title: Yhdistetyt asiat C-133/17 ja C-134/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 21.3.2018 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Curtea de Apel Cluj – Romania) – Dănuț Podilă ym. v. Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători ”CFR Călători” SA Bucureşti (C-133/17) sekä Costel Nicușor Mucea v. SMDA Mureş Insolvency SPRL, joka toimii SC Industria Sârmei SA Câmpia Turziin konkurssipesän pesänhoitajana (C-134/17) (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 89/391/ETY — Työntekijöiden turvallisuus ja terveys työssä — Työpaikan luokittelu työoloiltaan epätavalliseksi tai erityiseksi — Turvallisuus- ja terveysvaaroja työssä koskeva arviointi — Työnantajan velvollisuudet)

text:
               14.5.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 166/17

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 21.3.2018 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Curtea de Apel Cluj – Romania) – Dănuț Podilă ym. v. Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători ”CFR Călători” SA Bucureşti (C-133/17) sekä Costel Nicușor Mucea v. SMDA Mureş Insolvency SPRL, joka toimii SC Industria Sârmei SA Câmpia Turziin konkurssipesän pesänhoitajana (C-134/17)
   (Yhdistetyt asiat C-133/17 ja C-134/17) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 89/391/ETY - Työntekijöiden turvallisuus ja terveys työssä - Työpaikan luokittelu työoloiltaan epätavalliseksi tai erityiseksi - Turvallisuus- ja terveysvaaroja työssä koskeva arviointi - Työnantajan velvollisuudet))
   (2018/C 166/21)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Curtea de Apel Cluj

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Dănuţ Podilă, Vasile Oniţă, Dumitru Cornel Bara, Gheorghe Podilă, Alexandru Daniel Coneru, Mihai Călin Junc, Dănuţ Bungău, Francisc Chudi, Ioan Iancu, Ionel Negruţ ja Dan Florin Roxin (C-133/17) sekä Costel Nicuşor Mucea (C-134/17)

      Vastapuolet: Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători ”CFR Călători” SA Bucureşti (C-133/17) ja Costel Nicușor Mucea v. SMDA Mureş Insolvency SPRL, joka toimii SC Industria Sârmei SA Câmpia Turziin konkurssipesän pesänhoitajana (C-134/17)

      Tuomiolauselma

   SEUT 114 artiklan 3 kohtaa, SEUT 151 artiklaa ja SEUT 153 artiklaa sekä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12.6.1989 annettua neuvoston direktiivinä 89/391/ETY on tulkittava siten, että niitä ei sovelleta pääasiassa kyseessä olevan kaltaiseen kansalliseen säännöstöön, jossa vahvistetaan tiukat määräajat ja sellaiset menettelyt, joissa ei sallita kansallisten tuomioistuinten arvioida uudelleen tai vahvistaa työntekijöiden työtehtävien erilaisiin riskiryhmiin luokittelua, jonka perusteella näiden työntekijöiden vanhuuseläkkeet lasketaan.

      (1)  EUVL C 202, 26.6.2017.


title: Asia T-136/18: Kanne 1.3.2018 – Kuota International v. EUIPO – Sintema Sport (K)

text:
               14.5.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 166/34

         Kanne 1.3.2018 – Kuota International v. EUIPO – Sintema Sport (K)
   (Asia T-136/18)
   (2018/C 166/44)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Kuota International Corp. Ltd (Tortola, Brittiläiset Neitsytsaaret) (edustaja: asianajaja C. Herissay Ducamp)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Sintema Sport Srl (Albiate, Italia)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki K – EU-tavaramerkki nro 11 380 771

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 15.12.2017 asiassa R 3111/2014-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               ottaa kanteen tutkittavaksi

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä katsottiin, ettei kantaja ollut esittänyt näyttöä vilpillisestä mielestä ja ettei EU-tavaramerkistä annetun asetuksen 59 artiklan 1 kohdan b alakohtaan perustuvaa mitättömäksi julistamista koskevaa vaatimusta voida hyväksyä

               —

               kumoaa EU-tavaramerkin nro 11 380 771 EU-tavaramerkistä annetun asetuksen 59 artiklan 1 kohdan b alakohdan perusteella

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen (EU) 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-174/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de première instance de Liège (Belgia) on esittänyt 5.3.2018 – Jean Jacob ja Dominique Lennertz v. Belgian valtio

text:
               14.5.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 166/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de première instance de Liège (Belgia) on esittänyt 5.3.2018 – Jean Jacob ja Dominique Lennertz v. Belgian valtio
   (Asia C-174/18)
   (2018/C 166/32)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal de première instance de Liège

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Jean Jacob ja Dominique Lennertz

      Vastaaja: Belgian valtio

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 39 artikla esteenä sille, että Belgian verojärjestelmästä eli vuoden 1992 CIR:n 155 §:stä, riippumatta siitä, sovelletaanko 12.3.2008 päivättyä soveltamisohjetta nro Ci.RH.331/575.420 vai ei, seuraa, että ensimmäisen kantajan Luxemburgista saamat eläkkeet, jotka on vapautettu verosta kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdyn Belgian ja Luxemburgin välisen sopimuksen 18 artiklan nojalla, otetaan huomioon Belgian veron laskennassa ja niitä käytetään veron määräytymisperusteena myönnettäessä vuoden 1992 CIR:ssä säädettyjä veroetuja, vaikka niiden ei pitäisi kuulua veron määräytymisperusteeseen, koska ne on haluttu vapauttaa kokonaan verosta kaksinkertaisen verotuksen välttämisestä tehdyssä sopimuksessa, ja että nämä edut, kuten verosta vapautetut osuudet, pitkäaikaiset säästötalletukset, palveluseteleillä maksetut kulut, kulut asunnon energiansäästöjen mahdollistamiseksi, kulut asunnon suojaamiseksi asuntomurtoja tai tulipaloa vastaan sekä ensimmäisen kantajan hyväntekeväisyyteen antamat lahjoitukset, menetetään osittain, ne ovat pienemmät tai ne myönnetään pienempinä kuin silloin, jos molemmilla kantajilla olisi Belgiasta saatuja tuloja, joista puolestaan kannettaisiin vero Belgiasta eikä niitä vapautettaisi verosta ja joihin veroedut voidaan siten kohdistaa täysimääräisesti?


title: Asia C-384/16 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.3.2018 – Valittajana European Union Copper Task Force ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Kasvinsuojeluaineet — Täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/408 — Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattaminen ja korvattavien aineiden luettelon laatiminen — Tehoaineen kupariyhdisteet sisällyttäminen tähän luetteloon — Kumoamiskanne — Tutkittavaksi ottaminen — SEUT 263 artiklan neljäs kohta — Sääntelytoimi, joka ei edellytä täytäntöönpanotoimenpiteitä — Henkilö, jota kyseinen toimi koskee erikseen)

text:
               14.5.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 166/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.3.2018 – Valittajana European Union Copper Task Force ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-384/16 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Kasvinsuojeluaineet - Täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/408 - Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattaminen ja korvattavien aineiden luettelon laatiminen - Tehoaineen kupariyhdisteet sisällyttäminen tähän luetteloon - Kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen - SEUT 263 artiklan neljäs kohta - Sääntelytoimi, joka ei edellytä täytäntöönpanotoimenpiteitä - Henkilö, jota kyseinen toimi koskee erikseen))
   (2018/C 166/09)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: European Union Copper Task Force (edustajat: C. Fernández Vicién, C. Vila Gisbert, I. Moreno-Tapia Rivas, abogadas, ja M. Miserendino, abogado)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Lewis ja P. Ondrůšek)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               European Union Copper Task Force velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 314, 29.8.2016.


title: Asia T-193/18: Kanne 19.3.2018 – Andreas Stihl v. EUIPO – Giro Travel (harmaan ja oranssin värin yhdistelmä)

text:
               14.5.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 166/42

         Kanne 19.3.2018 – Andreas Stihl v. EUIPO – Giro Travel (harmaan ja oranssin värin yhdistelmä)
   (Asia T-193/18)
   (2018/C 166/53)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Andreas Stihl AG & Co. KG (Waiblingen, Saksa) (edustajat: asianajajat S. Völker, M. Pemsel ja C. Eulenpesch)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Giro Travel Company (Roman, Romania)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Unionin väritavaramerkki, joka muodostuu harmaasta ja oranssista väristä – EU-tavaramerkki nro 7 472 723

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 23.1.2018 asiassa R 200/2017-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan luettuna valituslautakunnassa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen (EU) 2017/1001 4 artiklaa ja 7 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-190/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Justice de paix de Schaerbeek (Belgia) on esittänyt 13.3.2018 – Société nationale de chemins de fer belges (SNCB) v. Gherasim Sorin Rusu

text:
               14.5.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 166/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Justice de paix de Schaerbeek (Belgia) on esittänyt 13.3.2018 – Société nationale de chemins de fer belges (SNCB) v. Gherasim Sorin Rusu
   (Asia C-190/18)
   (2018/C 166/33)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Justice de paix de Schaerbeek

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Société nationale de chemins de fer belges (SNCB)

      Vastaaja: Gherasim Sorin Rusu

      Ennakkoratkaisukysymys

   Sovelletaanko kuluttajasopimusten [kohtuuttomista] ehdoista annettua neuvoston direktiiviä 93/13/E[T]Y (1) sekä rautatieliikenteen matkustajien oikeuksista ja velvollisuuksista annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta N:o 1371/2007 (2) SNCB:n ja ilman voimassaolevaa matkalippua tavattujen matkustajien välisiin suhteisiin?

      (1)  Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL 1993, L 95, s. 29).

      (2)  Rautatieliikenteen matkustajien oikeuksista ja velvollisuuksista 23.10.2007 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus N:o 1371/2007 (EUVL 2007, L 315, s. 14).


title: Asia C-431/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 15.3.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León – Espanja) – Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) ja Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) v. José Blanco Marqués (Ennakkoratkaisupyyntö — Siirtotyöläisten sosiaaliturva — Asetus (ETY) N:o 1408/71 — 12 ja 46 a – 46 c artikla — Samanlaiset etuudet — Käsite — Päällekkäisyyttä estävä sääntö — Käsite — Edellytykset — Kansallinen oikeussääntö, jossa säädetään pysyvän täyden työkyvyttömyyden perusteella maksettavaa eläkettä täydentävästä etuudesta vähintään 55-vuotiaille työntekijöille — Täydentävän etuuden maksamisen keskeyttäminen, jos työntekijä on työssä tai saa vanhuuseläkettä)

text:
               14.5.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 166/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 15.3.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León – Espanja) – Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) ja Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) v. José Blanco Marqués
   (Asia C-431/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Asetus (ETY) N:o 1408/71 - 12 ja 46 a – 46 c artikla - Samanlaiset etuudet - Käsite - Päällekkäisyyttä estävä sääntö - Käsite - Edellytykset - Kansallinen oikeussääntö, jossa säädetään pysyvän täyden työkyvyttömyyden perusteella maksettavaa eläkettä täydentävästä etuudesta vähintään 55-vuotiaille työntekijöille - Täydentävän etuuden maksamisen keskeyttäminen, jos työntekijä on työssä tai saa vanhuuseläkettä))
   (2018/C 166/10)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) ja Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

      Vastapuoli: José Blanco Marqués

      Tuomiolauselma

               1)

               Pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen säännös, jonka mukaan pysyvän täyden työkyvyttömyyden perusteella maksettavaa eläkettä täydentävän etuuden maksaminen keskeytetään siksi ajaksi, jona tämän etuuden saaja saa vanhuuseläkettä toisesta jäsenvaltiosta tai Sveitsistä, on sosiaaliturvajärjestelmän soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97, sellaisena kuin se on muutettuna 17.6.2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 592/2008, 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu etuuksien pienentämistä koskeva säännös.

               2)

               Asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna asetuksella N:o 118/97, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 592/2008, 46 a artiklan 3 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että siinä mainittu käsite ”ensiksi mainitun jäsenvaltion lainsäädännössä” on ymmärrettävä niin, että se kattaa myös kansallisen ylimmän tuomioistuimen kansallisesta lain säännöksestä tekemän tulkinnan.

               3)

               Pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen, pysyvän täyden työkyvyttömyyden perusteella maksettavaa eläkettä täydentävän etuuden, joka on myönnetty työntekijälle jäsenvaltion lainsäädännön nojalla, ja saman työntekijän Sveitsistä saaman vanhuuseläkkeen on katsottava olevan asetuksessa N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna asetuksella N:o 118/97, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 592/2008, tarkoitetulla tavalla samanlaisia.

               4)

               Asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna asetuksella N:o 118/97, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 592/2008, 46 b artiklan 2 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että yleisestä sosiaaliturvajärjestelmästä suoritettavista etuuksista 21.6.1972 annetun lain 24/1972 soveltamisesta 23.6.1972 annetun asetuksen 1646/1972 (Decreto 1646/1972 para la aplicación de la ley 24/1972, de 21 de junio, en materia de prestaciones del Régimen General de la Seguridad Social) 6 §:stä johtuvan säännön kaltaista päällekkäisyyttä estävää kansallista sääntöä ei voida soveltaa etuuteen, joka lasketaan asetuksen N:o 1408/71 46 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan mukaisesti, jos tätä etuutta ei mainita mainitun asetuksen liitteessä IV olevassa D osassa.

      (1)  EUVL C 402, 31.10.2016.


title: Asia C-125/17: Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 22.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Commissione tributaria provinciale di Roma – Italia) – Luigi Bisignani v. Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale 1 di Roma (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta ja 99 artikla — Pääomien vapaa liikkuvuus — SEUT 64 ja SEUT 65 artikla — Direktiivi 2011/16/EU — Hallinnollinen yhteistyö verotuksen alalla — Pääomien siirto Vatikaanivaltioon — Velvollisuus ilmoittaa varojen siirrosta ulkomaille tai ulkomailta — Kumoaminen)

text:
               14.5.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 166/17

         Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 22.2.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Commissione tributaria provinciale di Roma – Italia) – Luigi Bisignani v. Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale 1 di Roma
   (Asia C-125/17) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta ja 99 artikla - Pääomien vapaa liikkuvuus - SEUT 64 ja SEUT 65 artikla - Direktiivi 2011/16/EU - Hallinnollinen yhteistyö verotuksen alalla - Pääomien siirto Vatikaanivaltioon - Velvollisuus ilmoittaa varojen siirrosta ulkomaille tai ulkomailta - Kumoaminen))
   (2018/C 166/22)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Commissione tributaria provinciale di Roma

      Asianosaiset

      Valittaja: Luigi Bisignani

      Vastapuoli: Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale 1 di Roma

      Määräysosa

   SEUT 64 artiklan 1 kohtaa ja SEUT 65 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava niin, että ne eivät ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jolla lopullisesti kumotaan rikkomus, joka muodostuu siitä, ettei varojen siirrosta ulkomaille ole ilmoitettu.

      (1)  EUVL C 213, 3.7.2017.


title: Asia T-80/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.3.2018 – Shire Pharmaceuticals Ireland v. EMA (Ihmisille tarkoitetut lääkkeet — Hakemuksen harvinaislääkkeeksi määrittelemiseksi hyväksyminen — Huomattava hyöty — Euroopan lääkeviraston päätös, jolla kieltäydyttiin hyväksymästä hakemusta harvinaislääkkeeksi määrittelemiseksi — Asetuksen (EY) N:o 141/2000 3 artiklan 1 kohdan b alakohta sekä 5 artiklan 1, 2 ja 4 kohta)

text:
               14.5.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 166/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.3.2018 – Shire Pharmaceuticals Ireland v. EMA
   (Asia T-80/16) (1)

   ((Ihmisille tarkoitetut lääkkeet - Hakemuksen harvinaislääkkeeksi määrittelemiseksi hyväksyminen - Huomattava hyöty - Euroopan lääkeviraston päätös, jolla kieltäydyttiin hyväksymästä hakemusta harvinaislääkkeeksi määrittelemiseksi - Asetuksen (EY) N:o 141/2000 3 artiklan 1 kohdan b alakohta sekä 5 artiklan 1, 2 ja 4 kohta))
   (2018/C 166/34)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Shire Pharmaceuticals Ireland Ltd (Dublin, Irlanti) (edustajat: D. Anderson, QC, barrister M. Birdling, solicitor G. Castle ja solicitor S. Cowlishaw)

      Vastaaja: Euroopan lääkevirasto (EMA) (asiamiehet: T. Jabłoński, N. Rampal Olmedo ja M. Tovar Gomis)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: K. Petersen ja A. Sipos)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus Euroopan lääkeviraston 15.12.2015 tekemän sellaisen päätöksen kumoamiseksi, jolla kieltäydyttiin hyväksymästä Shire Pharmaceuticals Irelandin esittämää hakemusta Idursulfase–IT:n määrittelemiseksi harvinaislääkkeeksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan lääkeviraston 15.12.2015 tekemä päätös, jolla kieltäydyttiin hyväksymästä Shire Pharmaceuticals Ireland Ltd:n esittämää hakemusta Idursulfase–IT:n määrittelemiseksi harvinaislääkkeeksi, kumotaan.

               2)

               Euroopan lääkevirasto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Shire Pharmaceuticals Irelandin oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 136, 18.4.2016.


title: Asia T-196/18: Kanne 20.3.2018 –Vital Capital Investments ym. v. neuvosto ym.

text:
               14.5.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 166/43

         Kanne 20.3.2018 –Vital Capital Investments ym. v. neuvosto ym.
   (Asia T-196/18)
   (2018/C 166/55)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Vital Capital Investments LP (Tortola, Brittiläiset Neitsytsaaret) ja kuusi muuta kantajaa (edustajat: asianajajat A. Markides, M. Ioannides, C. Velaris ja C. Velaris sekä A. Robertson, QC, ja G. Rothschild, Barrister)

      Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio, Euroopan keskuspankki, Eurogroup (jota edustaa Euroopan unionin neuvosto) ja Euroopan unioni (jota edustaa Euroopan komissio)

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               määrää vastaajat maksamaan kantajille kannekirjelmän liitteessä mainitut summat korkoineen, jotka lasketaan 26.3.2013 lukien unionin yleisen tuomioistuimen tuomion julistamiseen saakka, korvauksena vahingosta, joka on aiheutunut Eurogroupin päätöksistä, jotka koskivat Cyprus Popular Bank Public Co Ltd:n (Laiki Bank) purkamista, Bank of Cyprus Public Company Limitedin (Bank of Cyprus) velkakirjojen arvon alaskirjausta ja mainittujen pankkien varojen ja liiketoiminnan myynnistä Kreikassa, ja/tai siitä, että Laiki Bankille tarjottiin maksuvalmiusapua Euroopan keskuspankin suostumuksin ja tätä seuranneesta asianomaisen vastuun siirtymisestä Bank of Cyprusille Euroopan keskuspankin johdon alaisena

         tai vaihtoehtoisesti:

               —

               toteaa, että vastaajille on syntynyt sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu ja määrittää, mitä menettelyä noudatetaan kantajien kärsimän tosiasiallisen korvattavissa olevan vahingon selvittämiseksi

         joka tapauksessa:

               —

               velvoittaa vastaajat korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat esittävät kanteensa tueksi kaksi kanneperustetta, jotka ovat pohjimmiltaan samoja tai samankaltaisia kuin asiassa T-147/18, APG Intercon ym. v. neuvosto ym., esitetyt.


title: Asia T-581/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.3.2018 – Popotas v. oikeusasiamies (Henkilöstö — Virkamiehet — Kiinnostuksenilmaisupyyntö — Euroopan oikeusasiamiehen toimiston pääsihteeri — Neuvoa-antavan komitean lausunto — Kyseisen lausunnon huomioimatta jättäminen — Valintamenettelyn menettelymääräysten rikkominen — Ilmeiset arviointivirheet — Yhdenvertainen kohtelu — Hyvän hallinnon periaate — Vastuu)

text:
               14.5.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 166/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.3.2018 – Popotas v. oikeusasiamies
   (Asia T-581/16) (1)

   ((Henkilöstö - Virkamiehet - Kiinnostuksenilmaisupyyntö - Euroopan oikeusasiamiehen toimiston pääsihteeri - Neuvoa-antavan komitean lausunto - Kyseisen lausunnon huomioimatta jättäminen - Valintamenettelyn menettelymääräysten rikkominen - Ilmeiset arviointivirheet - Yhdenvertainen kohtelu - Hyvän hallinnon periaate - Vastuu))
   (2018/C 166/35)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Costas Popotas (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: asianajajat V. Christianos ja S. Paliou)

      Vastaaja: Euroopan oikeusasiamies (asiamiehet: L. Papadias, P. Dyrberg ja A. Antoniadis, avustajanaan asianajaja A. Duron)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 270 artiklaan perustuva vaatimus yhtäältä G:n nimityksestä Euroopan oikeusasiamiehen toimiston pääsihteerin virkaan tehdyn päätöksen, 9.11.2015 tehdyn oikeusasiamiehen päätöksen, jolla hylätään kantajan mainitusta päätöksestä tekemät valitukset sekä oikeusasiamiehen päätöksen olla kutsumatta kantaja haastatteluun, kumoamisesta, ja toisaalta vaatimus kantajalle näistä päätöksistä väitetysti aiheutuneiden vahinkojen korvaamisesta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Costas Popotas ja Euroopan oikeusasiamies vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 191, 30.5.2016 (asia on alkujaan rekisteröity Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa asianumerolla F-10/16, ja siirretty Euroopan unionin yleiseen tuomioistuimeen 1.9.2016).


title: Asia T-201/18: Kanne 23.3.2018 – Diusa Rendering ja Assograssi v. komissio

text:
               14.5.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 166/44

         Kanne 23.3.2018 – Diusa Rendering ja Assograssi v. komissio
   (Asia T-201/18)
   (2018/C 166/56)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantajat: Diusa Rendering Srl (Piacenza, Italia), Assograssi – Associazione Nazionale Produttori Grassi e Proteine Animali (Buccinasco, Italia) (edustaja: asianajaja M. Moretto)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että Euroopan komissio ei ole noudattanut asetuksen N:o 1069/2009, asetuksen N:o 178/2001 ja asetuksen N:o 999/2001 sekä syrjintäkieltoa ja oikeasuhteisuutta koskevien yleisten periaatteiden mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole saattanut sääntelykomitean käsiteltäväksi päätöksen 1999/648/EY 5 a artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti ehdotusta toimenpiteistä asetuksen N:o 1069/2009 43 artiklan 3 kohdassa säädetyn luokkaan 2 kuuluvista aineksista saatujen orgaanisten lannoitteiden tai maanparannusaineiden edelleen voimassa olevan vientikiellon uudelleenarvioimiseksi

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat katsovat, että eläimistä saatavista luokkaan 2 (ja/tai 3) kuuluvista sivutuotteista saatujen orgaanisten lannoitteiden tai maanparannusaineiden vienti oli sallittu vuoteen 2011 asti siten, että ainoana poikkeuksena oli märehtijöistä saatua käsiteltyä eläinvalkuaista sisältävien orgaanisten lannoitteiden tai maanparannusaineiden vientikielto, mutta että sen jälkeen, kun muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden terveyssäännöistä sekä asetuksen (EY) N:o 1774/2002 kumoamisesta 21.10.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1069/2009 (sivutuoteasetus) (EUVL 3009, L 300, s. 1) on tullut voimaan eikä komissio ole antanut tarpeellisia täytäntöönpanosäännöksiä, luokkaan 2 kuuluvista aineksista saatujen orgaanisten lannoitteiden tai maanparannusaineiden vienti kolmansiin maihin on nykyisin kielletty. Tämän kiellon soveltamista jatketaan, vaikka lähes kaikki Euroopan unionin jäsenvaltiot on nyttemmin luokiteltu maiksi, joissa BSE-riski on merkityksettömän alhainen, ja vaikka Kansainvälisen eläintautiviraston vahvistamissa säännöissä ei edellytetä tällaisen luokituksen saaneista maista peräisin olevien orgaanisten lannoitteiden tai maanparannusaineiden viennin kieltämistä.
   Toiseksi kantajat katsovat, että vaikka Euroopan unioni kieltää luokkaan 2 kuuluvista aineksista saatujen orgaanisten lannoitteiden tai maanparannusaineiden viennin silloinkin, kun ne ovat peräisin jäsenvaltioista, joissa riski on merkityksettömän alhainen, se kuitenkin sallii samojen tuotteiden kauppaamisen ja käytön alueellaan; näin ollen Euroopan unioni katsoo, että luokkaan 2 kuuluvista aineksista saadut orgaaniset lannoitteet tai maanparannusaineet, jotka on valmistettu asetuksessa N:o 1069/2009 ja muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden terveyssäännöistä sekä asetuksen (EY) N:o 1774/2002 kumoamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1069/2009 täytäntöönpanosta sekä neuvoston direktiivin 97/78/EY täytäntöönpanosta tiettyjen näytteiden ja tuotteiden osalta, jotka vapautetaan kyseisen direktiivin mukaisista eläinlääkärintarkastuksista rajatarkastusasemilla, 25.2.2011 annetun komission asetuksen (EU) N:o 142/2011 (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EUVL 2011, L 54, s. 1) säännösten mukaisesti, eivät todellisuudessa aiheuta vaaraa ihmisten ja eläinten terveydelle.
   Kantajat katsovat, että vaikka Euroopan unioni kieltää ehdottomasti kyseessä olevien orgaanisten lannoitteiden tai maanparannusaineiden viennin, se kuitenkin sallii, että kolmansista maista – myös maista, joissa BSE-riski on hallinnassa tai määrittelemätön – tuodaan elintarvikkeita ja rehuja, jotka on voitu valmistaa käyttämällä orgaanisia lannoitteita tai maanparannusaineita, jotka ovat peräisin sellaisista kolmansista maista, joissa turvallisuustaso ei ole sama kuin Euroopan unionissa tuotetuilla orgaanisilla lannoitteilla tai maanparannusaineilla taattu turvallisuustaso; lisäksi Euroopan unioni sallii sellaisten elävien eläinten ja sellaisista eläimistä saadun tuoreen lihan (siat ja siipikarja) tuonnin, joita on mahdollisesti ruokittu suoraan myös märehtijöistä saaduista aineksista saaduilla jauhoilla.
   Luokkaan 2 kuuluvista sivutuotteista saatujen orgaanisten lannoitteiden tai maanparannusaineiden vientikiellosta talouden toimijoille Euroopan unionissa aiheutuvat vahingot ovat huomattavia.
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin ne, joihin vedotaan asiassa T-189/18, Lipitalia 2000 ja Assograssi v. komissio.
   Kanteessa vedotaan erityisesti asetuksen N:o 1069/2009 43 artiklan 3 kohdan ja 52 artiklan 4 kohdan rikkomiseen.


title: Asia C-470/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.3.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court – Irlanti) – North East Pylon Pressure Campaign Ltd ja Maura Sheehy v. An Bord Pleanála, Minister for Communications, Energy and Natural Resources, Irlanti ja Attorney General (Ennakkoratkaisupyyntö — Tiettyjen hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi — Direktiivi 2011/92/EU — Siihen yleisöön kuuluvien muutoksenhakuoikeus, jota asia koskee — Ennenaikaisesti nostettu kanne — Käsitteet ”niin kallis, että se olisi esteenä menettelyyn osallistumiselle” ja ”yleisön osallistumista koskevien direktiivin säännösten soveltamisalaan kuuluvat päätökset, toimet tai laiminlyönnit” — Århusin yleissopimuksen sovellettavuus)

text:
               14.5.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 166/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.3.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court – Irlanti) – North East Pylon Pressure Campaign Ltd ja Maura Sheehy v. An Bord Pleanála, Minister for Communications, Energy and Natural Resources, Irlanti ja Attorney General
   (Asia C-470/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Tiettyjen hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi - Direktiivi 2011/92/EU - Siihen yleisöön kuuluvien muutoksenhakuoikeus, jota asia koskee - Ennenaikaisesti nostettu kanne - Käsitteet ”niin kallis, että se olisi esteenä menettelyyn osallistumiselle” ja ”yleisön osallistumista koskevien direktiivin säännösten soveltamisalaan kuuluvat päätökset, toimet tai laiminlyönnit” - Århusin yleissopimuksen sovellettavuus))
   (2018/C 166/11)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: North East Pylon Pressure Campaign Ltd ja Maura Sheehy

      Vastaajat: An Bord Pleanála, Minister for Communications, Energy and Natural Resources, Irlanti ja Attorney General

      Muu osapuoli: EirGrid plc

      Tuomiolauselma

               1)

               Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 13.12.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/92/EU 11 artiklan 4 kohtaa on tulkittava siten, että vaatimusta siitä, etteivät tietyt tuomioistuinmenettelyt ole niin kalliita, että tämä estäisi niihin osallistumisen, sovelletaan pääasiassa kyseessä olevan kaltaiseen jäsenvaltion tuomioistuimessa käytävään menettelyyn, jossa ratkaistaan, voidaanko maankäyttöä koskevan lupamenettelyn kuluessa antaa lupa kanteen nostamiseen, ja näin on sitäkin suuremmalla syyllä siinä tapauksessa, että kyseinen jäsenvaltio ei ole säätänyt siitä, missä vaiheessa kanne voidaan nostaa.

               2)

               Silloin kun kantaja esittää samalla sekä kanneperusteita, joiden mukaan ympäristöä koskevassa päätöksentekomenettelyssä on rikottu yleisön osallistumista koskevia sääntöjä, että perusteita, joiden mukaan asiassa on rikottu muita sääntöjä, direktiivin 2011/92 11 artiklan 4 kohdassa säädettyä vaatimusta siitä, etteivät tietyt tuomioistuinmenettelyt ole niin kalliita, että tämä olisi esteenä niihin osallistumiselle, sovelletaan vain niihin oikeudenkäyntikuluihin, jotka liittyvät siihen osaan kannetta, jossa on nojauduttu yleisön osallistumista koskevien sääntöjen rikkomiseen.

               3)

               Tiedon saannista, yleisön osallistumisoikeudesta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeudesta ympäristöasioissa Århusissa 25.6.1998 tehdyn yleissopimuksen, joka hyväksyttiin Euroopan yhteisön puolesta 17.2.2005 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2005/370/EY, 9 artiklan 3 ja 4 kappaletta on tulkittava siten, että vaatimusta siitä, etteivät tietyt tuomioistuinmenettelyt ole niin kalliita, että tämä olisi esteenä niihin osallistumiselle, sovelletaan tehokkaan oikeussuojan turvaamiseksi unionin ympäristölainsäädännön alaan kuuluvissa kysymyksissä oikeusriidan siihen osaan, jota tämä vaatimus, sellaisena kuin se on direktiivin 2011/92 nojalla muotoiltu tuomiolauselman toisessa kohdassa annetussa vastauksessa, ei koske, siltä osin kuin kantajan tarkoituksena on ollut tällä tavoin taata kansallisen ympäristölainsäädännön noudattaminen. Näillä yleissopimuksen määräyksillä ei ole välitöntä oikeusvaikutusta, mutta kansallisen tuomioistuimen on omaksuttava kansallisesta prosessioikeudesta tulkinta, joka on niin pitkälle kuin mahdollista niiden mukainen.

               4)

               Jäsenvaltio ei voi poiketa tiedon saannista, yleisön osallistumisoikeudesta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeudesta ympäristöasioissa tehdyn yleissopimuksen 9 artiklan 4 kappaleessa ja direktiivin 2011/92 11 artiklan 4 kohdassa asetetusta vaatimuksesta, jonka mukaan tietyt tuomioistuinmenettelyt eivät saa olla niin kalliita, että tämä olisi esteenä menettelyyn osallistumiselle, silloin kun kanne todetaan aiheettomaksi tai se katsotaan nostetuksi kiusantekotarkoituksessa taikka kun kansallisen ympäristölainsäädännön väitetyn rikkomisen ja ympäristövahingon välillä ei ole yhteyttä.

      (1)  EUVL C 428, 21.11.2016.


title: Asia T-147/18: Kanne 1.3.2018 – APG Intercon ym. v. neuvosto ym.

text:
               14.5.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 166/36

         Kanne 1.3.2018 – APG Intercon ym. v. neuvosto ym.
   (Asia T-147/18)
   (2018/C 166/46)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: APG Intercon Ltd (Nikosia, Kypros) ja 147 muuta (edustajat: asianajajat A. Markides, K. Scordis, A. Gavrielides, C. Velaris ja C.Velaris sekä A. Robertson, QC, ja G. Rothschild, Barrister)

      Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio, Euroopan keskuspankki, Eurogroup (jota edustaa Euroopan unionin neuvosto) ja Euroopan unioni (jota edustaa Euroopan komissio)

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin:

               —

               määrää vastaajat maksamaan kantajille kannekirjelmän liitteessä mainitut summat korkoineen, jotka lasketaan 26.3.2013 lukien unionin yleisen tuomioistuimen tuomion julistamiseen saakka, korvauksena vahingosta, joka on aiheutunut Eurogroupin päätöksistä, jotka koskivat Cyprus Popular Bank Public Co Ltd:n (Laiki Bank) purkamista, Bank of Cyprus Public Company Limitedin (Bank of Cyprus) velkakirjojen arvon alaskirjausta ja mainittujen pankkien varojen ja liiketoiminnan myynnistä Kreikassa, ja/tai siitä, että Laiki Bankille tarjottiin maksuvalmiusapua Euroopan keskuspankin suostumuksin ja tätä seuranneesta asianomaisen vastuun siirtymisestä Bank of Cyprusille Euroopan keskuspankin johdon alaisena

         tai vaihtoehtoisesti:

               —

               toteaa, että vastaajille on syntynyt sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu ja määrittää, mitä menettelyä noudatetaan kantajien kärsimän tosiasiallisen korvattavissa olevan vahingon selvittämiseksi

         joka tapauksessa:

               —

               velvoittaa vastaajat korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat esittävät kanteensa tueksi kaksi kanneperustetta.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatetta on loukattu:

                           —

                           Euroopan unionin toimielinten toteuttamat toimenpiteet johtivat Laiki Bankin velkojien väliseen ja/tai Bank of Cyprusin velkojien väliseen lainvastaiseen syrjintään

                           —

                           mainitut loukkaukset olivat riittävän vakavia, koska toimielimet selvästi ja vakavasti ylittivät harkintavaltansa rajat, ja

                           —

                           loukkausten ja kantajien kärsimän vahingon välillä on suora syy-yhteys.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan omistusoikeuksien suojan perustavanlaatuista periaatetta on loukattu:

                           —

                           Euroopan unionin toimielinten toteuttamilla toimenpiteillä on riistetty kantajina olevien tallettajien omistusoikeudet

                           —

                           kantajina olevat tallettajat eivät ole saaneet kohtuullista korvausta niille aiheutuneesta tappiosta, mikä on vastoin omistusoikeuksien suojan perustavanlaatuista periaatetta

                           —

                           loukkaukset olivat riittävän vakavia, koska toimielimet selvästi ja vakavasti ylittivät harkintavaltansa rajat, ja

                           —

                           loukkausten ja kantajien kärsimän vahingon välillä on selvä syy-yhteys.


title: Asia C-58/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Justice de Paix du canton de Visé (Belgia) on esittänyt 30.1.2018 – Michel Schyns v. Belfius Banque SA

text:
               14.5.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 166/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Justice de Paix du canton de Visé (Belgia) on esittänyt 30.1.2018 – Michel Schyns v. Belfius Banque SA
   (Asia C-58/18)
   (2018/C 166/23)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Justice de Paix du canton de Visé

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Michel Schyns

      Vastaaja: Belfius Banque SA

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

                           a)

                           Onko kulutusluottosopimuksista 23.4.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/48/EY (1) 5 artiklan 6 kohta siltä osin kuin sillä pyritään siihen, että kuluttaja kykenee arvioimaan, soveltuuko tarjottu luottosopimus hänen tarpeisiinsa ja taloudelliseen tilanteeseensa, esteenä (kumotun ja nykyisin talouslainsäädännöstä annetun lain VII.75 §:llä korvatun) kulutusluottolain 15 §:n 1 momentille, sillä siinä säädetään, että luotonantajien ja -välittäjien velvollisuutena on tavanomaisesti tarjoamiensa tai välittämiensä luottosopimusten kohdalla selvittää sopivin luoton tyyppi ja määrä ottamalla huomioon kuluttajan taloudellinen tilanne sopimuksentekohetkellä ja luoton tarkoitus, sikäli kuin jälkimmäisessä säännöksessä asetetaan luotonantajalle tai -välittäjälle kuluttajan kannalta parhaiten soveltuvan lainan löytämistä koskeva yleinen velvollisuus, jollaisesta ei ole säädetty edellä mainitussa direktiivissä?

                           b)

                           Onko kulutusluottosopimuksista 23.4.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/48/EY 5 artiklan 6 kohta siltä osin kuin sillä pyritään siihen, että kuluttaja kykenee arvioimaan, soveltuuko tarjottu luottosopimus hänen tarpeisiinsa ja taloudelliseen tilanteeseensa, esteenä (kumotun ja nykyisin talouslainsäädännöstä annetun lain VII.77 §:n 2 momentin 1 kohdalla korvatun) kulutusluottolain 15 §:n 2 momentille, sillä siinä säädetään, että luotonantaja saa tehdä luottosopimuksen ainoastaan silloin, kun se voi niiden tietojen perusteella, jotka sillä on tai pitäisi olla käytössään erityisesti yksityishenkilöille myönnettyjen luottojen rekisteröintikeskuksesta 10.8.2001 annetun lain 9 §:ssä säädetyn kuulemisen ja sen 10 §:ssä tarkoitettujen tietojen perusteella, kohtuudella arvioida, että kuluttajalla on edellytykset noudattaa sopimuksen mukaisia velvollisuuksiaan, sikäli kuin sen seurauksena luotonantajan itsensä on kuluttajan sijasta otettava kantaa luottosopimuksen mahdollisen tekemisen tarkoituksenmukaisuuteen?

               2)

               Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kieltävä, onko kulutusluottosopimuksista 23.4.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/48/EY tulkittava tarkoittavan, että luotonantajilla ja -välittäjillä on aina velvollisuus arvioida luottosopimuksen mahdollisen tekemisen tarkoituksenmukaisuus kuluttajan sijasta?

      (1)  Kulutusluottosopimuksista ja neuvoston direktiivin 87/102/ETY kumoamisesta 23.4.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/48/EY (EUVL 2008, L 133, s. 66).


title: Asia T-209/18: Kanne 22.3.2018 – Porsche v. EUIPO – Autec (Moottoriajoneuvot)

text:
               14.5.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 166/46

         Kanne 22.3.2018 – Porsche v. EUIPO – Autec (Moottoriajoneuvot)
   (Asia T-209/18)
   (2018/C 166/58)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (Stuttgart, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Klawitter)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Autec AG (Nürnberg, Saksa)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen mallin haltija: Kantaja

      Riidanalainen malli: Yhteisömalli nro 1230593-0001

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 19.1.2018 asiassa R 945/2016-3 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen ja hylkää vaatimuksen kyseessä olevan yhteisömallin nro 1230593-0001 julistamisesta mitättömäksi.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 6/2002 5 artiklaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 6/2002 6 artiklaa on rikottu.


title: Asia C-63/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italia) on esittänyt 1.2.2018 – Vitali SpA v. Autostrade per l’Italia SpA

text:
               14.5.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 166/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italia) on esittänyt 1.2.2018 – Vitali SpA v. Autostrade per l’Italia SpA
   (Asia C-63/18)
   (2018/C 166/24)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Vitali SpA

      Vastapuoli: Autostrade per l’Italia SpA

      Ennakkoratkaisukysymys

   Ovatko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 49 ja 56 artiklassa tarkoitetut sijoittautumisvapautta ja palvelujen tarjoamisen vapautta koskevat periaatteet, 26.2.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/24 (1) 71 artikla, jossa ei säädetä alihankinnan määrällisistä rajoituksista, sekä unionin oikeuden suhteellisuusperiaate esteenä 18.4.2016 annetun asetuksen nro 50 105 §:n 2 momentin kolmanteen virkkeeseen sisältyvän italialaisen lainsäädännön kaltaisen julkisia hankintoja koskevan kansallisen lainsäädännön, jonka mukaan alihankinta ei saa ylittää 30 prosentin osuutta rakennusurakoita tai palvelu- tai tavarahankintoja koskevan sopimuksen kokonaissummasta, soveltamiselle?

      (1)  Julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta 26.2.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/24/EU (EUVL 2014, L 94, s. 65).


title: Asia C-482/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 14.3.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberlandesgericht Innsbruck – Itävalta) – Georg Stollwitzer v. ÖBB Personenverkehr AG (Ennakkoratkaisupyyntö — Sosiaalipolitiikka — SEUT 45 artikla — Ikään perustuvan syrjinnän kiellon periaate — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 21 artiklan 1 kohta — Direktiivi 2000/78/EY — 2, 6 ja 16 artikla — Uralla etenemistä koskeva viitepäivämäärä — Jäsenvaltion syrjivä säännöstö, jonka mukaan ennen 18 vuoden ikää täyttyneet työskentelyjaksot jätetään huomiotta palkan määrittämisessä — Yhdenvertaisen kohtelun periaatteen vastaisten säännösten ja määräysten kumoaminen)

text:
               14.5.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 166/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 14.3.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberlandesgericht Innsbruck – Itävalta) – Georg Stollwitzer v. ÖBB Personenverkehr AG
   (Asia C-482/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaalipolitiikka - SEUT 45 artikla - Ikään perustuvan syrjinnän kiellon periaate - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 21 artiklan 1 kohta - Direktiivi 2000/78/EY - 2, 6 ja 16 artikla - Uralla etenemistä koskeva viitepäivämäärä - Jäsenvaltion syrjivä säännöstö, jonka mukaan ennen 18 vuoden ikää täyttyneet työskentelyjaksot jätetään huomiotta palkan määrittämisessä - Yhdenvertaisen kohtelun periaatteen vastaisten säännösten ja määräysten kumoaminen))
   (2018/C 166/12)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberlandesgericht Innsbruck

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Georg Stollwitzer

      Vastapuoli: ÖBB Personenverkehr AG

      Tuomiolauselma

   SEUT 45 artiklaa sekä yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY 2, 6 ja 16 artiklaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jossa – sellaisen kansallisen säännöstön, jossa luokiteltaessa yrityksen työntekijöitä palkka-asteikossa otetaan huomioon vain 18 vuoden iän täyttymisen jälkeiset työskentelykaudet, soveltamisesta aiheutuneen ikään perustuvan syrjinnän lopettamiseksi – poistetaan taannehtivasti ja kaikkien mainittujen työntekijöiden osalta kyseinen ikäraja mutta sallitaan vain sellaisen kokemuksen huomioon ottaminen, joka on hankittu samalla talouden alalla toimivissa yrityksissä.

      (1)  EUVL C 428, 21.11.2016.


title: Asia T-210/18: Kanne 22.3.2018 – Porsche v. EUIPO – Autec (Henkilöautot)

text:
               14.5.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 166/46

         Kanne 22.3.2018 – Porsche v. EUIPO – Autec (Henkilöautot)
   (Asia T-210/18)
   (2018/C 166/59)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (Stuttgart, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Klawitter)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Autec AG (Nürnberg, Saksa)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen mallin haltija: Kantaja

      Riidanalainen malli: Yhteisömalli nro 198387-0001

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 19.1.2018 asiassa R 941/2016-3 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen ja hylkää vaatimuksen kyseessä olevan yhteisömallin nro 198387-0001 julistamisesta mitättömäksi.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 6/2002 5 artiklaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 6/2002 6 artiklaa on rikottu.


title: Asia T-148/18: Kanne 2.3.2018 – UE v. komissio

text:
               14.5.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 166/37

         Kanne 2.3.2018 – UE v. komissio
   (Asia T-148/18)
   (2018/C 166/47)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: UE (edustajat: asianajajat S. Rodrigues ja A. Champetier)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa 20.11.2017 tehdyn komission päätöksen, jolla hylättiin hänen vaatimuksensa saada korvaus kärsimästään vahingosta

               —

               vahvistaa vastaajan syyksi luettavasta teosta aiheutuneesta aineettomasta vahingosta suoritettavaksi 10 000 euron suuruisen korvauksen

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan vastaaja on loukannut hyvän hallinnon periaatetta ja perusoikeuskirjan 41 artiklaa, jossa määrätään velvollisuudesta käsitellä asiat kohtuullisessa ajassa.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan kantaja on noudattanut kohtuullisen määräajan periaatetta esittäessään pyyntönsä saada apua.


title: Asia T-213/18: Kanne 27.3.2018 – Brita v. EUIPO (Juomien valmistamiseen ja jakeluun käytetyn hanan muoto)

text:
               14.5.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 166/47

         Kanne 27.3.2018 – Brita v. EUIPO (Juomien valmistamiseen ja jakeluun käytetyn hanan muoto)
   (Asia T-213/18)
   (2018/C 166/60)
   Oikeudenkäyntikieli:englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Brita GmbH (Taunusstein, Saksa) (edustaja: asianajaja P. Koch Moreno)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: Kolmiulotteinen EU-tavaramerkki mustana ja valkoisena (Juomien valmistamiseen ja jakeluun käytetyn hanan muoto) – Rekisteröintihakemus nro 16 053 068

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 22.1.2018 asiassa R 1864/2017-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               määrää hyväksymään EU-tavaramerkkihakemuksen nro 16 053 068 kaikkia haettuja luokkiin 7, 11, 21, 37 ja 40 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-179/18: Kanne 7.3.2018 –Scordis, Papapetrou & Co ym. v. neuvosto ym.

text:
               14.5.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 166/37

         Kanne 7.3.2018 –Scordis, Papapetrou & Co ym. v. neuvosto ym.
   (Asia T-179/18)
   (2018/C 166/48)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Scordis, Papapetrou & Co LLC (Nikosia, Kypros) ja viisi muuta kantajaa (edustajat: asianajaja A. Markides, A. Robertson, QC, ja G. Rothschild, barrister)

      Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio, Euroopan keskuspankki, Eurogroup (jota edustaa Euroopan unionin neuvosto) ja Euroopan unioni (jota edustaa Euroopan komissio)

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin:

               —

               määrää vastaajat maksamaan kannekirjelmän liitteessä mainitut summat korkoineen, jotka lasketaan 26.3.2013 lukien unionin yleisen tuomioistuimen tuomion julistamiseen saakka, korvauksena vahingosta, joka on aiheutunut Eurogroupin päätöksistä, jotka koskivat Cyprus Popular Bank Public Co Ltd:n (Laiki Bank) purkamista, Bank of Cyprus Public Company Limitedin (Bank of Cyprus) velkakirjojen arvon alaskirjausta ja mainittujen pankkien varojen ja liiketoiminnan myynnistä Kreikassa, ja/tai siitä, että Laiki Bankille tarjottiin maksuvalmiusapua Euroopan keskuspankin suostumuksin ja tätä seuranneesta asianomaisen vastuun siirtymisestä Bank of Cyprusille Euroopan keskuspankin johdon alaisena

         tai vaihtoehtoisesti:

               —

               toteaa, että vastaajille on syntynyt sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu ja määrittää, mitä menettelyä noudatetaan kantajien kärsimän tosiasiallisen korvattavissa olevan vahingon selvittämiseksi

         joka tapauksessa:

               —

               velvoittaa vastaajat korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat esittävät kanteensa tueksi kaksi kanneperustetta, jotka ovat pohjimmiltaan samoja tai samankaltaisia kuin asiassa T-147/18, APG Intercon ym. v. neuvosto ym., esitetyt.


title: Asia T-222/18: Kanne 23.3.2018 – Aliança – Vinhos de Portugal v. EUIPO – Lidl Stiftung (ALIANÇA VINHOS DE PORTUGAL)

text:
               14.5.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 166/48

         Kanne 23.3.2018 – Aliança – Vinhos de Portugal v. EUIPO – Lidl Stiftung (ALIANÇA VINHOS DE PORTUGAL)
   (Asia T-222/18)
   (2018/C 166/61)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Aliança – Vinhos de Portugal (Anadia, Portugali) (edustaja: asianajaja J. Mioludo)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Saksa)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki ALIANÇA VINHOS DE PORTUGAL – EU-tavaramerkki nro 13 907 027

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 15.1.2018 asiassa R 1206/2017-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               kumoaa kumoamisosaston 4.4.2017 asiassa nro 13433 C tekemän päätöksen

               —

               hylkää EU-tavaramerkiksi rekisteröityä kuviomerkkiä nro 13 907 027, ALIANÇA VINHOS DE PORTUGAL koskevan kumoamisvaatimuksen

               —

               vahvistaa, että EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki nro 13 907 027, ALIANÇA VINHOS DE PORTUGAL on pätevä kaikkien sen kattamien tavaroiden osalta

               —

               velvoittaa EUIPO:n ja Lidl Stiftung & Co. KG:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 60 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-684/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 13.3.2018 – Amorepacific v. EUIPO – Primavera Life (p primera Pure Sprout Energy)

text:
               14.5.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 166/49

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 13.3.2018 – Amorepacific v. EUIPO – Primavera Life (p primera Pure Sprout Energy)
   (Asia T-684/17) (1)

   (2018/C 166/62)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 412, 4.12.2017.


201806150501954992018/C 231/492692018TC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL20180502383922Asia T-269/18: Kanne 2.5.2018 – Inditex v. EUIPO – Ffauf (ZARA)
 ---documentbreak--- C2312018FI3820120180502FI0049382392Kanne 2.5.2018 – Inditex v. EUIPO – Ffauf (ZARA)
   (Asia T-269/18)2018/C 231/49Oikeudenkäyntikieli: espanja
      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) (Arteixo, Espanja) (edustajat: asianajajat G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal ja E. Armero Lavie)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Ffauf SA (Luxemburg, Luxemburg)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Sanamerkki ZARA, jonka rekisteröimistä EU-tavaramerkiksi on haettu – Rekisteröintihakemus nro 8 929 952

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 2.2.2018 yhdistetyissä asioissa R 359/2015-5 ja R 409/2015-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

            —

            kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä on hylätty kantajan valitus ja hyväksytty osittain muun osapuolen valitus hyläten sanamerkin ZARA rekisteröimistä EU-tavaramerkiksi koskeva hakemus nro 8 929 952 seuraavien tavaroiden ja palvelujen osalta: luokka 29 – säilötyt, pakastetut, kuivatut ja umpioidut hedelmät ja vihannekset; hyytelöt, hillot, hedelmähillokkeet; maitotuotteet; ravintoöljyt ja -rasvat; luokka 30 – riisi, tapioka, saago; jauhot ja viljavalmisteet, leipä, leivonnaiset ja makeiset; hiiva, leivinjauhe; suola, sinappi; etikka, kastikkeet (mauste-); mausteet; riisipohjaiset välipalat; luokka 31 – tuoreet vihannekset; luokka 32 – tuoremehut; luokka 35 – seuraavien vähittäis- ja tukkumyynti liikkeissä, maailmanlaajuisten tietoverkkojen välityksellä, luettelon, postin, puhelimen, radion ja television sekä muiden elektronisten kanavien välityksellä: säilötyt, pakastetut, kuivatut ja umpioidut vihannekset, ruokaöljyt, riisi, jauhot ja viljavalmisteet, leipä, etikka, kastikkeet (mauste-); luokka 43 – ravitsemispalvelut; itsepalveluravintolat, kahvilat;

            —

            velvoittaa EUIPO:n ja tarvittaessa muun osapuolen (Ffauf SA) korvaamaan oikeudenkäyntikulut tästä kanteesta unionin yleisessä tuomioistuimessa;

            —

            velvoittaa väitteentekijän, Ffauf SA:n, korvaamaan kulut valituksista yhdistetyissä asioissa R 359/2015-5 ja R 409/2015-5 EUIPO:n viidennessä valituslautakunnassa.

      Kanneperusteet

            —

            Asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohtaa ja 42 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä asetuksen N:o 2868/95 22 säännön 2 ja 3 kohtaa on rikottu.

            —

            Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


201806150401954882018/C 231/132242018CJC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL20180328111111Asia C-224/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 28.3.2018 – Budimex S.A.
 ---documentbreak--- C2312018FI1110120180328FI0013111111Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 28.3.2018 – Budimex S.A.
   (Asia C-224/18)2018/C 231/13Oikeudenkäyntikieli: puola
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Budimex S.A.

      Vastapuoli: Minister Finansów

      Ennakkoratkaisukysymys

   Kun liiketoimeen osallistuneet sopimuspuolet ovat sopineet, että vastikkeen maksaminen rakennustöistä tai rakentamis- ja asennuspalveluista edellyttää, että toimeksiantaja on antanut näitä palveluja koskevassa vastaanottopöytäkirjassa ilmoituksen suoritusten vastaanottamisesta, tapahtuuko tällaiseen liiketoimeen perustuva, yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (
         1
      ) 63 artiklassa tarkoitettu palvelun suorittaminen ajankohtana, jona rakennustyöt tai rakentamis- ja asennuspalvelut tosiasiallisesti suoritetaan, vai ajankohtana, jona toimeksiantaja vastaanottaa nämä suoritukset vastaanottopöytäkirjaan merkityllä tavalla?
   (
         1
      )	EUVL 2006, L 347, s. 1.


201806150431954812018/C 231/025742015CJC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL201805022211Asia C-574/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 2.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale di Varese – Italia) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on Mauro Scialdone (Ennakkoratkaisupyyntö — Arvonlisävero — Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaaminen — SEU 4 artiklan 3 kohta — SEUT 325 artiklan 1 kohta — Direktiivi 2006/112/EY — Taloudellisten etujen suojaamista koskeva yleissopimus — Seuraamukset — Vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteet — Vuotuiseen veroilmoitukseen perustuvan arvonlisäveron maksamatta jättäminen laissa säädetyissä määräajoissa — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään vankeusrangaistuksesta ainoastaan silloin, kun maksamattoman arvonlisäveron määrä ylittää rangaistavuuden tietyn alarajan — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään alemmasta rangaistavuuden alarajasta tuloveron pidätysten maksamatta jättämisen osalta)
 ---documentbreak--- C2312018FI210120180502FI00022121Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 2.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale di Varese – Italia) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on Mauro Scialdone
   (Asia C-574/15) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Arvonlisävero — Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaaminen — SEU 4 artiklan 3 kohta — SEUT 325 artiklan 1 kohta — Direktiivi 2006/112/EY — Taloudellisten etujen suojaamista koskeva yleissopimus — Seuraamukset — Vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteet — Vuotuiseen veroilmoitukseen perustuvan arvonlisäveron maksamatta jättäminen laissa säädetyissä määräajoissa — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään vankeusrangaistuksesta ainoastaan silloin, kun maksamattoman arvonlisäveron määrä ylittää rangaistavuuden tietyn alarajan — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään alemmasta rangaistavuuden alarajasta tuloveron pidätysten maksamatta jättämisen osalta)”2018/C 231/02Oikeudenkäyntikieli: italia
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Varese

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   Mauro Scialdone

      Tuomiolauselma

   Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettua neuvoston direktiiviä 2006/112/EY, SEU 4 artiklan 3 kohtaa ja SEUT 325 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään, että tiettyä vuotta koskevaan vuosittaiseen veroilmoitukseen perustuvan arvonlisäveron jättäminen maksamatta laissa säädetyissä määräajoissa on vankeudella rangaistava rikos ainoastaan silloin, kun maksamattoman arvonlisäveron määrä ylittää 250000 euron suuruisen rangaistavuuden alarajan, vaikka siinä säädetään tuloveron pidätysten maksamatta jättämistä koskevan rikoksen osalta 150000 euron suuruisesta rangaistavuuden alarajasta.
   (
         1
      )	EUVL C 48, 8.2.2016.


201806150521955202018/C 231/512762018TC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL20180427404011Asia T-276/18: Kanne 27.4.2018 – Julius K9 v. EUIPO – El Corte Inglés (K9 UNIT)
 ---documentbreak--- C2312018FI4010120180427FI0051401401Kanne 27.4.2018 – Julius K9 v. EUIPO – El Corte Inglés (K9 UNIT)
   (Asia T-276/18)2018/C 231/51Kannekirjelmän kieli: englanti
      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Julius-K9 Zrt (Szigetszentmiklós, Unkari) (edustaja: asianajaja G. Jambrik)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: El Corte Inglés, SA (Madrid, Espanja)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki K9 UNIT – Rekisteröintihakemus nro 14 590 831

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 22.2.2018 asiassa R 1432/2017-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

            —

            kumoaa riidanalaisen päätöksen

            —

            velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

   Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


201806150611955222018/C 231/522772018TC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL20180504404122Asia T-277/18: Kanne 4.5.2018 – Zitro IP v. EUIPO (PICK & WIN MULTISLOT)
 ---documentbreak--- C2312018FI4020120180504FI0052402412Kanne 4.5.2018 – Zitro IP v. EUIPO (PICK & WIN MULTISLOT)
   (Asia T-277/18)2018/C 231/52Oikeudenkäyntikieli: espanja
      Asianosaiset

      Kantaja: Zitro IP Sàrl (Luxembourg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja A. Canela Giménez)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki PICK & WIN MULTISLOT – Rekisteröintihakemus nro 16 071 946

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 14.3.2018 asiassa R 978/2017-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

            —

            kumoaa riidanalaisen päätöksen

            —

            velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

   Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


201806150831955152018/C 231/372412018TC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL20180418293022Asia T-241/18: Kanne 18.4.2018 – Bruno v. komissio
 ---documentbreak--- C2312018FI2920120180418FI0037292302Kanne 18.4.2018 – Bruno v. komissio
   (Asia T-241/18)2018/C 231/37Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Bruno (Woluwé-Saint-Pierre, Belgia) (edustaja: asianajaja N. de Montigny)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            kumoamaan työsopimusten tekemiseen valtuutetun viranomaisen 4.7.2017 tekemän päätöksen

            —

            niiltä osin kuin se on tarpeen, kumoamaan 18.1.2018 tehdyn nimenomaisen päätöksen oikaisuvaatimuksen hylkäämisestä

            —

            velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen.

            1)

            Ensimmäisen kanneperusteen mukaan Euroopan komissio teki oikeudellisen virheen soveltaessaan henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 1 kohtaa ja 12 artiklan 1 kohtaa, koska se hylkäsi päätöksellään kantajan vaatimuksen myöntää hänelle mainitun liitteen 12 artiklan 2 kohdassa säädettyä erorahaa ja sitä vastoin pakotti hänet soveltamaan henkilöstösääntöjen VIII liitteessä olevaa 11 artiklan 1 kohtaa, joka ei kuitenkaan sovellu hänen tapaukseensa.

            2)

            Toisessa kanneperusteessa esitetään lainvastaisuusväite siltä osin kuin edellä mainitut henkilöstösääntöjen säännökset loukkaavat yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja syrjimättömyysperiaatetta, koska lainsäädännössä on aukko.


201806150341954862018/C 231/043312016CJC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL201805024521Yhdistetyt asiat C-331/16 ja C-366/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 2.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Middelburg (Alankomaat) ja Raad voor Vreemdelingenbetwistingen (Belgia) – K. v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (C-331/16) ja H. F. v. Belgian valtio (C-366/16) (Ennakkoratkaisupyyntö — Euroopan unionin kansalaisuus — Vapaata liikkumista ja oleskelua jäsenvaltioiden alueella koskeva oikeus — Direktiivi 2004/38/EY — 27 artiklan 2 kohdan toinen alakohta — Maahantulo- ja oleskeluoikeuden rajoittaminen yleiseen järjestykseen tai yleiseen turvallisuuteen taikka kansanterveyteen liittyvistä syistä — Karkottaminen maan alueelta yleiseen järjestykseen tai yleiseen turvallisuuteen liittyvistä syistä — Käyttäytyminen, joka muodostaa yhteiskunnan olennaiseen etuun vaikuttavan todellisen, välittömän ja riittävän vakavan uhan — Henkilö, jonka turvapaikkahakemus on hylätty Geneven yleissopimuksen 1 artiklan F kohdassa tai direktiivin 2011/95/EU 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen syiden perusteella — 28 artiklan 1 kohta — 28 artiklan 3 kohdan a alakohta — Suoja karkottamista vastaan — Oleskelu vastaanottavan jäsenvaltion alueella edelliset kymmenen vuotta — Yleistä turvallisuutta koskevat pakottavat syyt — Käsite)
 ---documentbreak--- C2312018FI410120180502FI00044152Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 2.5.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Middelburg (Alankomaat) ja Raad voor Vreemdelingenbetwistingen (Belgia) – K. v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (C-331/16) ja H. F. v. Belgian valtio (C-366/16)
   (Yhdistetyt asiat C-331/16 ja C-366/16) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Euroopan unionin kansalaisuus — Vapaata liikkumista ja oleskelua jäsenvaltioiden alueella koskeva oikeus — Direktiivi 2004/38/EY — 27 artiklan 2 kohdan toinen alakohta — Maahantulo- ja oleskeluoikeuden rajoittaminen yleiseen järjestykseen tai yleiseen turvallisuuteen taikka kansanterveyteen liittyvistä syistä — Karkottaminen maan alueelta yleiseen järjestykseen tai yleiseen turvallisuuteen liittyvistä syistä — Käyttäytyminen, joka muodostaa yhteiskunnan olennaiseen etuun vaikuttavan todellisen, välittömän ja riittävän vakavan uhan — Henkilö, jonka turvapaikkahakemus on hylätty Geneven yleissopimuksen 1 artiklan F kohdassa tai direktiivin 2011/95/EU 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen syiden perusteella — 28 artiklan 1 kohta — 28 artiklan 3 kohdan a alakohta — Suoja karkottamista vastaan — Oleskelu vastaanottavan jäsenvaltion alueella edelliset kymmenen vuotta — Yleistä turvallisuutta koskevat pakottavat syyt — Käsite)”2018/C 231/04Oikeudenkäyntikieli: hollanti
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Middelburg ja Raad voor Vreemdelingenbetwistingen

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: K. (C-331/16) ja H.F. (C-366/16)

      Vastaajat: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (C-331/16) ja Belgian valtio (C-366/16)

      Tuomiolauselma

            1)

            Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY 27 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että se, että oleskeluoikeutta jäsenvaltion alueella hakeneelle unionin kansalaiselle tai kolmannen maan kansalaiselle, joka on unionin kansalaisen perheenjäsen, on aiemmin päätöksellä jätetty myöntämättä pakolaisasema pakolaisten oikeusasemaa koskevan yleissopimuksen, joka allekirjoitettiin 28.7.1951 Genevessä, sellaisena kuin se on täydennettynä pakolaisten oikeusasemaa koskevalla pöytäkirjalla, joka tehtiin New Yorkissa 31.1.1967, 1 artiklan F kohdan tai vaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi, pakolaisten ja henkilöiden, jotka voivat saada toissijaista suojelua, yhdenmukaiselle asemalle sekä myönnetyn suojelun sisällölle 13.12.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/95/EU 12 artiklan 2 kohdan perusteella, ei mahdollista sitä, että tämän jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat automaattisesti katsoa, että hänen pelkkä läsnäolonsa tällä alueella muodostaa – rikoksen uusimisen riskin olemassaolosta riippumatta – todellisen, välittömän ja riittävän vakavan uhan, joka vaikuttaa johonkin yhteiskunnan olennaiseen etuun ja joka voi olla perusteena yleiseen järjestykseen tai yleisen turvallisuuteen perustuvien toimenpiteiden toteuttamiselle.
            Tällaisen uhan olemassaolon toteamisen on perustuttava vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten suorittamaan arviointiin asianomaisen henkilön omasta käyttäytymisestä siten, että huomioon otetaan pakolaisaseman myöntämättä jättämistä koskevassa päätöksessä esitetyt toteamukset ja seikat, joihin päätös perustuu, erityisesti rikosten tai tekojen, joista häntä syytetään, luonne ja vakavuus, se, missä määrin hän on osallistunut näihin rikoksiin henkilökohtaisesti, se, onko mahdollisesti olemassa rikosoikeudellisesta vastuusta vapauttavia oikeuttamisperusteita, sekä se, onko hänellä rikostuomioita. Tässä kokonaisarvioinnissa on myös otettava huomioon näiden rikosten tai tekojen oletetusta tekemisestä kulunut aika sekä mainitun henkilön myöhempi käyttäytyminen, erityisesti se, osoittaako tämä käyttäytyminen hänessä sellaisen asenteen pysyvyyttä, joka loukkaa SEU 2 ja SEU 3 artiklassa tarkoitettuja perusarvoja vastaan tavalla, joka voisi vaikuttaa väestön rauhaan ja fyysiseen turvallisuuteen. Pelkästään se, että tämän henkilön aiempi käyttäytyminen liittyy hänen alkuperämaansa yhteiskunnallis-historialliseen kontekstiin, joka ei ole omiaan toistumaan vastaanottavassa jäsenvaltiossa, ei ole tällaisen toteamisen esteenä.
            Suhteellisuusperiaatteen mukaisesti vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on lisäksi verrattava toisiinsa yhtäältä kyseessä olevan yhteiskunnan olennaisen edun suojaamista ja toisaalta asianomaisen henkilön etuja, jotka liittyvät hänen liikkumis- ja oleskeluvapautensa käyttämiseen unionin kansalaisena sekä hänen yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamista koskevaan oikeuteensa.

            2)

            Direktiivin 2004/38 28 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että kun aiotut toimenpiteet merkitsevät asianomaisen henkilön poistamista vastaanottavasta jäsenvaltiosta, viimeksi mainitun on otettava huomioon käyttäytymisen, josta asianomaista henkilöä syytetään, luonne ja vakavuus, hänen tässä jäsenvaltiossa oleskelunsa pituus ja tarvittaessa laillisuus, käyttäytymisestä, josta häntä syytetään, kulunut ajanjakso, asianomaisen henkilön käytös kyseisenä ajanjaksona, hänen tämänhetkinen vaarallisuutensa yhteiskunnalle ja tähän jäsenvaltioon liittyvien sosiaalisten ja kulttuuristen siteiden ja perhesiteiden vahvuus.
            Direktiivin 2004/38 28 artiklan 3 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että sitä ei sovelleta unionin kansalaiseen, jolla ei ole tämän direktiivin 16 ja 28 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua pysyvää oleskeluoikeutta vastaanottavassa jäsenvaltiossa.

      (
         1
      )	EUVL C 326, 5.9.2016.

      EUVL C 343,19.9.2016.


201806150801955062018/C 231/532792018TC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL20180430414221Asia T-279/18: Kanne 30.4.2018 – Alliance Pharmaceuticals v. EUIPO – AxiCorp (AXICORP ALLIANCE)
 ---documentbreak--- C2312018FI4110120180430FI0053411422Kanne 30.4.2018 – Alliance Pharmaceuticals v. EUIPO – AxiCorp (AXICORP ALLIANCE)
   (Asia T-279/18)2018/C 231/53Kannekirjelmän kieli: englanti
      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Alliance Pharmaceuticals Ltd (Wiltshire, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: M. Edenborough, QC)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: AxiCorp GmbH (Friedrichsdorf/Ts, Saksa)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: Tavaramerkin AXICORP ALLIANCE Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti – Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti nro 1 072 913

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 7.2.2018 asiassa R 1473/2017-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

            —

            kumoaa riidanalaisen päätöksen

            —

            toissijaisesti muuttaa viidennen valituslautakunnan riidanalaista päätöstä siten, että väite palautetaan väitejaostoon, jotta se tutkii väitteen uudelleen 8 artiklan 4 kohdan lisäksi 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 8 artiklan 5 kohdan mukaisesti

            —

            velvoittaa EUIPO:n korvaamaan kantajalle tästä menettelystä ja valituslautakunnassa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut. Toissijaisesti jos muu osapuoli valituslautakunnassa tulee väliintulijaksi, velvoittaa vastaajan ja väliintulijan yhteisvastuullisesti korvaamaan kantajalle tästä menettelystä ja valituslautakunnassa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut.

      Kanneperusteet

   Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.
   Valituslautakunta on tutkinut virheellisesti aikaisempaan tavaramerkkiin sovellettuja sääntöjä ja siten katsonut, ettei esitetty näyttö tavaramerkin käytöstä osoittanut näiden sääntöjen alaisten tavaroiden osalta sen tosiasiallista käyttöä.


201806150581955002018/C 231/266752016TC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL20180515222211Asia T-675/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.5.2018 – Wirecard v. EUIPO (mycard2go) (EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin mycard2go rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta) — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan ensimmäinen virke (josta on tullut asetuksen 2017/1001 94 artiklan ensimmäinen virke))
 ---documentbreak--- C2312018FI2210120180515FI0026221221Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.5.2018 – Wirecard v. EUIPO (mycard2go)
   (Asia T-675/16) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin mycard2go rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta) — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan ensimmäinen virke (josta on tullut asetuksen 2017/1001 94 artiklan ensimmäinen virke))”2018/C 231/26Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Asianosaiset

      Kantaja: Wirecard AG (Aschheim, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Bayer)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: D. Hanf)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 21.7.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 282/2016-4), joka koskee hakemusta sanamerkin mycard2go rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

            1)

            Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) neljännen valituslautakunnan 21.7.2016 tekemä päätös (asia R 282/2016-4) kumotaan.

            2)

            Kanne hylätään muilta osin.

            3)

            EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kantajalle EUIPO:n menettelystä aiheutuneet välttämättömät kulut.

      (
         1
      )	EUVL C 410, 7.11.2016.


201806290401986262018/C 249/383042017TC24920180716FI01FIINFO_JUDICIAL20180529313111Asia T-304/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.5.2018 – Sata v. EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (5000) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-sanamerkki 5000 — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta) — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) — Yhdenvertainen kohtelu — Hyvän hallinnon periaate — Perusteluvelvollisuus)
 ---documentbreak--- C2492018FI3110120180529FI0038311311Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.5.2018 – Sata v. EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (5000)
   (Asia T-304/17) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-sanamerkki 5000 — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta) — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) — Yhdenvertainen kohtelu — Hyvän hallinnon periaate — Perusteluvelvollisuus)”2018/C 249/38Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Asianosaiset

      Kantaja: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Saksa) (edustaja: asianajaja M.-C. Simon)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamies: D. Hanf)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, Kiina) (edustajat: asianajajat S. Fröhlich ja M. Hartmann)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 8.3.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 655/2016-4), joka koskee osapuolten Zhejiang Rongpeng Air Tools ja Sata välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Sata GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 231, 17.7.2017.


201806290231986792018/C 249/192872018CJC24920180716FI01FIINFO_JUDICIAL20180309131312Asia C-287/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 9.3.2018 – Fusignano Due Srl v. Ministero dello Sviluppo Economico
 ---documentbreak--- C2492018FI1320120180309FI0019132131Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 9.3.2018 – Fusignano Due Srl v. Ministero dello Sviluppo Economico
   (Asia C-287/18)2018/C 249/19Oikeudenkäyntikieli: italia
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Fusignano Due Srl

      Vastapuoli: Ministero dello Sviluppo Economico

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko direktiivin 2009/28/EY (
         1
      ) 3 artiklan 3 kohdan a alakohtaa tulkittava siten, että – kun otetaan huomioon myös yleinen luottamuksensuojan periaate ja direktiivillä luotu uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian tuotannon kannustinjärjestelmän kokonaisuus – on pois suljettua, että kansallinen säädös, jossa Italian hallituksen sallitaan myöhemmillä täytäntöönpanoasetuksilla säätää aiemmin säädettyjen kannustintariffien pienentämisestä tai jopa poistamisesta, voisi olla yhteensopiva Euroopan unionin oikeuden kanssa?
   (
         1
      )	Uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä sekä direktiivien 2001/77/EY ja 2003/30/EY muuttamisesta ja myöhemmästä kumoamisesta 23.4.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/28/EY (EUVL 2009, L 140, s. 16).


201806290451986282018/C 249/571992017TC24920180716FI01FIINFO_JUDICIAL20180531454513Asia T-199/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 31.5.2018 – QD v. EUIPO
 ---documentbreak--- C2492018FI4530120180531FI0057453451Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 31.5.2018 – QD v. EUIPO
   (Asia T-199/17) (
         1
      )2018/C 249/57Oikeudenkäyntikieli: englantiNeljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.
   (
         1
      )	EUVL C 161, 22.5.2017.


201806290591986512018/C 249/329002016TC24920180716FI01FIINFO_JUDICIAL20180601262721Asia T-900/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.6.2018 – Casual Dreams v. EUIPO – López Fernández (Dayaday) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Dayaday rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisemmat kansalliset kuviomerkit DAYADAY ja dayaday — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta [josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 5 kohta] — Laaja tunnettuus — Aikaisemman tavaramerkin erottamiskyvyn tai maineen epäoikeutettu hyväksikäyttö)
 ---documentbreak--- C2492018FI2610120180601FI0032261272Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.6.2018 – Casual Dreams v. EUIPO – López Fernández (Dayaday)
   (Asia T-900/16) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Dayaday rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisemmat kansalliset kuviomerkit DAYADAY ja dayaday — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta [josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 5 kohta] — Laaja tunnettuus — Aikaisemman tavaramerkin erottamiskyvyn tai maineen epäoikeutettu hyväksikäyttö)”2018/C 249/32Oikeudenkäyntikieli: espanja
      Asianosaiset

      Kantaja: Casual Dreams, SLU (Manrèse, Espanja) (edustajat: asianajaja A. Tarí Lázaro)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamiehet: aluksi S. Palmero Cabezas, sitten J. Crespo Carrillo)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Miguel Ángel López Fernández (Fuensalida, Espanja)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 6.10.2016 antamasta päätöksestä (asia R 375/2016-2), joka koskee Casual Dreamsin ja López Fernándezin välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

            1)

            Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) toisen valituslautakunnan 6.10.2016 antama päätös (asia R 375/2016-2) kumotaan.

            2)

            EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Casual Dreams, SLU:n oikeudenkäyntikulut, valituslautakunnassa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut.

      (
         1
      )	EUVL C 95, 27.3.2017.


201807130152003562018/C 268/076712016CJC26820180730FI01FIINFO_JUDICIAL201806076611Asia C-671/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Conseil d’État – Belgia) – Inter-Environnement Bruxelles ASBL ym. v. Région de Bruxelles-Capitale (Ennakkoratkaisupyyntö — Ympäristö — Direktiivi 2001/42/EY — 2 artiklan a alakohta — Käsitepari ”suunnitelmat ja ohjelmat” — 3 artikla — Tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arviointi — Brysselin (Belgia) Eurooppa-kaupunginosaa koskeva alueellinen kaupunkikaava)
 ---documentbreak--- C2682018FI610120180607FI00076161Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 7.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Conseil d’État – Belgia) – Inter-Environnement Bruxelles ASBL ym. v. Région de Bruxelles-Capitale
   (Asia C-671/16) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Ympäristö — Direktiivi 2001/42/EY — 2 artiklan a alakohta — Käsitepari ”suunnitelmat ja ohjelmat” — 3 artikla — Tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arviointi — Brysselin (Belgia) Eurooppa-kaupunginosaa koskeva alueellinen kaupunkikaava)”2018/C 268/07Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d’État

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Inter-Environnement Bruxelles ASBL, Groupe d’animation du quartier européen de la ville de Bruxelles ASBL, Association du quartier Léopold ASBL, Brusselse Raad voor het Leefmilieu ASBL, Pierre Picard ja David Weytsman

      Vastaaja: Région de Bruxelles-Capitale

      Tuomiolauselma

   Tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/42/EY 2 artiklan a alakohtaa, 3 artiklan 1 kohtaa ja 3 artiklan 2 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen alueellinen kaupunkikaava, jossa vahvistetaan tiettyjä kiinteistönrakennushankkeiden toteuttamiseen liittyviä määräyksiä, kuuluu sellaisten suunnitelmien ja ohjelmien käsitteen alaan, joilla todennäköisesti on mainitussa direktiivissä tarkoitettuja merkittäviä ympäristövaikutuksia, ja että sen ympäristövaikutukset on näin ollen arvioitava.
   (
         1
      )	EUVL C 78, 13.3.2017.


201807270322024652018/C 285/133112017CJC28520180813FI01FIINFO_JUDICIAL20170529111111Asia C-311/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hannover (Saksa) on esittänyt 29.5.2017 – Jeannine Wieczarkowiecz v. TUIfly GmbH
 ---documentbreak--- C2852018FI1110120170529FI0013111111Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hannover (Saksa) on esittänyt 29.5.2017 – Jeannine Wieczarkowiecz v. TUIfly GmbH
   (Asia C-311/17)2018/C 285/13Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Hannover

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Jeannine Wieczarkowiecz

      Vastaaja: TUIfly GmbH
   Asia poistettiin 8.5.2018 annetulla unionin tuomioistuimen määräyksellä unionin tuomioistuimen rekisteristä.


title: Asia C-458/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 12.7.2018 – GVC Services (Bulgaria) EOOD v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Sofia

text:
               24.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 341/8

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 12.7.2018 – GVC Services (Bulgaria) EOOD v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Sofia
      (Asia C-458/18)
      (2018/C 341/09)
      Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Administrativen sad Sofia-grad

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: GVC Services (Bulgaria) EOOD

         Vastaaja: Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Sofia

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko direktiivin 2011/96/EU (1) 2 artiklan a alakohdan i alakohtaa, luettuna yhdessä liitteessä I olevan A kohdan ab alakohdan kanssa, tulkittava siten, että käsite ”Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön mukaisesti perustetut yhtiöt” käsittää myös Gibraltarille perustetut yhtiöt?

                  2)

                  Onko 2 artiklan a alakohdan iii alakohtaa, luettuna yhdessä direktiivin 2011/96/EU liitteessä I olevan B osan kanssa, tulkittava siten, että käsite ”corporation tax Yhdistyneessä kuningaskunnassa” käsittää myös Gibraltarilla maksettavan yhteisöveron?

         (1)  Eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 30.11.2011 annettu neuvoston direktiivi 2011/96/EU (EUVL 2011, L 345, s. 8).


title: Asia T-273/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.7.2018 – Quadri di Cardano v. komissio (Henkilöstö — Sopimussuhteiset toimihenkilöt – Ulkomaankorvaus — Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan b alakohta — Kymmenen vuoden viitekausi — Asemapaikkana olevan valtion kansalaisuus — Asuinpaikka asemapaikkana olevassa valtiossa — Tehtävät kansainvälisessä organisaatiossa — Vuokratyösopimus)

text:
               24.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 341/14

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.7.2018 – Quadri di Cardano v. komissio
      (Asia T-273/17) (1)

      ((Henkilöstö - Sopimussuhteiset toimihenkilöt – Ulkomaankorvaus - Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan b alakohta - Kymmenen vuoden viitekausi - Asemapaikkana olevan valtion kansalaisuus - Asuinpaikka asemapaikkana olevassa valtiossa - Tehtävät kansainvälisessä organisaatiossa - Vuokratyösopimus))
      (2018/C 341/25)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Alessandro Quadri di Cardano (Alicante, Espanja) (edustajat: aluksi asianajajat N. de Montigny ja J.-N. Louis, sittemmin asianajaja N. de Montigny)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi Bohr ja M. Mensi, sittemmin T. Bohr ja L. Radu Bouyon)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 270 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan komission henkilökohtaisten etuuksien hallinto- ja maksutoimiston 19.7.2016 tekemän päätöksen kumoamista siltä osin kuin kantajalta on kyseisessä päätöksessä evätty ulkomaankorvaus hänen tullessaan INEAn palvelukseen

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Alessandro Quadri di Cardano velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 221, 10.7.2017.


title: Asia C-461/18 P: Valitus, jonka Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd on tehnyt 13.7.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto, laajennettu kokoonpano) asiassa T-431/12, Distillerie Bonollo ym. v. Euroopan unionin neuvosto, 3.5.2018 antamasta tuomiosta

text:
               24.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 341/8

      Valitus, jonka Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd on tehnyt 13.7.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto, laajennettu kokoonpano) asiassa T-431/12, Distillerie Bonollo ym. v. Euroopan unionin neuvosto, 3.5.2018 antamasta tuomiosta
      (Asia C-461/18 P)
      (2018/C 341/10)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittaja: Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd (edustajat: K. Adamantopoulos ja P. Billiet, lawyers)

         Muut osapuolet: Distillerie Bonollo SpA, Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA, Distillerie Mazzari SpA, Caviro Distillerie Srl, Comercial Química Sarasa, SL, Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Valittaja vaatii unionin tuomioistuinta:

                  —

                  kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen 3.5.2018 asiassa T-431/12 antaman tuomion kokonaisuudessaan, ja

                  —

                  velvoittamaan ensimmäisen oikeusasteen kantajat korvaamaan valittajalle tästä valituksesta ja oikeudenkäynnistä unionin yleisessä tuomioistuimessa asiassa T-431/12 aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Valittaja vetoaa valituksensa tueksi yhteen valitusperusteeseen. Sen mukaan valituksenalaiseen tuomioon liittyy ilmeinen lain soveltamista koskeva virhe kun siinä katsotaan, että polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1) (jäljempänä perusasetus), jonka nojalla asetus N:o 626/2012 (2) annettiin, 11 artiklan 9 kohdassa ei sallita unionin toimielinten muodostavan kyseisen tuotteen laskennallista normaaliarvoa polkumyyntimarginaalilaskelmassa, joka on tehty polkumyyntiä koskevassa osittaisen välivaiheen tarkastelussa, jos unionin toimielimet ovat alkuperäisen polkumyyntitutkimuksen aikana käyttäneet sen sijaan tosiasiallista kotimaista myyntiä.

                  1.

                  Valittaja väittää ensinnäkin, että laskennallisen normaaliarvon määrittäminen ei eroa menetelmästä, jolla normaaliarvo määritetään tosiasiallisen kotimaisen myynnin perusteella, koska molemmilla menetelmillä pyritään vahvistamaan parhaiten normaaliarvo ottamalla huomioon kunkin tapauksen erityispiirteet ja kustannuksia ja hintoja koskevat tiedot, jotka muuttuvat ajan myötä. Perusasetuksen 2 artiklan 1–6 kohdassa näet säädetään useista seikoista, joiden perusteella on oikeutettua käyttää laskennallista normaaliarvoa sen sijaan että käytettäisiin tosiasiallista kotimaista myyntiä polkumyyntimarginaalin laskemiseen tapauskohtaisesti. Jos unionin toimielinten toimivalta rajoitetaan normaaliarvon laskemiseen välivaiheen tarkastelussa, vaikka ne ovat käyttäneet aikaisemmassa tutkimuksessa tosiasiallista kotimaan myyntiä samaa tarkoitusta varten, unionin toimielimiltä poistetaan mahdollisuus käyttää perusasetuksen 2 artiklassa säädettyjä lukuisia muita vaihtoehtoja. Kun otetaan huomioon huomattavat erot luonnonmukaisesti ja synteettisesti valmistetun viinihapon tuotantokustannuksissa, se, että asetuksessa N:o 626/2012 normaaliarvo lasketaan käyttäen vertailumaana Argentiinaa, heijastaa parhaiten sitä seikkaa, että vastaava argentiinalainen tuottaja valmisti viinihappoa luonnonmukaisella menetelmällä, joka on aineellisesti kalliimpi kuin valittajan käyttämä synteettinen menetelmä.

                  2.

                  Toiseksi valittaja väittää valituksensa tueksi, että alkuperäisessä polkumyyntimenettelyssä yksilöitiin kaksi viejien luokkaa: valittajan kaltaiset viejät, jotka toimivat yhteistyössä ja joille myönnettiin markkinatalouskohtelu perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan nojalla; ja tuottajat, jotka eivät toimineet yhteistyössä, joille ei myönnetty markkinatalouskohtelua ja joihin unionin toimielimet sovelsivat ”parhaiden käytettävissä olevien tietojen” menetelmää perusasetuksen 18 artiklan nojalla. Osittaisen välivaiheen tarkastelun, joka johti asetuksen N:o 626/2012 antamiseen, aikana unionin toimielimet epäsivät valittajan kaltaisilta yhteistyössä toimineilta tuottajilta markkinatalouskohtelun ja niiden normaaliarvo vahvistettiin perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan nojalla komission valitseman vertailumaan eli Argentiinan perusteella. Tätä viejien ryhmää ei ollut vielä alkuperäisen tutkimuksen kuluessa. Näin ollen on niin, että vaikka katsottaisiinkin, että perusasetuksen 11 artiklan 9 kohdassa estetään unionin toimielimiä käyttämästä laskennallisia normaaliarvoja tosiasiallisen kotimaisen myynnin sijasta osittaisessa välivaiheen tarkastelussa, tällä ei kuitenkaan estetä unionin toimielimiä käyttämästä laskennallista normaaliarvoa sellaisten viejien uuden ryhmän osalta, jotka toimivat yhteistyössä mutta joille ei myönnetty markkinatalouskohtelua ja jotka tulivat ensimmäistä kertaa esille osittaisessa välivaiheen tarkastelussa.

                  3.

                  Lopuksi valittaja väittää, että valituksen kohteena olevan tuomion useat toteamukset ovat vastoin vakiintunutta unionin ja maailmankauppajärjestön oikeuskäytäntöä, joka koskee normaaliarvon määrittämistä ja tasapuolisten hintavertailujen varmistamista sekä viejän puolustautumisoikeuksien kunnioittamista.

         (1)  EUVL 2009, L 343, s. 51.

         (2)  Lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan viinihapon tuonnissa annetun täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 349/2012 muuttamisesta 26.6.2012 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 626/2012 (EUVL 2012, L 182, s. 1).


title: Asia C-618/17: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 22.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal d'Instance de Limoges – Ranska) – BNP Paribas Personal Finance SA v. Roger Ducloux, ja Marie Josée Ducloux

text:
               24.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 341/11

      Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 22.6.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal d'Instance de Limoges – Ranska) – BNP Paribas Personal Finance SA v. Roger Ducloux, ja Marie Josée Ducloux
      (Asia C-618/17) (1)

      (2018/C 341/17)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

         (1)  EUVL C 22, 22.1.2018.