title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS, 18 päivänä heinäkuuta 1997, asiassa T-180/95, Nutria AE vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Tarjouskilpailu oliiviöljyn toimittamiseksi veloituksetta Georgian ja Armenian väestölle - Vahinko, jonka tarjouskilpailun voittaja väittää kärsineensä sen vuoksi, että komission nimeämä kuljetusyritys otti oliiviöljyn myöhässä kuljetettavakseen - Sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta koskeva kanne - Komission sopimusperusteinen velvollisuus, jolle vahingonkorvausvastuuta koskeva kanne perustuu - EY:n perustamissopimuksen 181 artiklassa tarkoitetun välityslausekkeen puuttuminen - Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen)

text:
C 318/14             Rn                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     18.10.97
korvatut oikeudenkäyntikulut mukaan luettuina 180 000               terdam, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
LUF, mahdollisella arvonlisäverolla korotettuna.                    M. Loesch, 1 1 rue Goethe, vastaan Euroopan unionin neu
                                                                    vosto ( asiamiehinään R. Torrent, J. Huber ja G. Hout
r ) EYVL C 120, 30.4.1994 .                                         tuin ), jota tukevat Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamie
                                                                    henään T. van Rijn), Espanjan kuningaskunta ( asiamiehe
                                                                    nään R. Silva de Lapuerta ), Ranskan tasavalta
                                                                    ( asiamiehinään K. Rispal-Bellanger ja suullisessa käsitte
                                                                    lyssä C. Chavance ) ja Italian tasavalta ( asiamiehinään U.
                                                                    Leanza ja F. Quadri ), jossa kantaja vaatii ensimmäisen
        YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                         oikeusasteen tuomioistuimen presidenttiä antamaan väli
              TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,                               toimimääräyksen, jonka mukaan kantajan ja vastaajan on
                                                                    sovittava Alankomaiden Antilleilta peräisin olevaa riisiä
                  11 päivänä heinäkuuta 1997,                       yhteisöön tuotaessa sovellettavasta vähimmäishinnasta,
asiassa T- 16/97, Bruno Chauvin vastaan Euroopan yhtei             jolla korvataan merentakaisista maista ja merentakaisilta
                        söjen komissio ( ! )                        alueilta peräisin olevan riisin tuontia koskevien suojatoi
(Henkilöstö — Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen               menpiteiden käyttöön ottamisesta 2 päivänä kesäkuuta
                                                                    1997 annetussa neuvoston asetuksessa ( EY) N:o 1036/97
tuomio — Pyyntö palkkaluokan uudelleenmäärittämisestä
— Oikeudenkäyntiväite — Uusi ja olennainen seikka —                 ( EYVL L 151 , 10.6.1997, s. 8 ) säädetyt tariffikiintiöt, ja
                                                                    esitettävä vaatimuksensa ensimmäisen oikeusasteen tuo
                     Tutkittavaksi ottaminen)
                                                                    mioistuimen presidentille seitsemän päivän määräajassa,
                          ( 97/C 318/27)                            yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presi
                                                                    dentti on antanut 17.12.1996 määräyksen, jonka määräys
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     osa on seuraava :
Asiassa T-16/97, Bruno Chauvin, Euroopan yhteisöjen                  1 ) Espanjan kuningaskunta, Ranskan tasavalta, Italian
komission virkamies, asuinpaikka Bryssel, edustajanaan                    tasavalta ja komissio hyväksytään väliintulijoiksi tuke
asianajaja Nicholas Lhoëst, Bryssel, prosessiosoite Luxem                maan vastaajan vaatimuksia välitoimimenettelyssä.
burgissa Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange, vas
taan Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehinään Flo
rence Clotusche ja Christine Berardis-Kayser), jossa kan           2 ) Välitoimihakemus hylätään.
taja vaatii kumoamaan 18 päivänä kesäkuuta 1996 tehdyn
komission päätöksen hylätä kantajan vaatimus palkka
luokkansa uudelleenmäärittämisestä, yhteisöjen ensimmäi             3 ) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
sen oikeusasteen tuomioistuin ( kolmas jaosto ), toimien
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja B. Vesterdorf sekä
tuomarit C. R Briët ja A. Potocki; kirjaaja : H. Jung, on
 11.7.1997 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seu
raava :
                                                                           YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
 1 ) Kanne jätetään tutkimatta.                                                    TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
                                                                                18 päivänä heinäkuuta 1997,
2 ) Osapuolet vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                     asiassa T- 180/95 , Nutria AE vastaan Euroopan yhteisöjen
 ( 1 ) EYVL C 74, 8.3.1997 .                                                                     komissio (')
                                                                     (Tarjouskilpailu oliiviöljyn toimittamiseksi veloituksetta
                                                                     Georgian ja Armenian väestölle — Vahinko, jonka tarjous
                                                                     kilpailun voittaja väittää kärsineensä sen vuoksi, että
                                                                     komission nimeämä kuljetusyritys otti oliiviöljyn myö
                                                                     hässä kuljetettavakseen — Sopimussuhteen ulkopuolista
        YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           vastuuta koskeva kanne — Komission sopimusperusteinen
        TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS,                           velvollisuus, jolle vahingonkorvausvastuuta koskeva kanne
                   15 päivänä heinäkuuta 1997,                       perustuu — EY:n perustamissopimuksen 181 artiklassa
 asiassa T- 179/97 R, Alankomaiden Antillien hallitus vas
                                                                      tarkoitetun välityslausekkeen puuttuminen — Yhteisöjen
                                                                      ensimmäisen      oikeusasteen    tuomioistuimen  toimivallan
                taan Euroopan unionin neuvosto
                                                                                selvä puuttuminen)
  (Merentakaisten maiden ja alueiden assosiointijärjestely —
                                                                                ( 97/C 318/29 )
  Suojatoimenpide — Välitoimet — Välitoimihakemus —
          Kiireellisyys — Kiireellisyyden puuttuminen)
                           ( 97/C 318/28 )                                            (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
                  (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                     Asiassa T-l 80/95 , Nutria AE, kotipaikka Ateena, edustaja
                                                                      naan asianajaja Konstantinos Adamantopoulos, Ateena,
 Asiassa T-l 79/97 R, Alankomaiden Antillien hallitus,                prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Arsene
 edustajanaan asianajajat P. V. F. Bos ja M. Slotboom, Rot           Kronshagen, 12 boulevard de la Foire, vastaan Euroopan
 ---pagebreak---  18.10.97              LH                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   C 318/15
yhteisöjen komissio ( asiamiehinään Dimitrios Gouloussis                  YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
 ja Blanca Vila Costa ), jossa vaaditaan EY:n perustamisso                       TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
 pimuksen 178 artiklan nojalla korvausta siitä vahingosta,                            23 päivänä heinäkuuta 1997,
 jonka kantaja väittää kärsineensä sen johdosta, että
 komission nimeämä kuljetusyritys otti myöhässä kuljetet            asiassa T-85/96, Francis Alan Clarke vastaan Euroopan
 tavakseen kantajan toimittaman oliiviöljyn toimitettaessa             ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus ( Cedefop ) (')
 kyseistä tuotetta veloituksetta Georgian ja Armenian väes                     (Lausunnon antaminen asiassa raukeaa)
 tölle tarjouskilpailumenettelyn perusteella, yhteisöjen
 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( kolmas jaosto ),                                     ( 97/C 318/31
 toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja B. Vester
 dorf sekä tuomarit C. P. Briët ja A. Potocki, kirjaaja : H.                           (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Jung, on 18.7.1997 antanut määräyksen, jonka tuomiolau
 selma on seuraava :                                                 Asiassa T-85/96, Francis Alan Clarke, Euroopan ammatil
                                                                     lisen koulutuksen kehittämiskeskuksen virkamies, koti
                                                                     paikka Eischen ( Luxemburg), edustajanaan asianajaja
 1 ) Kanne jätetään tutkimatta
                                                                     Frank Montag, kotipaikka Köln ja Bryssel, prosessiosoite
                                                                     Luxemburgissa asianajotoimisto Aloyse May, 31 Grand
2 ) Vastaaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku               Rue, vastaan Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittä
       lut.                                                          miskeskus ( asiamiehenään Bertrand Wägenbaur), jossa
                                                                     kantaja vaatii ensinnäkin 5.4.1996 tehdyn päätöksen, sel
 (') EYVL C 333 , 9.12.1995 .                                        laisena kuin se on muutettuna 22.4.1996 tehdyllä päätök
                                                                     sellä, kumoamista ja toiseksi 21.5.1996 tehdyn sellaisen
                                                                     päätöksen kumoamista, jolla vastaaja hylkäsi kantajan
                                                                     työskentelyn pidentämistä Euroopan yhteisöjen tilastokes
                                                                     kuksessa Luxemburgissa koskeneen hakemuksen ja mää
                                                                     räsi kantajan Thessalonikiin, yhteisöjen ensimmäisen
        YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                          oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto ), toimien kokoon
                 TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,                             panossa : presidentti R. Garcίa-Valdecasas sekä tuomarit J.
                                                                     Azizi ja M. Jaeger; kirjaaja : H. Jung, on antanut
                    23 päivänä heinäkuuta 1997,
                                                                     23.7.1997 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava :
asiassa T-24/96, U vastaan Euroopan ammatillisen koulu
               tuksen kehittämiskeskus ( Cedefop ) H                 1 ) Lausunnon antaminen asiassa raukeaa.
              (Lausunnon antaminen asiassa raukeaa)
                                                                     2 ) Kantaja velvoitetaan vastaamaan omista oikeuden
                           ( 97/C 318/30 )                                käyntikuluistaan sekä korvaamaan vastaajalle välitoi
                                                                          mimenettelyssä ja tässä käsittelyssä aiheutuneet opi
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                          keudenkäyntikulut.
Asiassa T-24/96, Euroopan ammatillisen koulutuksen                   (') EYVL C 233 , 10.8.1996 .
kehittämiskeskuksen ( Cedefob ) virkamies U, kotipaikka
Berliini, edustajanaan asianajaja Frank Montag, Köln ja
Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
Aloyse May, 31 Grand-rue, vastaan Euroopan ammatilli
sen koulutuksen kehittämiskeskus ( Cedefop ) ( asiamiehe
nään Bertrand Wägenbaur ), jossa kantaja vaatii sen                       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
8.2.1996 tehdyn Cedefopin päätöksen kumoamista, jolla                             TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
hylättiin kantajan pyyntö saada toimia edelleen siirrettynä                           24 päivänä heinäkuuta 1997,
työntekijänä Euroopan yhteisöjen komission Berliinin
edustustossa ja jolla määrättiin kantajan toimipaikaksi              asiassa T-573/93 ( 129 ), Manuel Francisco Caballero Mon
Thessaloniki, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (vii                   toya vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( J )
des jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjoh                              (Tuomiot — Tulkintapyyntö)
taja R. Garcίa-Valdecasas sekä tuomarit J. Azizi ja M. Jae
ger, kirjaaja: H. Jung, on antanut 23.7.1997 määräyksen,                                      ( 97/C 318/32 )
jonka määräysosa on seuraava :
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
1 ) Lausunnon antaminen asiasta raukeaa.
                                                                     Asiassa T-573/93 ( 129 ), Euroopan yhteisöjen komission
                                                                     virkamies Manuel Francisco Caballero Montoya, edustaja
2 ) Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja               naan asianajaja Juan Ramon Iturriagagoitia Bassas,
       hänet velvoitetaan korvaamaan ne vastaajan oikeuden          Madrid, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamie
       käyntikulut, joita sille on aiheutunut välitoimimenette      hinä Ana Maria Alves Vieira ja Maria Isabel Jimenez
       lystä ja tästä menettelystä.                                  Rojas ), jossa kantaja pyytää asiassa T-573/93 , Caballero
                                                                     Montoya v. komissio, 19.6.1996 annetun tuomion ( Kok.
( 1 ) EYVL C 133 , 4.5.1996 .                                        1993 , s . 11-909 ) tulkitsemista, ensimmäisen oikeusasteen
                                                                     tuomioistuin ( toinen jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaos
                                                                    ton puheenjohtaja C. W. Bellamy sekä tuomarit A. Kaloge


title: Asia C-107/03 P: The Procter & Gamble Companyn telekopiona 27.2.2003 ja alkuperäisenä 7.3.2003 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-63/01, The Procter & Gamble Company vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 12.12.2002 antamasta tuomiosta

text:
24.5.2003                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                            C 124/5
Védial SA:n 27.2.2003 telekopiolla tekemä valitus, joka                       Sekaannusvaaran muodostaa kuitenkin myös vaara, että
on vahvistettu kirjallisesti 7.3.2003, Euroopan yhteisöjen                    yleisö luulee tavaroiden olevan peräisin ainostaan talou-
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen                             dellisesti keskenään sidoksissa olevista yrityksistä. Ensim-
jaoston asiassa T-110/01, Védial SA vastaan sisämarkki-                       mäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi myös, ettei
noiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)                          sekaannusvaaraa ole, koska ”vaikka kyseisten tavaramerk-
(SMHV), muuna osapuolena France Distribution,                                 kien kattamat tavarat ovat samoja tai samankaltaisia,
                12.12.2002 antamasta tuomiosta                                merkkien ulkoasuun, lausuntatapaan ja merkityssisältöön
                                                                              liittyvät eroavaisuudet” estävät sekaannusvaaran, vaikka
                          (Asia C-106/03 P)                                   kyse ei ole siitä, onko merkkien välillä eroja, vaan siitä,
                                                                              ovatko ne samoja tai samankaltaisia ja ovatko nämä
                           (2003/C 124/08)                                    samankaltaisuudet, arvioituna kokonaisuutena tavaroiden
                                                                              samanlaisuuden tai samankaltaisuuden kanssa, sellaisia,
                                                                              että sekaantumisvaara on olemassa.
Védial SA on valittanut 27.2.2003 telekopiolla, joka on
vahvistettu kirjallisesti 7.3.2003, Euroopan yhteisöjen tuo-                  Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole myöskään
mioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                     soveltanut selkeästi keskinäisen riippuvuuden periaatetta.
tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-110/01, Védial                     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole todennut,
SA vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramer-                  että merkkien väitettyä vähäistä samankaltaisuutta ei
kit ja mallit) (SMHV), muuna osapuolena France Distribution,                  kompensoinut tavaroiden huomattava samankaltaisuus
12.12.2002 antamasta tuomiosta.                                               ja kantajan merkin suuri erottamiskyky.
                                                                              Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin käytti sekaan-
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                nusvaaran käsitettä väärin, kun se rajoitti yleisön kohde-
                                                                              yleisöön, joka koostui ainoastaan kuluttajista, jotka voivat
–     kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asias-
                                                                              ostaa merkkitavaroita, kun taas kyseessä oleva yleisö
      sa T-110/01 12.12.2002 antaman tuomion ja tämän                         koostuu kaikista henkilöistä, jotka voivat kohdata merkin,
      vuoksi:                                                                 mikä on täysin eri asia.
      –     ensisijaisesti: yhteisöjen tuomioistuimen perussään-
            nön 54 artiklan mukaisesti ratkaisee asian lopulli-
            sesti ja hyväksyy kantajan ensimmäisen oikeusasteen        (1 ) Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu
            tuomioistuimessa esittämät vaatimukset;                         neuvoston asetus (EY) N:o 40/94, EYVL L 11, s. 1.
      –     toissijaisesti: palauttaa asian ensimmäisen oikeusas-
            teen tuomioistuimen ratkaistavaksi;
–     joka tapauksessa velvoittaa SMHV:n korvaaman oikeu-
      denkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–     ”Määräämisperiaatteen” loukkaamista koskeva valituspe-           The Procter & Gamble Companyn telekopiona 27.2.2003
      ruste                                                            ja alkuperäisenä 7.3.2003 tekemä valitus Euroopan yhtei-
                                                                       söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs
      Niin kutsuttu määräämisperiaate on yleinen oikeusperiaa-         jaosto) asiassa T-63/01, The Procter & Gamble Company
      te, jonka mukaan periaatteessa ainoastaan asianosaiset           vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavara-
      määräävät oikeudenkäynnin kulusta. He rajaavat riidan            merkit ja mallit) (SMHV), 12.12.2002 antamasta tuomiosta
      kohteen. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin loukka-
      si määräämisperiaatetta, kun se katsoi asianosaisten tätä
      koskevan sopimuksen vastaisesti, että vastakkain olevat                                   (Asia C-107/03 P)
      merkit eivät olleet ollenkaan samanlaisia.
–     Puolustautumisoikeuksien loukkaamista koskeva valitus-
      peruste                                                                                (2003/C 124/09)
      Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin loukkasi myös
      puolustautumisoikeuksia, sillä se poikkesi riita-asiaa raja-
      tessaan kantajan oikeutetuista odotuksista.
                                                                       The Procter & Gamble Company on valittanut telekopiona
–     Asetuksen N:o 40/94 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakoh-
      dassa tarkoitetun sekaannusvaaran käsitteen ja yleisön           27.2.2003 ja alkuperäisenä 7.3.2003 Euroopan yhteisöjen
                                                                       tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
      käsitteen väärinkäyttämistä koskeva valitusperuste
                                                                       teen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-63/01, The
      Riidanalaisessa tuomiossa todetaan, ettei sekaannusvaaraa        Procter & Gamble Company vastaan sisämarkkinoiden harmo-
      ole, koska yleisölle ”ei synny käsitystä siitä, että kyseessä    nisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 12.12.2002
      olevien tavaroiden kaupallinen alkuperä olisi sama”.             antamasta tuomiosta.
 ---pagebreak--- C 124/6                  FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                          24.5.2003
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                on tekninen tai ornamentuaalinen tehtävä, jolloin toimi-
                                                                              minen yksilöllisenä tavaramerkkinä estyy tai vähentyy.
–     kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asias-
      sa T-63/01 12.12.2002 antaman tuomion ja sen vuoksi
      –     ensisijaisena vaihtoehtona: antaa EY:n tuomioistui-
            men perussäännön 54 artiklan nojalla lopullisen
            ratkaisun asiassa hyväksyen kantajan vaatimukset
            ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa;                 College van Beroep voor het bedrijfslevenin 8.1.2003
                                                                       tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
      –     toissijaisena vaihtoehtona: palauttaa asian ensim-         asiassa KPN Telecom B.V. vastaan Onafhankelijke Post en
                                                                       Telecommunicatie Autoriteit (OPTA), muut asianomaiset
            mäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaistavaksi;
                                                                       osapuolet: Denda Multimedia B.V. ja Denda Directory
                                                                                Services B.V.
–     joka tapauksessa velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeu-
      denkäyntikulut.
                                                                                (Asia C-109/03)
                                                                                (2003/C 124/10)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                       College van Beroep voor het bedrijfsleven on pyytänyt
–     Kanneperuste, joka koskee asiakirjojen todistusvoiman
      kyseenalaistamista tai ristiriitaisuutta perusteluissa:          8.1.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen
                                                                       tuomioistuimeen 10.3.2003, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
                                                                       tuimelta ennakkoratkaisua asiassa KPN Telecom B.V. vastaan
      Toisin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin väit-
                                                                       Onafhankelijke Post en Telecommunicatie Autoriteit (OPTA),
      tää, esitetyssä merkissä ei ole yhtään 24 suorakulmiosta
                                                                       muut asianomaiset osapuolet: Denda Multimedia B.V. ja Denda
      eikä 6 suunnikkaasta, jotka suuntaissärmiöön kuuluvat.
                                                                       Directory Services B.V., seuraaviin kysymyksiin:
–     Kanneperuste, joka koskee erottamiskyvyn käsitteen ky-           1.     Onko direktiivin 98/19/EY ( 1) 6 artiklan 3 kohdassa
      seenalaistamista:                                                       käytettyä ilmaisua asiaankuuluvat tiedot tulkittava siten,
                                                                              että sillä tarkoitetaan yksinomaan asianomaisen organi-
      Kun on ratkaistava, onko merkki omiaan täyttämään                       saation julkaisemia numeroita ja sen, jolla numero on
      tehtävänsä tiettyjen tavaroiden tai palvelujen yksilöllisenä            jaettu, nimeä, osoitetta, asuinpaikkaa, postinumeroa ja
      tavaramerkkinä, näiden tavaroiden tai palvelujen rekiste-               mahdollisesti tietoa siitä, käytetäänkö numeroa (yksin-
      röintiä yksilöllisenä tavaramerkkinä koskevan hakemuk-                  omaan) faksilinjana, vai kuuluuko asiaankuuluvien tieto-
      sen hyväksyttävyyttä tutkittaessa tarkastelun lähtökoh-                 jen käsitteeseen muita tietoja, joita organisaatioiden hal-
      daksi on otettava oletettu vaikutelma sellaisesta käytöstä,             lussa on, kuten ammattia, toista nimeä, toista kuntaa tai
      johon merkkiä voitaisiin käyttää, eikä todellista vaikutel-             matkapuhelinnumeroa koskevia lisätietoja?
      maa jostakin konkreettisesta käytöstä, johon merkkiä on
      jo käytetty. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen             2.     Onko edellä 1 kohdassa tarkoitetussa säännöksessä käy-
      mukaan merkin erottamiskyvyn arvioinnissa on kuiten-                    tettyä ilmaisua vastaavat kaikkiin kohtuullisiin pyyntöihin
      kin lähdettävä ”vaikutelmasta, joka asian kannalta merki-               – – oikeudenmukaisin, kustannuksiin suhteutetuin ja
      tyksellisellä yleisöllä on”. Asian kannalta merkityksellinen            syrjimättömin ehdoin, tulkittava siten, että
      yleisö muodostuu kaikista, jotka voivat nähdä merkin,
      eikä sitä siis voida rajata siihen paljon pienempään
                                                                              a)    numerot ja sen, jolle numero on jaettu, nimi,
      kuluttajajoukkoon, joka voi hankkia sen tavaran tai
                                                                                osoite, asuinpaikka ja postinumero on luovutettava
      palvelun, jota merkillä on tarkoitus osoittaa.
                                                                                käytettäviksi sellaista korvausta vastaan, joka kattaa
                                                                                yksinomaan tosiasiallisesta luovuttamisesta aiheutu-
      Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on lisäksi epä-                         neet marginaalikustannukset, ja
      suorasti mutta varmuudella kyseenalaistanut erottamisky-
      vyn käsitteen, kun se ei ole ottanut kantaa siihen, oliko
      merkki omiaan erottamaan saippuan toisesta siten, että                  b)    muut kuin edellä a kohdassa mainitut tiedot on
      ensin mainitun näkee olevan peräisin tietystä yrityksestä,                    luovutettava käytettäviksi sellaista korvausta vas-
      mutta kylläkin siihen, oliko merkistä vaillinainen mieli-                     taan, jolla katetaan kustannukset, jotka näiden tieto-
      kuva.                                                                         jen luovuttaja osoittaa sille aiheutuneen tietojen
                                                                                hankkimisesta ja niiden luovuttamisesta?
      Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on niin ikään
      jättänyt piittaamatta erottamiskyvyn käsitteestä vähätel-
                                                                       (1 ) EYVL 1998, L 101, s. 24.
      lessään merkkien monikäyttöisyyttä. Tämän vuoksi ei
      voida olettaa, että kiistanalaisen merkin näkiessään yleisö
      havaitsee siinä erityisesti tai ennen muuta merkin, jolla


title: Asia C-195/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Kehl (Saksa) on esittänyt 7.4.2016 – Rikosoikeudenkäynti I:tä vastaan

text:
               18.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Kehl (Saksa) on esittänyt 7.4.2016 – Rikosoikeudenkäynti I:tä vastaan
   (Asia C-195/16)
   (2016/C 260/22)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Kehl

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   I.

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Euroopan unionin oikeutta ja etenkin ajokorteista 20.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/126/EY (1) (jäljempänä kolmas ajokorttidirektiivi) 2 artiklaa tai Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (jäljempänä SEUT) 18, 21, 45, 49 ja 56 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä jäsenvaltion säännöstölle, jolla jätetään tunnustamatta toisessa jäsenvaltiossa myönnetty ajo-oikeus, etenkin jos kyseinen ajo-oikeus on myönnetty kolmannen ajokorttidirektiivin säännösten mukaisesti?

               2)

               Onko Euroopan unionin oikeutta ja etenkin kolmannen ajokorttidirektiivin 2 artiklaa tai SEUT 18, 21, 45, 49 ja 56 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä jäsenvaltion säännöstölle, jolla jätetään tunnustamatta lupa-asiakirja, jonka toinen jäsenvaltio on myöntänyt kyseisessä jäsenvaltiossa kolmannen ajokorttidirektiivin säännösten mukaisesti ajo-oikeuden saaneelle henkilölle, silloinkin kun kyseinen jäsenvaltio on rajoittanut tämän lupa-asiakirjan voimassaoloa ajallisesti ja alueellisesti omalle alueelleen ja kun tämä lupa-asiakirja ei myöskään täytä kolmannen ajokorttidirektiivin ajokorttimallin vaatimuksia?

               3)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi: onko Euroopan unionin oikeutta ja etenkin kolmannen ajokorttidirektiivin 2 artiklaa tai SEUT 18, 21, 45, 49 ja 56 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä jäsenvaltion säännöstölle, jonka mukaan moottoriajoneuvon kuljettamisesta voidaan määrätä rikosoikeudellinen seuraamus, jos ajoneuvon kuljettajalla ei ole ajo-oikeutta, vaikka kyseiselle kuljettajalle on myönnetty ajo-oikeus toisessa jäsenvaltiossa kolmannen ajokorttidirektiivin säännösten mukaisesti, mutta kuljettaja ei voi osoittaa sitä kolmannen ajokorttidirektiivin ajokorttimallia vastaavalla lupa-asiakirjalla?

               4)

               Jos toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi: onko Euroopan unionin oikeutta ja etenkin kolmannen ajokorttidirektiivin 2 artiklaa tai SEUT 18, 21, 45, 49 ja 56 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaisessa jäsenvaltiossa, jossa lopullinen ajokortti luovutetaan ajokortin hakijalle yleensä heti käytännön ajokokeen läpäisemisen jälkeen, annetulle säännöstölle, jonka mukaan moottoriajoneuvon kuljettaminen on hallinnollinen rikkomus, josta on säädetty hallinnollinen seuraamus, jos ajoneuvon kuljettajalla, jolle on myönnetty ajo-oikeus toisessa jäsenvaltiossa kolmannen ajokorttidirektiivin säännösten mukaisesti, ei ole ajon aikana mukanaan lopullista ajokorttia todisteena ajo-oikeudestaan, koska hänelle ei vielä ole myönnetty tällaista ajokorttia kyseisessä jäsenvaltiossa sovellettavan lopullisen ajokortin myöntämistä koskevan menettelyn erityispiirteiden vuoksi, joihin kuljettaja ei voi vaikuttaa, mutta jonka sijasta kuljettajalla on ajon aikana mukanaan virallinen todistus ajo-oikeuden saamisen edellyttämien vaatimusten täyttymisestä?

      (1)  EUVL 2006, L 403, s. 18.


title: Asia C-105/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 5.6.2014 (College van Beroep voor het bedrijfslevenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – P. J. Vonk Noordegraaf v. Staatssecretaris van Economische Zaken (Maatalous — Yhteinen maatalouspolitiikka — Tilatukijärjestelmä — Asetus (EY) N:o 73/2009 — 34, 36 ja 137 artikla — Tukioikeudet — Laskentaperuste — Karjan ja viljelijän käytettävissä viitekautena olleiden viljelylohkojen perusteella maksettavat palkkiot — Viljelylohkojen pinta-alan määrittämistä koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen muuttaminen — Tukikelpoisten hehtaarien määrän pienentyminen — Viljelijän tukioikeuksiensa määrän pienentämistä ja niiden yksikköarvon korottamista koskeva hakemus — Asetus (EY) N:o 796/2004 — 73 a artiklan 2 a kohta — Hyväksyttävyys)

text:
               4.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 253/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 5.6.2014 (College van Beroep voor het bedrijfslevenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – P. J. Vonk Noordegraaf v. Staatssecretaris van Economische Zaken
   (Asia C-105/13) (1)

   ((Maatalous - Yhteinen maatalouspolitiikka - Tilatukijärjestelmä - Asetus (EY) N:o 73/2009 - 34, 36 ja 137 artikla - Tukioikeudet - Laskentaperuste - Karjan ja viljelijän käytettävissä viitekautena olleiden viljelylohkojen perusteella maksettavat palkkiot - Viljelylohkojen pinta-alan määrittämistä koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen muuttaminen - Tukikelpoisten hehtaarien määrän pienentyminen - Viljelijän tukioikeuksiensa määrän pienentämistä ja niiden yksikköarvon korottamista koskeva hakemus - Asetus (EY) N:o 796/2004 - 73 a artiklan 2 a kohta - Hyväksyttävyys))
   2014/C 253/13
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: P. J. Vonk Noordegraaf

      Vastapuoli: Staatssecretaris van Economische Zaken

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö – College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (EY) N:o 1290/2005, (EY) N:o 247/2006, (EY) N:o 378/2007 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1782/2003 kumoamisesta 19.1.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 (EUVL L 30, s. 16) 34, 36 ja 137 artiklan tulkinta – Suorat tukijärjestelmät – Tilatukijärjestelmä – Tuottaja, joka on vuonna 2006 saanut muuhun kuin pinta-alaperusteiseen tuotantoon liittyviä tukioikeuksia – Myöhemmin muutettu viljelylohkojen tunnistusjärjestelmä – Tukikelpoisten hehtaarien määrän vähentyminen

      Tuomiolauselma

   Neuvoston asetuksissa (EY) N:o 1782/2003 ja (EY) N:o 73/2009 säädettyjen täydentävien ehtojen, tuen mukauttamisen ja yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän sekä neuvoston asetuksessa (EY) N:o 479/2008 säädettyjen täydentävien ehtojen soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 21.4.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 796/2004, sellaisena kuin se on muutettuna 8.5.2009 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 380/2009, 73 a artiklan 2 a kohtaa on tulkittava siten, että viljelijän tukioikeudet on laskettava uudelleen, jos mainitun viljelijän tukioikeuksia alun perin määritettäessä hänen viitemääränsä on jaettu liian suurella hehtaarimäärällä kyseisessä jäsenvaltiossa tuolloin sovellettujen viljelylohkojen pinta-alan määrittämistä koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen vuoksi. Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (EY) N:o 1290/2005, (EY) N:o 247/2006, (EY) N:o 378/2007 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1782/2003 kumoamisesta 19.1.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 137 artiklaa ei voida soveltaa asetuksen N:o 796/2004 73 a artiklan 2 a kohdassa tarkoitettuun korjaukseen.

      (1)  EUVL C 147, 25.5.2013.


title: Asia T-107/05: François Mullerin 22.2.2005 Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuinta vastaan nostama kanne

text:
               14.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 115/30

         François Mullerin 22.2.2005 Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuinta vastaan nostama kanne
   (Asia T-107/05)
   (2005/C 115/54)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   François Muller, kotipaikka Strasbourg (Ranska), on nostanut 22.2.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuinta vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Georges Vandersanden, Laure Levi ja Aurore Finchelstein.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               1)

               kumoaa kantajaa koskevan toukokuussa 2004 päivätyn eläkelaskelman sillä vaikutuksella, että sovelletaan korjauskerrointa, joka on kantajan asuinvaltion pääkaupunkia koskevan korjauskertoimen suuruinen, tai ainakin sovelletaan sellaista korjauskerrointa, joka asianmukaisella tavalla huomioi erot elinkustannuksissa sillä alueella, jolla kantajan kulujen oletetaan syntyvän, ja joka näin ollen on vastaavuusperiaatteen mukainen, ja

               2)

               velvoittaa Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuimen korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi niihin oikeudellisiin perusteisiin ja perusteluihin, joihin kantajat ovat vedonneet asiassa T-35/05.


title: Asia C-173/03: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.6.2006 (Tribunale di Genovan (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Traghetti del Mediterraneo SpA, selvitystilassa v. Italian valtio (Sopimussuhteen ulkopuolinen jäsenvaltioiden vastuu — Vahingot, joita aiheutuu yksityisille oikeussubjekteille kansallisen ylimmän oikeusasteen tuomioistuimen syyksi luettavasta yhteisön oikeuden rikkomisesta — Se, että kansallinen lainsäätäjä rajoittaa valtion vastuun tapauksiin, joissa on kyse tuomarin tahallisuudesta tai törkeästä tuottamuksesta — Sellaisen vastuun poissulkeminen, joka liittyy oikeussääntöjen tulkintaan tai tosiseikkojen ja todisteiden arviointiin tuomiovallan käyttämisessä)

text:
               12.8.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/1

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.6.2006 (Tribunale di Genovan (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Traghetti del Mediterraneo SpA, selvitystilassa v. Italian valtio
   (Asia C-173/03) (1)

   (Sopimussuhteen ulkopuolinen jäsenvaltioiden vastuu - Vahingot, joita aiheutuu yksityisille oikeussubjekteille kansallisen ylimmän oikeusasteen tuomioistuimen syyksi luettavasta yhteisön oikeuden rikkomisesta - Se, että kansallinen lainsäätäjä rajoittaa valtion vastuun tapauksiin, joissa on kyse tuomarin tahallisuudesta tai törkeästä tuottamuksesta - Sellaisen vastuun poissulkeminen, joka liittyy oikeussääntöjen tulkintaan tai tosiseikkojen ja todisteiden arviointiin tuomiovallan käyttämisessä)
   (2006/C 190/01)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunale di Genova
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Traghetti del Mediterraneo SpA, selvitystilassa

      Vastaaja: Italian valtio
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunale di Genova — Jäsenvaltion sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu suhteessa kansalaisiinsa virheistä, jotka valtion tuomioistuinlaitos on tehnyt soveltaessaan yhteisön oikeutta ja erityisesti siitä, että ylimmän oikeusasteen tuomioistuin ei ole saattanut asiaa EY 234 artiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi
   Tuomiolauselma
   Yhteisön oikeuden kanssa on ristiriidassa kansallinen lainsäädäntö, jossa jäsenvaltion vastuu vahingoista, joita aiheutuu yksityisille oikeussubjekteille siitä, että kansallinen ylimmän oikeusasteen tuomioistuin rikkoo yhteisön oikeutta, suljetaan yleisesti pois sen vuoksi, että kyseessä oleva rikkominen on seurausta kyseisen tuomioistuimen suorittamasta oikeussääntöjen tulkinnasta tai tosiseikkojen tai todisteiden arvioinnista.
   Yhteisön oikeuden kanssa on ristiriidassa myös kansallinen lainsäädäntö, jossa rajoitetaan tämän vastuun syntyminen tapauksiin, joissa on kyse tuomarin tahallisuudesta tai törkeästä tuottamuksesta, jos tällaisella rajoituksella suljetaan pois kyseessä olevan jäsenvaltion vastuu muissa tapauksissa, joissa on rikottu sovellettavaa oikeutta selvällä tavalla siten kuin asiassa C 224/01, Köbler, 30.9.2003 annetun tuomion 53—56 kohdassa on täsmennetty.

      (1)  EUVL C 158, 5.7.2003.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys, 1 päivänä heinäkuuta 2005, asiassa T-482/04, KOMSA Kommunikation Sachsen AG vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Yhteisön tavaramerkki — Väite — Väitteen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/43

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   1 päivänä heinäkuuta 2005,
   asiassa T-482/04, KOMSA Kommunikation Sachsen AG vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väite - Väitteen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   (2005/C 217/95)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa T-482/04, KOMSA Kommunikation Sachsen AG, kotipaikka Hartmannsdorf (Saksa), edustajanaan asianajaja F. Hagemann, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehenään T. Eichenberg), muuna osapuolena valituslautakunnassa on ollut Anders + Kern Präsentationssysteme GmbH & Co. KG, kotipaikka Norderstedt (Saksa), jossa kantaja on vaatinut yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan SMHV:n neljännen valituslautakunnan 6.9.2004 tekemän päätöksen (asia R65/2003-4), joka koskee väitemenettelyä KOMSA Kommunikation Sachsen AG:n ja Anders + Kern Präsentationssysteme GmbH & Co. KG:n välillä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. D. Cooke sekä tuomarit R. García-Valdecasas ja I. Labucka, kirjaaja: H. Jung, on 1.7.2005 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 57, 5.3.2005.


title: Asia F-140/12: Kanne 16.11.2012 — ZZ v. komissio

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/76

         Kanne 16.11.2012 — ZZ v. komissio
   (Asia F-140/12)
   2013/C 26/159
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja R. Duta)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vaatimus kumota komission päätös evätä kantajan esittämä pyyntö saada tutustua eräisiin kysymyksiin, joita sille esitettiin avoimen kilpailun EPSO/AD/230-231/12 esivalintamenettelyssä

      Vaatimukset

               —

               komission päätös evätä kantajan esittämä pyyntö saada tutustua asiakirjoihin on kumottava

               —

               siltä osin kuin se on tarpeen ja erityisesti siltä osin kuin toimien katsotaan olevan päätöksiä, EPSO:n 20.7.2012 tekemät päätökset, joiden mukaan kantajalle ei ilmoitettu niitä seitsemää kysymystä, jotka muodostivat avoimen kilpailun EPSO/AD/230-231/12 esivalintavaiheen, on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-395/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puolan tasavalta) on esittänyt 13.10.2009 — Oasis East sp. z o.o. v. Minister Finansów

text:
               19.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 312/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puolan tasavalta) on esittänyt 13.10.2009 — Oasis East sp. z o.o. v. Minister Finansów
   (Asia C-395/09)
   2009/C 312/34
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Oasis East sp. z o.o.

      Vastapuoli: Minister Finansów

      Ennakkoratkaisukysymys

   Saako yhteisön oikeuden (erityisesti jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1) 17 artiklan 6 kohta, nykyinen yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (2) 176 artikla) mukaan jäsenvaltio soveltaa kansallisia säännöksiä, joilla evätään verovelvolliselta oikeus vähennykseen maksettavaksi kuuluvan veron määrästä tai oikeus veron erotuksen palautukseen silloin, kun hankitaan tuontipalveluja, joista maksetaan toimijalle, jonka asuinpaikka, kotipaikka tai keskushallinto on jollakin veroparatiisiksi kutsutulla alueella tai jossakin veroparatiisiksi kutsutussa valtiossa, ottaen huomioon, että tällaista rajoitusta sovellettiin jäsenvaltiossa sen jäsenyyttä yhteisössä edeltävänä aikana?

      (1)  EYVL L 145, s. 1.

      (2)  EUVL L 347, s. 1.


title: Asia T-265/06: Kanne 20.9.2006 — Sara Lee/DE v. SMHV — Cooperativa Italiana di Ristorazione (PIAZZA del SOLE)

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/54

         Kanne 20.9.2006 — Sara Lee/DE v. SMHV — Cooperativa Italiana di Ristorazione (PIAZZA del SOLE)
   (Asia T-265/06)
   (2006/C 294/111)
   Kannekirjelmän kieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Sara Lee/DE NV (Utrecht, Alankomaat) (edustaja: asianajaja C. Hollier-Larousse)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Cooperativa Italiana di Ristorazione Soc. Coop. rl
   Vaatimukset

               —

               SMHV:n toisen valituslautakunnan päätös on kumottava ja sitä on muutettava siltä osin kuin sillä vahvistetaan kantajan yhteisön tavaramerkin ”PIAZZA del SOLE” nro 1 518 901 rekisteröintiä koskevaa hakemusta vastaan tietyiltä osin tekemän väitteen nro B 377 081 hylkääminen;

               —

               näin ollen yhteisön tavaramerkin ”PIAZZA del SOLE” nro 1 518 901 rekisteröinti on hylättävä osittain siltä osin kuin tavaramerkillä varustetaan luokkiin 21, 29, 30 ja 42 kuuluvia tavaroita;

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Cooperativa Italiana di Ristorazione Soc. Coop. rl

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”PIAZZA del SOLE” luokkiin 16, 21, 25, 29, 30, 35, 36 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — hakemus nro 1 518 901

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansalliset ja kansainväliset sanamerkit ”PIAZZA” ja ”PIAZZA D'ORO” luokkiin 21, 29, 30 ja 42 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 40/94 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska kantajan mukaan valituslautakunta on tehnyt useita virheitä katsoessaan, että kyseisten merkkien yhteisen osan erottamiskyky oli heikko, koska valituslautakunta ei ole ottanut huomioon sen toteamuksensa seuraamuksia, että osat ”D'ORO” ja ”DEL SOLE” ovat yhteisiä sanoja sekä koska se on katsonut, että merkkien erot voittaisivat yhtäläisyydet tavaramerkkien mieltämistavan osalta.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Asia C-571/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Asturias (Espanja) on esittänyt 27.12.2007 — José Manuel Blanco Pérez ja María del Pilar Chao Gómez v. Principado de Asturias ja Celso Fernández Gómez

text:
               29.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Asturias (Espanja) on esittänyt 27.12.2007 — José Manuel Blanco Pérez ja María del Pilar Chao Gómez v. Principado de Asturias ja Celso Fernández Gómez
   (Asia C-571/07)
   (2008/C 79/24)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunal Superior de Justicia de Asturias
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: José Manuel Blanco Pérez ja María del Pilar Chao Gómez

      Muut osapuolet: Principado de Asturias ja Celso Fernández Gómez
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Onko Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 43 artikla esteenä apteekkilupia koskevalle Asturian itsehallintoalueen lainsäädännölle?


title: Asia C-586/15 P: Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 7.9.2016 – Valittajana Lotte Co. Ltd sekä muina osapuolina Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH ja Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (Muutoksenhaku — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla — EU-tavaramerkki — Kuviomerkki, joka sisältää sanaosan Japanin kielellä ja kuvan, jossa puussa oleva koala pitelee pientä koalaa — Väite, jonka on esittänyt aiemman kansallisen kolmiulotteisen tavaramerkin KOALA-BÄREN ja aiemman kansallisen kuviomerkin KOALA haltija — Näyttö tavaramerkin tosiasiallisesta käytöstä — Tavaramerkin käyttäminen muodossa, joka poikkeaa vain sellaisilta osin, ettei poikkeaminen vaikuta sen erottamiskykyyn — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan a alakohta ja 42 artiklan 2 ja 3 kohta — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)

text:
               5.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 454/12

      Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 7.9.2016 – Valittajana Lotte Co. Ltd sekä muina osapuolina Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH ja Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto
      (Asia C-586/15 P) (1)

      ((Muutoksenhaku - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla - EU-tavaramerkki - Kuviomerkki, joka sisältää sanaosan Japanin kielellä ja kuvan, jossa puussa oleva koala pitelee pientä koalaa - Väite, jonka on esittänyt aiemman kansallisen kolmiulotteisen tavaramerkin KOALA-BÄREN ja aiemman kansallisen kuviomerkin KOALA haltija - Näyttö tavaramerkin tosiasiallisesta käytöstä - Tavaramerkin käyttäminen muodossa, joka poikkeaa vain sellaisilta osin, ettei poikkeaminen vaikuta sen erottamiskykyyn - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan a alakohta ja 42 artiklan 2 ja 3 kohta - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton))
      (2016/C 454/24)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Valittaja: Lotte Co. Ltd (edustaja: M. Knitter, Rechtsanwältin)

         Muut osapuolet: Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH (edustaja: A. Jaeger-Lenz, Rechtsanwältin) ja Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: D. Walicka)

         Määräysosa

                  1)

                  Valitus hylätään.

                  2)

                  Lotte Co. Ltd vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH:n oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 59, 15.2.2016.


title: Asia T-508/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.10.2011 — Bang & Olufsen v. SMHV (Kaiuttimen ulkoasu) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus kolmiulotteisen tavaramerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Kaiuttimen ulkoasu — SMHV:n valituslautakunnan päätöksen kumoamistuomion täytäntöönpano SMHV:n toimesta — Asetuksen (EY) N:o 40/94 63 artiklan 6 kohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 65 artiklan 6 kohta) — Ehdoton hylkäysperuste — Merkki, joka muodostuu yksinomaan muodosta, joka vaikuttaa olennaisesti tavaran arvoon — Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan iii alakohta (josta on tullut asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan iii alakohta))

text:
               19.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 340/16

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.10.2011 — Bang & Olufsen v. SMHV (Kaiuttimen ulkoasu)
   (Asia T-508/08) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus kolmiulotteisen tavaramerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Kaiuttimen ulkoasu - SMHV:n valituslautakunnan päätöksen kumoamistuomion täytäntöönpano SMHV:n toimesta - Asetuksen (EY) N:o 40/94 63 artiklan 6 kohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 65 artiklan 6 kohta) - Ehdoton hylkäysperuste - Merkki, joka muodostuu yksinomaan muodosta, joka vaikuttaa olennaisesti tavaran arvoon - Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan iii alakohta (josta on tullut asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan iii alakohta))
   2011/C 340/31
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Bang & Olufsen A/S (Struer, Tanska) (edustajat: aluksi asianajaja K. Wallberg, sitten asianajaja J. Glaesel)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamiehet: D. Botis ja G. Schneider)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 10.9.2008 tekemästä päätöksestä (asia R 497/2005-1), joka koskee hakemusta kaiutinta esittävän kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Bang & Olufsen A/S velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 19, 24.1.2009.


title: Asia C-66/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 19.11.2013 — Euroopan unionin neuvosto v. Euroopan komissio (Euroopan unionin virkamiesten ja muun henkilöstön palkkojen ja eläkkeiden vuosittainen mukauttaminen — Virkamiehiin sovellettavat henkilöstösäännöt — Kumoamiskanne — Tiedonanto KOM(2011) 829 lopullinen — Ehdotus KOM(2011) 820 lopullinen — Laiminlyöntikanne — Ehdotusten esittäminen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä XI olevan 10 artiklan perusteella — Komission pidättyminen — Kohdetta vaille jäänyt kanne — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               8.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 39/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 19.11.2013 — Euroopan unionin neuvosto v. Euroopan komissio
   (Asia C-66/12) (1)

   (Euroopan unionin virkamiesten ja muun henkilöstön palkkojen ja eläkkeiden vuosittainen mukauttaminen - Virkamiehiin sovellettavat henkilöstösäännöt - Kumoamiskanne - Tiedonanto KOM(2011) 829 lopullinen - Ehdotus KOM(2011) 820 lopullinen - Laiminlyöntikanne - Ehdotusten esittäminen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä XI olevan 10 artiklan perusteella - Komission pidättyminen - Kohdetta vaille jäänyt kanne - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2014/C 39/06
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bauer ja J. Herrmann)

      Väliintulijat, jotka tukevat kantajan vaatimuksia: Tšekin tasavalta (asiamiehet: M. Smolek, D. Hadroušek ja J. Vláčil), Tanskan kuningaskunta (asiamiehet: V. Pasternak Jørgensen ja C. Thorning), Saksan liittotasavalta (asiamiehet: T. Henze ja N. Graf Vitzthum), Irlanti (asiamies: E. Creedon, avustajinaan C. Toland, BL, ja solicitor A. Joyce), Espanjan kuningaskunta (asiamiehet: N. Díaz Abad ja S. Centeno Huerta), Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues, D. Colas ja J.-S. Pilczer), Latvian tasavalta (asiamiehet: I. Kalniņš ja A. Nikolajeva), Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: C. Wissels ja M. Bulterman) sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: E. Jenkinson ja J. Beeko, avustajanaan barrister R. Palmer)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall, D. Martin ja J.-P. Keppenne)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan parlamentti (asiamiehet: A. Neergaard ja S. Seyr)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamiskanne — Komission 24.11.2011 päivätty tiedonanto KOM(2011) 829 lopullinen, joka koskee kieltäytymistä henkilöstösääntöjen liitteessä XI olevaan 10 artiklaan sisältyvään ”poikkeuslausekkeeseen” perustuvien ehdotusten tekemisestä — Komission ehdotus neuvoston asetukseksi Euroopan unionin virkamiesten ja muun henkilöstön palkkojen ja eläkkeiden sekä näihin palkkoihin ja eläkkeisiin liittyvien korjauskertoimien mukauttamisesta 1 päivästä heinäkuuta 2011 — Laiminlyöntikanne — Komission lainvastainen kieltäytyminen tekemästä henkilöstösääntöjen liitteessä XI olevaan 10 artiklaan perustuvia ehdotuksia

      Tuomiolauselma

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Tšekin tasavalta, Tanskan kuningaskunta, Saksan liittotasavalta, Irlanti, Espanjan kuningaskunta, Ranskan tasavalta, Latvian tasavalta, Alankomaiden kuningaskunta, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, Euroopan parlamentti, Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 118, 21.4.2012.


title: Asia C-143/09: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 17.9.2009 (Fővárosi Bíróságin (Unkarin tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Pannon GSM Távközlési Rt. v. Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsa (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta — Euroopan unioniin liittyminen — Direktiivi 2002/22/EY — Ajallinen soveltamisala — Yhteisöjen tuomioistuimen toimivalta)

text:
               27.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/16

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 17.9.2009 (Fővárosi Bíróságin (Unkarin tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Pannon GSM Távközlési Rt. v. Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsa
   (Asia C-143/09) (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta - Euroopan unioniin liittyminen - Direktiivi 2002/22/EY - Ajallinen soveltamisala - Yhteisöjen tuomioistuimen toimivalta)
   2010/C 51/25
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Fővárosi Bíróság

      Asianosaiset

      Kantaja: Pannon GSM Távközlési Rt.

      Vastaaja: Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsa

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Fővárosi Bíróság — Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu tehdyn asiakirjan (JO L 236, p. 33) tulkinta, EY 10, EY 87 artiklan ja EY 249 artiklan 1 kohdan sekä yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) (EYVL, L 108, s. 51) tulkinta — Yleispalvelun nettokustannusten jakaminen verkkopalvelujen ja sähköisten viestintäpalvelujen toimittajien kesken — Kustannusten jakomekanismeja koskeva kansallinen sääntely, jossa vahvistetut, kyseessä olevan jäsenvaltion liittymistä Euroopan unioniin edeltävää vuotta koskevat yleispalvelun rahoittamissäännöt ovat ristiriidassa direktiivin kanssa

      Määräysosa

   Yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) 13 artiklan 2 kohtaa ja direktiivin liitettä IV ei sovelleta tosiseikkoihin, joista on kyse pääasian kaltaisessa riita-asiassa, joka koskee sähköisten viestintäpalveluihin liittyviä maksuja, joiden suorittamista Unkarin tasavallan viranomaiset ovat vaatineet vuodelta 2003.

      (1)  EUVL C 153, 4.7.2009.


title: Asia T-37/05: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.3.2011 — World Wide Tobacco España v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Raakatupakan oston ja ensijalostuksen markkinat Espanjassa — Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan — Hintojen vahvistaminen ja markkinoiden jakaminen — Sakot — Varoittava vaikutus — Yhdenvertainen kohtelu — Lieventävät olosuhteet — Enimmäismäärä, joka on kymmenen prosenttia liikevaihdosta — Yhteistyö)

text:
               16.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 120/11

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.3.2011 — World Wide Tobacco España v. komissio
   (Asia T-37/05) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Raakatupakan oston ja ensijalostuksen markkinat Espanjassa - Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan - Hintojen vahvistaminen ja markkinoiden jakaminen - Sakot - Varoittava vaikutus - Yhdenvertainen kohtelu - Lieventävät olosuhteet - Enimmäismäärä, joka on kymmenen prosenttia liikevaihdosta - Yhteistyö)
   2011/C 120/27
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: World Wide Tobacco España, SA (Madrid, Espanja) (edustajat: aluksi asianajajat M. Odriozola Alén, M. Marañon Hermoso ja A. Emch, sittemmin asianajajat M. Odriozola Alén, M. Barrantes Diaz ja A. João Vide)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre ja É. Gippini Fournier)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sen sakon määrän alentamisvaatimus, joka kantajalle määrättiin [EY] 81 artiklan 1 kohdan mukaisesta menettelystä 20.10.2004 tehdyllä komission päätöksellä K(2004) 4030 lopull. (asia COMP/C.38.238/B.2) — Raakatupakka-ala — Espanja).

      Tuomiolauselma

               1)

               World Wide Tobacco España, SA:lle [EY] 81 artiklan 1 kohdan mukaisesta menettelystä 20.10.2004 tehdyn komission päätöksen K(2004) 4030 lopull. (asia COMP/C.38.238/B.2) — Raakatupakka-ala — Espanja) 3 artiklassa määrätyn sakon määräksi vahvistetaan 1 579 500 euroa.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               World Wide Tobacco España vastaa kolmesta neljäsosasta omista oikeudenkäyntikuluistaan ja kolmesta neljäsosasta Euroopan komission oikeudenkäyntikuluista ja tämä jälkimmäinen vastaa neljäsosasta omista oikeudenkäyntikuluistaan ja neljäsosasta World Wide Tobacco Españan oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 82, 2.4.2005.


title: Asia T-423/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio  5.10.2005  — Bunker & BKR v. SMHV (Yhteisön tavaramerkki — Väite — Hakemus sanaosan  B.K.R.  sisältävän kuviomerkin rekisteröimisestä yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki BK RODS — Sekaannusvaara — Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               26.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/22

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 5.10.2005 — Bunker & BKR v. SMHV
   (Asia T-423/04) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väite - Hakemus sanaosan ”B.K.R.” sisältävän kuviomerkin rekisteröimisestä yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki BK RODS - Sekaannusvaara - Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   (2005/C 296/48)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Bunker & BKR, SL (Almansa, Espanja) (edustaja: asianajaja J. Astiz Suárez)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: J. García Murillo)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Marine Stock Ltd (Tortola, Brittiläiset Neitsytsaaret, Yhdistynyt kuningaskunta) (asiamiehenään: asianajaja M. de Justo Bailey)
   Vaatimukset
   Kantaja on vaatinut SMHV:n neljännen valituslautakunnan 30.6.2004 tekemän päätöksen (asia R 0458/2002-4), joka koskee Bunker & BKR, SL:n ja Marine Stock Ltd:n välistä väitemenettelyä, kumoamista.
   Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 30.6.2004 tekemä päätös (asia R 0458/2002-4) kumotaan.

               2)

               SMHV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Väliintulija vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 314, 18.12.2004.


title: Asia T-489/08: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.5.2011 — Power-One Italy v. komissio (Vahingonkorvauskanne — LIFE+ rahoitusvälineellä osarahoitettu hanke — Matkapuhelimissa käytettäväksi tarkoitetun uuden energiajärjestelmän kehittäminen (Pneuma-hanke) — Menettelyn väärinkäyttö — Muotovaatimusten noudattamatta jättäminen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               16.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.5.2011 — Power-One Italy v. komissio
   (Asia T-489/08) (1)

   (Vahingonkorvauskanne - LIFE+ rahoitusvälineellä osarahoitettu hanke - Matkapuhelimissa käytettäväksi tarkoitetun uuden energiajärjestelmän kehittäminen (Pneuma-hanke) - Menettelyn väärinkäyttö - Muotovaatimusten noudattamatta jättäminen - Tutkimatta jättäminen)
   2011/C 211/51
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Power-One Italy SpA (Terranova Bracciolini, Italia) (edustajat: asianajajat R. Giuffrida ja A. Giussani)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Oliver ja D. Recchia)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan korvattavaksi se vahinko, joka kantajalle aiheutui komission päätöksestä lopettaa Pneuma-hanke (LIFE04 ENV/IT/000595), jolla pyrittiin yhteisrahoittamaan matkapuhelimissa käytettäväksi tarkoitettu uusi energiajärjestelmä.

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Power-One Italy SpA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 6, 10.1.2009.


title: Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen määräys 26 päivänä marraskuuta 1999 asiassa C-192/98 (Corte dei Contin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), jälkikäteistä tarkastusta koskeva asia vastaan Azienda nazionale autonoma delle strade (ANAS) (EY:n perustamissopimuksen 177 artikla (josta on tullut EY 234 artikla) – Jäsenvaltion tuomioistuimen käsite – Direktiivi 92/50/ETY – Hankintoja koskevien sopimusten tekomenettely)

text:
18.3.2000               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 79/3
1) Kumotaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdiste-                   YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
     tyissä asioissa T-369/94 ja T-85/95, DIR International
     Film ym. vastaan komissio, 19.2.1998 antaman tuomion
     tuomiolauselman 2 ja 3 kohta.                                                                  (neljäs jaosto)
2) Asia palautetaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen.
3) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                                              9 päivänä joulukuuta 1999
(1) EYVL C 184, 13.6.1998.                                              asiassa C-299/98 P, CPL Imperial 2 SpA ja Unifrigo Gadus
                                                                                Srl vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                                                                        (Valitus – Tullien kantaminen jälkitullauksin – Asetus
                                                                        N:o 1697/79 – Asetus N:o 2454/93 – Valitus, jonka tutkitta-
                                                                        vaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat ja joka on
EUROOPAN YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄ-                                                      selvästi perusteeton)
                                RÄYS
                 26 päivänä marraskuuta 1999                                                       (2000/C 79/06)
asiassa C-192/98 (Corte dei Contin esittämä ennakkorat-
kaisupyyntö), jälkikäteistä tarkastusta koskeva asia vas-
 taan Azienda nazionale autonoma delle strade (ANAS) (1)                                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)
(EY:n perustamissopimuksen 177 artikla (josta on tullut
EY 234 artikla) – Jäsenvaltion tuomioistuimen käsite –
Direktiivi 92/50/ETY – Hankintoja koskevien sopimusten                  (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
                            tekomenettely)                                       yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                           (2000/C 79/05)
                                                                        Asiassa C-299/98 P, CPL Imperial 2 SpA, kotipaikka Pescara
                                                                        (Italia), ja Unifrigo Gadus Srl, kotipaikka Napoli (Italia),
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)                      edustajanaan asianajaja G. Celona, Milano, prosessiosoite Lu-
                                                                        xemburgissa c/o asianajotoimisto G. Margue, 20 rue Philippe
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen        II, jossa valittajat vaativat muutoksenhaussaan Euroopan yh-
             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                    teisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas
                                                                        jaosto) yhdistetyissä asioissa T-10/97 ja T-11/97, Unifrigo ja
                                                                        CPL Imperial vastaan komissio, 9.6.1998 antaman tuomion
Asiassa C-192/98, jonka Corte dei Conti (Italia) on saattanut           (Kok. 1998, s. II-2231) kumoamista, vastapuolena: Euroopan
EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on tullut EY              yhteisöjen komissio (asiamiehenään Paolo Stancanelli), yhtei-
234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi           söjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa:
saadakseen sen käsiteltävänä olevassa jälkivalvontaa koske-             jaoston puheenjohtaja D. A. O. Edward (esittelevä tuomari)
vassa asiassa, jossa vastaajana on Azienda nazionale autonoma           sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn ja H. Ragnemalm, julkisasiamies:
delle strade (ANAS) vastaan ennakkoratkaisun julkisia palvelu-          N. Fennelly, kirjaaja: R. Grass, on antanut 9.12.1999 määräyk-
hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteenso-              sen, jonka määräysosa on seuraava:
vittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun direktiivin
92/50/ETY (EYVL L 209, s. 1) tulkinnasta, yhteisöjen tuomiois-
tuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́guez Igle-         1) Valitus hylätään.
sias, jaostojen puheenjohtajat J. C. Moitinho de Almeida,
D. A. O. Edward (esittelevä tuomari), L. Sevón ja R. Schintgen
sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann, J.-P. Puissochet,           2) CPL Imperial 2 SpA ja Unifrigo Cadus Srl velvoitetaan
G. Hirsch, P. Jann, H. Ragnemalm, M. Wathelet ja V. Skouris,                 korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
julkisasiamies: G. Cosmas, kirjaaja: R. Grass, on antanut
26.11.1999 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
Yhteisöjen tuomioistuimella ei ole toimivaltaa vastata Corte dei
Contin 7.4.1998 tekemällään päätöksellä esittämiin kysymyksiin.         (1) EYVL C 299, 26.9.1998.
(1) EYVL C 234 25.7.1998.


title: Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys, 7 päivänä kesäkuuta 2004, asiassa T-333/02, Gestoras Pro-Amnistía ym. vastaan Euroopan unionin neuvosto (Vahingonkorvauskanne — Oikeus- ja sisäasiat — Neuvoston yhteinen kanta — Terroritekoihin sekaantuneisiin henkilöihin, ryhmiin ja yhteisöihin liittyvät toimenpiteet — Toimivallan selvä puuttuminen — Selvästi perusteeton kanne)

text:
               11.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/40

      ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   7 päivänä kesäkuuta 2004,
   asiassa T-333/02, Gestoras Pro-Amnistía ym. vastaan Euroopan unionin neuvosto (1)

   (Vahingonkorvauskanne - Oikeus- ja sisäasiat - Neuvoston yhteinen kanta - Terroritekoihin sekaantuneisiin henkilöihin, ryhmiin ja yhteisöihin liittyvät toimenpiteet - Toimivallan selvä puuttuminen - Selvästi perusteeton kanne)
   (2004/C 228/90)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa T-333/02, Gestoras Pro-Amnistía, Juan Mari Olano Olano, kotipaikka Gradignan (Ranska), Julen Zelarain Errasti, kotipaikka Madrid (Espanja), edustajinaan asianajaja D. Rouget, vastaan Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään M. Vitsentzatos ja M. Bauer), jota tukee Espanjan kuningaskunta, jota edustaa asiamies, jolla on prosessiosoite Luxemburgissa, sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehenään aluksi P. Ormond ja sittemmin C. Jackson, prosessiosoite Luxemburgissa), jossa on kyse vahingonvaatimuksesta, jolla kantajat vaativat korvausta vahingosta, jota ne väittävät kärsineensä sen vuoksi, että Gestoras Pro-Amnistía -järjestö kirjattiin erityistoimenpiteiden toteuttamisesta terrorismin torjumiseksi 27 päivänä joulukuuta 2001 hyväksytyn neuvoston yhteisen kannan 2001/931/YUTP (EYVL L 344, s. 93), erityistoimenpiteiden toteuttamisesta terrorismin torjumiseksi hyväksytyn yhteisen kannan 2001/931/YUTP ajantasaistamisesta 2 päivänä toukokuuta 2002 hyväksytyn neuvoston yhteisen kannan 2002/340/YUTP (EYVL L 116, s. 75) sekä yhteisen kannan 2001/931/YUTP ajantasaistamisesta ja yhteisen kannan 2002/340/YUTP kumoamisesta 17 päivänä kesäkuuta 2002 hyväksytyn yhteisen kannan 2002/462/YUTP (EYVL L 160, s. 32) 1 artiklassa tarkoitettujen henkilöiden, ryhmien ja yhteisöjen luetteloon, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Pirrung sekä tuomarit A. W. H. Meij ja N. J. Forwood, kirjaaja: H. Jung, on antanut 7.6.2004 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kukin asianosainen vastaa omistaa oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EYVL C 19, 25.1.2003.


title: Asia C-343/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto)  18.5.2006  — Euroopan yhteisöjen komissio v. Suomen tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2001/37/EY — Tupakkatuotteiden valmistaminen, esittämistapa ja myynti — Suussa käytettäväksi tarkoitettujen tupakkatuotteiden markkinoille saattamista koskeva kielto — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               29.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/10

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 18.5.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Suomen tasavalta
   (Asia C-343/05) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2001/37/EY - Tupakkatuotteiden valmistaminen, esittämistapa ja myynti - Suussa käytettäväksi tarkoitettujen tupakkatuotteiden markkinoille saattamista koskeva kielto - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2006/C 178/16)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: L. Pignataro-Nolin ja M. Huttunen)

      Vastaaja: Suomen tasavalta (asiamies: J. Himmanen)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Laiminlyönti panna täytäntöön tupakkatuotteiden merkintöjä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 13 päivänä marraskuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/622/ETY 8 a artikla, sellaisena kuin se on lisättynä mainittuun direktiiviin sen muuttamisesta 15.5.1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/41/ETY (EYVL L 158, s. 30), ja tupakkatuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 5 päivänä kesäkuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/37/EY (EYVL L 194, s. 26) 8 artikla — Suussa käytettäväksi tarkoitettujen tupakkavalmisteiden markkinoille saattamista koskeva kielto Ahvenanmaan ja Suomessa rekisteröityjen alusten osalta
   Tuomiolauselma

               1)

               Suomen tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen ja tupakkatuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 5 päivänä kesäkuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/37/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole varmistanut, että Ahvenanmaa saattaa osaksi lainsäädäntöään tupakkatuotteiden merkintöjä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 13 päivänä marraskuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/622/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 15.5.1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/41/ETY, 8 a artiklan, joka sisältyy direktiivin 2001/37/EY 8 artiklaan, ja että mainittuun säännökseen sisältyvää nuuskan markkinoille saattamista koskevaa kieltoa noudatetaan siellä rekisteröidyillä aluksilla.

               2)

               Suomen tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 281, 12.11.2005.


title: Asia T-8/03: El Corte Inglésin 10.1.2003 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan nostama kanne

text:
C 70/26                   FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                          22.3.2003
       sillä ei pyritä vastustamaan yhteisön taloudellisiin etuihin         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
       vaikuttavaa petollista menettelyä, se ei noudata EY 280 ar-
       tiklan 4 kohdan ja EY 251 artiklan mukaista menettelyä
       eikä se ole rikosoikeutta ja oikeudenhoitoa koskevan                 –     kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston neljän-
       EY 280 artiklan 4 kohdan nimenomaisen poikkeuksen                          nen valituslautakunnan 3.10.2002 tekemän päätöksen
       mukainen                                                                   asioissa R 700/2000-4 ja R 746/2000-4
–      riidanalaisella toimenpiteellä kierretään voimassaolevaa
                                                                            –     kumoaa yhteisön tavaramerkin nro 203570 rekiste-
       yhteisön rahanpesua koskevan lainsäädäntöä
                                                                                röinnin
–      Euroopan yhteisö komission edustamana olettaa perusta-
       missopimuksen ja jäsenvaltioiden tahdon vastaisesti, että            –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
       sillä on Euroopan yleisen syyttäjän rooli, johon se on
       itsensä asettanut.
Kantajat väittävät, että Euroopan yhteisö komission edustama-
na on pyrkinyt valitsemaan toimivaltaisen tuomioistuimen,                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
josta on odotettavissa myönteinen tuomio (forum shopping), ja
näin pyrkinyt välttämään jäsenvaltioiden ja Euroopan yhteisön
puutteet, ja että se ei ole perustamissopimusten nojalla toimi-
valtainen toimimaan jäsenvaltioiden nimissä.                                Yhteisön     tavaramerkin       EMILIO PUCCI S.R.L.
                                                                            hakija:
Edelleen kantajat esittävät, että riitautettu toimenpide ei ole EY          Kyseessä oleva yhteisön         Tavaramerkki ”Emilio Pucci”,
292 artiklan nojalla tarkoituksenmukainen keino perustamis-                 tavaramerkki:                   jossa on käsinkirjoitettuja merk-
sopimuksen tulkintaa ja soveltamista koskevien riitojen ratkai-                                             kejä – Hakemus nro 203570
semiseksi. Lisäksi se loukkaa perusteluvelvollisuutta sekä seu-                                             luokkien 3, 18, 24 ja 25 tavaroita
raavia yleisiä periaatteita ja perusoikeuksia: suhteellisuusperi-                                           varten
aatetta, luottamuksensuojan periaatetta ja oikeusvarmuutta
sekä oikeutta puolustukseen ja oikeudenmukaiseen oikeuden-
käyntiin. Lopuksi kantaja väittää, että vastaaja on käyttänyt               Tavaramerkin- tai mer-          Kantaja.
harkintavaltaansa väärin ryhtyessään riitautettuun toimenpi-                kinhaltija, jonka oikeu-
teeseen.                                                                    teen väitemenettelyssä
                                                                            vedotaan:
( 1) Kantajat ovat riitauttaneet ensimmäisen oikeudenkäynnin aloitta-
     mista koskevan päätöksen asiassa T-379/00 (EYVL C 79,                  Tavaramerkki tai merk-          Espanjalaiset tavaramerkit EMI-
     10.3.2001, s. 24). Kantajat ovat kiistäneet toisen oikeudenkäynnin     ki, johon väitemenette-         DIO TUCCI (jossa on käsinkirjoi-
     aloittamista koskevan päätöksen asiassa T-260/01 (EYVL C 3,            lyssä vedotaan:                 tettuja merkkejä) nro 1908876,
     5.1.2002, s. 39).                                                                                joka on rekisteröity luokan 3 tava-
                                                                                roille, ja nro 855782 luokan
                                                                                25 tavaroille
                                                                            Väiteosaston päätös:            Hakemuksen hylkääminen luokan
                                                                                3, 18 ja 25 tavaroiden osalta
                                                                                ja hyväksyminen luokan 25 ja
El Corte Inglésin 10.1.2003 sisämarkkinoiden harmoni-                                                       tiettyjen luokan 18 tavaroiden
sointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan                                                      osalta.
                            nostama kanne
                                                                            Valituslautakunnan pää-         Vastustavan osapuolen valituksen
                             (Asia T-8/03)                                  tös:                            hylkääminen ja hakijan valituksen
                                                                                hyväksyminen luokassa 18 evät-
                            (2003/C 70/42)                                                                  tyjen tavaroiden osalta.
                      (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                        Kanneperusteet:                 Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan
                                                                                1 kohdan b alakohdan (sekaan-
                                                                                nusvaara) sekä saman asetuksen
                                                                                8 artiklan 5 kohdan virheellinen
El Corte Inglés, kotipaikka Madrid (Espanja), on nostanut                                                   soveltaminen.
10.1.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivi-
rastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan. Kantajan edus-
tajana on asianajaja Juan Luis Rivas Zurdo.


title: Asia C-601/10: Kanne 17.12.2010 — Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               26.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/22

         Kanne 17.12.2010 — Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-601/10)
   2011/C 63/41
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet): M. Patakia ja K. Kukovec)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että koska Helleenien tasavalta on tehnyt neuvottelumenettelyssä ilman, että se olisi ensin julkaissut asianomaista hankintailmoitusta, julkisia hankintoja koskevia sopimuksia, jotka koskevat maarekisteriin kirjaamiseen ja kaupunkisuunnitteluun liittyviä lisäpalveluja, jotka eivät sisältyneet alkuperäisiin Vasilikan, Kassandran, Egnatian ja Arethousan kuntien sopimuksiin, se ei ole noudattanut direktiivin 92/50/ETY (1) 8 artiklan ja 11 artiklan 3 kohdan eikä direktiivin 2004/18/EY (2) 20 kohdan ja 31 artiklan 4 kohdan mukaisia velvoitteitaan.

               —

               Helleenien tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio katsoo, että kun otetaan huomioon, että 1) edellä mainitut kunnat alueellisina tai paikallisina itsehallintoeliminä kuuluvat direktiivin 92/50/ETY 1 artiklan b alakohdassa ja direktiivin 2004/18/EY 1 artiklan 9 kohdassa tarkoitetun hankintaviranomaisen käsitteen alaisuuteen, 2) kyse on vastikkeellisista sopimuksista, jotka koskevat kaupunkisuunnittelupalveluja (direktiivin 92/50/ETY 8 artikla yhdessä liitteessä IA olevan 12 kohdan kanssa sekä direktiivin 2004/18/EY 20 artikla yhdessä liitteessä IIA olevan 12 kohdan kanssa) ja 3) kaikkien edellä mainittujen sopimusten arvioitu arvo kunkin yksittäisen riidanalaisen sopimuksen osalta ylittää direktiivin 92/50/ETY 7 artiklassa ja direktiivin 2004/18/EY 7 artiklassa säädetyt kynnysarvot, kyseiset sopimukset kuuluvat näiden direktiivien soveltamisalaan.
   i)   Direktiivin 92/50/ETY 8 artiklan ja 11 artiklan 3 kohdan rikkominen
   Kassandran kunnan tekemistä, lisäpalveluja koskevista puheena olevista sopimuksista komissio huomauttaa, että hankintaviranomainen valitsi menettelyn, jossa sopimus tehdään suoraan julkaisematta ennakolta sopimusta koskevaa ilmoitusta, vaikka direktiivin 92/50/ETY 8 artiklassa ja 11 artiklan 3 kohdan e alakohdassa säädetyt edellytykset, joiden täyttyessä tähän poikkeukselliseen menettelyyn voidaan turvautua ja jotka soveltuivat näihin sopimuksiin, eivät täyttyneet. Komissio toteaa erityisesti, että minkään kyseisissä sopimuksissa tarkoitetun lisäpalvelun osalta ei täyttynyt ennalta arvaamatonta syytä koskeva välttämätön edellytys.
   Toissijaisesti komissio korostaa, että vaikka direktiivin 92/50/EY 11 artiklan 3 kohdan e alakohdan poikkeussäännön edellytykset täyttyisivätkin, lisäpalveluista tehtyjen sopimusten arvo ylittää direktiivissä asetetun rajan, joka on 50 prosenttia alkuperäisen sopimuksen arvosta.
   ii)   Direktiivin 2004/18/EY 20 artiklan ja 31 artiklan 4 kohdan rikkominen
   Vasilikan, Egnatian ja Arethousan kuntien tekemistä, lisäpalveluja koskevista puheena olevista sopimuksista komissio huomauttaa, että hankintaviranomainen valitsi menettelyn, jossa sopimus tehdään suoraan julkaisematta ennakolta sopimusta koskevaa ilmoitusta, vaikka direktiivin 2004/18/EY 20 artiklassa ja 31 artiklan 4 kohdan a alakohdassa säädetyt edellytykset, joiden täyttyessä tähän poikkeukselliseen menettelyyn voidaan turvautua ja jotka soveltuivat näihin sopimuksiin, eivät täyttyneet. Komissio toteaa erityisesti, että minkään kyseisissä sopimuksissa tarkoitetun lisäpalvelun osalta ei täyttynyt ennalta arvaamatonta syytä koskeva välttämätön edellytys.
   Toissijaisesti komissio korostaa, että vaikka direktiivin 92/50/EY 11 artiklan 3 kohdan e alakohdan poikkeussäännön edellytykset täyttyisivätkin, lisäpalveluista tehtyjen sopimusten arvo ylittää direktiivissä asetetun rajan, joka on 50 prosenttia alkuperäisen sopimuksen arvosta.
   Helleenien tasavallan väitteestä, jonka mukaan menettely, jota se noudatti ilmoitettujen sopimusten tekemiseksi, oli sopusoinnussa tuolloin voimassa olleiden kansallisten oikeussääntöjen kanssa, komissio toteaa, että Helleenien tasavallan noudattama menettely oli vastoin direktiiviä 92/50/ETY, joka oli jo pantu täytäntöön kansallisessa oikeudessa siihen mennessä, kun edellä mainitut sopimukset tehtiin (sekä vastoin myöhemmin annettua direktiiviä 2004/18/EY). Komissio esittää joka tapauksessa, että kyseinen menettely ei ollut sopusoinnussa myöskään edellä mainittujen kansallisten oikeussääntöjen kanssa.
   Koska jäsenvaltiot eivät voi sisäiseen tilaan vetoamalla perustella sitä, etteivät ne ole noudattaneet yhteisön oikeudessa säädettyjä velvoitteita ja määräaikoja, komissio katsoo, että koska Helleenien tasavalta ei ole varmistanut niiden toimenpiteiden toteuttamista ja tehokasta soveltamista, jotka ovat välttämättömiä yhteisön oikeuden vaatimusten noudattamiseksi, se ei ole noudattanut direktiivin 92/50/ETY 8 artiklan ja 11 artiklan 3 kohdan eikä direktiivin 2004/18/EY 20 artiklan ja 31 artiklan 4 kohdan mukaisia velvoitteitaan.

      (1)  EYVL L 209, 24.7.1992, s. 1.

      (2)  EYVL L 134 30.4.2004, s. 114.


title: Asia C-535/06 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 3.9.2009 — Moser Baer India Ltd v. Euroopan unionin neuvosto, Euroopan yhteisöjen komissio ja Committee of European CD-R and DVD+/-R Manufacturers (CECMA) (Muutoksenhaku — Polkumyynti — Intiasta peräisin olevien kirjoitettavien CD-levyjen tuonti — Asetus (EY) N:o 960/2003 — Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrän laskeminen — Vahingon määrittäminen — Asetuksen (EY) N:o 2026/97 8 artiklan 7 kohta)

text:
               24.10.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 256/2

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 3.9.2009 — Moser Baer India Ltd v. Euroopan unionin neuvosto, Euroopan yhteisöjen komissio ja Committee of European CD-R and DVD+/-R Manufacturers (CECMA)
   (Asia C-535/06 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Polkumyynti - Intiasta peräisin olevien kirjoitettavien CD-levyjen tuonti - Asetus (EY) N:o 960/2003 - Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrän laskeminen - Vahingon määrittäminen - Asetuksen (EY) N:o 2026/97 8 artiklan 7 kohta)
   2009/C 256/02
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Moser Baer India Ltd (edustajat: dikigoros K. Adamantopoulos ja solicitor R. MacLean)

      Valittajan vastapuolet: Euroopan unionin neuvosto (asiamies: J.-P. Hix, avustajanaan Rechtsanwalt G. Berrisch), Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: H. van Vliet ja T. Scharf) ja Committee of European CD-R and DVD+/-R Manufacturers (CECMA)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-300/03, Moser Baer India Ltd v. Euroopan unionin neuvosto, 4.10.2006 antamasta tuomiosta, jolla hylätään kanne, jossa vaadittiin kumoamaan lopullisen tasoitustullin käyttöön ottamisesta Intiasta peräisin olevien kirjoitettavien CD-levyjen tuonnissa 2.6.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 960/2003 (EUVL L 138, s. 1) sikäli kuin se koskee kantajaa

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Moser Baer India Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan yhteisöjen komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 69, 24.3.2007.


title: Asia C-681/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesarbeitsgericht (Saksa) on esittänyt 17.12.2015 – Asklepios Dienstleistungsgesellschaft mbH v. Vittoria Graf

text:
               4.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesarbeitsgericht (Saksa) on esittänyt 17.12.2015 – Asklepios Dienstleistungsgesellschaft mbH v. Vittoria Graf
   (Asia C-681/15)
   (2016/C 118/07)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesarbeitsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Asklepios Dienstleistungsgesellschaft mbH

      Vastapuoli: Vittoria Graf

      Ennakkoratkaisukysymykset

   I

               1)

               Onko 12.3.2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/23/EY (1) 3 artikla esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään, että yrityksen tai liikkeen luovutuksen yhteydessä kaikki luovuttajan ja työntekijän sopimusvapauden nojalla ja yksilöllisesti työsopimuksessa sopimat työehdot siirtyvät luovutuksensaajalle sellaisinaan ikään kuin luovutuksensaaja olisi itse sopinut niistä työntekijän kanssa yksittäisessä sopimuksessa, jos kansallisessa lainsäädännössä säädetään luovutuksensaajan sekä yhteisymmärrykseen perustuvista että yksipuolisista mahdollisuuksista mukauttaa työsopimusta?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi kaikkien työehtojen tai luovuttajan ja työntekijän väliseen työsopimukseen perustuvien, yksilöllisesti sovittujen työehtojen tietyn ryhmän osalta:
               seuraako direktiivin 2001/23/EY 3 artiklan soveltamisesta, ettei velvoitteiden siirtyminen sellaisinaan luovutuksensaajalle koske tiettyjä luovuttajan ja työntekijän sopimusvapauden nojalla sopimia työsopimuksen ehtoja ja että niitä on mukautettava pelkästään yrityksen tai liikkeen luovutuksen perusteella?

               3)

               Jos unionin tuomioistuimen ensimmäiseen ja toiseen kysymykseen antamien vastausten perusteella yksilöllinen, yksittäisessä sopimuksessa sovittu viittaus, jonka perusteella tietyt työehtosopimuksen määräykset sisällytetään dynaamisesti sopimusvapauden nojalla työsopimukseen, ei siirry sellaisenaan luovutuksensaajalle:

                           a)

                           Onko näin myös silloin, jos luovuttaja ja luovutuksensaaja eivät ole työehtosopimuksen sopimuspuolia tai kuulu työehtosopimuksen sopimuspuoleen, toisin sanoen, jos työehtosopimuksen määräyksiä ei olisi sovellettu jo ennen yrityksen tai liikkeen luovutusta työsuhteeseen luovuttajan kanssa, ellei työsopimukseen ollut sisällytetty sopimusvapauden nojalla viittauslauseketta?

                           b)

                           Jos tähän kysymykseen vastataan myöntävästi:
                           onko näin myös silloin, jos luovuttaja ja luovutuksensaaja kuuluvat samaan konserniin?

         II
   Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 16 artikla esteenä direktiivien 77/187/ETY (2) tai 2001/23/EY täytäntöön panemiseksi annetulle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään, että yrityksen tai liikkeen luovutuksen yhteydessä työsopimusehdot, joista luovuttaja on sopinut työntekijän kanssa ennen liikkeen luovutusta sopimusvapauden nojalla ja yksilöllisesti, sitovat luovutuksensaajaa yrityksen tai liikkeen luovutuksen yhteydessä ikään kuin se olisi sopinut niistä itse myös silloin, jos näissä ehdoissa sisällytetään työsopimukseen dynaamisesti tiettyjä työehtosopimuksen, jota ei muutoin sovelleta kyseiseen työsuhteeseen, määräyksiä, siltä osin kuin kansallisessa lainsäädännössä säädetään luovutuksensaajan sekä yhteisymmärrykseen perustuvista että yksipuolisista mahdollisuuksista mukauttaa työsopimusta?

      (1)  Työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12.3.2001 annettu neuvoston direktiivi 2001/23/EY (EYVL L 82, s. 16).

      (2)  Työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 14.2.1977 annettu neuvoston direktiivi 77/187/ETY (EYVL L 61, .s 26).