title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys, (viides jaosto) 26 päivänä tammikuuta 2005, asiassa C-153/04 P, Euroagri Srl vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku — EMOTR — Taloudellinen tuki — Pilotti- ja esittelyhanke uuden ’Endovenaksi’ kutsutun teknologian käyttämiseksi hedelmäpuissa)

text:
               30.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/12

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   (viides jaosto)
   26 päivänä tammikuuta 2005,
   asiassa C-153/04 P, Euroagri Srl vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Muutoksenhaku - EMOTR - Taloudellinen tuki - Pilotti- ja esittelyhanke uuden ’Endovenaksi’ kutsutun teknologian käyttämiseksi hedelmäpuissa)
   (2005/C 106/23)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asiassa C-153/04 P, jossa on kyse yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 56 artiklaan perustuvasta valituksesta, joka on pantu vireille 23.3.2004, Euroagri Srl, kotipaikka Monte Vidon Combatte (Italia) (edustajanaan asianajaja W. Massucci), vastapuolena: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään C. Cattabriga ja M. L. Visaggio), yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. Silva de Lapuerta sekä tuomarit J. Makarczyk ja P. Kūris (esittelevä tuomari), julkisasiamies: M. Poiares Maduro, kirjaaja: R. Grass, on 26.1.2005 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1

               Valitus hylätään.

               2

               Euroagri Srl velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 106, 30.4.2004.


title: Yhdistetyt asiat C-323/10–C-326/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 24.11.2011 (Finanzgericht Hamburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Gebr. Stolle GmbH & Co. KG (asiat C-323/10, C-324/10 ja C-326/10) ja Doux Geflügel GmbH (asia C-325/10) v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Asetus (ETY) N:o 3846/87 — Maatalous — Vientituki — Siipikarjanliha — Kukot ja kanat, kynittyinä ja puhdistettuina)

text:
               28.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 25/11

      Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 24.11.2011 (Finanzgericht Hamburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Gebr. Stolle GmbH & Co. KG (asiat C-323/10, C-324/10 ja C-326/10) ja Doux Geflügel GmbH (asia C-325/10) v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas
      (Yhdistetyt asiat C-323/10–C-326/10) (1)

      (Asetus (ETY) N:o 3846/87 - Maatalous - Vientituki - Siipikarjanliha - Kukot ja kanat, kynittyinä ja puhdistettuina)
      (2012/C 25/18)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Finanzgericht Hamburg

         Pääasian asianosaiset

         Kantajat: Gebr. Stolle GmbH & Co. KG (asiat C-323/10, C-324/10 ja C-326/10) ja Doux Geflügel GmbH (asia C-325/10)

         Vastaaja: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

         Oikeudenkäynnin kohde

      Ennakkoratkaisupyyntö — Finanzgericht Hamburg — Maataloustuotteiden nimikkeistöstä vientitukia varten 17.12.1987 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3846/87 (EYVL L 366, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 16.12.1999 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2765/1999 (EYVL L 338, s. 1), tulkinta — Alanimike 0207 12 90 — Kynityt mutta eivät kyseisen alanimikkeen edellyttämät täysin puhdistetut kukot ja kanat

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Maataloustuotteiden nimikkeistöstä vientitukia varten 17.12.1987 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3846/87 liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna maataloustuotteiden vientitukinimikkeistön julkaisemisesta vuodeksi 2006 15.12.2005 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2091/2005, olevaa alanimikettä 0207 12 90 on tulkittava niin, että siihen kuuluvan siipikarjanruhon on oltava täysin puhdistettu siten, että sen tariffiin luokittelun kannalta on haitallista se, jos ruhoon jää sisäelinten koneellisen poiston jälkeen esimerkiksi vielä osa suolistosta tai henkitorvesta.

                  2)

                  Asetuksen N:o 3846/87 liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna 16.12.1999 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2765/1999, olevaa tuotekoodia 0207 1 2 90 9990 on tulkittava niin, että käsite ”tavanomaisesta poikkeava koostumus” sallii ruhossa olevan vain enintään neljä siinä mainituista sisäelimistä, yhden tai useamman kappaleen kutakin.

                  3)

                  Asetuksen N:o 3846/87 liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2765/1999, olevaa alanimikettä 0207 12 10 on tulkittava niin, että siipikarjanruho, jossa on mukana useampia kappaleita joitakin siinä mainittuja sisäelimiä eli kaulaa, sydäntä, maksaa ja kivipiiraa, ei kuulu kyseiseen alanimikkeeseen.

                  4)

                  Asetuksen N:o 3846/87 liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2765/1999, olevaa alanimikettä 0207 12 10 on tulkittava niin, että vientitukinimikkeistöön luokittelemiseksi siipikarjanruho, jossa on vielä koneellisen kynimisen jälkeen kiinnittyneinä joitakin pieniä untuvia, höyheniä, sulan tuppia ja karvoja, kuuluu tähän alanimikkeeseen, jos ruho höyhenten jäänteineenkin vastaa paistovalmiin kanan ominaisuuksia sekä tuotteen virheetöntä, kunnollista ja myyntikelpoista laatua.

                  5)

                  Asetuksen N:o 3846/87 liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2765/1999, olevaa tuotekoodia 0207 1 2 90 9990 on tulkittava niin, ettei siihen kuulu siipikarjanruho, jossa kaulaan on vielä kiinnittyneenä henkitorvi.

                  6)

                  Tullitarkastuksessa, jossa on tarkoitus määrittää, vastaavatko vientiä varten esitetyt tavarat vienti-ilmoituksessa mainittua tariffinimikettä, ilmoitettujen tavaroiden osittaisen tarkastuksen tulokset koskevat kaikkia ilmoituksessa tarkoitettuja tavaroita yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 70 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Virhemarginaalia, jonka perusteella voitaisiin katsoa, että poikkeama ei ole vientituen myöntämisen kannalta vahingollinen, ei voida sallia.

         (1)  EUVL C 209, 31.7.2010.

         EUVL C 274, 9.10.2010.


title: Fabrizio Cernecca -nimisen yrityksen 19.12.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-601/97)

text:
C 72/18                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        7.3.98
Pietro Stagno -nimisen yrityksen 19.12.1997 Euroopan               Firenze, ja Alessandro Giadrossi, Trieste, ja prosessiosoite
        yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                viimeksi mainitun toimisto Triestessä via XXX ottobre 17.
                        (Asia T-600/97)
                          (98/C 72/40)                             Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                   tuin
                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                   Ð ensisijaisesti kumoaa 30.7.1997 tehdyn Euroopan
                                                                        yhteisöjen komission päätöksen C(97) 2735 lopull.;
Pietro Stagno -niminen yritys on nostanut 19.12.1997
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
Kantajan edustajina ovat asianajajat Marcello Clarich,             Ð toissijaisesti kumoaa tämän päätöksen siltä osin (5
Firenze, ja Alessandro Giadrossi, Trieste, ja prosessiosoite            artikla) kuin siinä velvoitetaan Italian valtio perimään
viimeksi mainitun toimisto Triestessä via XXX ottobre 17.               takaisin 1.7.1990 alkaen myönnetyt tuet niiden maksa-
                                                                        mispäivästä lukien laskettavine korkoineen;
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuin                                                               Ð molemmissa tapauksissa velvoittaa komission korvaa-
                                                                        maan oikeudenkäyntikulut.
Ð ensisijaisesti kumoaa 30.7.1997 tehdyn Euroopan
     yhteisöjen komission päätöksen C(97) 2735 lopull.;            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Ð toissijaisesti kumoaa tämän päätöksen siltä osin (5              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
     artikla) kuin siinä velvoitetaan Italian valtio perimään      samat kuin asiassa T-288/97, Regione Friuli-Venezia Giulia
     takaisin 1.7.1990 alkaen myönnetyt tuet niiden maksa-         vastaan komissio (1).
     mispäivästä lukien laskettavine korkoineen;
                                                                   (1) EYVL C 7, 10.1.1998, s. 25.
Ð molemmissa tapauksissa velvoittaa komission korvaa-
     maan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                   Trasporti e Spedizioni Internazionali Cossutta snc:n
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat           19.12.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
samat kuin asiassa T-288/97, Regione Friuli-Venezia Giulia                                  nostama kanne
vastaan komissio (1).                                                                      (Asia T-602/97)
                                                                                (98/C 72/42)
(1) EYVL C 7, 10.1.1998, s. 25.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                   Trasporti e Spedizioni Internazionali Cossutta snc on nos-
Fabrizio Cernecca -nimisen yrityksen 19.12.1997 Euroo-             tanut 19.12.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
      pan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne              oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö-
                                                                   jen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianaja-
                        (Asia T-601/97)                            jat Marcello Clarich, Firenze, ja Alessandro Giadrossi,
                                                                   Trieste, ja prosessiosoite viimeksi mainitun toimisto Tries-
                          (98/C 72/41)
                                                                   tessä via XXX ottobre 17.
                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                   tuin
Fabrizio Cernecca -niminen yritys on nostanut 19.12.1997
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.           Ð ensisijaisesti kumoaa 30.7.1997 tehdyn Euroopan
Kantajan edustajina ovat asianajajat Marcello Clarich,                  yhteisöjen komission päätöksen C(97) 2735 lopull.;


title: Asia T-443/08: Kanne 6.10.2008 — Saksin vapaavaltio ja Saksi-Anhaltin osavaltio v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               20.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 327/35

         Kanne 6.10.2008 — Saksin vapaavaltio ja Saksi-Anhaltin osavaltio v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia T-443/08)
   (2008/C 327/63)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Saksin vapaavaltio ja Saksi-Anhaltin osavaltio (asiamies: Rechtsanwalt U. Soltész)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Komission 23.7.2008 tekemän päätöksen 1 artikla on kumottava EY 231 artiklan 1 kohdan nojalla siltä osin kuin komissio toteaa tässä päätöksessä, että

                           a)

                           Saksan tekemää pääomansijoitusta Leipzig/Hallen lentokentän uuden eteläisen kiitoradan rakentamista varten käsitellään EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtiontukena ja

                           b)

                           tämän ”valtiontuen” määräksi arvioidaan 350 miljoonaa euroa.

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan nojalla.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajat vastustavat Saksan DHL:n ja Leipzig/Hallen lentokentän hyväksi toteuttamista toimenpiteistä 23.7.2008 tehdyn komission päätöksen K(2008) 3512 lopullinen (C 48/2006, ex N 227/2006) 1 artiklan ensimmäisen osan toteamuksia, joilla todetaan Saksan Leipzig/Hallen lentokenttään tekemä pääomansijoitus valtiontueksi ja arvioidaan tämän tuen määräksi 350 miljoonaa euroa.
   Kantajat esittävät kanteensa tueksi seitsemän kanneperustetta:
   Ensinnäkin kantajat esittävät, että tukimääräyksiä ja -säännöksiä ei sovelleta, koska siltä osin kuin kyse on paikallislentokenttäinfrastruktuurin laajentamisesta, kyseessä ei ole näissä määräyksissä ja säännöksissä tarkoitettu yritys.
   Toiseksi Flughafen Leipzig/Halle GmbH on valtiollinen yhtä tarkoitusta varten perustettu yhtiö (single purpose vehicle), joka toimii yksityisoikeudellisessa muodossa ja jota ei voida pitää tuen saajana sikäli kuin valtio tarjoaa sille varat, jotka ovat sille tarpeen sen tehtävien hoitamisessa.
   Kolmanneksi riidanalainen päätös on ristiriitainen, koska siinä käsitellään Flughafgen Leipzig/Halle GmbH:ta sekä tuen saajana että tuen antajana.
   Neljänneksi vuonna 2005 julkaistujen suuntaviivojen (1) soveltamisella ennen niiden julkaisemista tapahtuneisiin tosiseikkoihin loukataan taannehtivuuden kieltoa, oikeusvarmuutta, luottamuksensuojaa ja yhdenvertaisuutta. Kantajan käsityksen mukaan olisi pitänyt soveltaa pelkästään vuonna 1994 julkaistuja komission suuntaviivoja (2).
   Lisäksi kantaja väittää, että uudet suuntaviivat ovat yhteisön primaarioikeuden vastaisia, koska siitä syystä, että paikallislentokenttien hoitajat eivät ole yrityksiä, suuntaviivat ovat asiallisesti sopimattomia ja itsessään ristiriitaisia. Vuoden 2005 sääntöjen nojalla myös lentokenttien rakentamiseen sovelletaan tukisääntöjä, kun taas aikaisemmissa, vuoden 1994 suuntaviivoissa tämä toiminta oli nimenomaisesti jätetty tukia koskevan oikeuden soveltamisalan ulkopuolelle. Kun otetaan huomioon vanhojen ja uusien suuntaviivojen täysin päinvastainen sisältö ja se, että vuonna 1994 annettuja suuntaviivoja ei ole kumottu, on epäselvää, miten lentokenttäinfrastruktuurin rahoitusta on oikeudellisesti arvioitava.
   Kuudenneksi kantaja esittää, että komissio on tehnyt menettelyllisen virheen, koska se ei ole soveltanut asetuksen N:o 659/1999 (3) säännöksiä voimassa olevista tuista pääomasijoituksiin, joita se piti tukena.
   Seitsemänneksi vuoden 2005 suuntaviivoihin loukataan myös jäsenvaltioiden ja komission välistä toimivallan jakoa, koska komissio venyttää toimivaltaansa EY:n perustamissopimuksessa määrättyjen puitteiden ulkopuolelle ottamalla käyttöön lavean tulkinnan EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ”yrityksen” tunnusmerkeistä ja tämän lavean tulkinnan perusteella asettaa kansallisten viranomaisten hallinnolliseen toimivaltaan kuuluvia asioita yhteisön toimielimien valvontaan.

      (1)  Komission tiedonanto — Yhteisön suuntaviivat lentoasemien rahoittamisesta ja alueellisilta lentoasemilta liikennöivien lentoyhtiöiden toiminnan aloittamista koskevasta valtiontuesta (EUVL 2005, C 312, s. 1)

      (2)  Komission tiedonanto Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 61 artiklan soveltamisesta valtiontukiin ilmailualalla (EYVL 1994, C 350, s. 7).

      (3)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999.


title: Asia T-123/08: Kanne 14.3.2008 — Spitzer v. SMHV — Homeland Housewares (Magic Butler)

text:
               9.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 116/27

         Kanne 14.3.2008 — Spitzer v. SMHV — Homeland Housewares (Magic Butler)
   (Asia T-123/08)
   (2008/C 116/50)
   Kannekirjelmän kieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Harald Spitzer (Hörsching, Itävalta) (edustaja: asianajaja T. Schmitz)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Homeland Housewares, LLC (Los Angeles, Amerikan yhdysvallat)
   Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston ensimmäisen valituslautakunnan 7.1.2008 tekemä päätös N:o R 1508/2006-1 on kumottava

               —

               Homeland Housewares, LLC:n haettua sanamerkkiä ”Magic Butler” N:o 4 109 906 vastaan esittämä väite on hylättävä

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”Magic Butler” luokkiin 7 ja 21 kuuluvia tavaroita varten (hakemus N:o 4 109 906)

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Homeland Housewares, LLC

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: sanamerkki ”MAGIC BULLET” luokkaan 7 kuuluvia tavaroita varten (yhteisön tavaramerkki 4 100 483) ja sanamerkki ”THE MAGIC BULLET” luokkaan 7 kuuluvia tavaroita varten (yhteisön tavaramerkki 3 584 885)

      Väiteosaston ratkaisu: väite hyväksytään osittain

      Valituslautakunnan ratkaisu: valitus hylätään

      Kanneperusteet: asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska nyt kysymyksessä olevien tavaramerkkien välillä ei ole sekaannusvaaraa.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, 1994, s. 1).


title: Asia C-290/07 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 2.9.2010 — Euroopan komissio v. Scott SA, Département du Loiret ja Ranskan tasavalta (Muutoksenhaku — Valtiontuet — Suunnittelu- ja kehitystöiden kohteena olleen maa-alueen hintaetu — Markkina-arvon määrittäminen — Muodollinen tutkintamenettely — Asetus (EY) N:o 659/1999 — Velvollisuus tutkia asia huolellisesti ja puolueettomasti — Komission harkintavallan laajuus — Kustannuksiin perustuva laskentatapa — Tuomioistuinten harjoittaman valvonnan laajuus)

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/6

      Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 2.9.2010 — Euroopan komissio v. Scott SA, Département du Loiret ja Ranskan tasavalta
      (Asia C-290/07 P) (1)

      (Muutoksenhaku - Valtiontuet - Suunnittelu- ja kehitystöiden kohteena olleen maa-alueen hintaetu - Markkina-arvon määrittäminen - Muodollinen tutkintamenettely - Asetus (EY) N:o 659/1999 - Velvollisuus tutkia asia huolellisesti ja puolueettomasti - Komission harkintavallan laajuus - Kustannuksiin perustuva laskentatapa - Tuomioistuinten harjoittaman valvonnan laajuus)
      (2010/C 288/11)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittaja: Euroopan komissio (asiamies: J. Flett)

         Valittajan vastapuolet: Scott SA (edustajat: J. Lever, QC, solicitor R. Griffith, solicitor M. Papadakis, barrister P. Gardner ja barrister G. Peretz), Département du Loiret (edustaja: avocat A. Carnelutti) ja Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues, S. Seam ja F. Million)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Valitus, jossa haetaan muutosta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-366/00, Scott SA v. Euroopan yhteisöjen komissio, 29.3.2007 antamaan tuomioon, jolla kumottiin valtiontuesta, jonka Ranska on myöntänyt Scott Paper SA:lle/Kimberly-Clarkille, 12.7.2000 tehdyn komission päätöksen 2002/14/EY (EYVL 2002, L 12, s. 1) 2 artikla siltä osin kuin se koskee sen 1 artiklassa tarkoitettua, riidanalaisen maa-alueen hintaetuna myönnettyä valtiontukea

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-366/00, Scott vastaan komissio, 29.3.2007 antama tuomio kumotaan.

                  2)

                  Asia palautetaan unionin yleiseen tuomioistuimeen.

                  3)

                  Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

         (1)  EUVL C 183, 4.8.2007.


title: Asia T-416/12: Kanne 20.9.2012 — HP Health Clubs Iberia v. SMHV — Siseido (ZENSATIONS)

text:
               17.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 355/35

         Kanne 20.9.2012 — HP Health Clubs Iberia v. SMHV — Siseido (ZENSATIONS)
   (Asia T-416/12)
   2012/C 355/73
   Kannekirjelmän kieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: HP Health Clubs Iberia, SA (Barcelona, Espanja) (edustaja: asianajaja S. Serrat Viñas)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Shiseido Company Ltd (Tokio, Japani)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 6.6.2012 asiassa R 2212/2012-1 tekemän päätöksen

               —

               hylkäämään Shiseido Company Ltd:n esittämän väitteen

               —

               palauttamaan asian SMHV:lle, jotta haettu yhteisön tavaramerkki rekisteröidään kaikkia kyseessä olevia palveluita varten, ja

               —

               velvoittaa vastaajan ja toisen vastapuolen korvaamaan kulut, joita kantajalle aiheutuu tästä menettelystä ja SMHV:ssa käydystä aikaisemmasta menettelystä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki ”ZENSATIONS” luokkiin 35 ja 44 kuuluvia palveluita varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 5 778 303

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Shiseido Company Ltd

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkki ”ZEN” luokkiin 3, 21 ja 44 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hyväksyminen

      Kanneperusteet:

               —

               asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan toista virkettä ja 76 artiklan 1 ja 2 kohtaa on rikottu

               —

               asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 2 kohdan b alakohtaa on rikottu


title: Frans Jacobsin 27.5.1998 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-82/98)

text:
C 234/34                 FI                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        25.7.98
Kantaja on nostanut kanteen ensimmäisen oikeusasteen               FeÂdeÂration Internationale de l'Automobilen 29.5.1998
tuomioistuimessa sillä perusteella, että komissio ei ole kan-        Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
tajan valituksen hylätessään tutkinut riittävällä tavalla sitä                              (Asia T-85/98)
kysymystä, voidaanko kantajalla 85 artiklan nojalla olevat
oikeudet turvata asianmukaisesti Yhdistyneen kuningas-                                      (98/C 234/66)
kunnan kansallisissa tuomioistuimissa.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
(1) EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltami-
    sesta yksinmyyntisopimuksiin 22 päivänä kesäkuuta 1983
    annettu komission asetus (ETY) N:o 1984/83 (EYVL L 173,        FeÂdeÂration Internationale de l'Automobile on nostanut
    30.6.1983, s. 5).                                              29.5.1998 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
(2) EYVL C 206, 30.7.1993, s. 2.                                   tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                   vastaan. Kantajan edustajina ovat Lord Lester of Herne
                                                                   Hill, QC, Mark Hoskins, Craig Pouncey ja Veronica
                                                                   Roberts, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoi-
                                                                   misto Georges Baden, 7 Place du TheÂaÃtre.
Frans Jacobsin 27.5.1998 Euroopan yhteisöjen komissiota            Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                      vastaan nostama kanne                        tuin
                          (Asia T-82/98)
                           (98/C 234/65)                           Ð toteaa, että komission tarkalleen 22.12.1997 tai vähän
                                                                        sitä ennen tai vähän sen jälkeen tekemä päätös antaa
                                                                        lehdistön edustajille jäljennöksiä 19.12.1997 päivä-
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                          tyistä varoituskirjeistä on lainvastainen ja siksi kumot-
                                                                        tava;
Frans Jacobs, Walshoutem (Belgia), on nostanut 27.5.1998
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-             Ð määrää nimellisen sadan ecun korvauksen maksetta-
tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.                vaksi kantajalle sen maineelle aiheutuneesta muusta
Kantajan asiamiehinä ovat asianajajat Jean-NoeÈl Louis,                 kuin taloudellisesta vahingosta;
VeÂronique Leclercq, Ariane Tornel ja FrancËoise Parmentier,
Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson
SARL, 30 rue de Cessange.                                          Ð määrää, että komission on korvattava kantajalle se
                                                                        taloudellinen vahinko, joka on aiheutunut komission
                                                                        lainvastaisista toimista eli varoituskirjeiden joutumi-
Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                        sesta lehdistölle sekä Van Miertin lehdistölle antamista
tuomioistuin
                                                                        lausunnoista;
Ð kumoaa komission päätöksen jättää kantaja ylentä-
                                                                   Ð määrää, että komission on maksettava vuotuista 8 pro-
     mättä palkkaluokkaan B4 vuoden 1997 urakierrossa,
                                                                        sentin korkoa siitä lukien, kun tuomio on annettu
     ja
                                                                        tässä oikeudenkäynnissä;
Ð velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                   Ð velvoittaa komission korvaamaan kantajan oikeuden-
                                                                        käyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja vetoaa ensinnäkin siihen, että kumottavaksi vaa-
dittua päätöstä ei ole mitenkään perusteltu, mikä on
Euroopan yhteisöjen virkamiehiä koskevien henkilöstö-              Tämän asian kantaja (jäljempänä FIA) on Ranskan oikeu-
sääntöjen 25 artiklan vastaista.                                   den mukaisesti 1.7.1901 perustettu yhdistys, jolla on neu-
                                                                   vonantajan asema Euroopan neuvostossa ja Yhdistyneissä
                                                                   Kansakunnissa. Se on kansainvälinen järjestö, johon kuu-
Kantaja huomauttaa myös, ettei mitään arviointia tai               luu 143 kansallista autokerhoa, autoliittoa, matkailuker-
muutakaan selontekoa hänen käytöksestään viranhoidossa,            hoa sekä kansallista autoilu- ja moottoriurheilujärjestöä.
tehokkuudestaan ja pätevyydestään ole henkilöstösääntö-            Se edustaa 113 valtiota ja yli 100 miljoonaa autoilijaa.
jen 43 artiklassa tarkoitetulla tavalla tehty, vaikka hän on       Urheiluosastojensa ja alajärjestönään toimivan National
ollut ylennyskelpoinen 1.5.1997 alkaen. Kantajan mielestä          Sporting Authoritiesin kautta FIA asettaa sääntöjä, joita
tällaisen selonteon puuttuessa vastaaja ei ole voinut lain-        noudatetaan kaikkialla maailmassa kaikenlaisessa sellai-
mukaisesti verrata hänen ja vastaavassa asemassa olevien           sessa kansainvälisessä moottoriurheilussa, joka perustuu
palkkaluokkaan B4 ylennyskelpoisten työtoverien ansioita           ajoneuvoihin, joissa on vähintään neljä pyörää. Edellä
samoilla perusteilla, minkä vuoksi kumottavaksi vaadittu           mainitut säännöt sisältyvät International Sporting Codeen.
päätös on henkilöstösääntöjen 45 artiklan sekä yhdenver-           Lisäksi FIA:lla on taloudellisia etuja valvottavanaan
taisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteiden vastainen.        eräissä huomattavissa moottoriurheilukilpailuissa, joita
                                                                   järjestetään sen nimissä ja joihin kuuluvat Formula 1 -kil-
                                                                   pailut ja FIA:n rallin maailmanmestaruuskilpailut.


title: Asia C-364/01: Gerechtshof te 's-Hertogenboschin 5.9.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa

text:
C 331/12                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       24.11.2001
Gerechtshof te ’s-Hertogenboschin 5.9.2001 tekemällään                  Euroopan yhteisöjen komission 24.9.2001 Irlantia vastaan
   päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa                                              nostama kanne
                                                                                (Asia C-366/01)
                         (Asia C-364/01)                                                          (2001/C 331/19)
                         (2001/C 331/18)                                Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.9.2001 Euroo-
                                                                        pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.
                                                                        Kantajan asiamiehenä on Marie Wolfcarius, prosessiosoite
                                                                        Luxemburgissa.
                                                                        Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                        1)    toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut vaarallisten aineiden
Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch on pyytänyt 5.9.2001 teke-                    rautatiekuljetuksia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädän-
mällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistui-                 nön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin
meen 24.9.2001, ennakkoratkaisua asiassa H. Barbierin perilli-                96/49/EY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen toisen
set vastaan Hoofd van de eenheid Particulieren/Ondernemin-                    kerran 21 päivänä toukokuuta 1999 annetun komission
gen buitenland te Heerlen seuraaviin kysymyksiin:                             direktiivin 1999/48/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska
                                                                              se ei ole antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyt-
                                                                              tämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai
                                                                              koska se ei ainakaan ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä
1.   Edellyttääkö yhteisön oikeuden soveltaminen yhä rajat                    komissiolle
     ylittävän taloudellisen toiminnan olemassaoloa?
                                                                        2)    velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
2.   Onko yhteisön oikeuden vastaista, että jäsenvaltio (omai-
     suuden sijaintivaltio) kantaa tuossa jäsenvaltiossa sijaitse-      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     vasta kiinteistöstä perintöveroa, ja myöntää oikeuden
     vähentää kyseisestä omaisuudesta luovutusvelvollisuuden
     arvon, mikäli perittävä asui kuolinhetkellään omaisuuden           EY 249 artiklassa määrätään, että direktiivi velvoittaa saavutet-
     sijaintivaltiossa, mutta kyseistä vähennysoikeutta ei ole,         tavaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on
     mikäli perittävä asui kuolinhetkellään toisessa jäsenval-          osoitettu. Tästä seuraa implisiittisesti, että jäsenvaltioiden
     tiossa (asuinvaltio)?                                              on noudatettava direktiivissä säädettyä määräaikaa. Tämä
                                                                        määräaika päättyi 1.7.1999, eikä Irlanti ole antanut komission
                                                                        vaatimuksissa mainitun direktiivin noudattamisen edellyttämiä
                                                                        säännöksiä.
3.   Muuttuuko toiseen kysymykseen annettava vastaus, jos
     perittävä ei enää kyseistä kiinteistöä ostaessaan asunut
                                                                        (1) EYVL L 169, 5.7.1999, s. 58.
     siinä valtiossa, jossa omaisuus sijaitsee?
4.   Onko toiseen kysymykseen annettavan ratkaisun kannal-
     ta merkitystä sillä, onko perittävällä pääomasijoituksia
     kiinteistön sijaintivaltiossa, asuinvaltiossaan tai mahdolli-
                                                                        Euroopan yhteisöjen komission 24.9.2001 Helleenien ta-
     sesti jossakin muussa valtiossa?
                                                                                savaltaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-367/01)
5.   Mikäli näihin kysymyksiin on vastattava myöntävästi,
     mihin valtioon pääoman on katsottava tulleen sijoitetuksi                                    (2001/C 331/20)
     tapauksessa, jossa edellä 2.4. kohdassa tarkoitetulta yh-
     tiöltä (beslooten vennootschap) oleva saatava on talletettu
     käyttötilille?
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.9.2001 Euroo-
                                                                        pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
                                                                        vastaan. Kantajan asiamiehet ovat komission oikeudellisen
                                                                        osaston oikeudellinen neuvonantaja Antonio Caeiros ja oikeu-
                                                                        dellisessa yksikössä toimiva kansallinen virkamies Panos Pana-
                                                                        giotopoulos.


title: Asia T-135/10: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 15.11.2011 — Pieno žvaigždės v. SMHV — Fattoria Scaldasole (Iogurt.)

text:
               14.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 15.11.2011 — Pieno žvaigždės v. SMHV — Fattoria Scaldasole (Iogurt.)
   (Asia T-135/10) (1)

   2012/C 13/42
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Kuudennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 134, 22.5.2010.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (viides jaosto), 30 päivänä tammikuuta 1997, asiassa C-340/94 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), E. J. M. de Jaeck vastaan Staatssecretaris van Financiën (Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Sovellettavan lainsäädännön määrääminen - Palkatun työn ja itsenäisen ammatinharjoittamisen käsitteet)

text:
N:o C 74/8           I H                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        8.3.97
     — haitallisista aineista ja tuotteista eläinten ruokin        yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä
         nassa annetun direktiivin 74/63/ETY muuttamises           kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa       asiassa
         ta 26 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston             E. J. M. de Jaeck vastaan Staatssecretaris van Financien,
         direktiivin 92/88/ETY 2 artiklan,                          ennakkoratkaisun sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta
                                                                    yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin,
     — terveyttä koskevista ongelmista tuoreen siipikarjan         itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä
          lihan kaupassa annetun direktiivin 71 /11 8/ETY           14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen
         muuttamisesta ja ajan tasalle saattamisesta 17 päi        ( ETY ) N:o 1408/71 , sellaisena kuin se on muutettuna ja
         vänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston direktii           ajan tasalle saatettuna 2 päivänä kesäkuuta 1983 annetul
         vin 92/1 1 6/ETY 3 artiklan,                               la neuvoston asetuksella ( ETY) N:o 2001/83 EYVL N:o
                                                                    L 230, 22.8.1988 , s . 6 ), 14 a ja 14 c artiklan tulkinnasta,
     — tiettyjä eläimissä ja eläinperäisissä tuotteissa esiin      yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa
         tyviä zoonooseja . ja zoonoosien aiheuttajia               nossa: viidennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä hoitava
         koskevista suojatoimenpiteistä elintarvikkeista ai        ensimmäisen jaoston puheenjohtaja L. Sevon sekä tuoma
         heutuvien tartunta- ja myrkytyspesäkkeiden                 rit D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet ( esittelevä tuomari ),
         ehkäisemiseksi 17 päivänä joulukuuta 1992 anne            P. Jann ja M. Wathelet, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Co
         tun neuvoston direktiivin 92/117/ETY 17 artiklan           lomer, kirjaaja: johtava hallintovirkamies H. A. Riihi, on
         ja                                                         30.1.1997 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
                                                                    seuraava :
     — eläinten terveyttä ja kansanterveyttä koskevista
         vaatimuksista sellaisten tuotteiden yhteisön sisäi
         sessä kaupassa ja yhteisöön tuonnissa, joita eivät
          koske direktiivin 89/662/ETY ja, taudinaiheutta          1 ) Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alu
         jien osalta, direktiivin 90/425/ETY liitteessä A ole           eella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin
         vassa I luvussa mainittujen erityisten yhteisön sää           ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä
         dösten kyseiset vaatimukset 17 päivänä joulukuuta               14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuk
          1992 annetun neuvoston direktiivin 92/11 8/ETY
                                                                        sen (ETY) N:o 1408/71 , sellaisena kuin se on muutet
         20 artiklan
                                                                         tuna ja ajan tasalle saatettuna 2 päivänä kesäkuuta
                                                                         1983 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2001 /
     mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut sääde             83, 14 a ja 14 c artiklaa sovellettaessa palkatun työn
     tyissä määräajoissa kyseisten direktiivien noudattami             ja itsenäisen ammatinharjoittamisen käsitteillä on tar
     sen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia mää           koitettava toimintoja, jotka on määritelty tällaisiksi
     räyksiä.                                                            toiminnoiksi sen jäsenvaltion sosiaaliturvalainsäädän
                                                                         nössä, jonka alueella näitä toimintoja harjoitetaan.
2 ) Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeuden
     käyntikulut.
(') EYVL N:o C 315, 25.11.1995 .                                    2 ) Jos edellä mainitun asetuksen 14 c artiklan 1 kohdan
                                                                         b alakohtaa on sovellettava, yhteisön oikeuden vastais
                                                                         ta ei ole se, että kyseinen henkilö vakuutetaan yhden
                                                                        jäsenvaltion lainsäädännössä vain joidenkin sen sosiaa
                                                                         liturvajärjestelmän kattamien vakuutustapahtumien va
                                                                         ralta, kunhan tässä suhteessa ei tehdä eroa kyseisen
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                 jäsenvaltion kansalaisten ja muiden jäsenvaltioiden
                                                                         kansalaisten välillä .
                         (viides jaosto ),
                 30 päivänä tammikuuta 1997,
asiassa C-340/94 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä
ennakkoratkaisupyyntö ), E. J. M. de Jaeck vastaan                  3 ) Sovellettaessa edellä mainitun asetuksen 14 c artiklan
               Staatssecretaris van Financien f )                        1 kohdan b alakohtaa yhteisön oikeuden vastaista ei
                                                                         ole se, että toinen kahdesta jäsenvaltiosta määrää alu
(Siirtotyöläisten sosiaaliturva — Sovellettavan lainsäädän              eellaan toimintaansa vain tiettyinä työviikon päivinä
nön määrääminen — Palkatun työn ja itsenäisen ammatin                   harjoittavan vakuutetun vakuutusmaksut ottamatta
                    harjoittamisen käsitteet)                            huomioon vakuutusmaksuja, joita kyseinen henkilö
                          ( 97/C 74/14 )                                 suorittaa mahdollisesti toisessa jäsenvaltiossa muina
                                                                         viikonpäivinä tämän toisen jäsenvaltion alueella har
                                                                        joittamastaan toiminnasta.
                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan           (M EYVL N:o C 392 , 31.12.1994 .
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-340/94, jonka Hoge Raad der Nederlanden on
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla


title: Asia C-19/06: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 15.9.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/36

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 15.9.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-19/06) (1)

   (2006/C 294/68)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 60, 11.3.2006.


title: Asia T-154/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.12.2016 – Grid applications v. EUIPO (APlan) (EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin APlan rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)

text:
               30.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/48

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.12.2016 – Grid applications v. EUIPO (APlan)
   (Asia T-154/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Hakemus sanamerkin APlan rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))
   (2017/C 030/55)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Grid applications GmbH (Wien, Itävalta) (edustaja: asianajaja M. Meyenburg)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: H. Kunz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 15.2.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 1819/2015-4), joka koskee hakemusta sanamerkin APlan rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Grid applications GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 200, 6.6.2016.


title: Asia T-636/13: Kanne 26.11.2013 — TrekStor v. SMHV — MSI Technology (MovieStation)

text:
               8.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 39/24

         Kanne 26.11.2013 — TrekStor v. SMHV — MSI Technology (MovieStation)
   (Asia T-636/13)
   2014/C 39/42
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: TrekStor Ltd (Hong Kong, Kiina) (edustaja: asianajaja O. Spieker)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: MSI Technology GmbH (Frankfurt am Main, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               muuttamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) neljännen valituslautakunnan 27.9.2013 tekemää päätöstä (asia R 1914/2012-4) siten, että 20.6.2011 tehty vaatimus yhteisön tavaramerkin ”MovieStation” mitättömäksi julistamisesta hylätään ja vaatimuksen tekijä velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut kannemenettelyssä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: sanamerkki ”MovieStation” luokkaan 9 kuuluville tavaroille — yhteisön tavaramerkki nro 5 743 257

      Yhteisön tavaramerkin haltija: kantaja

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: MSI Technology GmbH

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perustelut: asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohta, luettuna yhdessä 7 artiklan 1 kohdan b, c ja d alakohdan kanssa

      Mitättömyysosaston ratkaisu: kyseisen tavaramerkin mitättömäksi julistaminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen


title: Asia C-32/05: Euroopan yhteisöjen komission 31.1.2005 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne

text:
               2.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/12

         Euroopan yhteisöjen komission 31.1.2005 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-32/05)
   (2005/C 82/26)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 31.1.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Sara Pardo Quintillán ja Joanna Hottiaux ja prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut yhteisön vesipolitiikan puitteista 23 päivänä lokakuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut komissiolle mainituista toimenpiteistä;

               2)

               velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika, jossa direktiivi oli saatettava osaksi kansallista oikeusjärjestystä, päättyi 22.12.2003.

      (1)  EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1.


title: Asia C-114/04: Euroopanyhteisöjen komission 3.3.2004 Saksanliittotasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/29

         Euroopan yhteisöjen komission 3.3.2004 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-114/04)
   (2004/C 106/50)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 3.3.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasavaltaa vastaan. Edustajana on Bernhard Schima, komission oikeudellisen yksikön virkamies, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut EY 28 artiklan mukaisia velvoitteitaan,

               2.

               velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
   Komissio katsoo, että Biologische Bundesanstaltin suorittama toimenpide ei ole EY 28–30 artikloista ilmenevän tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatteen eikä siihen liittyvän oikeuskäytännön mukainen.
   Viitevalmisteen hyväksymisen peruuttaminen ilman määräajan myöntämistä jo olemassa olevien rinnakkaistuojien varastojen loppuunmyynnille sillä seurauksella, että rinnakkaistuotuja tuotteita ei voida myydä, muodostaa yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan esteen vapaalle tavaroiden liikkuvuudelle ja on näin ollen EY 28 artiklan vastaista.
   Rinnakkaistuoja joutuu ostamaan suuria määriä vastaavaa tuotetta ulkomailta voidakseen tarjota tuotetta tuontivaltiossa kilpailukykyiseen hintaan ja toimittaa perille asiakkaiden tilaukset. Tämän vuoksi on välttämätöntä, että rinnakkaistuojalla on tietty määrä varastoja. Sen mahdollisuuden automaattinen poissulkeminen, että nämä varastot myytäisiin viitevalmisteen hyväksymisen peruuttamisen jälkeen, vastaa epäilyksettä tuonnin määrällistä rajoitusta.
   Tämä kasvinsuojeluaineiden rinnakkaistuonnille asetettu kaupan este ei ole oikeutettu, koska hyväksymisen peruuttaminen ei perustu EY 30 artiklassa mainittuihin perusteisiin, erityisesti yleiseen turvallisuuteen.


title: Asia C-514/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 21.6.2012 (Nejvyšší soud České republikyn (Tšekin tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Wolf Naturprodukte GmbH v. Sewar spol. s r.o. (Tuomioistuimen toimivalta ja tuomioiden täytäntöönpano siviili- ja kauppaoikeuden alalla — Asetus (EY) N:o 44/2001 — Ajallinen soveltamisala — Ennen täytäntöönpanovaltion Euroopan unioniin liittymistä annetun tuomion täytäntöönpano)

text:
               18.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 250/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 21.6.2012 (Nejvyšší soud České republikyn (Tšekin tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Wolf Naturprodukte GmbH v. Sewar spol. s r.o.
   (Asia C-514/10) (1)

   (Tuomioistuimen toimivalta ja tuomioiden täytäntöönpano siviili- ja kauppaoikeuden alalla - Asetus (EY) N:o 44/2001 - Ajallinen soveltamisala - Ennen täytäntöönpanovaltion Euroopan unioniin liittymistä annetun tuomion täytäntöönpano)
   2012/C 250/04
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Nejvyšší soud České republiky

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Wolf Naturprodukte GmbH

      Vastaaja: Sewar spol. s r.o.

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Nejvyšší soud České republiky — Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (EYVL 2001, L 12, s. 1) 66 artiklan 2 kohdan tulkinta — Ajallinen soveltamisala — Ennen täytäntöönpanovaltion Euroopan unioniin liittymistä annetun tuomion täytäntöönpano

      Tuomiolauselma

   Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 66 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että kyseisen asetuksen soveltaminen tuomion tunnustamiseksi ja täytäntöön panemiseksi edellyttää, että mainittu asetus oli kyseisen tuomion antamisen hetkellä voimassa sekä jäsenvaltiossa, jossa tuomio on annettu, että jäsenvaltiossa, jossa tunnustamista ja täytäntöönpanoa pyydetään.

      (1)  EUVL C 13, 15.11.2011.


title: Yhdistetyt asiat C-154/15, C-307/15 ja C-308/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 21.12.2016 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Juzgado de lo Mercantil n° 1 de Granada ja Audiencia Provincial de Alicante – Espanja) – Francisco Gutiérrez Naranjo v. Cajasur Banco SAU (C-154/15), Ana María Palacios Martínez v. Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA (BBVA) (C-307/15) sekä Banco Popular Español SA v. Emilio Irles López ja Teresa Torres Andreu (C-308/15) (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 93/13/ETY — Kuluttajasopimukset — Kiinnelainat — Kohtuuttomat ehdot — 4 artiklan 2 kohta — 6 artiklan 1 kohta — Pätemättömyyden toteaminen — Kansallinen tuomioistuin on rajannut kohtuuttoman ehdon pätemättömyyden toteamisen vaikutukset ajallisesti)

text:
               20.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 53/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 21.12.2016 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Juzgado de lo Mercantil no 1 de Granada ja Audiencia Provincial de Alicante – Espanja) – Francisco Gutiérrez Naranjo v. Cajasur Banco SAU (C-154/15), Ana María Palacios Martínez v. Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA (BBVA) (C-307/15) sekä Banco Popular Español SA v. Emilio Irles López ja Teresa Torres Andreu (C-308/15)
   (Yhdistetyt asiat C-154/15, C-307/15 ja C-308/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 93/13/ETY - Kuluttajasopimukset - Kiinnelainat - Kohtuuttomat ehdot - 4 artiklan 2 kohta - 6 artiklan 1 kohta - Pätemättömyyden toteaminen - Kansallinen tuomioistuin on rajannut kohtuuttoman ehdon pätemättömyyden toteamisen vaikutukset ajallisesti))
   (2017/C 053/10)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisuja pyytäneet tuomioistuimet

   Juzgado de lo Mercantil no 1 de Granada ja Audiencia Provincial de Alicante

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Francisco Gutiérrez Naranjo (C-154/15), Ana María Palacios Martínez (C-307/15) ja Banco Popular Español SA (C-308/15)

      Vastaajat: Cajasur Banco SAU (C-154/15), Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA (BBVA) (C-307/15) sekä Emilio Irles López ja Teresa Torres Andreu (C-308/15)

      Tuomiolauselma

   Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 6 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle oikeuskäytännölle, jolla rajataan ajallisesti ne palauttamista koskevat vaikutukset, jotka liittyvät elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan väliseen sopimukseen sisältyvän ehdon tämän direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kohtuuttomuuden toteamiseen tuomioistuimessa, vain niihin summiin, jotka on maksettu perusteettomasti tällaisen ehdon perusteella sen ratkaisun antamisen jälkeen, jolla tuomioistuin on todennut kohtuuttomuuden.

      (1)  EUVL C 228, 13.7.2015. EUVL C 279, 24.8.2015.


title: Asia T-19/04: Metso Paper Automation Oy:n 19.1.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan nostama kanne

text:
C 71/38                  FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                         20.3.2004
Luigi Marcuccion 16.1.2004 Euroopan yhteisöjen komis-                 Metso Paper Automation Oy:n 19.1.2004 sisämarkkinoi-
                  siota vastaan nostama kanne                         den harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit)
                                                                                (SMHV) vastaan nostama kanne
                            (Asia T-18/04)                                                       (Asia T-19/04)
                           (2004/C 71/66)                                                        (2004/C 71/67)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                      Metso Paper Automation Oy, kotipaikka Tampere, Suomi,
                                                                      on nostanut 19.1.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                      oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden har-
Luigi Marcuccio on nostanut 16.1.2004 Euroopan yhteisöjen
                                                                      monisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan.
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
                                                                      Kantajan edustajana on lakimies J. Tanhuanpää.
pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on
asianajaja Alessandro Distante.
                                                                      Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:           –     kumoaa kanteen kohteena olevan päätöksen (1) niiltä osin
                                                                            kuin siinä kieltäydytään rekisteröimästä tavaramerkkiä
                                                                            PAPERLAB yhteisön tavaramerkkiasetuksen 7 artiklan
–     kumoaa nimittävän viranomaisen päätöksen, jolla se                    1 kohdan c alakohdan nojalla (päätöksen 1 osa). Kanne ei
      hylkäsi kantajan hakemuksen;                                          koske päätöksen osaa 2, jonka mukaan valituslautakunta
                                                                            siirtää asian tutkijan käsiteltäväksi jatkotoimenpiteitä var-
                                                                            ten yhteisön tavaramerkkiasetuksen 7 artiklan 3 kohdan
–     toteaa, että kantajalla on henkilöstösääntöjen 72 artiklan            perusteella
      nojalla oikeus saada 100-prosenttinen korvaus kaikista
      sairauskuluistaan 4.1.2002 lukien siihen asti, kunnes hän
                                                                      –     velvoittaa SMHV:n korvaamaan kantajan oikeudenkäynti-
      on täysin parantunut;
                                                                            kulut.
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                      Haettu yhteisön tavara-         Sanamerkki ”PAPERLAB” – Hake-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   merkki:                         mus nro 2 575 009.
                                                                      Tavarat tai palvelut:           Luokkaan 9 kuuluvat tavarat (tie-
                                                                                tokonelaitteet ja paperin valvonta-
Esillä olevan asian kantaja on riitauttanut sen, että vastaaja on                                     ja testauslaitteistot)
kieltäytynyt korvaamasta 100-prosenttisesti hänellä aiheutu-
neita sairauskuluja.                                                  Päätös, josta on valitettu      Tutkijan päätös, jolla rekisteröinti
                                                                      valituslautakuntaan:            on hylätty.
                                                                      Valituslautakunnan rat-         Riidanalaisen päätöksen pysyttä-
Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi henkilöstösääntöjen 72 ar-        kaisu:                          minen niiltä osin kuin siinä on
tiklan rikkomiseen sekä perustelujen täydelliseen puuttumi-                                           hylätty hakemus asetuksen N:o
seen.                                                                                40/94 7 artiklan 1 kohdan c ala-
                                                                                kohdan nojalla. Asia siirrettiin tut-
                                                                                kijan käsiteltäväksi jatkotoimen-
                                                                                piteitä varten asetuksen N:o 40/
                                                                                94 7 artiklan 3 kohdan perusteella
 ---pagebreak--- 20.3.2004              FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                              C 71/39
Kanneperusteet:                –   Merkki ”PAPERLAB” voidaan           2.    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                   rekisteröidä luokkaan 9 kuu-
                                   luville tuotteille, koska sillä
                                   ei suoraan kuvata kyseisiä
                                   tuotteita millään tavalla
                               –   Tavaramerkki ”PAPERLAB”             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                   voi toimia tavaramerkkinä
                                   erottamaan hakijan tavarat
                                   muiden yrittäjien tavaroista        Tämän asian kantajat, jotka ovat Dublinissa toimivan elintarvi-
                                                                       ke- ja eläinlääkintätoimiston virkamiehiä ja muuta henkilöstöä,
                               –   Sisämarkkinoiden harmoni-
                                                                       riitauttavat heitä koskevat palkkakuitit ja takautuvan palkan
                                   sointivirasto on hyväksynyt
                                                                       1.7.2002 jälkeiseltä ajalta.
                                   useita samanlaisia tavara-
                                   merkkejä.
                                                                       Kanteensa tueksi kantajat vetoavat yhteen kanneperusteeseen,
(1) Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit)    joka koskee 16.12.2002 annetulla neuvoston asetuksella N:o
    ensimmäisen valituslautakunnan 17.11.2003 tekemä päätös (asia      2265/2002 (1) Irlannin osalta vahvistetun korjauskertoimen
    R 842/2002-1).                                                     lainvastaisuutta, sillä kyseinen korjauskerroin ei korvaa todel-
                                                                       listen elinkustannusten eroa kantajien asemapaikan ja Brysselin
                                                                       välillä, mikä on vastoin henkilöstösääntöjen 64 artiklaa, jossa
                                                                       säädetään virkamiesten ostovoiman vastaavuusperiaatteesta
                                                                       heidän asemapaikastaan riippumatta. Kantajat vetoavat tar-
                                                                       kemmin sanoen siihen, että korjauskertoimen vahvistaminen
                                                                       124,8 prosentiksi ei ole riittävää tämän periaatteen noudatta-
                                                                       miseksi.
Maria Pilar Aguar Fernandezin ja 126 muun kantajan
20.1.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nosta-                (1) EYVL L 347, 20.12.2002, s. 1.
                            ma kanne
                          (Asia T-20/04)
                         (2004/C 71/68)
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                       Fusion Electronics Limitedin 21.1.2004 sisämarkkinoiden
                                                                       harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)
                                                                                vastaan nostama kanne
Maria Pilar Aguar Fernandez ja 126 muuta kantajaa, joiden
kaikkien kotipaikka on Irlanti, ovat nostaneet 20.1.2004                                          (Asia T-21/04)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
jien edustajina ovat avocat Sébastien Orlandi, avocat Albert                                      (2004/C 71/69)
Coolen, avocat Jean-Noël Louis ja avocat Etienne Marchal, ja
prosessiosoite on Luxemburgissa.
                                                                       (Oikeudenkäyntikieli: määrätään työjärjestyksen 131 artiklan
                                                                             2 kohdan nojalla; kieli, jolla kanne on laadittu: englanti)
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
1.    kumoaa komission päätökset, joiden perusteella on laadit-
      tu kantajien palkkakuitit ja määritetty heidän takautuva
      palkkansa 1.7.2002 alkaen Euroopan yhteisöjen virka-             Fusion Electronics Limited, Auckland (Uusi-Seelanti), on nosta-
      miesten ja muun henkilöstön palkkojen ja eläkkeiden              nut 21.1.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
      sekä näihin palkkoihin ja eläkkeisiin liittyvien korjausker-     tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivi-
      toimien mukauttamisesta 1 päivästä heinäkuuta 2002 16            rastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan. Kantajan edus-
      päivänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen              tajana on asianajaja A. Roughton Barrister. Muuna osapuolena
      (EY, Euratom) N:o 2265/2002 nojalla                              valituslautakunnassa oli Ford Motor Company.


title: Asia C-328/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Mercantil 3 de Barcelona on esittänyt 27.7.2006 — Alfredo Nieto Nuño v. Leonci Monlleó Franquet

text:
               30.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 237/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Mercantil 3 de Barcelona on esittänyt 27.7.2006 — Alfredo Nieto Nuño v. Leonci Monlleó Franquet
   (Asia C-328/06)
   (2006/C 237/13)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Juzgado de lo Mercantil 3 de Barcelona
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Alfredo Nieto Nuño

      Vastaaja: Leonci Monlleó Franquet
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Onko katsottava, että jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY (1) 4 artiklassa mainittu käsite tavaramerkit, jotka ovat ”jäsenvaltiossa yleisesti tunnettuja”, tarkoittaa ainoastaan ja yksinomaan tunnettuuden ja vakiintumisen astetta jossain Euroopan unionin jäsenvaltiossa tai valtion alueen merkittävässä osassa, vai voiko merkin tunnettuus liittyä johonkin alueeseen, joka ei ole yhteneväinen valtion alueen vaan autonomisen alueen, maakunnan, läänin tai kaupungin alueen kanssa, sen mukaan, mitä tuotetta tai palvelua merkillä suojataan ja keille merkki todellisuudessa kohdennetaan, ja viime kädessä sen mukaan, millä markkinoilla merkki kehittyy.

      (1)  EYVL L 40, 11.2.1989, s. 1.


title: Asia C-579/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Centrale Raad van Beroep (Alankomaat) on esittänyt 15.11.2013 — P v. Commissie Sociale Zekerheid Breda ja S v. College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amstelveen

text:
               25.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Centrale Raad van Beroep (Alankomaat) on esittänyt 15.11.2013 — P v. Commissie Sociale Zekerheid Breda ja S v. College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amstelveen
   (Asia C-579/13)
   2014/C 24/14
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Centrale Raad van Beroep

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: P

      Vastapuoli: Commissie Sociale Zekerheid Breda
   ja

      Valittaja: S

      Vastapuoli: College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amstelveen

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 2003/109/EY (1) tavoitetta ja tarkoitusta tai sen 5 artiklan 2 kohtaa ja/tai 11 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että kotoutumisvelvollisuuden ja siihen liittyvän sakkoseuraamusjärjestelmän määrääminen kansallisen lainsäädännön perusteella kolmansien maiden kansalaisille, joilla on pitkään oleskelleen kolmannen maan kansalaisen asema, ei ole sopusoinnussa direktiivin kanssa?

               2)

               Onko ensimmäiseen kysymykseen vastattaessa merkitystä sillä, onko kotoutumisvelvollisuus määrätty ennen pitkään oleskelleen kolmannen maan kansalaisen aseman saamista?

      (1)  Pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asemasta 25.11.2003 annettu neuvoston direktiivi 2003/109/EY (EUVL 2004, L 16, s. 44).


title: Asia T-415/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.4.2013 — Irish Music Rights Organisation v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Tekijänoikeudet, jotka koskevat musiikkiteosten julkista esittämistä internetin, satelliitin ja kaapelin välityksellä — Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan — Maantieteellisten markkinoiden jakaminen — Kahdenväliset sopimukset kansallisten tekijänoikeusjärjestöjen välillä — Yhdenmukaistettu menettelytapa, joka sulkee pois mahdollisuuden myöntää lisenssejä monilla eri alueilla ja moniin eri teosvalikoimiin — Näyttö — Syyttömyysolettama)

text:
               1.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/30

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.4.2013 — Irish Music Rights Organisation v. komissio
   (Asia T-415/08) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Tekijänoikeudet, jotka koskevat musiikkiteosten julkista esittämistä internetin, satelliitin ja kaapelin välityksellä - Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan - Maantieteellisten markkinoiden jakaminen - Kahdenväliset sopimukset kansallisten tekijänoikeusjärjestöjen välillä - Yhdenmukaistettu menettelytapa, joka sulkee pois mahdollisuuden myöntää lisenssejä monilla eri alueilla ja moniin eri teosvalikoimiin - Näyttö - Syyttömyysolettama)
   2013/C 156/51
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Irish Music Rights Organisation Ltd (Dublin, Irlanti) (edustajat: asianajaja M. Favart ja solicitor D. Collins)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre ja J. Bourke)

      Väliintulijat, jotka tukevat kantajan vaatimuksia: International Confederation of Societies of Authors and Composers (CISAC) (Neuilly-sur-Seine, Ranska) (edustajat: asianajajat J.-F. Bellis ja K. Van Hove) ja European Broadcasting Union (EBU) (Grand-Saconnex, Sveitsi) (edustajat: asianajaja D. Waelbroeck ja solicitor D. Slater)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 16.7.2008 tehtyä komission päätöstä K(2008) 3435 lopullinen (Asia COMP/C2/38.698 — CISAC) koskevasta osittaisesta kumoamisvaatimuksesta

      Tuomiolauselma

               1)

               [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 16.7.2008 tehdyn komission päätöksen K(2008) 3435 lopullinen (Asia COMP/C2/38.698 — CISAC) 3 artikla kumotaan siltä osin kuin se koskee Irish Music Rights Organisation Ltd:tä.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 313, 6.12.2008.


title: Asia T-249/03: Y:n 2.7.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
6.9.2003               FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                       C 213/39
Miguel Torres, S.A:n 24.6.2003 sisämarkkinoiden harmo-                 Valituslautakunnan rat-         Valituksen hylkääminen.
      nisointivirastoa (SMHV) vastaan nostama kanne                    kaisu:
                                                                       Kanneperusteet:                 Puolustautumisoikeuksien louk-
                         (Asia T-247/03)                                                               kaaminen ja asetuksen (EY)
                                                                                N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan
                                                                                virheellinen soveltaminen (se-
                         (2003/C 213/76)                                                               kaannusvaara).
                   (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
Miguel Torres, S.A., kotipaikka Vilafranca del Penedès (Barcelo-
na), on nostanut 24.6.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen             Y:n 2.7.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden har-                                       nostama kanne
monisointivirastoa (SMHV) vastaan. Kantajan edustajat ovat
asianajajat Enrique Armijo Chávarri, Miguel Ángel Baz de San
Ceferino ja Antonio Castán Pérez-Gómez.                                                          (Asia T-249/03)
                                                                                (2003/C 213/77)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     kumoaa SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan                                         (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
      7.4.2003 asiassa R 0998/2001-1 tekemän päätöksen.
                                                                       Y on nostanut 2.7.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                       oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                              komissiota vastaan. Kantajan edustajana on avocat Spyridoula
                                                                       Papanikolaou.
Yhteisön    tavaramerkin       Bodegas Muga, S.A.
hakija:
                                                                       Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Haettu tavaramerkki:           Kuvamerkki Torre Muga – Yhtei-
                               sön tavaramerkkiä koskeva hake-         –     kumoaa       ulkosuhteiden         pääosaston pääjohtajan
                               mus nro 791.004 luokkaan 33                   18.6.2003 tekemän päätöksen, jolla kantaja erotettiin
                               (alkoholijuomat, paitsi oluet) kuu-           toimestaan ulkomailla sijaitsevassa komission edustus-
                               luvia tavaroita varten.                       tossa
Sen tavaramerkki- tai          Kantaja.                                –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
merkkioikeuden haltija,
johon väitemenettelyssä
on vedottu:
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Tavaramerkki- tai merk-        Kansainvälinen        tavaramerkki
kioikeus, johon väiteme-       (nro 252.675), tanskalainen tava-
nettelyssä on vedottu:         ramerkki (nro VR 03.741.1991),
                                                                       Kantaja väittää kanteensa tueksi, että vastaaja on rikkonut
                               saksalainen           tavaramerkki
                                                                       henkilöstösääntöjen 7 ja 25 artiklaa ja ulkosuhteiden pääosas-
                               (nro 2.901.360), espanjalaiset ta-
                                                                       ton Hallinnollinen opas -nimisen julkaisun sääntöä, jonka
                               varamerkit       (nro     130.955,      mukaan komennuksen kesto on neljä vuotta, sekä loukannut
                               nro 321.331 ja nro 130.956) ja
                                                                       luottamuksensuojan periaatetta. Hän väittää myös, että vastaa-
                               englantilaiset         tavaramerkit
                                                                       ja on käyttänyt väärin harkintavaltaansa, rikkonut yhteisöjen
                               (nro 1.039.853 ja nro 1.298.955)
                                                                       kurinpitomenettelyä koskevia sääntöjä ja loukannut suhteelli-
                               TORRES, joka koskee luok-
                                                                       suusperiaatetta.
                               kaan 33 kuuluvia tuotteita.
Väiteosaston ratkaisu:         Väitteen hylkääminen.


title: Asia T-571/17: Kanne 22.8.2017 – UG v. komissio

text:
               23.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 357/25

         Kanne 22.8.2017 – UG v. komissio
   (Asia T-571/17)
   (2017/C 357/33)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: UG (edustajat: asianajajat M. Richard ja P. Junqueira de Oliveira)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa Euroopan komission 18.5.2017 antaman päätöksen (R/40/17) ja kaikki sen perustana olevat päätökset;

               —

               määrää, että kantaja uudelleensijoitetaan;

               —

               velvoittaa Euroopan komission maksamaan kantajalle palkkana ja vahingonkorvauksena 40 000 euroa;

               —

               peruuttaa lainvastaiset palkanpidätykset;

               —

               palauttaa kantajalle 6 818,81 euroa lainvastaisesti suoritettuina palkanpidätyksinä ja

               —

               velvoittaa Euroopan komission korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut ja maksamaan asianajokulut, jotka on alustavasti arvioitu 10 000 euroksi.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan oikeutta tulla kuulluksi on loukattu, koska komissio järjesti ainoastaan näennäisen menettelyn ennen irtisanomista.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan riidanalaista päätöstä rasittavat aineelliset virheet, koska sen perusteet ovat epätäsmällisiä, paikkansapitämättömiä eivätkä ne ole aitoja.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan toimivalta on ylitetty, koska komissio irtisanoi kantajan hänen ammattiyhdistystoimintansa vuoksi ja sen vuoksi, että hän piti vanhempainvapaata.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan virkamiesten henkilöstösääntöjen 42 artiklaa on rikottu, BUSINESSEUROPEN, UEAPME:n, CEEP:n ja EAY:n tekemän vanhempainvapaata koskevan tarkistetun puitesopimuksen täytäntöönpanosta ja direktiivin 96/34/EY kumoamisesta annetun direktiivin 2010/18/EU (EUVL 2010, L 68, s. 13) 5 lausekkeen 4 kohtaa on rikottu ja työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevista yleisistä puitteista Euroopan yhteisössä – Luonnos työntekijöiden edustusta koskevaksi Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission yhteiseksi julistukseksi 11.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/14/EY (EYVL 2002, L 80, s. 29) 7 artiklaa on rikottu, minkä lisäksi henkilöstösääntöjen liitettä IX on rikottu, koska kurinpitomenettelyä ei ole noudatettu.

               5)

               Viides kanneperuste, jonka mukaan seuraamus ei ole oikeasuhteinen.


title: Asia C-25/05 P: August Storck KG:n 26.1.2005 (telekopio 24.1.2005) tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-402/02, August Storck KG vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 10.11.2004 antamasta tuomiosta

text:
               19.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/10

         August Storck KG:n 26.1.2005 (telekopio 24.1.2005) tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-402/02, August Storck KG vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 10.11.2004 antamasta tuomiosta
   (Asia C-25/05 P)
   (2005/C 69/21)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   August Storck KG on valittanut 26.1.2005 (telekopio 24.1.2005) Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-402/02 (1), August Storck KG vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 10.11.2004 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajina ovat asianajajat Ilse Rohr, Heidi Wrage-Molkenthin ja Tim Reher, CMS Hasche Sigle, Stadthausbrücke 1–3, D–2035 Hamburg.
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-402/02 10.11.2004 antaman tuomion;

               2.

               hyväksyy ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esitetyt vaatimukset ja ratkaisee asian lopullisesti, tai toissijaisesti palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen;

               3.

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   1.   Asetuksen 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on edellyttänyt, että rekisteröintihakemuksen kohteena olevan tavaramerkin on poikettava huomattavasti vastaavista tavaramerkeistä kyseessä olevilla tuotemarkkinoilla. Tavaramerkin erottamiskykyä on arvioitava ainoastaan sen itsensä perusteella riippumatta markkinoilla olevista mahdollisista samankaltaisista tavaramerkeistä.
   Yleistä etua tai tarvetta vapaaseen käytettävyyteen ei missään tapauksessa oteta huomioon asetuksen 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa sovellettaessa. Tavaramerkin monopolisoituminen on sellaisenaan tavaramerkkioikeuden mukaista. Mikään ei osoita lainvastaista monopolisoitumista.
   Virasto ei ole tuonut esiin muita rekisteröimisen esteitä, joiden osalta yleinen etu olisi otettava huomioon, erityisestikään asetuksen 40/94 7 artiklan 1 kohdan d–j alakohdan mukaisia rekisteröimisen esteitä.
   Hakemuksen kohteena oleva tavaramerkki on alkuperäisesti erottamiskykyinen. Se, että kuluttaja tunnistaa tavaramerkin makeispakkaukseksi, ei estä sitä, että tavaramerkki ilmaisee samanaikaisesti tavaran alkuperän. Kolmiulotteisten merkkien ja värimerkkien huomio- ja tunnistusarvoa tarvitaan juuri silloin, kun kuluttajan ulottuvilla on suuri valikoima – kuten makeismarkkinoilla.
   2.   Asetuksen 40/94 74 artiklan 1 kohdan ensimmäisen virkkeen rikkominen
   Toisin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, viraston olisi pitänyt tutkia ja osoittaa, mitä samankaltaisia tai samanlaisia tavaramerkkejä markkinoilla sen mukaan on, jos se haluaa perustella tavaramerkkihakemuksen hylkäämistä sillä. Virasto ei voi käyttää päätöksensä perusteina tosiseikkoja, joita sille ei ole esitetty ja jotka se ainoastaan olettaa. Jos virasto katsoo – kantajan kannan vastaisesti – tarpeelliseksi arvioida tavaramerkin erottamiskykyä markkinoilla olemassa olevien makeispakkausten suhteen, sen on tutkittava tätä markkinatilannetta.
   3.   Asetuksen 40/94 73 artiklan rikkominen
   Virasto tukeutui ilmeisesti markkinoilla olemassa oleviin samankaltaisiin makeispakkauksiin perusteeksi sille, että hakemuksen kohteena oleva tavaramerkki ei ole erottamiskykyinen. Kantajalla ei ollut tilaisuutta ilmaista kantaansa näistä markkinoilla väitteen mukaan olevista makeispakkauksista, sillä virasto ei ollut esitellyt niitä.
   Tällöin loukattiin kantajan oikeutta tulla kuulluksi.
   4.   Asetuksen 40/94 7 artiklan 3 kohdan rikkominen
   Hakemuksen kohteena oleva tavaramerkki on tullut erottamiskykyiseksi ainakin sen vuoksi, että sitä käytetään laajalti Euroopassa. Todisteet tavaramerkillä varustettujen tavaroiden myyntimääristä ja mainoskuluista olisi pitänyt ottaa huomioon myös ilman viraston edellyttämiä makeisten kokonaismarkkinoita koskevia vertailulukuja.
   Todisteita siitä, että tavaramerkki on tullut erottamiskykyiseksi sen käytön perusteella, ei tarvitse – toisin kuin virasto ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteavat – esittää EY:n kaikkien jäsenvaltioiden osalta. Euroopan yhteisöjen kaikkien jäsenvaltioiden yhteismarkkinoita koskevan tavoitteen vuoksi hakemuksen kohteen olevan tavaramerkin levinneisyyttä ja tunnettuutta on arvioitava EY:n alueella kansallisista rajoista riippumatta. Tämän vuoksi valittajan toimittamat todisteet tavaramerkin käytöstä ovat riittävät sen toteamiseksi, että tavaramerkki on erottamiskykyinen EY:ssä.

      (1)  EYVL C 19, 22.1.2005.


title: Asia C-233/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 8.5.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ympäristö — Direktiivi 91/271/ETY — Taajama-alueen yhdyskuntajätevesien käsittely — Päätös 2001/720/EY — Estorilin rannikon taajama-alueen yhdyskuntajätevesien käsittelyä koskevan poikkeuksen myöntäminen — Kyseisen päätöksen 2, 3 ja 5 artiklan rikkominen)

text:
               21.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 158/7

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 8.5.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-233/07) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Ympäristö - Direktiivi 91/271/ETY - Taajama-alueen yhdyskuntajätevesien käsittely - Päätös 2001/720/EY - Estorilin rannikon taajama-alueen yhdyskuntajätevesien käsittelyä koskevan poikkeuksen myöntäminen - Kyseisen päätöksen 2, 3 ja 5 artiklan rikkominen)
   (2008/C 158/10)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: S. Pardo Quintillán ja P. Andrade)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Fernandes ja M. J. Lois)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Estorilin rannikon taajama-alueen yhdyskuntajätevesien käsittelyä koskevan poikkeuksen myöntämisestä Portugalille 8.10.2001 tehdyn komission päätöksen (EYVL L 269, s. 14) 2, 3 ja 5 artiklan rikkominen
   Tuomiolauselma

               1)

               Portugalin tasavalta ei ole noudattanut Estorilin rannikon taajama-alueen yhdyskuntajätevesien käsittelyä koskevan poikkeuksen myöntämisestä Portugalille 8.10.2001 tehdyn komission päätöksen 2001/720/EY 2, 3 ja 5 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska

                           —

                           se ei ole toteuttanut päätöksen 2001/720/EY 2 artilan mukaisesti toimenpiteitä, joilla Estorilin rannikon taajama-alueen yhdyskuntajätevedet käsiteltäisiin vähintään mekaanisesti ja desinfioitaisiin ennen niiden johtamista mereen

                           —

                           se ei ole uimakauden ulkopuolella tehnyt Estorilin rannikon taajama-alueen yhdyskuntajätevesille vähintään mekaanista käsittelyä ennen niiden johtamista mereen päätöksen 2001/720/EY 3 artiklan mukaisesti, ja

                           —

                           se on sallinut sen, että Estorilin rannikon taajama-alueen yhdyskuntajätevedet aiheuttavat ympäristöhaittoja.

               2)

               Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 170, 21.7.2007.


title: Asia C-224/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Bolzano (Italia) on esittänyt 19.6.2009 — rikosoikeudenkäynti Martha Nussbaumeria vastaan

text:
               29.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Bolzano (Italia) on esittänyt 19.6.2009 — rikosoikeudenkäynti Martha Nussbaumeria vastaan
   (Asia C-224/09)
   2009/C 205/42
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Bolzano

      Pääasian asianosainen

   Martha Nussbaumer

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko kansallinen lainsäädäntö, jolla tarkoitetaan 9.4.2008 annettua asetusta nro 81 ja erityisesti 90 §:n 11 momentilla käyttöön otettua sääntelyä, 24.6.1992 annetun direktiivin 92/57/ETY (1) 3 artiklaan sisältyvän sääntelyn vastainen siltä osin kuin tässä kansallisessa sääntelyssä tehdään poikkeus sellaisen rakennustyömaan osalta, jolla toimii useita yrityksiä, rakennushankkeen toteuttajalle tai rakennushankkeen valvojalle asetetusta velvollisuudesta nimetä kyseisen säännöksen 3 momentin mukaisesti valmistelun yhteensovittamisesta vastaava henkilö, kun kyse on niistä yksityishenkilöiden urakoista, jotka eivät edellytä rakennuslupaa, eikä siinä oteta huomioon rakennustöiden luonnetta ja direktiivin liitteessä II lueteltujen kaltaisia erityisiä vaaroja?

               2)

               Onko kansallinen lainsäädäntö, jolla tarkoitetaan 9.4.2008 annettua asetusta nro 81 ja erityisesti 90 §:n 11 momentilla käyttöönotettua sääntelyä, 24.6.1992 annetun direktiivin 92/57/ETY 3 artiklaan sisältyvän sääntelyn vastainen siltä osin kuin rakennushankkeen toteuttajan tai rakennushankkeen valvojan on direktiivin mukaan siinä vaiheessa, kun hanketta toteutetaan rakennustyömaalla, nimettävä joka tapauksessa yhteensovittamisesta vastaava henkilö töiden tyypistä riippumatta ja näin ollen myös silloin, kun kyse on yksityishenkilöiden urakoista, jotka eivät edellytä rakennuslupaa, koska myös tällaisiin urakoihin voi liittyä direktiivin liitteessä II lueteltuja vaaroja?

               3)

               Rikkooko 9.4.2008 annetun asetuksen nro 81 90 §:n 11 momentilla käyttöön otettu säännös siltä osin kuin siinä säädetään, että toteutuksen yhteensovittamisesta vastaavan henkilön on laadittava turvallisuussuunnitelma, kun kyse on yksityishenkilöiden urakoista, jotka eivät edellytä rakennuslupaa, vain silloin, kun hankkeen toteutukseen osallistuu hankkeen kuluessa ensimmäisen yrityksen, jolle urakka on alun perin annettu, lisäksi muita yrityksiä, 24.6.1992 annetun direktiivin 92/57/ETY 3 artiklaa, jossa säädetään velvollisuudesta nimetä toteutuksen yhteensovittamisesta vastaava henkilö kaikissa tapauksissa töiden tyypistä riippumatta ja jolla ei anneta mahdollisuutta poiketa velvollisuudesta laatia turvallisuutta ja terveyttä koskeva suunnitelma, kun kyse on töistä, joihin liittyy direktiivin liitteessä II lueteltujen kaltaisia erityisiä vaaroja?

      (1)  EUVL L 245, s. 6.


title: Asia T-192/07: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.3.2012 — Comité de défense de la viticulture charentaise v. komissio (Kilpailu — Kantelun hylkäävä päätös — Yhteisön etua koskevan edellytyksen täyttymättä jääminen — Kantelun ulottuvuus — Toimen toteuttaneen toimielimen toimivalta — Perusteluvelvollisuus)

text:
               28.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 126/11

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.3.2012 — Comité de défense de la viticulture charentaise v. komissio
   (Asia T-192/07) (1)

   (Kilpailu - Kantelun hylkäävä päätös - Yhteisön etua koskevan edellytyksen täyttymättä jääminen - Kantelun ulottuvuus - Toimen toteuttaneen toimielimen toimivalta - Perusteluvelvollisuus)
   2012/C 126/21
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Comité de défense de la viticulture charentaise (Sainte-Sévère, Ranska) (edustaja: asianajaja C. E. Gudin)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi F. Arbault ja V. Bottka, sitten V. Bottka ja L. Malferrari)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus komission 3.4.2007 tehdyn päätöksen SG-Greffe (2007) D/202076, jolla on hylätty kantelu asiassa, jonka viite on COMP/38.863/B2 MODEF ja joka koskee EY:n perustamissopimuksen rikkomisia, kumoamisesta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Comité de défense de la viticulture charentaise vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 170, 21.7.2007.


title: Asia C-278/99: Hoge Raad der Nederlandenin 6.7.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö G.A.P. van der Burg'ia vastaan vireillä olevassa rikosasiassa

text:
18.9.1999              FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 265/5
       –    yrittäjän on huolehdittava (myös) liikkeenjohdosta         Hoge Raad der Nederlandenin 6.7.1999 tekemällään
            eikä (pelkästään) suoritusportaan (tuotanto-)toi-          päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö G.A.P. van
            minnasta,                                                         der Burg’ia vastaan vireillä olevassa rikosasiassa
                                                                                (Asia C-278/99)
       –    yrittäjän on tavoiteltava yritystoiminnan jatkuvuut-                                 (1999/C 265/08)
            ta, joka ilmenee muun muassa siten, että yrittäjän
            pääasiallisen oleskelupaikan on oltava Alanko-             Hoge Raad der Nederlanden on pyytänyt 6.7.1999 tekemällään
            maissa,                                                    päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-
                                                                       tuimeen 26.7.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
                                                                       ennakkoratkaisua G.A.P. van der Burg’ia vastaan vireillä ole-
                                                                       vassa rikosasiassa seuraaviin kysymyksiin:
       –    edellytetään investointeja ja sitoutumista pitkäai-
            kaisiin velvoitteisiin?                                    1. Onko direktiivin 83/189/ETY (1) 1 artiklaa tulkittava niin,
                                                                            että Besluit radio-elektrische inrichtingenin C.11.1 §:n 1
                                                                            kohtaa, jossa säädetään, että ”sellaisten radiolähettimien,
                                                                            jotka eivät ole tyyppihyväksyttyjä, mainostaminen on
   b. onko Puolan sopimuksen 44 artiklan/Tšekin sopimuk-                   kiellettyä”, pidettävä tässä direktiivissä tarkoitettuna tekni-
       sen 45 artiklan mukaan mahdollista pitää epäitsenäi-                 senä määräyksenä, kun huomioon otetaan edellä tämän
       senä sitä, joka toimii sen alaisuudessa ja jolla on                  välipäätöksen 6.3.1. ja 6.3.10. kohdassa kuvailtu lainsää-
       maksuvelvollisuus sitä kohtaan, joka on ottanut asiano-              däntö ja kun asiaa tarkastellaan edellä 6.11.1. kohdassa
       maisen henkilön työhön ja/tai antanut hänelle töitä,                 esitettyjen seikkojen valossa?
       kun puolestaan on selvää, että asianomaisen henkilön            2. Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi,
       ja kyseisen kolmannen henkilön välillä ei ole kysymys                onko katsottava, että tällaista määräystä ei saada soveltaa
       palkkatyösuhteesta, mikä pyritään torjumaan sopimus-                 ainoastaan silloin, kun määräys rajoittaa konkreettisessa
       ten tämän määräyksen 4 kohdassa käytetyllä sanalla                   yksittäistapauksessa kauppaa tai tavaroiden vapaata liikku-
       ”itsenäinen”?                                                        vuutta, vai onko katsottava, että tätä määräystä on jätettävä
                                                                            soveltamatta jo siinä tapauksessa, että kyseisellä määräyk-
                                                                            sellä on tai voi olla yleisesti tarkasteltuna eli riippumatta
                                                                            kyseisestä yksittäistapauksesta kauppaa rajoittava vaikutus?
                                                                       (1) EYVL 1983, L 109, s. 8.