title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 16 päivänä joulukuuta 1999 asiassa T-198/98, Micro Leader Business vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu – Kantelu – Hylkääminen – EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artikla (joista on tullut EY 81 ja EY 82 artikla) – Kolmannessa maassa myytyjen ohjelmistojen tuontikielto – Tekĳänoikeuksien sammuminen – Direktiivi 91/250/ETY)

text:
C 102/24                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        8.4.2000
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                    MIOISTUIMEN TUOMIO                                                       MIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                3 päivänä helmikuuta 2000
                   16 päivänä joulukuuta 1999
                                                                          asiassa T-60/99, Malcolm Townsend vastaan Euroopan
asiassa T-198/98, Micro Leader Business vastaan Euroopan                                       yhteisöjen komissio(1)
                      yhteisöjen komissio(1)
                                                                          (Henkilöstö – Yhteinen sairausvakuutusjärjestelmä – Puoli-
                                                                                son kuuluminen järjestelmään)
(Kilpailu – Kantelu – Hylkääminen – EY:n perustamissopi-
muksen 85 ja 86 artikla (joista on tullut EY 81 ja EY                                              (2000/C 102/48)
82 artikla) – Kolmannessa maassa myytyjen ohjelmistojen
tuontikielto – Tekijänoikeuksien sammuminen – Direktiivi
                             91/250/ETY)                                                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                          Asiassa T-60/99, Malcolm Townsend, Euroopan yhteisöjen
                           (2000/C 102/47)                                komission virkamies, kotipaikka Sterrebeek (Belgia), edustaji-
                                                                          naan asianajajat J. N. Louis ja G. F. Parmentier, Bryssel, proses-
                                                                          siosoite Luxembourgissa Société fiduciaire Myson Sarl, 30, rue
                                                                          de Cessange, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (edustaji-
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                        naan J. Curral ja F. Duvieusart-Clotuche), jossa kantaja vaatii
                                                                          ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan Brysse-
                                                                          lin sairausvakuutuskassan 12.3.1998 tekemän päätöksen, jolla
Asiassa T-198/98, Micro Leader Business, kotipaikka Aul-
                                                                          kassa kieltäytyi korvaamasta kantajan puolisolle aiheutuneita
nay-sous-Bois (Ranska), edustajanaan asianajaja Silvestre Tan-
                                                                          sairauskuluja, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
deau de Marsac, Pariisi, prosessiosoite Luxemburgissa asianajo-
                                                                          tuin yhden tuomarin kokoonpanossa tuomari: V. Tiili, kirjaaja:
toimisto Brucher ja Seimetz, 10 rue de Vianden, vastaan
                                                                          hallintovirkamies J. Palacio González, on 3.2.2000 antanut
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään aluksi José Cres-
                                                                          tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
po Carrillo ja Loïc Guérin, ja sittemmin Giuliano Marenco sekä
Guérin), jossa kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen
                                                                          1. Kanne hylätään.
tuomioistuin kumoaa komission 15.10.1998 tekemän päätök-
sen (asia nro IV/36.219 – Micro Leader/Microsoft), jolla                  2. Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
hylättiin lopullisesti kantajan kantelu, jonka mukaan Microsoft
Francen ja Microsoft Corporationin toimenpiteet Micro-
soft-merkkisten, ranskankielisten ohjelmistojen, joita on myyty           (1) EYVL C 160, 5.6.1999.
Kanadassa, tuonnin estämiseksi Ranskaan ovat EY:n perusta-
missopimuksen 85 ja 86 artiklan (joista on tullut EY 81 ja EY
82 artikla) vastaisia, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
puheenjohtaja M. Jaeger sekä tuomarit K. Lenaerts ja J. Azizi,
kirjaaja: hallintovirkamies A. Mair, on antanut 16.12.1999
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                                                                                MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
1. Kumotaan komission 15.10.1998 tekemä päätös (asia
     nro IV/36.219 Micro Leader/Microsoft), jolla hylättiin lopulli-                        7 päivänä helmikuuta 2000
     sesti kantajan kantelu, jonka mukaan Microsoft Francen ja
     Microsoft Corporationin toimenpiteet Microsoft-merkkisten,           asiassa T-168/94 (92), Blackspur DIY Ltd ym. vastaan
     ranskankielisten ohjelmistojen, joita on myyty Kanadassa, tuon-                       Euroopan unionin neuvosto (1)
     nin estämiseksi Ranskaan ovat EY:n perustamissopimuksen 85
     ja 86 artiklan (josta on tullut EY 81 ja EY 82 artikla) vastaisia.          (Oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistaminen)
                                                                                (2000/C 102/49)
2. Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
(1) EYVL C 71, 13.3.1999.                                                 Asiassa T-168/94 (92), Blackspur DIY Ltd, kotipaikka Uns-
                                                                          worth, Bury (Iso-Britannia), Steven Kellar, J. M. A. Glancy ja
                                                                          Ronald Cohen, kotipaikka Manchester (Iso-Britannia), edustaji-
                                                                          naan barrister K. P. E. Lasok, solicitor C. Khanin valtuuttama-
                                                                          na, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Maria Den-
                                                                          newald, 12 avenue de la Porte Neuve, vastaan Euroopan


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, (kolmas jaosto), 1 päivänä kesäkuuta 1995, asiassa C-42/94, Heidemij Advies BV vastaan Euroopan parlamentti (EY:n perustamissopimuksen 181 artikla - Välityslauseke - Euroopan parlamentin laajentaminen Brysseliin - Euroopan parlamentin yksipuolisesti toteuttama urakkasopimuksen irtisanominen - Urakoitsijan vahingonkorvausvaatimus)

text:
22.7.95                FI                      Euroopan yhteisojen virallinen lehti                                N:o C 189/3
yhteisöjen tuomioistuin ( kolmas jaosto ), toimien kokoon         joulukuuta 1986 annettua neuvoston asetusta (ETY)
panossa jaoston puheenjohtaja C. Gulmann ( esittelevä              N:o 3841 /86, 15 päivänä kesäkuuta 1987 annettua neu
tuomari ), tuomarit J. C. Moitinho de Almeida ja J.-P .            voston asetusta (ETY) N:o 1828/87, 8 päivänä joulukuuta
Puissochet, julkisasiamies : G. Cosmas, kirjaaja : apulaiskir     1987 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 3747/87,
jaaja H. von Holstein, on 1.6.1995 antanut tuomion, jonka          9 päivänä kesäkuuta 1988 annettua neuvoston asetusta
tuomiolauselma on seuraava :                                       (ETY) N:o 1779/88, 18 päivänä marraskuuta 1988 annet
                                                                   tua neuvoston asetusta (ETY) N:o 3696/88, 29 päivänä
Yhteistä tullitariffia, siinä muodossa kuin se on yhteisestä       toukokuuta 1989 annetua neuvoston asetusta (ETY)
tullitariffista annetun asetuksen (ETY) N:o 950/68 muutta         N:o 1656/89 ja 16 päivänä lokakuuta 1989 annettua
misesta annetun asetuksen (ETY) N:o 3331 /85 24 päivänä            neuvoston asetusta (ETY) N:o 3393/89 on tulkittava siten,
marraskuuta 1986 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY)             että tullinimikkeeseen ex 85.21 D II, myöhemmin ex 8542
N:o 3618/86, on tulkittava niin, että tiputusliuosten val         11 99 kuuluvan tuotteen, joka on määritelty enintään 18 x
mistukseen käytetty tarkoin annostettujen aminohappojen            10 mm suuruisessa kotelossa olevaksi analogi-digitaali
seoksesta koostuva steriili pulveri kuuluu tullinimikkeeseen       muuntimeksi, kuvaus tarkottaa myös pyöreissä koteloissa
30.03 (alanimike 30.03 A II b).                                    olevia muuntimia, joiden halkaisija on enintään 1 0 mm.
H EYVL N:o C 43 , 12.2.1994                                          !)  EYVL  N:o  C 43 , 12.2.1994
( 2 ) EYVL N:o L 345 , 8.12.1986 , s . 1                             2)  EYVL  N:o  L 362 , 20.12.1986 , s . 1
                                                                     3)  EYVL  N:o  L 177, 1.7.1987, s . 1
                                                                     4)  EYVL  N:o  L 358 , 19.12.1987, s . 1
                                                                     5)  EYVL  N:o  L 164 , 30.6.1988 , s . 1
                                                                     6)  EYVL  N:o  L 329 , 1.12.1988 , s . 1
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                     7)  EYVL  N:o  L 167, 16.6.1989 , s . 1
                          ( kolmas jaosto ),                         8)  EYVL  N:o  L 332 , 16.11.1989 , s . 1
                   1 pàivànà kesàkuuta 1995 ,
asiassa C-467/93 Bundesfinanzhofin esittämä ennakkorat
kaisupyyntö ):      Hauptzollamt Munchen-West vastaan                      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                    Analog Devices GmbH ( 1 )
                                                                                ( kolmas jaosto ),
( Yhteinen tullitariffi — Tullien suspendoiminen —
Analogi-digitaalimuuntimet muuttuvien aallonmuotojen                                  1 paivànà kesakuuta 1995 ,
                 keskiarvon laskemista varten)                     asiassa C-42/94 , Heidemij Advies BY vastaan Euroopan
                            ( 95/C 189/05 )                                                    parlamentti ^)
                                                                    (EY:n perustamissopimuksen 181 artikla — Välityslauseke
                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                      — Euroopan parlamentin laajentaminen Brysseliin —
                                                                   Euroopan parlamentin yksipuolisesti toteuttama urakkaso
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan              pimuksen irtisanominen — Urakoitsijan vahingonkorvaus
     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                           vaatimus)
Asiassa C-467/93 , jonka Bundesfinanzhof on saattanut                                          ( 95/C 189/06
EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti yhtei
söjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen ensin mai                            (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
nitussa tuomioistuimessa vireillä olevassa riita-asiassa
                                                                    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
Hauptzollamt Munchen-West vastaan Analog Devices                        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
GmbH, ennakkoratkaisun tiettyjen teollisuustuotteiden
yhteisen tullitariffin autonomisten tullien väliaikaisesta         Asiassa C-42/94, Heidmij Advies BV ( asianajaja : Vera Van
suspendoimisesta 8 päivänä joulukuuta 1986 annetun                 Houtte ) vastaan Euroopan parlamentti ( asiamies : François
neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 3841 /86 ( 2), 15 päivänä          Vainker ), jossa vaaditaan vahingonkorvausta urakkasopi
kesäkuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen ( ETY )                 muksen yksipuolisesta irtisanomisesta, yhteisöjen tuomio
N:o 1 828/87 ( 3 ), 8 päivänä joulukuuta 1987 annetun              istuin ( kolmas jaosto ), toimien kokoonpanossa jaoston
neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 3747/87 (4), 9 päivänä             puheenjohtaja C. Gulmann, tuomarit J. C. Moitinho de
kesäkuuta 1988 annetun neuvoston asetuksen ( ETY )                 Almeida ja J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari ), julkisasia
N:o 1779/88 ( 5 ), 18 päivänä marraskuuta 1988 annetun             mies : P. Léger, kirjaaja : R. Grass, on 1.6.1995 antanut
neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 3696/88 ( 6 ), 29 päivänä          tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
toukokuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen ( ETY )
N:o 1656/89 ( 7 ) ja 16 päivänä lokakuuta 1989 anntun               1 ) Vastaaja velvoitetaan maksamaan kantajalle 20 883,33
neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 3393/89 ( 8 ) tulkinnasta ,               ecua ja sille viivästyskorkoa 8 prosenttia 15.9.1993
yhteisöjen tuomioistuin ( kolmas jaosto ), toimien kokoon                lukien.
panossa C. Gulmann, joka hoitaa jaoston puheenjohtajan
tehtäviä, tuomarit J. C. Moitinho de Almeida ja J. -P.             2 ) Kanne hylätään muilta osin.
Puissochet ( esittelevä tuomari ), julkisasiamies : G. Tesauro ,
kirjaaja : R. Grass , on antanut 1.6.1995 tuomion, jonka            3 ) Vastaaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
tuomiolauselma on seuraava :                                              lut.
                                                                    (M EYVL N:o C 90, 26.3.1994
Tiettyjen teollisuustuotteiden yhteisen tullitariffin autono
misten tullien väliaikaisesta suspendoimisesta 8 päivänä


title: Asia C-480/06: Kanne 24.11.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta

text:
               27.1.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 20/10

         Kanne 24.11.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-480/06)
   (2007/C 20/14)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (edustajat: X. Lewis ja B. Schima)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta
   Vaatimukset

               —

               Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18.6.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY (1) 8 artiklan ja III — VI osaston mukaisia velvoitteitaan, koska Rotenburgin (Wümme), Harburgin, Soltau-Fallingbostelin ja Stadenin piirikunnat (Landkreis) ovat tehneet sopimuksen jätehuollon palveluista suoraan Hampurin puhtaanapito-osaston kanssa eikä tätä palvelusopimusta ole kilpailutettu yhteisössä avoimessa tai rajoitetussa menettelyssä.

               —

               Saksan liittotasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Neljä ala-saksilaista piirikuntaa tekivät 18.12.1995 sopimuksen jätehuollon palveluista Hampurin puhtaanapito-osaston kanssa, joka on julkisoikeudellinen laitos. Tämä sopimus tehtiin aloittamatta hankintamenettelyä ja julkaisematta yhteisössä hankintailmoitusta.
   Piirikunnat ovat hankintaviranomaisia ja esillä oleva sopimus on kirjallinen rahallista vastiketta vastaan tehty palvelusopimus, joka ylittää direktiivin 92/50/ETY soveltamisen kannalta merkityksellisen kynnys-arvon ja se kuuluu tästä syystä tämän direktiivin soveltamisalaan.
   Sillä, että Hampurin puhtaanapito-osasto on julkisoikeudellisena laitoksena itse direktiivissä 92/50/ETY tarkoitettu hankintaviranomainen, ei ole mitään vaikutusta siihen, että kyseessä oleva sopimus kuuluu tämän direktiivin soveltamisalaan: kuten yhteisöjen tuomioistuin on nimenomaan todennut, julkisia hankintoja koskevat direktiivit ovat sovellettavissa silloin, kun hankintaviranomainen aikoo tehdä siitä muodollisesti erillisen ja päätöksenteon kannalta itsenäisen yksikön kanssa rahallista vastiketta vastaan kirjallisen sopimuksen.
   Ei ole todettu sellaisia tosiseikkoja, jotka oikeuttaisivat tekemään esillä olevan hankinnan ilman tarjouskilpailua neuvottelumenettelyä noudattaen ja julkaisematta ennalta hankintailmoitusta.
   Komissio ei voi myöskään yhtyä liittohallituksen näkemykseen siitä, että kunnalliset kokonaisuudet eivät kunnallista itsehallintoa koskevan oikeuden perusteella valitusta oikeudellisesta muodosta riippumatta kuulu julkisia hankintoja koskevan lainsäädännön soveltamisalaan. Oikeus kunnalliseen itsehallintoon ei nimittäin voi johtaa siihen, että alueellisten julkisyhteisöjen ei tarvitse noudattaa julkisia hankintoja koskevia säännöksiä. Siltä osin kuin tällaiset julkisyhteisöt tekevät sopimuksia palvelujen suorittamisesta muiden yksiköiden kanssa, niihin sovelletaan julkisia hankintoja koskevaa lainsäädäntöä. Saksan hallitus ei ole myöskään voinut osoittaa, että esillä oleva palveluja koskeva sopimus voitiin teknisistä syistä tehdä vain tietyn palvelujen suorittajan kanssa.
   Näistä syistä komissio tulee siihen johtopäätökseen, että Saksan liittotasavalta on rikkonut direktiivin 92/50/ETY säännöksiä tekemällä sopimuksen jätehuollon palveluista suoraan ilman hankintamenettelyä ja julkaisematta yhteisössä hankintailmoitusta.

      (1)  EYVL L 209, s. 1.


title: Asia C-511/09 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 27.10.2011 — Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co., Ltd v. Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio ja IML Industria Meccanica Lombarda Srl (Muutoksenhaku — Polkumyynti — Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien mappimekanismien tuonti — Asetus (EY) N:o 1136/2006 — Polkumyyntimarginaalin määrittäminen — Normaaliarvon ja vientihinnan vertailu — Asetus (EY) N:o 384/96 — 2 artiklan 7 kohdan a alakohta ja 10 kohta)

text:
               17.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 370/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 27.10.2011 — Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co., Ltd v. Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio ja IML Industria Meccanica Lombarda Srl
   (Asia C-511/09 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Polkumyynti - Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien mappimekanismien tuonti - Asetus (EY) N:o 1136/2006 - Polkumyyntimarginaalin määrittäminen - Normaaliarvon ja vientihinnan vertailu - Asetus (EY) N:o 384/96 - 2 artiklan 7 kohdan a alakohta ja 10 kohta)
   2011/C 370/14
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co., Ltd (edustaja: P Bentley, QC)

      Valittajan vastapuolet: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: J.-P. Hix ja B. Driessen, avustajanaan Rechtsanwalt G. Berrisch), Euroopan komissio (asiamiehet: H. van Vliet ja C. Clyne) ja IML Industria Meccanica Lombarda Srl (edustaja: Rechtsanwalt R. Bierwagen)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-296/06, Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co., Ltd vastaan neuvosto, 23.9.2009 antamasta tuomiosta, jolla hylättiin lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien mappimekanismien tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 24.7.2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1136/2006 (EUVL L 205, s. 1) osittaista kumoamista koskeva vaatimus — Polkumyyntimarginaalin määrittäminen

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co. Ltd vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston ja IML Industria Meccanica Lombarda Srl:n oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 37, 13.2.2010.


title: Asia C-513/99: Korkeimman hallinto-oikeuden 17.12.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Stagecoach Finland vastaan Helsingin kaupunki ja HKL-Bussiliikenne

text:
C 102/10                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           8.4.2000
Korkeimman hallinto-oikeuden 17.12.1999 tekemällään                           sopimuksen perusteissa tarjoushinnan, liikenteenharjoitta-
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa                            jan laatu- ja ympäristöjärjestelmän ja useiden muiden
Stagecoach Finland vastaan Helsingin kaupunki ja                              bussikaluston ominaisuuksien ohella tarjoajayrityksen tar-
                        HKL-Bussiliikenne                                     joaman bussikaluston typpioksidipäästöjen ja melutason
                                                                              alhaisuuden sillä tarjouspyynnössä etukäteen ilmoitetulla
                                                                              tavalla, että jos yksittäisten bussien typpioksidipäästöt tai
                          (Asia C-513/99)                                     melutaso alittavat tietyn tason, kalustosta saa vertailussa
                                                                              huomioon otettavia lisäpisteitä?
                         (2000/C 102/15)                                 3. Jos vastaus edelliseen kysymykseen on myönteinen, pyy-
                                                                              detään vastausta vielä seuraavaan kysymykseen: Onko
                                                                              Euroopan yhteisön julkisia hankintoja koskevia säännöksiä
                                                                              tulkittava siten, että lisäpisteiden antaminen edellä maini-
Korkein hallinto-oikeus on pyytänyt 17.12.1999 tekemällään
                                                                              tuista kaluston typpioksidipäästöjä ja melutasoa koskevista
päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-
                                                                              ominaisuuksista ei ole kuitenkaan sallittua, jos etukäteen
tuimen kirjaamoon 28.12.1999, Euroopan yhteisöjen tuo-
                                                                              tiedetään, että hankintayksikkönä olevan kaupungin omal-
mioistuimelta asiassa Stagecoach Finland vastaan Helsingin
                                                                              la bussiliikennettä harjoittavalla laitoksella on mahdolli-
kaupunki ja HKL-Bussiliikenne ennakkoratkaisua seuraaviin
                                                                              suus tarjota mainitut ominaisuudet omaavaa kalustoa, jota
kysymyksiin:
                                                                              olosuhteiden vuoksi on muutoin mahdollisuus tarjota vain
                                                                              harvoilla alan yrityksillä?
1. Onko vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan
    alan hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen                (1) annettu 14 päivänä kesäkuuta 1993, vesi- ja energiahuollon,
    yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun                   liikenteen ja teletoiminnan alan hankintoja koskevien sopimusten
    neuvoston direktiivin 93/38/ETY (1) (EYVL L 199, s. 84)                  tekomenettelyjen yhteensovittamisesta (EYVL, Erityispainos 1994,
    soveltamisalaa koskevia säännöksiä, erityisesti 2 artiklan               06/Nide 04, s. 177).
    1 kohdan a alakohtaa, 2 kohdan e alakohtaa ja 4 kohtaa,              (2) annettu 18 päivänä kesäkuuta 1992, julkisia palveluhankintoja
    tulkittava siten, että sanottua direktiiviä sovelletaan hankin-          koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta
    tayksikkönä olevan kaupungin menettelyyn kaupungin                       (EYVL, Erityispainos 1994, 06/Nide 03, s. 139).
    sisäisen bussiliikenteen hoitamista koskevassa hankin-
    nassa, kun
    –   kaupunki vastaa alueensa joukkoliikenteen suunnitte-
        lusta, kehittämisestä, tuottamisesta ja muusta järjestä-
        misestä sekä valvonnasta
                                                                         Korkeimman hallinto-oikeuden 31.12.1999 tekemällään
                                                                         päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö Palin Granit
                                                                         Oy:n ja Vehmassalon kansanterveystyön kuntayhtymän
    –   edellä mainittuja tehtäviä varten kaupungilla on jouk-
        koliikennelautakunta ja sen alaisena kaupungin liiken-                        hallituksen vireille panemassa asiassa
        nelaitos
                                                                                (Asia C-9/00)
    –   kaupungin liikennelaitoksessa on suunnitteluyksikkö,                                        (2000/C 102/16)
        joka toimii tilaajayksikkönä, joka valmistelee joukkolii-
        kennelautakunnalle esitykset siitä, mitä linjoja kilpailu-
        tetaan ja millaista palvelujen Iaatutasoa edellytetään; ja       Korkein hallinto-oikeus on pyytänyt 31.12.1999 tekemällään
                                                                         päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-
                                                                         tuimen kirjaamoon 13.1.2000, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
    –   kaupungin liikennelaitoksessa on muusta liikennelai-             tuimelta Palin Granit Oy:n ja Vehmassalon kansanterveystyön
        toksesta taloudellisesti eriytettyjä tuotantoyksiköitä,          kuntayhtymän hallituksen vireille panemassa asiassa ennakko-
        muiden ohella yksikkö, joka tuottaa linja-autokuljetus-          ratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
        palveluja ja osallistuu sitä koskeviin tarjouskilpailuihin?
                                                                         Onko tarvekivenlouhinnassa syntyvää sivukiveä pidettävä
                                                                         jätteistä 15.7.1975 annetun neuvoston direktiivin
2. Onko Euroopan yhteisön julkisia hankintoja koskevia                   75/442/ETY (1), sellaisena kuin direktiivi on muutettuna
    säännöksiä, erityisesti julkisia palveluhankintoja koskevien         18.3.1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY (2),
    sopimusten        tekomenettelyjen        yhteensovittamisesta       1 artiklan a alakohdassa tarkoitettuna jätteenä ottaen huo-
    18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin              mioon seuraavat seikat a – d?
    92/50/ETY (2) (EYVL L 209, s. 1) 36 artiklan 1 kohtaa tai
    vastaavasti direktiivin 93/38/ETY 34 artiklan 1 kohtaa               a) Mikä merkitys edellä mainitussa arvioinnissa on sillä, että
    tulkittava siten, että järjestäessään kaupungin sisäisen                  sivukivi varastoidaan louhimisalueen viereiselle alueelle
    bussiliikenteen hoitamista koskevan tarjouskilpailun han-                 odottamaan myöhempää käyttöä? Onko sillä seikalla,
    kintayksikkönä oleva kaupunki voi ottaa huomioon talou-                   varastoidaanko sivukivi louhimisalueelle, sen viereiselle
    dellisesti edullisimman tarjouksen perusteella tehtävän                   alueelle tai kauemmas ylipäänsä merkitystä?


title: Asia C-382/05: Euroopan yhteisöjen komission  20.10.2005  Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               28.1.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/4

         Euroopan yhteisöjen komission 20.10.2005 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-382/05)
   (2006/C 22/07)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 20.10.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat A. Aresu ja X. Lewis.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY (1) ja erityisesti sen 11, 15 ja 17 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska Presidenza del Consigilio dei Ministri — Dipartimento per la protezione civile — Ufficio del Commissario delegato per l'emergenza rifiuti e la tutela della acque in Sicilia (pääministerin kanslia, väestönsuojeluosasto, Sisilian jätehuollosta ja vesiensuojelusta vastaava yksikkö) on ryhtynyt sopimuksentekomenettelyyn, joka koskee Sisilian alueen kunnissa syntyneiden yhdyskuntajätteiden jäännösosan hyödyntämistä, niiden lajittelua syntypaikalla lukuun ottamatta, ja tehnyt nämä sopimukset soveltamatta direktiivin 92/50/ETY mukaista menettelyä ja erityisesti julkaisematta asianmukaista tarjouspyyntöä Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               2)

               velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komission mukaan sopimusten tekemiseen liittyvistä asiakirjoista ilmenee, että niiden on katsottava koskevan julkisia palveluhankintoja ja että niitä koskevat direktiivin 92/50/ETY säännökset.
   Tästä seuraa, että sopimuksia tehtäessä on noudatettava kyseisen direktiivin III-VI osaston mukaisia avoimuutta ja osallistumista koskevia säännöksiä ja erityisesti sen jälkeen, kun tarjouspyyntö on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä, noudatettava direktiivin 15 ja 17 artiklaa ja 11 artiklan mukaista menettelyä.
   Käsiteltävänä olevassa tapauksessa Commissario delegaton julkaisemaa tiedotusta ei voida pitää riittävänä edellä mainittujen säännösten mukaisten edellytysten täyttämiseksi. Julkaistun ilmoituksen muoto koskee etukäteisinformaatiota koskevaa menettelyä eikä sopimuksen tekemistä ja ennen kaikkea sen sisältämät tiedot ovat puutteellisia siihen nähden, mitä direktiivin 92/50/ETY, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2001/78/EY, liitteissä edellytetään tarjouspyyntöä koskevalta ilmoitukselta.

      (1)  EYVL L 209, 24.7.1992, s. 1.


title: Asia T-520/09: Kanne 24.12.2009 — TF1 ym. v. komissio

text:
               27.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/30

         Kanne 24.12.2009 — TF1 ym. v. komissio
   (Asia T-520/09)
   2010/C 80/51
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Télévision française 1 (TF1) (Boulogne Billancourt, Ranska), Métropole télévision (M6) (Neuilly-sur-Seine, Ranska), Canal + SA (Issy-Les-Moulineaux, Ranska) (edustajat: asianajajat J.-P. Hordies ja C. Smits)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Euroopan komission 1.9.2009 asiassa valtiontuki C 27/09 (ex N 34/A/09 & N 34/B/09) — Talousarvioavustus France Télévisions -yritykselle (2010–2012) tekemä päätös on kumottava siltä osin kuin siinä katsotaan, että vuonna 2009 France Télévisions -yritykselle myönnetty 450 miljoonan euron talousarvioavustus, josta on tehty ilmoitus, on yhteismarkkinoille soveltuva EY 86 artiklan 2 kohdan nojalla

               —

               Komissio on velvoitettava aloittamaan tukea koskevan muodollisen tutkintamenettelyn, josta määrätään SEUT 108 artiklan 2 kohdassa

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tässä kanteessa vaaditaan kumoamaan EY 88 artiklan 3 kohdassa (josta on tullut SEUT 108 artikla) määrätyn menettelyn päätteeksi 1.9.2009 tehty komission päätös K(2009)6693 lopullinen, jossa komissio katsoi, että vuonna 2009 France Télévisions -yritykselle myönnetty 450 miljoonan euron talousarvioavustus on yhteismarkkinoille soveltuva. Kantajat vaativat muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista SEUT 108 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
   Vaatimustensa tueksi kantajat vetoavat yhteen kanneperusteeseen, joka koskee sitä, että asiaan liittyi vakavia vaikeuksia, joiden takia komissio oli velvollinen aloittamaan EY 88 artiklan 2 kohdan (josta on tullut SEUT 108 artiklan 2 kohta) mukaisen muodollisen tutkintamenettelyn ja kehottamaan asianomaisia osapuolia toimittamaan sille huomautuksensa.
   Kantajat vetoavat siihen, että viitteitä vakavista vaikeuksista löytyy yhtäältä alustavan tutkintamenettelyn olosuhteista ja toisaalta riidanalaisen päätöksen sisällöstä.
   Kantajien mukaan alustavan tutkintamenettelyn kohtuuton kesto, menettelyn kulku ja riidanalaisen tuen määrä ovat omiaan tuomaan esiin viitteitä vakavista vaikeuksista alustavan tutkintamenettelyn olosuhteissa.
   Kantajien mukaan riidanalaisen päätöksen sisältöön kuuluvien vakavien vaikeuksien olemassaolo perustuu kahteen seikkaan. Ne ovat seurausta yhtäältä siitä, että komissiolla oli riidanalaisen päätöksen tekemisen ajankohtana riittämättömästi tietoa tai jopa virheellistä tietoa, ja toisaalta siitä, että komission oli mahdotonta todeta tuen olevan yhteismarkkinoille soveltuva ilman perusteellista arviota, kun otetaan huomioon nyt esillä olevaan asiaan liittyvät rakenteelliset vaarat, että tukea maksetaan liikaa.


title: Asia C-235/15: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 23.9.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Constanţa – Romania) Maria Bosneaga v. Instituția Prefectului – județul Constanța – Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor

text:
               19.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 475/14

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 23.9.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Constanţa – Romania) Maria Bosneaga v. Instituția Prefectului – județul Constanța – Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor
   (Asia C-235/15) (1)

   (2016/C 475/22)
   Oikeudenkäyntikieli: romania
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 270, 17.8.2015.


title: Asia T-595/11 P: Valitus, jonka A on tehnyt 24.11.2011 virkamiestuomioistuimen asiassa F-12/09, A v. komissio, 14.9.2011 antamasta tuomiosta

text:
               18.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 49/25

         Valitus, jonka A on tehnyt 24.11.2011 virkamiestuomioistuimen asiassa F-12/09, A v. komissio, 14.9.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia T-595/11 P)
   2012/C 49/46
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: A (Port-Vendres, Ranska) (edustajat: asianajajat B. Cambier, A. Paternostre ja L. Levi)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen 14.9.2001 asiassa F-12/09 antaman tuomion

               —

               tämän seurauksena hyväksyy valittajan ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät vaatimukset ja siten

                           —

                           kumoaa päätökset, joilla Euroopan komissio kieltäytyi maksamasta valittajalle henkilöstösääntöjen 73 artiklaan perustuvia korvauksia, ja velvoittaa Euroopan komission maksamaan valittajalle välittömästi nämä korvaukset sekä todellisuudessa kärsityn vahingon määrän ja vahingosta henkilöstösääntöjen 73 artiklan nojalla korvatun määrän välistä erotusta vastaavan yleisiin oikeussääntöihin perustuvan täydentävän korvauksen,

                           —

                           velvoittaa komission maksamaan valittajalle viivästyskorot laskettuna joulukuusta 2004 alkaen, jolloin sairauden työperäisyys, kärsityn vahingon määrä ja hänen terveydentilansa vakiintuneisuus olisi pitänyt tunnistaa,

                           —

                           velvoittaa Euroopan komission maksamaan valittajalle minkä tahansa unionin yleisen tuomioistuimen sopivana pitämän määrän hänen Euroopan komission yksiköiden häntä koskevien lääketieteellisten menettelyjen toimittamisessa tekemien useiden virheiden ja sääntöjenvastaisuuksien vuoksi kärsimänsä aineettoman vahingon perusteella,

                           —

                           velvoittaa valittajan vastapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut molemmissa oikeusasteissa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja esittää valituksensa tueksi kolme valitusperustetta.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste koskee sitä, että asiassa on loukattu oikeutta kohtuulliseen käsittelyaikaan, huolenpitovelvollisuutta koskevaa periaatetta ja luottamuksensuojan periaatetta sekä otettu asiakirja-aineisto huomioon vääristyneellä tavalla.

               2)

               Toinen valitusperuste koskee sitä, että asiassa on loukattu oikeutta täysimääräiseen korvaukseen kärsitystä vahingosta.

               3)

               Kolmas valitusperuste koskee yhtäältä Euroopan unionin henkilöstösääntöjen 73 ja 90 artiklan virheellistä soveltamista ja hyvän hallinnon periaatteen, prosessiekonomian periaatteen, taannehtivuuskiellon periaatteen ja normihierarkian periaatteen loukkaamista sekä vakiintumisen käsitteen virheellistä soveltamista ja toisaalta tosiseikkojen ja valittajan väitteiden vääristämistä.


title: Asia C-645/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 24.11.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Saksa) – Bund Naturschutz in Bayern eV ja Harald Wilde v. Freistaat Bayern (Ennakkoratkaisupyyntö — Ympäristö — Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi — Direktiivi 2011/92/EU — Hanke, joka arvioidaan — Liitteessä I oleva 7 kohta — Kansainvälisistä pääliikenneväylistä tehty eurooppalainen sopimus — Nelikaistaisen tien leventäminen alle 10 kilometrin osuudella)

text:
               30.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/13

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 24.11.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Saksa) – Bund Naturschutz in Bayern eV ja Harald Wilde v. Freistaat Bayern
   (Asia C-645/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Ympäristö - Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi - Direktiivi 2011/92/EU - Hanke, joka arvioidaan - Liitteessä I oleva 7 kohta - Kansainvälisistä pääliikenneväylistä tehty eurooppalainen sopimus - Nelikaistaisen tien leventäminen alle 10 kilometrin osuudella))
   (2017/C 030/14)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Bund Naturschutz in Bayern eV ja Harald Wilde

      Vastapuoli: Freistaat Bayern

      Muu osapuoli: Stadt Nürnberg

      Tuomiolauselma

               1)

               Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 13.12.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/92/EU liitteessä I olevan 7 kohdan c alakohtaa ei voida tulkita niin, että tämä säännös koskee sellaista tien kunnostamishanketta, joka pääasiassa kyseessä olevan tavoin tosin koskee alle 10 kilometrin pituista tieosuutta mutta merkitsee vähintään nelikaistaisen tien laajentamista tai kunnostamista.

               2)

               Direktiivin 2011/92 liitteessä I olevan 7 kohdan b alakohtaa on tulkittava niin, että kyseisessä säännöksessä tarkoitetulla ”moottoriliikennetiellä” tarkoitetaan teitä, jotka vastaavat teknisiltä ominaisuuksiltaan Genevessä 15.11.1975 allekirjoitetun kansainvälisistä pääliikenneväylistä tehdyn eurooppalaisen sopimuksen (AGR-sopimus) liitteessä II olevassa II.3 kappaleessa olevaa määritelmää, vaikka kyseinen tie ei olisikaan osa tässä sopimuksessa säänneltyä kansainvälisten pääliikenneväylien verkostoa tai vaikka se sijaitsisi kaupunkialueella.

               3)

               Direktiivin 2011/92 liitteessä I olevan 7 kohdan b alakohdassa tarkoitettua rakentamisen käsitettä on tulkittava niin, että sillä tarkoitetaan sellaisten rakenteiden toteuttamista, joita ei ennestään ole ollut olemassa, tai ennestään olemassa olevien rakenteiden fyysistä muuttamista. Arvioidessaan sitä, voidaanko tällaista muuttamista pitää laajuudeltaan ja luonteeltaan mainittua rakentamista vastaavana, ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on otettava huomioon kyseisten rakenteiden kaikki ominaisuudet eikä pelkästään tieosuuden pituutta ja sitä, säilytetäänkö tien alkuperäinen linjaus.

      (1)  EUVL C 90, 7.3.2016.


title: Asia F-52/15: Kanne 7.4.2015 – ZZ v. komissio

text:
               8.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/38

         Kanne 7.4.2015 – ZZ v. komissio
   (Asia F-52/15)
   (2015/C 190/46)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat S. Rodrigues ja A. Blot)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Komission sellaisen päätöksen kumoaminen, jossa hylätään kantajan pyyntö palveluksessaolon jatkamisesta ja siis pysytetään kantajan siirtäminen eläkkeelle viran puolesta 31.10.2014, ja vaatimus saada korvausta väitetystä aineellisesta vahingosta ja vaatimus saada symbolisesti yksi euro korvaukseksi väitetystä henkisestä kärsimyksestä.

      Vaatimukset

               —

               On kumottava nimittävän viranomaisen 25.6.2014 tekemä päätös, jossa hylätään kantajan pyyntö palveluksessaolon jatkamisesta ja siis pysytetään kantajan siirtäminen eläkkeelle viran puolesta 31.10.2014

               —

               Tarvittaessa on kumottava kantajan oikaisuvaatimuksesta tehty hylkäyspäätös, joka on päivätty 10.12.2014 ja annettu kantajalle tiedoksi 29.12.2014

               —

               Kantajalle riidanalaisista päätöksistä aiheutunut aineellinen vahinko on korvattava

               —

               Kantajalle on myönnettävä symbolisesti yksi euro korvaukseksi hänelle aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä

               —

               Vastaaja on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-675/15: Kanne 20.11.2015 – Shanxi Taigang Stainless Steel v. komissio

text:
               1.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/65

         Kanne 20.11.2015 – Shanxi Taigang Stainless Steel v. komissio
   (Asia T-675/15)
   (2016/C 038/88)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Shanxi Taigang Stainless Steel Co. Ltd (Taiyuan, Kiina) (edustajat: barrister F. Carlin ja asianajaja N. Niejahr)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Kiinan kansantasavallasta ja Taiwanista peräisin olevien ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kylmävalssattujen levyvalmisteiden tuontia koskevan lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta 26.8.2015 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2015/1429 (EUVL L 224, s. 10) siltä osin kuin siinä määrätään kantajan vientiin kohdistuvia polkumyyntitulleja ja siltä osin kuin se koskee tälle viennille asetettujen väliaikaisten tullien kantamista ja

               —

               velvoittamaan komission vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut tässä oikeudenkäynnissä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio rikkoi neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1) (jäljempänä perusasetus) 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan toista alakohtaa, kun se tunnisti ja valitsi Amerikan yhdysvallat (jäljempänä Yhdysvallat) tässä tapauksessa soveltuvaksi vertailumaaksi. Tämä valinta perustui perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan toisen alakohdan virheelliseen tulkintaan ja soveltamiseen ja tosiseikkojen ilmeisen virheelliseen arviointiin. Toissijaisesti komissio sovelsi perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohtaa ilmeisen virheellisesti, koska se ei tehnyt tiettyjä oikaisuja, jotka normaaliarvoon oli tehtävä, siitä huolimatta, että se valitsi Yhdysvallat vertailumaaksi.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio rikkoi perusasetuksen 2 artiklan 10 kohtaa, koska se ei tehnyt oikaisua, joka yhdysvaltalaisen vientiä harjoittavan tuottajan sisäisiin kuljetuskustannuksiin oli tehtävä kyseisen säännöksen k alakohdan mukaisesti.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio rikkoi perusasetuksen 3 artiklan 2 kohtaa, 3 artiklan 6 kohtaa ja 3 artiklan 7 kohtaa. Komission tietyistä vahinkotekijöistä ja syy-yhteydestä tekemää arviointia rasittaa tosiseikkojen ilmeisen virheellinen arviointi ja/tai kyseinen arviointi ei sovi yhteen sen komission velvollisuuden kanssa, joka koskee tietojen tutkimista huolellisesti ja puolueettomasti.

      (1)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1225/2009 (EUVL L 343, s. 51).


title: Asia T-264/04: World Wide Fund for Nature European Policy Programmen 30.6.2004 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
               23.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/30

         World Wide Fund for Nature European Policy Programmen 30.6.2004 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne
   (Asia T-264/04)
   (2004/C 262/58)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   World Wide Fund for Nature European Policy Programme, Bryssel (Belgia), on nostanut 30.6.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan edustajana on barrister R. Haynes.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa neuvoston 30.4.2004 tekemän riitautetun päätöksen, jossa pysytettiin neuvoston päätös olla antamatta oikeutta tutustua asiakirjaan, jonka se oli katsonut kantajan pyynnön kannalta relevantiksi.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
   Kantaja kääntyi 23.2.2004 päivätyllä kirjeellään neuvoston puoleen asetuksen N:o 1049/2001 (1), (EYVL L 145, s. 43), 6 artiklassa tarkoitetulla tavalla ja pyysi tietoja, jotka liittyivät ”WTO — kestävyys ja kauppa Cancunin jälkeen” — kohtaan, joka oli ”EY 133 artikla” — komitean esityslistalla sen edustajajäsenten kokouksessa 19.12.2003. Neuvosto vastasi 17.3.2004 päivätyllä kirjeellä, että kantajan pyyntöön liittyen se oli yksilöinyt komission muistion, jossa käsiteltiin useita Cancunin yleiskokouksen seurantaan liittyviä asioita, mutta jonka se kuitenkin kieltäytyi paljastamasta sillä perusteella, että paljastaminen heikentäisi Euroopan unionin kaupallisia intressejä ja olisi haitallista unionin ja kolmansien maiden välisille taloudellisille suhteille. Kantajalle kerrottiin myös, että komitean edustajajäsenten kokouksista ei pidetä pöytäkirjaa.
   Kantaja uusi pyyntönsä 5.4.2004 asetuksen N:o 1049/2001 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Riitautetulla päätöksellä neuvosto pysytti kielteisen päätöksensä niillä perusteilla, jotka se oli jo tuonut esille.
   Riidanalaisen päätöksen kumoamista koskevan kanteensa tueksi kantaja esittää, että neuvosto on erehtynyt arvioinnissaan kyseisten tietojen arkaluonteisuudesta, ei ole esittänyt riittäviä syitä kieltäytymisensä perusteeksi ja ei ole soveltanut asianmukaisesti suhteellisuusperiaatetta arvioidessaan asiakirjojen osittaisen tutustumisoikeuden mahdollisuutta.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001.


title: Hewlett Packard Francen 20.8.1998 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-133/98)

text:
C 358/16             FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    21.11.98
A. Alferinkin ja muiden 19.6.1998 Euroopan yhteisöjen             Hewlett Packard Francen 20.8.1998 Euroopan yhteisöjen
             komissiota vastaan nostama kanne                                  komissiota vastaan nostama kanne
                       (Asia T-94/98)                                                      (Asia T-133/98)
                       (98/C 358/31)                                                        (98/C 358/32)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
               (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                  Hewlett Packard France, kotipaikka Courcouronnes
A. Alferink ja muut, asuinpaikka Hollanti, ovat nostaneet         (Ranska), on nostanut 20.8.1998 Euroopan yhteisöjen
19.6.1998 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen            ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota           Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-
vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajaja H. J. Bronk-         jina ovat asianajajat Fabrice Goguel ja Anne Trager,
horst, Haag ja asianajaja E. H. Pijnacker Hordijk, Bryssel        Pariisi, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoi-
ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto T.               misto Aloyse May, 31 Grand-rue.
Loesch, Rue Goethe 11.
                                                                  Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                  tuin
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuin
                                                                  Ð kumoaa komission päätöksen 98/406/EY (EYVL
                                                                      L 178, 23.6.1998, s. 45) siltä osin kuin tällä päätök-
1. velvoittaa Euroopan yhteisön maksamaan virheellisesti              sellä on kumottu sitova tariffitieto nro FR
     annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1546/88 (1)                12030199700151, jolla HP JetDirect EX Plus (ja EX
     3 a artiklan takia kantajille aiheutuneesta vahingosta           Plus 3) oli oikealla tavalla luokiteltu nimikkeeseen
     kannekirjelmässä yksilöidyn määrän 8 prosentin vii-              8471 80 10,
     västyskorkoineen 23.2.1998 alkaen maksun suoritta-
     mispäivään saakka ja
                                                                  Ð velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeuden-
                                                                      käyntikulut.
2. velvoittaa Euroopan yhteisön korvaamaan oikeuden-
     käyntikulut.
                                                                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                  Kantaja on Ranskan oikeuden mukaan perustettu yhtiö,
                                                                  joka tuo Ranskaan ja valmistaa siellä tietokoneita, niiden
                                                                  osia ja tietokoneohjelmia, joita käytetään lähiverkoissa
Kaikki kantajat ovat SLOM-tuottajia, jotka ovat käyttä-           (LAN). Kantaja riitauttaa päätöksen, jolla on kumottu
neet kolmansilta vuokrattuja tuotantovälineitä. Ne väittä-        Ranskan tulliviranomaisten antama sitova tariffitieto nro
vät komission menetelleen lainvastaisesti, koska se on            FR 12030199700151, jolla HP JetDirect EX Plus ja EX
antanut virheellisiä säännöksiä. Kantajien mukaan tämän           Plus 3 on luokiteltu yhteisön yhdistetyn nimikkeistön
säännöksen tulkinta, jossa lopullisen viitemäärän saami-          nimikkeeseen 8471 80 10. Kyseinen laite muodostuu tyyp-
seen vaaditaan, että maidontuotanto on aloitettava uudel-         piä Jet Direct olevasta elektronisesta kortista, joka on lii-
leen alkuperäisellä SLOM-tilalla ja vielä samassa liiketa-        tetty koteloon, joka puolestaan on yhdistetty yhteen tai
loudellisessa ja organisatorisessa yksikössä, joka oli ollut      useampaan tulostimeen, jolloin tulostinta tai tulostimia
olemassa SLOM-sitoumuksen antamisen aikaan, ei ole                voidaan käyttää ja ohjata useista lähiverkkoon kuuluvista
tämän artiklan, eikä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1078/          mikrotietokoneista. Riidanalaisen kumoamispäätöksen
77 (2) ja sen täytäntöönpanoasetuksen sanamuotojen                johdosta Ranskan tullin pääosasto luokitteli kyseisen lait-
mukainen. Komissio ei ole ilmaissut riittävän selvästi tätä       teen lopulta nimikkeeseen 8517 50.
tehtäväksi aikomaansa rajoitusta ja on loukannut siten
yleistä huolenpitovelvollisuusperiaatetta.
                                                                  Kantaja väittää, että tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja
                                                                  yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 anne-
(1) EYVL L 139, 4.6.1988, s. 12.
                                                                  tun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87, sellaisena
(2) EYVL L 131, 26.5.1977, s. 1.
                                                                  kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o
                                                                  2509/97, liitteessä I olevan I osan I osaston A kohdassa
                                                                  vahvistettuja yhdistetyn nimikkeistön yleisiä tulkintasään-
                                                                  töjä on sovellettu väärin.
 ---pagebreak--- 21.11.98               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 358/17
Kantajan mukaan pyrkimys antaa lähiverkoille oma tieto-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
liikennetehtävä perustuu näkemykseen, jossa tietoliiken-
teen käsite on ymmärretty liian laajaksi. Kantaja katsoo,
että tietoliikennelaitteiden pääasiallinen ominaisuus on se,       Kantaja riitauttaa usean sitovan tariffitiedon kumoamisen.
että niillä voidaan lähettää tietoa etäisyyksistä piittaa-         Nämä tariffitiedot koskevat eräitä kytkentälaitteita, joita
matta, mikä on niiden olennainen ero lähiverkkoihin ver-           käytetään lähiverkoissa.
rattuna. Tämä etäisyysero liittyy lisäksi suoraan eroon
suoritettavissa tehtävissä. Tiedonsiirto lähiverkon sisällä
tapahtuu erittäin nopeasti, mikä on teknisesti mahdollista
ainoastaan lyhyillä etäisyyksillä. Tietoliikenteessä, jossa        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
kysymys on pitkistä etäisyyksistä, maksimaaliset nopeudet          samat kuin asiassa T-133/98, Hewlett Packard France vas-
eivät sitä vastoin ole yhtä suuria.                                taan komissio.
Kantaja toteaa myös, että kyseinen laitteisto täyttää kaikki
84 luvun 5 B huomautuksessa määrätyt kolme edellytystä
sille, että yksikköä pidetään täydellisen järjestelmän osana,
jolloin se 5 C huomautuksen perusteella kuuluu nimikkee-
seen 8471. Asiassa kysymys on näet ainoastaan tietokone-           Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Staton
järjestelmän osana käytettävästä laitteesta, joka voidaan          7.9.1998 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama
yhdistää keskusyksikköön lähiverkon tai lähiverkkojen                                            kanne
avulla, ja se soveltuu vastaanottamaan tietoja muodossa,
                                                                                (Asia T-139/98)
jota järjestelmä voi käyttää.
                                                                                (98/C 358/34)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Hewlett Packard Europe BV:n 20.8.1998 Euroopan yhtei-              Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato on
           söjen komissiota vastaan nostama kanne                  nostanut 7.9.1998 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                        (Asia T-134/98)                            oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö-
                                                                   jen komissiota vastaan. Kantajan edustajat ovat valtion-
                         (98/C 358/33)                             asiamiehet Pier Giorgio Ferri ja Danilo Del Gaizo, ja
                                                                   prosessiosoite Luxemburgissa Italian suurlähetystö, rue
                                                                   Marie Adelaïde 5.
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                   Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                   tuomioistuin
Hewlett Packard Europe BV, kotipaikka Amstelveen
(Alankomaat), on nostanut 20.8.1998 Euroopan yhteisö-
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-           Ð kumoaa ensisijaisesti riidanalaisen päätöksen kannekir-
jina ovat asianajajat Fabrice Goguel ja Anne Trager,                   jelmän B kohdassa (8 ja sitä seuraavat alakohdat) esi-
Pariisi, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoi-               tetyillä perusteilla;
misto Aloyse May, 31 Grand-rue.
                                                                   Ð kumoaa toissijaisesti päätöksen riitautetuilta osin
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                muilla kannekirjelmässä esitetyillä perusteilla ja lieven-
tuin                                                                   tää vastaavasti määrättyä seuraamusta;
Ð kumoaa komission päätöksen 98/406/EY (EYVL                       Ð velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku-
     L 178, 23.6.1998, s. 45) siltä osin kuin tällä päätök-            lut.
     sellä on kumottu sitovat tariffitiedot nro FR
     12030199701394, nro FR 12030199702134 ja nro FR
     12030199702135, joilla kyseiset laitteet oli oikealla         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     tavalla luokiteltu nimikkeeseen 8471 80,
                                                                   Kantajana on Amministrazione finanziaria dello Stato ita-
Ð velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeuden-                 lianon alainen yksikkö, joka vastaa useiden erilaisten hal-
     käyntikulut.                                                  linnollisten tehtävien lisäksi valmistetun tupakan tuottami-


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 30 päivänä syyskuuta 2004, asiassa T-313/02, David Meca-Medina ja Igor Majcen vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Kansainvälisen Olympiakomitean (KOK) hyväksymä antidopingsäännöstö — Puhtaasti urheiluun liittyvä säännöstö)

text:
               4.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/39

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   30 päivänä syyskuuta 2004,
   asiassa T-313/02, David Meca-Medina ja Igor Majcen vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Kilpailu - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Kansainvälisen Olympiakomitean (KOK) hyväksymä antidopingsäännöstö - Puhtaasti urheiluun liittyvä säännöstö)
   (2004/C 300/76)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa T-313/02, David Meca-Medina, kotipaikka Barcelona (Espanja), ja Igor Majcen, kotipaikka Ljubljana (Slovenia), edustajanaan asianajaja J.-L. Dupont, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään O. Beynet ja A. Bouquet, prosessiosoite Luxemburgissa), jota tukee Suomen tasavalta (asiamiehenään T. Pynnä, prosessiosoite Luxemburgissa), jossa kantajat vaativat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan komission 1.8.2002 tekemän päätöksen hylätä kantajien Kansainvälistä Olympiakomiteaa (KOK) vastaan tekemä kantelu, jossa komissiota vaadittiin toteamaan, että tietty Kansainvälisen Olympiakomitean hyväksymä ja kansainvälisen uimaliiton (FINA) täytäntöönpanema säännöstö sekä tietyt dopingvalvontaa koskevat käytännöt ovat yhteisön kilpailusääntöjen ja palvelujen tarjoamisen vapautta koskevien sääntöjen vastaisia (asia COMP/38158 — Meca-Medina ja Majcen v. KOK), yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja H. Legal sekä tuomarit V. Tiili ja M. Vilaras, kirjaaja: johtava hallintovirkamies J. Palacio González, on antanut 30.9.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantajat velvoitetaan korvaamaan omat oikeudenkäyntikulunsa sekä komissiolle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Suomen tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EYVL C 305, 7.12.2002.


title: Asia T-134/10: Kanne 19.3.2010 — FESI v. neuvosto

text:
               5.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 148/36

         Kanne 19.3.2010 — FESI v. neuvosto
   (Asia T-134/10)
   2010/C 148/62
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Federation of the European Sporting goods Industry (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat E. Vermulst ja Y. Van Gerven)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               Vietnamista ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen jalkineiden, joiden päälliset ovat nahkaa, tuonnissa käyttöön otettavasta lopullisesta polkumyyntitullista, sellaisena kuin se on laajennettuna koskemaan Macaon erityishallintoalueelta lähetettyjen tiettyjen jalkineiden, joiden päälliset ovat nahkaa, tuontia riippumatta siitä, onko niiden alkuperämaaksi ilmoitettu Macaon erityishallintoalue, neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun seurauksena 22.12.2009 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1294/2009 (1) on kumottava kokonaisuudessaan tai vaihtoehtoisesti siltä osin kuin se koskee kantajaa ja sen jäseniä, erityisesti sen neljää tutkimusotokseen valittua jäsentä (Adidas AG, Nike European Operations BV, Puma AG ja Timberland Europe BV)

               —

               neuvosto on velvoitettava ilmoittamaan jokaista tutkimusotokseen valittua järjestön jäsentä koskevat tuotantotiedot, jotka olivat perusteena otokseen valinnalle kyseisessä tarkastelussa, sekä jokaista otokseen valittua unionin tuottajaa koskevat työllisyystiedot

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja esittää kanteensa tueksi seitsemän kanneperustetta.
   Ensimmäiseksi se esittää, että neuvosto tulkitsi virheellisesti perusasetuksen (2) 17 artiklan 1 kohtaa ja teki ilmeisen arviointivirheen sekä loukkasi puolustautumisoikeuksia ja syrjimättömyyden periaatetta, kun se ei edellyttänyt, että valituksen esittäneet Euroopan unionin tuottajat täyttävät otantalomakkeet. Kantaja väittää erityisesti, että Euroopan unionin toimielimet eivät edellyttäneet, että valituksen esittäneet Euroopan unionin tuottajat täyttävät otantalomakkeet ja siksi EU:n tuottajia koskeva otos valittiin ilman tarpeellisia tietoja vain valituksen tehneiden antamien rajallisten — ja todentamattomien — tietojen perusteella. Kantaja väittää, että niillä ei tästä syystä ollut mahdollisuutta tutkia valitun otoksen sopivuutta. Se väittää edelleen, että EU:n toimielimet kohtelivat samanlaisessa tilanteessa olevia asianosaisia eri tavalla ilman objektiivisia perusteita ja loukkasivat näin keskeistä syrjimättömyyden periaatetta.
   Toiseksi kantaja väittää, että neuvosto teki ilmeisen arviointivirheen ja rikkoi perusasetuksen 17 artiklan 1 kohtaa EU:n tuottajia koskevan otoksen valinnassa. Se väittää, että EU:n tuottajia koskeva otos ei sisältänyt tuotannon tai myynnin suurinta edustavaa määrää, joka voi kohtuullisesti olla tutkimuksen kohteena perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa käytettävissä olevassa ajassa, ja että otos valittiin ensisijaisesti sellaisten kriteerien perusteella, joita ei ole mainittu kyseisessä säännöksessä.
   Kolmanneksi kantaja väittää, että neuvosto rikkoi Maailman kauppajärjestön polkumyynnin vastaisen sopimuksen 6.10 artiklaa, koska se ei soveltanut perusasetuksen 17 artiklan 1 kohtaa tämän sopimuksen mukaisesti. Neuvosto ei käyttänyt sellaista EU:n tuottajia koskevaa otosta, joka olisi sisältänyt WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 6.10 artiklassa edellytetyn tuotannon tai myynnin suurimman edustavan määrän.
   Neljänneksi kantaja väittää, että neuvosto rikkoi perusasetuksen 3 artiklan 1, 2 ja 5 kohtaa ja 11 artiklan 2 kohtaa sekä teki ilmeisen tosiseikkoja koskevan arviointivirheen vahingon jatkumisen todennäköisyyden arvioinnissa. Kantajan mukaan neuvosto teki virheen, kun se totesi vahingon jatkumisen olevan todennäköistä tilanteessa, jossa EU:n teollisuuden kärsimän vahingon jatkumista tarkasteluaikana koskevien makroekonomisten tietojen, jotka sisälsivät myös tietoja EU:n teollisuuteen kuulumattomista tuottajista, ja todentamattomien tietojen perusteella tehtyjen päätelmien seurauksena ei ollut ryhdytty toimiin. Lisäksi mikroekonomisia indikaattoreita arvioitiin EU:n tuottajia koskevasta edustamattomasta otoksesta saatujen tietojen perusteella.
   Viidenneksi kantaja väittää, että neuvosto rikkoi perusasetuksen 19 artiklan 1 kohtaa ja loukkasi puolustautumisoikeuksia, kun se kohteli valituksen tehneiden unionin tuottajien identiteettiä luottamuksellisena tietona, sillä se suostui tällaiseen kohteluun ilman hyvää syytä ja luottamuksellisuutta koskevia vaatimuksia huolellisesti tutkimatta.
   Kuudenneksi se väittää, että neuvosto rikkoi perusasetuksen 2 artiklan 10 kohtaa ja 3 artiklan 2 kohtaa sekä loukkasi huolellisuusperiaatetta ja hyvän hallintotavan periaatetta, kun se otti käyttöön tutkittavien tuotteiden luokittelussa käytettävän tuotevalvontanumerojärjestelmän. Kantajan mukaan käytetty tuotevalvontanumerojärjestelmä ja tiettyjen jalkinetyyppien uudelleenluokittelu tarkastelun aikana estivät tasapuolisen vertailun normaaliarvon ja vientihinnan välillä. Kantaja katsoo lisäksi, että tämä esti paitsi polkumyynnillä tapahtuneiden tuontien määrän objektiivisen tarkastelun myös niiden vaikutusten, joita polkumyynnillä tapahtuneilla tuonneilla on samanlaisten tuotteiden hintoihin kotimaan markkinoilla, ja niiden seurannaisvaikutusten, joita näillä tuonneilla on tällaisten tuotteiden kotimaisiin tuottajiin, objektiivisen tarkastelun. Kantaja väittää myös, että neuvosto ei tutkinut huolellisesti ja puolueettomasti kaikkia olennaisia seikkoja eikä esittänyt riittäviä syitä, jotka edellyttivät tuotevalvontanumerojärjestelmän muuttamista kantajan mainitsemalla tavalla.
   Lopuksi kantaja väittää, että neuvosto loukkasi vertailumaan valinnassa huolellisuusperiaatetta ja hyvän hallintotavan periaatetta sekä teki ilmeisen tosiseikkoja koskevan arviointivirheen ja rikkoi perusasetuksen 2 artiklan 7 a kohtaa. Kantajan mukaan neuvosto teki vakavia menettelyvirheitä, kun se valitsi Brasilian vertailumaaksi, sillä tätä valintaa ei tehty tässä asiassa asianmukaisella ja perustellulla tavalla.

      (1)  EUVL L 352, s. 1

      (2)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22.12.1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 384/96 (EYVL 1996, L 56, s. 1)


title: Asia T-96/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.1.2017 – Solenis Technologies v. EUIPO (STRONG BONDS. TRUSTED SOLUTIONS.) (EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin STRONG BONDS. TRUSTED SOLUTIONS. rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Suhteellinen hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 2 kohta)

text:
               6.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 70/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.1.2017 – Solenis Technologies v. EUIPO (STRONG BONDS. TRUSTED SOLUTIONS.)
   (Asia T-96/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Hakemus sanamerkin STRONG BONDS. TRUSTED SOLUTIONS. rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Suhteellinen hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 2 kohta))
   (2017/C 070/27)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Solenis Technologies LP (Wilmington, Delaware, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja A. Sanz Cerralbo)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: M. Fischer ja A. Kusturovic)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 3.12.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 613/2015-2), joka koskee hakemusta sanamerkin STRONG BONDS. TRUSTED SOLUTIONS. rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Solenis Technologies LP velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 156, 2.5.2016.


title: Asia C-583/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) on esittänyt 13.12.2010 — Amerikan yhdysvallat v. Christine Nolan

text:
               19.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/4

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) on esittänyt 13.12.2010 — Amerikan yhdysvallat v. Christine Nolan
   (Asia C-583/10)
   2011/C 89/08
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Amerikan yhdysvallat

      Vastapuoli: Christine Nolan

      Ennakkoratkaisukysymys

   Syntyykö työnantajalle direktiivin 98/59/EY (1) nojalla velvollisuus neuvotella työntekijöiden joukkovähentämisistä i) silloin, kun työnantaja suunnittelee tekevänsä strategisen liiketoiminnallisen tai operatiivisen päätöksen, joka johtaa todennäköisesti tai väistämättä työntekijöiden joukkovähentämisiin, muttei ole vielä tehnyt tällaista päätöstä, vai ii) vasta silloin, kun päätös on tehty ja työnantaja suunnittelee päätöksestä johtuvia työntekijöiden joukkovähentämisiä?

      (1)  Työntekijöiden joukkovähentämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20.7.1998 annettu neuvoston direktiivi 98/59/EY (EYVL L 225, s. 16).


title: Asian C-339/96 poistaminen rekisteristä

text:
31.5.97               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 166/ 13
        Asian C-339/96 (') poistaminen rekisteristä                sociale des Bouches du Rhônen esittämä ennakkoratkaisu
                         ( 97/C 166/28                             pyyntö ), Joao Farias vastaan Caisse régionale d'assurance
                                                                   maladie du sud-est .
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 5.3.1997
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
poistettu asia C-339/96 ( Tribunal des affaires de securite        r ) EYVL N:o C 354, 23.11.1996 .
                                         ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                 YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
    TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS,                                 TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS,
                26 päivänä helmikuuta 1997,                                         3 päivänä maaliskuuta 1997,
                                                                   asiassa T-6/97 R, Comafrica SpA ja Dole Fresh Fruit Eu
asiassa T-191/96 R, C.A.S. Succhi di Frutta S.p.A. vastaan            rope Ltd & Co. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                   (Yhteinen markkinajärjestely — Banaanit — Väliaikainen
(Kilpailu — Välitoimimenettely — Täytäntöönpanon lyk              vähennyskerroin — Täytäntöönpanon lykkääminen — Vä
                 käämistä koskeva hakemus)                         litoimet — Välitoimihakemuksen tutkittavaksi ottaminen
                                                                                — Vakava ja korjaamaton vahinko)
                         ( 97/C 166/29 )
                                                                                ( 97/C 166/30 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                   Asiassa T-6/97 R, Comafrica SpA, kotipaikka Genova ( Ita
                                                                   lia ) ja Dole Fresh Fruit Europe Ltd & Co., kotipaikka
Asiassa T-191/96 R, C.A.S. Succhi di Frutta S.p.A. , koti         Hampuri ( Saksa ), edustajanaan solicitor Bernard 0'Con
paikka Verona ( Italia ), edustajinaan asianajaja Alberto          nor, avustajanaan asianajaja Bonifacio Garcia Porras, Sala
Miele, Padova, ja asianajajat Antonio Tizzano ja Gian Mi          manca, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Ar
chele Roberti, Napoli, sekä asianajaja Carlo Scarpa, Ve           sene Kronshagen, 22 avenue Marie-Adelaide, vastaan Eu
netsia, prosessiosoite Belgiassa asianajotoimisto Tizzano,         roopan yhteisöjen komissio ( asiamiehenä Xavier Lewis ),
36 Place du Grand Sablon, Bryssel, vastaan Euroopan yh            jossa kantajat vaativat EY:n perustamissopimuksen 185 ja
teisöjen komissio ( asiamiehinään Paolo Ziotti ja Alberto          186 artiklan nojalla ensinnäkin yhtenäisestä vähennysker
Dal Ferro ), jossa kantaja vaatii asetuksen ( EY ) N:o 228/96      toimesta kullekin A- ja B-luokan toimijalle vuoden 1997
mukaisesta hedelmämehun ja hedelmähillon toimittamises            tariffikiintiöstä myönnettävän väliaikaisen banaanimäärän
ta Armenian ja Azerbaidzanin väestölle 14.6.1996 tehdyn            määrittämiseksi 24 päivänä lokakuuta 1996 annetun ko
komission päätöksen muuttamisesta 6 päivänä syyskuuta              mission asetuksen ( EY ) Nro 2035/96 ( EYVL L 272, s. 6 )
                                                                   kumoamista siltä osin kuin asetuksella vaikutetaan kanta
1996 tehdyn komission päätöksen täytäntöönpanon lyk
käämistä , yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen presidentti         jiin tai erga omnes, toiseksi sitä, että kantajille annetaan
on antanut 26.2.1997 määräyksen, jonka määräysosa on               oikea määrä todistuksia niiden yhteisön oikeuteen perustu
seuraava :
                                                                   vien oikeuksien mukaisesti , ja kolmanneksi, että ensim
                                                                   mäisen oikeusasteen tuomioistuin määrää kaikista muista
                                                                   toimista, joita se pitää tarpeellisina korjatakseen kantajien
                                                                   tilanteen väliaikaisesti, yhrteisöjen ensimmäisen oikeusas
                                                                   teen tuomioistuimen presidentti on antanut 3.3.1997 mää
1 ) Välitoimihakemus hylätään.                                     räyksen , jonka määräysosa on seuraava :
                                                                   1 ) Välitoimihakemus hylätään .
2 ) Oikeudenkäyntikuluista ei päätetä tässä yhteydessä .
                                                                   2 ) Oikeudenkäyntikuluista ei päätetä tässä yhteydessä .


title: Asia C-446/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 18.8.2015 – Signum Alfa Sped Kft. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vám Főigazgatóság

text:
               16.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 381/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 18.8.2015 – Signum Alfa Sped Kft. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vám Főigazgatóság
   (Asia C-446/15)
   (2015/C 381/18)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Signum Alfa Sped Kft.

      Vastaaja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vám Főigazgatóság

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko arvonlisäveron vähentämistä koskevia direktiivin 2006/112 (1) säännöksiä tulkittava siten, että veroviranomainen voi vaatia yleisesti verovelvollista, joka haluaa käyttää arvonlisäveron vähennysoikeuttaan, tarkistamaan, jottei veronviranomainen pitäisi liiketoimintaa tekaistuna, onko palveluista, joiden osalta vähennysoikeutta halutaan käyttää, annetun laskun laatijalla ollut käytettävissään kyseisen palvelun suorittamiseen tarvittavat henkilöresurssit ja aineelliset resurssit sekä kyseisen palvelun suorittamishetkellä että asian tarkistamishetkellä ja onko laskun laatija täyttänyt arvonlisäveron ilmoittamista ja maksamista koskevat velvollisuutensa, tai esittämään laskun lisäksi muita liiketoimeen liittyviä asiakirjoja, joissa ei ole muotovirheitä? Voidaanko vaatia, ettei laskun laatijan harjoittamassa liiketoiminnassa saa ilmetä mitään sääntöjenvastaisuuksia arvonlisäveron vähennysoikeuden perustana olevan liiketoimen suorittamisen eikä myöskään verotarkastuksen yhteydessä?

               2)

               Jos veroviranomainen toteaa ensimmäisessä kysymyksessä mainitut seikat huomioon ottaen, että vaikka liiketoimi on toteutunut, laskun sisältö on epäuskottava, koska kyseinen liiketoimi ei ole toteutunut laskuun merkittyjen osapuolten välillä, voidaanko vaatia, kun todistustaakka on yleissäännön mukaan veroviranomaisella, että veroviranomaisen on selvitettävä niin ikään, ketkä ovat tällöin suorittaneet kyseisen liiketoimen ja kuka on laatinut laskun, vai voiko veroviranomainen evätä vähennysoikeuden, jota verovelvollinen haluaa käyttää, hankkimatta pitävää näyttöä mainituista tosiseikoista, jos asiaan ei liity tietoja tai seikkoja, joista kävisi ilmi asianomaisen kolmannen henkilön nimi ja asema, vaan perustana ovat ainoastaan veroviranomaisen itsensä esittämät toteamukset asiasta?

               3)

               Onko arvonlisäveron vähentämistä koskevia direktiivin 2006/112 säännöksiä tulkittava siten, että veroviranomainen voi evätä arvonlisäveron vähennysoikeuden tutkimatta riittävän huolellisuuden noudattamista perustamalla ratkaisunsa käytännössä objektiiviseen vastuuseen, vaikkei se kiistä laskuun merkityn liiketoimen toteutumista ja lasku täyttää muodollisesti lainsäädännön vaatimukset, sillä perusteella, että koska liiketoimi ei ollut toteutunut laskuun merkittyjen osapuolten välillä, riittävän huolellisuuden tutkimista koskevaa velvollisuutta ei automaattisesti tarvitse täyttää laskun sisällön epäuskottavuuden vuoksi, vai onko tällöin niin, että vähennysoikeuden epäävällä veroviranomaisella on niin ikään velvollisuus osoittaa, että verovelvollinen, joka haluaa käyttää verovähennysoikeuttaan, on ollut tietoinen sopimuksen toisena osapuolena olevan yrityksen sääntöjenvastaisesta toiminnasta, tässä tapauksessa veronkierrosta, tai ollut myös osallisena tällaisessa sääntöjenvastaisessa toiminnassa?

               4)

               Mikäli edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko arvonlisäveron vähentämistä koskevien direktiivin 2006/112 säännösten ja Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä vahvistettujen verotuksen neutraalisuuden periaatteen, oikeusvarmuuden periaatteen ja suhteellisuusperiaatteen mukaista tulkita oikeussääntöjä niin, että laskun vastaanottajan riittävän huolellisuuden noudattaminen voidaan tutkia vain, jos voidaan osoittaa, että suoritus on toteutunut osapuolten välillä, eli jos liiketoimi on toteutunut osapuolten välillä laskussa määritetyllä tavalla, ja jos kyseessä ovat ainoastaan muun tyyppiset virheet, kuten muotovirheet, kun otetaan huomioon erityisesti se, että kansallisessa vero-oikeudessa on säännöksiä, jotka koskevat muotovirheitä sisältäviä laskuja sekä laskuja, jotka on laadittu ilman, että liiketoimi olisi toteutunut?

      (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1).


title: Asia T-107/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.11.2015 – Kreikka v. komissio (EMOTR — Tukiosasto — Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto — Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Asetus (EY) N:o 1782/2003 — Tilatukijärjestelmä — Kansallinen varanto — Jakokriteerit — Rahaston riski — Täydentävät ehdot)

text:
               18.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.11.2015 – Kreikka v. komissio
   (Asia T-107/14) (1)

   ((EMOTR - Tukiosasto - Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto - Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Asetus (EY) N:o 1782/2003 - Tilatukijärjestelmä - Kansallinen varanto - Jakokriteerit - Rahaston riski - Täydentävät ehdot))
   (2016/C 016/35)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: aluksi I. Chalkias, E. Leftheriotou ja A. Vasilopoulou, sitten M. Kanellopoulos, E. Leftheriotou ja A. Vasilopoulou)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Rossi ja D. Triantafyllou)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta ja Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 12.12.2013 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen 2013/763/EU (EUVL L 338, s. 81) kumoamiseksi siltä osin kuin se koskee Helleenien tasavaltaa.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta ja Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 12.12.2013 annettu komission täytäntöönpanopäätös 2013/763/EU kumotaan siltä osin kuin siinä määrätään Helleenien tasavallan osalta kiinteämääräisestä korjauksesta tukioikeuksien myöntämiseen kansallisesta varannosta ja siltä osin kuin Euroopan komissio on soveltanut Helleenien tasavaltaan rahoituskorjausta vuodelta 2008 osalta täydentäviin ehtoihin liittyvissä kysymyksissä.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Osapuolet vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 129, 28.4.2014.


title: Asia T-508/15: Kanne 2.9.2015 – Liettua v. komissio

text:
               9.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 371/29

         Kanne 2.9.2015 – Liettua v. komissio
   (Asia T-508/15)
   (2015/C 371/32)
   Oikeudenkäyntikieli: liettua

      Asianosaiset

      Kantaja: Liettuan tasavalta (asiamiehet: D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė, M. Palionis ja A. Petrauskaitė)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 22.6.2015 tehdyn Euroopan komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2015/1119 siltä osin kuin päätös on osoitettu Liettuan tasavallalle ja se koskee varhaiseläkejärjestelmää maataloushyödykkeiden tuotannossa ja

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja esittää kanteensa tueksi yhden kanneperusteen, jossa se väittää, että unionin oikeutta on rikottu.
   Tehdessään riidanalaisen päätöksen komissio rikkoi asetuksen (EU) N:o 1306/201 (1) 52 artiklan 2 kohtaa ja loukkasi suhteellisuusperiaatetta seuraavista syistä.

               1)

               Ottamatta huomioon rikkomisen luonnetta ja Euroopan unionille aiheutunutta taloudellista vahinkoa komissio käytti kiinteämääräistä oikaisua, vaikka niiden tietojen perusteella, jotka esitettiin Liettuan asianmukaisesti suorittaman kaikkien hakemusten jälkikäteisen tarkastuksen jälkeen, oli mahdollista määritellä tarkasti Euroopan unionille tosiasiallisesti aiheutunut taloudellinen vahinko. Liettuan tasavallan hallitus toteaa, että Liettuan viranomaisten suorittamat jälkikäteiset tarkastukset ovat asianmukainen keino varoille tosiasiallisesti aiheutuneen vahingon määrittämiseksi, koska

                           —

                           arviointiperusteet, jotka tarkastuksiin on valittu, ovat maataloushyödykkeiden tuotannon käsitteen mukaisia

                           —

                           komissio yhdisti virheellisesti maataloushyödykkeiden tuotannon käsitteen osittaisten omavaraistilojen käsitteeseen

                           —

                           komissio ei ottanut huomioon Liettuan tasavallan tavoittelemia päämääriä ja toimenpiteitä, jotka on selvästi esitetty maaseudun kehittämisohjelman asiakirjoissa.

               2)

               Joka tapauksessa komissio sovelsi virheellisesti liiallista viiden prosentin suuruista rahoitusoikaisua, koska tätä oikaisua on käytettävä vain silloin, kun unionin talousarvion menetys on merkittävä, kun Liettuan tasavallan suorittamat tarkastukset ja sen esittämät tiedot osoittivat, että unionin talousarvioon saattoi kohdistua vain vähäinen taloudellinen riski.

      (1)  Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 352/78, (EY) N:o 165/94, (EY) N:o 2799/98, (EY) N:o 814/2000, (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 485/2008 kumoamisesta 17.12.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1306/2013 (EUVL L 347, s. 549).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 4 päivänä maaliskuuta 2004 asiassa C-334/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta

text:
               17.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/8

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

   (viides jaosto)
   4 päivänä maaliskuuta 2004
   asiassa C-334/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Pääomien vapaa liikkuvuus - Arvopaperituotosta kannettava vero - Maksuvelvollinen, jolla ei ole kotipaikkaa eikä sijoittautumispaikkaa Ranskassa - Tuloverosta vapauttavan veronpidätyksen verokannan soveltamisalan ulkopuolelle jättäminen - Yhteensopimaton kansallinen lainsäädäntö)
   (2004/C 94/15)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa C-334/02, Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään R. Lyal ja C. Giolito, prosessiosoite Luxemburgissa vastaan Ranskan tasavalta, asiamiehinään G. de Bergues ja P. Boussaroque, jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY 49 ja EY 56 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on sulkenut ehdottomalla tavalla pois sen, että tuloverosta vapauttavan veronpidätyksen verokantaa sovellettaisiin code général des impôts'n 125-0 A ja 125 A §:ssä tarkoitetuista sijoituksista ja sopimuksista saatuihin tuloihin silloin, kun maksuvelvollisella ei ole koti- eikä sijoittautumispaikkaa Ranskassa, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: P. Jann (esittelevä tuomari), joka hoitaa viidennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit C. W. A. Timmermans ja S. von Bahr, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M. Múgica Arzamendi,on antanut 4.3.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY 49 ja EY 56 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on sulkenut ehdottomalla tavalla pois sen, että tuloverosta vapauttavan veronpidätyksen verokantaa sovellettaisiin code général des impôts'n 125 0 A ja 125 A §:ssä tarkoitetuista sijoituksista ja sopimuksista saatuihin tuloihin silloin, kun maksuvelvollisella ei ole koti- eikä sijoittautumispaikkaa Ranskassa.

               2)

               Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 261, 26.10.2002.


title: Asia C-276/11 P: Valitus, jonka Veiga GmbH & Co. KG on tehnyt 3.6.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-375/06, Viega GmbH & Co. KG v. Euroopan komissio, 24.3.2011 antamasta tuomiosta

text:
               13.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 238/5

         Valitus, jonka Veiga GmbH & Co. KG on tehnyt 3.6.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-375/06, Viega GmbH & Co. KG v. Euroopan komissio, 24.3.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-276/11 P)
   2011/C 238/10
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Viega GmbH & Co. KG (edustajat: asianajajat J. Burrichter, T. Mäger ja M. Röhrig)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Valituksenalainen tuomio on kumottava siltä osin kuin se koskee valittajaa.

               —

               EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia COMP/F/38.121 — Putken liittimet) 10.9.2006 tehty komission päätös K(2006) 4180) lopullinen on kumottava siltä osin kuin se koskee valittajaa.

                           —

                           Toissijaisesti valittajalle päätöksen 2 artiklan j alakohdassa määrätty sakko on kumottava tai sitä on alennettava.

                           —

                           Ensimmäiseen ja toiseen vaatimukseen nähden toissijaisesti asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen.

               —

               Vastapuoli on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valitus koskee unionin yleisen tuomioistuimen tuomiota, jolla se hylkäsi valittajan EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia COMP/F/38.121 — Putken liittimet) 10.9.2006 tehdystä komission päätöksestä K(2006) 4180) lopullinen nostaman kanteen.
   Valittaja esittää valituksensa tueksi seuraavat valitusperusteet.
   Unionin yleinen tuomioistuin loukkasi valittajan oikeutta tulla kuulluksi, asian selvittämistä koskevia periaatteita sekä perusteluvelvollisuutta asianomaiseen päätökseen nähden. Valituksenalaisessa tuomiossa nojauduttiin valittajan kartelliin osallistumisen osalta keskeisesti yhden ainoan todistajan käsin kirjoittamiin muistioihin ja yhteen valittajan vastapuolen todistajan lausuntoon ilman, että olisi mainittu valittajan näistä asiakirjoista esittämiä huomautuksia. Valittaja oli nimenomaisesti kyseenalaistanut näiden asiakirjojen paikkansapitävyyden (todistaja ei ollut osallistunut kokouksiin Saksassa eikä hän osaa saksan kieltä).
   Unionin yleisen tuomioistuimen olisi tullut ryhtyä asian selvittämistoimiin todistajan ja valittajan vastapuolen todistajan muistioiden paikkansapitävyydestä. Kun unionin yleinen tuomioistuin hyväksyi nämä muistiot ja valittajan vastapuolen todistajan lausunnon todisteiksi ilman niiden paikkansapitävyyttä koskevia selvittämistoimia, se loukkasi asian selvittämistä koskevia periaatteita.
   Valituksenalainen tuomio on ristiriidassa EY 81 artiklan 1 kohdan kanssa, koska unionin yleinen tuomioistuin totesi, että valittaja oli osallistunut 30.4.1999 kokoukseen, jolla oli ”kilpailunvastainen tarkoitus”. Valituksenalaisella tuomiolla rikotaan myös asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 1 kohtaa, koska osallistuminen kokouksiin otettiin huomioon määritettäessä sakon määrää. Unionin yleinen tuomioistuin toteaa tästä kokouksesta ainoastaan, että todisteet viittaavat ”pikemminkin” kilpailuvastaiseen kuin kilpailun mukaiseen tarkoitukseen. Näin ollen unionin yleinen tuomioistuin jättää noudattamatta itse asettamaansa näyttökynnystä, joka edellyttää varmaa ja epäilyksetöntä näyttöä rikkomisesta.
   Se, että 30.4.1999 pidetty kokous todettiin kilpailunvastaiseksi, vaikuttaa määrätyn sakon määrään. Kyseisen kokouksen mukaan ottamista käytetään todisteena siitä, että valittaja osallistui puristussovitteiden kartelliin. Tällä perusteella valittajan puristussovitteisiin perustuva liikevaihto sakon laskentapohjaa laskettaessa vahvistettiin yksitoistakertaiseksi.
   Puristussovitteisiin perustuvan liikevaihdon huomioon ottamisen vuoksi tuomio on lisäksi puutteellisesti perusteltu ja siinä on rikottu päättelysääntöjä. Perusteeksi sakon määräämiselle yli 50 miljoonaksi euroksi on valituksenalaisen tuomion 85 kohdassa esitetty ainoastaan kaksi kokousta, joiden liittymistä puristussovitteisiin käsitellään vain kahdessa virkkeen puolikkaassa, ja se on todettu täysin irrallaan näytön arvioinnista. Unionin tuomioistuin olettaa lisäksi, että valittaja osallistui puristussovitteita koskeviin sopimuksiin 30.4.1999 pidetyssä kokouksessa, vaikka tuomioistuin toteaa myös, että valittajan kilpailijat keskustelivat heinäkuuhun 2000 saakka siitä, tulisiko puristussovitteiden (joiden osalta valittajalla oli monopoli) ylipäätään kuulua kartellin piiriin.
   Valituksenalaisella tuomiolla loukataan lopuksi suhteellisuusperiaatetta. Komissio sovelsi — unionin yleisen tuomioistuimen hyväksyessä tämän — sakkojen määrän laskennasta annettuja suuntaviivoja seuraavasti: se vahvisti ensin sakon laskentapohjan ottaen huomioon puristussovitteita koskevan liikevaihdon, vaikka unionin yleisen tuomioistuimen omien toteamusten mukaan puristussovitteet voivat olla vain vuosina 200 ja 2001 kartellisopimuksen kohteena. Tämän jälkeen valittajan sakon laskentapohjaa korotettiin 90 prosenttia sen kokonaisajan perusteella, jonka valittajan väitettiin osallistuneen kartelliin (9 vuotta 3 kuukautta). Koska puristussovitteita koskeva liikevaihto otettiin huomioon koko ajanjaksolta eikä vain ratkaisevilta viimeiseltä vuodelta ja kolmelta kuukaudelta, sakon määrän vahvistamisessa loukattiin suhteellisuusperiaatetta.


title: Asia T-439/10 R: Välitoimista päättävän tuomarin määräys 8.9.2011 — Fulmen v. neuvosto (Väliaikainen oikeussuoja — Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iraniin kohdistetut, ydinaseiden leviämisen estämiseksi toteutetut rajoittavat toimenpiteet — Varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttäminen — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               29.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/22

         Välitoimista päättävän tuomarin määräys 8.9.2011 — Fulmen v. neuvosto
   (Asia T-439/10 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistetut, ydinaseiden leviämisen estämiseksi toteutetut rajoittavat toimenpiteet - Varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttäminen - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty)
   2011/C 319/46
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Fulmen (Teheran, Iran) (edustaja: asianajaja A. Kronshagen)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bishop ja R. Liudvinaviciute-Cordeiro)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Konstantinidis, T. Scharf ja E. Cujo)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Seuraavien riidanalaisten toimien täytäntöönpanon lykkääminen kantajaa koskevilta osin:

               —

               Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annettu neuvoston päätös 2010/413/YUTP (EUVL L 195, s. 39)

               —

               Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanosta 26.7.2010 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 668/2010 (EUVL L 195, s. 25)

               —

               päätöksen 2010/413 muuttamisesta 25.10.2010 annettu neuvoston päätös 2010/644/YUTP (EUVL L 281, s. 81)

               —

               Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EY) N:o 423/2007 kumoamisesta 25.10.2010 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 961/2010 (EUVL L 281, s. 1).

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-320/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 18.12.2012 — Unkari v. komissio (Kumoamiskanne — Kanteen nostamisen määräaika — Alkamisajankohta — Kanteen nostaminen liian myöhään — Tutkimatta jättäminen)

text:
               23.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/13

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 18.12.2012 — Unkari v. komissio
   (Asia T-320/11) (1)

   (Kumoamiskanne - Kanteen nostamisen määräaika - Alkamisajankohta - Kanteen nostaminen liian myöhään - Tutkimatta jättäminen)
   2013/C 55/23
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Asianosaiset

      Kantaja: Unkari (asiamiehet: M. Fehér, K. Szíjjártó ja K. Veres)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. von Rintelen ja A. Sipos)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota maataloutta ja maaseudun kehittämistä koskevien liittymistä valmistelevien toimenpiteiden tukiohjelman (Sapard) mukaisesti Unkarille vuonna 2004 aiheutuneiden tiettyjen menojen jättämisestä EU:n rahoituksen ulkopuolelle 28.3.2011 tehty komission päätös 2011/192/EU (EUVL L 81, s. 14).

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Unkari velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 252, 27.8.2011.