title: Asia C-256/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Rotterdam (Alankomaat) on esittänyt 15.5.2017 – Sandd BV v. Autoriteit Consument en Markt (ACM)

text:
               7.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 256/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Rotterdam (Alankomaat) on esittänyt 15.5.2017 – Sandd BV v. Autoriteit Consument en Markt (ACM)
   (Asia C-256/17)
   (2017/C 256/06)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank Rotterdam

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Sandd BV

      Vastaaja: Autoriteit Consument en Markt (ACM)

      Muu osapuoli: PostNL

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä ja palvelun laadun parantamista koskevista yhteisistä säännöistä 15.12.1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/67/EY (1) (postidirektiivin), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivin 97/67/EY muuttamisesta yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden täysimääräisen toteuttamisen osalta 20.2.2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2008/6/EY, (2) 14 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että kansallisissa laeissa tai asetuksissa on säädettävä, että yleispalvelun tarjoajien on sisäisessä laskennassaan pidettävä erillään kukin sellainen palvelu ja tuote, joka on osa yleispalvelua, jotta ne voisivat pitää selkeästi erillään kunkin palvelun ja tuotteen, joka on osa yleispalvelua, ja ne, jotka eivät ole osa siitä, vai seuraako tästä säännöksestä vain, että laskennassa on eriytettävä yhtäältä yleispalveluun kuuluvat palvelut ja tuotteet ja toisaalta muut kuin siihen kuuluvat palvelut ja tuotteet?

               2)

               Onko yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä ja palvelun laadun parantamista koskevista yhteisistä säännöistä 15.12.1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/67/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivin 97/67/EY muuttamisesta yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden täysimääräisen toteuttamisen osalta 20.2.2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2008/6/EY, 12 artiklan toista luetelmakohtaa tulkittava siten, että kunkin erillisen palvelun, joka on osa yleispalvelua, on oltava kustannuslähtöinen?

               3)

               Onko yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä ja palvelun laadun parantamista koskevista yhteisistä säännöistä 15.12.1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/67/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivin 97/67/EY muuttamisesta yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden täysimääräisen toteuttamisen osalta 20.2.2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2008/6/EY, 12 artiklan toisessa luetelmakohdassa säädetty vaatimus, jonka mukaan hintojen on oltava kustannuslähtöisiä ja kannustettava tehokkaaseen yleispalvelun tarjontaan, esteenä sille, että käytetään toistaiseksi voimassa olevaa kiinteää tuoton määrää, jolla postin yleispalvelujen kustannuksia hintakaton puitteissa korotetaan?

      (1)  EYVL 1998, L 15, s. 14.

      (2)  EUVL 2008, L 52, s. 3.


title: Euroopan parlamentin 12.9.1997 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston asiassa T-36/96, Giuliana Gaspari vastaan Euroopan parlamentti, 10.7.1997 antamasta tuomiosta (Asia C-316/97 P)

text:
1.11.97              FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 331 /13
Euroopan parlamentin 12.9.1997 tekemä valitus Euroopan             Euroopan yhteisöjen komission 16.9.1997 nostama kanne
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen vii                            Saksan liittotasavaltaa vastaan
dennen jaoston asiassa T-36/96, Giuliana Gaspari vastaan                                  (Asia C-320/97)
   Euroopan parlamentti, 10.7.1997 antamasta tuomiosta
                       (Asia C-3 16/97 P)                                                  ( 97/C 331/24 )
                         ( 97/C 331/23 )
                                                                   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.9.1997
Euroopan parlamentti on valittanut 12.9.1997 Euroopan              Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liit
yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim              totasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston               oikeudellisen yksikön virkamies Klaus-Dieter Borchardt, ja
asiassa T-36/96, Giuliana Gaspari vastaan Euroopan parla          prosessiosoite on c/o komission oikeudellisen yksikön vir
mentti, 10.7.1997 antamasta tuomiosta . Valittajan edusta         kamies Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner C 254,
jina ovat oikeudellisen yksikön jaostopäällikkö Manfred            Kirchberg, Luxemburg.
Peter ja saman yksikön virkamies Antonio Caiola, ja
prosessiosoite Luxemburgissa on Euroopan parlamentin
pääsihteeristö, Kirchberg.                                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                   1 . toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut
                                                                        EY:n perustamissopimuksen ja direktiivin 94/37/EY (')
— kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asi                   mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut
    assa T-36/96 , Giuliana Gaspari vastaan Euroopan par               säädetyssä määräajassa direktiivin noudattamisen edel
    lamentti, 10.7.1997 antaman valituksenalaisen tuo                  lyttämiä toimenpiteitä,
    mion ('),
— hyväksyy Euroopan parlamentin ensimmäisen oikeus                2 . velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
    asteen tuomioistuimessa esittämät vaatimukset eli
    — katsoo, että kanne ei ollut perusteltu,                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    — velvoittaa vastapuolen korvaamaan oikeudenkäyn
         tikulut, sekä                                             EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen koh
                                                                   dan ja 5 artiklan ensimmäisen kohdan luonteeltaan vel
                                                                   voittavien määräysten mukaan jäsenvaltiot ovat velvollisia
— päättää yhteisöjen tuomioistuimessa aiheutuneiden                saattamaan niille osoitetun direktiivin säännökset osaksi
    oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta harkinnan mu              kansallista oikeusjärjestystä siten, että säännösten täysi
    kaan .
                                                                   vaikutus saavutetaan täytäntöönpanoa varten asetetun
                                                                   määräajan päättyessä . Tämä määräaika on päättynyt
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                31.7.1995 , eikä Saksan liittotasavalta ole antanut tarvitta
                                                                   via säännöksiä ja määräyksiä .
Yhteisön oikeuden rikkominen :
                                                                   (') EYVL L 194 , 29.7.1994, s. 65 .
— Kanne olisi pitänyt jättää tutkimatta, koska siinä esi
    tettyihin kanneperusteisiin ei ollut vedottu kannetta
    edeltävässä valituksessa .
— Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on virheelli
    sesti katsonut, että riidanalaista päätöstä ei ollut           Stockholms tingsrättenin 15.9.1997 tekemällään päätök
    perusteltu tai että sitä ei ollut perusteltu riittävästi .     sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ulla-Brith
    Kyseisen virkamiehen on näytettävä toteen, että tar           Andersson ja Susanne Wåkerås-Andersson vastaan Ruotsin
    kastavan lääkärin lausunto on perusteeton; muussa                                           valtio
    tapauksessa henkilöstösääntöjen 59 artiklan ensimmäi
    sen kohdan mukaisella järjestelmällä ei olisi enää mer                               (Asia C-321/97)
    kitystä .                                                                              ( 97/C 331 /25 )
— Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on virheelli
    sesti omasta aloitteestaan esittänyt puolustautumisoi         Stockholms tingsrätten pyytää 15.9.1997 tekemällään,
    keuksien väitettyä loukkaamista koskevan perusteen.
                                                                   yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 17.9.1997 saapu
                                                                   neella päätöksellään Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
H EYVL C 252, 16.8.1997, s. 29 .                                   ennakkoratkaisua asiassa Ulla-Brith Andersson ja Susanne
                                                                   Wåkerås-Andersson       vastaan     Ruotsin valtio  seuraaviin
                                                                   kysymyksiin:


title: Asia C-379/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Gerechtshof Den Haag (Alankomaat) on esittänyt 7.8.2014 – TOP Logistics BV ja Van Caem International BV v. Bacardi & Co. Ltd ja Bacardi International Ltd

text:
               3.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 388/2

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Gerechtshof Den Haag (Alankomaat) on esittänyt 7.8.2014 – TOP Logistics BV ja Van Caem International BV v. Bacardi & Co. Ltd ja Bacardi International Ltd
   (Asia C-379/14)
   2014/C 388/02
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Gerechtshof Den Haag

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat ja vastapuolet: TOP Logistics BV ja Van Caem International BV

      Vastapuolet ja valittajat: Bacardi & Co. Ltd ja Bacardi International Ltd

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Kun käsiteltävän kaltaisessa tilanteessa, jossa tavarat, jotka ovat peräisin Euroopan talousalueen ulkopuolelta ja jotka on asetettu sen jälkeen, kun ne on tuotu Euroopan talousalueelle (muun kuin tavaramerkin haltijan toimesta tai ilman tämän suostumusta), Euroopan unionin jäsenvaltiossa ulkoiseen passitusmenettelyyn tai tullivarastointimenettelyyn [siten kuin yhteisön tullikoodeksissa tarkoitetaan: asetus (ETY) N:o 2913/92 (1) (vanha) ja asetus (EY) N:o 450/2008 (2)], asetetaan sen jälkeen väliaikaisen valmisteverottomuuden järjestelmään, onko niitä silloin pidettävä maahantuotuina direktiivin 89/104/ETY (3) (nykyinen direktiivi 2008/95/EY (4)) 5 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla siten, että kyse on sellaisesta ”(tavaramerkin) käytöstä elinkeinotoiminnassa”, jonka tavaramerkin haltija voi kieltää kyseisen direktiivin 5 artiklan 1 kohdan perusteella?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen vastataan myöntävästi, seuraako siitä, että käsiteltävän kaltaisessa tilanteessa tällaisten tavaroiden (jotka on asetettu jäsenvaltiossa väliaikaisen valmisteverottomuuden järjestelmään) pelkkä läsnäolo jäsenvaltiossa ei loukkaa tai ei voi loukata tavaramerkin tehtäviä niin, että tavaramerkin haltija, joka vetoaa kansallisiin tavaramerkkioikeuksiin kyseisessä jäsenvaltiossa, ei voi kieltää tällaista läsnäoloa?

      (1)  Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1).

      (2)  Yhteisön tullikoodeksista (uudistettu tullikoodeksi) 23.4.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 450/2008 (EUVL L 145, s. 1).

      (3)  Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annettu ensimmäinen neuvoston direktiivi 89/104/ETY (EYVL L 40, 11.2.1989, s. 1).

      (4)  Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä (kodifioitu toisinto) 22.10.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/95/EY (EUVL L 299, s. 25).


title: Asia T-594/13: Kanne 14.11.2013 — Sanctuary Brands v. SMHV — Richter International (TAILORBYRD)

text:
               25.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/29

         Kanne 14.11.2013 — Sanctuary Brands v. SMHV — Richter International (TAILORBYRD)
   (Asia T-594/13)
   2014/C 24/53
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Sanctuary Brands LLC (New Canaan, Connecticut, Yhdysvallat) (edustaja: barrister B. Brandreth)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Richter International Ltd (Scarborough, Ontario, Kanada)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 7.8.2013 asiassa R 1625/2012-1 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”TAILORBYRD” luokan 25 tavaroille — yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus N:o 9 325 507

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanaosan ”TAILORBYRD” sisältävä rekisteröimätön kuviomerkki, rekisteröimätön sanamerkki ja kaupallinen nimi ”TAILORBYRD” sekä yhtiön nimi ”Tailorbyrd, LLC”, joita on käytetty vaatteisiin ja paitoihin liittyvässä liiketoiminnassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hylättiin

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 8 artiklan 4 kohtaa on sovellettu virheellisesti.


title: Asia C-468/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Efeteio Athinon on esittänyt 21.11.2006 — Sot. Lélos kai Sia E.E v. Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Biomihaniki Etaireia Farmakeftikon Proїonton

text:
               27.1.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 20/3

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Efeteio Athinon on esittänyt 21.11.2006 — Sot. Lélos kai Sia E.E v. Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Biomihaniki Etaireia Farmakeftikon Proїonton
   (Asia C-468/06)
   (2007/C 20/03)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Efeteio Athinon
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Sot. Lélos kai Sia E.E

      Vastaaja: Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Biomihaniki Etaireia Farmakeftikon Proїonton
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1.

               Merkitseekö se, että määräävässä asemassa oleva yritys kieltäytyy toimittamasta täysimääräisesti lääkealan tukkukauppiaiden sille tekemiä tilauksia aikomuksenaan rajoittaa tukkukauppiaiden vientitoimintaa ja sen kautta sitä vahinkoa, jota rinnakkaiskaupasta sille koituu, sellaisenaan EY 82 artiklassa tarkoitettua väärinkäyttöä? Onko edellä esitettyyn kysymykseen annettavan vastauksen kannalta merkitystä sillä, että rinnakkaiskauppa on erityisen kannattavaa tukkukauppiaille sen vuoksi, että hinnat ovat Euroopan unionin jäsenvaltioissa muotoutuneet valtion asiaan puuttumisen johdosta erilaisiksi, eli sillä, että lääkemarkkinoilla eivät vallitse pelkästään vapaan kilpailun lait vaan järjestelmä, joka suurelta osin määräytyy valtion toimenpiteiden nojalla? Onko viime kädessä kansallisen tuomioistuimen velvollisuutena soveltaa yhteisön kilpailusääntöjä samalla tavalla kilpailuun perustuvilla markkinoilla ja markkinoilla, joilla valtion toimenpiteet vääristävät kilpailua?

               2.

               Jos yhteisöjen tuomioistuin katsoo, että rinnakkaiskaupan rajoittaminen edellä esitetyistä syistä ei aina merkitse väärinkäyttöä, kun rinnakkaiskauppaa rajoittaa määräävässä asemassa oleva yritys, kuinka mahdollista väärinkäyttöä arvioidaan?

         Erityisesti kysytään seuraavaa:

               2.1.

               Onko asianmukaista käyttää perusteena prosenttiosuutta, jolla tavanomainen kotimainen kulutus ylitetään, ja/tai vahinkoa, joka määräävässä asemassa olevan yrityksen koko liikevaihdolle ja kokonaisvoitolle koituu? Mikäli näin on, kuinka määritetään tämän prosenttiosuuden suuruus ja vahingon suuruus — jälkimmäinen prosenttiosuutena liikevaihdosta ja kokonaisvoitosta — siten, että sitä suuremman ylityksen tai vahingon johdosta kyseistä käyttäytymistä pidetään väärinkäyttönä?

               2.2.

               Onko intressien vertaileminen asianmukainen lähestymistapa, ja mikäli näin on, mitkä ovat ne intressit, joita on vertailtava?
               Erityisesti kysytään,

                           a)

                           onko vastauksen kannalta merkitystä sillä, että loppukuluttajalle/potilaalle koituu vain vähän taloudellista hyötyä rinnakkaiskaupasta,

                           b)

                           otetaanko, ja jos otetaan, niin missä määrin, huomioon sairasvakuutuslaitosten intressi siihen, että markkinoilla on halvempia lääkkeitä?

               2.3.

               Mitä muita perusteita ja lähestymistapoja on asianmukaista käyttää nyt käsiteltävässä asiassa?


title: Asia C-195/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 15.4.2013 — Confederazione generale dell'industria italiana (Confindustria) ym. v. Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti ja Ministero dello Sviluppo Economico

text:
               20.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 207/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 15.4.2013 — Confederazione generale dell'industria italiana (Confindustria) ym. v. Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti ja Ministero dello Sviluppo Economico
   (Asia C-195/13)
   2013/C 207/15
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Confederazione generale dell'industria italiana (Confindustria) ym.

      Vastapuolet: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti ja Ministero dello Sviluppo Economico

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko — ja jos on, niin missä määrin — SEU 4 artiklan 3 kohdassa, SEUT 101 artiklassa sekä SEUT 49, SEUT 56 ja SEUT 96 artiklassa tarkoitettu kilpailuvapauden, yritysten vapaan liikkuvuuden, sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden suoja esteenä sellaisille unionin jäsenvaltioiden kansallisille säännöksille, joissa asetetaan vähimmäistoimintakustannukset maantiekuljetusten alalle ja määritetään näin ulkopuolelta yksi palvelun vastikkeen ja siten sopimushinnan osatekijä?

               2)

               Voidaanko — ja millaisin edellytyksin — tieliikenneturvallisuutta koskevan yleisen edun turvaamiseen liittyvillä tarpeilla oikeuttaa mainittujen periaatteiden rajoituksia, ja voiko asetuksen nro 112/2008 83 bis §:n mukainen vähimmäistoimintakustannusten määrittäminen olla tällaisesta toiminnallisesta näkökulmasta katsottuna perusteltua?

               3)

               Voidaanko vähimmäistoimintakustannusten määrittäminen edellä mainitusta näkökulmasta katsottuna jättää asianomaisten toimijaryhmien välisten vapaaehtoisten yleissopimusten varaan ja toissijaisesti sellaisten elinten tehtäväksi, joiden kokoonpanolle on ominaista se, että niissä ovat vahvasti edustettuina alan yksityisiä taloudellisia toimijoita edustavat tahot, kun lainsäädäntötasolla säädettyjä perusteita ei ole?


title: Asia C-324/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 16.7.2008 — 1. Makro Zelfbedieningsgroothandel CV, 2. Metro Cash & Carry BV ja 3. Remo Zaandam BV v. Diesel SpA

text:
               25.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 16.7.2008 — 1. Makro Zelfbedieningsgroothandel CV, 2. Metro Cash & Carry BV ja 3. Remo Zaandam BV v. Diesel SpA
   (Asia C-324/08)
   (2008/C 272/10)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Hoge Raad der Nederlanden
   Pääasian asianosaiset

      Valittajat: 1. Makro Zelfbedieningsgroothandel CV, 2. Metro Cash & Carry BV ja 3. Remo Zaandam BV

      Vastapuoli: Diesel SpA
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko sellaisessa tapauksessa, jossa tavaramerkin haltijan tavaramerkillä varustetut tavarat on saatettu aiemmin markkinoille ETA:n sisällä siten, että tavaramerkin haltija ei ole saattanut niitä markkinoille eikä markkinoille saattaminen ole tapahtunut myöskään tavaramerkin haltijan nimenomaisella suostumuksella, sovellettava sen määrittelemiseksi, onko tämä tapahtunut tavaramerkin haltijan (hiljaisella) suostumuksella jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin (89/104/ETY) (1) 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, samoja kriteereitä, joita sovelletaan siinä tapauksessa, että tavaramerkin haltija on aiemmin saattanut sellaiset tavarat markkinoille ETA:n ulkopuolella tai että hän on antanut suostumuksensa siihen?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kielteisesti, mitä kriteereitä — jotka voidaan mahdollisesti johtaa (myös) — mainitusta yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-9/93, IHT Internationale Heiztechnik GmbH ja Uwe Danzinger 22.6.1994 antamasta tuomiosta (Kok. 1994, s. I-2757) — on tällöin sovellettava ensimmäisessä kysymyksessä ensin mainitussa tapauksessa sen arvioimiseksi, onko kyse edellä mainitussa direktiivissä tarkoitetusta tavaramerkin haltijan antamasta (hiljaisesta) suostumuksesta?

      (1)  EYVL 1989, L 40, s. 1.


title: Asia T-60/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.7.2010 — Herhof v. SMHV — Stabilator (stabilator) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin stabilator rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön sanamerkki STABILAT — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaaran puuttuminen — Tavaroiden ja palvelujen samankaltaisuuden puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               14.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/42

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.7.2010 — Herhof v. SMHV — Stabilator (stabilator)
   (Asia T-60/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin stabilator rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön sanamerkki STABILAT - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaran puuttuminen - Tavaroiden ja palvelujen samankaltaisuuden puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   2010/C 221/69
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Herhof-Verwaltungsgesellschaft mbH (Solms, Saksa) (edustajat: asianajajat A. Zinnecker ja T. Bösling)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: G. Schneider)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Stabilator sp. z o.o. (Gdynia, Puola) (edustajat: asianajaja M. Kacprzak)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 16.12.2008 tekemästä päätöksestä (asiat R 483/2008-4 ja R 705/2008-4), joka liittyy Herhof-Verwaltungsgesellschaft mbH:n ja Stabilator sp. z o.o:n väliseen väitemenettelyyn.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Herhof-Verwaltungsgesellschaft mbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 102, 1.5.2009.


title: Asia C-606/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'État (Ranska) on esittänyt 22.12.2010 — Association nationale d'assistance aux frontières pour les étrangers (Anafé) v. Ministre de l'intérieur, de l'outre-mer, des collectivités territoriales et de l'immigration

text:
               5.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 72/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'État (Ranska) on esittänyt 22.12.2010 — Association nationale d'assistance aux frontières pour les étrangers (Anafé) v. Ministre de l'intérieur, de l'outre-mer, des collectivités territoriales et de l'immigration
   (Asia C-606/10)
   2011/C 72/20
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d'État

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Association nationale d'assistance aux frontières pour les étrangers (Anafé)

      Vastaaja: Ministre de l'intérieur, de l'outre-mer, des collectivités territoriales et de l'immigration

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Sovelletaanko henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) 15.3.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 562/2006 (1) 13 artiklaa kolmannen maan kansalaisen paluuseen tälle väliaikaisen oleskeluluvan myöntäneen jäsenvaltion alueelle silloin, kun paluu sen alueelle ei edellytä tuloa muiden jäsenvaltioiden alueelle eikä kulkua niiden alueen kautta eikä myöskään oleskelua niiden alueella?

               2)

               Millä edellytyksillä jäsenvaltio voi myöntää kolmansien maiden kansalaisille saman asetuksen 5 artiklan 4 kohdan a alakohdassa tarkoitetun ”paluuviisumin”? Erityisesti on kysyttävä, voidaanko tällaisella viisumilla rajoittaa maahantuloa siten, että tämä on mahdollista vain kyseisen jäsenvaltion alueen rajanylityspaikoissa.

               3)

               Siltä osin kuin 15.3.2006 annetun asetuksen mukaan tulo jäsenvaltioiden alueelle ei ole mahdollista sellaisille kolmansien maiden kansalaisille, joilla on vain väliaikainen oleskelulupa, joka on myönnetty oleskelulupaa koskevan ensimmäisen hakemuksen tai turvapaikkahakemuksen käsittelyn ajaksi, kun taas tällainen maahantulo sallittiin Schengenin sopimuksen soveltamisesta 19.6.1990 tehdyssä yleissopimuksessa, sellaisena kuin se oli voimassa ennen sen muuttamista kyseisellä asetuksella, edellyttivätkö oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteet siirtymätoimenpiteiden säätämistä jäsenvaltioiden alueelta lähteneiden kolmansien maiden sellaisten kansalaisten osalta, joilla oli vain väliaikainen oleskelulupa, joka oli myönnetty oleskelulupaa koskevan ensimmäisen hakemuksen tai turvapaikkahakemuksen käsittelyn ajaksi, ja jotka haluavat palata kyseiselle alueelle 15.3.2006 annetun asetuksen tultua voimaan?

      (1)  EUVL L 105, s. 1


title: Asia C-568/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Stuttgart (Saksa) on esittänyt 5.11.2015 – Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e. V. v. comtech GmbH

text:
               1.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Stuttgart (Saksa) on esittänyt 5.11.2015 – Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e. V. v. comtech GmbH
   (Asia C-568/15)
   (2016/C 038/36)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Stuttgart

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e. V.

      Vastaaja: comtech GmbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko kuluttajan oikeuksista 25.10.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/83/EU (1) (EUVL L 304, s. 64) 21 artiklan ensimmäistä kohtaa tulkittava siten, että jos elinkeinonharjoittajalla on puhelinlinja, jonka välityksellä kuluttaja saa häneen puhelinyhteyden tehtyyn sopimukseen liittyvissä asioissa, yhteydenotosta elinkeinonharjoittajaan ei saa aiheutua kuluttajalle suurempia kuluja kuin ne, joita kuluttajalle olisi aiheutunut puhelusta lanka- tai matkapuhelinten (maantieteelliseen) standardinumeroon?

               2)

               Estääkö direktiivin 2011/83/EU 21 artiklan ensimmäinen kohta kansallisen säännöksen, jossa säädetään, että jos elinkeinonharjoittajalla on 0180-alkuinen palvelunumero, jonka välityksellä häneen saa puhelinyhteyden tehtyyn sopimukseen liittyvissä asioissa, kuluttajan on maksettavat kulut, jotka televiestintäpalvelun tarjoaja veloittaa häneltä kyseisen televiestintäpalvelun käytöstä, myös silloin, kun ne ylittävät kulut, joita kuluttajalle olisi aiheutunut puhelusta lanka- tai matkapuhelinten (maantieteelliseen) standardinumeroon?
               Onko tällainen kansallinen säännös direktiivin 21 artiklan ensimmäisen kohdan mukaan kuitenkin sallittu silloin, jos televiestintäpalvelun tarjoaja ei maksa elinkeinonharjoittajalle osaa maksusta, jonka televiestintäpalvelun tarjoaja perii kuluttajalta puhelinyhteydestä 0180-alkuiseen numeroon?

      (1)  Kuluttajan oikeuksista, neuvoston direktiivin 93/13/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/44/EY muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 85/577/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/7/EY kumoamisesta 25.10.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/83/EU (EUVL L 304, s. 64).


title: Asia T-62/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.6.2014 – Golam v. SMHV – Glaxo Group (METABIOMAX) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin METABIOMAX rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön sanamerkki BIOMAX — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               28.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 245/13

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.6.2014 – Golam v. SMHV – Glaxo Group (METABIOMAX)
   (Asia T-62/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin METABIOMAX rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön sanamerkki BIOMAX - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   2014/C 245/17
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Sofia Golam (Ateena, Kreikka) (edustaja: asianajaja N. Trovas)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: P. Geroulakos)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Glaxo Group Ltd (Greenford, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat G. Ballas ja N. Prentoulis)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 30.10.2012 (asia R 2089/2011-2) tekemästä päätöksestä, joka liittyy Glaxo Group Ltd:n ja Sofia Golamin väliseen väitemenettelyyn.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Sofia Golam velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 86, 23.3.2013.


title: Asia T-303/03: Lidl Stiftung & Co. KG:n 4.9.2003 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
C 275/46                 FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                        15.11.2003
Canali Ireland Limitedin 29.8.2003 sisämarkkinoiden har-                 Valituslautakunnan rat-         Väiteosaston ratkaisun kumoami-
        monisointivirastoa vastaan nostama kanne                         kaisu:                          nen ja väitteen hylkääminen.
                                                                         Kanneperusteet:                 Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan
                           (Asia T-301/03)                                                               1 kohdan b alakohdan virheelli-
                                                                                nen soveltaminen (sekaannusvaa-
                                                                                ra).
                          (2003/C 275/77)
(Oikeudenkäyntikieli määritetään työjärjestyksen 131 artiklan
2 kohdan mukaisesti – kieli, jolla kannekirjelmä laadittiin: englanti)
Canali Ireland Limited, Dublin (Irlanti) on nostanut 29.8.2003
                                                                         Lidl Stiftung & Co. KG:n 4.9.2003 sisämarkkinoiden
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                         harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan
messa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa vas-
                                                                                nostama kanne
taan. Kantajan edustajina ovat asianajajat C. Gielen ja
O. Schmutzer. Canali S.p.A. oli myös osapuolena valituslauta-
kunnassa käydyssä menettelyssä.                                                                     (Asia T-303/03)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                                         (2003/C 275/78)
–    kumoaa toisen valituslautakunnan 17.6.2003 antaman
                                                                         (Oikeudenkäyntikieli määritetään työjärjestyksen 131 artiklan
     ratkaisun
                                                                                2 kohdan mukaisesti – Hakemuksen kieli: saksa)
–    hyväksyy väitteen, joka on tehty tavaramerkin CANAL
     JEAN CO rekisteröintiä koskevaa hakemusta vastaan,
     ja hylkää hakemuksen kokonaisuudessaan ja/tai antaa
     asianmukaiseksi katsomansa ratkaisun                                Lidl Stiftung & Co. KG on nostanut 4.9.2003 Euroopan
                                                                         yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
                                                                         teen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja
–    velvoittaa korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         mallit) vastaan. Kantajan edustaja on Rechtsanwalt P. Groß.
                                                                         Muuna osapuolena valituslautakunnassa oli REWE-Zenral AG,
                                                                         kotipaikka Köln (Saksa).
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Yhteisön tavaramerkin           Canal Jean Co., Inc.
                                                                         –     toteaa mitättömäksi ja kumoaa sisämarkkinoiden harmo-
hakija:
                                                                               nisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen vali-
                                                                               tuslautakunnan 30.6.2003 tekemän päätöksen valitukses-
Haettu tavaramerkki:            Kuviomerkki CANAL – JEAN CO.                   ta R 408/2002-1, joka koskee yhteisön tavaramerkin
                                Hakemus nro 425363, joka kos-                  ”Salvita” rekisteröimistä hakemusnumerolla 609339;
                                kee luokkaan 25 kuuluvia tavaroi-
                                ta (Vaatteet; jalkineet; päähineet).
                                                                         –     velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäyn-
                                                                               tikulut.
Sen tavaramerkki- tai           Kantaja.
merkkioikeuden haltija,
johon väitemenettelyssä
on vedottu:
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Tavaramerkki- tai merk-         Italiassa rekisteröity tavaramerkki
kioikeus, johon väiteme-        nro 513948 (sanamerkki CANA-
nettelyssä on vedottu:          LI) luokkiin 3, 6, 9, 14, 16, 18, 20,    Tavaramerkin hakija:            REWE-Zentral AG
                                25, 34 ja 42 kuuluvia tavaroita ja
                                palveluja varten.                        Haettu tavaramerkki:            Sanamerkki ”Salvita” luokkien 5,
                                                                                29, 30 ja 32 tavaroille – Hakemus
Väiteosaston ratkaisu:          Väitteen hyväksyminen.                                                   nro 609339
 ---pagebreak--- 15.11.2003              FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                              C 275/47
Sen tavaramerkki- tai          Kantaja                                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
merkkioikeuden haltija,
johon väitemenettelyssä
on vedottu:                                                            Yhteisön tavaramerkin           Kantaja
                                                                       hakija:
Tavaramerkki- tai merk-        Saksalainen sanamerkki ”Solevita”
kioikeus, johon väiteme-       luokan 32 tavaroille                    Haettu tavaramerkki:            Sana-/kuviomerkki           OpusDent
nettelyssä on vedottu:                                                                                luokkiin 9, 10 ja 42 kuuluvia
                                                                                tavaroita ja palveluja varten
Väiteosaston ratkaisu:         Väitteen hylkääminen                                                    (muun muassa laserit, ei lääketie-
                                                                                teellisiin tarkoituksiin, lääketie-
Valituslautakunnan rat-        Kantajan valituksen hylkääminen                                         teelliset, hammaslääketieteelliset
kaisu:                                                                                ja esteettiset laserit sekä lääkintä-
                                                                                hoito ja hampaidenhoito) – hake-
                                                                                mus nro 1 331 230
Kanneperusteet:                Kantaja on toimittanut riittävät
                               todisteet sen tavaramerkkioikeu-
                               den laillisesta käytöstä, johon väi-    Sen tavaramerkki- tai           Dornier Medizintechnik GmbH
                               temenettelyssä on vedottu.              merkkioikeuden haltija,
                                                                       johon väitemenettelyssä
                               –    Asetuksen N:o 40/94 74 ar-         on vedottu:
                                    tiklan 1 kohdan toisen lau-
                                    seen mukaista dispositiope-        Tavaramerkki- tai merk-         Yhteisön tavaramerkki Opus
                                    riaatetta on loukattu.             kioikeus, johon väiteme-        luokkaan 10 kuuluvia tavaroita
                                                                       nettelyssä on vedottu:          varten (muun muassa lääketieteel-
                               –    Kantajan oikeutta tulla kuul-                                      liset tutkimuspöydät, röntgenlait-
                                    luksi on loukattu.                                                 teet ja röntgentyöpisteet)
                                                                       Väiteosaston ratkaisu:          Väite hyväksyttiin tavaroiden ”lää-
                                                                                ketieteelliset,     hammaslääketie-
                                                                                teelliset ja esteettiset laserit” osalta
                                                                                ja hylättiin muiden tavaroiden ja
                                                                                palvelujen osalta
OpusDent GmbH:n 8.9.2003 sisämarkkinoiden harmoni-                     Valituslautakunnan rat-         Valituksen hylkääminen
sointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama                kaisu:
                               kanne
                                                                       Kanneperusteet:                 Ei sekaannusvaaraa
                          (Asia T-305/03)
                         (2003/C 275/79)
(Oikeudenkäyntikieli määritetään työjärjestyksen 131 artiklan
         2 kohdan mukaan – kannekirjelmän kieli: saksa)
                                                                       Manel Gamós Graun 8.9.2003 Euroopan yhteisöjen ko-
                                                                                missiota vastaan nostama kanne
OpusDent GmbH, Freising (Saksa) on nostanut 8.9.2003
                                                                                (Asia T-309/03)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
messa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tava-
ramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja                                     (2003/C 275/80)
P. Munzinger. Dornier Medizintechnik GmbH, Wessling
(Saksa) osallistui asian käsittelyyn valituslautakunnassa.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–    kumoaa vastaajan toisen valituslautakunnan 23.6.2003              Manel Gamós Grau, kotipaikka Brysselissä, on nostanut
     asiassa R 579/2002-2 antaman ratkaisun                            8.9.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                       mioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vas-
–    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.              taan. Kantajan edustajana on asianajaja Marc-Albert Lucas.


title: Asia C-525/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Álava (Espanja) on esittänyt 5.10.2015 – Laboral Kutxa v. Esmeralda Martínez Quesada

text:
               14.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 414/22

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Álava (Espanja) on esittänyt 5.10.2015 – Laboral Kutxa v. Esmeralda Martínez Quesada
   (Asia C-525/15)
   (2015/C 414/28)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Audiencia Provincial de Álava

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Laboral Kutxa

      Vastapuoli: Esmeralda Martínez Quesada

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (1) 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun periaatteen, jonka mukaan kohtuuttomat ehdot eivät sido kuluttajia, mukaista rajoittaa kohtuuttoman sopimusehdon pätemättömyyden seurauksia siten, että perusteettomasti perittyjen määrien palauttaminen rajoitetaan koskemaan tietystä päivämäärästä lähtien maksettuja määriä sen sijaan, että määrät palautettaisiin koko siltä ajalta, jona kohtuutonta ja pätemätöntä sopimusehtoa on sovellettu?

      (1)  EYVL L 95, s. 29.


title: Asia C-110/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 7.3.2013 — HaTeFo GmbH v. Finanzamt Haldensleben

text:
               25.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 147/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 7.3.2013 — HaTeFo GmbH v. Finanzamt Haldensleben
   (Asia C-110/13)
   2013/C 147/21
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesfinanzhof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: HaTeFo GmbH

      Vastapuoli: Finanzamt Haldensleben

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

                           a)

                           Mitä vaatimuksia on asetettava sille oletukselle, että on kyse mikroyritysten sekä pienten ja keskisuurten yritysten määritelmästä 6.5.2003 annetun komission suosituksen 2003/361/EY (1) (pk-yrityksiä koskeva suositus) liitteessä olevan 3 artiklan 3 kohdan neljännessä alakohdassa tarkoitetusta yhdessä toimimisesta: riittääkö jo mikä tahansa molemmissa yrityksissä osakkaina olevien luonnollisten henkilöiden yrityksiin liittyvä yhteistoiminta, joka tapahtuu ilman riitoja tai esiin tulevia eturistiriitoja, vai edellytetäänkö pikemminkin havaittavissa olevaa henkilöiden yhdenmukaistettua menettelyä?

                           b)

                           Mikäli edellytetään yhdenmukaistettua menettelyä: tarkoittaako jo pelkkä tosiasiallinen yhteistoiminta yhdenmukaistettua menettelyä?

               2)

               Jos velvollisuutta laatia konsolidoitu tilinpäätös ei ole, onko sen kysymyksen yhteydessä, onko yritys sidoksissa toiseen yritykseen luonnollisen henkilön tai yhdessä toimivien luonnollisten henkilöiden ryhmän kautta, tehtävä pk-yrityksiä koskevan suosituksen liitteessä olevan 3 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa mainittujen ”suhteiden” tutkimisen lisäksi myös taloudellinen kokonaisarviointi, jossa on tutkittava kyseisten yritysten omistussuhteiden — tässä yhteydessä erityisesti osakkeenomistajien tiettyyn perheeseen kuulumisen —, omistusrakenteen ja taloudellisen integraation — erityisesti myös johtajan henkilöllisyyden — kaltaisia näkökohtia?

               3)

               Siinä tapauksessa, että muodollista tarkastelua laajempi taloudellinen kokonaisarviointi on mahdollinen myös pk-yrityksiä koskevaa suositusta sovellettaessa: edellyttääkö se aikomusta kiertää pk-yrityksen määritelmä tai ainakin sen kiertämisriskiä?

      (1)  EUVL L 124, s. 36.


title: Asia C-42/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d'appel d'Amiens (Ranska) on esittänyt 31.1.2011 — rikosoikeudenkäynti Joao Pedro Lopes Da Silva Jorgea vastaan

text:
               2.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 103/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d'appel d'Amiens (Ranska) on esittänyt 31.1.2011 — rikosoikeudenkäynti Joao Pedro Lopes Da Silva Jorgea vastaan
   (Asia C-42/11)
   2011/C 103/28
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour d'appel d'Amiens

      Pääasian asianosainen

   Joao Pedro Lopes Da Silva Jorge

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko EY 12 artiklassa [josta on tullut SEUT 18 artikla] vahvistettu syrjintäkiellon periaate esteenä rikosprosessilain 695-24 §:n kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan vapaudenmenetyksen käsittävän rangaistuksen täytäntöönpanoa varten annetun eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanosta voidaan kieltäytyä ainoastaan siinä tapauksessa, että etsitty henkilö on Ranskan kansalainen ja että toimivaltaiset Ranskan viranomaiset sitoutuvat panemaan tämän rangaistuksen täytäntöön?

               2)

               […] Onko puitepäätöksen (1) 4 artiklan 6 kohdassa tarkoitetun kieltäytymisperusteen saattaminen osaksi kansallista oikeutta jätetty jäsenvaltioiden harkintavaltaan vai onko se pakollista ja voiko jäsenvaltio toteuttaa toimenpiteen, joka merkitsee kansalaisuuteen perustuvaa syrjintää?

      (1)  Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 tehty neuvoston puitepäätös 2002/584/YOS (EYVL L 190, s. 1).


title: Asia C-64/13 P: Valitus, jonka H-Holding AG on tehnyt 7.2.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-672/11, H-Holding AG v. Euroopan parlamentti, 27.11.2012 antamasta määräyksestä

text:
               16.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 336/5

         Valitus, jonka H-Holding AG on tehnyt 7.2.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-672/11, H-Holding AG v. Euroopan parlamentti, 27.11.2012 antamasta määräyksestä
   (Asia C-64/13 P)
   2013/C 336/12
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: H-Holding AG (edustaja: asianajaja R. Závodný)

      Muu osapuoli: Euroopan parlamentti
   Unionin tuomioistuin (seitsemäs jaosto) on 5.9.2013 antamallaan määräyksellä jättänyt valituksen tutkimatta ja määrännyt, että valittaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.


title: Asia C-300/08 P: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 11.6.2009 — Leche Celta, SL v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Celia SA (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Asetus (EY) N:o 40/94 — 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Sana- ja kuviomerkki Celia — Tavaramerkin rekisteröinnin suhteelliset hylkäysperusteet — Sen tavaramerkin, jonka rekisteröintiä on haettu, samankaltaisuus aiempaan tavaramerkkiin nähden — Samanlaisia tavaroita koskeva tavaramerkki — Sekaannusvaara — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat)

text:
               12.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 220/16

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 11.6.2009 — Leche Celta, SL v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Celia SA
   (Asia C-300/08 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 40/94 - 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Sana- ja kuviomerkki Celia - Tavaramerkin rekisteröinnin suhteelliset hylkäysperusteet - Sen tavaramerkin, jonka rekisteröintiä on haettu, samankaltaisuus aiempaan tavaramerkkiin nähden - Samanlaisia tavaroita koskeva tavaramerkki - Sekaannusvaara - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat)
   2009/C 220/28
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Leche Celta, SL (edustaja: abogado J. Calderón Chavero)

      Valittajan vastapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Folliard-Monguiral) ja Celia SA (edustajat: asianajajat D. Masson ja F. de Castelnau)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-35/07, Leche Celta v. SMHV, 23.4.2008 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi valittajan nostaman kanteen SMHV:n neljännen valituslautakunnan 5.12.2006 tekemästä päätöksestä, joka koski Leche Celta SL:n ja Celia SA:n välistä väitemenettelyä — Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/93 (EYVL 1994, L 11, s. 1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen — Tavaramerkin rekisteröinnin suhteelliset hylkäysperusteet — Sekaannusvaara, joka liittyy hakemukseen sellaisen tavaramerkin rekisteröimiseksi, joka on samankaltainen kuin samoja tavaroita kuvaava aikaisempi tavaramerkki — Merkkien vertaaminen visuaalisesti, foneettisesti ja niiden merkityssisällön osalta

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Leche Celta, SL velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 223, 30.8.2008.


title: Asia C-153/06: Kanne  21.3.2006  — Euroopan yhteisöjen komissio v. Suomen tasavalta

text:
               3.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 131/31

         Kanne 21.3.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Suomen tasavalta
   (Asia C-153/06)
   (2006/C 131/58)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Konstantinidis ja K. Nyberg)

      Vastaaja: Suomen tasavalta
   Vaatimukset

               —

               on todettava, että Suomen tasavalta ei ole Ahvenanmaan maakunnan osalta noudattanut sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta 27 päivänä tammikuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/96/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

               —

               Suomen tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 13.8.2004.

      (1)  EUVL L 37, s. 24.


title: Asia C-222/08: Kanne 322/08 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/24

         Kanne 322/08 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-222/08)
   (2008/C 209/35)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: H. van Vliet ja A. Nijenhuis)

      Vastaaja: Belgian kuningaskunta
   Vaatimukset

               —

               1. Todetaan, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut direktiivin 2002/22/EY 12 artiklan 1 kohdan, 13 artiklan 1 kohdan ja liitteessä IV olevan A osan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole saattanut osaksi kansallista oikeuttaan yleispalveluvelvollisuuksien kustannusten laskemista ja rahoittamista koskevia säännöksiä

               —

               2. Belgian kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin 2002/22 päämääränä on muun muassa säännellä tilanteita, joissa markkinat eivät tyydyttävästi täytä loppukäyttäjien tarpeita ja se sisältää yleispalvelun saatavuutta koskevia säännöksiä. Direktiivin 12 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jos kansalliset sääntelyviranomaiset katsovat, että yleispalvelun tarjoaminen voi muodostaa kohtuuttoman rasitteen yleispalvelun tarjoajiksi nimetyille yrityksille, niiden on laskettava sen tarjoamisen nettokustannukset kyseisessä artiklassa säädetyllä tavalla. Direktiivin liitteessä IV oleva A osa sisältää säännöksiä nettokustannusten laskemisesta. Direktiivin 13 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jos kansalliset sääntelyviranomaiset toteavat 12 artiklassa tarkoitetun nettokustannusten laskennan perusteella, että yritykselle aiheutuu kohtuuton rasite, jäsenvaltion on nimetyn yrityksen pyynnöstä päätettävä korvaavan järjestelmän käyttöönotosta.
   Komission mukaan Belgia ei ole pannut direktiivin 12 artiklan 1 kohdan, 13 artiklan 1 kohdan ja liitteessä IV olevan A osan säännöksiä oikealla tavalla täytäntöön. Belgian lainsäädännössä ei nimittäin oteta ollenkaan kantaa siihen kysymykseen, muodostaako sosiaalisten hintojen tarjoaminen yleispalvelun tarjoamisen puitteissa kohtuuttoman rasitteen yleispalvelun tarjoajiksi nimetyille yrityksille. Lisäksi Belgian lainsäädäntö ei täytä nettokustannusten laskemista koskevaa vaatimusta sellaisena kuin siitä säädetään erityisesti direktiivin liitteessä IV olevan A osan viimeisessä osassa.


title: Asia T-186/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.10.2015 – Atlantic Multipower Germany v. SMHV – Nutrichem Diät + Pharma (NOxtreme) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki NOxtreme — Aikaisemmat yhteisön tavaramerkeiksi rekisteröidyt ja kansalliset kuviomerkit X-TREME — Suhteelliset hylkäysperusteet — Sekaannusvaara — Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Asetuksen N:o 207/2009 43 artikla 2 ja 3 kohta — Asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan 2 kohta)

text:
               30.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 398/45

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.10.2015 – Atlantic Multipower Germany v. SMHV – Nutrichem Diät + Pharma (NOxtreme)
   (Asia T-186/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki NOxtreme - Aikaisemmat yhteisön tavaramerkeiksi rekisteröidyt ja kansalliset kuviomerkit X-TREME - Suhteelliset hylkäysperusteet - Sekaannusvaara - Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö - Asetuksen N:o 207/2009 43 artikla 2 ja 3 kohta - Asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan 2 kohta))
   (2015/C 398/57)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Atlantic Multipower Germany GmbH & Co. OHG (Hampuri, Saksa) (edustaja: asianajaja W. Berlit)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Schifko)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Nutrichem Diät + Pharma GmbH (Roth, Saksa) (edustajat: asianajajat D. Jochim ja R. Egerer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 29.1.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 764/2013-4), joka liittyy Atlantic Multipower Germany GmbH & Co. OHG:n ja Nutrichem Diät + Pharma GmbH:n väliseen mitättömyysmenettelyyn.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Atlantic Multipower Germany GmbH & Co. OHG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 142, 12.5.2014.


title: Asian T-89/94 poistaminen rekisteristä

text:
C 352/38               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   4.12.1999
        Asian T-392/93 (1) poistaminen rekisteristä                             Asian T-203/94 (1) poistaminen rekisteristä
                        (1999/C 352/66)                                                       (1999/C 352/69)
                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men laajennetun neljännen jaoston puheenjohtajan 27.9.1999             Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
antamalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomio-                men laajennetun neljännen jaoston puheenjohtajan 29.9.1999
istuimen rekisteristä on poistettu asia T-392/93, Greg Walsh           antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen               tu asia T-203/94, Hans-Hermann Blohm ym. vastaan Euroo-
komissio.                                                              pan yhteisöjen komissio.
(1) EYVL C 197, 21.7.1993.
                                                                       (1) EYVL C 218, 6.8.1994.
Yhdistetyistä asioista T-81/94 ym. (1) osan poistaminen
                           rekisteristä
                                                                                Asian T-225/94 (1) poistaminen rekisteristä
                        (1999/C 352/67)
                                                                                (1999/C 352/70)
                   (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
men laajennetun neljännen jaoston puheenjohtajan 29.9.1999
antamalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomio-
istuimen rekisteristä on yhdistetyistä asioista T-81/94 ym.,           Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
Anni Rau ym. vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan             men laajennetun neljännen jaoston puheenjohtajan 29.9.1999
yhteisöjen komissio, poistettu asiat T-81/94, T-114/94,                antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
T-135/94, T-200/94, T-204/94, T-205/94, T-206/94,                      tu asia T-225/94, Georg Hofstetter vastaan Euroopan yhteisö-
T-207/94, T-208/94, T-209/94, T-210/94, T-211/94,                      jen komissio.
T-213/94, T-214/94, T-215/94, T-216/94, T-217/94,
T-218/94, T-220/94, T-221/94, T-222/94, T-223/94,
T-254/94, T-255/94, T-256/94, T-257/94, T-258/94,                      (1) EYVL C 233, 20.8.1994.
T-269/94, T-287/94, T-288/94 ja T-296/94.
(1) EYVL C 103, 11.4.1994; C 132, 14.5.1994; C 218, 6.8.1994;
    C 275, 1.10.1994 ja C 370, 24.12.1994.
                                                                                Asian T-270/94 (1) poistaminen rekisteristä
         Asian T-89/94 (1) poistaminen rekisteristä                                           (1999/C 352/71)
                        (1999/C 352/68)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                   (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                       Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-              men laajennetun neljännen jaoston puheenjohtajan 29.9.1999
men laajennetun neljännen jaoston puheenjohtajan 29.9.1999             antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-         tu asia T-270/94, Claus-Heinrich Röhe vastaan Euroopan
tu asia T-89/94, Hubert Remmers vastaan Euroopan unionin               unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio.
neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio.
                                                                       (1) EYVL C 275, 1.10.1994.
(1) EYVL C 103, 11.4.1994.


title: Asia C-163/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 4.2.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberlandesgericht Düsseldorf – Saksa) – Youssef Hassan v. Breiding Vertriebsgesellschaft mbH (Ennakkoratkaisupyyntö — Yhteisön tavaramerkki — Asetus (EY) N:o 207/2009 — 23 artikla — Käyttölupa — Yhteisön tavaramerkkirekisteri — Käyttöluvan haltijan oikeus ryhtyä toimiin loukkauksen vuoksi siitä huolimatta, ettei käyttölupaa ole merkitty yhteisön tavaramerkkirekisteriin)

text:
               21.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 4.2.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberlandesgericht Düsseldorf – Saksa) – Youssef Hassan v. Breiding Vertriebsgesellschaft mbH
   (Asia C-163/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteisön tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 207/2009 - 23 artikla - Käyttölupa - Yhteisön tavaramerkkirekisteri - Käyttöluvan haltijan oikeus ryhtyä toimiin loukkauksen vuoksi siitä huolimatta, ettei käyttölupaa ole merkitty yhteisön tavaramerkkirekisteriin))
   (2016/C 106/12)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Youssef Hassan

      Vastaaja: Breiding Vertriebsgesellschaft mbH

      Tuomiolauselma

   Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 23 artiklan 1 kohdan ensimmäistä virkettä on tulkittava siten, että käyttöluvan haltija voi ryhtyä toimiin käyttöluvan kohteena olevan yhteisön tavaramerkin loukkauksen vuoksi, vaikka käyttölupaa ei ole merkitty yhteisön tavaramerkkirekisteriin.

      (1)  EUVL C 254, 3.8.2015.


title: Asia T-155/99: Dieckmann & Hansen GmbH:n 25.6.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
2.10.1999                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 281/17
Euroopan patenttiviraston kanssa asioivien patenttiasia-                 –    vastaajana oleva toimielin on loukannut perusteluvelvoitet-
miesten yhdistyksen 14.6.1999 Euroopan yhteisöjen ko-                         taan, koska se ei ole selvittänyt miten vertailevan mainon-
                missiota vastaan nostama kanne                                nan kieltävästä periaatteesta riippumatta, kuten säädetään
                                                                              direktiivissä 84/450/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna
                                                                              direktiivillä 97/55/EY (1), se miten asiamiesyhdistys on
                          (Asia T-144/99)                                     soveltanut tätä periaatetta, olisi yhteisön kilpailusääntöjen
                                                                              vastaista;
                          (1999/C 281/34)                                –    vastaajana oleva toimielin on loukannut EY:n perustamis-
                                                                              sopimuksen määräyksiä ja erityisesti sen 81 artiklan sekä
                                                                              tämän artiklan soveltamisesta annettuja oikeussääntöjä,
                                                                              koska se on katsonut, että kyseisten käytännesääntöjen
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                             edellä mainitut artiklat ovat ristiriidassa 81 artiklan
                                                                              1 kohdan kanssa, vaikka
Euroopan patenttiviraston kanssa asioivien patenttiasiamiesten                –   direktiivissä 97/55/EY, jolla direktiiviä 84/450/ETY
yhdistys, kotipaikka München (Saksan liittotasavalta), on nos-                    muutettiin sisällyttämällä siihen vertaileva mainonta,
tanut 14.6.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-                         on nimenomaisesti säädetty oikeudesta kieltää tällainen
teen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissio-                       mainonta vapaiden ammatinharjoittajien osalta ja
ta vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Robert Collin
ja Mary-Claude Mitchell, Pariisi, ja prosessiosoite Luxembur-
                                                                              –   riidanalaisessa päätöksessä tarkoitetut säännökset kos-
gissa on asianajotoimisto Nicolas Decker, 16 avenue Marie-
                                                                                kevat hyvän asiamiestavan mukaisia velvoitteita, joten
Thérèse.
                                                                                niiden tavoite on kilpailuoikeudellisesti yleisen edun ja
                                                                                81 artiklan 1 kohdan mukainen kyseisten säännösten
                                                                                luonne huomioon ottaen.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–    kumoaa osittain EU:sta tehdyn sopimuksen 85 (81) artiklan           Toissijaisesti asiamiesyhdistys vetoaa siihen, että komissio on
     (ETA-sopimuksen 53 artikla) soveltamisesta tehdyn komis-            rikkonut EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohtaa ja
     sion päätöksen, asia nro IV/36147: asiamiesyhdistyksen              asetuksen N:o 17/62 8 artiklaa, kun se on myöntänyt kyseisen
     käytännesäännöt, siltä osin kuin se koskee asiamiesyhdis-           kahden riidanalaisen säännöksen osalta ainoastaan väliaikaisen
     tyksen käytännesääntöjen 2 b artiklan 1 ja 3 kohtaa sekä            poikkeusluvan, jotta kantajayhdistyksellä olisi sopeutumisai-
     5 c artiklaa;                                                       kaa käytännesääntöjensä muuttamiseen. Kuitenkin on katsotta-
                                                                         va, että 85 artiklan 3 kohdan soveltamisedellytykset ovat jo
–    velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-              nyt täysimääräisesti täyttyneet.
     kulut tässä oikeusasteessa.
                                                                         (1) Harhaanjohtavaa mainontaa koskevan direktiivin 84/450/ETY
                                                                             muuttamisesta sisällyttämällä siihen vertaileva mainonta 6 päivänä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                          lokakuuta 1997 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston
                                                                             direktiivi 97/55/EY (EYVL L 290, 23.10.1997, s. 18).
Kanteessa riitautetaan komission päätös, jossa tämä katsoi että
hyvästä ammatillisesta asiamiestavasta annetut käytännesään-
nöt, jotka on laatinut kantajayhdistys, joka puolestaan on
perustettu Euroopan patenttiviraston hallintoneuvoston toi-
mesta, ovat ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen 81 artik-
lan (aiempi 85 artikla) kanssa. Kysymys on vertailevaa mainon-
taa koskevasta 2 b artiklan 1 ja 3 kohdasta sekä asiamiesten ja
entisen asiamiesten välisiä suhteita koskevasta 5 c artiklasta.          Dieckmann & Hansen GmbH:n 25.6.1999 Euroopan yh-
                                                                                teisöjen komissiota vastaan nostama kanne
Riidanalaisessa päätöksessä komissio katsoo, että kyseiset kaksi
säännöstä rajoittavat asiamiesyhdistyksen jäsenten toimintava-                                     (Asia T-155/99)
pautta ja että niiden tarkoituksena on rajoittaa ammattikuntaan
kuuluvien välistä kilpailua. Näistä säännöksistä toisessa kiel-
letään vertaileva mainonta ja toinen on omiaan vaikuttamaan                                        (1999/C 281/35)
rajoittavasti palvelujen tarjoamiseen muiden asiamiesten enti-
sille asiakkaille. Näiden säännösten johdosta kansallisten mark-
kinoiden osalta asiamieheksi hyväksytyn henkilön asiakaskun-                                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
ta pysyy samana, mikä rajoittaa tarpeettomasti ja merkittävästi
kilpailua, koska tämä rajoitus koskee kaikkia Euroopan patent-
tiviraston luetteloon otettuja ja asiamiesyhdistykseen kuuluvia          Dieckmann & Hansen GmbH, kotipaikka Hampuri (Italia),
asiamiehiä.                                                              on nostanut 25.6.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                         oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
                                                                         komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Hans-
Vaatimuksensa tueksi kantaja vetoaa siihen, että                         Jürgen Rabe, asianajotoimisto Gaedert, avenue de Tervuren 35.
 ---pagebreak--- C 281/18                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              2.10.1999
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                    23.2.1999 pitämän kokouksen pöytäkirjasta ei ilmene, että
                                                                              komissio olisi esittänyt pysyvälle eläinlääkintäkomitealle
–    kumoaa riidanalaisen päätöksen;                                          loppuraportin Kazakstanissa tehdystä tarkastuksesta tai
                                                                              konkreettisen ehdotuksen riidanalaiseksi päätökseksi.
–    velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle 9 519 974 Sak-
     san markkaa 8 prosentin suuruisine vuotuisine korkoineen
                                                                         Markkamääräinen vahingonkorvausvaatimus koskee ennen
     tämän asian vireilletulopäivästä laskien;
                                                                         kaikkea 9 500 kilogramman kaviaarimäärästä maksettua en-
                                                                         nakkoa, jota ei todennäköisesti saada takaisin, sekä voittoa,
–    velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki kantajan tulevai-            jonka kantaja olisi voinut saada käsittelemällä ja myymällä
     suudessa ilmenevät vahingot;                                        tämän kaviaarimäärän. Vahingon lopullista määrää ei kuiten-
                                                                         kaan voida vielä ilmoittaa, joten kantaja vaatii ensimmäisen
–    velvoittaa vastaajan vastaamaan oikeudenkäyntikuluista.             oikeusasteen tuomioistuinta vahvistamaan, että yhteisö on
                                                                         vahingonkorvausvastuussa.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         (1) Sellaisten kolmansien maiden luettelosta, joista kalastustuotteiden
                                                                             tuonti ihmisravinnoksi on sallittua, annetun päätöksen 97/296/EY
                                                                             muuttamisesta 26 päivänä maaliskuuta 1999 tehty komission
Kantaja tuo kaviaaria suuria eriä (yleensä noin 1,8 kilogram-                päätös (EYVL L 91, 7.4.1999, s. 37).
man purkeissa) pääasiallisesti Kazakstanista, pakkaa kaviaarin
                                                                         (2) Sellaisten kolmansien maiden luettelosta, joista kalastustuotteiden
pieniin eriin ja myy ne edelleen asiakkailleen Euroopan                      tuonti ihmisravinnoksi on sallittua, annetun päätöksen 97/296/EY
yhteisössä ja sen ulkopuolella.                                              muuttamisesta 28 päivänä tammikuuta 1999 annettu komission
                                                                             päätös (EYVL L 44, 18.2.1999, s. 61).
                                                                         (3) Sellaisten kolmannen maan laitosten väliaikaisten luetteloiden
Riidanalaisen päätöksen (1) 1 artiklan ja liitteen mukaan Ka-                laatimista siirtymäkauden ajaksi koskevista yksityiskohtaisista
zakstan poistettiin niiden kolmansien maiden luettelosta, joista             säännöistä, joista jäsenvaltioilla on lupa tuoda tiettyjä eläintuottei-
yhteisöön saadaan tuoda kalastustuotteita, joten ennen luvalli-              ta, kalastustuotteita ja eläviä simpukoita, 22 päivänä kesäkuuta
nen kaviaarin tuonti muuttui luvattomaksi.                                   1995 tehty neuvoston päätös (EYVL L 243, 11.10.1995, s. 17).
Vuoden 1998 marras- ja joulukuussa kolme eläinlääkintötar-
kastajaa tutki komission pyynnöstä sitä, minkälaisissa olosuh-
teissa hevosenlihaa sekä muita kalastustuotteita kuin kaviaaria
tuodaan Kazakstanista. Vaikka kaviaari ei ollut tutkimuskoh-
teena, tarkastajat kuitenkin ehdottivat, että Kazakstan poiste-
taan sallittujen tuontimaiden luettelosta myös kaviaarin tuon-
nin osalta. Riidanalaisen päätöksen neljännessä perustelukap-
paleessa komissio perusteli Kazakstanin poistamista sillä, että          Helga Grieselin 2.7.1999 Euroopan unionin neuvostoa
tarkastusmatkan aikana on havaittu vakavia puutteita.                                          vastaan nostama kanne
Riidanalaisen päätöksen takia kantaja ei enää voinut tuoda                                          (Asia T-157/99)
yhteisöön tuoretta kaviaaria, jonka toimittamisesta yhteisöön
se oli tehnyt sopimuksen juuri ennen riidanalaisen päätöksen                                        (1999/C 281/36)
tekemistä, ja tämän takia kantajalle aiheutui suurta vahinkoa.
Kantajan mukaan riidanalaisella päätöksellä                                                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
–    loukataan hyvän hallinnon periaatetta, koska se perustuu            Helga Griesel, kotipaikka Bryssel, on nostanut 2.7.1999 Euroo-
     virheelliseen tosiseikaston arviointiin ja koska tästä tosisei-     pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
     kastosta tehdään päätelmiä, joita ei voida hyväksyä;                kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan edus-
                                                                         tajina ovat asianajajat Jacques Sambon ja Pierre-Paul van
–    loukataan luottamuksensuojan periaatetta, koska komissio            Gehuchten, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajo-
     oli sen jälkeen, kun eläinlääkintötarkastajat olivat tehneet        toimisto Louis Schiltz, 2 rue du Fort Rheinsheim.
     tarkastusmatkan Kazakstaniin, yhä päätöksessä 99/136/
     EY (2) sisällyttänyt Kazakstanin sallittujen tuontimaiden
     luetteloon kaviaarin osalta ja sitten riidanalaisessa               Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
     päätöksessä yllättäen ja etukäteen ilmoittamatta poistanut
     sen tästä luettelosta; ja                                           –    kumoaa vastaajan päätöksen olla ylentämättä kantajaa
                                                                              palkaaluokkaan C4 vuoden 1998 ylennyksiä tehtäessä;
–    rikotaan olennaisia menettelysäännöksiä, koska toisin kuin
     päätöksessä 95/408/EY, (3), joka on riidanalaisen päätöksen         –    velvoitta vastaajan vastaamaan kaikista oikeudenkäyntiku-
     perusta, edellytettäisiin, pysyvän eläinlääkintäkomitean                 luista.


title: Asia C-263/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Gorj (Romania) on esittänyt 27.5.2010 — Iulian Andrei Nisipeanu v. Direcția Generală a Finanțelor Publice Gorj, Administrația Finanțelor Publice Târgu — Cărbunești ja Administrația Fondului pentru Mediu

text:
               28.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 234/22

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Gorj (Romania) on esittänyt 27.5.2010 — Iulian Andrei Nisipeanu v. Direcția Generală a Finanțelor Publice Gorj, Administrația Finanțelor Publice Târgu — Cărbunești ja Administrația Fondului pentru Mediu
   (Asia C-263/10)
   ()
   2010/C 234/35
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunalul Gorj

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Iulian Andrei Nisipeanu

      Vastaaja: Direcția Generală a Finanțelor Publice Gorj, Administrația Finanțelor Publice Târgu — Cărbunești ja Administrația Fondului pentru Mediu

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Katsotaanko, että Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 110 artiklassa kiellettyihin sisäisiin, syrjiviin veroihin kuuluu myös päästövero, josta säädetään moottoriajoneuvojen päästöveron perustamisesta 25.4.2008 annetulla Romanian hallituksen poikkeusasetuksella nro 50, sellaisena kuin se on muutettuna 8.12.2008 annetulla asetuksella nro 208, 11.12.2008 annetulla poikkeusasetuksella nro 218, 19.2.2009 annetulla poikkeusasetuksella nro 7 ja 30.12.2009 annetulla poikkeusasetuksella nro 117?

               2)

               Voiko Romania Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 110 artiklan nojalla asettaa kansallisella lainsäädännöllä nyt esillä olevassa tapauksessa 1.7.2008 voimaan tulleella hallituksen poikkeusasetuksella nro 50/2008, ”ensimmäistä rekisteröintiä Romaniassa” koskevan kriteerin, kuten kyseisen asetuksen 4 §:n 2 momentissa säädetään, ja onko tämä perustamissopimuksen määräysten mukainen tasapuolinen kriteeri?

               3)

               Onko Romanialla Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 110 artiklan nojalla oikeus Euroopan unionin jäsenvaltiona 1.7.2008 alkaen soveltaa päästöveroa Euroopan unionista tuotuihin käytettyihin ajoneuvoihin tai Euroopan unionin sisällä ostettuihin ajoneuvoihin, jotka rekisteröidään ensimmäisen kerran Romaniassa, ja vapauttaa verosta Romaniassa ostetut käytetyt ajoneuvot?

               4)

               Voiko Romania Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 110 artiklan nojalla vapauttaa päästöverosta edellä mainittujen säännösten nojalla ainoastaan ”luokan M1 moottoriajoneuvot, joiden päästöluokitus on Euro 4 ja sylinteritilavuus alle 2 000 kuutiosenttimetriä, sekä kaikki luokan N1 moottoriajoneuvot, joiden päästöluokitus on Euro 4, jotka rekisteröidään ensimmäisen kerran Romaniassa tai muussa Euroopan unionin jäsenvaltiossa 15.12.2008 ja 31.12.2009 välisenä aikana”, vapauttamatta verosta muita uusia henkilöautoja?

               5)

               Onko Romanialla Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 110 artiklan nojalla oikeus suojella kansallista autoteollisuuttaan, kun otetaan huomioon, että päästövero kohdistuu ainoastaan maahantuotuihin käytettyihin ja Euroopan unionin alueella rekisteröityihin henkilöautoihin sekä Euroopan unionin sisällä ostettuihin henkilöautoihin, muttei Romaniassa jo rekisteröityihin käytettyihin henkilöautoihin, jotka myydään Romaniassa?

               6)

               Onko edellä mainituissa tapauksissa kyse Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 110 artiklassa kielletystä syrjivästä maksusta, jonka takia hallituksen poikkeusasetuksen nro 50/2008 4 §:n a kohdassa tarkoitettua ”ensimmäistä rekisteröintiä Romaniassa” koskevaa kriteeriä ei voida pitää tasapuolisena, kun otetaan huomioon, että päästöveron tavoitteena on pyrkiä soveltamaan ”saastuttaja maksaa” -periaatetta ja kun kyseessä olevan kriteerin mukainen vero suojelee uusien henkilöautojen kansallista teollisuutta ja käytettyjen henkilöautojen kansallisia markkinoita?


title: Asia T-63/10: Kanne 10.2.2010 — Jurašinović v. neuvosto

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/50

         Kanne 10.2.2010 — Jurašinović v. neuvosto
   (Asia T-63/10)
   2010/C 113/81
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Ivan Jurašinović (Angers, Ranska) (edustaja: asianajaja N. Amara-Lebret)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               se päätös on kumottava, joka tehtiin 7.12.2009 ja jolla kantajalta evättiin oikeus saada tutustua seuraaviin asiakirjoihin:

                           —

                           neuvoston päätökset, jotka koskevat niiden asiakirjojen toimittamista entisen Jugoslavian alueen kansainväliselle rikostuomioistuimelle, joiden toimittamista tämä tuomioistuin pyysi Gotovinan oikeudenkäynnin yhteydessä

                           —

                           se kirjeenvaihto kokonaisuudessaan, jonka Euroopan unionin toimielimet ovat tässä yhteydessä käyneet entisen Jugoslavian alueen kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa (sekä mahdolliset liitteet) ja muun muassa sekä entisen Jugoslavian alueen kansainvälisen rikostuomioistuimen että Gotovinan asianajajien esittämät alkuperäiset vaatimukset

               —

               Euroopan unionin neuvoston pääsihteeristö on velvoitettava antamaan kantajalle oikeus tutustua vaatimuksen kohteena oleviin asiakirjoihin sähköisessä muodossa

               —

               Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava maksamaan kantajalle 2 000 euroa ilman veroja eli 2 392 euroa veroineen on velvoitettava suorittamaan kantajalle 2 000 euroa (veroton määrä) tai 2 392 euroa (verollinen määrä) korvauksena oikeudenkäynnistä aihetuvista kuluista Euroopan keskuspankin kannekirjelmän vastaanottamispäivänä ilmoittaman korkotason mukaisine korkoineen.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii tässä kanteessa neuvoston 7.12.2009 tekemän sen päätöksen kumoamista, jolla häneltä evättiin oikeus saada tutustua neuvoston päätöksiin, jotka koskevat niiden asiakirjojen toimittamista entisen Jugoslavian alueen kansainväliselle rikostuomioistuimelle, joiden toimittamista tämä tuomioistuin pyysi Gotovinan oikeudenkäynnin yhteydessä, ja siihen kirjeenvaihtoon kokonaisuudessaan, jonka Euroopan unionin toimielimet ovat tässä yhteydessä käyneet entisen Jugoslavian alueen kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa (sekä mahdolliset liitteet) ja muun muassa sekä entisen Jugoslavian alueen kansainvälisen rikostuomioistuimen että Gotovinan asianajajien esittämiin alkuperäisiin vaatimuksiin.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi neljä kanneperustetta, jotka koskevat seuraavia seikkoja:

               —

               neuvosto teki oikeudellisen virheen evätessään oikeuden saada tutustua asiakirjoihin entisen Jugoslavian alueen kansainvälisen rikostuomioistuimen oikeudenkäyntimenettelyä ja todistelua koskevien sääntöjen 70B artiklan perusteella, koska tätä asiakirjaa ei kantajan mukaan voida soveltaa

               —

               tuomioistuinkäsittelyn ja oikeudellisen neuvonannon suojaa ei ole vahingoitettu asetuksen N:o 1049/2001 (1) 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla, koska tämä poikkeus koskee kantajan mukaan Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden tuomioistuinkäsittelyitä eikä tuomioistuinkäsittelyä entisen Jugoslavian alueen kansainvälisessä rikostuomioistuimessa, joka kantajan mukaan on Euroopan unionin lainkäyttövallan ulkopuolella

               —

               yleisen edun suojaa, joka koskee kansainvälisiä suhteita, ei ole loukattu saman asetuksen 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitetulla tavalla

               —

               on olemassa asetuksen 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitettu ylivoimainen yleinen etu, koska kantaja on pyytänyt saada tutustua pyynnössä tarkoitettuihin asiakirjoihin vedotakseen oikeuksiinsa asiassa T-465/09. Tämä pyyntö koskee oikeutta saada asiansa tuomioistuimen käsiteltäväksi ja oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin eurooppalaisessa tuomioistuimessa. Lisäksi konflikti, johon nämä asiakirjat liittyvät, päättyi kantajan mukaan vuonna 1995.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).


title: Asia T-93/12: Kanne 23.2.2012 — Gas v. SMHV — Grotto (BLUE JEANS GAS)

text:
               28.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 126/21

         Kanne 23.2.2012 — Gas v. SMHV — Grotto (BLUE JEANS GAS)
   (Asia T-93/12)
   2012/C 126/42
   Kannekirjelmän kieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: André Pierre Gas (Marseille, Ranska) (edustaja: asianajaja L. Levy)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Grotto SpA (Chiuppano, Italia)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 7.12.2011 tekemän päätöksen asiassa R 620/2009-1 kokonaisuudessaan ja palauttamaan asian SMHV:lle sen käsittelemiseksi uudelleen annettavan tuomion mukaisesti

               —

               velvoittamaan riitautetun yhteisön tavaramerkin haltijan korvaamaan kokonaisuudessaan tässä menettelyssä aiheutuvat kulut ja kantajalle tähän mennessä aiheutuneet valituskulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Kuviomerkki, jossa on sanat ”BLUE JEANS GAS” luokkiin 3, 9, 14 ja 25 kuuluville tavaroille — rekisteröity yhteisön tavaramerkki nro 305050.

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Vastapuoli valituslautakunnassa.

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Kantaja.

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perustelut: Mitättömyysvaatimuksen perustelut liittyvät yhtäältä asetuksen N:o 207/2009 53 artiklan 1 kohdan a ja c alakohdan; 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan; 53 artiklan 2 kohdan ja 8 artiklan 1 kohdan soveltamiseen ja toisaalta luokkiin 14 ja 25 kuuluville tavaroille rekisteröityihin ranskalaisiin kuviomerkkeihin ”-GAS- BIJOUX” ja ”BIJOUX -GAS-” nro 1594704 ja nro 1627459.

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Yhteisön tavaramerkin osittainen mitätöiminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Mitättömyysosaston päätöksen osittainen kumoaminen, yhteisön tavaramerkin osittainen mitätöiminen ja mitättömyysvaatimuksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 40/94 56 artiklan 3 kohdan (josta on tullut 57 artiklan 3 kohta) ja asetuksen N:o 2868/95 22 säännön 3 ja 4 kohdan rikkominen; asetuksen N:o 40/94 15 artiklan 1 ja 2 kohdan ja immateriaalioikeuksista annetun Ranskan lain (Code de la propriété intellectuelle français) L714 §:n 5 momentin b kohdan rikkominen ja asetuksen N:o 40/94 73 artiklan (josta on tullut 75 artikla) rikkominen, koska valituslautakunta teki useita oikeudellisia virheitä ja arviointivirheitä, jotka koskevat aikaisemman tavaramerkin käytön todistamista luokassa 25.
   Asetuksen N:o 40/94 52 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheellinen soveltaminen ja asetuksen N:o 40/94 53 artiklan ja Ranskan oikeuden säännösten, siviililain (Code Civil) 2262 §:n ja immateriaalioikeuksista annetun lain L714 §:n 3 momentin rikkominen, koska valituslautakunta arvioi virheellisesti sekaannusvaaraa.
   Asetuksen N:o 40/94 74 artiklan rikkominen, koska valituslautakunta päätti ultra petita, kun se vertaili luokkaan 14 kuuluvia tavaroita, jotka eivät olleet sen käsiteltävänä olevan valituksen kohteena.
   Asetuksen N:o 40/94 62 artiklan 1 kohdan rikkominen, koska valituslautakunnalla ei ollut toimivaltaa rajoittaa tarkasteluaan pelkästään tavaramerkkiin nro 1594704 perustuvaan aikaisempaan oikeuteen sen jälkeen, kun se päätti käyttää mitättömyysosaston toimivaltaa, eikä myöskään palauttaa asiaa mitättömyysosastoon, jotta se lausuisi muista oikeuksista, joita oli jo tarkasteltu.


title: Asia F-17/12: Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 11.3.2013 — Marcuccio v. komissio (Henkilöstö — Työjärjestyksen 34 artiklan 1 ja 6 kohta — Telekopiona kanteen nostamisen määräajassa nostettu kanne — Asianajajan käsin merkitsemä allekirjoitus, joka on erilainen kuin postitse toimitetussa kannekirjelmän alkuperäisessä versiossa oleva allekirjoitus — Myöhään nostettu kanne — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               25.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 147/34

         Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 11.3.2013 — Marcuccio v. komissio
   (Asia F-17/12) (1)

   (Henkilöstö - Työjärjestyksen 34 artiklan 1 ja 6 kohta - Telekopiona kanteen nostamisen määräajassa nostettu kanne - Asianajajan käsin merkitsemä allekirjoitus, joka on erilainen kuin postitse toimitetussa kannekirjelmän alkuperäisessä versiossa oleva allekirjoitus - Myöhään nostettu kanne - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   2013/C 147/64
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja M. J. Baquero Cruz, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus velvoittaa komissio maksamaan korvaus vahingosta, jonka kantaja väittää aiheutuneen hänen sairautensa vakavuuden tunnustamismenettelyn kohtuuttomasta kestosta.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Luigi Marcuccio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 138, 12.5.2012, s. 33.


title: Asia T-302/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.6.2017 – Bay v. parlamentti (Toimielimiä koskeva oikeus — Parlamentin puhemiehen päätös, jolla Euroopan parlamentin jäseneltä pidätettiin seuraamuksena päiväraha — Parlamentin työjärjestyksen 166 artikla — Oikeus tutustua asiakirja-aineistoon — Tosiseikkoja koskeva virhe)

text:
               31.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 249/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.6.2017 – Bay v. parlamentti
   (Asia T-302/16) (1)

   ((Toimielimiä koskeva oikeus - Parlamentin puhemiehen päätös, jolla Euroopan parlamentin jäseneltä pidätettiin seuraamuksena päiväraha - Parlamentin työjärjestyksen 166 artikla - Oikeus tutustua asiakirja-aineistoon - Tosiseikkoja koskeva virhe))
   (2017/C 249/40)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Nicolas Bay (La Celle-Saint-Cloud, Ranska) (edustaja: asianajaja A. Cuignache)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: N. Görlitz, S. Alonso de León ja S. Seyr)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota parlamentin puhemiehen 9.3.2016 tekemä päätös ja parlamentin puhemiehistön 11.4.2016 tekemä päätös, joilla kantajalta pidätettiin seuraamuksena päiväraha viiden päivän ajalta

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Nicolas Bay velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 279, 1.8.2016.


title: Asian T-351/00 poistaminen rekisteristä

text:
2.6.2001              FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  C 161/27
        Asian T-351/00 (1) poistaminen rekisteristä                           Asian T-362/00 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2001/C 161/57)
                                                                                (2001/C 161/58)
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                               (Oikeudenkäyntikieli: italia)
men ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 6.3.2001 antamalla
määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
                                                                     Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
T-351/00, Hubert Huygens vastaan Euroopan yhteisöjen ko-
missio.                                                              men toisen jaoston puheenjohtajan 15.2.2001 antamalla mää-
                                                                     räyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
                                                                     T-362/00, Adolfo Kind vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
(1) EYVL C 28, 27.1.2001.
                                                                     (1) EYVL C 45, 10.2.2001.


title: Asia F-63/11: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.6.2012 — Macchia v. komissio (Henkilöstö — Väliaikaiset toimihenkilöt — Määräaikaisen sopimuksen uudistamatta jättäminen — Hallintoviranomaisen harkintavalta — Huolenpitovelvollisuus — Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 8 artikla — OLAFin pääjohtajan 30.6.2005 tekemän päätöksen, joka koskee OLAFin väliaikaisen henkilöstön palvelukseen ottamista ja palkkaamista koskevaa uutta politiikkaa, 4 artikla — Väliaikaisten toimihenkilöiden sopimusten enimmäiskesto)

text:
               28.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 227/36

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.6.2012 — Macchia v. komissio
   (Asia F-63/11) (1)

   (Henkilöstö - Väliaikaiset toimihenkilöt - Määräaikaisen sopimuksen uudistamatta jättäminen - Hallintoviranomaisen harkintavalta - Huolenpitovelvollisuus - Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 8 artikla - OLAFin pääjohtajan 30.6.2005 tekemän päätöksen, joka koskee OLAFin väliaikaisen henkilöstön palvelukseen ottamista ja palkkaamista koskevaa uutta politiikkaa, 4 artikla - Väliaikaisten toimihenkilöiden sopimusten enimmäiskesto)
   2012/C 227/60
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Macchia (Woluwé-Saint-Lambert, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Rodrigues, A. Blot ja C. Bernard-Glanz)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja D. Martin)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus sen implisiittisen päätöksen kumoamiseksi, jolla on päätetty olla uudistamatta kantajan väliaikaisen toimihenkilön sopimusta

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) virkaa tekevän pääjohtajan 12.8.2010 tekemä päätös, jolla hylättiin Luigi Macchian väliaikaisen toimihenkilön sopimuksen pidentämistä koskeva pyyntö, kumotaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

      (1)  EUVL C 226, 30.7.2011, s. 32.


title: Asia C-565/07 P: Valitus, jonka AMS Advanced Medical Services GmbH on tehnyt 31.12.2007 asiassa T-425/03, AMS Advanced Medical Services GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 18.10.2007 annetusta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) tuomiosta

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/23

         Valitus, jonka AMS Advanced Medical Services GmbH on tehnyt 31.12.2007 asiassa T-425/03, AMS Advanced Medical Services GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 18.10.2007 annetusta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) tuomiosta
   (Asia C-565/07 P)
   (2008/C 64/34)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Valittaja: AMS Advanced Medical Services GmbH (edustaja: asianajaja S. Schäffler)

      Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), American Medical Systems, Inc.
   Vaatimukset

               —

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 18.10.2007 antama tuomio on kumottava.

               —

               Vastaaja ja valituksen vastapuoli on velvoitettava korvaamaan tästä menettelystä ja menettelystä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valituksessa väitetään, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut yhteisön oikeutta. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole sallinut sitä, että valittaja vaatii väitteentekijää esittämään näyttöä tavaramerkkinsä käytöstä vasta muutoksenhakutuomioistuimessa. Näin ollen se ei noudata harmonisointiviraston elinten toiminnallisen jatkuvuuden periaatetta ja rikkoo asetuksen N:o 40/94 43 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä 74 artiklaa.
   SMHV:n elinten toiminnallisen jatkuvuuden periaatteen mukaan valituslautakunnan olisi nimittäin pitänyt perustaa päätöksensä valittajan kaikkiin sekä väiteosaston että valituslautakunnan menettelyssä esittämiin lausumiin.