title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 2 päivänä lokakuuta 2003 asiassa C-12/02 (Bayerisches Oberstes Landesgericht esittämä ennakkoratkaisupyyntö): rikosoikeudenkäynti Marco Grilliä vastaan (Tavaroiden vapaa liikkuvuus – Vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet – Jäsenvaltiossa ostetun auton siirtäminen maanteitse toiseen jäsenvaltioon – Väliaikaiset rekisterikilvet – Rikosoikeudellinen seuraamus sellaisen ajoneuvon kuljettamisesta, jota ei ole pätevästi rekisteröity)

text:
C 289/6                   FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                           29.11.2003
Direktiiveissä 89/662/ETY, 90/425/ETY, 90/675/ETY ja 91/                   kanssa käytävän kaupan vahingoksi, mikäli tätä lainsäädäntöä ei
496/ETY tarkoitettujen eläinlääkärintarkastusten ja -valvonnan             voida perustella EY 30 artiklan nojalla. Kansallisen tuomioistuimen
rahoittamisesta 29 päivänä tammikuuta 1985 annetun neuvoston               asiana on tutkia, onko näin sen käsiteltävänä olevassa asiassa.
direktiivin 85/73/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna ja kodifioi-
tuna 26.6.1996 annetulla neuvoston direktiivillä 96/43/EY, liit-
                                                                           (1) EYVL C 84, 6.4.2002.
teessä A olevan I luvun 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakoh-
taa on tulkittava siten, että siinä säädetty kiinteä lisämaksu,
jolla rahoitetaan leikkaamistoimenpiteisiin liittyvien tarkastusten ja
valvontatoimien kustannukset, on suoritettava kaikesta leikkaamoon
tuodusta lihasta riippumatta siitä, leikataanko tämä liha tosiasiassa
kyseisessä leikkaamossa.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(1) EYVL C 68, 16.3.2002.
                                                                                (toinen jaosto)
                                                                                16 päivänä lokakuuta 2003
                                                                           asiassa C-32/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                           Italian tasavalta (1)
                       (ensimmäinen jaosto)                                (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
                                                                           vi 98/59/EY – Työnantajan käsite – Kansallinen lainsäädän-
                     2 päivänä lokakuuta 2003                              tö, jolla jätetään direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle
                                                                           sellainen toiminta, jolla ei tavoitella voittoa – Puutteellinen
asiassa C-12/02 (Bayerisches Oberstes Landesgericht esit-                                             täytäntöönpano)
tämä ennakkoratkaisupyyntö): rikosoikeudenkäynti
                      Marco Grilliä vastaan (1)                                                       (2003/C 289/11)
(Tavaroiden vapaa liikkuvuus – Vaikutukseltaan vastaavat                                         (Oikeudenkäyntikieli: italia)
toimenpiteet – Jäsenvaltiossa ostetun auton siirtäminen
maanteitse toiseen jäsenvaltioon – Väliaikaiset rekisterikilvet
– Rikosoikeudellinen seuraamus sellaisen ajoneuvon kuljet-                 (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
           tamisesta, jota ei ole pätevästi rekisteröity)                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                           (2003/C 289/10)
                                                                           Asiassa C-32/02, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                         nään: A. Aresu) vastaan Italian tasavalta (asiamiehenään:
                                                                           I. M. Braguglia, avustajanaan M. Mari) jossa kantaja vaatii
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen           yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Italian tasavalta ei
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                      ole noudattanut työntekijöiden joukkovähentämistä koskevan
                                                                           jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20 päivänä hei-
                                                                           näkuuta 1998 annetun neuvoston direktiivin 98/59/EY (EYVL
                                                                           L 225, s. 16) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
Asiassa C-12/02, jonka Bayerisches Oberstes Landesgericht
                                                                           tarvittavia säännöksiä sellaisista työnantajista, jotka eivät ta-
(Saksa) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuo-
                                                                           voittele voittoa liiketoiminnassaan, yhteisöjen tuomioistuin
mioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuo-
                                                                           (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohta-
mioistuimessa vireillä olevassa rikosoikeudenkäynnissä, jossa
                                                                           ja R. Schintgen sekä tuomarit V. Skouris ja N. Colneric
vastaajana on Marco Grilli, ennakkoratkaisun EY 29 artiklan
                                                                           (esittelevä tuomari), julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: R. Grass,
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto),
                                                                           on antanut 16.10.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet
                                                                           seuraava:
(esittelevä tuomari) sekä tuomarit P. Jann ja A. Rosas, julkisasia-
mies: P. Léger, kirjaaja: R. Grass, on antanut 2.10.2003
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                 1)    Italian tasavalta ei ole noudattanut työntekijöiden joukkovähen-
                                                                                tämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
EY 29 artikla on esteenä sille, että jäsenvaltion lainsäädännön                  20 päivänä heinäkuuta 1998 annetun neuvoston direktiivin
mukaan on rikosoikeudellisen seuraamuksen eli esimerkiksi vankeus-               98/59/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
tai sakkorangaistuksen uhalla kiellettyä, että toisen jäsenvaltion               tarvittavia säännöksiä sellaisista työnantajista, jotka eivät
kansalainen kuljettaa tähän toiseen jäsenvaltioon ensin mainitussa               toiminnallaan tavoittele voittoa.
jäsenvaltiossa ostamansa ajoneuvon, johon on kiinnitetty sellaiset
                                                                           2)    Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
väliaikaiset rekisterikilvet, jotka kyseisen toisen jäsenvaltion viran-
omaiset ovat antaneet ajoneuvon viemiseksi tähän toiseen jäsenvalti-
oon, jos tämä lainsäädäntö on omiaan rajoittamaan vientiä, jos sillä       (1) EYVL C 84, 6.4.2002.
kohdellaan eri tavalla valtion sisäistä kauppaa ja ulkomaankauppaa
ja jos sillä annetaan etuja kotimaankaupalle toisen jäsenvaltion


title: Asia C-519/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 16.9.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Anotato Dikastirio Kyprou – Kypros) – Alpha Bank Cyprus Ltd v. Dau Si Senh ym. (Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeudellinen yhteistyö siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa — Oikeudenkäyntiasiakirjojen ja muiden asiakirjojen tiedoksianto — Asetus (EY) N:o 1393/2007 — 8 artikla — Asiakirjan vastaanottamisesta kieltäytyminen — Yhtä lähetetyistä asiakirjoista ei ole käännetty — Kyseisen asetuksen liitteessä II olevan vakiolomakkeen puuttuminen — Seuraukset)

text:
               9.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 371/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 16.9.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Anotato Dikastirio Kyprou – Kypros) – Alpha Bank Cyprus Ltd v. Dau Si Senh ym.
   (Asia C-519/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa - Oikeudenkäyntiasiakirjojen ja muiden asiakirjojen tiedoksianto - Asetus (EY) N:o 1393/2007 - 8 artikla - Asiakirjan vastaanottamisesta kieltäytyminen - Yhtä lähetetyistä asiakirjoista ei ole käännetty - Kyseisen asetuksen liitteessä II olevan vakiolomakkeen puuttuminen - Seuraukset))
   (2015/C 371/04)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Anotato Dikastirio Kyprou

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Alpha Bank Cyprus Ltd

      Vastapuolet: Dau Si Senh, Alpha Panareti Public Ltd, Susan Towson, Stewart Cresswell, Gillian Cresswell, Julie Gaskell, Peter Gaskell, Richard Wernham, Tracy Wernham, Joanne Zorani ja Richard Simpson

      Tuomiolauselma

   Oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa (asiakirjojen tiedoksianto) ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1348/2000 kumoamisesta 13.11.2007 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1393/2007 on tulkittava siten, että

               —

               vastaanottavan viranomaisen on kaikissa olosuhteissa ja ilman, että sillä olisi tältä osin harkintavaltaa, ilmoitettava asiakirjan vastaanottajalle hänen oikeudestaan kieltäytyä vastaanottamasta asiakirjaa ja sen on käytettävä tätä varten systemaattisesti kyseisen asetuksen liitteessä II olevaa vakiolomaketta, ja

               —

               se, että vastaanottava viranomainen antaessaan asiakirjaa tiedoksi sen vastaanottajalle ei ole liittänyt asiakirjaan asetuksen N:o 1393/2007 liitteessä II olevaa vakiolomaketta, ei ole peruste menettelyn pätemättömyydelle vaan laiminlyönti, joka on korjattava tämän asetuksen säännösten mukaisesti.

      (1)  EUVL C 377, 21.12.2013.


title: Asia C-538/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Liettua) on esittänyt 14.10.2013 — eVigilo Ltd v. Priešgaisrinės apsaugos ir gelbėjimo departamentas prie Vidaus reikalų ministerijos

text:
               11.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Liettua) on esittänyt 14.10.2013 — eVigilo Ltd v. Priešgaisrinės apsaugos ir gelbėjimo departamentas prie Vidaus reikalų ministerijos
   (Asia C-538/13)
   2014/C 9/28
   Oikeudenkäyntikieli: liettua

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: eVigilo Ltd

      Vastapuoli: Priešgaisrinės apsaugos ir gelbėjimo departamentas prie Vidaus reikalų ministerijos

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko unionin lainsäädännön julkisia hankintoja koskevia sääntöjä — direktiivin [89/665, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä] 2007/66 (1) 1 artiklan 1 kohdan kolmatta alakohtaa, jossa vahvistetaan tehokkuuden ja nopeuden periaatteet tarjoajien loukattujen oikeuksien puolustamisen yhteydessä, direktiivin 2004/18 (2) 2 artiklaa, jossa vahvistetaan tarjoajien yhdenvertaisen kohtelun ja avoimuuden periaatteet, sekä direktiivin 2004/18 44 artiklan 1 kohtaa ja 53 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, joissa säädetään hankintasopimuksen tekemistä kokonaistaloudellisesti edullisimman tarjouksen tehneen tarjoajan kanssa koskevasta menettelystä — ymmärrettävä ja tulkittava yhdessä vai erikseen (mutta rajoittamatta edellä mainittujen säännösten soveltamista) siten, että:

                           a)

                           jos tarjoajan tietoon on tullut mahdollinen merkittävä yhteys(sidos), joka toisella tarjoajalla on hankintaviranomaisen tarjousten arvioinnissa käyttämiin asiantuntijoihin, ja (tai) kyseisen toisen tarjoajan mahdollisesti poikkeuksellinen asema, joka johtuu riidanalaisen hankintamenettelyn yhteydessä aiemmin tehdystä valmistelutyöstä, ja jos hankintaviranomainen ei ole ryhtynyt toimiin kyseisten seikkojen suhteen, pelkästään tämän tiedon perusteella voidaan vaatia, että muutoksenhakuelimen on todettava lainvastaisiksi hankintaviranomaisen, joka ei pystynyt varmistamaan menettelyjen avoimuutta ja puolueettomuutta, toimet, eikä muutoksenhakijan myöskään edellytetä osoittavan konkreettisesti, että asiantuntijat ovat toimineet puolueellisesti?

                           b)

                           kun muutoksenhakuelin on todennut muutoksenhakijan edellä mainitulle vaatimukselle esittämien perusteiden olevan perusteltuja, päättäessään seurauksista, joita kyseisillä perusteilla saattaa olla tarjouspyyntömenettelyn lopputulokselle, muutoksenhakuelin ei ole velvollinen ottamaan huomioon sitä, että tarjoajien jättämien tarjousten arvioinnin tulokset olisivat olleet olennaisilta osin samat, ellei tarjoukset arvioineiden asiantuntijoiden joukossa olisi ollut puolueellisia arvioijia?

                           c)

                           kun tarjoaja saa (lopulta) tietoonsa niiden kokonaistaloudellisesti edullisimpaan tarjoukseen liittyvien perusteiden sisällön, jotka laadittiin laadullisten parametrien mukaisesti ja muotoiltiin abstraktisti tarjouspyyntömenettelyehdoissa (kuten täydellisyys ja yhteensopivuus hankintaviranomaisen tarpeiden kanssa), joiden osalta tarjoaja pystyi olennaisilta osin tekemään tarjouksen, vasta sinä ajankohtana, jona hankintaviranomainen arvioi tarjoajien jättämiä tarjouksia kyseisten perusteiden mukaisesti ja antoi asiasta kiinnostuneille osapuolille kattavasti tietoa tehtyjen päätösten perusteista, kansallisessa lainsäädännössä muutoksenhakumenettelylle määritettyä vanhentumisaikaa voidaan soveltaa asianomaiseen tarjoajaan vasta kyseisestä ajankohdasta alkaen?

               2)

               Onko direktiivin 2004/18 53 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, sovellettuna yhdessä saman direktiivin 2 [artiklassa] vahvistettujen hankintasopimuksia annettaessa noudatettavien periaatteiden kanssa, ymmärrettävä ja tulkittava siten, että hankintaviranomaiset eivät saa ottaa käyttöön (ja soveltaa) tarjoajien jättämien tarjousten arviointia varten menettelyä, jossa tarjousten arvioinnin tulokset määräytyvät sen perusteella, miten kattavasti tarjoajat ovat osoittaneet, että niiden tarjoukset täyttävät tarjouspyyntöasiakirjojen vaatimukset, eli mitä kattavammin (seikkaperäisemmin) tarjoaja on kuvannut tarjouksensa vastaavan tarjouspyyntömenettelyehtoja, sitä enemmän pisteitä sen tarjous saa?

      (1)  Neuvoston direktiivien 89/665/ETY ja 92/13/ETY muuttamisesta julkisia hankintoja koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen tehokkuuden parantamiseksi 11.12.2007 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/66/EY (EUVL L 335, s. 31).

      (2)  Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/18/EY (EUVL L 134, s. 114).


title: Asia T-371/05: Kanne  28.9.2005  — AITEC — Associazione Italiana Tecnico Economica del Cemento ym. v. komissio

text:
               26.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/36

         Kanne 28.9.2005 — AITEC — Associazione Italiana Tecnico Economica del Cemento ym. v. komissio
   (Asia T-371/05)
   (2005/C 296/73)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantajat: AITEC — Associazione Italiana Tecnico Economica del Cemento (Rooma, Italia), BUZZI UNICEM S.P.A. (Casale Monferrato, Italia), ITALCEMENTI GROUP (Bergamo, Italia) (edustajat: asianajajat Massimo Merla ja Claudio Tesauro)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               päätös on todettava mitättömäksi, mikäli komissio ei voi näyttää, että komissaari Dimasilla on toimivalta allekirjoittaa kilpailupolitiikan ja erityisesti valtiontukien alalla toteutettuja toimia;

               —

               päätös on todettava pätemättömäksi: i) siltä osin kuin siinä todetaan, ettei siinä esitetä vastalauseita kansallisen jakosuunnitelman osalta (päätöksen 2 artikla) ja hyväksytään näin ollen kiintiöiden jako eri sektoreiden välillä siten kuin siinä määrätään, sallitaan tällaiseen jakoon perustuva erilainen kohtelu, jolla suositaan kyseisillä aloilla toimivia yrityksiä muiden vahingoksi; ii) siltä osin kuin siinä todetaan direktiivin 2003/87 liitteessä III olevan kriteerin nro 10 vastaiseksi aikomus myöntää olemassa oleville laitoksille, joiden on uusittava luvat, oikeus saada uusille toimijoille varattuja kiintiöitä muutetun laitoksen osalta, joka oli olemassa jo ennen luvan uusimista (päätöksen 1 artiklan b kohta), myös silloin kun uudet toimijat eivät ole käyttäneet niiden käyttöön varattuja määriä, ja iii) siltä osin kuin siinä vaaditaan Italiaa muuttamaan kansallista jakosuunnitelmaa siten, että olemassa oleville laitoksille, joiden on uudistettava luvat, ei myönnetä oikeutta saada uusille toimijoille varattuja kiintiöitä muutetun laitoksen osalta, joka oli olemassa jo ennen luvan uusimista (päätöksen 2 artiklan b kohta);

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Esillä oleva kanne koskee 25.5.2005 tehtyä päätöstä (1), jossa Euroopan yhteisöjen komissio otti kantaa Italian ilmoittaman kasvihuonekaasujen päästöoikeuksia koskevan kansallisen jakosuunnitelman yhteensoveltuvuuteen 13.10.2003 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/87/EY (2) lueteltujen kriteerien kanssa.
   Ensinnäkin kantajat vaativat selvittämään, oliko kanteen kohteena olleen toimen allekirjoittaneella komissaarilla toimivalta tehdä kyseinen päätös. Kantajat vaativat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta selvittämään erityisesti komissaari Dimasin toimivallan kilpailupolitiikan ja erityisesti valtiontukien alalla toteutettavien toimien osalta, sekä toteamaan, mikäli tältä puuttui toimivalta, että kanteen kohteena oleva päätös on mitätön.
   Kantajat vetoavat toiseksi EY 88 artiklan 2 ja 3 kohdan rikkomiseen, siltä osin kuin komissio on tutkinut kansallisen jakoluvan, johon saattaa sisältyä valtiontukia, ilman että se on noudattanut kyseiseen määräykseen sisältyviä menettelyllisiä määräyksiä.
   Kolmanneksi kantajat väittävät, että komissio on selvittäessään mahdollisten valtiontukien olemassaoloa kansallisten jakolupien yhteydessä rikkonut EY 87 artiklaa, direktiivin 2003/87 liitteessä III olevaa kriteeriä 5 sekä loukannut syrjintäkiellon periaatetta. Tämä johtuu siitä, että se on hyväksyessään kansallisessa jakoluvassa vahvistetun kiintiöiden jaon, sallinut tähän jakoon liittyvän syrjinnän sementinvalmistajien vahingoksi.
   Kantajat väittävät neljänneksi, että komissio on soveltanut virheellisesti direktiivin 2003/87 liitteessä III olevaa kriteeriä 10 katsoessaan, että tämän kriteerin vastaista on ”Italian aikomus myöntää olemassa oleville laitoksille, joiden on uusittava luvat, oikeus saada uusille toimijoille varattuja kiintiöitä muutetun laitoksen osalta, joka oli olemassa jo ennen luvan uusimista”. Tällä tavalla komissio on rikkonut direktiivin 2003/87/EY liitteessä III olevaa kriteeriä nro 5 ja loukannut syrjintäkiellon periaatetta, koska laiminlyödessään ottaa huomioon direktiivin soveltamisalaan kuuluvien sektoreiden erityisyyden suhteessa mahdollisuuteen toteuttaa tuotannon lisäyksiä, se on vielä kerran asettanut sementintuottajat epäedullisempaan asemaan verrattuna muihin tuottajiin.
   Lopuksi kantajat väittävät, että direktiivin 2003/87/EY 11, 12 ja 13 artiklaa on rikottu, kun komissio on hyväksynyt kansallisen jakoluvan, vaikka siihen ei sisälly nimenomaisia määräyksiä, joiden perusteella yhtiöt voisivat järjestäytyä asianmukaisesti kiintiöiden siirtämisen tai ryhmittämisen avulla, siinä määrätään jäljelle jääneiden kiintiöiden siirtämisen osalta muista viitejaksoista kuin viisivuotiskausista, rajoitetaan perusteettomasti laitosten ryhmittymistä eikä siihen sisälly määräyksiä poistettujen päästökiintiöiden uudelleenjakamisesta.

      (1)  Italian Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87 nojalla ilmoittamasta kasvihuonekaasujen päästöoikeuksia koskevasta kansallisesta suunnitelmasta 25.5.2005 tehty komission päätös (C(2005) 1527 lopull., EUVL C 226, 15.9.2005, s. 2).

      (2)  Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13 päivänä lokakuuta 2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY (EUVL L 275, 25.10.2003, s. 32).


title: Asia T-428/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.5.2015 – IOC-UK v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iraniin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen — Varojen jäädyttäminen — Oikeus tulla kuulluksi — Perusteluvelvollisuus — Puolustautumisoikeudet — Ilmeinen arviointivirhe — Oikeasuhteisuus — Omistusoikeus — Yhdenvertainen kohtelu ja syrjintäkielto)

text:
               9.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 371/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.5.2015 – IOC-UK v. neuvosto
   (Asia T-428/13) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen - Varojen jäädyttäminen - Oikeus tulla kuulluksi - Perusteluvelvollisuus - Puolustautumisoikeudet - Ilmeinen arviointivirhe - Oikeasuhteisuus - Omistusoikeus - Yhdenvertainen kohtelu ja syrjintäkielto))
   (2015/C 371/25)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Iranian Oil Company UK Ltd (IOC-UK) (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: solicitor J. Grayston sekä asianajajat P. Gjørtler, G. Pandey, D. Rovetta, M. Gambardella, D. Sellers ja N. Pilkington)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: V. Piessevaux ja M. Bishop)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: aluksi S. Behzadi-Spencer ja V. Kaye, sitten V. Kaye, avustajanaan barrister M. Gray)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 6.6.2013 annettu neuvoston päätös 2013/270/YUTP (EUVL L 156, s. 10) ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 6.6.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 522/2013 (EUVL L 156, s. 3)

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Iranian Oil Company UK Ltd (IOC-UK) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 313, 26.10.2013.


title: Asia C-558/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Krajský súd v Prešove (Slovakia) on esittänyt 29.10.2013 — CD Consulting s.r.o.v. Marián Vasko

text:
               15.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Krajský súd v Prešove (Slovakia) on esittänyt 29.10.2013 — CD Consulting s.r.o.v. Marián Vasko
   (Asia C-558/13)
   2014/C 45/30
   Oikeudenkäyntikieli: slovakki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Krajský súd v Prešove

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: CD Consulting s.r.o.

      Vastaaja: Marián Vasko

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (1) 6 artiklan 1 kohtaa ja kulutusluottoja koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 22.12.1986 annetun neuvoston direktiivin 87/102/ETY (2) 4 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä käsiteltävässä asiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion oikeussäännölle, jossa ei lähtökohtaisesti sallita sitä, että kansallinen tuomioistuin, jolta on haettu ratkaisua siirrettyyn vekseliin perustuvista oikeuksista, arvioi viran puolesta missä tahansa asian käsittelyn vaiheessa vekselin perustana olevaa sopimusta, oikeussuhteen perustaa ja sopimusehtojen mahdollista kohtuuttomuutta tai sitä, onko säännöksiä, jotka koskevat kulutusluottosopimuksesta puuttuvaa mainintaa todellisesta vuosikorosta, mahdollisesti rikottu?

      (1)  EYVL L 95, s. 29.

      (2)  EYVL L 42, s. 48.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 16 päivänä joulukuuta 1999 asiassa T-143/98, Michael Cendrowicz vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Nimitys – Haettavana olevan viran palkkatason määrittäminen – Ilmoitus avoimesta virasta – Ansioiden vertailu – Ilmeinen virhe)

text:
8.4.2000                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 102/23
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                             YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                   MIOISTUIMEN TUOMIO                                                      MIOISTUIMEN TUOMIO
                  16 päivänä joulukuuta 1999                                              15 päivänä joulukuuta 1999
asiassa T-143/98, Michael Cendrowicz vastaan Euroopan                  asiassa T-144/98, Dino Cantoreggi vastaan Euroopan par-
                      yhteisöjen komissio(1)                                                       lamentti (1)
(Henkilöstö – Nimitys – Haettavana olevan viran palkkata-                        (Henkilöstö – Ylennys – Ansioiden vertailu)
son määrittäminen – Ilmoitus avoimesta virasta – Ansioiden
                    vertailu – Ilmeinen virhe)
                                                                                (2000/C 102/46)
                         (2000/C 102/45)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                       Asiassa T-144/98, Dino Cantoreggi, Euroopan parlamentin
                                                                       virkamies, kotipaikka Bryssel, edustajanaan asianajaja Eric
                                                                       Boigelot, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-
Asiassa T-143/98, Michael Cendrowicz, Euroopan yhteisöjen              misto Louis Schiltz, 2 rue du Fort Rheinsheim, vastaan
komission virkamies, kotipaikka Bryssel, edustajanaan asian-           Euroopan parlamentti (asiamiehinään Yannis Pantalis ja Denis
ajaja Marc-Albert Lucas, Liège, prosessiosoite Luxembourgissa          Waelbroeck), jota tukee N, edustajinaan asianajajat Jean-Noël
Fiduciaire Myson Sarl, 1 rue Glesener, vastaan Euroopan                Louis ja Greta-Françoise Parmentier, Bryssel, sekä asianajaja
yhteisöjen komissio (edustajinaan Christine Berardis-Kayser ja         Cathy Arendt, Luxemburg, prosessiosoite Luxemburgissa
Florence Duvieusart-Clotuche), jossa kantaja vaatii ensinnäkin         asianajotoimisto Arendt, 49 boulevard Royal, jossa kantaja
sen komission päätöksen kumoamista, jolla tämä nimitti                 on vaatinut kumoamaan päätöksen olla ylentämättä häntä,
Carlos Caminon ”ulkosuhteet: Välimeren eteläpuoliset maat,             yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen
Keski- ja Lähi-Itä, Latinalainen Amerikka, Etelä- ja Kaak-             jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Po-
kois-Aasia sekä pohjoinen-etelä -yhteistyö” -nimisen pääosas-          tocki sekä tuomarit J. Pirrung ja A. W. H. Meij, kirjaaja: hallin-
ton (PO I B) ”Etelä- ja Kaakkois-Aasia” -nimisen C-osaston             tovirkamies J. González, on 15.12.1999 antanut tuomion,
”Intia, Nepal, Bhutan, Sri Lanka” -nimisen yksikön 1 päällikön         jonka tuomiolauselma on seuraava:
virkaan KOM/98/97, sekä sen komission päätöksen kumoa-
mista, jolla tämä hylkäsi kantajan hakemuksen tähän virkaan
ja vielä tarpeen vaatiessa sen komission päätöksen kumoamis-           1. Kumotaan Euroopan parlamentin 12.2.1998, 25.2.1998 ja
ta, jolla tämä hylkäsi tehdyn oikaisupyynnön, sekä toiseksi                 22.6.1998 tekemät päätökset, jotka koskevat N:n nimittämistä
vahingonkorvausta, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-                 osaston ”rakennusten tekninen hallintotoimi” johtajan virkaan,
mioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston                   kantajan tätä virkaa koskeneen hakemuksen hylkäämistä ja
puheenjohtaja R. M. Moura Ramos, tuomarit V. Tiili ja P. Men-               hänen asiasta tekemää oikaisupyyntöä.
gozzi, kirjaaja: hallintovirkamies A. Mair, on 16.12.1999 anta-
nut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                       2. Euroopan parlamentti velvoitetaan vastaamaan omista ja kanta-
                                                                            jan oikeudenkäyntikuluista.
1. Kanne hylätään.
                                                                       3. Asiassa väliintulijaksi hyväksytty N vastaa omista oikeudenkäyn-
2. Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.                  tikuluistaan.
(1) EYVL C 340, 7.11.1998.                                             (1) EYVL C 340, 7.11.1998.


title: Asia C-405/11 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 28.7.2011 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-1/08, Buczek Automotive v. komissio, 17.5.2011 antamasta tuomiosta

text:
               22.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/19

         Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 28.7.2011 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-1/08, Buczek Automotive v. komissio, 17.5.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-405/11 P)
   2011/C 311/32
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Stobiecka-Kuik ja T. Maxian Rusche)

      Muut osapuolet: Buczek Automotive Sp. z o.o, Puolan tasavalta

      Vaatimukset

               —

               Unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-1/08, Buczek Automotive Sp. z o.o v. komissio, 17.5.2011 antama tuomio on kumottava siltä osin kuin siinä kumotaan riidanalainen päätös

               —

               asia on ratkaistava lopullisesti nyt esillä olevan valituksen kohteena olevien kohtien osalta

               —

               asia on unionin yleisessä tuomioistuimessa riitautettujen muiden kohtien osalta palautettava unionin yleisen tuomioistuimen käsiteltäviksi

               —

               oikeudenkäyntikuluista on päätettävä myöhemmin.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio esittää kaksi valitusperustetta, joita ovat SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen sekä SEUT 107 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä SEUT 296 artiklan kanssa, ja vuoden 2004 liittymisasiakirjaan Puolan terästeollisuuden rakenneuudistuksesta tehdyn pöytäkirjan N:o 8 (1) (jäljempänä pöytäkirja N:o 8) rikkominen.
   Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, kun se arvioidessaan komission soveltamaa yksityisen velkojan kriteeriä on ottanut väärän oikeudellisen lähtökohdan. Unionin yleinen tuomioistuin on todennut, että komissio olisi ollut velvollinen suorittamaan lisälaskelmia erilaisten täytäntöönpanomenetelmien eduista, ja sen olisi pitänyt verrata keskenään julkisten saatavien perimiseksi tarkoitettujen erilaisten täytäntöönpanomenettelyjen kestoa. Komissio väittää, ettei sillä ole velvollisuutta yksityiskohtaisiin laskelmiin, vaan vain sellaisten tekijöiden huomioon ottamiseen, jotka yksityinen velkoja ottaisi huomioon ratkaisua tehdessään.
   Unionin yleinen tuomioistuin on komission mukaan rikkonut SEUT 107 artiklan 1 kohtaa lisäksi, kun se on yksityisen velkojan menettelyyn viitatakseen siirtänyt todistustaakan perusteettomasti komissiolle, eli asettanut sille velvollisuuden esittää lisänäyttöä erityisesti eri menettelyjen kestosta tai saatavien tehokkaan täytäntöönpanon eri lajien tai vaiheiden vaikutusten laajuuden vertailusta.
   Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä SEUT 296 artiklan kanssa, ja pöytäkirjaa N:o 8, kun se on perusteettomasti olettanut, että komissio ei ole noudattanut velvollisuuttaan mainita ne edellytykset, joiden täyttyessä tuki vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan tai vääristää taikka uhkaa vääristää kilpailua. Unionin yleinen tuomioistuin ei ole millään tavoin ottanut huomioon sitä, että primaarioikeuden eli päätöksen oikeudellisena perustana olevan pöytäkirjan N:o 8 perusteella on lähdettävä siitä, että kyseessä oleva tuki vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua, minkä vuoksi kauppaa ja kilpailua koskevien edellytysten lisäperustelut olivat tarpeettomia.

      (1)  Asiakirja Tsekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu — Pöytäkirja N:o 8 Puolan terästeollisuuden rakenneuudistuksesta (EUVL 2003, L 236, s. 948).


title: Asia T-493/09 P: Valitus, jonka Y on tehnyt 21.5.2010 virkamiestuomioistuimen asiassa F-29/08, Y v. komissio, 7.10.2009 antamasta tuomiosta

text:
               14.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/46

         Valitus, jonka Y on tehnyt 21.5.2010 virkamiestuomioistuimen asiassa F-29/08, Y v. komissio, 7.10.2009 antamasta tuomiosta
   (Asia T-493/09 P)
   ()
   2010/C 221/77
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Y (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja J. Van Rossum)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Virkamiestuomioistuimen asiassa F-29/08, Y v. komissio, 7.10.2009 antama se tuomio on kumottava, jolla hylättiin valittajan nostama kanne

               —

               se 24.5.2007 tehty päätös, jolla valittaja irtisanottiin, on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava maksamaan valittajalle palkka, jota hänelle olisi edelleen maksettu, ellei hänen sopimustaan olisi ennenaikaisesti irtisanottu, sekä kaikki korvaukset, joita valittaja voi vaatia

               —

               komissio on velvoitettava maksamaan valittajalle korvauksena 500 000 euroa hänelle aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä, ja

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Nyt esillä olevalla valituksella valittaja vaatii virkamiestuomioistuimen asiassa F-29/08 7.10.2009 antaman sen tuomion kumoamista, jolla hylättiin kanne, jolla valittaja vaati yhtäältä valittajan irtisanomisesta tehdyn komission päätöksen kumoamista ja toisaalta vahingonkorvausta.
   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa siihen, että virkamiestuomioistuin teki oikeudellisia virheitä, kun se

               —

               katsoi, ettei komissiolla ollut velvollisuutta kuulla arviointikomiteaa, vaikka sopimussuhteisten toimihenkilöiden palvelukseen ottamismenettelyitä ja työsuhdetta koskevista yleisistä täytäntöönpanosäännöksistä 7.4.2004 tehdyssä komission päätöksessä asetetaan tällainen kuulemisvelvollisuus

               —

               katsoi, että valittaja oli irtisanottu laillisesti, vaikka hän ei voinut esittää huomautuksia arviointikomitean lausunnosta, jota hänelle ei ollut toimitettu

               —

               totesi, ettei sillä, että valittajalle ei toimitettu arviointikomitean lausuntoa, loukattu hänen puolustautumisoikeuksiaan

               —

               katsoi, ettei irtisanomisesta tehty päätös perustunut arviointikomitean lausuntoon, vaikka tämä lausunto oli nimenomaisesti mainittu irtisanomisesta tehdyn päätöksen perusteluissa

               —

               katsoi, että toimielin teki päätöksensä ainoastaan valittajan koeaikaa koskevassa kertomuksessa mainittujen väitteiden ja tosiseikkojen perustella, vaikka tämän päätöksen sanamuodosta käy ilmi, että se perustuu passiivista korruptiota koskeviin väitteisiin liittyviin seikkoihin

               —

               katsoi, että irtisanomisesta tehty päätös oli laillinen, vaikka se perustui väitteisiin ja tosiseikkoihin, jotka olivat tapahtuneet ennen valittajan ottamista palvelukseen sopimussuhteisena toimihenkilönä, ja

               —

               katsoi, että irtisanomisesta tehty päätös ei ollut kurinpidollinen seuraamus, vaikka niiden laiminlyöntien johdosta, joihin valittajan väitetään syyllistyneen, aloitettiin kurinpidollinen menettely, joka koski samoja tosiseikkoja ja menettelyä kuin ne, joihin on vedottu irtisanomisesta tehdyn päätöksen perustelemiseksi.


title: Asia C-212/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 16.6.2011 (Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicachin (Puola) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Logstor ROR Polska Sp z o.o. v. Dyrektor Izby Skarbowej w Katowicach (Verotus — Pääoman hankintavero — Direktiivi 69/335/ETY — Pääoman hankinnasta suoritettavat välilliset verot — Sellaisen lainan verottaminen, jonka pääomayhtiö on ottanut henkilöltä, jolla on oikeus prosenttiosuuteen kyseisen yhtiön voitoista — Jäsenvaltion oikeus ottaa uudelleen käyttöön verotus, jota ei enää sovellettu kyseisen jäsenvaltion liittyessä Euroopan unioniin)

text:
               6.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 232/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 16.6.2011 (Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicachin (Puola) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Logstor ROR Polska Sp z o.o. v. Dyrektor Izby Skarbowej w Katowicach
   (Asia C-212/10) (1)

   (Verotus - Pääoman hankintavero - Direktiivi 69/335/ETY - Pääoman hankinnasta suoritettavat välilliset verot - Sellaisen lainan verottaminen, jonka pääomayhtiö on ottanut henkilöltä, jolla on oikeus prosenttiosuuteen kyseisen yhtiön voitoista - Jäsenvaltion oikeus ottaa uudelleen käyttöön verotus, jota ei enää sovellettu kyseisen jäsenvaltion liittyessä Euroopan unioniin)
   2011/C 232/14
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Logstor ROR Polska Sp z o.o.

      Vastaaja: Dyrektor Izby Skarbowej w Katowicach

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach — Pääoman hankinnasta suoritettavista välillisistä veroista 17.7.1969 annetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY (EYVL L 249, s. 25), sellaisena kuin se on muutettuna 10.6.1985 annetulla neuvoston direktiivillä 85/303/ETY (EYVL L 156, s. 23), 4 artiklan 2 kohdan tulkinta — Jäsenvaltion oikeus ottaa uudelleen käyttöön vero, joka oli kumottu kyseisen jäsenvaltion liittyessä Euroopan unioniin — Pääoman hankintavero — Sellaisen lainan verottaminen, jonka pääomayhtiö on ottanut henkilöltä, jolla on oikeus prosenttiosuuteen kyseisen yhtiön voitoista

      Tuomiolauselma

   Pääoman hankinnasta suoritettavista välillisistä veroista 17.6.1969 annetun neuvoston direktiivin 69/355/ETY 4 artiklan 2 kohtaa, sellaisena kuin se on muutettuna 10.6.1985 annetulla neuvoston direktiivillä 85/303/ETY, on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että jäsenvaltio ottaa uudelleen käyttöön pääoman hankintaveron, jota kannetaan pääomayhtiön lainanotosta, jos velkojalla on oikeus osuuteen yhtiön voitoista, kun kyseinen jäsenvaltio oli aiemmin luopunut tämän veron kantamisesta.

      (1)  EUVL C 209, 31.7.2010.


title: Asia T-690/13: Kanne 31.12.2013 – Invivo v. OLAF

text:
               19.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/20

         Kanne 31.12.2013 – Invivo v. OLAF
   (Asia T-690/13)
   2014/C 151/26
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Invivo Ltd (Abinsk, Venäjä) (edustaja: asianajaja T. Huopalainen)

      Vastaaja: Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               tutkimaan vastaajan laiminlyönnin lainmukaisuuden asiassa OF/2013/0902, jossa kantaja pyysi vastaajaa ryhtymään toimenpiteisiin,

               —

               velvoittamaan vastaajan ryhtymään toimenpiteisiin.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, joka perustuu SEUT 265 artiklan mukaiseen laiminlyöntiin, koska kyse on asetuksen (EY) N:o 1073/1999 (1) 1 artiklassa tarkoitetulla tavalla EU:n taloudellisista eduista, kun tuen myöntävä kansallinen elin saa suurimman osan varoistaan EU:lta ja kun väitetyn väärinkäyttäjän puolelta asiaan liittyy oikeushenkilöitä ainakin kahdesta jäsenvaltiosta.

      (1)  Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista 25.5.1999 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1073/1999 (EYVL L 136, s. 1)


title: Asia C-407/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.12.2008 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Stichting Centraal Begeleidingsorgaan voor de Intercollegiale Toetsing v. Staatssecretaris van Financiën (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan f alakohta — Vapautukset — Edellytykset — Riippumattomien yhteenliittymien suorittamat palvelut — Yhdelle tai useammalle yhteenliittymän jäsenelle suoritetut palvelut)

text:
               7.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/8

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.12.2008 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Stichting Centraal Begeleidingsorgaan voor de Intercollegiale Toetsing v. Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-407/07) (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan f alakohta - Vapautukset - Edellytykset - Riippumattomien yhteenliittymien suorittamat palvelut - Yhdelle tai useammalle yhteenliittymän jäsenelle suoritetut palvelut)
   (2009/C 32/13)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Hoge Raad der Nederlanden
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Stichting Centraal Begeleidingsorgaan voor de Intercollegiale Toetsing

      Vastaaja: Staatssecretaris van Financiën
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Hoge Raad der Nederlanden — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste, 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan f alakohdan tulkinta — Itsenäisten yhteenliittymien suorittamat palvelut, jotka ovat välittömästi tarpeellisia niiden jäsenten arvonlisäverosta vapautetulle toiminnalle
   Tuomiolauselma
   Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan f alakohtaa on tulkittava siten, että mikäli muut tässä säännöksessä säädetyt edellytykset täyttyvät, tässä säännöksessä säädettyä vapautusta sovelletaan riippumattomien yhteenliittymien jäsenilleen suorittamiin palveluihin myös silloin, kun palvelut suoritetaan ainoastaan yhdelle tai muutamalle jäsenelle.

      (1)  EUVL C 283, 24.11.2007.


title: Asia C-193/06 P: Valitus, jonka Société des produits Nestlé SA on tehnyt  24.4.2006  yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-74/04, Société des produits Nestlé SA v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), väliintulijana Quick restaurants SA,  22.2.2006  antamasta tuomiosta

text:
               15.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/14

         Valitus, jonka Société des produits Nestlé SA on tehnyt 24.4.2006 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-74/04, Société des produits Nestlé SA v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), väliintulijana Quick restaurants SA, 22.2.2006 antamasta tuomiosta
   (Asia C-193/06 P)
   (2006/C 165/25)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: Société des produits Nestlé SA (edustaja: asianajaja D. Masson)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ja Quick restaurants SA
   Vaatimukset

               —

               EY:n ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-74/04 22.2.2006 antaman tuomion kumoaminen

               —

               SMHV:n velvoittaminen korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittajan mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, koska se ei ole arvioinut kyseessä olevaa tavaramerkkiä kokonaisuutena ja konkreettisesti, nimitäin kun kyseessä on tavaramerkki, joka muodostuu erityisen erottuvasta hahmosta ja sen nimestä, kuvio- ja sanaosia ei voida erottaa tästä yhdistelmämerkistä.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on myös valittajan mukaan soveltanut virheellisesti yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) säännöksiä, koska se ei ole ottanut sekaannusvaaran arvioinnissa huomioon haetun tavaramerkin ja väliintulijan sanamerkin osalta kaikkia olennaisia seikkoja.
   Koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on analysoinut vain osan niistä oikeuksista, joihin väliintulija oli väitemenettelyssä vedonnut, se on valittajan mukaan soveltanut virheellisesti väitemenettelyssä sovellettavia säännöksiä.

      (1)  EYVL 1994, L 11, s. 1.


title: Asia T-491/14: Kanne 30.6.2014 – Bodegas Muga v. komissio

text:
               25.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/51

         Kanne 30.6.2014 – Bodegas Muga v. komissio
   (Asia T-491/14)
   2014/C 282/67
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Bodegas Muga, SL (Haro, Espanja) (edustajat: asianajajat J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero ja A. Lamadrid de Pablo)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin komissio katsoi, että toimia, jotka kantajan mukaan muodostavat Espanjan tax lease -järjestelmän, on pidettävä uutena valtiontukena ja sisämarkkinoille soveltumattomina

               —

               toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 1 ja 4 artiklat, joissa eurooppalaisten taloudellisten etuyhtymien (ETEY) sijoittajat todetaan väitetyn tuen saajiksi ja jolla osoitetaan perintämääräys ainoastaan kyseisille sijoittajille

               —

               toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 4 artiklan siltä osin kuin siinä määrätään väitettyjä tukia takaisin perittäviksi niin, että Euroopan unionin yleisiä oikeusperiaatteita loukataan

               —

               joka tapauksessa kumoamaan riidanalaisen päätöksen 4 artiklan siltä osin kuin siinä lausutaan sijoittajien ja muiden yksiköiden välisten yksityisoikeudellisten sopimusten laillisuudesta

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-700/13, Bankia vastaan komissio.


title: Asia C-409/13: Kanne 18.7.2013 — Euroopan unionin neuvosto v. Euroopan komissio

text:
               21.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 274/15

         Kanne 18.7.2013 — Euroopan unionin neuvosto v. Euroopan komissio
   (Asia C-409/13)
   2013/C 274/27
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: G. Maganza, A. de Gregorio Merino ja I. Gurov)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               on kumottava komission 8.5.2013 tekemä päätös peruuttaa ehdotuksensa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi kolmansille maille myönnettävää makrotaloudellista rahoitusapua koskevista yleisistä säännöksistä

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Neuvosto esittää kanteensa, jolla se vaatii asetusehdotuksen peruuttamisesta vasta tavallisen lainsäätämisjärjestyksen mukaisen ensimmäisen käsittelyn vaiheessa tehdyn komission päätöksen kumoamista, tueksi kolme kanneperustetta.
   Ensinnäkin neuvosto väittää, että asetusehdotuksen peruuttaminen merkitsee SEU 13 artiklan 2 kohdassa ilmaistun toimivallanjaon periaatteen sekä toimielinten tasapainon periaatteen vakavaa loukkaamista. Neuvoston mukaan missään perustamissopimusten määräyksessä ei nimenomaisesti anneta komissiolle yleistä oikeutta peruuttaa unionin lainsäätäjälle saattamansa ehdotus. Vaikka neuvosto ei kiistä sitä, että tällainen peruuttamisoikeus on olemassa SEUT 293 artiklan 2 kohdan perusteella, komissio ei sen mukaan kuitenkaan voi käyttää sitä harkinnanvaraisesti tai väärin. Neuvoston mukaan tällaisen ehdotuksen peruuttaminen lainsäädäntömenettelyn edettyä jo pitkällä vastaa sitä, että komissiolle annetaan eräänlainen veto-oikeus unionin lainsäätäjiin nähden. Tällöin komissio saatettaisiin neuvoston mukaan samalle tasolle edellä mainittujen kanssa, mikä johtaa sen mukaan SEUT 294 artiklan mukaisen tavanomaisen lainsäädäntömenettelyn noudattamatta jättämiseen, ylittää SEUT 203 artiklan 1 kohdan mukaisen komission toimivallan lainsäädäntöaloitteiden tekijänä ja vie tehokkaan vaikutuksen SEUT 293 artiklan 1 kohdan mukaiselta neuvoston muutosoikeudelta. Neuvoston mukaan tällainen peruuttamisoikeuden käyttö on lisäksi ristiriidassa SEUT 10 artiklan 1 ja 2 kohdan kanssa, sillä komissio ei olisi enää toimeenpanosta vastaava elin vaan osallistuisi lainsäädäntömenettelyyn samalla tasolla kuin toimielimet, joilla on demokraattinen legitimiteetti.
   Toiseksi asetusehdotuksen peruuttaminen merkitsee neuvoston mukaan myös SEU 13 artiklan 2 kohdan mukaisen vilpittömän yhteistyön periaatteen loukkaamista. Yhtäältä neuvosto väittää, että asetusehdotus peruutettiin erittäin myöhään. Sen jälkeen, kun asiassa oli pidetty ensimmäisen käsittelyn aikana useita kolmikantakokouksia, komissio kuitenkin peruutti asetusehdotuksensa päivänä, jolloin parlamentin ja neuvoston oli määrä lopullisesti hyväksyä saavutettu kompromissi. Toisaalta neuvosto moittii komissiota siitä, ettei se ennen peruuttamista käyttänyt kaikkia neuvoston sisäiseen säännöstöön kuuluvia menettelyllisiä mahdollisuuksia.
   Neuvosto väittää vielä, ettei kanteen kohteena olevassa peruuttamistoimessa noudatettu SEUT 296 artiklan toisessa kohdassa tarkoitettua päätösten perusteluvelvollisuutta. Neuvosto moittii komissiota siitä, ettei se liittänyt peruuttamispäätökseensä minkäänlaista selitystä eikä julkaissut kyseistä päätöstä.


title: Pretura Circondariale di Roman (Sezione distaccata di Tivoli) 21.2.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö Italia Testaa vastaan vireillä olevassa rikosasiassa (Asia C-101/96)

text:
  1.6.96              1 FI 1                      Euroopan yhteisojen virallinen lehti                                     N:o C 158 /3
 voimassa oleva työsopimus jonkin Italian yliopiston kanssa ,         yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 18.3.1996 , Euroo
 on oikeus hakea opettajan tointa ja toimia sijaisena ?               pan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asioissa
                                                                      URSSAF des Bouches-du Rhône vastaan SA Clinique de la
 (') EYVL N:o L 257, 19.10.1968 , s . 2                               Pointe Courte , väliintulijana : Jean Chouraqui ( C-95/96 ), ja
                                                                      URSSAF des Bouches-du-Rhône vastaan SA Clinique Flo
                                                                      rens, väliintulijana : Jean Chouraqui (C- 96/96 ).
                                                                      Tribunal de commerce de Marseille pyytää yhteisöjen
 Euroopan yhteisöjen komission 25.3.1996 Helleenien tasa             tuomioistuimelta ratkaisua seuraavaan kysymykseen :
                 valtaa vastaan nostama kanne
                                                                      Voiko Ranskan valtio haastaa Jean Chouraquin oikeuteen
                          ( Asia C-94/96 )
                                                                      ès qualité -ominaisuudessa ('), ennen kuin se on korvannut
                            ( 96/C 158/04 )                           hänelle aiheutuneet, valtion vahingonkorvausvastuun pii
                                                                      riin kuuluvat vahingot, joiden määrä vastaa suoraan vahin
 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 25.3.1996                   koa, joka on aiheutunut Chouraquin aiheettomasta vangit
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien               semisesta , vaikka Cour d'assises oli julistanut hänet syyttö
tasavaltaa vastaan . Kantajan asiamies on sen oikeudellisen           mäksi 16.12.1994 antamallaan tuomiolla , ja vahinkoa , joka
yksikön virkamies Maria Condou-Durande, ja prosessi                  on aiheutunut vahingon määrää suurentaneesta konkurssi
osoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies              hakemuksesta ?
Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg .
                                                                      (') Eli " EURL Jean Chouraquin lakimääräisenä edustajana ; EURL
Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin                             Jean Chouraqui omistaa oikeushenkilön, joka vastaa Ranskan
                                                                          valtion saamisista "; " Ranskan valtion ja URSSAF:n välistä eroa
— toteaa, että koska Helleenien tasavalta ei ole säädetyssä               koskeva väite ei voi menestyä ".
      määräajassa antanut terveyttä koskevista ongelmista
      tuoreen siipikarjanlihan kaupassa direktiivin 71 / 118/
      ETY ( 1 ) muuttamisesta ja ajan tasalle saattamisesta 17
      päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin
      92/116/ETY (2 ) noudattamisen edellyttämiä lakeja , ase
      tuksia tai hallinnollisia määräyksiä, se on jättänyt
      täyttämättä sille perustamissopimuksen ja tämän direk         Pretura Circondariale di Roman ( Sezione distaccata di
      tiivin mukaan kuuluvat velvollisuudet,                         Tivoli ) 21.2.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennak
                                                                     koratkaisupyyntö Italia Testaa vastaan vireillä olevassa
— velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden                                             rikosasiassa
      käyntikulut.
                                                                                ( Asia C-101 /96 )
                                                                                ( 96/C 158 /06 )
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 189 artiklan                  Pretura Circondariale di Roma ( Sezione distaccata di Tivoli )
kolmannen kohdan mukaan direktiivi velvoittaa jokaista               pyytää 21.2.1996 tekemällään, yhteisöjen tuomioistuimen
jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu . Helleenien tasavalta ei ole   kirjaamoon 26.3.1996 saapuneella päätöksellään Euroo
tähän mennessä toteuttanut asianmukaisia toimenpiteitä               pan yhteisöjen tuomioistuimelta Italia Testaa vastaan
direktiivin saattamiseksi osaksi sen kansallista oikeusjärjes       vireillä olevassa rikosasiassa ennakkoratkaisua seuraaviin
tystä .                                                              kysymyksiin :
(') EYVL N:o L 55 , 8.3.1971                                         a ) Voidaanko kansallisessa lainsäädännössä, jossa anne
( 2 ) EYVL N:o L 62 , 15.3.1993
                                                                           taan SIAE:lle ( 1 ) yksinoikeus tekijänoikeuksien hoitami
                                                                           seen, estää tai rajoittaa sellaisten äänitteiden tuontia tai
                                                                           vientiä , jotka on saatettu laillisesti markkinoille toisessa
                                                                           valtiossa ?
Tribunal de commerce de Marseillen 1.3.1996 tekemillään              b ) Voiko SIAE vaatia yhteismarkkinoilla, joille on omi
päätöksillä esittämät ennakkoratkaisupyynnöt asioissa                      naista tavaroiden vapaa liikkuvuus ja palvelujen vapaa
URSSAF des Bouches-du Rhône vastaan SA Clinique de la                      tarjonta, korvausten maksamista tekijöiden puolesta
Pointe Courte, väliintulijana: Jean Chouraqui ( C-95/96 ), ja              aina ja kaikissa tapauksissa käyttäen hyväkseen rikos
URSSAF des Bouches-du Rhône vastaan SA Clinique                            oikeudellista suojaa vaatimustensa esittämisessä ?
       Florens, väliintulijana: Jean Chouraqui ( C-96/96 )
                  ( Asiat C-95/96 a C-96/96 )                        c ) Ovatko kansallinen lainsäädäntö ja oikeuskäytäntö,
                                                                           joihin SIAE vetoaa kirjelmässään, jolla se ilmoittautuu
                           ( 96/C 158/05 )                                 rikosoikeudenkäynnissä vahingonkorvausta vaativaksi
                                                                           asianomistajaksi, sellaisia, että niitä voidaan pitää
Tribunal de commerce de Marseille on pyytänyt 1.3.1996                     mielivaltaisena syrjintänä tai tekijänoikeuksien kaupal
tekemillään päätöksillä , jotka ovat saapuneet Euroopan                    liseen hyödyntämiseen liittyvän Italian ja Euroopan
 ---pagebreak--- N:o C 158/4                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          1.6.96
      unionin muiden jäsenvaltioiden välisen kaupankäynnin                   asettaminen yksipuolisesti voimakkaan sukupuolihajun
      peiteltynä rajoittamisena ?                                            toteamisessa käytettäväksi menetelmäksi; tämä johtaa
                                                                             siihen, että hylätään järjestelmällisesti liha, joka tulee
f 1 ) Società Italiana Autori ed Editori .                                   Tanskasta, jossa testit toteutetaan paikallisten toimival
                                                                             taisten viranomaisten hyväksymän, niin kutsutun " ska
                                                                             tol-menetelmän " avulla . Saksan viranomaiset vetoavat
                                                                             virheellisesti direktiivin 7 artiklan 1 kohdan b alakoh
                                                                             taan, koska Saksassa toteutettu käytäntö ei ole tarkoi
                                                                             tettu yhteisön oikeussääntöjen noudattamisen valvomi
                                                                             seksi pistokokein vaan Saksassa ainoaksi luotettavaksi
Euroopan yhteisöjen komission 27.3.1996 Saksan liittota                     menetelmäksi tunnustetun menetelmän järjestelmälli
                    savaltaa vastaan nostama kanne
                                                                             seksi täytäntöönpanemiseksi .
                             ( Asia C-102/96 )
                               ( 96/C 158 /07 )                        — Yhteisön oikeuden niiden edellytysten rikkominen,
                                                                             jotka koskevat direktiivin 64/433/ETY 5 artiklassa,
                                                                             sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 91 /497/
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 27.3.1996
                                                                             ETY , tarkoitettua lihan julistamista ihmisravinnoksi
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan
liittotasavaltaa vastaan . Kantajan asiamiehenä on Euroo                    kelpaamattomaksi : kohdevaltio voi pistokoevalvonnan
                                                                             osalta tosin soveltaa oman valintansa mukaista mene
pan yhteisöjen komission oikeudellisen yksikön virkamies
                                                                             telmää , mutta sillä ei ole toimivaltaa tämän perusteella
Klaus-Dieter Borchardt ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o
Euroopan yhteisöjen komission oikeudellisen yksikön vir                     hylätä alkuperämaassa ihmisravinnoksi kelpaaviksi
                                                                             luokiteltuja lihaeriä . Tämä on vastoin sekä sisämarkki
kamies Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner C 254,
                                                                             naperiaatetta että direktiivin 89/662/ETY 8 artiklaa,
Kirchberg.
                                                                             jossa säädetään eräänlaisesta välitysmenettelystä , johon
                                                                             komissio osallistuu .
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                             Tämä menettely on johtanut juuri Tanskassa käytetyn
1 , toteaa , että Saksan liittotasavalta on rikkonut sille                   " scatol-menetelmän ", jonka luotettavuutta on epäilty
      direktiivin 64/433/ETY (') 6 artiklan 1 kohdan b ala                  myös Ranskassa, vahvistamiseen; toisin kuin Ranskan
       kohdan ja 5 artiklan 1 kohdan o alakohdan, sellaisena                 viranomaiset Saksan viranomaiset kieltäytyvät noudat
       kuin se on muutettuna direktiivillä 91 /497/ETY ( 2 ),                tamasta tätä tulosta .
      yhdessä direktiivin 89/662/ETY ( 3 ) 5 artiklan 1 , 7 ja 8
       kohdan sekä EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan               — EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan rikkominen :
      perusteella kuuluvia jäsenyysvelvoitteitaan,                           liittohallitus vetoaa perusteettomasti kuluttajansuojaan
      — kun se vaatii toteuttamaan direktiivin 6 artiklan 1
                                                                             liittyviin pakottaviin syihin . Ihmisravinnoksi käytettä
                                                                             vän tuoreen lihan tuotantoa ja markkinoille saattamista
             kohdan b alakohdan mukaisen erityisen velvollisuu              koskevat vaatimukset on kokonaan yhdenmukaistettu
             den merkitä ja lämpökäsitellä kastroimattomien                  direktiivillä 64/433/ETY ( sellaisena kuin se on muutet
             karjujen teurasruhot eläinten painosta huolimatta               tuna direktiivillä 91 /497/ETY ) ja direktiivillä 89/662/
             silloin, kun karjunliha sisältää professori Clausin             ETY . Neuvoston ja komission direktiivin 91/497/ETY
             modifioidun immuunientsyymikokeen mukaan                        hyväksymisen johdosta antamalla julkilausumalla , joka
             enemmän kuin 0,5 /μg/g androsteronia                            koskee karjuihin liittyvää ongelmaa, on vain selventävä
             ja
                                                                             merkitys eikä sitä voida tulkita direktiivin sanamuodon
                                                                             kanssa ristiriitaisella tavalla .
       — kun se pitää 0,5 μg/g androsteronin raja-arvon
             ylittävää lihaa lihana, jossa on voimakas sukupuoli      (') EYVL 1964 , N:o 121 , s . 2012
             haju ja joka on direktiivin 5 artiklan 1 kohdan o         ( 2 ) EYVL 1991 , N:o L 268 , s . 69
             alakohdan mukaisesti julistettava ihmisravinnoksi         ( 3 ) EYVL 1989 , N:o L 395 , s . 13
             kelpaamattomaksi;
2 , velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
       lut .
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                       Tribunal d'instance de Lillen            19.3.1996 tekemällään
— Yhteisön oikeuden niiden edellytysten rikkominen,                    päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Direc
       jotka koskevat direktiivin 64/433/ETY 6 artiklan, sellai       teur général des douanes et droits indirects vastaan Eridania
       sena kuin se on muutettuna direktiivillä 91 /497/ETY,                                      Beghin-Say SA
       mukaista erityistä velvollisuutta merkitä ja lämpökäsi                                    Asia C-103 /96 )
       tellä liha : Saksan viranomaisten vaatimus siitä, että
                                                                                ( 96/C 158 /08 )
       tarvittaessa myös alle 80 kilon painoiset ruhot on
       merkittävä ja lämpökäsiteltävä, on selvästi ristiriidassa
       direktiivin 6 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa .            Tribunal d'instance de Lille on pyytänyt 19.3.1996 teke
       Tämän säännöksen vastainen on myös tietyn testin                mällään päätöksellä , joka on saapunut yhteisöjen tuomio


title: Asia T-459/08: Kanne 6.10.2008 — EuroChem MCC v. neuvosto

text:
               20.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 327/37

         Kanne 6.10.2008 — EuroChem MCC v. neuvosto
   (Asia T-459/08)
   (2008/C 327/66)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: Eurochem Mineral ja Chemical Company OAO (EuroChem MCC) (Moskova, Venäjä) (edustajat: asianajajat P. Vander Schuren ja B. Evtimov)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto
   Vaatimukset

               —

               lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnissa asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun ja 11 artiklan 3 kohdan mukaisen osittaisen välivaiheen tarkastelun jälkeen 8.7.2008 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 661/2008 (1) on kumottava siltä osin kuin riidanalaisen asetuksen johdanto-osan 23 kappaleen a ja c kohdassa mainituille kantajille, niiden tuotantotytäryhtiöille ja niihin etuyhteydessä oleville yrityksille asetetaan siinä polkumyyntitulli

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajat esittävät kanteessaan tueksi kaksi kumoamisperustetta. Toinen kumoamisperuste koostuu kolmesta osasta.
   Kantajat väittävät ensinnäkin, että neuvosto ja komissio rikkoivat perusasetuksen (2) 11 artiklan 3 kohtaa ja/tai olennaista menettelymääräystä, kun ne eivät panneet omasta aloitteestaan vireille vahinkoa ja vahinkomarginaalin toteamista koskevaa välivaiheen tarkastelua samanaikaisesti toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun kanssa ja tekivät siten ilmeisen arviointivirheen todetessaan toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun yhteydessä, että vahingon toistuminen on todennäköistä.
   Toiseksi kantajat väittävät, että neuvosto ja komissio tekivät virheen, kun ne määrittivät kantajille normaaliarvon osittaisessa välivaiheen tarkastelussa, mikä johti keinotekoiseen normaaliarvon korotukseen, ja vertailivat vientihintaa väärin ja siten virheellisesti totesivat kyseen olevan polkumyynnistä, millä ne rikkoivat perusasetuksen 1 ja 2 artiklaa ja tekivät siten useita ilmeisiä arviointivirheitä ja loukkasivat yhteisön oikeuden perustavanlaatuisia periaatteita.
   Kantajat esittävät tarkemmin ottaen, että neuvosto ja komissio tekivät oikeudellisen virheen ja rikkoivat perusasetuksen 2 artiklan 3 ja 5 kohtaa sekä loukkasivat sitä oikeudellista yhteyttä, joka mainituille säännöksille on säädetty saman asetuksen 1 ja 2 artiklassa, kun ne jättivät ottamatta huomioon valtaosan kantajien tuotantokuluista epäluotettavina ja/tai sovelsivat tosiasiallisesti muita kuin markkinatalousmaita koskevia maita koskevaa menetelmää valtaosaa kantajia koskevasta normaaliarvosta määrittäessään.
   Kantajat väittävät, että komissio rikkoi perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan toista virkettä ja/tai teki ilmeisen arviointivirheen, kun se päätti jatkaa kaasun hinnan oikaisun toteuttamista, sekä että kyseinen toimielin laiminlöi perusteluvelvollisuutensa, kun se toteutti kaasun hinnan oikaisun Waidhausissa, Saksassa sovellettavan yhteisön kaasun hinnan perusteella vähennyksiä tekemättä.
   Kantajat väittävät edelleen, että neuvosto ja komissio rikkoivat perusasetuksen 2 artiklan 10 kohtaa ja arvioivat tosiseikkoja ilmeisen virheellisesti, kun ne vähensivät kantajan vientihinnasta ensimmäistä riippumatonta asiakasta koskevat myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset sekä palkkion niiden kantajiin etuyhteydessä olevien yritysten osalta, jotka kuuluvat yleisenä osana kantajien yhtenäiseen taloudelliseen kokonaisuuteen ja niiden myyntiosastoon.

      (1)  EUVL L 185, s. 1.

      (2)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22.12.1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 384/1996 (EYVL 1996 L 56, s. 1).


title: Asia T-359/04: The British Aggregates Association Limitedin, Healy Bros. Limitedin ja DK Trotter & Sons Limitedin 30.8.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               20.11.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 284/22

         The British Aggregates Association Limitedin, Healy Bros. Limitedin ja DK Trotter & Sons Limitedin 30.8.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-359/04)
   (2004/C 284/45)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   The British Aggregates Association Limited, kotipaikka Lanark (Yhdistynyt kuningaskunta), Healy Bros. Limited, kotipaikka Middleton, County Cork (Irlanti), ja DK Trotter & Sons, kotipaikka Manorhamilton, County Leitrim (Irlanti), ovat nostaneet 30.8.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajina ovat solicitor C. Pouncey ja asianajaja L. Van Den Hende.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa 7.5.2004 tehdyn komission päätöksen C(2002) 1614 lopullinen ”Valtiontuki N 2/2004 Yhdistynyt kuningaskunta/Kiviainesmaksu”;

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut tässä oikeudenkäynnissä.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Vuonna 2002 Yhdistynyt kuningaskunta otti käyttöön kiviainesmaksun (Aggregates Levy), joka on tiettyjä betonin runkoaineita koskeva ympäristövero. Samana vuonna tehdyllä päätöksellä komissio totesi, että kiviainesmaksu ei ole valtiontuki. Kantaja riitautti tämän päätöksen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa väittäen vireillä olevan toisen asian yhteydessä, että kiviainesmaksu vaikutti sen jäsenten kilpailuasemaan (1).
   Yhdistynyt kuningaskunta ilmoitti 5.1.2004 komissiolle uudesta Pohjois-Irlantia koskevasta kiviainesmaksun huojennusjärjestelmästä. Riitautetulla päätöksellä komissio totesi uuden järjestelmän olevan yhteismarkkinoille soveltuva ja hylkäsi kantajan sitä koskevan kantelun aloittamatta muodollista tutkintamenettelyä.
   Kanteensa tueksi kantaja esittää ensiksi, että kyseinen järjestelmä rikkoo EY 23 ja EY 90 artiklaa ja että sitä näin ollen ei olisi voitu todeta yhteismarkkinoille soveltuvaksi. Kantaja väittää lisäksi, että komissio rikkoi omia ympäristönsuojeluun liittyviä suuntaviivojaan (2) tekemällä tältä osin kolme ilmeistä arviointivirhettä eli se piti merkittävänä sitä 20 prosentin osuutta verosta, jonka huojennusjärjestelmän soveltamisen edellytykset täyttävät yhtiöt maksavat, se katsoi virheellisesti, että uudesta huojennusjärjestelmästä olisi päätetty, kun kiviainesmaksu otettiin käyttöön ja se katsoi virheellisesti, että verolla on olennaisen myönteinen vaikutus ympäristönsuojelun kannalta.
   Kantaja esittää myös, että komissio jätti perustelematta riitautetun päätöksen EY 253 artiklassa vaaditulla tavalla, laiminlöi velvollisuuttensa aloittaa muodollinen tutkintamenettely ja jätti noudattamatta menettelyyn liittyviä velvollisuuksiansa alustavassa tutkinnassa.

      (1)  Asia T-210/02, EYVL C 219, 14.9.2002, s. 23.

      (2)  Yhteisön suuntaviivat valtiontuesta ympäristönsuojelulle, EYVL C 37, 3.2.2001, s. 3—15.


title: Asia C-29/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 21.1.2013 — Global Trans Lodzhistik ООD v. Nachalnik na Mitnitsa Stolichna

text:
               13.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 21.1.2013 — Global Trans Lodzhistik ООD v. Nachalnik na Mitnitsa Stolichna
   (Asia C-29/13)
   2013/C 108/32
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen sad Sofia-grad

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Global Trans Lodzhistik ООD

      Vastaaja: Nachalnik na Mitnitsa Stolichna (pääkaupungin tulliviraston johtaja)

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Seuraako yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (1) 243 artiklan 1 kohdasta, kun sitä tulkitaan yhdessä saman asetuksen 245 artiklan sekä puolustautumisoikeuden ja oikeusvoiman periaatteiden kanssa, että se mahdollistaa tullilain (Zakon za mitnitsitedie) 220 ja 211a §:ssä säädetyn kaltaisen kansallisen sääntelyn, jonka mukaan useampaan kuin yhteen tulliviranomaisen päätökseen, jossa vahvistetaan myöhemmin perittävän tullivelan korotus, voidaan hakea muutosta, myös silloin, kun pääasian olosuhteissa tämän tullivelan vahvistamisesta voitaisiin tehdä tietyistä asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (2) 181 a artiklan 2 kohdassa tarkoitettu lopullinen päätös?

               2)

               Onko asetuksen N:o 2913/92 243 artiklan 2 kohtaa, joka koskee muutoksenhakuoikeutta, tulkittava siten, ettei siinä säädetä, että asetuksen N:o 2454/93 181 a artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun lopulliseen päätökseen on haettava muutosta ensin hallintoviranomaiselta, jotta voidaan aloittaa tuomioistuinmenettely?

               3)

               Onko asetuksen N:o 2454/93 181 a artiklan 2 kohtaa tulkittava pääasian olosuhteissa siten, että jos siinä säädettyä menettelyä ei ole noudatettu kuulemista ja vastineen antamista koskevien oikeuksien osalta, näiden sääntöjen vastaisesti tehty tulliviranomaisen päätös ei ole edellä mainitussa säännöksessä tarkoitettu lopullinen päätös vaan ainoastaan osa lopullisen päätöksen tekemistä koskevaa menettelyä? Onko kyseistä säännöstä muussa tapauksessa tulkittava pääasian olosuhteissa siten, että päätös, jonka tekemisessä on syyllistytty mainittuihin menettelyvirheisiin, on suoraan tuomioistuinvalvonnan alainen ja että tuomioistuimen on ratkaistava pääasiassa päätöksestä nostettu kanne?

               4)

               Onko asetuksen 181 a artiklan 2 kohtaa pääasian olosuhteissa ja laillisuusperiaatteen perusteella tulkittava siten, että kun siinä säädettyä menettelyä ei ole noudatettu kuulemista ja vastineen antamista koskevien oikeuksien osalta, näiden sääntöjen vastaisesti tehty tulliviranomaisen päätös on pätemätön sellaisen olennaisen menettelyvirheen vuoksi, joka on rinnastettavissa sellaisen olennaisen menettelymääräyksen rikkomiseen, jonka noudattamatta jättäminen johtaa toimen pätemättömyyteen rikkomisen konkreettisista seurauksista riippumatta, ja että tuomioistuimen on tällöin ratkaistava päätöksestä nostettu kanne eikä se voi harkita asian palauttamista hallintoviranomaiselle asian laillista päätökseen saattamista varten?

      (1)  EYVL L 302, s. 1.

      (2)  EYVL L 253, s. 1.


title: Asia C-336/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Sonthofen (Saksa) on esittänyt 11.7.2014 – Rikosoikeudenkäynti Sebat Inceä vastaan

text:
               29.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 339/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Sonthofen (Saksa) on esittänyt 11.7.2014 – Rikosoikeudenkäynti Sebat Inceä vastaan
   (Asia C-336/14)
   2014/C 339/07
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Sonthofen

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen

   Sebat Ince

      Muu osapuoli: Staatsanwaltschaft Kempten

      Ennakkoratkaisukysymykset

   I.   Ensimmäinen syytekohta (tammikuu 2012) ja toinen syytekohta heinäkuun 2012 loppuun saakka:

               1 a)

               Onko SEUT 56 artiklaa tulkittava siten, että lainvalvontaviranomaiset eivät saa sanktioida urheiluvedonlyönnin välittämistä toisessa jäsenvaltiossa luvan saaneelle vedonlyönnin järjestäjälle ilman Saksassa saatua lupaa, kun välittäminen edellyttää myös järjestäjän Saksassa saamaa lupaa mutta kansallisilla viranomaisilla ei ole unionin oikeuden vastaisen lainsäädännön perusteella (”urheiluvedonlyöntimonopoli”) oikeutta myöntää lupaa muille kuin valtiollisille vedonlyönnin järjestäjille?

               1 b)

               Onko vastaus ensimmäisen kysymyksen a kohtaan erilainen, jos yhdessä Saksan 15 osavaltiosta, jotka ovat yhdessä luoneet ja toteuttaneet urheiluvedonlyöntimonopolin, valtion viranomaiset olettavat kielto- ja rikosmenettelyssä, että lakiin perustuvaa kieltoa myöntää lupia yksityisille palveluntarjoajille ei sovellettaisi järjestämistä ja välittämistä koskevaan mahdolliseen lupahakemukseen kyseisessä osavaltiossa?

               1 c)

               Onko unionin oikeuden periaatteita, erityisesti palvelujen tarjoamisen vapautta, sekä unionin tuomioistuimen asiassa C-186/11 antamaa tuomiota tulkittava siten, että ne estävät pitkäkestoisen, ”ennaltaehkäiseväksi” kuvatun rajat ylittävän urheiluvedonlyönnin välittämisen kiellon tai sanktioinnin, jos sitä perustellaan sillä, että kieltävän päätöksen tehneelle viranomaiselle ei päätöksen tekemisen ajankohtana ollut ”ilmeistä eli ilman lisätutkimuksia havaittavissa”, että välitystoiminta täyttää – lukuun ottamatta edellytystä vedonlyöntitoiminnan varaamisesta valtiolle – kaikki aineelliset luvan myöntämisedellytykset?

               2)

               Onko direktiiviä 98/34/EY (1) tulkittava siten, että se estää sanktioimasta urheiluvedonlyönnin välittämistä ilman Saksassa saatua lupaa vedonlyöntiautomaatin avulla toisessa jäsenvaltiossa luvan saaneelle vedonlyönnin järjestäjälle, jos valtiolliset toimenpiteet perustuvat yksittäisen osavaltion lakiin, jota ei ole annettu tiedoksi Euroopan komissiolle ja jonka sisältönä on aiemmin voimassa ollut onnenpelejä koskeva osavaltiosopimus (Staatsvertrag zum Glücksspielwesen; jäljempänä GlüStV)?

         II.   Toinen syytekohta heinäkuusta 2012 alkaen

               3)

               Onko SEUT 56 artiklaa, avoimuusvelvollisuutta, yhdenvertaisuusperiaatetta ja unionin oikeuteen sisältyvää suosimiskieltoa tulkittava siten, että ne estävät sanktioimasta urheiluvedonlyönnin välittämistä toisessa jäsenvaltiossa luvan saaneelle vedonlyönnin järjestäjälle ilman Saksassa saatua lupaa sellaisessa tapauksessa, jolle on tunnusomaista yhdeksän vuoden määräajaksi tehdyn onnenpelejä Saksassa koskevan osavaltiosopimuksen muuttamisesta tehdyn osavaltiosopimuksen (Glücksspieländerungsstaatsvertrag; jäljempänä GlüÄndStV) ”urheiluvedonlyönnin kokeilulauseke”, johon sisältyy seitsemän vuoden ajaksi teoreettinen mahdollisuus myöntää myös muille kuin valtiollisille vedonlyönnin järjestäjille enintään 20 kaikissa osavaltioissa pätevää välitysluvan saamisen edellytyksenä olevaa toimilupaa, kun

                           a)

                           toimilupamenettelyä ja tässä yhteydessä vireillä olevia oikeusriitoja hoitaa toimilupaviranomainen yhdessä sen asianajotoimiston kanssa, joka on palvellut suurinta osaa osavaltioista ja heidän arpajaisyrityksiään unionin oikeuden vastaisen urheiluvedonlyöntimonopolin yhteydessä ja joka on toiminut valtion viranomaisten edustajana asioissa Markus Stoß [ym., C-316/07, C-358/07, C-359/07, C-360/07, C-409/07 ja C-410/07, ECLI:EU:C:2010:504], Carmen Media [Group, C-46/08, ECLI:EU:C:2010:505] ja Winner Wetten [C-409/06, ECLI:EU:C:2010:503],

                           b)

                           EU:n virallisessa lehdessä 8.8.2012 julkaistu toimilupamenettelyn avaamista koskeva ilmoitus ei sisältänyt yksityiskohtia esitettävien suunnitelmien vähimmäisvaatimuksista, muiden vaadittavien selvitysten ja todistusten sisällöstä eikä valittavien enintään 20 toimiluvanhaltijan valinnasta, vaan yksityiskohdat kerrottiin pikemminkin vasta haun määräajan päätyttyä niin kutsutussa ”informaatiomuistiossa” ja lukuisissa muissa asiakirjoissa ja toimitettiin vain niille hakijoille, jotka hyväksyttiin toimilupamenettelyn ”toiselle kierrokselle”,

                           c)

                           toimilupaviranomainen kutsui kahdeksan kuukautta menettelyn alkamisen jälkeen vastoin aiempaa toimilupamenettelyn avaamista koskevaa ilmoitusta vain 14 toimiluvan hakijaa esittelemään sosiaali- ja turvallisuussuunnitelmansa henkilökohtaisesti, koska nämä hakijat olivat täyttäneet toimiluvan myöntämisen vähimmäisedellytykset täysimääräisesti, mutta ilmoitti 15 kuukautta menettelyn alkamisen jälkeen, ettei yksikään hakija ole todistanut vähimmäisedellytysten täyttymistä ”tarkastettavissa olevassa muodossa”,

                           d)

                           valtiollisten arpajaisyhtiöiden yhteenliittymästä muodostunut valtion määräysvallassa oleva toimiluvan hakija (Ods Deutschland Sportwetten GmbH; jäljempänä ”Ods”) kuuluu niihin 14 hakijaan, jotka kutsuttiin esittelemään suunnitelmansa toimilupaviranomaiselle, mutta ei kuitenkaan ole sen ja urheilutapahtumien järjestäjien organisaatioiden yhteenkietoutumisen takia toimilupakelpoinen, koska laissa (GlüÄndStV:n 21 §:n 3 momentti) edellytetään aktiivisen urheilun ja sitä järjestävien yhteenliittymien selkeää erottamista urheiluvedonlyönnin järjestäjistä ja välittäjistä,

                           e)

                           toimiluvan myöntämiseksi vaaditaan muun muassa ”suunnitellun urheiluvedonlyöntitarjonnan järjestämiseksi tarvittavien varojen laillisen alkuperän” todistamista,

                           f)

                           toimilupaviranomainen ja toimilupien myöntämisestä päättävä onnenpelikollegio, joka koostuu osavaltioiden edustajista, eivät käytä mahdollisuuttaan myöntää toimilupia yksityisille vedonlyönnin järjestäjille, kun taas valtiolliset arpajaisyritykset saavat vielä enintään vuoden ajan mahdollisen toimilupien myöntämisen jälkeen järjestää ilman toimilupaa urheiluvedonlyöntiä, arpajaisia ja muita onnenpelejä ja toimia ja markkinoida kattavan vedonlyöntitarjousten kaupallisten vastaanottopaikkojen verkostonsa kautta?

      (1)  Teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22.6.1998 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/34/EY (EYVL L 204, s. 37)


title: Asia C-163/01 P: B.M.J.B. Beusmansin 13.4.2001 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-73/94, B.M.J.B Beusmans vastaan 1. Euroopan unionin neuvosto ja 2. Euroopan yhteisöjen komissio, 31.1.2001 antamasta tuomiosta

text:
11.8.2001               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 227/7
      osoittavan, että kysymyksessä olevat neljä SLOM-tuotta-             oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-73/94,
      jaa olivat tehneet riittävän selväksi, että heidän tarkoituk-       B.M.J.B. Beusmans, edustajanaan asianajaja E.H. Pijnacker
      senaan oli aloittaa maidontuotanto uudelleen. Mikään ei             Hordijk vastaan 1. Euroopan unionin neuvosto, asiamiehenään
      viittaa siihen, että yhteisöjen tuomioistuin olisi halunnut         A.M. Colaert ja 2. Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehe-
      esittää tyhjentävän luettelon tavoista, jolla tämä tarkoitus        nään Th. van Rijn, 31.1.2001 antamasta tuomiosta.
      voitaisiin osoittaa. Asiassa on merkittävää, että yhteisöjen        Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
      tuomioistuin piti tärkeänä sitä, että neljä tuottajaa olivat
      vuonna 1989 aloittaneet maidontuotannon välittömästi                –     kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
      väliaikaisen viitemäärän saatuaan. Tällä seikalla ei ole                  31.1.2001 asiassa T-73/94 (1) antaman tuomion,
      ollut mitään merkitystä ensimmäisen oikeusasteen tuo-
      mioistuimen tuomiota koskevaan päättelyyn. Lopuksi on               –     palauttaa asian yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
      todettava, että yhteisöjen tuomioistuin ei ole käsitellyt                 mioistuimen ratkaistavaksi,
      asiassa Mulder II antamassaan välituomiossa ollenkaan
                                                                          –     velvoittaa neuvoston ja ja komission korvaamaan oikeu-
      vuoden 1983 SLOM-tuottajien erityistä tilannetta.
                                                                                denkäyntikulut molemmissa tuomioistuimissa.
–     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on jakanut todis-
      tustaakan väärin, tai ainakin asettanut Boumalle lainvas-
      taisen todistustaakan: Ennen asetuksen N:o 857/84 voi-              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      maantuloa Bouman asemassa oleva SLOM-tuottaja ei
      nimittäin voinut olettaa, että siitä, että hän ei aloita
      tuotantoa ennen 1.4.1984, saattaa seurata, että hän                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
      menettää lopullisesti ja kokonaisuudessaan oikeutensa               kuin asiassa C-162/01 P.
      viitemäärään tai sen tilalle tulevaan vahingonkorvauk-
      seen. Todistustaakan asettaminen, jonka mukaan oli
      näytettävä, että ”hänellä oli tarkoitus aloittaa tämä tuotan-       (1) EYVL 1994, C 90, s. 25.
      to maidon kaupan pitämisestä luopumisesta antamansa
      sitoumuksen päätyttyä ja että hän ei pystynyt tekemään
      näin asetuksen N:o 857/84 voimaantulon johdosta” mer-
      kitsee, että asetuksen voimaantulon vaikutukset vaikutta-
      vat Bouman osalta takautuvasti.
      Bouman asemassa olevalta yhteisön kansalaiselta ei voida
      kohtuudella odottaa, että hänellä olisi vielä noin 17–18
      vuoden kuluttua tilanpitoa koskevaa kirjallista todistusai-
                                                                          G. van den Bergin 13.4.2001 tekemä valitus Euroopan
      neistoa, joka koskisi hänen vuosikausia aiemmin tapahtu-
                                                                          yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
      nutta tilanpitoaan, varsinkaan kun missään yhteisöjen
                                                                          (neljäs jaosto) asiassa T-143/97, G. van den Berg vastaan
      tuomioistuimen tai ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                          1. Euroopan unionin neuvosto ja 2. Euroopan yhteisöjen
      tuimen aikaisemmassa tuomiossa ei ole katsottu näitä
                                                                                komissio, 31.1.2001 antamasta tuomiosta
      kohtia koskevaa näyttöä merkitykselliseksi, joita ensim-
      mäisen oikeusasteen tuomioistuin pitää nyt ratkaisevina.
–     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on esittänyt ja                                        (Asia C-164/01 P)
      arvioinut asian kannalta merkitykselliset tosiseikat niin
      virheellisesti ja väritetysti, että tuomion on katsottava                                     (2001/C 227/11)
      olevan ristiriidassa perusteluvelvollisuutta ja objektiivi-
      suutta koskevien periaatteiden kanssa.
                                                                          G. van den Berg on valittanut 13.4.2001 Euroopan yhteisöjen
                                                                          tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
(1) EYVL 1993, C 334, s. 17.                                              teen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-143/97, G. van
(2) Asia C-189/89, tuomio 11.12.1990.
(3) EYVL 1984, L 148, s. 13.
                                                                          den Berg, edustajanaan asianajaja E.H. Pijnacker Hordijk vas-
                                                                          taan 1. Euroopan unionin neuvosto, asiamiehenään A.M. Co-
                                                                          laert ja 2. Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään
                                                                          Th. van Rijn, 31.1.2001 antamasta tuomiosta.
B.M.J.B. Beusmansin 13.4.2001 tekemä valitus Euroopan                     Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
(neljäs jaosto) asiassa T-73/94, B.M.J.B Beusmans vastaan                 –     kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
1. Euroopan unionin neuvosto ja 2. Euroopan yhteisöjen                          31.1.2001 asiassa T-143/97 (1) antaman tuomion,
           komissio, 31.1.2001 antamasta tuomiosta                        –     palauttaa asian yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                         (Asia C-163/01 P)                                      mioistuimen ratkaistavaksi, jotta tämä päättää kantajan
                                                                                ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 29.4.1997
                          (2001/C 227/10)                                       jättämästä kanteesta,
B.M.J.B. Beusmans on valittanut 13.4.2001 Euroopan yhteisö-               –     velvoittaa neuvoston ja komission korvaamaan oikeuden-
jen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                             käyntikulut molemmissa tuomioistuimissa.


title: Asia T-22/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 11.11.2014 – Bergallou v. parlamentti ja neuvosto (Kumoamiskanne – Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen uudistus – Matkakulujen kiinteää korvaamista ja vuosiloman pidentämistä ylimääräisillä lomapäivillä matkapäivinä koskeva vähemmän edullinen järjestelmä – Toimi ei koske kantajaa erikseen – Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Syy-yhteys – Kanne, josta osan tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat ja josta osa on selvästi oikeudellisesti täysin perusteeton)

text:
               19.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/39

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 11.11.2014 – Bergallou v. parlamentti ja neuvosto
      (Asia T-22/14) (1)

      (Kumoamiskanne - Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen uudistus - Matkakulujen kiinteää korvaamista ja vuosiloman pidentämistä ylimääräisillä lomapäivillä matkapäivinä koskeva vähemmän edullinen järjestelmä - Toimi ei koske kantajaa erikseen - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Syy-yhteys - Kanne, josta osan tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat ja josta osa on selvästi oikeudellisesti täysin perusteeton)
      (2015/C 016/61)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Amal Bergallou (Lot, Belgia) (edustaja: asianajaja M. Velardo)

         Vastaajat: Euroopan parlamentti (asiamiehet: L. Visaggio ja E. Taneva) ja Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bauer ja A. Bisch)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Yhtäältä SEUT 263 artiklan nojalla esitetty, Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen muuttamisesta 22.10.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1023/2013 (EUVL L 287, s. 15) 1 artiklan 65 kohdan b alakohdan ja saman artiklan 67 kohdan d alakohdan kumoamista koskeva vaatimus siltä osin kuin näissä säännöksissä liitetään oikeus saada vuotuinen korvaus matkakuluista ja tästä matkasta myönnettävät matkapäivät siihen, että asianomaisella on oltava oikeus ulkomaankorvaukseen tai maastamuuttokorvaukseen, ja toisaalta SEUT 340 artiklaan perustuva vahingonkorvausvaatimus, joka koskee kantajan väittämän aineellisen vahingon ja henkisen kärsimyksen korvaamista.

         Määräysosa

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Amal Bergallou vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan parlamentin ja Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Lausunnon antaminen Euroopan komission väliintulohakemuksesta raukeaa.

         (1)  EUVL C 112, 14.4.2014.


title: Asia T-88/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.11.2011 — Idromacchine ym. v. komissio (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Valtiontuet — Komission päätös aloittaa muodollinen tutkintamenettely — Maininnat, joilla loukataan kolmannen yhtiön etuja — Sellaisen oikeussäännön riittävän ilmeinen rikkominen, jolla annetaan oikeuksia yksityisille — Ammattisalaisuuden noudattamisvelvollisuus — Aineettomat vahingot — Aineelliset vahingot — Syy-yhteys — Viivästyskorot ja hyvityskorot)

text:
               17.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 370/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.11.2011 — Idromacchine ym. v. komissio
   (Asia T-88/09) (1)

   (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Valtiontuet - Komission päätös aloittaa muodollinen tutkintamenettely - Maininnat, joilla loukataan kolmannen yhtiön etuja - Sellaisen oikeussäännön riittävän ilmeinen rikkominen, jolla annetaan oikeuksia yksityisille - Ammattisalaisuuden noudattamisvelvollisuus - Aineettomat vahingot - Aineelliset vahingot - Syy-yhteys - Viivästyskorot ja hyvityskorot)
   2011/C 370/37
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantajat: Idromacchine Srl (Porto Marghera, Italia), Alessandro Capuzzo (Mirano, Italia) ja Roberto Capuzzo (Mogliano Veneto, Italia) (edustajat: asianajajat W. Viscardini ja G. Donà)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: D. Grespan ja E. Righini, avustajanaan asianajaja F. Ruggeri Laderchi)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jolla on vaadittu korvausta vahingoista, joiden on väitetty aiheutuneen Idromacchine -yhtiön yrityskuvalle ja maineelle julkaisemalla Euroopan unionin virallisessa lehdessä 30.12.2004 tehty komission päätös K(2002) 5426 lopullinen ”Valtiontuki — Italia — Valtiontuki N 586/2003, N 587/2003, N 589/2003 ja C 48/2004 (ex N 595/2003) — Kemikaalisäiliöaluksen kolmen vuoden toimitusajan pidentäminen — Kehotus huomautusten esittämiseen [EY] 88 artiklan 2 kohdan mukaisesti” tässä päätöksessä olleiden valheellisten tietojen vuoksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan komissio velvoitetaan suorittamaan Idromacchine Srl:lle 20 000 euroa sen kärsimästä aineettomasta vahingosta.

               2)

               Idromacchinelle suoritettavaan korvaukseen lisätään 18.2.2005 alkaen tämän tuomion julistamispäivään kertynyt, Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioille vahvistaman korkokannan mukainen hyvityskorko lisättynä kahdella prosenttiyksiköllä.

               3)

               Idromacchinelle suoritettavaan korvaukseen lisätään tämän tuomion julistamispäivästä aina siihen saakka, kun mainittu korvaus on kokonaisuudessaan suoritettu, Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioille vahvistaman korkokannan mukainen viivästyskorko lisättynä kahdella prosenttiyksiköllä.

               4)

               Kanne hylätään muilta osin.

               5)

               Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja kahdesta kolmasosasta Idromacchinen, Alessandro Capuzzon ja Roberto Capuzzon oikeudenkäyntikuluja, ja viimeksi mainitut vastaavat yhdestä kolmasosasta omia oikeudenkäyntikulujaan.

      (1)  EUVL C 102, 1.5.2009.