title: Asia T-632/17: Kanne 15.9.2017 – Erdősi Galcsikné v. komissio

text:
               13.11.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 382/51

         Kanne 15.9.2017 – Erdősi Galcsikné v. komissio
   (Asia T-632/17)
   (2017/C 382/64)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Éva Erdősi Galcsikné (Budapest, Unkari) (edustaja: asianajaja D. Lazar)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan komission 1.6.2017 tekemän päätöksen Ares(2017)2755900,

               —

               kumoamaan komission 17.7.2017 tekemän päätöksen C(2017)5146 final,

               —

               velvoittamaan komission antamaan kantajan tutustuttaviksi kaikki EU-Pilot -menettelyn 8572/15, CHAP (2015)00353 asiakirjat siitä riippumatta, onko kyse jo esitetyistä vai vasta tulevaisuudessa esitettävistä asiakirjoista

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste: Riidanalaisten asiakirjojen ilmaiseminen ei vaaranna tutkintatoimien tarkoitusten suojaa.
               EU-Pilot -menettelyn 8572/15 kohteena ovat tuomioistuimen puolueettomuutta ja oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevien oikeuksien laajamittaiset loukkaukset Unkarin tuomioistuimissa soveltamalla valuuttaluottojen muuntamista Unkarin rahan määräisiksi koskevaa lainsäädäntöä. Kyseiset lait ovat vallanjaon vastaisia, koska niissä puututaan kansalaisten yksityisiin oikeussuhteisiin. Erityisesti näissä laeissa pakotetaan luotonottajat kantamaan valuuttariskistä aiheutuvat tappiot ja kielletään luottosopimusten pätevyyden riitauttaminen tuomioistuimissa.
               Euroopan komission ja Unkarin hallituksen väliset neuvottelut Unkarin oikeusjärjestyksen saattamiseksi unionin oikeuden mukaiseksi eivät ole asianmukainen keino tämän tavoitteen saavuttamiseksi, koska oikeusvaltiossa tuomioistuimet ovat riippumattomia ohjeista.
               Riidanalaisten asiakirjojen ilmaiseminen ei vaaranna tutkintatoimien tarkoitusten suojaa vaan päinvastoin edistää sitä, koska vain julkinen keskustelu voi muuttaa Unkarin tuomioistuinten oikeuskäytäntöä.

               2)

               Toinen kanneperuste: Ylivoimainen yleinen etu vaatii riidanalaisten asiakirjojen ilmaisemista.
               Asiakirjojen levittäminen julkisuuteen on yleisen edun mukaista, koska sillä tavoin mahdollistetaan

                           —

                           Unkarin tuomioistuinten oikeuskulttuurin muuttaminen

                           —

                           Euroopan laajuinen julkinen keskustelu siitä, millä tavoin Unkarin hallitus käsittää perusoikeuksien tulkinnan

                           —

                           julkinen keskustelu siitä, millä tavoin komissio käsittää Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 1 kappaleen tulkinnan.


title: Asia C-481/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 9.11.2017 – Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Valtiontuet — Tuki, joka on todettu lainvastaiseksi ja sisämarkkinoille soveltumattomaksi — Takaisinperimisvelvollisuus — Tiedottamisvelvollisuus — Täytäntöönpanon laiminlyönti — Puolustautumiskeinot — Täytäntöönpanon täydellinen mahdottomuus)

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 9.11.2017 – Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-481/16) (1)

   ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Valtiontuet - Tuki, joka on todettu lainvastaiseksi ja sisämarkkinoille soveltumattomaksi - Takaisinperimisvelvollisuus - Tiedottamisvelvollisuus - Täytäntöönpanon laiminlyönti - Puolustautumiskeinot - Täytäntöönpanon täydellinen mahdottomuus))
   (2018/C 005/15)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Bouchagiar ja B. Stromsky)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: K. Boskovits ja V. Karra)

      Tuomiolauselma

               1)

               Helleenien tasavalta ei ole noudattanut valtiontuesta SA.34572 (13/C) (ex 13/NN), jonka Kreikka on myöntänyt Larco General Mining & Metallurgical Company SA –yhtiölle 27.3.2014 tehdyn komission päätöksen 2014/539/UE 3–5 artiklan ja EUT-sopimuksen mukaisia velvollisuuksiaan, koska se ei toteuttanut asetetuissa määräajoissa kaikkia tämän päätöksen noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä ja koska se ei ilmoittanut Euroopan komissiolle tämän päätöksen mukaisesti toteutetuista toimenpiteistä.

               2)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 383, 17.10.2016.


title: Asia C-588/17 P: Valitus, jonka Espanjan kuningaskunta on tehnyt 9.10.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-143/15, Espanja v. komissio, 20.7.2017 antamasta tuomiosta

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/21

         Valitus, jonka Espanjan kuningaskunta on tehnyt 9.10.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-143/15, Espanja v. komissio, 20.7.2017 antamasta tuomiosta
   (Asia C-588/17 P)
   (2018/C 005/29)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: M. J. García-Valdecasas Dorrego)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Valitus on hyväksyttävä ja unionin yleisen tuomioistuimen 20.7.2017 asiassa T-143/15, Espanjan kuningaskunta v. Euroopan komissio, antama tuomio (ECLI:EU:T:2017:534) kumottava siltä osin kuin se koskee Espanjan kuningaskuntaan kohdistuvaa rahoitusoikaisua, jolla Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen (EUVL 2015, L 16, s. 33) ulkopuolelle jätettiin Kastilian ja Leonin hallintoalueen kehittämisohjelmaan kuuluvat luonnonhaittakorvauksiin ja maatalouden ympäristötoimenpiteisiin liittyvät menot luonnonhaitta-alueille kohdistetun tuen, jonka määrä oli 1 793 798,22 euroa, osalta.

               —

               Valitusasiassa annettavalla tuomiolla on kumottava Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 16.1.2015 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EUVL 2015, L 16, s. 33), jolla tuen ulkopuolelle jätettiin Kastilian ja Leonin hallintoalueen kehittämisohjelman luonnonhaittakorvauksiin ja maatalouden ympäristötoimenpiteisiin liittyvät menot luonnonhaitta-alueille kohdistetun tuen, jonka määrä oli 1 793 798,22 euroa, osalta.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

                  Tosiseikaston huomioon ottaminen ilmeisen väärityneenä

               Tosiseikasto otettiin Espanjan kuningaskunnan mukaan huomioon ilmeisen vääristyneenä, koska i) kuten Espanjan kuningaskunta oli esittänyt kannekirjelmässään ja näyttänyt toteen, sovitteluelimessä saavutettiin yhteisymmärrys perustasta, johon rahoitusoikaisua sovelletaan, koska ii) Espanjan kuningaskunta oli näyttänyt toteen, miten laidunmaat, joilla ei ole eläimiä, voivat kuulua riidanalaisten toimenpiteiden soveltamisalaan, jolloin komission määräämät oikaisut voivat kohdistua niihin.

               2.

                  Oikeudellinen virhe, joka koskee sovitteluelimissä saavutettujen yhteisymmärrysten arvoa ja joka merkitsee hyvän hallinnon ja vilpittömän yhteistyön periaatteiden ilmeistä loukkaamista

               Unionin yleisen tuomioistuimen arviointia rasittaa oikeudellinen virhe, koska siinä ei oteta huomioon komission ja jäsenvaltion sovitteluelimessä saavuttamien osittaisten yhteisymmärrysten arvoa ja vaikutusta. Lisäksi Espanjan kuningaskunta katsoo hyvän hallinnon ja vilpittömän yhteistyön periaatteita loukatun, koska unionin yleinen tuomioistuin piti oikeutettuna sitä, että hallinto voi yksipuolisesti ja ilman mitään selitystä olla ottamatta huomioon yhteisymmärrystä, johon jäsenvaltio on päässyt sovittelumenettelyssä, josta on säädetty juuri sitä varten, että komissio ja jäsenvaltiot voisivat löytää yhteisymmärryksen.

               3.

                  Oikeudellinen virhe, joka perustuu valituksenalaisen tuomion perustelujen puutteellisuuteen

               Unionin yleinen tuomioistuin ei lausunut kannekirjelmän III.2.3 kohdasta, jossa Espanjan kuningaskunta katsoi, että asetuksen 1290/2005 (1) 31 artiklan 2 kohtaa oli rikottu ja suhteellisuusperiaatetta loukattu sen vuoksi, että perustaan, jonka komissio otti huomioon rahoitusoikaisun soveltamiseksi, sisältyivät myös tuensaajat sellaisilla haitta-alueilla, joilla ei ollut laidunmaita.

               4.

                  Oikeudellinen virhe, joka koskee asetuksen 1290/2005 31 artiklan 2 kohdan soveltamisalaa, suhteellisuusperiaatteen noudattamisen tuomioistuinvalvontaa ja hyvän oikeudenkäytön periaatteen loukkaamista
               Unionin yleinen tuomioistuin ei Espanjan kuningaskunnan mielestä harjoittanut sille kyseisen asetuksen 31 artiklan 2 kohdan ja suhteellisuusperiaatteen nojalla kuuluvaa tuomioistuinvalvontaa, jossa ratkaistaan, onko jäsenvaltio täyttänyt velvollisuutensa ja tekikö komissio virheen mainitusta sääntöjen rikkomisen seurauksena määrättyjen taloudellisten seuraamusten osalta. Se ei myöskään tutkinut Espanjan kuningaskunnan toimittamia tietoja, jotka osoittavat komission virheen.
               Unionin tuomioistuimen arviointi on myös hyvän oikeudenkäytön periaatteen vastainen, koska siinä ei oteta huomioon sitä, että Espanjan kuningaskunta oli määrittänyt tuotantoyksiköt, joilla oli velvollisuus laskea karjaluku, ja koska se sivuutti asianosaisten oikeudenkäynnissä tästä käymän keskustelun.

      (1)  Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21.6.2005 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1290/2005 (ei enää voimassa) (EUVL 2005, L 209, s. 1).


title: Asia C-499/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 9.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Naczelny Sąd Administracyjny – Puola) – AZ v. Minister Finansów (Ennakkoratkaisupyyntö — Verotus — Arvonlisävero — Direktiivi 2006/112/EY — 98 artikla — Jäsenvaltioiden mahdollisuus soveltaa alennettua verokantaa tiettyihin tavaroiden luovutuksiin ja palvelujen suorituksiin — Liitteessä III oleva 1 kohta — Elintarvikkeet — Konditoriatuotteet ja leivokset — Vähimmäissäilyvyysaika tai viimeinen käyttöpäivä — Verotuksen neutraalisuuden periaate)

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 9.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Naczelny Sąd Administracyjny – Puola) – AZ v. Minister Finansów
   (Asia C-499/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - 98 artikla - Jäsenvaltioiden mahdollisuus soveltaa alennettua verokantaa tiettyihin tavaroiden luovutuksiin ja palvelujen suorituksiin - Liitteessä III oleva 1 kohta - Elintarvikkeet - Konditoriatuotteet ja leivokset - Vähimmäissäilyvyysaika tai viimeinen käyttöpäivä - Verotuksen neutraalisuuden periaate))
   (2018/C 005/16)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: AZ

      Vastapuoli: Minister Finansów

      Tuomiolauselma

   Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 98 artiklaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan alennetun arvonlisäverokannan soveltaminen tuoreisiin konditoriatuotteisiin ja leivoksiin edellyttää yksinomaan niiden vähimmäissäilyvyysaikaa tai viimeistä käyttöpäivää koskevan kriteerin täyttymistä, kunhan verotuksen neutraalisuuden periaatetta noudatetaan, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on selvitettävä.

      (1)  EUVL C 22, 23.1.2017.


title: Asia T-570/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 26.10.2017 – Federcaccia della Regione Liguria ym. v. komissio (Ympäristö — Luonnonvaraisten lintujen suojelu — Lajit, joiden metsästäminen on sallittua — Kansallisessa metsästyslainsäädännössä noudatettavat vaatimukset — Direktiivin 2009/147/EY 7 artiklan 4 kohdan soveltamisperusteiden yhdenmukaistaminen — Ligurian metsästyskieltokausi)

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/42

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 26.10.2017 – Federcaccia della Regione Liguria ym. v. komissio
   (Asia T-570/15) (1)

   ((Ympäristö - Luonnonvaraisten lintujen suojelu - Lajit, joiden metsästäminen on sallittua - Kansallisessa metsästyslainsäädännössä noudatettavat vaatimukset - Direktiivin 2009/147/EY 7 artiklan 4 kohdan soveltamisperusteiden yhdenmukaistaminen - Ligurian metsästyskieltokausi))
   (2018/C 005/57)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantajat: Federcaccia della Regione Liguria (Genova, Italia) ja kymmenen muuta kantajaa, joiden nimet luetellaan määräyksen liitteessä (edustajat: asianajajat A. Bruni, P. Balletti ja A. Mozzati)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Gattinara ja C. Hermes,)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 265 artiklaan perustuva vaatimus sen toteamisesta, että komissio on lainvastaisesti jättänyt saattamatta ajan tasalle tietyt Italiaa koskevat tiedot, jotka sisältyvät luonnonvaraisten lintujen suojelusta 30.11.2009 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2009/147/EY (EUVL 2010, L 20, s. 7) säädetyn ORNIS-komitean laatimaan peruskäsitteitä koskevaan asiakirjaan, sekä SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus komission 6.10.2014 päivätyn kirjeen, jossa ilmoitetaan, että tiettyjen lintulajien metsästyskauden pidentäminen Italiassa ei ole unionin säännöstön mukainen, kumoamisesta ja SEUT 268 artiklaan perustuva vaatimus kantajille sen johdosta väitetyksi aiheutuneen vahingon korvaamisesta, että komissio ei ole saattanut Italiaa koskevia tietoja ajan tasalle.

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Federcaccia della Regione Liguria ja kymmenen muuta kantajaa, joiden nimet luetellaan määräyksen liitteessä, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 381, 16.11.2015.


title: Asia T-419/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.11.2017 – Carrera Brands v. EUIPO – Autec (Carrera) (EU-tavaramerkki — Menettämismenettely — EU-sanamerkki Carrera — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 56 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 63 artiklan 1 kohdan a alakohta) — Menettämisvaatimuksen tutkittavaksi ottaminen — Riitauttamatta jättämistä koskeva sopimus — Kansallisten tuomioistuinten päätökset — Oikeuden väärinkäyttö — Asetuksen (EY) N:o 2868/95 20 säännön 7 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1430 71 artiklan 1 kohdan a alakohta) — Vaatimus menettelyn keskeyttämiseksi EUIPO:ssa)

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/33

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.11.2017 – Carrera Brands v. EUIPO – Autec (Carrera)
   (Asia T-419/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Menettämismenettely - EU-sanamerkki Carrera - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 56 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 63 artiklan 1 kohdan a alakohta) - Menettämisvaatimuksen tutkittavaksi ottaminen - Riitauttamatta jättämistä koskeva sopimus - Kansallisten tuomioistuinten päätökset - Oikeuden väärinkäyttö - Asetuksen (EY) N:o 2868/95 20 säännön 7 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1430 71 artiklan 1 kohdan a alakohta) - Vaatimus menettelyn keskeyttämiseksi EUIPO:ssa))
   (2018/C 005/43)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Carrera Brands Ltd (Hongkong) (edustaja: asianajaja C. Markowsky)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: A. Schifko)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Autec AG (Nürnberg, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Früchtl)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 6.6.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 278/2015-4), joka koskee osapuolten Autec ja Carrera Brands välistä menettämismenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Carrera Brands Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 343, 19.9.2016.


title: Asia C-552/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 9.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Administrativen sad Sofia-grad – Bulgaria) – ”Wind Inovation 1” EOOD, selvitystilassa v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia, (Ennakkoratkaisupyyntö — Verotus — Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä — Direktiivi 2006/112/EY — Yhtiön poistaminen arvonlisäverorekisteristä purkamisensa seurauksena — Velvollisuus laskea omistettuun omaisuuteen liittyvä arvonlisävero ja maksaa laskettu arvonlisävero valtiolle — Euroopan unioniin liittymisen ajankohtana voimassa olleen lain pysyttäminen voimassa tai muuttaminen — 176 artiklan toinen kohta — Vaikutus vähennysoikeuteen — 168 artikla)

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/13

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 9.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Administrativen sad Sofia-grad – Bulgaria) – ”Wind Inovation 1” EOOD, selvitystilassa v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia,
   (Asia C-552/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Direktiivi 2006/112/EY - Yhtiön poistaminen arvonlisäverorekisteristä purkamisensa seurauksena - Velvollisuus laskea omistettuun omaisuuteen liittyvä arvonlisävero ja maksaa laskettu arvonlisävero valtiolle - Euroopan unioniin liittymisen ajankohtana voimassa olleen lain pysyttäminen voimassa tai muuttaminen - 176 artiklan toinen kohta - Vaikutus vähennysoikeuteen - 168 artikla))
   (2018/C 005/17)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen sad Sofia-grad

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja:”Wind Inovation 1” EOOD, selvitystilassa

      Vastaaja: Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia

      Tuomiolauselma

               1)

               Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettua neuvoston direktiiviä 2006/112/EY on tulkittava siten, että se ei ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan yhtiön, joka on tuomioistuimen päätöksellä määrätty purettavaksi, pakollisesta arvonlisäverorekisteristä poistamisesta seuraa velvollisuus laskea yhtiön purkamisajankohtana omistamasta omaisuudesta maksettava tai maksettu ostoihin sisältyvä arvonlisävero ja suorittaa se valtiolle, jos kyseinen yhtiö ei enää toteuta liiketoimia purkamisestaan lähtien.

               2)

               Direktiiviä 2006/112 ja erityisesti sen 168 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan yhtiön, joka on tuomioistuimen päätöksellä määrätty purettavaksi, pakollisesta arvonlisäverorekisteristä poistamisesta seuraa myös siinä tapauksessa, että kyseinen yhtiö jatkaa liiketoimien toteuttamista selvitystilansa aikana, velvollisuus laskea purkamisajankohtana omistetusta omaisuudesta maksettava tai maksettu ostoihin sisältyvä arvonlisävero ja suorittaa se valtiolle, ja jolla samalla asetetaan kyseisen velvollisuuden täyttäminen vähennysoikeuden edellytykseksi.

      (1)  EUVL C 22, 23.1.2017.


title: Asia T-456/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.11.2017 – Galletas Gullón v. EUIPO – Hug (GULLON DARVIDA) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin GULLON DARVIDA rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisemmat kansainväliset ja kansalliset sanamerkit DAR VIDA — Asiakirjat, jotka on esitetty ensimmäistä kertaa valituslautakunnassa — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohdassa (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 95 artiklan 2 kohta) annettu harkintavalta — Asetuksen (EY) N:o 2868/95 19 säännön 1 kohta ja 20 säännön 1 kohta (joista on tullut delegoidun asetuksen (EU) 2017/1430 7 artiklan 1 kohta sekä 8 artiklan 1 ja 7 kohta) — Asetuksen N:o 2868/95 50 säännön 1 kohta — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Sekaannusvaara)

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/33

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.11.2017 – Galletas Gullón v. EUIPO – Hug (GULLON DARVIDA)
   (Asia T-456/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin GULLON DARVIDA rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisemmat kansainväliset ja kansalliset sanamerkit DAR VIDA - Asiakirjat, jotka on esitetty ensimmäistä kertaa valituslautakunnassa - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohdassa (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 95 artiklan 2 kohta) annettu harkintavalta - Asetuksen (EY) N:o 2868/95 19 säännön 1 kohta ja 20 säännön 1 kohta (joista on tullut delegoidun asetuksen (EU) 2017/1430 7 artiklan 1 kohta sekä 8 artiklan 1 ja 7 kohta) - Asetuksen N:o 2868/95 50 säännön 1 kohta - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) - Sekaannusvaara))
   (2018/C 005/44)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Galletas Gullón, SA (Aguilar de Campoo, Espanja) (edustaja: asianajaja I. Escudero Pérez)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: E. Zaera Cuadrado)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Hug AG (Malters, Sveitsi) (edustajat: asianajajat A. Renck ja J. Schmitt)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 13.6.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 773/2015-4), joka koskee Hugin ja Galletas Gullónin välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Galletas Gullón, SA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ja Hug AG:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 383, 17.10.2016.


title: Asia C-641/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 9.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour de cassation – Ranska) – Tünkers France ja Tünkers Maschinenbau GmbH v. Expert France (Ennakkoratkaisupyyntö — Maksukyvyttömyysmenettelyt — Asetus (EY) N:o 1346/2000 — Toimivaltainen tuomioistuin — Maksukyvyttömyysmenettelyn yhteydessä nostettu vilpilliseen kilpailuun perustuva kanne — Sellaisen yhtiön, jonka kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa, nostama kanne maksukyvyttömyysmenettelyn piiriin kuuluvan yhtiön toimialan luovutuksensaajaa vastaan — Kanne, joka ei liity maksukyvyttömyysmenettelyyn, vai kanne, joka johtuu välittömästi kyseisestä menettelystä ja liittyy siihen läheisesti)

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/14

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 9.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour de cassation – Ranska) – Tünkers France ja Tünkers Maschinenbau GmbH v. Expert France
   (Asia C-641/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Maksukyvyttömyysmenettelyt - Asetus (EY) N:o 1346/2000 - Toimivaltainen tuomioistuin - Maksukyvyttömyysmenettelyn yhteydessä nostettu vilpilliseen kilpailuun perustuva kanne - Sellaisen yhtiön, jonka kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa, nostama kanne maksukyvyttömyysmenettelyn piiriin kuuluvan yhtiön toimialan luovutuksensaajaa vastaan - Kanne, joka ei liity maksukyvyttömyysmenettelyyn, vai kanne, joka johtuu välittömästi kyseisestä menettelystä ja liittyy siihen läheisesti))
   (2018/C 005/18)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour de cassation

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Tünkers France ja Tünkers Maschinenbau GmbH

      Vastapuoli: Expert France

      Tuomiolauselma

   Maksukyvyttömyysmenettelyistä 29.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1346/2000 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että vilpilliseen kilpailuun perustuva vahingonkorvauskanne, jossa maksukyvyttömyysmenettelyn yhteydessä hankitun toimialan luovutuksensaajaa moititaan siitä, että tämä on esittäytynyt virheellisesti toimijaksi, joka huolehtii velallisen valmistamien tuotteiden yksinomaisesta jälleenmyynnistä, ei kuulu sen tuomioistuimen toimivaltaan, joka on aloittanut maksukyvyttömyysmenettelyn.

      (1)  EUVL C 70, 6.3.2017.


title: Asia C-98/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 9.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de lo Social n° 33 de Barcelona – Espanja) – María Begoña Espadas Recio v. Servicio Público de Empleo Estatal (SPEE) (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 97/81/EY — UNICE:n, CEEP:n ja EAY:n tekemä osa-aikatyötä koskeva puitesopimus — 4 lauseke — Miespuoliset ja naispuoliset työntekijät — Yhdenvertainen kohtelu sosiaaliturvan alalla — Direktiivi 79/7/ETY — 4 artikla — Vertikaalista työaikajärjestelyä noudattava osa-aikainen työntekijä — Työttömyysetuus — Kansallinen säännöstö, jonka mukaan päivien, joina ei työskennellä, ei katsota kuuluvan etuuden keston määrittämisessä käytettäviin maksukausiin)

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 9.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona – Espanja) – María Begoña Espadas Recio v. Servicio Público de Empleo Estatal (SPEE)
   (Asia C-98/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 97/81/EY - UNICE:n, CEEP:n ja EAY:n tekemä osa-aikatyötä koskeva puitesopimus - 4 lauseke - Miespuoliset ja naispuoliset työntekijät - Yhdenvertainen kohtelu sosiaaliturvan alalla - Direktiivi 79/7/ETY - 4 artikla - Vertikaalista työaikajärjestelyä noudattava osa-aikainen työntekijä - Työttömyysetuus - Kansallinen säännöstö, jonka mukaan päivien, joina ei työskennellä, ei katsota kuuluvan etuuden keston määrittämisessä käytettäviin maksukausiin))
   (2018/C 005/02)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: María Begoña Espadas Recio

      Vastaaja: Servicio Público de Empleo Estatal (SPEE)

      Tuomiolauselma

               1)

               UNICE:n, CEEP:n ja EAY:n tekemästä osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta 15.12.1997 annetun neuvoston direktiivin 97/81/EY liitteessä olevan, 6.6.1997 tehdyn osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohtaa ei sovelleta pääasiassa kyseessä olevan kaltaiseen maksuperusteiseen työttömyysetuuteen.

               2)

               Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19.12.1978 annetun neuvoston direktiivin 79/7/ETY 4 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan vertikaalisen osa-aikatyön tapauksessa ei oteta niiden päivien laskennassa, joilta vakuutusmaksuja on maksettu, huomioon päiviä, joina ei ole työskennelty, mikä lyhentää näin ollen työttömyysetuuden maksamisaikaa, kun on todettu, että enemmistö vertikaalista osa-aikatyötä tekevistä työntekijöistä on naisia, joihin tällainen lainsäädäntö vaikuttaa kielteisesti.

      (1)  EUVL C 171, 26.5.2015.


title: Asia T-458/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.11.2017 – Acquafarm v. komissio (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Kalastus — Unionin rahoittama toimenpideohjelma — Unionin säännökset, jotka kieltävät Australiasta peräisin olevien äyriäisten tuonnin — Oikeussäännön, jolla annetaan yksityisille oikeuksia, riittävän ilmeinen rikkominen — Toimimatta jättäminen — Luottamuksensuoja)

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/34

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.11.2017 – Acquafarm v. komissio
   (Asia T-458/16) (1)

   ((Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Kalastus - Unionin rahoittama toimenpideohjelma - Unionin säännökset, jotka kieltävät Australiasta peräisin olevien äyriäisten tuonnin - Oikeussäännön, jolla annetaan yksityisille oikeuksia, riittävän ilmeinen rikkominen - Toimimatta jättäminen - Luottamuksensuoja))
   (2018/C 005/45)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Acquafarm, SL (Huelva, Espanja) (edustaja: asianajaja A. Pérez Moreno)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Arenas, I. Galindo Martín ja F. Moro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 268 artiklaan perustuva vaatimus saada korvausta vahingosta, jota kantajalle väitetysti aiheutui siitä, ettei se voinut saattaa päätökseen vesiviljelyhanketta, joka koski Australiasta peräisin olleita äyriäisiä ja jolle oli myönnetty yhteisrahoitusta Euroopan kalatalousrahastosta 27.7.2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1198/2006 (EUVL 2006, L 223, s. 1) nojalla näiden äyriäisten sen tuontikiellon vuoksi, josta määrättiin neuvoston direktiivin 2006/88/EY täytäntöönpanosta vesiviljelyeläinten ja niistä saatavien tuotteiden markkinoille saattamista ja yhteisöön tuontia koskevien edellytysten ja todistusvaatimusten osalta ja tartunnanlevittäjälajien luettelon vahvistamiseksi 12.12.2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1251/2008 (EUVL 2008, L 337, s. 41) mukaisesti.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Acquafarm, SL vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 419, 14.11.2016.


title: Asia T-833/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 23.10.2017 – Karp v. parlamentti (Kumoamiskanne ja vahingonkorvauskanne — Henkilöstö — Sopimussuhteiset toimihenkilöt — Palkkaluokan määrittäminen — Henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohta — Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena — Valmisteleva toimi — Ennenaikainen valitus — Oikeudenkäyntiä edeltäneen menettelyn sääntöjenvastaisuus — Tutkimatta jättäminen)

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/43

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 23.10.2017 – Karp v. parlamentti
   (Asia T-833/16) (1)

   ((Kumoamiskanne ja vahingonkorvauskanne - Henkilöstö - Sopimussuhteiset toimihenkilöt - Palkkaluokan määrittäminen - Henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohta - Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena - Valmisteleva toimi - Ennenaikainen valitus - Oikeudenkäyntiä edeltäneen menettelyn sääntöjenvastaisuus - Tutkimatta jättäminen))
   (2018/C 005/58)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Kevin Karp (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat N. Lambers ja R. Ben Ammar)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: Í. Ní Riagáin Düro ja M. Windisch)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 270 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan yhtäältä kumoamaan parlamentin päätökset, joilla kantajan palkkaluokaksi määritettiin 25.2.2015 tehdyssä parlamentin jäsenten valtuutetun avustajan työsopimuksessa tehtäväryhmän I palkkaluokka 1 ja 12.5.2016 tehdyssä sopimussuhteisen toimihenkilön työsopimuksessa tehtäväryhmän II palkkaluokan 4 palkkataso 1, sekä toisaalta korvausta vahingosta, joka kantajalle väitetään aiheutuneen näistä palkkaluokan määrittämisistä.

      Määräysosa

               1)

               Pyyntö käsitellä asia nopeutetussa menettelyssä jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               3)

               Kevin Karp velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 46, 13.2.2017.


title: Asia T-555/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.11.2017 – Teeäär v. EKP (Henkilöstö — EKP:n henkilöstö — Avustaminen ammatillisessa siirtymässä — Asianomaiselle vastaisen toimen toteuttajan toimivallan puuttuminen — Hyvää hallintoa henkilöstöhallinnon alalla koskevat säännöt — Aineellinen vahinko ja aineeton vahinko)

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/35

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.11.2017 – Teeäär v. EKP
   (Asia T-555/16) (1)

   ((Henkilöstö - EKP:n henkilöstö - Avustaminen ammatillisessa siirtymässä - Asianomaiselle vastaisen toimen toteuttajan toimivallan puuttuminen - Hyvää hallintoa henkilöstöhallinnon alalla koskevat säännöt - Aineellinen vahinko ja aineeton vahinko))
   (2018/C 005/46)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Raivo Teeäär (Tallinna, Viro) (edustajat: aluksi asianajajat L. Levi ja M. Vandenbussche, sitten L. Levi)

      Vastaaja: Euroopan keskuspankki (EKP) (asiamiehet: F. Malfrère ja K. Kaiser, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, joka koskee yhtäältä EKP:n 18.8.2014 tekemän sen päätöksen kumoamista, jolla hylättiin kantajan vaatimus saada avustusta ammatillisessa siirtymässä ja toisaalta korvausta kantajalle väitetysti aiheutuneesta aineellisesta vahingosta ja henkisestä kärsimyksestä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan keskuspankin (EKP) 18.8.2014 tekemä päätös, jolla hylättiin Raivo Teeäärin vaatimus saada tässä toimielimessä käyttöön otettua avustusta ammatillisessa siirtymässä, kumotaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               EKP velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 279, 24.8.2015 (asia on alun perin rekisteröity Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa asianumerolla F-86/15, ja siirretty Euroopan unionin yleiseen tuomioistuimeen 1.9.2016).


title: Asia T-619/17: Kanne 9.9.2017 – de la Fuente Martín ym. v. SRB

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/44

         Kanne 9.9.2017 – de la Fuente Martín ym. v. SRB
   (Asia T-619/17)
   (2018/C 005/59)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Juan Antonio de la Fuente Martín (Madrid, Espanja) ja 525 muuta kantajaa (edustajat: asianajajat M. Durán Muñoz ja M. Duran Campos)

      Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston laajassa kokoonpanossa 7.6.2017 hyväksymän toimenpiteen tai päätöksen SRB/EES/2017/08, joka on julkaistu osittain 12.7.2017 ja jolla hyväksyttiin Banco Popular Español, S.A:ta koskeva kriisinratkaisutoimenpide, ja määrää osakkaille ja kyseisen pankin pääomainstrumenttien haltijoille palautettaviksi kyseiset pääomainstrumentit ja ennallistaa näin täysimääräisesti heidän varallisuusoikeutensa

               —

               toteaa toissijaisesti, että kanteen kohteena olevasta yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksestä on aiheutunut vahinkoa mainitun pankin osakkaille ja arvopapereiden haltijoille, joiden osalta yhteisen kriisinratkaisuneuvoston on korvattava aiheutunut vahinko 15.7.2014 annetun asetuksen N:o (EU) 806/2014 87 artiklan mukaisesti velvoittamalla yhteinen kriisinratkaisuneuvosto ja samalla Euroopan unionin korvaamaan [kantajille] osakkeiden ja pääomainstrumenttien arvo sellaisena kuin se oli kanteen kohteena olevan päätöksen antamispäivää edeltävänä päivänä tai tilanteen niin vaatiessa se arvo, joka näillä olisi säilynyt siinä tapauksessa, että kyseinen luottolaitos olisi asetettu tavanomaiseen selvitysmenettelyyn hetkellä, jolloin yhteinen kriisinratkaisuneuvosto antoi päätöksensä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-478/17, Mutualidad de la Abogacía ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, asiassa T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL v. SRB, asiassa T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, asiassa T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, asiassa T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, asiassa T-497/17, Sánchez del Valle ja Calatrava Real Estate 2015 v. komissio ja SRB sekä asiassa T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB.


title: Asia C-356/16: Unionin tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 26.10.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg te Brussel – Belgia) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajina ovat Wamo BVBA ja Luc Cecile Jozef Van Mol (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Direktiivi 2005/29/EY — Sopimattomat kaupalliset menettelyt — Kansallinen lainsäädäntö, jossa kielletään esteettisen kirurgian ja ei-kirurgisen esteettisen lääketieteen toimenpiteiden mainonta)

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/14

         Unionin tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 26.10.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg te Brussel – Belgia) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajina ovat Wamo BVBA ja Luc Cecile Jozef Van Mol
   (Asia C-356/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Direktiivi 2005/29/EY - Sopimattomat kaupalliset menettelyt - Kansallinen lainsäädäntö, jossa kielletään esteettisen kirurgian ja ei-kirurgisen esteettisen lääketieteen toimenpiteiden mainonta))
   (2018/C 005/19)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Rikosoikeudenkäynnin asianosaiset pääasiassa

   Wamo BVBA ja Luc Cecile Jozef Van Mol

      Määräysosa

   Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2005/29/EY (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) on tulkittava siten, että se ei ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa suojataan kansanterveyttä sekä esteettisen kirurgian ja esteettisen lääketieteen ammattikunnan arvokkuutta ja integriteettiä kieltämällä luonnollisia henkilöitä ja oikeushenkilöitä mainostamasta esteettisen kirurgian ja ei-kirurgisen esteettisen lääketieteen toimenpiteitä.

      (1)  EUVL C 335, 12.9.2016.


title: Asia T-653/17: Kanne 26.9.2017 – Relea Álvarez ym. v. SRB

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/44

         Kanne 26.9.2017 – Relea Álvarez ym. v. SRB
   (Asia T-653/17)
   (2018/C 005/60)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: María Jesús Relea Álvarez (Madrid, Espanja) ja 20 muuta kantajaa (edustajat: asianajajat M. Gómez de Liaño Botella, V. Hernández-Talavera Martin, M. Gómez de Liaño Botella, F. Azpeitia Gamazo ja L. Lopez Álvarez)

      Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa kanteen kohteena olevan päätöksen;

               —

               toteaa Euroopan unionin vastuun aiheutuneista vahingoista ja velvoittaa sen korvaamaan kriisinratkaisurahastosta pääomainstrumenttien arvon sellaisena kuin se oli ennen kriisinratkaisutoimenpiteen toteuttamista, tai toissijaisesti toteaa näiden instrumenttien arvon niistä riippumattoman henkilön tekemän arvostuksen mukaisesti 340 artiklassa tarkoitetulla tavalla, eli arvon, jonka perusteella kantajat ovat vaatineet päätöksen kumoamista ja aiheutuneiden vahinkojen korvaamista;

               —

               määrää oikeudenkäyntikulut korvattaviksi unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 132 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen mukaisesti.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-478/17, Mutualidad de la Abogacía ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, asiassa T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL v. SRB, asiassa T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, asiassa T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, asiassa T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, asiassa T-497/17, Sánchez del Valle ja Calatrava Real Estate 2015 v. komissio ja SRB sekä asiassa T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB


title: Asia C-599/17: Kanne 16.10.2017 – Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/23

         Kanne 16.10.2017 – Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-599/17)
   (2018/C 005/30)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Rius ja T. Scharf)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               Unionin tuomioistuimen on todettava, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 596/2014 (1) täytäntöönpanemisesta siltä osin kuin on kyse toimivaltaisille viranomaisille mainitun asetuksen tosiasiallisesta tai mahdollisesta rikkomisesta tehtävistä ilmoituksista 17.12.2015 annetun komission täytäntöönpanodirektiivin (EU) 2015/2392 (2) 13 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut 3.7.2016 mennessä direktiivin täytäntöönpanon edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai joka tapauksessa koska se ei ole ilmoittanut niistä komissiolle

               —

               Espanjan kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Määräaika komission täytäntöönpanodirektiivin (EU) 2015/2392 saattamiseksi osaksi kansallista oikeutta päättyi 3.7.2016.

      (1)  Markkinoiden väärinkäytöstä (markkinoiden väärinkäyttöasetus) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/6/EY ja komission direktiivien 2003/124/EY, 2003/125/EY ja 2004/72/EY kumoamisesta 16.4.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 596/2014 (EUVL 2014, L 173, s. 1).

      (2)  EUVL 2015, L 332, s. 126.


title: Asia C-489/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 9.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Berlin – Saksa) – CTL Logistics GmbH v. DB Netz AG (Ennakkoratkaisupyyntö — Rautatiekuljetukset — Direktiivi 2001/14/EY — Infrastruktuurimaksut — Hinnoittelu — Kansallinen sääntelyelin, joka valvoo, että infrastruktuurimaksut ovat tämän direktiivin mukaisia — Rataverkon haltijan ja rautatieyrityksen välinen infrastruktuurin käyttöä koskeva sopimus — Syrjintäkiellon periaate — Maksujen palauttaminen ilman sääntelyelimen puuttumista asiaan ja ilman muutoksenhakukeinoja, joihin se osallistuu — Kansallinen säännöstö, jossa sallitaan se, että mikäli maksut ovat kohtuuttomia, siviilituomioistuin vahvistaa kohtuullisen määrän)

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 9.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Berlin – Saksa) – CTL Logistics GmbH v. DB Netz AG
   (Asia C-489/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Rautatiekuljetukset - Direktiivi 2001/14/EY - Infrastruktuurimaksut - Hinnoittelu - Kansallinen sääntelyelin, joka valvoo, että infrastruktuurimaksut ovat tämän direktiivin mukaisia - Rataverkon haltijan ja rautatieyrityksen välinen infrastruktuurin käyttöä koskeva sopimus - Syrjintäkiellon periaate - Maksujen palauttaminen ilman sääntelyelimen puuttumista asiaan ja ilman muutoksenhakukeinoja, joihin se osallistuu - Kansallinen säännöstö, jossa sallitaan se, että mikäli maksut ovat kohtuuttomia, siviilituomioistuin vahvistaa kohtuullisen määrän))
   (2018/C 005/03)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Berlin

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: CTL Logistics GmbH

      Vastaaja: DB Netz AG

      Tuomiolauselma

   Rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä 26.2.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/14/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 29.4.2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2004/49/EY, säännöksiä ja erityisesti sen 4 artiklan 5 kohtaa ja 30 artiklan 1, 3, 5 ja 6 kohtaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen sellaisen kansallisen säännöstön soveltamiselle, jossa säädetään yleisten tuomioistuinten suorittamasta rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen kohtuullisuuden tapauskohtaisesta valvonnasta ja mahdollisuudesta tarvittaessa muuttaa näiden maksujen määrää riippumatta tämän direktiivin 30 artiklassa säädetyn sääntelyelimen suorittamasta valvonnasta.

      (1)  EUVL C 406, 7.12.2015.


title: Asia T-586/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.11.2017 – Vincenti v. EUIPO (Henkilöstö — Virkamiehet — Ylennys — Vuoden 2015 ylennyskierros — Arviointikertomusten puuttuminen sairausloman vuoksi — Henkilöstösääntöjen 45 artiklan yleiset täytäntöönpanosäännöt)

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/35

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.11.2017 – Vincenti v. EUIPO
   (Asia T-586/16) (1)

   ((Henkilöstö - Virkamiehet - Ylennys - Vuoden 2015 ylennyskierros - Arviointikertomusten puuttuminen sairausloman vuoksi - Henkilöstösääntöjen 45 artiklan yleiset täytäntöönpanosäännöt))
   (2018/C 005/47)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Guillaume Vincenti (Alicante, Espanja) (edustaja: asianajaja H. Tettenborn)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: K. Tóth ja A. Lukošiūtė)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 270 artiklaan perustuva vaatimus kumota EUIPO:n 24.7.2015 tekemä päätös, jolla EUIPO jätti ylentämättä kantajan korkeampaan palkkaluokkaan (AST 8) vuoden 2015 ylennysmenettelyn yhteydessä, kun se jätti merkitsemättä kantajan nimen vuoden 2015 ylennyskierroksella ylennetyistä virkamiehistä laadittuun luetteloon

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) 24.7.2015 tekemä päätös, jolla vahvistettiin vuoden 2015 ylennyskierroksella ylennettyjen virkamiesten luettelo, kumotaan siltä osin kuin Guillaume Vincentiä ei otettu huomioon vuoden 2015 ylennyskierroksella.

               2)

               EUIPO velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 191, 30.5.2016 (asia on alkujaan rekisteröity Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa asianumerolla F-16/16, ja siirretty Euroopan unionin yleiseen tuomioistuimeen 1.9.2016).


title: Asia C-649/15 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 9.11.2017 – Valittajana TV2/Danmark A/Ssekä muina osapuolina Euroopan komissio, Tanskan kuningaskunta ja Viasat Broadcasting UK Ltd (Muutoksenhaku — Valtiontuki — SEUT 107 artiklan 1 kohta — Julkinen yleisradiopalvelu — Tanskan viranomaisten toteuttamat toimenpiteet tanskalaisen yleisradioyhtiön TV2/Danmarkin hyväksi — Valtiontuen tai valtion varoista myönnetyn tuen käsite — Altmark-tuomio)

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 9.11.2017 – Valittajana TV2/Danmark A/Ssekä muina osapuolina Euroopan komissio, Tanskan kuningaskunta ja Viasat Broadcasting UK Ltd
   (Asia C-649/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Valtiontuki - SEUT 107 artiklan 1 kohta - Julkinen yleisradiopalvelu - Tanskan viranomaisten toteuttamat toimenpiteet tanskalaisen yleisradioyhtiön TV2/Danmarkin hyväksi - Valtiontuen tai valtion varoista myönnetyn tuen käsite - Altmark-tuomio))
   (2018/C 005/04)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Asianosaiset

      Valittaja: TV2/Danmark A/S (edustaja: O. Koktvedgaard, advokat)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio (asiamiehet: T. Maxian Rusche, B. Stromsky ja L. Grønfeldt), Tanskan kuningaskunta (asiamies: C. Thorning, avustajanaan R. Holdgaard, advokat) ja Viasat Broadcasting UK Ltd (edustajat: S. Kalsmose-Hjelmborg ja M. Honoré, advokater)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               TV2/Danmark A/S vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, minkä lisäksi sen on korvattava kaikki Euroopan komissiolle ja Viasat Broadcasting UK Ltd:lle ensimmäisessä oikeusasteessa ja tämän valituksen käsittelyn yhteydessä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Tanskan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 48, 8.2.2016.


title: Asia C-474/16: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 24.10.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour d'appel de Colmar – Ranska) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajina ovat Belu Dienstleistung GmbH & Co KG, Stefan Nikless (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Identtiset ennakkoratkaisukysymykset — Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittaminen — Asetus (EY) N:o 883/2004 — Sovellettava lainsäädäntö — A1-todistus — Todistusvoima)

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/15

         Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 24.10.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour d'appel de Colmar – Ranska) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajina ovat Belu Dienstleistung GmbH & Co KG, Stefan Nikless
   (Asia C-474/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Identtiset ennakkoratkaisukysymykset - Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittaminen - Asetus (EY) N:o 883/2004 - Sovellettava lainsäädäntö - A1-todistus - Todistusvoima))
   (2018/C 005/20)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour d'appel de Colmar

      Rikosoikeudenkäynnin asianosaiset pääasiassa

   Belu Dienstleistung GmbH & Co KG ja Stefan Nikless

      Muut osapuolet: Syndicat Prism’emploi, Union départementale CGT du Bas-Rhin ja Union de recouvrement des cotisations de sécurité sociale et d’allocations familiales d’Alsace (Urssaf), jolle Urssaf du Bas-Rhinin oikeudet ovat siirtyneet

      Määräysosa

   Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 883/2004 täytäntöönpanomenettelystä 16.9.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 987/2009 19 artiklaa on tulkittava siten, että A1-todistus, jonka jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen nimeämä laitos on myöntänyt sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 12 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti, sitoo sekä sen jäsenvaltion sosiaaliturvalaitoksia, jossa työskentely tapahtuu, että saman jäsenvaltion tuomioistuimia silloinkin, kun nämä tuomioistuimet toteavat, etteivät asianomaisen työntekijän työskentelyä koskevat olosuhteet selvästikään kuulu asetuksen N:o 883/2004 tämän säännöksen asialliseen soveltamisalaan.

      (1)  EUVL C 441, 28.11.2016.


title: Asia C-607/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Högsta förvaltningsdomstolen (Ruotsi) on esittänyt 24.10.2017 – Skatteverket v. Memira Holding AB

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Högsta förvaltningsdomstolen (Ruotsi) on esittänyt 24.10.2017 – Skatteverket v. Memira Holding AB
   (Asia C-607/17)
   (2018/C 005/31)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Högsta förvaltningsdomstolen

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja ja vastapuoli: Skatteverket

      Vastapuoli ja valittaja: Memira Holding AB

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Tuleeko sen arvioimisessa, onko toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevan tytäryhtiön tappio lopullinen muun muassa oikeustapauksessa A tarkoitetulla tavalla – ja voiko emoyhtiö siten vähentää tappion SEUT 49 artiklan nojalla –, ottaa huomioon se seikka, että tytäryhtiön sijaintivaltion sääntelyssä on asetettu rajoituksia, jotka koskevat muiden kuin tappiota tehneen yhtiön mahdollisuutta vähentää tappio?

               2)

               Jos ensimmäisessä kysymyksessä tarkoitettu rajoitus tulee ottaa huomioon, onko tällöin otettava huomioon se, onko kyseessä olevassa tapauksessa tytäryhtiön sijaintivaltiossa tosiasiassa olemassa toinen subjekti, joka olisi voinut vähentää tappiot, mikäli vähentäminen olisi ollut sallittua siellä?


title: Asia C-656/15 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 9.11.2017 – Valittajana Euroopan komissio sekä muina osapuolina TV2/Danmark A/S, Tanskan kuningaskunta ja Viasat Broadcasting UK Ltd (Muutoksenhaku — Valtiontuki — SEUT 107 artiklan 1 kohta — Julkinen yleisradiopalvelu — Tanskan viranomaisten toteuttamat toimenpiteet tanskalaisen yleisradioyhtiön TV2/Danmarkin hyväksi — Valtiontuen tai valtion varoista myönnetyn tuen käsite)

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 9.11.2017 – Valittajana Euroopan komissio sekä muina osapuolina TV2/Danmark A/S, Tanskan kuningaskunta ja Viasat Broadcasting UK Ltd
   (Asia C-656/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Valtiontuki - SEUT 107 artiklan 1 kohta - Julkinen yleisradiopalvelu - Tanskan viranomaisten toteuttamat toimenpiteet tanskalaisen yleisradioyhtiön TV2/Danmarkin hyväksi - Valtiontuen tai valtion varoista myönnetyn tuen käsite))
   (2018/C 005/05)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Stromsky, T. Maxian Rusche ja L. Grønfeldt)

      Muut osapuolet: TV2/Danmark A/S (edustaja: O. Koktvedgaard, advokat), Tanskan kuningaskunta (asiamies: C. Thorning, avustajanaan R. Holdgaard, advokat) ja Viasat Broadcasting UK Ltd (edustajat: M. Honoré ja S. Kalsmose-Hjelmborg, advokater)

      Väliintulija, joka tukee valittajan vaatimuksia: EFTAn valvontaviranomainen (asiamiehet: C. Zatschler, M. Schneider, Í. Isberg ja C. Perrin)

      Tuomiolauselma

               1)

               Unionin yleisen tuomioistuimen 24.9.2015 antama tuomio TV2/Danmark v. komissio (T-674/11, EU:T:2015:684) kumotaan siltä osin kuin siinä kumotaan Tanskan toimenpiteistä (C 2/03) TV2/Danmarkin hyväksi 20.4.2011 annettu komission päätös 2011/839/EU siltä osin kuin Euroopan komissio katsoi, että TV2/Danmarkille TV2-Fondenin välityksellä maksetut vuosien 1995 ja 1996 mainostulot olivat valtiontukea.

               2)

               TV2/Danmark A/S:n nostama kumoamiskanne päätöksestä 2011/839 hylätään.

               3)

               TV2/Danmark A/S vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, minkä lisäksi sen on korvattava kaikki Euroopan komissiolle ja Viasat Broadcasting UK Ltd:lle ensimmäisessä oikeusasteessa ja tämän valituksen käsittelyn yhteydessä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Tanskan kuningaskunta ja EFTAn valvontaviranomainen vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 48, 8.2.2016.


title: Asia T-666/17: Kanne 29.9.2017 – NeoCell v. EUIPO (BIOACTIVE NEOCELL COLLAGEN)

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/45

         Kanne 29.9.2017 – NeoCell v. EUIPO (BIOACTIVE NEOCELL COLLAGEN)
   (Asia T-666/17)
   (2018/C 005/61)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: NeoCell Holding Company LLC (Sunrise, Florida, Yhdysvallat) (edustaja: M. Edenborough, QC)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: Sanamerkin ”BIOACTIVE NEOCELL COLLAGEN” Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti – Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti nro 1 298 829

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 18.7.2017 asiassa R 147/2017-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               vaihtoehtoisesti muuttaa riidanalaista päätöstä niin, että siinä todetaan, että haettu merkki on riittävän erottamiskykyinen, jonka vuoksi sen rekisteröimistä ei voida vastustaa asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b tai c alakohdan perusteella;

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajalle tästä muutoksenhausta aiheutuneet kulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu.


title: Yhdistetyt asiat C-655/16 ja C-656/16: Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 24.10.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italia) – Hitachi Rail Italy Investments Srl (C-655/16) ja Finmeccanica SpA (C-656/16) v. Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Yhtiöoikeus — Direktiivi 2004/25/EY — Julkiset ostotarjoukset — 5 artiklan 4 kohdan toinen alakohta — Mahdollisuus tarjotun hinnan muuttamiseen selkeästi määriteltyjen olosuhteiden vallitessa ja selkeästi määriteltyjen perusteiden mukaisesti — Kansallinen säännöstö, jossa säädetään valvontaviranomaisen mahdollisuudesta korottaa julkista ostotarjousta, jos tarjouksen tekijä ja myyjä ovat toimineet salaisessa yhteistyössä)

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/16

         Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 24.10.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italia) – Hitachi Rail Italy Investments Srl (C-655/16) ja Finmeccanica SpA (C-656/16) v. Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
   (Yhdistetyt asiat C-655/16 ja C-656/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Yhtiöoikeus - Direktiivi 2004/25/EY - Julkiset ostotarjoukset - 5 artiklan 4 kohdan toinen alakohta - Mahdollisuus tarjotun hinnan muuttamiseen selkeästi määriteltyjen olosuhteiden vallitessa ja selkeästi määriteltyjen perusteiden mukaisesti - Kansallinen säännöstö, jossa säädetään valvontaviranomaisen mahdollisuudesta korottaa julkista ostotarjousta, jos tarjouksen tekijä ja myyjä ovat toimineet salaisessa yhteistyössä))
   (2018/C 005/21)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Asianosaiset

      Kantajat: Hitachi Rail Italy Investments Srl (C-655/16) ja Finmeccanica SpA (C-656/16)

      Vastaaja: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      Muut osapuolet: Amber Capital Italia Sgr SpA, Amber Capital Uk Llp, Bluebell Partners Limited, Elliot International Lp, The Liverpool Limited Partnership ja Elliot Associates L.P.

      Määräysosa

   Julkisista ostotarjouksista 21.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/25/EY 5 artiklan 4 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jonka perusteella kansallisella valvontaviranomaisella on oikeus korottaa julkisessa ostotarjouksessa tarjottua hintaa salaisen yhteistyön vuoksi mutta jossa ei täsmennetä erityisiä menettelytapoja, joita tällä käsitteellä tarkoitetaan, edellyttäen kuitenkin, että tämän käsitteen tulkinta on johdettavissa kyseessä olevasta säännöstöstä riittävän selkeällä, täsmällisellä ja ennustettavalla tavalla käyttäen kansallisessa oikeudessa hyväksyttyjä tulkintamenetelmiä.

      (1)  EUVL C 121, 18.4.2017.


title: Asia C-608/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Högsta förvaltningsdomstolen (Ruotsi) on esittänyt 24.10.2017 – Skatteverket v. Holmen AB

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/24

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Högsta förvaltningsdomstolen (Ruotsi) on esittänyt 24.10.2017 – Skatteverket v. Holmen AB
   (Asia C-608/17)
   (2018/C 005/32)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Högsta förvaltningsdomstolen

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja ja vastapuoli: Skatteverket

      Vastapuoli ja valittaja: Holmen AB

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Edellyttääkö oikeus, joka seuraa mm. oikeustapauksesta Marks & Spencer (C-446/03, EU:C:2005:763) ja jonka mukaan jäsenvaltiossa sijaitseva emoyhtiö saa SEUT 49 artiklan nojalla vähentää toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevan tytäryhtiön lopulliset tappiot, että emoyhtiö omistaa tytäryhtiön suoraan?

               2)

               Katsotaanko tappio lopulliseksi myös siltä osin kuin sitä ei tytäryhtiön sijaintivaltion sääntöjen mukaisesti ole voitu kuitata siellä tiettynä vuonna syntyneitä voittoja vastaan vaan tappio on voitu siirtää mahdollisesti vähennettäväksi tulevina vuosina?

               3)

               Onko tappion lopullisuutta arvioitaessa otettava huomioon se seikka, että tytäryhtiön sijaintivaltion sääntelyssä on asetettu rajoituksia, jotka koskevat muiden kuin tappiota tehneen yhtiön mahdollisuutta vähentää tappio?

               4)

               Mikäli kolmannessa kysymyksessä tarkoitettu rajoitus on otettava huomioon, onko siinä tapauksessa otettava huomioon se, missä määrin rajoitus tosiasiassa on johtanut siihen, ettei osaa tappioista ole voitu kuitata toisen subjektin tekemiä voittoja vastaan?


title: Asia C-657/15 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 9.11.2017 – Valittajana Viasat Broadcasting UK Ltd sekä muina osapuolina TV2/Danmark A/S, Euroopan komissio ja Tanskan kuningaskunta (Muutoksenhaku — Valtiontuki — SEUT 107 artiklan 1 kohta — Julkinen yleisradiopalvelu — Tanskan viranomaisten toteuttamat toimenpiteet tanskalaisen yleisradioyhtiön TV2/Danmarkin hyväksi — Valtiontuen tai valtion varoista myönnetyn tuen käsite — Altmark-tuomio)

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 9.11.2017 – Valittajana Viasat Broadcasting UK Ltd sekä muina osapuolina TV2/Danmark A/S, Euroopan komissio ja Tanskan kuningaskunta
   (Asia C-657/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Valtiontuki - SEUT 107 artiklan 1 kohta - Julkinen yleisradiopalvelu - Tanskan viranomaisten toteuttamat toimenpiteet tanskalaisen yleisradioyhtiön TV2/Danmarkin hyväksi - Valtiontuen tai valtion varoista myönnetyn tuen käsite - Altmark-tuomio))
   (2018/C 005/06)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Asianosaiset

      Valittaja: Viasat Broadcasting UK Ltd (edustajat: M. Honoré ja S. Kalsmose-Hjelmborg, advokater)

      Muut osapuolet: TV2/Danmark A/S (asiamies: O. Koktvedgaard, advokat), Euroopan komissio (asiamiehet: B. Stromsky, T. Maxian Rusche ja L. Grønfeldt) ja Tanskan kuningaskunta (asiamies: C. Thorning, avustajanaan R. Holdgaard, advokat)

      Tuomiolauselma

               1)

               Unionin yleisen tuomioistuimen 24.9.2015 antama tuomio TV2/Danmark v. komissio (T-674/11, EU:T:2015:684) kumotaan siltä osin kuin siinä kumotaan Tanskan toimenpiteistä (C 2/03) TV2/Danmarkin hyväksi 20.4.2011 annettu komission päätös 2011/839/EU siltä osin kuin Euroopan komissio katsoi, että TV2/Danmarkille TV2-Fondenin välityksellä maksetut vuosien 1995 ja 1996 mainostulot olivat valtiontukea.

               2)

               Valitus hylätään muilta osin.

               3)

               TV2/Danmark A/S:n nostama kumoamiskanne päätöksestä 2011/839 hylätään.

               4)

               TV2/Danmark A/S vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan lisäksi puolet Viasat Broadcasting UK Ltd:lle tämän valituksen yhteydessä aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista ja kaikki Viasatille ensimmäisessä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               5)

               Viasat Broadcasting UK Ltd vastaa tähän valitukseen liittyvien oikeudenkäyntikulujensa toisesta puolikkaasta.

               6)

               Euroopan komissio ja Tanskan kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 222, 20.6.2016.


title: Asia T-667/16 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.11.2017 – De Meyer v. komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Ylennys — Vuoden 2014 ylennyskierros — Pääjohtajien ja osastopäälliköiden laatima luettelo ylennettäviksi ehdotettavista virkamiehistä — Kantajien nimien merkitsemättä jättäminen — Perusteluvelvollisuus — Oikeudellista virhettä ei ole tehty — Selvitysaineistoa ei ole otettu huomioon vääristyneellä tavalla — Tuomarin jääväämistä koskeva vaatimus)

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/36

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.11.2017 – De Meyer v. komissio
   (Asia T-667/16 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Ylennys - Vuoden 2014 ylennyskierros - Pääjohtajien ja osastopäälliköiden laatima luettelo ylennettäviksi ehdotettavista virkamiehistä - Kantajien nimien merkitsemättä jättäminen - Perusteluvelvollisuus - Oikeudellista virhettä ei ole tehty - Selvitysaineistoa ei ole otettu huomioon vääristyneellä tavalla - Tuomarin jääväämistä koskeva vaatimus))
   (2018/C 005/48)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Pieter De Meyer (Bryssel, Belgia) ja kahdeksan muuta kantajaa, joiden nimet luetellaan tuomion liitteessä (edustaja: asianajaja R. Rata)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi G. Berscheid, C. Berardis-Kayser ja A.-A. Gilly, sitten G. Berscheid, G. Gattinara ja C. Berardis-Kayser)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (yhden tuomarin kokoonpano) 20.7.2016 antamasta tuomiosta Adriaen ym. v. komissio (F-113/15, EU:F:2016:162) tehty valitus, jossa vaaditaan tämän tuomion kumoamista.

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Pieter De Meyer ja muut virkamiehet, joiden nimet luetellaan liitteessä, vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja heidät velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle tässä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 441, 28.11.2016.


title: Asia C-46/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 9.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Augstākā tiesa – Latvia) – Valsts ieņēmumu dienests v. ”LS Customs Services” SIA (Ennakkoratkaisupyyntö — Tulliliitto — Asetus (ETY) N:o 2913/92 — Yhteisön tullikoodeksi — Muut kuin yhteisötavarat — Yhteisön ulkoinen passitusmenettely — Tuontitullien alaisten tavaroiden siirtäminen säännösten vastaisesti pois tullivalvonnasta — Tullausarvon määrittäminen — 29 artiklan 1 kohta — Kauppa-arvomenetelmän soveltamisedellytykset — 30 ja 31 artikla — Tullausarvon määrittämismenetelmän valinta — Tulliviranomaisten velvollisuus perustella menetelmän valintaa)

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 9.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Augstākā tiesa – Latvia) – Valsts ieņēmumu dienests v. ”LS Customs Services” SIA
   (Asia C-46/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Tulliliitto - Asetus (ETY) N:o 2913/92 - Yhteisön tullikoodeksi - Muut kuin yhteisötavarat - Yhteisön ulkoinen passitusmenettely - Tuontitullien alaisten tavaroiden siirtäminen säännösten vastaisesti pois tullivalvonnasta - Tullausarvon määrittäminen - 29 artiklan 1 kohta - Kauppa-arvomenetelmän soveltamisedellytykset - 30 ja 31 artikla - Tullausarvon määrittämismenetelmän valinta - Tulliviranomaisten velvollisuus perustella menetelmän valintaa))
   (2018/C 005/07)
   Oikeudenkäyntikieli: latvia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Augstākā tiesa

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Valsts ieņēmumu dienests

      Vastapuoli:”LS Customs Services” SIA

      Tuomiolauselma

               1)

               Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna 13.4.1999 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 955/1999, 29 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että siinä säädettyä tullausarvon määrittämismenetelmää ei voida soveltaa tavaroihin, joita ei ole myyty vietäviksi Euroopan unioniin.

               2)

               Asetuksen N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 955/1999, 31 artiklaa, luettuna yhdessä saman asetuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, 6 artiklan 3 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että tulliviranomaisten on ilmoitettava päätöksessään, jossa ne vahvistavat kannettavien tuontitullien määrän, syyt, joiden vuoksi ne eivät ole soveltaneet tämän asetuksen, sellaisena kuin se on sovellettuna, 29 ja 30 artiklassa säädettyjä tullausarvon määrittämismenetelmiä, ennen kuin ne voivat päättää soveltaa sen 31 artiklassa säädettyä menetelmää, sekä tiedot, joiden perusteella kyseessä olevien tavaroiden tullausarvo on laskettu, jotta se, jota asia koskee, kykenee arvioimaan päätöksen oikeellisuutta ja päättämään kaikista asiaan vaikuttavista seikoista tietoisena, onko hänen etujensa mukaista nostaa päätöksestä kanne. Jollei vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteiden noudattamisesta muuta johdu, jäsenvaltioiden asiana on säätää tulliviranomaisten perusteluvelvollisuuden loukkaamisen seurauksista menettelyllisen itsemääräämisoikeutensa nojalla ja määrittää, onko tällainen loukkaus mahdollista korjata oikeudenkäyntimenettelyn aikana ja jos on, missä määrin.

               3)

               Asetuksen N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 955/1999, 30 artiklan 2 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, ettei tulliviranomaisen ole pyydettävä valmistajaa antamaan sille tässä säännöksessä säädetyn tullausarvon määrittämismenetelmän soveltamiseksi tarvittavat tiedot, ennen kuin se voi jättää soveltamatta kyseistä menetelmää. Tulliviranomaisen on kuitenkin tutkittava kaikki käytettävissään olevat tietolähteet ja tietokannat. Sen on myös annettava asianomaisille talouden toimijoille tilaisuus esittää sille kaikki tiedot, jotka voivat edistää tämän säännöksen mukaista tavaroiden tullausarvon määrittämistä.

               4)

               Asetuksen N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 955/1999, 30 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että tulliviranomaisten ei ole perusteltava, miksi ne eivät sovella tämän säännöksen c ja d alakohdassa säädettyjä menetelmiä, tilanteessa, jossa ne määrittävät tavaroiden tullausarvon samankaltaisten tavaroiden kauppa-arvon perusteella tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93, sellaisena kuin se on muutettuna 19.7.1995 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1762/95, 151 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

      (1)  EUVL C 111, 29.3.2016.


title: Asia T-75/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.11.2017 – USFSPEI v. parlamentti ja neuvosto (Kumoamiskanne — Kanteen nostamisen määräaika — Tutkimatta jättäminen — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Henkilöstösääntöjen ja unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen uudistaminen — Asetus (EU, Euratom) N:o 1023/2013 — Toimien antamismenettelyssä tapahtuneet sääntöjenvastaisuudet — Henkilöstösääntökomitean ja henkilöstöä edustavien järjestöjen kuulematta jättäminen — Sellaisen oikeussäännön, jolla annetaan yksityisille oikeuksia, riittävän ilmeinen rikkominen)

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.11.2017 – USFSPEI v. parlamentti ja neuvosto
   (Asia T-75/14) (1)

   ((Kumoamiskanne - Kanteen nostamisen määräaika - Tutkimatta jättäminen - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Henkilöstösääntöjen ja unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen uudistaminen - Asetus (EU, Euratom) N:o 1023/2013 - Toimien antamismenettelyssä tapahtuneet sääntöjenvastaisuudet - Henkilöstösääntökomitean ja henkilöstöä edustavien järjestöjen kuulematta jättäminen - Sellaisen oikeussäännön, jolla annetaan yksityisille oikeuksia, riittävän ilmeinen rikkominen))
   (2018/C 005/33)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Union syndicale fédérale des services publics européens et internationaux (USFSPEI) (Bryssel, Belgia) (edustajat: aluksi asianajajat J.-N. Louis ja D. de Abreu Caldas, sitten J.-N. Louis)

      Vastaajat: Euroopan parlamentti (asiamiehet: A. Troupiotis ja E. Taneva) ja Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: aluksi M. Bauer ja A. Bisch, sitten M. Bauer ja M. Veiga)

      Väliintulija, joka tukee vastaajien vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehinään aluksi G. Gattinara ja J. Currall, sitten G. Gattinara ja G. Berscheid)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä SEUT 263 artiklaan perustuva, Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen muuttamisesta 22.10.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1023/2013 (EUVL 2013, L 287, s. 15) 1 artiklan 27, 32, 46 ja 61 kohdan, 64 kohdan b alakohdan, 65 kohdan b alakohdan ja 67 kohdan d alakohdan kumoamista koskeva vaatimus, ja toisaalta SEUT 268 artiklaan perustuva vaatimus saada korvausta vahingosta, jonka kantaja väittää sille aiheutuneen asetuksen N:o 1023/2013 antamisesta vuoden 2004 uudistuksesta tehtyä sopimusta, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 12 ja 27 artiklaa, henkilöstösääntöjen 10 artiklaa ja 23.6.1981 tehdyssä neuvoston päätöksessä määrättyä neuvottelumenettelyä rikkoen

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Union syndicale fédérale des services publics européens et internationaux (USFSPEI) velvoitetaan korvaamaan Euroopan parlamentin ja Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut, ja se vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 194, 24.6.2014.


title: Asia C-333/17: Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 26.10.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Judicial da Comarca de Braga – Portugali) – Caixa Económica Montepio Geral v. Carlos Samuel Pimenta Marinho ym. (Ennakkoratkaisupyyntö — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 21 ja 38 artikla — Syrjimättömyys — Kuluttajansuoja — Pankkilainasopimus — Kysymys ei koske muita kuin perusoikeuskirjaan sisältyviä unionin oikeuden sääntöjä — Unionin tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen)

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/16

         Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 26.10.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Judicial da Comarca de Braga – Portugali) – Caixa Económica Montepio Geral v. Carlos Samuel Pimenta Marinho ym.
   (Asia C-333/17) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 21 ja 38 artikla - Syrjimättömyys - Kuluttajansuoja - Pankkilainasopimus - Kysymys ei koske muita kuin perusoikeuskirjaan sisältyviä unionin oikeuden sääntöjä - Unionin tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen))
   (2018/C 005/22)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Judicial da Comarca de Braga

      Asianosaiset

      Kantaja: Caixa Económica Montepio Geral

      Vastaajat: Carlos Samuel Pimenta Marinho, Maria de Lurdes Coelho Pimenta Marinho, Daniel Pimenta Marinho ja Vera da Conceição Pimenta Marinho

      Määräysosa

   Euroopan unionin tuomioistuin ei selvästi ole toimivaltainen vastaamaan Tribunal Judicial da Comarca de Bragan (Bragan piirituomioistuin, Portugali) 29.3.2017 tekemällään päätöksellä esittämään kysymykseen.

      (1)  EUVL C 256, 7.8.2017.


title: Asia T-831/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.11.2017 – Alfamicro v. komissio (Välityslauseke — Kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelman (2007 – 2013) yhteydessä tehty avustussopimus — Tilintarkastuskertomus — Tukikelpoiset kustannukset — Maksettujen summien palauttaminen — Oikeasuhteisuus — Luottamuksensuoja — Oikeusvarmuus — Hyvän hallinnon periaate — Perusteluvelvollisuus — Vaatimusten muuttaminen oikeudenkäynnin aikana — Saatavien kuittaus — Vastakanne — Viivästyskorko)

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/26

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.11.2017 – Alfamicro v. komissio
   (Asia T-831/14) (1)

   ((Välityslauseke - Kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelman (2007 – 2013) yhteydessä tehty avustussopimus - Tilintarkastuskertomus - Tukikelpoiset kustannukset - Maksettujen summien palauttaminen - Oikeasuhteisuus - Luottamuksensuoja - Oikeusvarmuus - Hyvän hallinnon periaate - Perusteluvelvollisuus - Vaatimusten muuttaminen oikeudenkäynnin aikana - Saatavien kuittaus - Vastakanne - Viivästyskorko))
   (2018/C 005/34)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Alfamicro – Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda. (Cascais, Portugali) (edustajat: aluksi asianajajat G. Gentil Anastácio, D. Pirra Xarepe ja L. Rodrigues Carvalho, sitten G. Gentil Anastácio ja D. Pirra Xarepe)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Estrada de Solà ja P. Guerra e Andrade)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä SEUT 272 artiklaan perustuva vaatimus, joka koskee lähinnä sen toteamista, että sitä saatavaa ei ole, jonka komissio väittää itsellään olevan kantajalta sen avustussopimuksen nro 238882 nojalla, joka koskee ”Save Energy” –hankkeen unionin rahoitusta ja joka tehtiin 24.10.2006 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1639/2006/EY (EUVL 2006, L 310, s. 15) kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelman (2007-2013) yhteydessä, ja toisaalta vastakanne, jossa vaaditaan lähinnä kantajan velvoittamista palauttamaan edellä mainitun sopimuksen yhteydessä perusteettomasti maksetut avustussummat.

      Tuomiolauselma

               1)

               Alfamicro – Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda:n nostama kanne hylätään.

               2)

               Alfamicro – Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal velvoitetaan maksamaan Euroopan komissiolle 277 849,93 euroa, johon lisätään 26,88 euroa korkoa jokaiselta viivästyspäivältä 20.6.2015 alkaen.

               3)

               Alfamicro – Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 73, 2.3.2015.


title: Asia T-687/17: Kanne 5.10.2017 – Vendrell Marti v. SRB

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/46

         Kanne 5.10.2017 – Vendrell Marti v. SRB
   (Asia T-687/17)
   (2018/C 005/62)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Pedro Vendrell Marti (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat E. Martínez Martínez ja C. López-Mélida de Ramón)

      Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen SRB/EES/2017/08 ja sen riippumattoman asiantuntijan suorittaman arvostuksen, johon kyseinen päätös asetuksen (EU) N:o 806/2014 20 artiklan 15 kohdan mukaan perustuu;

               —

               toteaa, että asetus (EU) N:o 806/2014 on lainvastainen ja ettei sen 18 ja 29 artiklaa voida soveltaa;

               —

               velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-478/17, Mutualidad de la Abogacía ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, asiassa T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL v. SRB, asiassa T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, asiassa T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, asiassa T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, asiassa T-497/17, Sánchez del Valle ja Calatrava Real Estate 2015 v. komissio ja SRB sekä asiassa T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB.


title: Asia C-500/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Frankfurt am Main (Saksa) on esittänyt 18.8.2017 – Thomas Krauss v. TUIfly GmbH

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Frankfurt am Main (Saksa) on esittänyt 18.8.2017 – Thomas Krauss v. TUIfly GmbH
   (Asia C-500/17)
   (2018/C 005/23)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Frankfurt am Main

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Thomas Krauss

      Vastaaja: TUIfly GmbH
   Unionin tuomioistuin on 28.9.2017 antamallaan määräyksellä poistanut asian tuomioistuimen rekisteristä.


title: Asia C-204/16 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 9.11.2017 – Valittajana SolarWorld AG sekä muina osapuolina Brandoni solare SpA, Solaria Energia y Medio Ambiente SA, Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio ja China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (CCCME) (Muutoksenhaku — Polkumyynti — Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1238/2013 — 3 artikla — Kiinasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuonti — Lopullinen polkumyyntitulli — Hyväksytyn sitoumuksen kohteena olevan tuonnin vapauttaminen — Erotettavuus)

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 9.11.2017 – Valittajana SolarWorld AG sekä muina osapuolina Brandoni solare SpA, Solaria Energia y Medio Ambiente SA, Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio ja China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (CCCME)
   (Asia C-204/16 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Polkumyynti - Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1238/2013 - 3 artikla - Kiinasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuonti - Lopullinen polkumyyntitulli - Hyväksytyn sitoumuksen kohteena olevan tuonnin vapauttaminen - Erotettavuus))
   (2018/C 005/08)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: SolarWorld AG (edustajat: L. Ruessmann, avocat, ja J. Beck, solicitor)

      Muut osapuolet: Brandoni solare SpA, Solaria Energia y Medio Ambiente SA (edustajat: L. Ruessmann, avocat, ja J. Beck, solicitor), Euroopan unionin neuvosto (asiamies: H. Marcos Fraile, avustajanaan N. Tuominen, Avocată), Euroopan komissio (asiamiehet: A. Demeneix, T. Maxian Rusche ja J.-F. Brakeland) ja China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (CCCME) (edustajat: J.-F. Bellis ja A. Scalini, avocats, sekä F. Di Gianni, avvocato)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               SolarWorld AG velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 232, 27.6.2016.


title: Asia T-690/17: Kanne 5.10.2017 – Uluru ym. v. komissio ja SRB

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/46

         Kanne 5.10.2017 – Uluru ym. v. komissio ja SRB
   (Asia T-690/17)
   (2018/C 005/63)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Uluru, SL (Madrid, Espanja), Juan Adolfo Álvarez Lorenzana (Santo Domingo, Dominikaaninen tasavalta) ja Raquel Fortet Rodríguez (Madrid) (edustajat: asianajajat B. Cremades Roman, J. Orts Castro, J. López Useros, S. Cajal Martín ja P. Marrodán Lázaro)

      Vastaaja: Euroopan komissio ja yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               toteaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston 7.6.2017 tekemän päätöksen SRB/EES/2017/08 ja komission 7.6.2017 tekemän päätöksen (EU) 2017/1246 pätemättömäksi ja a) velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston ja Euroopan komission palauttamaan kantajille näiden Banco Populariin tekemät sijoitukset kanteessa kuvatulla tavalla tai vaihtoehtoisesti b) velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston ja Euroopan komission maksamaan kantajille korvauksen sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun perusteella kanteessa kuvatulla tavalla

               —

               toteaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston nimeämän riippumattoman asiantuntijan tekemän arvostuksen pätemättömäksi ja velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston ja Euroopan komission maksamaan Banco Popularin varojen nettoarvon laskennan perusteella kantajille korvauksen kanteessa kuvatulla tavalla

               —

               velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston ja Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut asian käsittelystä unionin yleisessä tuomioistuimessa

               —

               määrää kantajille korvattaville summille maksettavaksi korkoa 23.5.2017 (tai toissijaisesti 7.6.2017) alkaen tuomion antamispäivään saakka ja vastaavasti maksettavaksi viivästyskorkoa tuomion antamispäivästä alkaen lukuun ottamatta oikeudenkäyntikuluja, joille korkoa kertyy vasta tuomion antamispäivästä, ja

               —

               myöntyy näiden lisäksi kaikkiin muihin oikeudellisesti hyväksyttäviksi katsomiinsa korvauskeinoihin.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-478/17, Mutualidad de la Abogacía ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, asiassa T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL v. SRB, asiassa T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, asiassa T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, asiassa T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, asiassa T-497/17, Sánchez del Valle ja Calatrava Real Estate 2015 v. komissio ja SRB sekä asiassa T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB.


title: Asia C-515/17 P: Valitus, jonka Uniwersytet Wrocławski on tehnyt 24.8.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-137/16, Uniwersytet Wrocławski v. REA, 13.6.2017 antamasta määräyksestä

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/17

         Valitus, jonka Uniwersytet Wrocławski on tehnyt 24.8.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-137/16, Uniwersytet Wrocławski v. REA, 13.6.2017 antamasta määräyksestä
   (Asia C-515/17 P)
   (2018/C 005/24)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Valittaja: Uniwersytet Wrocławski (edustajat: A. Krawczyk-Giehsmann ja K. Szarek, adwokaci)

      Muu osapuoli: tutkimuksen toimeenpanovirasto (REA)

      Vaatimukset

               —

               riidanalainen määräys on kumottava;

               —

               on todettava, että kanne on nostettu asianmukaisesti;

               —

               muu osapuoli on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Ensimmäinen valitusperuste koskee Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 19 artiklan rikkomista. Mainittu valitusperuste perustuu siihen, että unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut kyseistä määräystä virheellisesti ja suhteellisuusperiaatteen ja toissijaisuusperiaatteen vastaisesti siltä osin kuin se ei ole ottanut huomioon sitä, että oikeudellisen neuvonantajan (radca prawny) ja yliopiston välinen oikeussuhde perustuu riippumattomuuteen ja osapuolten tasa-arvoisuuteen ja että oikeudellisen neuvonantajan (radca prawny) ammatille itsessään on Puolan oikeusjärjestelmässä luonteenomaista riippumattomuus ja se, etteivät kyseiset ammatinharjoittajat toimi kolmannen osapuolen alaisuudessa, ja että kyseessä on julkista luottamusta nauttiva ammatti.
   Toinen valitusperuste koskee sitä, että unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut 23.4.2015 annetun työjärjestyksen 119 artiklaa. Mainittu valitusperuste perustuu siihen, että unionin yleinen tuomioistuin ei ole asianmukaisesti perustellut ratkaisuaan, koska valituksenalaisen määräyksen perusteluissa se on esittänyt abstraktin lausuman eikä ole liittänyt esittämäänsä näkemystä käsiteltävänä olleen asian tosiseikkoihin, ja näin ollen se on merkittävästi rajoittanut valittajan mahdollisuutta todelliseen puolustukseen.


title: Asia T-697/17: Kanne 4.10.2017 – De Longhi Benelux v. EUIPO (COOKING CHEF GOURMET)

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/47

         Kanne 4.10.2017 – De Longhi Benelux v. EUIPO (COOKING CHEF GOURMET)
   (Asia T-697/17)
   (2018/C 005/64)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: De Longhi Benelux SA (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: M. Arnott, solicitor, A. Nicholls, solicitor, ja G. Hollingworth, barrister)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki ”COOKING CHEF GOURMET” – Rekisteröintihakemus nro 15 549 637

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 24.7.2017 asiassa R 231/2017-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n vastaamaan omista EUIPO:ssa ja unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-229/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.11.2017 – European Dynamics Luxembourg ym. v. EPV (Julkiset palveluhankinnat — Tarjouspyyntömenettely — Väliaikaisen työvoiman tarjoaminen tietojenkäsittelyn alalla — Tarjoajan tarjouksen hylkääminen — Perusteluvelvollisuus — Ilmeinen arviointivirhe)

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.11.2017 – European Dynamics Luxembourg ym. v. EPV
   (Asia T-229/15) (1)

   ((Julkiset palveluhankinnat - Tarjouspyyntömenettely - Väliaikaisen työvoiman tarjoaminen tietojenkäsittelyn alalla - Tarjoajan tarjouksen hylkääminen - Perusteluvelvollisuus - Ilmeinen arviointivirhe))
   (2018/C 005/36)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantajat: European Dynamics Luxembourg SA (Luxembourg, Luxemburg), Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) ja European Dynamics Belgium SA (Bryssel, Belgia) (edustajat: aluksi asianajajat I. Ampazis, M. Sfyri, C.-N. Dede ja D. Papadopoulou, sitten M. Sfyri, C.-N. Dede ja D. Papadopoulou)

      Vastaaja: Euroopan pankkiviranomainen (EPV) (asiamiehet: J. Overett Somnier, J. Mifsud ja S. Giordano, avustajinaan asianajajat H.-G. Kamann ja A. Dritsa)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä SEUT 263 artiklaan perustuva kumoamisvaatimus, joka koskee EPV:n 2.3.2015 tekemää päätöstä, jolla hylättiin kantajien tarjous, joka oli esitetty vastauksena rajoitettuun tarjouspyyntöön EBA/2014/06/OPS/SER/RT, joka koski osaa 1, jonka otsikko oli ”Väliaikaisen työvoiman tarjoaminen: väliaikainen työvoima tietojenkäsittelyn alalla”, ja toisaalta SEUT 268 artiklaan perustuva korvausvaatimus, joka koskee vahinkoa, joka kantajille väitetysti aiheutui tästä päätöksestä, koska ne menettivät mahdollisuuden tulla luokitelluiksi ensimmäiselle sijalle kyseessä olevassa monivaiheisessa sopimuksentekomenettelyssä ja jonka suuruus on 300 000 euroa, johon on lisättävä korot.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE ja European Dynamics Belgium SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 262, 10.8.2015.


title: Asia T-668/16 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.11.2017 – HL v. komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Ylennys — Vuoden 2014 ylennyskierros — Pääjohtajien ja osastopäälliköiden laatima luettelo ylennettäviksi ehdotettavista virkamiehistä — Kantajan nimen merkitsemättä jättäminen — Perusteluvelvollisuus — Oikeudellista virhettä ei ole tehty — Selvitysaineistoa ei ole otettu huomioon vääristyneellä tavalla — Tuomarin jääväämistä koskeva vaatimus)

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/37

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.11.2017 – HL v. komissio
   (Asia T-668/16 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Ylennys - Vuoden 2014 ylennyskierros - Pääjohtajien ja osastopäälliköiden laatima luettelo ylennettäviksi ehdotettavista virkamiehistä - Kantajan nimen merkitsemättä jättäminen - Perusteluvelvollisuus - Oikeudellista virhettä ei ole tehty - Selvitysaineistoa ei ole otettu huomioon vääristyneellä tavalla - Tuomarin jääväämistä koskeva vaatimus))
   (2018/C 005/49)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: HL (edustaja: asianajaja R. Rata)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi G. Berscheid, C. Berardis-Kayser ja A.-A. Gilly, sitten G. Berscheid, G. Gattinara ja C. Berardis-Kayser)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (yhden tuomarin kokoonpano) 20.7.2016 antamasta tuomiosta HL v. komissio (F-112/15, EU:F:2016:161) tehty valitus, jossa vaaditaan tämän tuomion kumoamista.

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               HL vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle tässä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 441, 28.11.2016.


title: Asia C-205/16 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 9.11.2017 – Valittajana SolarWorld AG sekä muina osapuolina Brandoni solare SpA, Solaria Energia y Medio Ambiente SA, Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio ja China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (CCCME) (Muutoksenhaku — Tuet — Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1239/2013 — 2 artikla — Kiinasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuonti — Lopullinen tasoitustulli — Hyväksytyn sitoumuksen kohteena olevan tuonnin vapauttaminen — Erotettavuus)

text:
               8.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 5/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 9.11.2017 – Valittajana SolarWorld AG sekä muina osapuolina Brandoni solare SpA, Solaria Energia y Medio Ambiente SA, Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio ja China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (CCCME)
   (Asia C-205/16 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Tuet - Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1239/2013 - 2 artikla - Kiinasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuonti - Lopullinen tasoitustulli - Hyväksytyn sitoumuksen kohteena olevan tuonnin vapauttaminen - Erotettavuus))
   (2018/C 005/09)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: SolarWorld AG (edustajat: L. Ruessmann, avocat, ja J. Beck, solicitor)

      Muut osapuolet: Brandoni solare SpA, Solaria Energia y Medio Ambiente SA (edustajat: L. Ruessmann, avocat, ja J. Beck, solicitor), Euroopan unionin neuvosto (asiamies: H. Marcos Fraile, avustajanaan N. Tuominen, Avocată), Euroopan komissio (asiamiehet: A. Demeneix, J.-F. Brakeland ja T. Maxian Rusche) ja China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (CCCME) (edustajat: J.-F. Bellis ja A. Scalini, avocats, sekä F. Di Gianni, avvocato)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               SolarWorld AG velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 232, 27.6.2016.