ydinvoimalaitosta, 8.10.2014 annetun komission päätöksen (EU) 2015/658 (1) kumoamiseksi on hyväksyttävä kokonaisuudessaan

                  3.

                  Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Valittaja esittää viisi valitusperustetta.

         Ensimmäinen valitusperuste: Unionin yhteisen edun mukaisen tavoitteen puuttuminen

      Valituksenalainen tuomio on lainvastainen, koska – toisin kuin unionin yleinen tuomioistuin katsoo – uuden ydinvoimalan rakentaminen ei merkitse unionin yhteisen edun mukaista tavoitetta. Tämän vuoksi neljättä kanneperustetta yhdessä yhdeksännen kanneperusteen viidennen osan kanssa, joissa väitettiin, että ydinenergian edistäminen ei ole tuen hyväksymiseksi välttämätön SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettu unionin yhteisen edun mukainen tavoite, ei olisi pitänyt hylätä.

         Toinen valitusperuste: SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan virheellinen soveltaminen

      Tukitoimenpiteet todettiin virheellisesti SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisiksi. Valituksenalaisessa tuomiossa SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettu merkityksellinen taloudellinen toiminta määriteltiin virheellisesti ja markkinahäiriö jätettiin virheellisesti tutkimatta. Ensimmäistä kanneperustetta sekä yhdeksännen kanneperusteen ensimmäistä ja toista osaa, jotka liittyivät markkinoiden rajaamiseen ja markkinahäiriöön, ei näin ollen olisi pitänyt hylätä.

         Kolmas valitusperuste: suhteellisuusperiaatteen mukaisuuden riittämätön tutkinta

      Unionin yleisen tuomioistuimen valituksenalaisessa tuomiossa vahvistetaan virheellisesti Euroopan komission toteuttama riittämätön suhteellisuusperiaatteen mukaisuuden tutkinta. Tuen suhteellisuusperiaatteen mukaisuutta koskevat komission toteamukset eivät ole paikkansapitäviä eivätkä ymmärrettäviä, minkä vuoksi päätös on mitätön. Tämän vuoksi kuudetta kanneperustetta, yhdeksännen kanneperusteen kolmannen osan toista väitettä ja yhdeksännen kanneperusteen kuudetta osaa, joissa korostetaan toimenpiteiden suhteellisuusperiaatteen mukaisuuden valvonnan riittämättömyyttä, ei olisi pitänyt hylätä.

         Neljäs valitusperuste: Toimintatukien lainvastaisuus

      Unionin yleinen tuomioistuin ei ota huomioon sitä, että Hinkley Point C:lle myönnetyt tukitoimenpiteet ovat lainvastaisia toimintatukia. Tämän vuoksi kolmatta kanneperustetta sekä yhdeksännen kanneperusteen kolmannen osan ensimmäistä väitettä, joiden mukaan Yhdistyneen kuningaskunnan toimenpiteet olisi katsottava lainvastaisiksi toimintatuiksi, ei olisi pitänyt hylätä.

         Viides valitusperuste: Tukielementtien riittämätön määrittäminen ja ”takuutiedonannon” rikkominen

      Unionin yleinen tuomioistuin yhtäältä määritti tukielementit riittämättömällä tavalla ja toisaalta ei ottanut huomioon ”takuutiedonannon” rikkomista. Tässä yhteydessä viidettä kanneperustetta, kahdeksatta kanneperustetta ja yhdeksännen kanneperusteen neljättä osaa, jotka koskevat tukielementtien riittämätöntä määrittämistä ja takuutiedonannon rikkomista, ei olisi pitänyt hylätä.

         (1)  EUVL 2015, L 109, s. 44.


title: Asia T-884/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.10.2018 – Multiconnect v. komissio (Kumoamiskanne — Kilpailu — Yrityskeskittymät — Matkaviestinpalvelujen vähittäismyyntimarkkinat ja matkaviestinverkkoon pääsyn ja nousevan liikenteen tukkumarkkinat Saksassa — Liiketoimi, jossa Telefónica Deutschland hankki E-Plusin omistukseensa — Päätös, jolla yrityskeskittymä todettiin sisämarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi — Lopullisten sitoumusten muihin toimijoihin kuin matkaviestinverkko-operaattoreihin liittyvän osan toteuttaminen — Toimet, jotka eivät voi olla kanteen kohteena — Tutkimatta jättäminen)

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/46

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.10.2018 – Multiconnect v. komissio
      (Asia T-884/16) (1)

      (Kumoamiskanne - Kilpailu - Yrityskeskittymät - Matkaviestinpalvelujen vähittäismyyntimarkkinat ja matkaviestinverkkoon pääsyn ja nousevan liikenteen tukkumarkkinat Saksassa - Liiketoimi, jossa Telefónica Deutschland hankki E-Plusin omistukseensa - Päätös, jolla yrityskeskittymä todettiin sisämarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi - Lopullisten sitoumusten muihin toimijoihin kuin matkaviestinverkko-operaattoreihin liittyvän osan toteuttaminen - Toimet, jotka eivät voi olla kanteen kohteena - Tutkimatta jättäminen)
      (2018/C 427/58)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Multiconnect GmbH (München, Saksa) (edustajat: asianajajat J.-M. Schultze, S. Pautke ja C. Ehlenz)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: N. Khan, M. Farley ja C. Vollrath)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan erityisesti 11.10.2016 ja 29.10.2016 päivätyissä sähköposteissa olleiden komission väitettyjen päätösten kumoamista, jotka koskevat muihin toimijoihin kuin virtuaalisen matkaviestinverkon operaattoreihin liittyvien sellaisten korjaavien toimenpiteiden toteuttamista, joita ehdotetaan lopullisissa sitoumuksissa, jotka on tehty yritystä velvoittaviksi 2.7.2014 annetulla komission päätöksellä C(2014) 4443 final, jolla yrityskeskittymä todettiin sisämarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi edellyttäen, että tiettyjä sitoumuksia noudatetaan (asia M.7018 – Telefónica Deutschland/E-Plus)

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Lausunnon antaminen Telefónica Deutschland Holding AG:n ja Drillisch AG:n väliintulohakemuksista raukeaa.

                  3)

                  Multiconnect GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

                  4)

                  Telefónica Deutschland Holding vastaa omista väliintulohakemuksesta aiheutuneista kuluistaan.

                  5)

                  Drillisch vastaa omista väliintulohakemuksesta aiheutuneista kuluistaan.

         (1)  EUVL C 38, 6.2.2017.


title: Asia T-192/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 20.9.2018 – RZ v. ETSK ja AK (Henkilöstö — Virkamiehet — [luottamuksellinen] — Kumoamiskanne ja vahingonkorvauskanne — Henkilölle vastaisen toimen puuttuminen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/66

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 20.9.2018 – RZ v. ETSK ja AK
      (Asia T-192/17) (1)

      (Henkilöstö - Virkamiehet - [luottamuksellinen] (2) - Kumoamiskanne ja vahingonkorvauskanne - Henkilölle vastaisen toimen puuttuminen - Tutkimatta jättäminen)
      (2018/C 427/88)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: RZ (edustaja: asianajaja M.-A. Lucas)

         Vastaajat: Euroopan talous- ja sosiaalikomitea (ETSK) (asiamiehet: M. Pascua Mateo, K. Gambino ja L. Camarena Januzec, avustajinaan asianajajat M. Troncoso Ferrer ja F.-M. Hislaire) ja Euroopan alueiden komitea (AK) (asiamiehet: S. Bachotet, M. Antonini ja M. Esparrago Arzadun, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 270 artiklaan perustuva vaatimus, jossa vaaditaan pääasiallisesti yhtäältä Euroopan talous- ja sosiaalikomitean 11.5.2016 tekemän sen päätöksen kumoamista, jolla alueiden komitean pääsihteeri [luottamuksellinen], alueiden komitean ja talous- ja sosiaalikomitean (ETSK) yhteinen osasto, [luottamuksellinen], ja toisaalta vaatimus kantajalle näillä päätöksillä aiheutetun vahingon korvaamisesta.

         Määräysosa

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  RZ velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 178, 6.6.2017.

         (2)  Luottamukselliset tiedot poistettu.


title: Asia C-596/18 P: Valitus, jonka LS Cable & System Ltd on tehnyt 21.9.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-439/14, LS Cable & System v. komissio, 12.7.2018 antamasta tuomiosta

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/23

      Valitus, jonka LS Cable & System Ltd on tehnyt 21.9.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-439/14, LS Cable & System v. komissio, 12.7.2018 antamasta tuomiosta
      (Asia C-596/18 P)
      (2018/C 427/31)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittaja: LS Cable & System Ltd (edustajat: S. Spinks, S. Kinsella, solicitors)

         Muu osapuoli: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Unionin tuomioistuimen on

                  —

                  kumottava valituksenalainen tuomio

                  —

                  annettava Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 61 artiklan mukaisesti lopullinen ratkaisu ja tällä perusteella kumottava päätös (1) valittajaa koskevilta osin sekä alennettava täyden harkintavaltansa nojalla valittajalle määrätyn sakon määrää

                  —

                  siinä tapauksessa, että unionin tuomioistuin ei ratkaise nyt käsiteltävänä olevaa asiaa, todettava, että oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin, ja palautettava asia unionin yleisen tuomioistuimen uudelleen käsiteltäväksi unionin tuomioistuimen tuomion mukaisesti

                  —

                  velvoitettava komissio maksamaan menettelyistä unionin yleisessä tuomioistuimessa ja unionin tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

                  1.

                  Valituksenalaista tuomiota rasittaa oikeudellinen virhe, koska siinä otetaan valittajan tarjouksia ETA-hankkeissa koskevan selvitysaineiston selvä merkitys huomioon selvästi vääristyneellä tavalla.

                  2.

                  Valituksenalaista tuomiota rasittaa oikeudellinen virhe, koska siinä todetaan, että valittaja liittyi kansallista aluetta koskevaan sopimukseen, joka seurasi sen edustajan osallistumisesta tapaamiseen, ja siksi sovelletaan julkista irtisanoutumista koskevaa oikeuskäytäntöä.

                  3.

                  Valituksenalaista tuomiota rasittaa oikeudellinen virhe, koska siinä todetaan, että valittaja voi kumota edustajansa tapaamiseen osallistumisesta seuraavan olettaman kansallista aluetta koskevan periaatteen alaan kuulumisesta ainoastaan itse ”julkisesti irtisanoutumalla” kyseisessä tapaamisessa.

         (1)  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 2.4.2014 tehty komission päätös C(2014) 2139 final.


title: Asia T-885/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.10.2018 – Mass Response Service v. komissio (Kumoamiskanne — Kilpailu — Yrityskeskittymät — Matkaviestinpalvelujen vähittäismyyntimarkkinat ja matkaviestinverkkoon pääsyn ja nousevan liikenteen tukkumarkkinat Saksassa — Liiketoimi, jossa Telefónica Deutschland hankki E-Plusin omistukseensa — Päätös, jolla yrityskeskittymä todettiin sisämarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi — Lopullisten sitoumusten muihin toimijoihin kuin matkaviestinverkko-operaattoreihin liittyvän osan toteuttaminen — Toimet, jotka eivät voi olla kanteen kohteena — Tutkimatta jättäminen)

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/47

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.10.2018 – Mass Response Service v. komissio
      (Asia T-885/16) (1)

      (Kumoamiskanne - Kilpailu - Yrityskeskittymät - Matkaviestinpalvelujen vähittäismyyntimarkkinat ja matkaviestinverkkoon pääsyn ja nousevan liikenteen tukkumarkkinat Saksassa - Liiketoimi, jossa Telefónica Deutschland hankki E-Plusin omistukseensa - Päätös, jolla yrityskeskittymä todettiin sisämarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi - Lopullisten sitoumusten muihin toimijoihin kuin matkaviestinverkko-operaattoreihin liittyvän osan toteuttaminen - Toimet, jotka eivät voi olla kanteen kohteena - Tutkimatta jättäminen)
      (2018/C 427/59)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Mass Response Service GmbH (Wien, Itävalta) (edustajat: asianajajat J.-M. Schultze, S. Pautke ja C. Ehlenz)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: N. Khan, M. Farley ja C. Vollrath)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan erityisesti 24.10.2016 ja 29.10.2016 päivätyissä sähköposteissa olleiden komission väitettyjen päätösten kumoamista, jotka koskevat muihin toimijoihin kuin virtuaalisen matkaviestinverkon operaattoreihin liittyvien sellaisten korjaavien toimenpiteiden toteuttamista, joita ehdotetaan lopullisissa sitoumuksissa, jotka on tehty yritystä velvoittaviksi 2.7.2014 annetulla komission päätöksellä C(2014) 4443 final, jolla yrityskeskittymä todettiin sisämarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi edellyttäen, että tiettyjä sitoumuksia noudatetaan (asia M.7018 – Telefónica Deutschland/E-Plus)

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Lausunnon antaminen Telefónica Deutschland Holding AG:n ja Drillisch AG:n väliintulohakemuksista raukeaa.

                  3)

                  Mass Response Service GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

                  4)

                  Telefónica Deutschland Holding vastaa omista väliintulohakemuksesta aiheutuneista kuluistaan.

                  5)

                  Drillisch vastaa omista väliintulohakemuksesta aiheutuneista kuluistaan.

         (1)  EUVL C 38, 6.2.2017.


title: Asia T-242/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 19.9.2018 – SC v. Eulex Kosovo (Kumoamis- ja vahingonkorvauskanne — Välityslauseke — Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Euroopan unionin kansainvälisten operaatioiden henkilöstö — Perättäiset määräaikaiset palvelussopimukset — Sisäinen kilpailu — Valintalautakunnan puolueettomuus — Määräaikaisen työsopimuksen uusimatta jättäminen — Kanteen luonnehtiminen osittain uudelleen — Sopimussuhteeseen perustuva vastuu — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Aineellinen ja aineeton vahinko — Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi täysin perusteeton)

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/67

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 19.9.2018 – SC v. Eulex Kosovo
      (Asia T-242/17) (1)

      (Kumoamis- ja vahingonkorvauskanne - Välityslauseke - Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Euroopan unionin kansainvälisten operaatioiden henkilöstö - Perättäiset määräaikaiset palvelussopimukset - Sisäinen kilpailu - Valintalautakunnan puolueettomuus - Määräaikaisen työsopimuksen uusimatta jättäminen - Kanteen luonnehtiminen osittain uudelleen - Sopimussuhteeseen perustuva vastuu - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Aineellinen ja aineeton vahinko - Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi täysin perusteeton)
      (2018/C 427/89)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: SC (edustajat: asianajajat L. Moro ja A. Kunst)

         Vastaaja: Eulex Kosovo (edustaja: asianajaja E. Raoult)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kantaja vaatii ensinnäkin SEUT 263 artiklan nojalla unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan päätöksen, jolla hylättiin hänen hakemuksensa syyttäjän virkaan Eulex Kosovon vuonna 2016 järjestämässä sisäisessä kilpailussa (kilpailu EK30077), ja kyseisen operaation yhteydessä tehdyn päätöksen olla uusimatta kantajan määräaikaista työsopimusta, toiseksi SEUT 268 artiklan nojalla korvausta aineellisesta ja aineettomasta vahingosta, joka hänelle on väitetysti aiheutunut sen vuoksi, ettei Eulex Kosovo ollut täyttänyt sopimussuhteen ulkopuolisia velvollisuuksiaan, ja kolmanneksi SEUT 272 artiklan nojalla, että Eulex Kosovo velvoitetaan maksamaan hänelle korvausta siitä, ettei se ole täyttänyt sopimussuhteisia velvollisuuksiaan

         Määräysosa

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  SC velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 231, 17.7.2017.


title: Asia C-597/18 P: Valitus, jonka Euroopan unionin neuvosto on tehnyt 21.9.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-680/13, Dr. K. Chrysostomides & Co. ym. v. neuvosto ym., 13.7.2018 antamasta tuomiosta

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/24

      Valitus, jonka Euroopan unionin neuvosto on tehnyt 21.9.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-680/13, Dr. K. Chrysostomides & Co. ym. v. neuvosto ym., 13.7.2018 antamasta tuomiosta
      (Asia C-597/18 P)
      (2018/C 427/32)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: A. de Gregorio Merino, E. Chatziioakeimidou ja I. Gurov)

         Muut osapuolet: Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC ym., Euroopan komissio, Euroopan keskuspankki, euroryhmä, jota edustaa Euroopan unionin neuvosto, ja Euroopan unioni, jota edustaa Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Valittaja vaatii unionin tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan riidanalaisen tuomion siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi neuvoston vaatimuksen kanteen tutkimatta jättämisestä euroryhmän osalta

                  —

                  velvoittamaan muut osapuolet korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Neuvoston valituksella vaaditaan riidanalaisen tuomion kumoamista siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi neuvoston vaatimuksen kanteen tutkimatta jättämisestä euroryhmän osalta, ja se perustuu seuraaviin valitusperusteisiin:

                  —

                  unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se totesi, että euroryhmä on ”perussopimuksilla virallisesti perustettu unionin elin”

                  —

                  unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se hylkäsi neuvoston vaatimuksen kanteen tutkimatta jättämisestä yksilöimättä kuitenkaan euroryhmälle perussopimuksissa annettua ”toimivaltaa”

                  —

                  unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se totesi, että kanteen tutkimatta jättämistä koskevan neuvoston vaatimuksen hyväksymisestä olisi seurannut se, että ”Euroopan unionin oikeusjärjestelmässä perustetaan elimiä, joiden toimista tai menettelystä Euroopan unioni ei voi joutua vastuuseen”.


title: Asia T-257/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.9.2018 – RE v. komissio (Kumoamiskanne ja vahingonkorvauskanne — Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N: 1049/2001 — Asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden implisiittinen epääminen — Lausunnon antamisen raukeaminen — Asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden nimenomainen epääminen — Vaatimusten tarkistaminen — Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 86 artiklan 4 kohdan a ja b alakohta — Työjärjestyksen 76 artiklan d kohta — Tutkimatta jättäminen)

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/68

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.9.2018 – RE v. komissio
      (Asia T-257/17) (1)

      (Kumoamiskanne ja vahingonkorvauskanne - Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N: 1049/2001 - Asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden implisiittinen epääminen - Lausunnon antamisen raukeaminen - Asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden nimenomainen epääminen - Vaatimusten tarkistaminen - Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 86 artiklan 4 kohdan a ja b alakohta - Työjärjestyksen 76 artiklan d kohta - Tutkimatta jättäminen)
      (2018/C 427/90)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: RE (edustaja: asianajaja S. Pappas)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Buchet ja C. Ehrbar)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan Euroopan komission implisiittinen päätös, jolla hylättiin kantajan 20.1.2017 tekemä uudistettu hakemus saada tutustua asiakirjoihin ja komission pääsihteerin 24.5.2017 tekemään päätökseen C(2017) 3718, jolla evättiin tutustumisoikeus kantajan palvelukseenottoa koskevaan asiakirjaan, ja toisaalta SEUT 268 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan korvaamaan vahinko, joka aiheutettiin epäämällä tutustumisoikeus kyseisiin asiakirjoihin ja viivyttämällä kyseisiä asiakirjoja koskevan tutustumispyynnön tutkintaa.

         Määräysosa

                  1)

                  Lausunnon antaminen Euroopan komission antaman sen implisiittisen päätöksen kumoamista koskevasta vaatimuksesta, jolla hylättiin kantajan 20.1.2017 tekemä uudistettu hakemus saada tutustua asiakirjoihin, raukeaa.

                  2)

                  Kanne hylätään muilta osin.

                  3)

                  Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 221, 10.7.2017.


title: Asia T-421/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 30.9.2018 – Leino-Sandberg v. parlamentti (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asiakirja, joka liittyy päätökseen, jolla kolmannelta osapuolelta evättiin oikeus tutustua kokonaisuudessaan sellaisiin kolmikantakokouksissa laadittuihin taulukkoihin, jotka koskevat ehdotusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Europolista ja päätösten 2009/371/YOS ja 2005/681/YOS kumoamisesta — Tutustumisoikeuden epääminen — Asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toinen alakohta — Tuomioistuinkäsittelyn suojaa koskeva poikkeus — Asiakirjojen luovuttaminen kanteen nostamisen jälkeen — Oikeussuojan tarpeen lakkaaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/68

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 30.9.2018 – Leino-Sandberg v. parlamentti
      (Asia T-421/17) (1)

      (Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asiakirja, joka liittyy päätökseen, jolla kolmannelta osapuolelta evättiin oikeus tutustua kokonaisuudessaan sellaisiin kolmikantakokouksissa laadittuihin taulukkoihin, jotka koskevat ehdotusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Europolista ja päätösten 2009/371/YOS ja 2005/681/YOS kumoamisesta - Tutustumisoikeuden epääminen - Asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toinen alakohta - Tuomioistuinkäsittelyn suojaa koskeva poikkeus - Asiakirjojen luovuttaminen kanteen nostamisen jälkeen - Oikeussuojan tarpeen lakkaaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
      (2018/C 427/91)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Päivi Leino-Sandberg (Helsinki, Suomi) (edustajat: asianajajat O. Brouwer ja S. Schubert)

         Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: C. Burgos, S. Alves ja I. Anagnostopoulou)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan Euroopan parlamentin 3.4.2017 tekemä päätös A(2016) 15112, jolla kantajalle kieltäydyttiin antamasta tietoja parlamentin 8.7.2015 tekemästä, Emilio De Capitanille osoitetusta päätöksestä A(2015) 4931.

         Määräysosa

                  1)

                  Lausunnon antaminen Päivi Leino-Sandbergin kanteesta raukeaa.

                  2)

                  Lausunnon antaminen Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan väliintulohakemuksista raukeaa.

                  3)

                  Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkuluistaan, väliintulohakemuksista aiheutuneet kulut mukaan lukien.

                  4)

                  Suomen tasavalta ja Ruotsin kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan. Näille lähetetään kopio tästä määräyksestä.

         (1)  EUVL C 293, 4.9.2017.


title: Asia T-914/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.10.2018 – Proof IT v. EIGE (Julkiset palveluhankinnat — Tarjouspyyntömenettely — Pyyntö kahteen erään jaetuista suorituksista — Hallinnon konsultointipalvelut — Tilastotietojen ja -välineiden ylläpito ja päivittäminen — Tarjoajan tarjouksen hylkääminen — Sopimuksen tekemisen perusteet — Avoimuus — Yhdenvertainen kohtelu — Ilmeinen arviointivirhe — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/48

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.10.2018 – Proof IT v. EIGE
      (Asia T-914/16) (1)

      (Julkiset palveluhankinnat - Tarjouspyyntömenettely - Pyyntö kahteen erään jaetuista suorituksista - Hallinnon konsultointipalvelut - Tilastotietojen ja -välineiden ylläpito ja päivittäminen - Tarjoajan tarjouksen hylkääminen - Sopimuksen tekemisen perusteet - Avoimuus - Yhdenvertainen kohtelu - Ilmeinen arviointivirhe - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)
      (2018/C 427/60)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Proof IT SIA (Riika, Latvia) (edustajat: asianajajat J. Jerņeva ja D. Pāvila)

         Vastaaja: Euroopan tasa-arvoinstituutti (EIGE) (edustajat: asianajajat J. Stuyck, V. Ost ja M. Vanderstraeten)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Yhtäältä SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus siitä, että kumotaan kantajalle viitenumerolla EIGE/VL/mpD/2016/594 tiedoksi annettu, 14.10.2016 tehty EIGEn päätös, jolla hylätään tarjouspyyntömenettelyyn EIGE/2016/OPER/01, jonka otsikko on ”EIGEn tilastotietojen ja -välineiden ylläpitoa ja päivittämistä koskeva puitesopimus”, liittyvän kahden erän osalta kantajan esittämä tarjous ja jolla puitesopimus tehdään toisen tarjoajan kanssa, ja toisaalta SEUT 268 artiklaan perustuva vaatimus sen vahingon korjaamiseksi, joka kantajalle on väitetysti aiheutunut mahdollisuuden menettämisestä taikka itse sopimuksen menettämisestä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Proof IT SIA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 78, 13.3.2017.


title: Yhdistetyt asiat T-495/17 ja T-496/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 13.9.2018 – Gratis iç ve Dis Ticaret v. EUIPO (gratis) (EU-tavaramerkki — Hakemukset kuviomerkkien gratis rekisteröimiseksi EU-tavaramerkeiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 2 kohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 2 kohta — Selvästi täysin perusteeton kanne)

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/69

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 13.9.2018 – Gratis iç ve Dis Ticaret v. EUIPO (gratis)
      (Yhdistetyt asiat T-495/17 ja T-496/17) (1)

      (EU-tavaramerkki - Hakemukset kuviomerkkien gratis rekisteröimiseksi EU-tavaramerkeiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 2 kohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 2 kohta - Selvästi täysin perusteeton kanne)
      (2018/C 427/92)
      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Gratis iç ve Dis Ticaret AȘ (Istanbul, Turkki), joka on hyväksytty Sedes Holding AȘ:n sijaantulijaksi (edustajat: asianajajat K. Ongena ja C. Du Jardin)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: M. Vuijst ja A. Folliard-Monguiral)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanteet EUIPO:n toisen valituslautakunnan 30.5.2017 tekemistä päätöksistä (asiat R 506/2017-2 ja R 507/2017-2), jotka koskevat hakemuksia kuviomerkkien gratis rekisteröimiseksi EU-tavaramerkeiksi.

         Määräysosa

                  1)

                  Kanteet hylätään.

                  2)

                  Gratis iç ve Dis Ticaret AȘ velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 318, 25.9.2017.


title: Asia C-432/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 2.7.2018 – Consorzio Tutela Aceto Balsamico di Modena v. BALEMA GmbH

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/3

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 2.7.2018 – Consorzio Tutela Aceto Balsamico di Modena v. BALEMA GmbH
      (Asia C-432/18)
      (2018/C 427/05)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Bundesgerichtshof

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Consorzio Tutela Aceto Balsamico di Modena

         Vastapuoli: BALEMA GmbH

         Ennakkoratkaisukysymys

      Kattaako koko nimityksen ”Aceto Balsamico di Modena” suoja tämän yhdysnimikkeen muodostavien yksittäisten ei-maantieteellisten termien (”Aceto”, ”Balsamico”, ”Aceto Balsamico”) käytön? (1)

         (1)  Nimityksen kirjaamisesta suojattujen alkuperänimitysten ja suojattujen maantieteellisten merkintöjen rekisteriin 3.7.2009 annetun komission asetuksen (EY) N:o 583/2009 (EUVL 2009, L 175, s. 7) 1 artiklan tulkinnasta esitetty kysymys.


title: Asia C-473/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Baden-Württemberg (Saksa) on esittänyt 20.7.2018 – GP v. Bundesagentur für Arbeit – Familienkasse Baden-Württemberg West

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/5

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Baden-Württemberg (Saksa) on esittänyt 20.7.2018 – GP v. Bundesagentur für Arbeit – Familienkasse Baden-Württemberg West
      (Asia C-473/18)
      (2018/C 427/09)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Finanzgericht Baden-Württemberg

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: GP

         Vastaaja: Bundesagentur für Arbeit – Familienkasse Baden-Württemberg West

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Mitä 15.10.2009 tehdyn päätöksen N:o H3 (1) säännöstä on sovellettava pääasian kaltaisissa olosuhteissa, kun muunnetaan lapsiin liittyvien perhe-etuuksien eli lapsilisän tai lapsietuuksien valuutta?

                  2)

                  Miten näin ollen sovellettavaa säännöstä on konkreettisesti tulkittava, kun selvitetään vaihtokursseista riippuvaa erotuslapsilisän (Differenzkindergeld) määrää?

                              a)

                              Jos on sovellettava päätöksen N:o H3 2 kohtaa: mikä päivä on se kyseisessä säännöksessä tarkoitettu päivä, ”jona laitos toteuttaa toimenpiteen”?

                              b)

                              Jos on sovellettava päätöksen N:o H3 3 kohdan b alakohtaa (mahdollisesti luettuna yhdessä 4 kohdan kanssa): mikä kuukausi on se kyseisessä säännöksessä tarkoitettu kuukausi, ”josta lähtien säännöstä on sovellettava”?

                              c)

                              Jos on sovellettava päätöksen N:o H3 5 kohtaa: onko kansallisen lainsäädännön soveltamista koskeva varaus yhteensopiva asetuksen (EY) N:o 987/2009 (2) 90 artiklassa säädetyn valtuutuksen kanssa? Jos kyllä: tarkoitetaanko kansallisessa lainsäädännössä ”toisin säätämisellä” muodollisesti lailla säätämistä vai riittääkö kansallisen hallintoviranomaisen antama hallinnollinen ohje?

                  3)

                  Liittyykö siihen, että Saksan Familienkasse (perheavustuskassa) muuntaa Sveitsin lapsietuuksien valuutan, erityisolosuhteita?

                              a)

                              Kun päätöstä N:o H3 sovelletaan suhteessa Sveitsiin, onko sillä merkitystä, että Saksan kansallisessa lainsäädännössä itsessään säädetään tuloverolain (Einkommensteuergesetz) 65 §:n 1 momentin ensimmäisen virkkeen 2 kohdassa etuuden epäämisestä?

                              b)

                              Kun valuutta muunnetaan päätöksen N:o H3 mukaisesti, onko sillä merkitystä, milloin sveitsiläinen laitos on myöntänyt tai maksanut perhe-etuudet?

                              c)

                              Kun valuutta muunnetaan päätöksen N:o H3 mukaisesti, onko sillä merkitystä, milloin saksalainen laitos on evännyt tai myöntänyt erotuslapsilisän?

         (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 987/2009 90 artiklassa tarkoitetusta päivästä, jonka mukaan muuntokurssit määritellään, 15.10.2009 tehty päätös N:o H3 (EUVL 2010, C 106, s. 56).

         (2)  Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta annetun asetuksen N:o 883/2004 täytäntöönpanomenettelystä 16.9.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 987/2009 (EUVL 2009, L 284, s. 1).


title: Asia T-713/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 28.9.2018 – Motex v. komissio (Kumoamiskanne — Valtiontuet — Tuki, jonka Unkari on myöntänyt yrityksille, jotka ovat työllistäneet rajoitetusti työkykyisiä työntekijöitä — Alustava tutkintamenettely — Komission tekemäksi väitetyt päätökset, joilla tukitoimenpide julistetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi — Käsite ”se, jota asia koskee” — Toimi ei koske kantajaa erikseen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/73

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 28.9.2018 – Motex v. komissio
      (Asia T-713/17) (1)

      (Kumoamiskanne - Valtiontuet - Tuki, jonka Unkari on myöntänyt yrityksille, jotka ovat työllistäneet rajoitetusti työkykyisiä työntekijöitä - Alustava tutkintamenettely - Komission tekemäksi väitetyt päätökset, joilla tukitoimenpide julistetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi - Käsite ”se, jota asia koskee” - Toimi ei koske kantajaa erikseen - Tutkimatta jättäminen)
      (2018/C 427/98)
      Oikeudenkäyntikieli: unkari

         Asianosaiset

         Kantaja: Motex Ipari és Szolgáltató Rehabilitációs Kft. (Motex Kft.) (Esztergom-Kertváros, Unkari) (edustaja: asianajaja L. Szabó)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Bottka ja C. Georgieva-Kecsmar)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan komission tekemäksi väitetyt päätökset, jotka liittyivät kanteluun SA. 29432 – CP 290/2009 – Unkari – ”Vammaisten työntekijöiden työllistämiseen myönnetty tuki, jonka väitetään olevan kyseisten säännösten syrjivyyden vuoksi lainvastainen”, ja kanteluun SA. 45498 (FC/2016) – ”OPS Újpest-lift Kft:n tekemä valitus valtiontuesta, jota myönnettiin vuosina 2006–2012 vammaisia työntekijöitä työllistäville yrityksille”.

         Määräysosa

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Motex Ipari és Szolgáltató Rehabilitációs Kft. (Motex Kft.) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 437, 18.12.2017.


title: Asia T-583/18: Kanne 26.9.2018 – Gesamtverband Verkehrsgewerbe Niedersachsen v. komissio

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/95

      Kanne 26.9.2018 – Gesamtverband Verkehrsgewerbe Niedersachsen v. komissio
      (Asia T-583/18)
      (2018/C 427/125)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Gesamtverband Verkehrsgewerbe Niedersachsen e.V. (Hannover, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Antweiler)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta
      kumoamaan komission 12.7.2018 tekemän päätöksen C(2018) 4385 final, joka koskee kantajan valtiontuesta 28.9.2016 tekemää valitusta – SA.46538 (2017/NN).

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kantaja vaatii nyt käsiteltävällä kanteella unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan komission 12.7.2018 tekemän päätöksen C(2018) 4385 final, joka koskee sen valtiontuesta, joka perustuu Niedersachsenin lähiliikenneasetuksen (Niedersächsisches Nahverkehrsgesetz; jäljempänä NNVG) 7a §:ään, 28.9.2016 tekemää valitusta (asia SA.46538 (2017/NN)) (EUVL 2018, C 292, s. 1)
      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin kanneperusteisiin.

                  1)

                  Tukisäännöksestä ilmoittamatta jättäminen (SEUT 108 artiklan 3 kohdan rikkominen)
                  Ensimmäisessä kanneperusteessa väitetään, että NNVG:n 7a § muodostaa uuden tukisäännöksen, josta olisi pitänyt ilmoittaa komissiolle SEUT 108 artiklan 3 kohdan mukaisesti

                  2)

                  Yleisestä säännöstä ilmoittamatta jättäminen (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1370/2007 (1) 3 artiklan 3 kohdan rikkominen)
                  Toisessa kanneperusteessa väitetään, että NNVG:n 7a § muodostaa itsenäisen säännöstön, joka koskee taloudellisia korvauksia sellaisista julkisen palvelun velvoitteista, joilla vahvistetaan enimmäishinnat koululaisille, opiskelijoille, harjoittelijoille ja liikuntarajoitteisille henkilöille, ja joka Niedersachsenin osavaltion tahdon mukaan olisi jätettävä asetuksen N:o 1370/2007 soveltamisalan ulkopuolelle. Tämän seurauksena NNVG:n 7a §:stä olisi pitänyt ilmoittaa komissiolle tämän asetuksen 3 artiklan 3 kohdan toisen virkkeen mukaisesti.

         (1)  Rautateiden ja maanteiden julkisista henkilöliikennepalveluista sekä neuvoston asetusten (ETY) N:o 1191/69 ja (ETY) N:o 1107/70 kumoamisesta 23.10.2007 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1370/2007 (EUVL 2007, L 315, s. 1).


title: Asia T-617/18: Kanne 12.10.2018 – ZH v. ECHA

text:
               3.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 436/63

      Kanne 12.10.2018 – ZH v. ECHA
      (Asia T-617/18)
      (2018/C 436/87)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: ZH (edustajat: asianajajat L. Levi ja N. Flandin)

         Vastaaja: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA)

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan kantajan vuoden 2016 arviointikertomuksen

                  —

                  siinä määrin kuin on tarpeen kumoamaan niin ikään ECHA:n 2.7.2018 tekemän päätöksen, joka annettiin tiedoksi kantajalle 3.7.2018, hylätä kantajan tekemä valitus vuoden 2016 arviointikertomuksesta

                  —

                  velvoittamaan vastaaja korvaamaan kantajalle aiheutunut aineeton vahinko

                  —

                  velvoittamaan vastaaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan Euroopan unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen (jäljempänä palvelussuhteen ehdot) 15 artiklan 2 kohdan yleisistä täytäntöönpanosäännöksistä ja Euroopan unionin henkilöstösääntöjen 44 artiklan ensimmäisen kohdan täytäntöönpanosta 18.6.2015 tehdyn ECHA:n päätöksen 2 artiklan 2 kohtaa on rikottu.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, jonka mukaan ECHA:n päätöksessä ja erityisesti sen 7 artiklassa säädettyjä arviointikertomuksen käsittelyä koskevia menettelysääntöjä ja palvelussuhteen ehtojen 15 artiklan nojalla analogisesti väliaikaiseen henkilöstöön sovellettavaa henkilöstösääntöjen 43 artiklaa on rikottu.

                  3)

                  Kolmas kanneperuste, jonka mukaan arvioija teki ilmeisiä arviointivirheitä kantajan negatiivisen kritiikin osalta.

                  4)

                  Neljäs kanneperuste, jonka mukaan perusteluvelvollisuutta on laiminlyöty.


title: Asia C-548/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 29.11.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesfinanzhof – Saksa) – Finanzamt Goslar v. baumgarten sports & more GmbH (Ennakkoratkaisupyyntö — Verotus — Arvonlisävero — Ammattilaisjalkapalloilijoiden agentuurien verotus — Erissä tapahtuva ehdollinen maksu — Verotettava tapahtuma, verosaatavan syntyminen ja veron kerääminen)

text:
               28.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 35/7

      Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 29.11.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesfinanzhof – Saksa) – Finanzamt Goslar v. baumgarten sports & more GmbH
      (Asia C-548/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Arvonlisävero - Ammattilaisjalkapalloilijoiden agentuurien verotus - Erissä tapahtuva ehdollinen maksu - Verotettava tapahtuma, verosaatavan syntyminen ja veron kerääminen))
      (2019/C 35/09)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Bundesfinanzhof

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Finanzamt Goslar

         Vastapuoli: baumgarten sports & more GmbH

         Tuomiolauselma

      Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 63 artiklaa – tarkasteltuna yhdessä kyseisen direktiivin 64 artiklan 1 kohdan kanssa – on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaiseen ammattilaisjalkapalloilijoiden välitystä koskevaan agentin palvelunsuoritukseen liittyvän verotettavan tapahtuman katsotaan toteutuvan ja verosaatavan syntyvän välityksen toteutuessa, kun välityspalvelu maksetaan erissä useiden vuosien aikana kyseisen välityksen jälkeen ja siihen liittyy tällöin ehtoja.

         (1)  EUVL C 437, 18.12.2017.


title: Asia C-654/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Stuttgart (Saksa) on esittänyt 18.10.2018 – Interseroh Dienstleistungs GmbH v. SAA Sonderabfallagentur Baden-Württemberg GmbH

text:
               28.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 35/8

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Stuttgart (Saksa) on esittänyt 18.10.2018 – Interseroh Dienstleistungs GmbH v. SAA Sonderabfallagentur Baden-Württemberg GmbH
      (Asia C-654/18)
      (2019/C 35/10)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Verwaltungsgericht Stuttgart

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Interseroh Dienstleistungs GmbH

         Vastaaja: SAA Sonderabfallagentur Baden-Württemberg GmbH

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko asetuksen (EY) N:o 1013/2006 (1) 3 artiklan 2 kohtaa,
                  jonka mukaan yleisiä tietojen antamista koskevia vaatimuksia, joista säädetään 18 artiklassa, sovelletaan seuraavien hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden siirtoihin, mikäli siirrettävän jätteen määrä on yli 20 kg:

                              a)

                              liitteessä III tai IIIB luetellut jätteet;

                              b)

                              kahden tai useamman liitteessä III luetellun jätteen seokset, jotka eivät kuulu mihinkään yksittäiseen liitteessä III olevaan jätenimikkeeseen, edellyttäen, että näiden jäteseosten koostumus ei heikennä niiden ympäristön kannalta hyväksyttävää hyödyntämistä ja että tällaiset seokset on 58 artiklan mukaisesti lueteltu liitteessä IIIA,

                        tulkittava siten, että paperi- ja kartonkijätteen seokset, jotka ovat koostumukseltaan sellaisia, että jätejakeet erikseen tarkasteltuina luokitellaan Baselin yleissopimuksen liitteen IX mukaisen nimikkeen B3020 kolmeen ensimmäiseen luetelmakohtaan, ja joissa on lisäksi enintään 10 prosenttia häiritseviä aineita, luokitellaan Baselin yleissopimuksen mukaiseen koodiin B3020 ja että niihin sovelletaan näin ollen 18 artiklan mukaisia yleisiä tietojen antamista koskevia vaatimuksia eikä niistä tarvitse tehdä 4 artiklan mukaista ilmoitusta?
                  Jos kysymykseen 1 vastataan kieltävästi:

                  2)

                  Onko asetuksen (EY) N:o 1013/2006 3 artiklan 2 kohtaa,
                  jonka mukaan yleisiä tietojen antamista koskevia vaatimuksia, joista säädetään 18 artiklassa, sovelletaan seuraavien hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden siirtoihin, mikäli siirrettävän jätteen määrä on yli 20 kg:

                              a)

                              liitteessä III tai IIIB luetellut jätteet;

                              b)

                              kahden tai useamman liitteessä III luetellun jätteen seokset, jotka eivät kuulu mihinkään yksittäiseen liitteessä III olevaan jätenimikkeeseen, edellyttäen, että näiden jäteseosten koostumus ei heikennä niiden ympäristön kannalta hyväksyttävää hyödyntämistä ja että tällaiset seokset on 58 artiklan mukaisesti lueteltu liitteessä IIIA,

                        tulkittava siten, että paperi- ja kartonkijätteen seoksia, jotka ovat koostumukseltaan sellaisia, että jätejakeet erikseen tarkasteltuina luokitellaan Baselin yleissopimuksen liitteen IX mukaisen nimikkeen B3020 kolmeen ensimmäiseen luetelmakohtaan, ja joissa on lisäksi enintään 10 prosenttia häiritseviä aineita, ei luokitella liitteessä IIIA olevan 3 kohdan g alakohtaan eikä niihin näin ollen sovelleta 18 artiklan mukaisia tietojen antamista koskevia vaatimuksia vaan niistä on tehtävä 4 artiklan mukainen ilmoitus?

         (1)  Jätteiden siirrosta 14.6.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1013/2006 (EUVL 2006, L 190, s. 1).


title: Asia T-692/18: Kanne 23.11.2018 – Montanari v. EUH

text:
               28.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 35/27

      Kanne 23.11.2018 – Montanari v. EUH
      (Asia T-692/18)
      (2019/C 35/33)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Marco Montanari (Reggio nell’Emilia, Italia) (edustajat: asianajajat A. Champetier ja S. Rodrigues)

         Vastaaja: Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH)

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  ottamaan kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi

                  —

                  kumoamaan riidanalaisen päätöksen, jossa kantajalta evätään kokonaan tai osittain mahdollisuus saada tutustua alla mainittuun asiakirjaan

                  —

                  velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanne koskee Euroopan ulkosuhdehallinnon 24.10.2018 tekemää päätöstä, jolla kantajalta evättiin mahdollisuus saada tutustua 29.7.2017 laadittuun kertomukseen, joka laadittiin operaatioiden tuesta vastaavan yksikön päällikön toteuttaman sovittelun päätteeksi.
      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu asetuksen 1049/2001, SEUT 15 artiklan 3 kohdan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 42 artiklan rikkomiseen. Erityisesti kantaja väittää, että yleisön oikeus tutustua toimielimien asiakirjoihin on oikeudellinen periaate ja että epäämisen mahdollisuus on poikkeus. Asetuksen 1049/2001 4 artiklassa säädetyillä poikkeuksilla, joihin Euroopan ulkosuhdehallinto on vedonnut, ei kuitenkaan voida perustella päätöstä evätä oikeus tutustua asiakirjoihin, koska edellä mainitussa artiklassa asetetut edellytykset eivät täyty.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 296 artiklan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan rikkomiseen siltä osin kuin riidanalaisia päätöksiä ei ole perusteltu tai niiden perustelut ovat riittämättömät.

                  3)

                  Kolmas kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen.


title: Asia C-659/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de Instrucción n.° 4 de Badalona (Espanja) on esittänyt 22.10.2018 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on VW

text:
               28.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 35/9

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de Instrucción n.o 4 de Badalona (Espanja) on esittänyt 22.10.2018 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on VW
      (Asia C-659/18)
      (2019/C 35/11)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Juzgado de Instrucción n.o 4 de Badalona

         Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

      VW

         Ennakkoratkaisukysymys

      Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaa ja erityisesti direktiivin 2013/48/EU (1) 3 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että epäillyn tai syytetyn oikeutta käyttää avustajaa voidaan perustellusti lykätä, jos hän ei saavu oikeuteen tuomioistuimen ensimmäisestä kutsusta ja jos epäillystä tai syytetystä on annettu kansallinen, eurooppalainen tai kansainvälinen pidätysmääräys, jolloin avustajan käyttämistä ja tämän osallistumista menettelyyn voidaan lykätä siihen asti, kunnes kyseinen pidätysmääräys pannaan täytäntöön ja epäilty tuodaan pakkokeinoin oikeuteen?

         (1)  Oikeudesta käyttää avustajaa rikosoikeudellisissa menettelyissä ja eurooppalaista pidätysmääräystä koskevissa menettelyissä sekä oikeudesta saada tieto vapaudenmenetyksestä ilmoitetuksi kolmannelle osapuolelle ja pitää vapaudenmenetyksen aikana yhteyttä kolmansiin henkilöihin ja konsuliviranomaisiin 22.10.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/48/EU (EUVL 2013, L 294, s. 1).


title: Asia C-727/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 22.11.2018 – HX v. Procureur général près la Cour d’appel de Paris ja Ville de Paris

text:
               28.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 35/13

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 22.11.2018 – HX v. Procureur général près la Cour d’appel de Paris ja Ville de Paris
      (Asia C-727/18)
      (2019/C 35/17)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Cour de cassation

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: HX

         Vastapuolet: Procureur général près la Cour d’appel de Paris ja Ville de Paris

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko 12.12.2006 annettua direktiiviä 2006/123/EY, (1) kun otetaan huomioon sen 1 ja 2 artiklassa määritelty tavoite ja soveltamisala, sovellettava kalustetun tilan, joka ei ole vuokranantajan vakituinen asunto, vuokraamiseen – mukaan lukien vuokraaminen, joka ei ole ammatinharjoittamista – asumiskäyttöön toistuvasti ja lyhytaikaisesti tilapäisille asiakkaille, jotka eivät asu tilassa pysyvästi, vastiketta vastaan, erityisesti palveluntarjoajan ja palvelujen käsitteiden osalta?

                  2)

                  Mikäli edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, merkitseekö rakentamista ja asumista koskevan lain L. 631-7 §:ssä säädetyn kaltainen kansallinen lainsäädäntö direktiivin 2006/123 9–13 artiklassa tarkoitettua toimintaa koskevaa lupajärjestelmää vai pelkästään vaatimusta, johon sovelletaan 14 ja 15 artiklan säännöksiä?
                  Mikäli 12.12.2006 annetun direktiivin 2006/123/EY 9–13 artiklaa sovelletaan:

                  3)

                  Onko tämän direktiivin 9 artiklan b alakohtaa tulkittava siten, että vuokra-asuntopulan torjumista koskeva tavoite on yleiseen etuun liittyvä pakottava syy, jolla voidaan perustella kansallinen toimenpide, jossa asetetaan tietyillä maantieteellisillä alueilla luvanvaraiseksi kalustetun tilan vuokraaminen asumiskäyttöön toistuvasti ja lyhytaikaisesti tilapäisille asiakkaille, jotka eivät asu tilassa pysyvästi?

                  4)

                  Mikäli näin on, onko tällainen toimenpide oikeasuhteinen sillä tavoiteltuun päämäärään nähden?

                  5)

                  Ovatko direktiivin 10 artiklan 2 kohdan d ja e alakohta esteenä sellaiselle kansalliselle toimenpiteelle, jolla asetetaan luvanvaraiseksi kalustetun tilan vuokraaminen asumiskäyttöön ”toistuvasti”, ”lyhytaikaisesti” ja ”tilapäisille asiakkaille, jotka eivät asu tilassa pysyvästi”?

                  6)

                  Ovatko direktiivin 10 artiklan 2 kohdan d–g alakohta esteenä lupajärjestelmälle, jonka mukaan luvan myöntämisedellytykset vahvistetaan kunnanvaltuuston päätöksellä ottamalla huomioon yhteiskuntaryhmien sekoittumisen tavoite erityisesti asuintilojen markkinoiden osalta sekä asuntopulan torjumisen tarve?

         (1)  Palveluista sisämarkkinoilla 12.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/123/EY (EUVL 2006, L 376, s. 36).


title: Asia C-681/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale ordinario di Brescia (Italia) on esittänyt 31.10.2018 – JH v. KG

text:
               28.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 35/9

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale ordinario di Brescia (Italia) on esittänyt 31.10.2018 – JH v. KG
      (Asia C-681/18)
      (2019/C 35/12)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Tribunale ordinario di Brescia

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: JH

         Vastaaja: KG

         Ennakkoratkaisukysymys

      Onko 19.11.2008 annetun direktiivin 2008/104/EY (1) 5 artiklan 5 kohtaa tulkittava siten, että se on esteenä asetuksen (decreto legislativo) nro 276/2003, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (decreto legge) nro 34/2014, soveltamiselle, kun otetaan huomioon, ettei mainitussa säännöksessä a) rajoiteta saman työntekijän perättäisiä toimeksiantoja samassa käyttäjäyrityksessä; b) aseteta työvoiman määräajaksi tapahtuvan käyttöön asettamisen laillisuuden edellytykseksi teknisten, tuotannollisten, organisatoristen tai sijaisuuksiin liittyvien syiden osoittamista; ja c) aseteta tällaisen työsopimuksen laillisuuden edellytykseksi käyttäjäyrityksen tuotannollisten syiden tilapäisyyttä?

         (1)  Vuokratyöstä 19.11.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/104/EY (EUVL 2008, L 327, s. 9).


title: Asia C-600/16 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 29.11.2018 – Valittajana National Iranian Tanker Company ja muuna osapuolena Euroopan unionin neuvosto (Muutoksenhaku — Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iranin islamilaiseen tasavaltaan kohdistetut rajoittavat toimenpiteet — Varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttäminen — Luetteloon merkitsemisen kumoaminen unionin yleisessä tuomioistuimessa — Merkitseminen uudelleen luetteloon — Näyttö, jonka päiväys edeltää ensimmäistä luetteloon merkitsemistä — Ennen ensimmäistä luetteloon merkitsemistä tiedossa olleet tosiseikat — Oikeusvoima — Ulottuvuus — Oikeusvarmuus — Luottamuksensuoja — Tehokas oikeussuoja — Luetteloon merkitsemisen peruste, joka koskee logistista tukea Iranin hallitukselle — Ulottuvuus — Raakaöljyn kuljetustoiminta)

text:
               28.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 35/2

      Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 29.11.2018 – Valittajana National Iranian Tanker Company ja muuna osapuolena Euroopan unionin neuvosto
      (Asia C-600/16 P) (1)

      ((Muutoksenhaku - Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iranin islamilaiseen tasavaltaan kohdistetut rajoittavat toimenpiteet - Varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttäminen - Luetteloon merkitsemisen kumoaminen unionin yleisessä tuomioistuimessa - Merkitseminen uudelleen luetteloon - Näyttö, jonka päiväys edeltää ensimmäistä luetteloon merkitsemistä - Ennen ensimmäistä luetteloon merkitsemistä tiedossa olleet tosiseikat - Oikeusvoima - Ulottuvuus - Oikeusvarmuus - Luottamuksensuoja - Tehokas oikeussuoja - Luetteloon merkitsemisen peruste, joka koskee logistista tukea Iranin hallitukselle - Ulottuvuus - Raakaöljyn kuljetustoiminta))
      (2019/C 35/02)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittaja: National Iranian Tanker Company (edustajat: T. de la Mare, QC, M. Lester, QC, J. Pobjoy, barrister, sekä R. Chandrasekera, S. Ashley ja C. Murphy, solicitors

         Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: A. Vitro ja M. Bishop)

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Valitus hylätään.

                  2)

                  National Iranian Tanker Company vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 30, 30.1.2017.


title: Asia T-296/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.11.2018 – Buck-Chemie v. EUIPO – Henkel (WC-raikastin) (Yhteisömalli — Mitättömyysmenettely — Rekisteröity yhteisömalli, joka esittää WC-raikastinta — Mitättömyysperuste — Yksilöllinen luonne — Asetuksen (EY) N:o 6/2002 25 artikla)

text:
               28.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 35/21

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.11.2018 – Buck-Chemie v. EUIPO – Henkel (WC-raikastin)
      (Asia T-296/17) (1)

      ((Yhteisömalli - Mitättömyysmenettely - Rekisteröity yhteisömalli, joka esittää WC-raikastinta - Mitättömyysperuste - Yksilöllinen luonne - Asetuksen (EY) N:o 6/2002 25 artikla))
      (2019/C 35/25)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Buck-Chemie GmbH (Herrenberg, Saksa) (edustajat: asianajajat C. Schultze, J. Ossing, R.-D. Härer, C. Weber, H. Ranzinger, C. Brockmann ja C. Gehweiler)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: S. Hanne)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Henkel AG & Co. KGaA (Düsseldorf, Saksa) (edustaja: asianajaja J. Schmidt)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 8.3.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 2113/2015-3), joka koskee osapuolten Buck-Chemie ja Henkel välistä mitättömyysmenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Buck-Chemie GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ja Henkel AG & Co. KGaA:n oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien EUIPO:n valituslautakunnan käsittelystä aiheutuneet välttämättömät kulut.

         (1)  EUVL C 239, 24.7.2017.


title: Asia C-686/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 5.11.2018 – OC ym. v. Banca d’Italia ym.

text:
               28.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 35/10

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 5.11.2018 – OC ym. v. Banca d’Italia ym.
      (Asia C-686/18)
      (2019/C 35/13)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Consiglio di Stato

         Pääasian asianosaiset

         Kantajat: OC ym. Adusbef, Federconsumatori, PB ym. ja QA ym.

         Vastaajat: Banca d’Italia, Presidenza del Consiglio dei Ministri ja Ministero dell’Economia e delle Finanze

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Ovatko asetuksen (EU) N:o 575/2013 (1) 29 artikla, delegoidun asetuksen N:o 241/2014 (2) 10 artikla, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 16 ja 17 artikla, kun huomioon otetaan myös 15.10.2013 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1024/2013 (3) 6 artiklan 4 kohta, esteenä asetuksen (decreto-legge) nro 3/2015, sellaisena kuin se on muutettuna ja laiksi muunnettuna lailla nro 33/2015, 1 §:n (ja tällä hetkellä myös asetuksen (decreto legislativo) nro 72/2015 1 §:n 15 momentin, jolla on korvattu [pankki- ja luottotoimintaa koskevien lakien koonnoksen] 28 §:n 2 ter momentti ja jossa toistetaan aineellisilta osin asetuksen nro 3/2015, sellaisena kuin se on muunnettu laiksi muutoksin, joilla ei ole merkitystä tässä asiassa, 1 §:n 1 momentin a alakohta) kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään varoja koskeva raja, jonka ylittyessä banca popolare on velvollinen muuttumaan osakeyhtiöksi, ja jossa tämä raja vahvistetaan 8 miljardiksi euroksi? Ovatko edellä mainitut Euroopan unionin oikeuden arviointiperusteet lisäksi esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa siinä tapauksessa, että banca popolare muuttuu osakeyhtiöksi, laitoksen sallitaan lykätä tai rajoittaa – myös rajoittamattomaksi ajaksi – osakkuudesta luopuvan osakkaan osakkeiden lunastamista?

                  2)

                  Ovatko kilpailua sisämarkkinoilla ja pääomien vapaata liikkuvuutta koskevat SEUT 3 artikla sekä SEUT 63 artikla ja sitä seuraavat artiklat esteenä asetuksen nro 3/2015, sellaisena kuin se on muutettuna ja laiksi muunnettuna lailla nro 33/2015, 1 §:n kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan pankkitoimintaa saadaan harjoittaa osuuskunnan muodossa vain tiettyyn varoja koskevaan rajaan saakka ja jossa laitos velvoitetaan muuttumaan osakeyhtiöksi edellä mainitun rajan ylittyessä?

                  3)

                  Ovatko valtiontukea koskevat SEUT 107 artikla ja sitä seuraavat artiklat esteenä asetuksen nro 3/2015, sellaisena kuin se on muutettuna ja laiksi muunnettuna lailla nro 33/2015, 1 §:n (ja tällä hetkellä myös asetuksen nro 72/2015 1 §:n 15 momentin, jolla on korvattu [pankki- ja luottotoimintaa koskevien lakien koonnoksesta annetun asetuksen] 28 §:n 2 ter momentti ja jossa toistetaan aineellisilta osin asetuksen nro 3/2015, sellaisena kuin se on muunnettu laiksi muutoksin, joilla ei ole merkitystä tässä asiassa, 1 §:n 1 momentin a alakohta), kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan banca popolaren on muututtava osakeyhtiöksi tietyn varoja koskevan (8 miljardiksi euroksi vahvistetun) rajan ylittyessä ja jossa säädetään luopuvan jäsenen osuuden lunastamista koskevia rajoituksia yhtiömuotoa muuttaneen pankin mahdollisen selvitystilan estämiseksi?

                  4)

                  Ovatko asetuksen (EU) N:o 575/2013 29 artikla ja delegoidun asetuksen (EU) N:o 241/2014 10 artikla yhdessä esteenä asetuksen nro 3/2015, sellaisena kuin se on muutettuna ja laiksi muunnettuna lailla nro 33/2015, 1 §:n kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, sellaisena kuin Corte costituzionale (perustuslakituomioistuin) on tulkinnut sitä tuomiossa nro 99/2018, kun tässä pykälässä sallitaan banca popolaren lykätä lunastamista rajoittamattoman ajan ja rajata sen koskemaan koko määrää tai osaa siitä?

                  5)

                  Jos unionin tuomioistuin tulkinnassaan katsoo, että vastaajien puoltama tulkinta on yhteensoveltuva unionin säännöstön kanssa, sitä pyydetään arvioimaan komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 241/2014 10 artiklan hyväksyttävyyttä unionin oikeuden kannalta niin, että se ottaa huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan 16 artiklan ja 17 artiklan (jossa määrätään seuraavaa: ”Jokaisella on oikeus nauttia laillisesti hankkimastaan omaisuudesta sekä käyttää, luovuttaa ja testamentata sitä. Keneltäkään ei saa riistää hänen omaisuuttaan muutoin kuin yleisen edun sitä vaatiessa laissa säädetyissä tapauksissa ja laissa säädettyjen ehtojen mukaisesti ja siten, että hänelle suoritetaan kohtuullisessa ajassa oikeudenmukainen korvaus omaisuuden menetyksestä. Omaisuuden käyttöä voidaan säännellä lailla siinä määrin kuin se on yleisen edun mukaan välttämätöntä.”) sekä myös perusoikeuskirjan 52 artiklan 3 kohdan (jossa määrätään seuraavaa: ”Siltä osin kuin tämän perusoikeuskirjan oikeudet vastaavat ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyssä yleissopimuksessa taattuja oikeuksia, niiden merkitys ja ulottuvuus ovat samat kuin mainitussa yleissopimuksessa. Tämä määräys ei estä unionia myöntämästä tätä laajempaa suojaa.”) ja ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen ensimmäisen lisäpöytäkirjan 1 artiklaa koskevan Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännön.

         (1)  Luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 575/2013 (EUVL 2013, L 176, s. 1).

         (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 täydentämisestä teknisillä sääntelystandardeilla laitoksia koskevien omien varojen vaatimusten alalla 7.1.2014 annettu komission delegoitu asetus (EU) N:o 241/2014 (EUVL 2014, L 74, s. 8).

         (3)  Luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää politiikkaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille 15.10.2013 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 1024/2013 (EUVL 2013, L 287, s. 63).


title: Asia C-248/17 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 29.11.2018 – Valittajana Bank Tejarat ja muuna osapuolena Euroopan unionin neuvosto (Muutoksenhaku — Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iranin islamilaiseen tasavaltaan kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet — Varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttäminen — Unionin yleinen tuomioistuin kumoaa luetteloon merkitsemisen — Uudelleen merkitseminen luetteloon — Merkitsemisperuste, joka koskee taloudellista tukea Iranin hallitukselle ja osallistumista kiellettyjen tuotteiden ja teknologian hankintaan — Ulottuvuus — Öljy- ja kaasualan hankkeiden rahoittaminen — Näyttö, joka koskee ensimmäistä luetteloon merkitsemistä edeltänyttä ajankohtaa — Tosiseikat, jotka olivat tiedossa ennen ensimmäistä luetteloon merkitsemistä — SEUT 266 artikla — Oikeusvoima — Ulottuvuus — Tehokas oikeussuoja)

text:
               28.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 35/3

      Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 29.11.2018 – Valittajana Bank Tejarat ja muuna osapuolena Euroopan unionin neuvosto
      (Asia C-248/17 P) (1)

      ((Muutoksenhaku - Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iranin islamilaiseen tasavaltaan kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet - Varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttäminen - Unionin yleinen tuomioistuin kumoaa luetteloon merkitsemisen - Uudelleen merkitseminen luetteloon - Merkitsemisperuste, joka koskee taloudellista tukea Iranin hallitukselle ja osallistumista kiellettyjen tuotteiden ja teknologian hankintaan - Ulottuvuus - Öljy- ja kaasualan hankkeiden rahoittaminen - Näyttö, joka koskee ensimmäistä luetteloon merkitsemistä edeltänyttä ajankohtaa - Tosiseikat, jotka olivat tiedossa ennen ensimmäistä luetteloon merkitsemistä - SEUT 266 artikla - Oikeusvoima - Ulottuvuus - Tehokas oikeussuoja))
      (2019/C 35/03)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittaja: Bank Tejarat (edustajat: S. Zaiwalla, P. Reddy ja A. Meskarian, solicitors, M. Brindle, QC, T. Otty, QC, ja R. Blakeley, barrister)

         Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: J. Kneale ja M. Bishop)

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Valitus hylätään.

                  2)

                  Bank Tejarat vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 249, 31.7.2017.


title: Asia T-693/18: Kanne 27.11.2018 – ZY v. komissio

text:
               28.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 35/28

      Kanne 27.11.2018 – ZY v. komissio
      (Asia T-693/18)
      (2019/C 35/34)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: ZY (edustajat: asianajajat N. Voß ja D. Fouquet)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan valtiontuesta SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) 28.5.2018 annetun vastaajan päätöksen C(2018) 3166 kokonaisuudessaan vuosien 2012 ja 2013 osalta

                  —

                  toissijaisesti kumoamaan valtiontuesta SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) 28.5.2018 annetun vastaajan päätöksen C(2018) 3166 siltä osin kuin sen mukaan vuosien 2012 ja 2013 osalta suurten sähkönkuluttajien, joiden vuosittainen energiankulutus on vähintään 7 000 käyttötuntia, on maksettava takaisin 20 prosentin, suurten sähkönkuluttajien, joiden vuosittainen energiankulutus on vähintään 75 000 käyttötuntia, on maksettava takaisin 15 prosentin, ja suurten sähkönkuluttajien, joiden vuosittainen energiankulutus on vähintään 8 000 käyttötuntia, 10 prosentin ylittävä osuus julkaistuista verkkomaksuista

                  —

                  velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut asianajo- ja matkakulut mukaan lukien.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin kanneperusteisiin.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu virheelliseen toteamukseen siitä, että kyse on SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta valtiontuesta
                  Kantaja väittää ensimmäisen kanneperusteen yhteydessä, että vastaaja on katsonut riidanalaista vapauttamista verkkomaksusta koskevassa arvioinnissaan oikeudellisesti virheellisellä tavalla, että kyse on valtion varojen käytöstä.
                  Valikoivuutta arvioitaessa viitejärjestelmä on lisäksi määritetty virheellisesti ja puutteellisesti.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, joka perustuu yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamiseen
                  Kantaja väittää toisen kanneperusteen yhteydessä, että vastaajan päätöksellä on asetettu takaisinmaksuvelvollisuus vain sellaisille suurille sähkönkuluttajille, jotka on vapautettu vuosien 2012 ja 2013 osalta kokonaisuudessaan verkkomaksuista. Tämän johdosta kyseisiä suuria sähkönkuluttajia on kohdeltu eri tavalla ja ne on asetettu perusteettomasti epäedullisempaan asemaan suhteessa sellaisiin suuriin sähkönkuluttajiin, jotka ovat hyötyneet saman ajanjakson osalta kiinteämääräisistä verkkomaksua koskevista alennuksista ja joille ei ole asetettu takaisinmaksuvelvollisuutta.

                  3)

                  Kolmas kanneperuste, joka perustuu luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen
                  Kantaja väittää kolmannen kanneperusteen yhteydessä, että kantaja on yksittäisen tilanteensa vuoksi voinut luottaa siihen, että siihen sovelletaan edelleen erityisverkkomaksuja.


title: Asia T-339/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.11.2018 – Shenzhen Jiayz Photo Industrial v. EUIPO – Seven (SEVENOAK) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin SEVENOAK rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi kansainvälinen kuviomerkki 7seven — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               28.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 35/21

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.11.2018 – Shenzhen Jiayz Photo Industrial v. EUIPO – Seven (SEVENOAK)
      (Asia T-339/17) (1)

      ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin SEVENOAK rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi kansainvälinen kuviomerkki 7seven - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)))
      (2019/C 35/26)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Shenzhen Jiayz Photo Industrial Ltd (Shenzhen, Kiina) (edustaja: asianajaja M. de Arpe Tejero)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: A. Lukošiūtė)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Seven SpA (Leinì, Italia) (edustaja: asianajaja L. Trevisan)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 23.3.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 1326/2016-1), joka koskee osapuolten Seven ja Shenzhen Jiayz Photo Industrial välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ensimmäisen valituslautakunnan 23.3.2017 tekemä päätös (asia R 1326/2016-1) kumotaan.

                  2)

                  Kanne hylätään muilta osin.

                  3)

                  EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kahdeksan kymmenesosaa Shenzhen Jiayz Photo Industrial Ltd:n oikeudenkäyntikuluista.

                  1)

                  Seven SpA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kymmenesosa Shenzhen Jiayz Photo Industrial Ltd:n oikeudenkäyntikuluista.

                  2)

                  Shenzhen Jiayz Photo Industrial Ltd vastaa kymmenesosasta omia oikeudenkäyntikulujaan.

         (1)  EUVL C 239, 24.7.2017.


title: Asia C-737/18 P: Valitus, jonka Portugalin tasavalta on tehnyt 27.11.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-463/16, Portugali v. komissio, 26.9.2018 antamasta tuomiosta

text:
               28.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 35/14

      Valitus, jonka Portugalin tasavalta on tehnyt 27.11.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-463/16, Portugali v. komissio, 26.9.2018 antamasta tuomiosta
      (Asia C-737/18 P)
      (2019/C 35/18)
      Oikeudenkäyntikieli: portugali

         Asianosaiset

         Valittaja: Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Inez Fernandes, P. Barros da Costa, P. Estêvão ja J. Saraiva de Almeida)

         Muu osapuoli: Euroopan komissio

         Vaatimukset

                  1.

                  Valituksenalainen tuomio on kumottava siltä osin kuin tässä tuomiossa unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi vaatimuksen 20.6.2016 tehdyn Euroopan komission päätöksen C(2016) 3753 (1) kumoamisesta.

                  2.

                  20.6.2016 tehty Euroopan komission päätös C(2016) 3753 on kumottava, sillä unionin tuomioistuimella on hallussaan tarvittavat tiedot voidakseen tutkia Portugalin tasavallan väitteiden pätevyyden.

                  3.

                  Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Portugalin tasavalta vaatii, että valituksenalainen tuomio kumotaan ja tämän seurauksena riidanalainen päätös kumotaan seuraavien virheiden vuoksi:

                  1)

                  Oikeudellinen virhe ja oikeusvarmuuden periaatteen loukkaaminen – Asetuksen (EY) N:o 73/2009 (2) 24 artiklan ja asetuksen (EY) 1122/2009 (3) 54 artiklan 1 kohdan c alakohdan toisen kappaleen ja 71 artiklan 1 kohdan rikkominen ja oikeudellisesta virheestä johtuva ilmeinen ristiriita valituksenalaisen tuomion 43 ja 44 kohdassa todetun kanssa, sikäli kuin todetessaan komission toisen perustelun pätemättömäksi unionin yleinen tuomioistuin olettaa, että Portugalin ehtojen noudattamisen valvontajärjestelmä oli tehokas, ja tällöin, kun unionin yleinen tuomioistuin totesi perustelun pätemättömäksi eikä kumonnut riidanalaista päätöstä, se teki ilmeisen oikeudellisen virheen ja esitti ristiriitaisen tuomion loukaten samalla myös oikeusvarmuuden periaatetta.

                  2)

                     Oikeudellinen virhe, tuomion ristiriitaisuus ja suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen, sikäli kuin valituksenalaisen tuomion 41 kohdassa hyväksytään tukikelpoisuuden ja ehtojen noudattamisen selvä erottaminen toisistaan ja 46 ja 47 kohdassa todetaan ristiriitaisesti, että maanviljelijöille maksetun tuen kokonaismäärää on korjattava. Valituksenalaisen tuomion 43 kohdassa todetaan virheellisesti, että rahaston riski ei voi rajoittua tarkastusnäytteeseen, ja vahvistetaan komission korjaus, jota sovelletaan kustannuksen kokonaismäärään ja joka ei ole tavoiteltavaan päämäärään nähden asianmukainen eikä tarpeellinen, minkä vuoksi se on suhteellisuusperiaatteen vastainen. Tämä unionin yleisen tuomioistuimen kanta on SEU 5 artiklan, asetuksen N:o 1290/2005 (4) 31 artiklan 2 kohdan ja asetuksen N:o 1122/2009 50 artiklan 1 kohdan vastainen, joista ilmenee, että korjauskerrointa sovelletaan ainoastaan kustannusten siihen osaan, johon riski kohdistuu, eli 1 prosenttiin. Näin ollen valituksenalaisessa tuomiossa tehtiin ilmeinen oikeudellinen virhe ja esitettiin ristiriitaisia perusteluja, jolloin loukattiin oikeuden yleisperiaatteita ja rikottiin komission sisäisen asiakirjan AGRI-2005-64043 2 kohdan ensimmäisessä ja kuudennessa kappaleessa esitettyjä sääntöjä, kun niitä sovellettiin virheellisesti, sekä rikottiin komission sisäistä asiakirjaa DS/2010/29 VER ja loukattiin suhteellisuusperiaatetta.

         (1)  Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 20.6.2016 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2016/1059 (tiedoksiannettu numerolla C(2016) 3753), EUVL JO 2016, L 173, s. 59.

         (2)  Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (EY) N:o 1290/2005, (EY) N:o 247/2006, (EY) N:o 378/2007 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1782/2003 kumoamisesta 19.1.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 73/2009, EUVL 2009, L 30, s. 16.

         (3)  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä mainitussa asetuksessa säädettyjen viljelijöiden suorien tukien järjestelmien mukaisten täydentävien ehtojen, tuen mukauttamisen ja yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän osalta sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä viinialalle säädetyn tukijärjestelmän mukaisten täydentävien ehtojen osalta 30.11.2009 annettu komission asetus (EY) N:o 1122/2009, EUVL 2009, L 316, s. 65.

         (4)  Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21.6.2005 annettu asetus (EY) N:o 1290/2005, EUVL 2005, L 209, s. 1.


title: Asia T-424/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.11.2018 – Fruit of the Loom v. EUIPO – Takko (FRUIT) (EU-tavaramerkki — Menettämismenettely — EU-sanamerkki FRUIT — Tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdan a alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 18 artiklan 1 kohdan a alakohta) — Oikeusvoima — Asetuksen N:o 207/2009 65 artiklan 6 kohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 72 artiklan 6 kohta))

text:
               28.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 35/22

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.11.2018 – Fruit of the Loom v. EUIPO – Takko (FRUIT)
      (Asia T-424/17) (1)

      ((EU-tavaramerkki - Menettämismenettely - EU-sanamerkki FRUIT - Tavaramerkin tosiasiallinen käyttö - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdan a alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 18 artiklan 1 kohdan a alakohta) - Oikeusvoima - Asetuksen N:o 207/2009 65 artiklan 6 kohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 72 artiklan 6 kohta)))
      (2019/C 35/27)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Fruit of the Loom, Inc. (Bowling Green, Kentucky, Yhdysvallat) (edustajat: S. Malynicz, QC, ja solicitor V. Marsland)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: D. Gája ja D. Walicka)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Takko Holding GmbH (Telgte, Saksa)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 25.4.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 2119/2016-4), joka koskee osapuolten Takko Holding ja Fruit of the Loom välistä menettämismenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Fruit of the Loom, Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 318, 25.9.2017.


title: Asia C-706/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad voor Vreemdelingenbetwistingen (Belgia) on esittänyt 14.11.2018 – X v. Belgian valtio

text:
               28.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 35/11

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad voor Vreemdelingenbetwistingen (Belgia) on esittänyt 14.11.2018 – X v. Belgian valtio
      (Asia C-706/18)
      (2019/C 35/14)
      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Raad voor Vreemdelingenbetwistingen

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: X

         Vastaaja: Belgian valtio

         Ennakkoratkaisukysymys

      Onko direktiivi 2003/86/EY, (1) kun huomioon otetaan sen 3 artiklan 5 kohta sekä direktiivin tavoite, nimittäin perheenyhdistämisoikeuden käyttöedellytysten vahvistaminen, esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan kyseisen direktiivin 5 artiklan 4 kohtaa tulkitaan siten, että jos päätöstä ei tehdä säädetyn määräajan kuluessa, siitä seuraa, että kansallisten viranomaisten on viran puolesta annettava asianomaiselle oleskelulupa ilman että ensin todetaan, että kyseinen henkilö tosiasiallisesti täyttää edellytykset oleskelulle Belgiassa unionin oikeuden mukaisesti?

         (1)  Oikeudesta perheenyhdistämiseen 22.9.2003 annettu neuvoston direktiivi 2003/86/EY (EUVL 2003, L 251, s. 1).


title: Asia T-694/18: Kanne 17.11.2018 – DEI v. komissio

text:
               28.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 35/29

      Kanne 17.11.2018 – DEI v. komissio
      (Asia T-694/18)
      (2019/C 35/35)
      Oikeudenkäyntikieli: kreikka

         Asianosaiset

         Kantaja: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat E. Bourtzalas, A. Iliadou ja Ch. Synodinos)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa 30.7.2018 asiassa SA. 51052 annetun komission päätöksen nro C(2018)4947 final siltä osin kuin komissio on siinä päättänyt olla riitauttamatta Kreikan ilmoittamaa tukijärjestelmää Metavatiko Michanismo Apozimiosis Evelixiasille (Neos MMAE), koska se on katsonut, että järjestelmä soveltuu SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla sisämarkkinoille; ja

                  —

                  velvoittaa Euroopan komission korvaamaan DEI:lle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan riitautettua päätöstä rasittaa ilmeinen virhe, johon on syyllistytty oikeudellisten seikkojen ja tosiseikkojen arvioinnissa, minkä lisäksi päätöksellä loukataan olennaisia menettelyvaatimuksia SEUT 108 artiklan 2 kohdan tulkinnan ja soveltamisen osalta, sillä komissio ei ole aloittanut vireille virallista tutkintamenettelyä.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, jonka mukaan riitautettua päätöstä rasittaa ilmeinen virhe, johon on syyllistytty oikeudellisten seikkojen ja tosiseikkojen arvioinnissa, kun päätöksessä todetaan, että uusi Metavatiko Michanismo Apozimiosis Evelixias noudattaa valtiontukia ympäristön ja energia-alan hyväksi vuosina 2014–2020 koskevia arviointiperusteita, kun tukien soveltuvuutta sisämarkkinoille on arvioitu SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti, ja täyttävät soveltuvuutta, suhteellisuutta, tarpeellisuutta, kannustavuutta ja kauppaan kohdistuvien kohtuuttomien kielteisten vaikutusten osalta vältettävyyttä koskevat arviointiperusteet.


title: Yhdistetyt asiat C-262/17, C-263/17 ja C-273/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 28.11.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia – Italia) – Solvay Chimica Italia SpA (C-262/17), Whirlpool Europe Srl ym. (C-263/17) ja Sol Gas Primari Srl (C-273/17) v. Sol Gas Primari Srl (Ennakkoratkaisupyyntö — Sähkön sisämarkkinat — Direktiivi 2009/72/EY — Jakeluverkot — 28 artikla — Suljetut jakeluverkot — Käsite — Poikkeukset — Rajat — 32 artiklan 1 kohta — Kolmannen osapuolen pääsy verkkoon — 15 artiklan 7 kohta ja 37 artiklan 6 kohdan b alakohta — Ajojärjestysmaksut)

text:
               28.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 35/3

      Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 28.11.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia – Italia) – Solvay Chimica Italia SpA (C-262/17), Whirlpool Europe Srl ym. (C-263/17) ja Sol Gas Primari Srl (C-273/17) v. Sol Gas Primari Srl
      (Yhdistetyt asiat C-262/17, C-263/17 ja C-273/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Sähkön sisämarkkinat - Direktiivi 2009/72/EY - Jakeluverkot - 28 artikla - Suljetut jakeluverkot - Käsite - Poikkeukset - Rajat - 32 artiklan 1 kohta - Kolmannen osapuolen pääsy verkkoon - 15 artiklan 7 kohta ja 37 artiklan 6 kohdan b alakohta - Ajojärjestysmaksut))
      (2019/C 35/04)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia

         Pääasian asianosaiset

         Kantajat: Solvay Chimica Italia SpA, Solvay Specialty Polymers Italy SpA, Solvay Chimica Bussi SpA, Ferrari f.lli Lunelli SpA, Fenice – Qualità Per L'ambiente SpA, Erg Power Srl, Erg Power Generation SpA, Eni SpA ja Enipower SpA (C-262/17), Whirlpool Europe Srl, Fenice – Qualità Per L'ambiente SpA, FCA Italy SpA, FCA Group Purchasing Srl, FCA Melfi SpA, Barilla G. e R. Fratelli SpA ja Versalis SpA (C-263/17) ja Sol Gas Primari Srl (C-273/17)

         Vastaaja: Sol Gas Primari Srl

         Muut osapuolet: Nuova Solmine SpA, American Husky III, Inovyn Produzione Italia SpA, Sasol Italy SpA, Radici Chimica SpA, La Vecchia Soc. cons. arl, Zignago Power Srl, Santa Margherita e Kettmeir e Cantine Torresella SpA, Zignago Vetro SpA, Chemisol Italia Srl, Vinavil SpA, Italgen SpA, Arkema Srl, Yara Italia SpA, Ineos Manufacturing Italia SpA, ENEL Distribuzione SpA, Terna SpA, CSEA – Cassa per i servizi energetici e ambientali ja Ministero dello Sviluppo economico (C-262/17), Terna SpA, CSEA – Cassa per i servizi energetici e ambientali, Ministero dello Sviluppo economico ja ENEL Distribuzione SpA (C-263/17), Terna SpA ja Ministero dello Sviluppo economico (C-273/17)

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/54/EY kumoamisesta 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/72/EY 2 artiklan 5 alakohtaa ja 28 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevien kaltaiset verkot, jotka on otettu käyttöön omaa kulutusta varten ennen kyseisen direktiivin voimaantuloa, joiden haltijana on yksityinen yksikkö, joihin on liitetty rajattu joukko tuotanto- ja kulutusyksiköitä ja jotka puolestaan on liitetty julkiseen verkkoon, ovat mainitun direktiivin soveltamisalaan kuuluvia jakeluverkkoja.

                  2)

                  Direktiivin 2009/72 28 artiklaa on tulkittava siten, että jäsenvaltio voi yksinomaan vapauttaa pääasiassa kyseessä olevien kaltaiset verkot, jotka se on luokitellut kyseisen artiklan 1 kohdassa tarkoitetuiksi suljetuiksi jakeluverkoiksi, tässä ominaisuudessaan an mainitun artiklan 2 kohdassa säädetyistä vaatimuksista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sitä, että nämä verkot voivat lisäksi saada muita tässä direktiivissä säädettyjä vapautuksia, erityisesti sen 26 artiklan 4 kohdassa säädetyn vapautuksen, jos ne täyttävät siinä säädetyt edellytykset, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava. Kyseinen jäsenvaltio ei voi missään tapauksessa sisällyttää mainittuja verkkoja jakeluverkkojen erilliseen luokkaan myöntääkseen niille vapautuksia, joista mainitussa direktiivissä ei ole säädetty.

                  3)

                  Direktiivin 2009/72 32 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jossa säädetään, että kyseisen direktiivin 28 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja suljettuja jakeluverkkoja ei koske kolmansien osapuolten verkkoon pääsyä koskeva velvollisuus, vaan niiden on yksinomaan annettava pääsy tähän verkkoon liitettävissä olevien käyttäjien, joilla on oikeus päästä julkiseen verkkoon, luokkaan kuuluville kolmansille osapuolille.

                  4)

                  Direktiivin 2009/72 15 artiklan 7 kohtaa ja 37 artiklan 6 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että objektiivisen perusteen puuttuessa ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jossa säädetään, että suljetun jakeluverkon käyttäjiltä kannettavat ajojärjestysmaksut lasketaan kunkin sen käyttäjän tämän verkon kanssa laitoksensa ja kyseisen verkon välisen liityntäkohdan välityksellä vaihtaman sähkön perusteella, jos osoittautuu – mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava –, että suljetun jakeluverkon käyttäjät eivät ole samassa tilanteessa kuin muut julkisen verkon käyttäjät ja että julkisen verkon ajojärjestyspalvelun tarjoajalle aiheutuu rajoitettuja kustannuksia näiden suljetun jakeluverkon käyttäjien osalta.

         (1)  EUVL C 309, 18.9.2017.


title: Asia T-696/18: Kanne 26.11.2018 – C.R.D.O.P. ”Jamón de Teruel/Paleta de Teruel” v. EUIPO – Airesano Foods (AIRESANO BLACK El ibérico de Teruel)

text:
               28.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 35/30

      Kanne 26.11.2018 – C.R.D.O.P. ”Jamón de Teruel/Paleta de Teruel” v. EUIPO – Airesano Foods (AIRESANO BLACK El ibérico de Teruel)
      (Asia T-696/18)
      (2019/C 35/36)
      Kannekirjelmän kieli: espanja

         Asianosaiset ja muut osapuolet

         Kantaja: Consejo Regulador de la Denominación de Origen Protegida ”Jamón de Teruel/Paleta de Teruel” (Teruel, Espanja) (edustaja: asianajaja F. Pérez Álvarez)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Muu osapuoli valituslautakunnassa: Airesano Foods, SL (La Puebla de Valverde, Espanja)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

         Riidanalainen tavaramerkki: EU-kuviomerkki AIRESANO BLACK El ibérico de Teruel – Rekisteröintihakemus nro 15 240 005

         EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 24.9.2018 asiassa R 88/2018-4 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Kanneperusteet

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 13 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan a ja b alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-264/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 29.11.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Münster – Saksa) – Harry Mensing v. Finanzamt Hamm (Ennakkoratkaisupyyntö — Verotus — Arvonlisävero — Direktiivi 2006/112/EY — 314 artikla — 316 artikla — 322 artikla — Taide-esineisiin sovellettavat erityisjärjestelmät — Voittomarginaalijärjestelmä — Verovelvolliset jälleenmyyjät — Tekijän tai tämän oikeudenomistajien suorittamat taide-esineiden luovutukset — Yhteisöliiketoimet — Tilanne, jossa kansalliset veroviranomaiset kieltäytyvät tunnustamasta verovelvolliselle oikeutta valita voittomarginaalijärjestelmän soveltaminen — Soveltamisedellytykset — Ostoihin sisältyvän veron vähennysoikeus — Taide-, keräily- tai antiikkiesineet)

text:
               28.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 35/4

      Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 29.11.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Münster – Saksa) – Harry Mensing v. Finanzamt Hamm
      (Asia C-264/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - 314 artikla - 316 artikla - 322 artikla - Taide-esineisiin sovellettavat erityisjärjestelmät - Voittomarginaalijärjestelmä - Verovelvolliset jälleenmyyjät - Tekijän tai tämän oikeudenomistajien suorittamat taide-esineiden luovutukset - Yhteisöliiketoimet - Tilanne, jossa kansalliset veroviranomaiset kieltäytyvät tunnustamasta verovelvolliselle oikeutta valita voittomarginaalijärjestelmän soveltaminen - Soveltamisedellytykset - Ostoihin sisältyvän veron vähennysoikeus - Taide-, keräily- tai antiikkiesineet))
      (2019/C 35/05)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Finanzgericht Münster

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Harry Mensing

         Vastaaja: Finanzamt Hamm

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 316 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että verovelvollinen jälleenmyyjä voi valita voittomarginaalijärjestelmän soveltamisen sellaisten taide-esineiden luovutukseen, jotka tekijä tai tämän oikeudenomistajat olivat luovuttaneet sille aikaisemmassa vaihdannan vaiheessa arvonlisäverosta vapautetun yhteisöluovutuksen yhteydessä, vaikka nämä henkilöt eivät kuulu direktiivin 314 artiklassa lueteltuihin henkilöryhmiin.

                  2)

                  Verovelvollinen jälleenmyyjä ei voi samanaikaisesti yhtäältä valita, että sellaisten taide-esineiden luovutukseen, jotka oli luovutettu sille aikaisemmassa vaihdannan vaiheessa suoritetun arvonlisäverosta vapautetun yhteisöluovutuksen yhteydessä, sovelletaan direktiivin 2006/112 316 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettua voittomarginaalijärjestelmää, ja toisaalta vedota niissä tapauksissa, joissa arvonlisäveron vähennysoikeus on suljettu pois direktiivin 322 artiklan b alakohdan perusteella, oikeuteen saada vähentää aikaisemmassa vaihdannan vaiheessa maksettu arvonlisävero, jos viimeksi mainittua säännöstä ei ole saatettu osaksi kansallista oikeusjärjestystä.

         (1)  EUVL C 283, 28.8.2017.


title: Asia T-704/18: Kanne 28.11.2018 – Wacker Chemie v. komissio

text:
               28.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 35/30

      Kanne 28.11.2018 – Wacker Chemie v. komissio
      (Asia T-704/18)
      (2019/C 35/37)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Wacker Chemie AG (München, Saksa) (edustajat: asianajajat M. Kachel ja D. Fouquet)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  toissijaisesti kumoamaan valtiontuesta SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) 28.5.2018 annetun vastaajan päätöksen C(2018) 3166 siltä osin kuin sen mukaan vuosien 2012 ja 2013 osalta suurten sähkönkuluttajien, joiden vuosittainen energiankulutus on vähintään 7 000 käyttötuntia, on maksettava takaisin 20 prosentin, suurten sähkönkuluttajien, joiden vuosittainen energiankulutus on vähintään 75 000 käyttötuntia, on maksettava takaisin 15 prosentin, ja suurten sähkönkuluttajien, joiden vuosittainen energiankulutus on vähintään 8 000 käyttötuntia, 10 prosentin ylittävä osuus julkaistuista verkkomaksuista

                  —

                  toissijaisesti kumoamaan valtiontuesta SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) 28.5.2018 annetun vastaajan päätöksen C(2018) 3166 kokonaisuudessaan vuosien 2012 ja 2013 osalta

                  —

                  velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut asianajo- ja matkakulut mukaan lukien.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen, jotka ovat olennaisilta osin samat tai samankaltaiset kuin asiassa T-693/18, ZY vastaan komissio, esitetyt perusteet ja perustelut.