title: Asian C-13/98 poistaminen rekisteristä

text:
20.2.1999             FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 48/23
         Asian C-13/98 (1) poistaminen rekisteristä               provinciale di Firenzen esittämä ennakkoratkaisupyyntö),
                       (1999/C 48/48)                             Centro Servizi Acciai Rivestiti Spa (CSAR) vastaan Dire-
                                                                  zione Regionale delle Entrate per la Toscana ja Ufficio
Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen     presidentin      delle Imposte Dirette di Firenze.
9.12.1998 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
ristä on poistettu asia C-13/98 (Commissione tributaria           (1) EYVL C 94, 28.3.1998.
                                        ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                          2) Kantajat velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-
             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                    lut.
                13 päivänä tammikuuta 1999,
                                                                  (1) EYVL C 64, 2.3.1996.
asiassa T-1/96, Bernhard Böcker-Lensing ja Ludger Schul-
ze-Beiering vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroo-
                  pan yhteisöjen komissio (1)
(Vahingonkorvauskanne Ð Sopimussuhteen ulkopuolinen
vastuu Ð Maito Ð Lisämaksu Ð Viitemäärä Ð Tuottaja,
joka on antanut sitoumuksen maidon kaupan pitämisestä
luopumisesta Ð Vapaaehtoinen luopuminen tuotannon                      YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
jatkamisesta sitoumuksen päätyttyä Ð Kansallisten viran-                         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                    omaisten toimenpiteet)
                                                                                17 päivänä joulukuuta 1998,
                       (1999/C 48/49)
                                                                  asiassa T-203/96, Embassy Limousines & Services vastaan
                                                                                Euroopan parlamentti (1)
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                     (Välityslauseke Ð Sopimuksen olemassaolo Ð Sopimus-
                                                                  suhteen ulkopuolinen vastuu Ð Tarjouspyynnön peruutta-
                                                                      minen Ð Perusteltu luottamus Ð Vahingon arviointi)
Asiassa T-1/96, Bernhard Böcker-Lensing ja Ludger Schul-
ze-Beiering, Saksan oikauden mukaan perustetun siviiliyh-                                (1999/C 48/50)
tiön yhtiömiehinä olevat maanviljelijät, kotipaikka Borken
(Saksa), edustajinaan asianajajat Bernd Meisterernst,
Mechthild Düsing, Dietrich Manstetten, Frank Schulze ja                            (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Klaus Ketter, Münster, prosessiosoite Luxemburgissa asian-
ajotoimisto Dupong & Dupong, 4Ð6 rue de la Boucherie,
vastaan Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään Art-             Asiassa T-203/96, Embassy Limousines & Services, koti-
hur Brautigam, Hans-Jürgen Rabe, Georg M. Berrisch ja             paikka Diegem (Belgia), edustajanaan asianajaja Eric Boi-
Marco NuÂnÄez-Müller) ja Euroopan yhteisöjen komissio             gelot, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-
(asiamiehinään Dierk Booû, Michael Niejahr, Hans-Jürgen           misto Louis Schiltz, 2 rue du Fort Rheinsheim, vastaan
Rabe, Georg M. Berrisch ja Marco NuÂnÄez-Müller), jossa           Euroopan parlamentti (asiamiehinään FrancËois Vainker,
kantajat vaativat EY:n perustamissopimuksen 178 artiklan          Anders Neergaard ja Charles Price), jossa kantaja vaatii
ja 215 artiklan toisen kohdan nojalla korvausta vahingois-        korvausta vahingosta, joka sille on aiheutunut parlamentin
ta, joita heille on aiheutunut siitä, että heitä on estetty       virheellisestä menettelystä autonkuljettajapalveluita koske-
myymästä maitoa asetuksen (ETY) N:o 804/68 5 c artik-             van tarjouskilpailun 95/S 158-76321/FR yhteydessä, ensisi-
lassa tarkoitetun maksun soveltamista maito- ja maitotuo-         jaisesti EY:n perustamissopimuksen 181 artiklan perusteel-
tealalla koskevista yleisistä säännöistä 31 päivänä maalis-       la, kyseisen tarjouspyynnön urakkaehtojen 6 artiklan kol-
kuuta 1984 annetun neuvoston asetuksen (ETY)                      mannen kohdan välityslausekkeen sekä puitesopimuksen
N:o 857/84 (EYVL L 90, 1.4.1984, s. 13), sellaisena kuin          PE-TRANS-BXL-95/6 VIII artiklan nojalla ja toissijaisesti
se on täydennettynä komission asetuksella N:o 1371/84             perustamissopimusken 178 ja 215 artiklan nojalla, ensim-
(EYVL L 132, 18.5.1984, s. 11), soveltamisen seuraukse-           mäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien
na, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (en-         kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Lindh sekä tuo-
simmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti B.          marit K. Lenaerts ja J. D. Cooke, kirjaaja: johtava hallin-
Vesterdorf sekä tuomarit R. M. Moura Ramos ja P. Men-             tovirkamies B. Pastor, on antanut 17.12.1998 tuomion,
gozzi, kirjaaja: H. Jung, on 13.1.1999 antanut tuomion,           jonka tuomiolauselma on seuraava:
jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                  1) Euroopan parlamentti velvoitetaan korvaamaan kanta-
1) Kanne hylätään.                                                     jalle 5 000 000 BEF.


title: Yhdistetyt asiat T-362/02, T-363/02, T-364/02, T-365/02 ja T-366/02: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 14.6.2006 — Muswellbrook v. SMHV-Nike (NIKE)

text:
               12.8.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/31

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 14.6.2006 — Muswellbrook v. SMHV-Nike (NIKE)
   (Yhdistetyt asiat T-362/02, T-363/02, T-364/02, T-365/02 ja T-366/02) (1)

   (2006/C 190/56)

      Oikeudenkäyntikieli: espanja

   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 44, 22.2.2003.


title: Asia T-59/12: Kanne 10.2.2012 — Planet v. komissio

text:
               21.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/26

         Kanne 10.2.2012 — Planet v. komissio
   (Asia T-59/12)
   2012/C 118/45
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: PLANET A.E. Anonimi Etairia parochis symvouleftikon ypiresion (konsulttipalveluja tarjoava yhtiö) (Ateena, Kreikka) (edustaja: asianajaja B. Christianos)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta:

               —

               toteamaan, että koska komission kantajalle suorittaman, ”Collaboration Environment for Strategic Innovation (Laboranova)” -nimistä hanketta koskevalle sopimukselle myönnetyn rahoituksen viimeisen, 20 665,17 euron suuruisen erän maksu on viivästynyt, se on rikkonut sopimusvelvoitteitaan, ja komissio on velvoitettava maksamaan kantajalle 20 665,17 euroa korvauksena tälle Laboranova-hankkeen neljäntenä viitekautena aiheutuneista kustannuksista viivästyskorkoineen, jotka alkavat kulua 12.10.2011 lukien;

               —

               toteamaan, että kantajan ei tarvitse palauttaa komissiolle Laboranova-hankkeen ajanjaksolle P4 suoritettua 39 657,30 euron suuruista ennakkomaksua;

               —

               velvoittamaan komission maksamaan kantajalle 30 000 euroa korvauksena vahingosta, jota on aiheutunut tämän ammatilliselle maineelle, koska komissio on rikkonut ammatillista salassapitovelvollisuutta, korkoineen 6.10.2011 lukien asiassa annettavan tuomion julistamiseen saakka sekä viivästyskorkoa asiassa annettavan tuomion julistamisesta lukien siihen asti kunnes kaikki määrät on maksettu, ja

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteessa on yhdistetty kaksi kannetta.
   Ensinnäkin on kyseessä SEUT 272 artiklassa tarkoitettu komission vastuuta koskeva kanne ”Collaboration Environment for Strategic Innovation (Laboranova)” -hankkeen toteuttamista koskevan sopimuksen nro 035262 perusteella. Kantaja väittää erityisesti, että vaikka se on täyttänyt asianmukaisesti kaikki sopimusvelvoitteensa, komissio on oikeudettomasti ja kyseisen sopimuksen sekä vilpittömän mielen periaatteen vastaisesti kieltäytynyt hyväksymästä kantajan kuluja ajanjaksolla P4 ja on keskeyttänyt tälle tulevat maksut. Tästä syystä kantaja vaatii, että komission on suoritettava sille 20.665.17 euroa korotettuna sopimuksen liitteessä II olevassa lausekkeessa II 28 olevassa 7 kohdassa määrätyillä koroilla 12.10.2011 lukien, ja väittää, että komissiolla ei ole oikeutta vaatia Planetia palauttamaan ajanjaksolle P4 suoritettua 39.657,30 euron suuruista ennakkomaksua.

               —

               Toiseksi on kyseessä SEUT 340 artiklan toisessa kohdassa tarkoitettu sopimussuhteen ulkopuoliseen vastuuseen perustuva kanne. Kantaja väittää erityisesti, että komissio on selvästi rikkonut ammatillisen salassapitovelvollisuuden suojaa koskevia sääntöjä ilmoittaessaan hankkeen koordinaattorille kantajaa koskevasta rahoitustarkastuksesta ja on näin ollen vahingoittanut kantajan ammatillista mainetta. Tästä syystä kantaja vaatii korvausta aineettomasta vahingosta korkoineen (lainvastaisesta ilmoituksesta lukien asiassa annettavan tuomion julistamiseen saakka siihen asti kunnes kaikki määrät on maksettu) ja varaa nimenomaisesti oikeuden vaatia korvausta tästä komission lainvastaisesta toiminnasta aiheutuvista mahdollisista omaisuusvahingoista.


title: Asia T-11/15: Kanne 9.1.2015 – Internet Consulting v. SMHV – Bolzano-Etelä-Tirolin autonominen maakunta (SUEDTIROL)

text:
               2.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 73/50

      Kanne 9.1.2015 – Internet Consulting v. SMHV – Bolzano-Etelä-Tirolin autonominen maakunta (SUEDTIROL)
      (Asia T-11/15)
      (2015/C 073/61)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Asianosaiset ja muut osapuolet

         Kantaja: Internet Consulting GmbH (Brunico, Italia) (edustajat: asianajaja L. Miori ja asianajaja A. Bertella)

         Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

         Muu osapuoli valituslautakunnassa: Bolzano-Etelä-Tirolin autonominen maakunta (Bolzano, Italia)

         Menettely SMHV:ssa

         Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

         Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”SUEDTIROL” – Yhteisön tavaramerkki nro 2 826 931

         SMHV:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

         Riidanalainen päätös: SMHV:n suuren valituslautakunnan 10.10.2014 asiassa R 574/2013-G tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa SMHV:n suuren valituslautakunnan 10.10.2014 tekemän ja 13.11.2014 tiedoksi annetun riidanalaisen päätöksen tai muuttamaan sitä kokonaisuudessaan tai ainakin hylkäämään Bolzanon autonomisen maakunnan esittämän vaatimuksen yhteisön tavaramerkin Suedtirolin mitättömäksi julistamisesta

                  —

                  velvoittaa vastaajan korvaamaan SMHV:ssa käydystä kahdesta menettelystä aiheutuneet ja tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut

         Kanneperusteet

                  —

                  Asetuksen (EY) N:o 207/2009 5 ja 56 artiklaa on rikottu ja/tai sovellettu väärin

                  —

                  Kyseisen asetuksen 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa, 12 artiklaa ja 52 artiklaa on rikottu ja sovellettu väärin.


title: Asia T-429/09: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.3.2011 — Campailla v. komissio (Vahingonkorvauskanne — Vanhentumisaika — Tuomioistuimen perussäännön 46 artikla — Tutkimatta jättäminen)

text:
               7.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 139/17

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.3.2011 — Campailla v. komissio
   (Asia T-429/09) (1)

   (Vahingonkorvauskanne - Vanhentumisaika - Tuomioistuimen perussäännön 46 artikla - Tutkimatta jättäminen)
   2011/C 139/33
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Massimo Campailla (Boulogne-sur-Mer, Ranska) (edustajat: aluksi asianajaja P. Goergen, sittemmin asianajajat G. Reuter ja C. Verbruggen)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Bordes ja T. Scharf)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vahingonkorvauskanne korvauksen saamiseksi vahingosta, jonka väitetään aiheutuneen kantajalle siitä syystä, että komissio kieltäytyi ryhtymästä toimenpiteisiin kantajan ja Kamerunin valtion välisen oikeusriidan osalta

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Massimo Campailla vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 161, 19.6.2010.


title: Asia C-401/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 6.12.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Verotus — Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Palvelujen suoritus — Testamentin toimeenpanija — Palvelun suorituspaikka — 9 artiklan 1 kohta ja 2 kohdan e alakohta)

text:
               26.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/10

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 6.12.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-401/06) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Verotus - Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Palvelujen suoritus - Testamentin toimeenpanija - Palvelun suorituspaikka - 9 artiklan 1 kohta ja 2 kohdan e alakohta)
   (2008/C 22/18)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: D. Triantafyllou)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta (asiamies: M. Lumma)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 9 artiklan 2 kohdan e alakohdan rikkominen — Testamentin toimeenpanijoiden yhteisön ulkopuolelle sijoittautuneille vastaanottajille tai yhteisöön, mutta muuhun kuin suorittajan maahan sijoittautuneille verovelvollisille suorittamat palvelut — Palvelujen suorituspaikka — Testamentin toimeenpanijan toiminnan luokittelu
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan yhteisöjen komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Saksan liittotasavallan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 294, 2.12.2006.


title: Asia T-470/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.10.2015 – Hewlett Packard Development Company v. SMHV (ELITEPAD) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin ELITEPAD rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)

text:
               7.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 406/30

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.10.2015 – Hewlett Packard Development Company v. SMHV (ELITEPAD)
   (Asia T-470/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin ELITEPAD rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))
   (2015/C 406/30)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Hewlett Packard Development Company LP (Houston, Texas, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat T. Raab ja H. Lauf)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: O. Mondéjar Ortuño)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 27.3.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 884/2013-2), joka koskee hakemusta sanamerkin ELITEPAD rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Hewlett Packard Development Company LP velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 292, 1.9.2014.


title: Asia T-476/09: Kanne 30.11.2009 — ATB Norte v. SMHV

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/65

         Kanne 30.11.2009 — ATB Norte v. SMHV
   (Asia T-476/09)
   2010/C 24/115
   Kannekirjelmän kieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: ATB Norte (Burgos, Espanja) (edustajat: asianajajat P. López Ronda, G. Macías Bonilla, H. L. Curtis-Oliver ja G. Marín Raigal)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Bricocenter Italia Srl [Rozzano Milanofiori (Milano) Italia]

      Vaatimukset

               —

               SMHV:n neljännen valituslautakunnan 24.9.2009 asiassa R 1006/2008-4 tekemä päätös on kumottava

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Bricocenter Italia S.r.l.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki, joka sisältää sanan ”BRICOCENTER” (rekisteröintihakemus N:o 4 934 212) luokkaan 35 kuuluville palveluille.

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön kuviomerkit, jotka sisältävät sanat ”CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO” (N:o 3 262 623) ja ”ATB CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO” (N:o 989 046) luokkiin 35, 37 ja 39 kuuluville palveluille.

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Riidanalaisen ratkaisun kumoaminen ja väitteen hylkääminen kokonaisuudessaan.

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheellinen tulkinta ja soveltaminen.


title: Asia C-346/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal administratif de Montreuil (Ranska) on esittänyt 4.7.2011 — SICAV GA Fund B v. Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

text:
               10.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/35

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal administratif de Montreuil (Ranska) on esittänyt 4.7.2011 — SICAV GA Fund B v. Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État
   (Asia C-346/11)
   2011/C 269/72
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal administratif de Montreuil

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: SICAV GA Fund B

      Vastaaja: Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko osuudenhaltijoiden tilanne otettava huomioon yhteissijoitusyritysten tilanteen ohella?

               2)

               Mitkä ovat tällaisessa tilanteessa ne edellytykset, joiden täyttyessä riidanalaista lähdeveroa voitaisiin pitää pääomien vapaata liikkuvuutta koskevan periaatteen mukaisena?


title: Asia T-326/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 20.4.2016 – Dima v. EUIPO (kahdesta avoimesta kuutiosta koostuva säilytyslaatikko) (EU-tavaramerkki — Hakemus kolmiulotteisen EU-tavaramerkin rekisteröimiseksi — Kahdesta avoimesta kuutiosta koostuva säilytyslaatikko — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta — Selvästi täysin perusteeton kanne)

text:
               20.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 222/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 20.4.2016 – Dima v. EUIPO (kahdesta avoimesta kuutiosta koostuva säilytyslaatikko)
   (Asia T-326/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Hakemus kolmiulotteisen EU-tavaramerkin rekisteröimiseksi - Kahdesta avoimesta kuutiosta koostuva säilytyslaatikko - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta - Selvästi täysin perusteeton kanne))
   (2016/C 222/25)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Dima Verwaltungs GmbH (Hampuri, Saksa) (edustaja: asianajaja T. Kerkhoff)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: aluksi A. Graul ja A. Schifko, sitten A. Graul ja M. Fischer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 20.4.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2567/2014-5), joka koskee hakemusta kahdesta avoimesta kuutiosta koostuvan säilytyslaatikon rekisteröimiseksi kolmiulotteiseksi EU-tavaramerkiksi

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Dima Verwaltungs GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 328, 5.10.2015.


title: Asia T-429/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 9.7.2008 — Trubowest Handel ja Makarov v. neuvosto ja komissio (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Polkumyyntitullit — Polkumyyntiasetus (EY) N:o 2320/97 — Kansallisella tasolla syntyneet asianajokulut — Tutkimatta jättäminen — Aineellinen vahinko ja aineeton vahinko — Syy-yhteys)

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/43

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 9.7.2008 — Trubowest Handel ja Makarov v. neuvosto ja komissio
   (Asia T-429/04) (1)

   (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Polkumyyntitullit - Polkumyyntiasetus (EY) N:o 2320/97 - Kansallisella tasolla syntyneet asianajokulut - Tutkimatta jättäminen - Aineellinen vahinko ja aineeton vahinko - Syy-yhteys)
   (2008/C 209/74)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: Trubowest Handel GmbH (Köln, Saksa) ja Viktor Makarov (Köln) (edustajat: asianajajat K. Adamantopoulos ja E. Petritsi)

      Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto (asiamies: J.-P. Hix, avustajanaan asianajaja G. Berrisch) ja Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: N. Khan ja T. Scharf)
   Oikeudenkäynnin kohde
   EY 288 artiklaan perustuva vahingonkorvauskanne, jolla vaaditaan korvausta väitetystä vahingosta, joka on aiheutunut lopullisen polkumyyntitullin käyttöönottamisesta tiettyjen Unkarista, Puolasta, Venäjältä, Tsekin tasavallasta, Romaniasta ja Slovakian tasavallasta peräisin olevien raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen saumattomien putkien tuonnissa, asetuksen (ETY) N:o 1189/93 kumoamisesta ja kyseistä Kroatian tasavallasta peräisin olevaa tuontia koskevan menettelyn päättämisestä 17.11.1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2320/97 (EYVL L 322, s. 1) antamisesta.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Trubowest Handel GmbH ja Victor Makarov vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja heidät velvoitetaan korvaamaan neuvoston ja komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 31, 5.2.2005.


title: Asia T-618/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.4.2017 – Dreimane v. komissio (Kumoamiskanne ja vahingonkorvauskanne — Henkilöstö — Virkamiehet — Eläkkeet — Kansallisten eläkeoikeuksien siirtäminen — Eläkkeeseen oikeuttavien palvelusvuosien laskeminen — Henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohta — Määräaika — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               26.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 202/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.4.2017 – Dreimane v. komissio
   (Asia T-618/16) (1)

   ((Kumoamiskanne ja vahingonkorvauskanne - Henkilöstö - Virkamiehet - Eläkkeet - Kansallisten eläkeoikeuksien siirtäminen - Eläkkeeseen oikeuttavien palvelusvuosien laskeminen - Henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohta - Määräaika - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen))
   (2017/C 202/33)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Sandra Dreimane (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja J. Ābiks)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Gattinara ja L. Radu Bouyon)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 270 artiklaan perustuva vaatimus, joka koskee yhtäältä sen komission päätöksen kumoamista, jossa vahvistetaan Euroopan unionin toimielinten eläkejärjestelmässä huomioon otettavien eläkkeeseen oikeuttavien palvelusvuosien hyväksyminen kantajan tekemän, hänen ennen unionin palveluksessa aloittamistaan saavuttamiensa eläkeoikeuksien siirtoa koskevan hakemuksen johdosta, ja toisaalta sen vahingon korvaamista, jonka kantaja väittää kärsineensä sen vuoksi, että komissio ei käsitellyt tätä siirtohakemusta kohtuullisessa ajassa.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Lausunnon antaminen Euroopan unionin neuvoston väliintulohakemuksesta raukeaa.

               3)

               Sandra Dreimane vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 371, 10.10.2016 (asia on alkujaan rekisteröity Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa asianumerolla F-48/16, ja siirretty Euroopan unionin yleiseen tuomioistuimeen 1.9.2016).


title: Asia T-490/07: Kanne 21.12.2007 — Notartel v. SMHV — SAT.1 Satelliten Fernsehen (R.U.N.)

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/45

         Kanne 21.12.2007 — Notartel v. SMHV — SAT.1 Satelliten Fernsehen (R.U.N.)
   (Asia T-490/07)
   (2008/C 64/75)
   Kannekirjelmän kieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Notartel SpA — sociétè informatica del Notariato (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat Bosshard ja Balestriero).

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: SAT.1 Satelliten Fernsehen GmbH (Berliini, Saksa)
   Vaatimukset

               —

               Ensisijaisesti SMHV:n neljännen valituslautakunnan asiassa R 1267/2006-4 22.10.2007 tekemä päätös on kumottava siltä osin kuin siinä hyväksytään väite

               —

               toissijaisesti SMHV:n neljännen valituslautakunnan 22.10.2007 asiassa R 1267/2006-4 22.10.2007 tekemä päätös on kumottava siltä osin kuin siinä hyväksytään luokkaan 38 kuuluvaa haettua merkkiä koskeva väite

               —

               joka tapauksessa kaikki mahdolliset tulevat päinvastaiset kanteet tai vaatimukset on hylättävä vahvistamalla päätös siltä osin kuin sitä ei ole riitautettu tässä menettelyssä

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”R.U.N.” (yhteisön tavaramerkkihakemus N:o 1.069.863 luokkiin 35, 38 ja 42 kuuluville palveluille nyt esillä olevan asian osalta)

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: SAT.1 Satelliten Fernsehen GmbH

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansallinen ja yhteisön sanamerkki ”ran” luokkiin 9, 35, 38, 41 ja 42 kuuluville tavaroille ja palveluille

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen osittainen hyväksyminen tiettyjen luokkiin 38 ja 42 kuuluvien palvelujen osalta.

      Kanneperusteet: Riidanalainen päätös on loogisesti ristiriitainen, koska valituslautakunta on todennut joukon oikeita oikeusperiaatteita, jotka se on katsonut sitoviksi merkkien ja tavaroiden/palvelujen samankaltaisuuden arvioinnissa, jotta voidaan varmistaa yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 73 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun hylkäämisperusteen olemassaolo; se on kuitenkin tämä jälkeen soveltanut eri kriteerejä arvioidessaan nyt esillä olevaa asiaa. Tämä looginen ristiriita johtaa siis joko oikeudelliseen virheeseen, joka syntyy siitä, että sovelletaan eri oikeusperiaatteita kuin niitä (oikeita), jotka on mainittu päätöksen perusteluissa, tai ristiriitaiseen ja riittämättömään perusteluun.


title: Asia C-30/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Linköpings tingsrätt (Ruotsi) on esittänyt 19.1.2010 — Lotta Andersson v. Staten genom Kronofogdemyndigheten i Jönköping, Tillsynsmyndigheten

text:
               17.4.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 100/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Linköpings tingsrätt (Ruotsi) on esittänyt 19.1.2010 — Lotta Andersson v. Staten genom Kronofogdemyndigheten i Jönköping, Tillsynsmyndigheten
   (Asia C-30/10)
   2010/C 100/26
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Linköpings tingsrätt

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Lotta Andersson

      Vastaaja: Staten genom Kronofogdemyndigheten i Jönköping, Tillsynsmyndigheten

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko kansallinen säännös, jonka mukaan työntekijällä ei ole etuoikeutta siitä syystä, että hän on itse tai yhdessä lähiomaisensa kanssa myöhemmin kuin kuusi kuukautta ennen konkurssihakemuksen jättämistä omistanut olennaisen osan yrityksestä ja vaikuttanut huomattavasti sen toimintaan, sopusoinnussa työntekijöiden suojaa työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20.10.1980 annetun neuvoston direktiivin 80/987/ETY (1) [sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston direktiivin 80/987/ETY muuttamisesta 23.9.2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/74/EY (2)] 10 artiklan c alakohdan kanssa.

      (1)  EYVL L 283, s. 23; ruotsinkielinen erityispainos, alue 5, nide 2, s. 121

      (2)  EYVL L 270, s. 10


title: Asia T-195/06: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.6.2011 — Solvay Solexis v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt — Vetyperoksidi ja perboraatti — Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan — Rikkomisen kesto — Sopimuksen ja yhdenmukaistetun menettelytavan käsitteet — Oikeus tutustua asiakirjoihin — Sakot — Yhdenvertainen kohtelu — Yhteistyötä koskeva tiedonanto — Perusteluvelvollisuus)

text:
               30.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 226/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.6.2011 — Solvay Solexis v. komissio
   (Asia T-195/06) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Vetyperoksidi ja perboraatti - Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan - Rikkomisen kesto - Sopimuksen ja yhdenmukaistetun menettelytavan käsitteet - Oikeus tutustua asiakirjoihin - Sakot - Yhdenvertainen kohtelu - Yhteistyötä koskeva tiedonanto - Perusteluvelvollisuus)
   2011/C 226/42
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Solvay Solexis SpA (Milano, Italia) (edustajat: asianajajat T. Salonico ja G.L. Zampa)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi V. Di Bucci ja F. Amato, sittemmin V. Di Bucci ja V. Bottka)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamismenettelystä 3.5.2006 tehdyn komission päätöksen K(2006) 1766 lopullinen (asia COMP/F/38.620 — Vetyperoksidi ja perboraatti) osittainen kumoaminen ja toisaalta kantajalle määrätyn sakon määrän alentaminen

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Solvay Solexis SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 212, 2.9.2006.


title: Asia C-425/05: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 8.8.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Irlanti

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/53

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 8.8.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Irlanti
   (Asia C-425/05) (1)

   (2006/C 326/109)

      Oikeudenkäyntikieli: englanti

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 48, 25.2.2006.


title: Takis Ageladarakiksen ym. 21.8.1998 Euroopan yhteisöjen komissiota ja Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne (Asia T-137/98)

text:
C 378/18               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       5.12.98
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Kaloge-             Takis Ageladarakiksen ym. 21.8.1998 Euroopan yhteisö-
ropoulos, tuomarit C. W. Bellamy ja J. Pirrung; kirjaaja:           jen komissiota ja Euroopan unionin neuvostoa vastaan
H. Jung, on antanut 15.9.1998 määräyksen, jonka mää-                                          nostama kanne
räysosa on seuraava:                                                                         (Asia T-137/98)
                                                                                (98/C 378/34)
1) Kanne jätetään tutkimatta.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
2) Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan,
     ja ne velvoitetaan yhteisvastuullisesti korvaamaan
     komissiolle ja väliintulija Molkerei und Weichkäserei          Takis Ageladarakis ym. on nostanut 21.8.1998 Euroopan
     K.-H. Zimmermann GmbH:lle aiheutuneet oikeuden-                yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
     käyntikulut.                                                   kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota ja Euroopan
                                                                    unionin neuvostoa vastaan. Kantajan edustajina ovat
                                                                    Kenneth Parker, QC, ja Rhodri Thompson, Monckton
3) Freistaat Thüringen vastaa omista oikeudenkäyntiku-              Chambers, 4 Raymond Buildings, Gray's Inn, London
     luistaan.                                                      WC1R 5BP, Yhdistynyt kuningaskunta.
(1) EYVL C 199, 28.6.1997.
                                                                    Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                    tuin
                                                                    Ð toteaa, että kantajien valituksen hylkääminen, jonka
                                                                         seurauksena komissio ja neuvosto jättivät toteutta-
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                                 matta kantajia koskevat erityiset toimenpiteet yhteisö-
             TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS,                                     jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdiste-
                                                                         tyissä asioissa T-177/94 ja T-377/94, Altmann ym. v.
                  12 päivänä lokakuuta 1998,                             komissio, 12.12.1994 antaman tuomion täytäntöönpa-
asiassa T-235/97, Franco Campoli vastaan Euroopan                        nemiseksi, on lainvastainen ja sellaisenaan virkavirhe,
                     yhteisöjen komissio (1)                             josta komissio ja neuvosto ovat vastuussa;
(Henkilöstö Ð Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
tuomio Ð Vaatimus palkkaluokkaan sijoittamisen muutta-              Ð velvoittaa komission ja neuvoston maksamaan kanta-
misesta Ð Oikeudenkäyntiväite Ð Uusi ratkaiseva tosi-                    jille kanteen liitteessä 7 olevassa luettelossa määritellyt
              seikka Ð Tutkittavaksi ottaminen)                          kantajakohtaiset määrät, sen suuruisina kuin ne ovat
                                                                         olleet tuomion antamispäivänä; ja mikäli kantajien vel-
                         (98/C 378/33)                                   vollisuudesta maksaa veroa näistä määristä Yhdisty-
                                                                         neessä kuningaskunnassa ei määrätä,
                  (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                         muu täydentävä määrä, kuten:
Asiassa T-235/97, Euroopan yhteisöjen komission virka-
mies Franco Campoli, kotipaikka Bryssel, edustajanaan                    i)   määrä, joka kantajien on maksettava verona
asianajaja Sergio Diana, Cagliari ja Bryssel, 205 rue Bel-                    Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja jonka laskemi-
liard, Bryssel, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asia-                   nen on lykätty osapuolten ja Yhdistyneen kunin-
miehenään Gianluigi Valsesia), jossa kantaja vaatii yhteisö-                  gaskunnan veroviranomaisten välisiä neuvotteluja
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan                         varten; tai vaihtoehtoisesti
komission 16.10.1996 tekemän päätöksen, jolla kantajan
vaatimus hänen palkkaluokkaan sijoittamisensa muuttami-                  ii) Yhdistyneen kuningaskunnan veroviranomaisten
sesta on hylätty, sekä komission 29.4.1997 tekemän pää-                       kantajilta tosiasiassa vaatimat määrät neuvoston ja
töksen, jolla valitus 16.10.1996 tehdystä päätöksestä on                      komission ollessa velvollisia korvaamaan sellaiset
hylätty, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                     määrät kantajille; ja
(ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti
B. Vesterdorf sekä tuomarit J. Pirrung ja M. Vilaras, kir-
jaaja: H. Jung, on antanut 12.10.1998 määräyksen, jonka             Ð velvoittaa komission ja neuvoston korvaamaan oikeu-
määräysosa on seuraava:                                                  denkäyntikulut.
1) Kanne jätetään tutkimatta.                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
2) Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäynti-              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
     kuluistaan.                                                    samat kuin asiassa T-30/98 (1).
(1) EYVL C 318, 18.10.1997.                                         (1) EYVL C 184, 13.6.1998, s. 11.


title: Asia F-97/08: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 1.7.2010 — Füller-Tomlinson v. parlamentti (Henkilöstö — Aikaisempi väliaikainen toimihenkilö — Ammattitauti — Fyysiseen ja psyykkiseen hyvinvointiin vaikuttavat haitat — Sairauden ammatillisen alkuperän tunnustamista koskevan menettelyn kesto)

text:
               9.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 274/32

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 1.7.2010 — Füller-Tomlinson v. parlamentti
   (Asia F-97/08) (1)

   (Henkilöstö - Aikaisempi väliaikainen toimihenkilö - Ammattitauti - Fyysiseen ja psyykkiseen hyvinvointiin vaikuttavat haitat - Sairauden ammatillisen alkuperän tunnustamista koskevan menettelyn kesto)
   2010/C 274/48
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Paulette Füller-Tomlinson (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja L. Levi)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: K. Zejdová ja S. Seyr)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sen päätöksen kumoaminen, jolla vahvistetaan kantajan sairaudesta, jonka alkuperä on ammatillinen, johtuvan pysyvän osittaisen työkyvyttömyyden asteeksi 20 prosenttia, ja toissijaisesti vastaajan velvoittaminen maksamaan korvausta kantajalle aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Paulette Füller-Tomlinson velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 44, 21.2.2009, s. 76.


title: Asia T-617/11: Kanne 5.12.2011 — Meyr-Melnhof Karton v. SMHV — Stora Enso (SILVAWHITE)

text:
               4.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/37

         Kanne 5.12.2011 — Meyr-Melnhof Karton v. SMHV — Stora Enso (SILVAWHITE)
   (Asia T-617/11)
   2012/C 32/73
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Meyr-Melnhof Karton AG (Wien, Itävalta) (edustajat: asianajajat P. Baronikians ja N. Wittlich,

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Stora Enso Oyj (Helsinki, Suomi)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 21.9.2011 asiassa R 2139/2010-2 tekemän päätöksen

               —

               hylkäämään yhteisön tavaramerkkihakemusta nro 8197469 vastaan esitetyn väitteen

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajalle SMHV:ssa ja unionin yleisessä tuomioistuimessa syntyneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki SILVAWHITE luokkiin 16 kuuluville tavaroille — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 8197469

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Suomalainen tavaramerkki SILVAPRESS, joka on rekisteröity numerolla 231953, luokkaan 16 kuuluville tavaroille; kansainvälinen tavaramerkki SILVAPRESS, joka on rekisteröity numerolla 872793 luokkaan 16 kuuluville tavaroille

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen kokonaisuudessaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 rikkominen, koska valituslautakunta on virheellisesti katsonut, että aikaisemman tavaramerkin ja haetun yhteisön tavaramerkin välillä on sekaannusvaara.


title: Asia C-412/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 10.7.2017 – Saksan liittotasavalta v. Touring Tours und Travel GmbH

text:
               2.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 330/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 10.7.2017 – Saksan liittotasavalta v. Touring Tours und Travel GmbH
   (Asia C-412/17)
   (2017/C 330/08)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesverwaltungsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Vastaaja ja Revision-menettelyn valittaja: Saksan liittotasavalta

      Kantaja ja Revision-menettelyn vastapuoli: Touring Tours und Travel GmbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Ovatko SEUT 67 artiklan 2 kohta ja henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta unionin säännöstöstä 9.3.2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/399 (1) (Schengenin rajasäännöstö) 22 ja 23 artikla esteenä jäsenvaltion kansalliselle lainsäädännölle, joka velvoittaa linja-autoyritykset, jotka liikennöivät säännöllisesti Schengen-alueen sisärajojen yli, tarkastamaan matkustajiensa rajanylitysasiakirjat ennen sisärajan ylittämistä estääkseen ilman passia ja oleskelulupaa olevien ulkomaalaisten kuljettamisen Saksan liittotasavallan alueelle?
               Erityisesti tiedustellaan seuraavaa:

                           a)

                           Onko yleinen laissa säädetty velvoite tai yksittäiselle liikenteenharjoittajalle asetettu viranomaisvelvoite, jonka mukaan Saksan alueelle ei saa kuljettaa ulkomaalaisia, joilla ei ole vaadittua passia tai oleskelulupaa, ja jonka liikenteenharjoittaja voi täyttää vain tarkastamalla kaikkien matkustajien rajanylitysasiakirjat ennen sisärajan ylittämistä, Schengenin rajasäännöstön 22 artiklassa tarkoitettu henkilötarkastus sisärajoilla tai onko se sellaiseen rinnastettava tarkastus?

                           b)

                           Onko 1 kohdassa mainittujen velvoitteiden asettamista arvioitava Schengenin rajasäännöstön 23 artiklan a alakohdan perusteella, vaikka liikenteenharjoittajalla ei ole mainitussa säännöksessä tarkoitettuja poliisivaltuuksia eikä sille ole annettu virallisesti valtuuksia julkisoikeudellisen vallan käyttöön valtion sille asettamista tarkastusvelvoitteista huolimatta?

                           c)

                           Jos kysymykseen 1 b vastataan myöntävästi: Onko liikenteenharjoittajalta vaadituissa tarkastuksissa kyse Schengenin rajasäännöstön 23 artiklan a alakohdan toisessa virkkeessä esitetyt perusteet huomioon ottaen kielletystä toimenpiteestä, jolla on vastaava vaikutus kuin rajatarkastuksilla?

                           d)

                           Onko 1 kohdassa mainittujen, säännöllistä liikennettä harjoittavia linja-autoyrityksiä koskevien velvoitteiden asettamista arvioitava Schengenin rajasäännöstön 23 artiklan b alakohdan perusteella, jonka mukaan rajavalvonnan puuttuminen sisärajoilta ei vaikuta liikenteenharjoittajien valtuuksiin tehdä turvatarkastuksia satamissa ja lentoasemilla? Seuraako tästä, että kysymyksessä 1 tarkoitetut tarkastukset ovat kiellettyjä myös lentokenttien ja satamien ulkopuolella, jos ne eivät ole turvatarkastuksia eikä niitä kohdisteta myös henkilöihin, jotka matkustavat jäsenvaltion sisällä?

               2)

               Sallitaanko Schengenin rajasäännöstön 22 ja 23 artiklan nojalla kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan velvoitteiden noudattamiseksi linja-autoyritykselle voidaan antaa kieltomääräys tai uhkasakko, jos toteuttamatta jätettyjen tarkastusten vuoksi Saksan liittotasavallan alueelle kuljetetaan ulkomaalaisia myös ilman passia ja oleskelulupaa?

      (1)  EUVL 2016, L 77, s. 1.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 21 päivänä maaliskuuta 2001 asiassa T-206/99, Métropole télévision SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu – Kantelun hylkääminen – Sellaisen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antaman tuomion täytäntöönpano, jolla on kumottu komission tekemä poikkeuslupapäätös – Perusteluvelvollisuus – Kantelun tutkimista koskevat velvoitteet)

text:
2.6.2001                FI                               Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 161/17
A. Dashwood ja W.-J. Outhwaite, prosessiosoite Luxembur-                      1)    Komission 29.6.1999 tekemä päätös, jolla hylättiin Métropole
gissa, vastaan Euroopan investointipankki (asiamiehinään                            télévision SA:n 5.12.1997 tekemä kantelu, kumotaan.
J.-P. Minnaert, Z. Zachariadis ja A. Barav), jossa kantajat
vaativat, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                  2)    Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
tuin kumoaa toisaalta vastaajan tekemän päätöksen, jolla
poistettiin erityistä muuntokerrointa koskeva järjestelmä
1.1.1999 lähtien, ja toisaalta mitätöi kantajien palkkakuitit,
joihin kyseistä päätöstä oli sovellettu, yhteisöjen ensimmäisen               (1) EYVL C 333, 20.11.1999.
oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpa-
nossa: jaoston puheenjohtaja J. Azizi sekä tuomarit K. Lenaerts
ja M. Jaeger, kirjaaja: johtava hallintovirkamies B. Pastor,
on 6.3.2001 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
seuraava:
1)    Kantajien tammikuuta 1999 koskevat palkkakuitit mitätöi-
      dään siltä osin kuin niissä ei ole sovellettu erityisiä muuntoker-
      toimia koskevaa järjestelmää.                                                  YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
2)    Kanne jätetään muilta osin tutkimatta.
3)    Euroopan investointipankki velvoitetaan korvaamaan oikeuden-                              6 päivänä maaliskuuta 2001
      käyntikulut.
                                                                              asiassa T-100/00, Franco Campoli vastaan Euroopan yhtei-
(1) EYVL C 314, 30.10.1999.                                                                           söjen komissio (1)
                                                                              (Henkilöstö – Siirtäminen toisiin tehtäviin/Asemapaikan
                                                                              siirto – Perustelut – Harkintavallan väärinkäyttö – Yksikön
                                                                                etu)
                                                                                (2001/C 161/38)
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                  21 päivänä maaliskuuta 2001
                                                                              Asiassa T-100/00, Franco Campoli, Euroopan yhteisöjen ko-
asiassa T-206/99, Métropole télévision SA vastaan Euroo-                      mission virkamies, kotipaikka Bryssel, edustajanaan asianajaja
                   pan yhteisöjen komissio (1)
                                                                              S. Diana, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
                                                                              nään G. Valsesia ja D. Waelbroeck), jossa kantaja vaatii
(Kilpailu – Kantelun hylkääminen – Sellaisen ensimmäisen                      toisaalta komission päätöksen, joka koskee kantajan siirtämistä
oikeusasteen tuomioistuimen antaman tuomion täytäntöön-                       osaston E ”Teollisuusasiat III: kulutustavarateollisuus” 1. yksi-
pano, jolla on kumottu komission tekemä poikkeuslupapää-                      köstä ”Elintarvikkeet – lainsäädäntö; tieteelliset ja tekniset
tös – Perusteluvelvollisuus – Kantelun tutkimista koskevat                    näkökohdat” 2. yksikköön ”Elintarviketeollisuus, bioteknolo-
                             velvoitteet)                                     gia”, ja päätöksen, jolla toinen virkamies on nimitetty kyseisen
                                                                              1. yksikön apulaispäälliköksi, kumoamista ja toisaalta vahin-
                         (2001/C 161/37)                                      gonkorvausta, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides
                                                                              jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
                                                                              P. Lindh, sekä tuomarit R. Garcı́a-Valdecasas ja J.D. Cooke,
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                             kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio González, on 6.3.2001
                                                                              antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
Asiassa T-206/99, Métropole télévision SA, kotipaikka Pariisi
(Ranska), edustajanaan asianajaja D. Théophile, prosessiosoite                1)    Kanne hylätään.
Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asia-
miehinään K. Wiedner ja B. Mongin), jossa kantaja vaatii                      2)    Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan komis-                            taan.
sion 29.6.1999 tekemän päätöksen, jolla hylättiin Métropole
télévisionin 5.12.1997 tekemä kantelu, yhteisöjen ensimmäi-
sen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoon-                (1) EYVL C 176, 24.6.2000.
panossa: jaoston puheenjohtaja V. Tiili sekä tuomarit
R. M. Moura Ramos ja P. Mengozzi, kirjaaja: G. Herzig,
on 21.3.2001 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
seuraava:


title: Asia T-137/08: Kanne 9.4.2008 — BCS v. SMHV — Deere (värien vihreä ja keltainen yhdistelmä)

text:
               7.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/33

         Kanne 9.4.2008 — BCS v. SMHV — Deere (värien vihreä ja keltainen yhdistelmä)
   (Asia T-137/08)
   (2008/C 142/60)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: BCS SpA (Milano, Italia) (edustajat: asianajajat M. Franzosi, V. Jandoli ja F. Santonocito)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Deere & Company (Moline, Yhdysvallat)
   Vaatimukset

               —

               toisen valituslautakunnan 16.1.2008 asiassa R 0222/2007-2 tekemä päätös on kumottava ja

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Kuviomerkki, joka muodostuu värien vihreä ja keltainen yhdistelmästä, luokkiin 7 ja 12 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkki N:o 63 289

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Deere & Company

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Kantaja

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 3 kohdan ja 52 artiklan 1 kohdan c alakohdan, tarkasteltuna yhdessä sen 8 artiklan 4 kohdan ja 73 artiklan 1 kohdan kanssa, rikkominen, koska

               —

               valituslautakunnan olisi pitänyt tulkita 7 artiklan 3 kohtaa erittäin tiukasti ja näin ollen asettaa raskas todistustaakka menettelyn toiselle osapuolelle

               —

               valituslautakunta ei tunnistanut kantajan aiempaa de facto tavaramerkkiä ja

               —

               valituslautakunta käytti ristiriitaista päättelyä päätöksessään.


title: Asia C-210/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (Chancery Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 18.4.2013 — Glaxosmithkline Biologicals SA ja Glaxosmithkline Biologicals, Niederlassung der Smithkline Beecham Pharma GmbH & Co. KG v. Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

text:
               29.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 189/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (Chancery Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 18.4.2013 — Glaxosmithkline Biologicals SA ja Glaxosmithkline Biologicals, Niederlassung der Smithkline Beecham Pharma GmbH & Co. KG v. Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks
   (Asia C-210/13)
   2013/C 189/15
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Glaxosmithkline Biologicals SA ja Glaxosmithkline Biologicals, Niederlassung der Smithkline Beecham Pharma GmbH & Co. KG

      Vastapuoli: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko tehosteaine, jolla ei ole omaa terapeuttista vaikutusta mutta joka tehostaa antigeenin terapeuttista vaikutusta, kun se yhdistetään kyseiseen antigeeniin rokotteessa, asetuksen (EY) N:o 469/2009 (1) 1 artiklan b alakohdassa tarkoitettu ”vaikuttava aine”?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, voidaanko tällaisen tehosteaineen ja antigeenin yhdistelmää kuitenkin pitää asetuksen (EY) N:o 469/2009 1 artiklan b alakohdassa tarkoitettuna ”vaikuttavien aineiden yhdistelmänä”?

      (1)  Lääkkeiden lisäsuojatodistuksesta 6.5.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 469/2009 (EUVL L 152, s. 1).


title: Asia T-239/99: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 5.9.2006 — Alofs v. komissio

text:
               28.10.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/30

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 5.9.2006 — Alofs v. komissio
   (Asia T-239/99) (1)

   (2006/C 261/58)

      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EYVL C 6, 8.1.2000.


title: Asia T-302/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 1.10.2008 — Motorpress v. SMHV — Sony Computer Entertainment Europe (BUZZ!)

text:
               22.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/65

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 1.10.2008 — Motorpress v. SMHV — Sony Computer Entertainment Europe (BUZZ!)
   (Asia T-302/07) (1)

   (2008/C 301/124)

      Oikeudenkäyntikieli: englanti

   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 235, 6.10.2007.


title: Asia T-63/99: RJB Mining plc:n 3.3.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 160/26                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          5.6.1999
Dominique Rafonin selvitystilassa olevan Société de Di-                  RJB Mining plc:n 3.3.1999 Euroopan yhteisöjen komissio-
stribution Mécanique et d’Automobilesin (SODIMA) sel-                                        ta vastaan nostama kanne
vitysmiehenä 2.3.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota
                     vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-63/99)
                            (Asia T-62/99)
                                                                                (1999/C 160/49)
                          (1999/C 160/48)
                                                                                Oikeudenkäyntikieli: englanti
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                         RJB Mining plc on nostanut 3.3.1999 Euroopan yhteisöjen
Selvitystilassa olevan Société de Distribution Mécanique et              ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
d’Automobilesin (SODIMA), kotipaikka Aix en Provence                     pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat
(Ranska), selvitysmies Dominique Rafon on nostanut 2.3.1999              Mark Brealey ja Jonathan Lawrence, ja prosessiosoite Luxem-
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                burgissa asianajotoimisto Arendt & Medernach, 8-10 rue
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-             Mathias Hardt.
jan edustaja on asianajaja Jean Claude Fourgoux, Pariisi,
ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto Pierrot
Schiltz, 4 rue Béatrix de Bourbon.                                       Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               –    kumoaa riidanalaisen päätöksen kanteessa mainituilla pe-
                                                                              rusteilla,
–    kumoaa komission 5.1.1999 tekemän päätöksen ja
                                                                         –    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut,
–    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                     mukaan lukien kantajan kulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja teki komissiolle 1.7.1994 perustamissopimuksen 85
ja 86 artiklan sekä komission asetuksen (ETY) N:o 123/85
nojalla kantelun, jonka mukaan Peugeot-yhtiö oli ottanut                 Esillä olevassa kanteessa vaaditaan kumoamaan Saksan liittota-
käyttöön toimilupajärjestelmän, joka ei ollut yhteensoveltuva            savallan (jäljempänä Saksa) hiiliteollisuudelleen vuonna 1999
kyseisessä asetuksessa vahvistettujen poikkeusluvan ehtojen              antamasta tuesta 22.12.1998 tehty komission päätös (K (1998)
kanssa.                                                                  4569 lopull.), jolla annettiin Saksalle lupa kyseisen tuen
                                                                         antamiseen.
Kantaja, joka on jo nostanut kaksi laiminlyöntikannetta komis-
sion passiivisuuden toteamiseksi (1), riitauttaa nyt esillä ole-         Kantajan mukaan jotkin kanteessa esiin tuoduista kysymyksistä
vassa asiassa komission 5.1.1999 tekemän päätöksen, jossa                – mutta eivät kaikki kysymykset – ovat olleet esillä asioissa
sen kantelu hylätään lopullisesti.                                       T-110/98 (1) ja T-12/99 (2), jotka koskivat Saksan hiiliteollisuu-
                                                                         delleen vuosina 1997 ja 1998 antamaa tukea.
Kantaja vetoaa kumoamiskanteensa tueksi seuraaviin seik-
koihin:
                                                                         Kanne koskee pääosin EHTY:n perustamissopimuksen 4 artik-
–    vastaajana oleva toimielin on jättänyt noudattamatta vel-           lan c kohtaa sekä päätöstä 3632/93/EHTY, (3) jossa määrätään
     vollisuuksiaan toimia kilpailusääntöjen noudattamisen val-          säännöistä (jäljempänä säännöstö), joita noudattaen komissio
     vojana,                                                             voi hyväksyä tuen antamisen edellä mainitun 4 artiklan c
                                                                         kohdan säännöksistä poiketen.
–    kantelua ei ole tutkittu vakavasti ja objektiivisesti,
                                                                         Kantaja toteaa seuraavaa:
–    olennaisia menettelymääräyksiä on rikottu ja harkintaval-
     taa on käytetty väärin menettelyn aikana sekä näytön
     käsittelyn yhteydessä,                                              –    Kyseinen tuki ei ole säännöstön 2 ja 9 artiklan mukaista,
                                                                              joten komissio ei ole toimivaltainen hyväksymään sitä
–    perustamissopimusta on rikottu ja tehty ilmeinen arviointi-              säännöstön 1 artiklan 1 kohdan nojalla.
     virhe oikeussääntöjen suhteen,
                                                                         –    Kumottavaksi vaaditulla päätöksellä hyväksytään tuen an-
–    velvollisuutta tehdä lopullinen päätös kohtuullisessa ajassa             taminen sellaisille yrityksille tai tuotantoyksiköille, joita ei
     on rikottu.                                                              voida pitää elinkelpoisina. Vaikka komissiolla ei vastoin
                                                                              kantajan näkemystä olisikaan velvollisuutta osoittaa yritys-
(1) Asia T-190/95 (EYVL C 333, 9.12.1995, s. 20) ja asia T-45/96              ten tai tuotantoyksiköiden elinkelpoisuutta pitkällä aikavä-
    (EYVL C 145, 18.5.1986, s. 13).                                           lillä, vastaaja on menetellyt ilmeisen väärin, kun se ei
                                                                              ole punninnut sitä, johtaako tukea saavien yritysten tai
                                                                              tuotantoyksiköiden tuotantokustannusten vähentäminen
                                                                              todennäköisesti tuen alenemiseen hiilen hinnan laskiessa
 ---pagebreak--- 5.6.1999                FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 160/27
     kansainvalisillä markkinoilla, kuten säännöstön 2 artiklan             –    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut,
     1 kohdassa edellytetään. Lisäksi kyseisellä päätöksellä                     mukaan lukien kantajan kulut.
     hyväksytään ylimääräisiä maksuja kaivostyöläisille sään-
     nöstön 3 artiklan 2 kohdan mukaisena toimintatukena,
     vaikka nämä maksut eivät muodosta osaa kaivosyritysten                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     tuotantokustannuksista.
                                                                            Esillä olevassa kanteessa väitetään, ettei komissio ole toiminut
–    Kumottavaksi vaadittu päätös ei sisällä tosiseikkoja, joiden
                                                                            EHTY:n perustamissopimuksen 4 artiklan c kohdan sekä
     avulla kantaja voisi varmistua yhdenkään yrityksen tai
                                                                            päätöksen 3632/93/EHTY (1) (tässä säännöstö) sille asettamien
     tuotantoyksikön elinkelpoisuudesta. Päätös ei myöskään
                                                                            velvoitteiden mukaisesti Ruhrkohle AG:n (jäljempänä RAG),
     sisällä sellaisia tosiseikkoja tai lausumia, joiden avulla
                                                                            Saarbergwerke AG:n ja Preussag Anthrazit GmbH:n sulautumi-
     kantaja voisi todeta, johtiko tuotantokustannusten vähent-
                                                                            sen (jäljempänä sulautuminen) johdosta ja ehdolla annetun
     äminen todennäköisesti tuen alenemiseen hiilen hinnan
                                                                            valtiontuen suhteen.
     laskiessa kansainvälisillä markkinoilla, kuten säännöstön 2
     artiklassa edellytetään.
                                                                            Kantaja huomauttaa, että maaliskuusta 1998 lähtien se on
                                                                            kiinnittänyt komission huomiota vakavaan huoleensa siitä,
(1) RJB Mining v. komissio (EYVL C 299, 26.9.1998, s. 38).                  että sulautumista ei pitäisi hyväksyä muun muassa tutkimatta
(2) RJB Mining v. komissio (ei vielä julkaistu EYVL: ssä).                  huolellisesti tiettyjä valtiontukeen liittyviä kysymyksiä, joiksi
(3) EYVL L 329, 30.12.1993, s. 12.                                          katsottiin seuraavat seikat:
                                                                            –    1 Saksan markan (DEM) vertauskuvallinen maksaminen
                                                                                Saarbergwerkelle,
                                                                            –    Saksan hallituksen suostumus korvata 50 prosenttia vuo-
                                                                                sittaisen 200 miljoonan DEM:n ristikkäistuen vajauksesta
                                                                                RAG:n muulle kuin hiilialan toiminnalle,
RJB Mining plc:n 3.3.1999 Euroopan yhteisöjen komissio-                     –    Saksan hallituksen luopuminen vaatimasta 4 miljardin
                    ta vastaan nostama kanne                                     DEM:n suuruisen tuen takaisinmaksua, ja
                                                                            –    1,65 miljardin DEM:n suuruinen lisätuki, jos RAG ostaa
                           (Asia T-64/99)                                        Saksan hallituksen osuuden Saarbergwerkessä.
                         (1999/C 160/50)                                    Komissio hyväksyi sulautumisen 29.7.1998 tekemällään
                                                                            päätöksellä. Kuitenkin se teki Saksan hiiliteollisuuden vuoden
                                                                            1998 tuen osalta 2.12.1998 päätöksen, jossa ei mainittu
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                         mitään sulautumisesta eikä siihen liittyvistä valtiontukikysy-
                                                                            myksistä ja jossa jopa käsiteltiin kolmea sulautunutta yhtiötä
                                                                            erillisina yrityksinä.
RJB Mining plc on nostanut 3.3.1999 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat                 Kantajan mukaan komissio on velvollinen
Mark Brealey ja Jonathan Lawrence, ja prosessiosoite Luxem-
burgissa asianajotoimisto Arendt & Medernach, 8-10 rue                      –    tutkimaan sulautuneille yhtiöille annetun tuen,
Mathias Hardt.
                                                                            –    tutkimaan maaliskuussa 1998 tehdyn valituksen, jonka
                                                                                mukaan sulautumisen johdosta ja ehdolla annettu valtion-
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                       tuki oli lainvastainen, ja
–    kumoaa implisiittisen päätöksen, jolla komissio kieltäytyi             –    toteamaan sen, että Saksa on toiminut EHTY:n perustamis-
     tutkimasta, oliko Saksa noudattanut EHTY:n perustamisso-                    sopimuksen 4 artiklan c kohdan ja säännöstön vastaisesti.
     pimuksen 4 artiklan c kohtaa ja säännöstöä sulautumisen
     johdosta ja ehdolla annetun valtiontuen osalta,
                                                                            Ensimmäiset kaksi velvollisuutta perustuvat EHTY:n perusta-
                                                                            missopimuksen 8 artiklaan sekä säännöstöön ja kolmas
–    kumoaa implisiittisen päätöksen, jolla komissio kieltäytyi             EHTY:n perustamissopimuksen 88 artiklaan. Lisäksi tai vaihto-
     tutkimasta kantajan 16.3.1998 päivättyä valitusta siitä,               ehtoisesti siinä tapauksessa, ettei komissiolla ole kyseisiä
     että sulautumisen johdosta ja ehdolla annettu valtiontuki              velvollisuuksia ja mikäli sillä on toimivalta pelkästään valtion-
     oli EHTY:n perustamissopimuksen 4 artiklan c kohdan ja                 tuen antamisen tutkimiseen, se on käyttänyt tätä valtaansa
     säännöstön vastainen,                                                  väärin kieltäytyessään toistuvasti ryhtymästä toimenpiteisiin.
–    kumoaa implisiittisen päätöksen, jolla komissio kieltäytyi
     toteamasta, että Saksa oli toiminut sulautumisen johdosta              (1) EYVL L 329, 30.12.1993, s. 12.
     ja ehdolla annetun valtiontuen suhteen EHTY:n perusta-
     missopimuksen 4 artiklan c kohdan ja säännöstön vastai-
     sesti,


title: Asia C-555/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Administrativo e Fiscal de Leiria (Portugali) on esittänyt 28.10.2015 – Bernard Jean Marie Gabarel v. Fazenda Pública

text:
               18.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Administrativo e Fiscal de Leiria (Portugali) on esittänyt 28.10.2015 – Bernard Jean Marie Gabarel v. Fazenda Pública
   (Asia C-555/15)
   (2016/C 016/25)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Administrativo e Fiscal de Leiria

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Bernard Jean Marie Gabarel

      Vastaaja: Fazenda Pública

      Ennakkoratkaisukysymykset

               A –

               Onko 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 132 artiklan 1 kohdan c alakohtaa tulkittaessa vaihtoehtoiset hoitomenetelmät, erityisesti osteopatia, katsottava avustavaksi terveydenhoitoalan toiminnaksi vai ei?

               B –

               Onko verovelvollista, jolla on kansallisen lainsäädännön mukaan oikeus harjoittaa avustavaa terveydenhoitoalan toimintaa – fysioterapiaa – ja joka terveysalan ammattia harjoittaessaan soveltaa joko fysioterapian tai osteopatian hoitomenetelmiä erikseen tai siten, että ne täydentävät toisiaan, pidettävä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 132 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja tämän seurauksena Portugalin arvonlisäverolain 9 §:ää sovellettaessa ammatinharjoittajana, joka kokonaisuutena tarkasteltuna harjoittaa avustavaa terveydenhoitoalan toimintaa ja on näin ollen vapautettu arvonlisäverosta, vai ei?

      (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1).


title: Asia T-252/15: Kanne 21.5.2015 – Ferrovial ym. v. komissio

text:
               27.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 245/35

         Kanne 21.5.2015 – Ferrovial ym. v. komissio
   (Asia T-252/15)
   (2015/C 245/41)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Ferrovial, SA (Madrid, Espanja), Ferrovial Servicios, SA (Madrid, Espanja) ja Amey UK plc (Oxford, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat M. Muñoz Pérez ja M. Linares Gil)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Espanjan toteuttamasta valtiontuesta SA.35550 (13/C) (ex 13/NN) (ex 12/CP) 15.10.2014 annetun ja numerolla C(2014) 7280 tiedoksiannetun Euroopan komission päätöksen

               —

               toissijaisesti kumoamaan mainitun päätöksen 4 artiklan 2 kohdan

               —

               velvoittamaan vastaajana olevan toimielimen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Nyt käsiteltävässä asiassa riidanalainen päätös on sama kuin asioissa T-826/14, Espanja v. komissio, ja T-12/15, Banco de Santander ja Santusa v. komissio.
   Kantajat vetoavat kanteensa tueksi viiteen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste koskee SEUT 296 artiklan rikkomista perustelujen riittämättömyyden vuoksi.

               2.

               Toinen kanneperuste koskee SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkomista sen vuoksi, ettei arvioitu toimenpide kantajien mukaan täytä kaikkia valtiontuen käsitteeseen liittyviä osatekijöitä.

               3.

               Kolmas kanneperuste koskee SEUT 108 artiklan 3 kohdan, EY 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan c alakohdan ja asetuksen N:o 659/1999 täytäntöönpanosta annetun asetuksen (EY) N:o 794/2004 4 artiklan 1 kohdan rikkomista sillä perusteella, ettei arvioitu toimenpide kantajien mukaan ollut uusi, lainvastainen tai sisämarkkinoille soveltumaton tuki.

               4.

               Neljäs kanneperuste koskee kolmannen päätöksen 4 artiklan 2 kohdan mitättömyyttä asetuksen N:o 659/1999 14 artiklan 1 kohdan vastaisuuden vuoksi sillä perusteella, ettei siinä rajoiteta takaisinperintämääräystä samalla tavalla kuin kahdessa ensimmäisessä päätöksessä (21.12.2007 mennessä tehdyt hankinnat).

               5.

               Viides kanneperuste koskee kolmannen päätöksen 4 artiklan (takaisinperintämääräys) mitättömyyttä asetuksen N:o 659/1999 14 artiklan 1 kohdan vastaisuuden vuoksi sillä perusteella, ettei siinä jätetä 10.3.2005 mennessä toteutettuja välillisiä liiketoimia takaisinperintämääräyksen ulkopuolelle.


title: Asia C-25/03: Bundesfinanzhofin 29.8.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Finanzamt Bergisch Gladbach vastaan Hans U. Hundt-Eßwein

text:
C 70/10                   FI                        Euroopan unionin virallinen lehti                                        22.3.2003
2.    Vi l j a n j ul k i n e n va r a s to in t i                    Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-
                                                                      sa Finanzamt Bergisch Gladbach vastaan Hans U. Hundt-
                                                                      Eßwein seuraaviin kysymyksiin:
Komissio väittää, että entinen AIMA, ostaessaan markkinointi-
vuonna 1997-1998 maissia, ei ole vahvistanut ensimmäistä
varastointipäivää tarjouksen hyväksymistä koskevassa ilmoi-           1.     Toimiiko sellainen henkilö, joka ostaa tai rakennuttaa
tuksessa, vaan on antanut hinnan vahvistamista koskevan                      asuinrakennuksen asuakseen siinä itse, asuinrakennuksen
määräajan kulua siihen asti, kunnes tuen vastaanottaja käytän-               ostamisen tai rakennuttamisen osalta verovelvollisena,
nössä varastoi viljaa ensimmäistä kertaa. Komission mukaan                   kun hän haluaa käyttää asuinrakennuksen tiettyä tilaa
EMOTR:n on pitänyt tästä syystä maksaa enemmän kuin jos                      työhuoneenaan harjoittaakseen päätoimisen työnsä ohel-
AIMA ei olisi vahvistanut etukäteen mitään varastointipäivää,                la itsenäistä ammattia?
vaan olisi pitänyt lähtökohtana sitä, kun tarjouksen hyväksy-
mistä koskeva kirje lähetettiin, jolloin kyseinen varastointi olisi
ollut mahdollista aloittaa. Maksajavirasto AGEA ei ole samaa          Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
mieltä komission kanssa, koska asetuksessa N:o 689/92 (4)
ei säädetä mitään siitä, että tuotteelle maksettavan hinnan
laskennan perustana käytettäisiin tarjouksen hyväksymistä             2.     Kun määräosaisten yhteisomistusoikeuksien haltijat tai
koskevan kirjeen lähettämistä seuraavaa päivää, ja lisäksi                   aviopuolisot tilaavat yhdessä investointihyödykkeen ja
asetuksessa annetaan interventioelimelle valta vahvistaa tuot-               kun näiden henkilöiden muodostama yhteisomistusyk-
teen varastointisuunnitelma, mistä seuraa, että AIMA vahvistaa               sikkö ei itse harjoita liiketoimintaa, onko katsottava, että
ohjelmansa tuen maksajan ja sen vastaanottajan kanssa sovitun                tällöin on kyse muun kuin verovelvollisen suorittamasta
mukaisesti.                                                                  ostosta, joka ei oikeuta ostohintaan sisältävän arvonlisä-
                                                                             veron vähentämiseen, vai ovatko yhteisomistajat tämän
                                                                             suoritteen vastaanottajia?
3.    Raa kat up akka- alan p alkkio
                                                                      Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
Euroopan tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksessa todet-
tiin, että tupakkalaadun 01 takuukynnys oli ylitetty markki-          3.     Kun aviopuolisot ostavat määräosaisten yhteisomistusoi-
nointivuonna 1998.                                                           keuksien haltijoina investointihyödykkeen ja kun hyödy-
                                                                             kettä käyttää liiketoimintaansa vain toinen heistä, kuuluu-
Tällainen virhe ei ole johtanut siihen, että erityiset takuukyn-             ko oikeus ostohintaan sisältyvän arvonlisäveron vähentä-
nykset olisi ylitetty kyseisenä markkinointivuotena muiden                   miseen
laatujen osalta.
                                                                             a)    tälle yhdelle puolisolle niin, että hän saa vähentää
                                                                                vain hänelle ostajana kuuluvaa suhteellista osuutta
( 1) EYVL L 306, 8.11.2002, s. 26.                                                 vastaavan määrän ostohintaan sisältyvästä arvonli-
Komission päätös Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston                      säverosta
(EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen meno-
jen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle.
                                                                                vai
( 2) EYVL L 297, 21.11.1996, s. 1.
( 3) EYVL L 100, 17.4.1997, s. 22.
( 4) EYVL L 74, 20.3.1992, s. 18.                                            b)    onko hänellä direktiivin 77/388/ETY (1) 17 artiklan
                                                                                2 kohdan a alakohdan mukaisesti oikeus vähentää
                                                                                se osa ostohintaan sisältyvästä verosta, joka vastaa
                                                                                liiketoimintakäytön osuutta hyödykkeen kokonais-
                                                                                käytöstä?
                                                                      4.     Edellyttääkö vähennysoikeuden käyttäminen direktiivin
                                                                             77/388/ETY 18 artiklan mukaan sitä, että direktiivin 77/
Bundesfinanzhofin 29.8.2002 tekemällään päätöksellä                          388/ETY 22 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu lasku on
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Finanzamt Ber-                        annettu yksin kyseiselle aviopuolisolle tai yhteisomistus-
        gisch Gladbach vastaan Hans U. Hundt-Eßwein                          oikeuden haltijalle niin, että lasku koskee vain tämän
                                                                             henkilön suhteellista osuutta vastaavaa vastikkeen ja
                                                                             veron määrää, vai riittääkö se, että lasku on annettu
                             (Asia C-25/03)
                                                                             yhteisomistusoikeuden haltijalle tai aviopuolisoille ilman
                                                                             tällaista jaottelua?
                            (2003/C 70/16)
                                                                      (1 ) EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1.
Bundesfinanzhof on pyytänyt 29.8.2002 tekemällään päätök-
sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 23.1.2003,


title: Asia C-475/10 P: Valitus, jonka Saksan liittotasavalta on tehnyt 1.10.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-571/08, Saksan liittotasavalta v. Euroopan komissio, 14.7.2010 antamasta tuomiosta

text:
               4.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/21

         Valitus, jonka Saksan liittotasavalta on tehnyt 1.10.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-571/08, Saksan liittotasavalta v. Euroopan komissio, 14.7.2010 antamasta tuomiosta
   (Asia C-475/10 P)
   ()
   2010/C 328/37
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: T. Henze, J. Möller ja N. Graf Vitzthum)

      Vastapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Saksan liittotasavallan hallitus vaatii, että Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) 14.7.2010 asiassa T-571/08, Saksan liittotasavalta v. Euroopan komissio, antama tuomio on kumottava,

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Käsiteltävänä olevan valituksen kohteena on unionin yleisen tuomioistuimen tuomio, jolla se jätti menettelyvirhettä koskevassa asiassa tutkimatta valittajan nostaman kanteen tietojen antamista koskevasta määräyksestä, jonka komissio esitti Deutsche Post AG:n (jäljempänä DPAG) hyväksi myönnettyä valtiontukea koskevassa menettelyssä.
   Komissio määräsi riidanalaisessa päätöksessä, että valittajan on annettava tietoja DPAG:n kaikista kustannuksista ja tuloista vuosina 1989–2007, vaikka DPAG:n yksityistäminen, jonka yhteydessä riidanalaiset siirrot pääasiallisesti tapahtuivat, oli saatettu päätökseen jo vuonna 1994. Komissio ei ollut antanut täsmentävää vastausta esikysymykseen siitä, mitkä ajanjaksot oli todella otettava huomioon, vaan oli sen sijaan heti aluksi vaatinut kustannus- ja tulotilannetta koskevat tiedot koko ajanjaksolta yksityistämisen tapahtumisesta nykyhetkeen, ottamatta huomioon tämän vaatimuksen merkitsemää rasitetta. Näin toimimalla komissio oli kuormittanut valittajaa ja kyseistä yritystä kohtuuttomalla tavalla.
   On saatava unionin tuomioistuimen periaatteellinen ratkaisu siihen, voiko komissio valtiontukea koskevassa menettelyssä todella velvoittaa jäsenvaltion antamaan haluamansa määrän tietoja ilman, että se kuuluisi tuomioistuinten välittömään valvontaan. Jos unionin yleisen tuomioistuimen oikeudellinen ratkaisu, jonka mukaan tällainen päätös ei ole kannekelpoinen, on oikea, jäsenvaltioiden ja yritysten, joita asia koskee, on aina ensimmäiseksi varauduttava vaatimuksen täyttämisestä aiheutuvaan huomattavaan — myös taloudelliseen — rasitukseen, vaikka ne pitäisivät tällaista vaatimusta säännösten vastaisena. Lisäksi on olemassa vaara sellaisten liikesalaisuuksien paljastumisesta, joiden tuntemisella ei ole valtiontukimenettelyn kannalta lainkaan merkitystä.
   Valituksenalainen unionin yleisen tuomioistuimen tuomio on useilla tavoin virheellinen.
   Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi kannekelpoisen toimen käsitettä oikeudellisesti virheellisellä tavalla eikä ottanut huomioon sitä koskevaa oikeuskäytäntöä, kun se tutki riidanalaisen toimen ”sen asiasisällön perusteella”. Toimen tutkiminen sen aineellisten oikeusvaikutusten perusteella on kuitenkin mahdollista vain, jos sellaista päätöstä, jolla on jo oikeudellisen muotonsa vuoksi sitova vaikutus, ei ole tehty. Koska kyseessä olevan, asetuksen N:o 659/1999 10 artiklan 3 kohdan perusteella tehdyn komission päätöksen pakottavuus ilmenee jo sen oikeudellisesta muodosta, ei ole tarpeen tarkemmin tutkia, oliko toimella sen tekijän tahdon mukaan tarkoitus tuottaa valittajalle konkreettisia oikeusvaikutuksia.
   Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin arvioi väärin tietojen antamista koskevan määräyksen väliaikaisen luonteen, kun se kilpailuoikeudellisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevan kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytyksiin liittyvään oikeuskäytäntöön viitaten päätteli oikeudellisesti virheellisellä tavalla, että myös päätöksen lopullisuus on merkityksellinen seikka kyseessä olevan komission esittämästä tietojen antamista koskevasta määräyksestä nostetun kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytysten täyttymisen kannalta.
   Kolmanneksi unionin yleinen tuomioistuin arvioi väärin tietojen antamista koskevan määräyksen oikeusvaikutukset, kun se ei ottanut huomioon, että toimella on pakottavia oikeusvaikutuksia, jos sillä vaikutetaan sen kohteena olevien tahojen etuihin niiden oikeusasemaa muuttamalla. Tietojen antamista koskevan määräyksen osalta näin tapahtuu, sillä sen noudattamatta jättäminen johtaa seuraamuksiin. Nämä seuraamukset liittyvät ensinnäkin siihen, että jäsenvaltio ei voi vedota tosiseikaston epätäydellisyyteen ja siihen, että komissio voi tehdä päätöksen käytettävissään olevien tietojen perusteella. Toisaalta näin kevennetään sitä todistustaakkaa, joka komissiolla on, jotta se lähteä siitä, että olosuhteiden on osoitettu olevan sellaiset kuin se väittää. Tämä merkitsee komission menettelyllisen aseman parantumista, josta seuraa pääasiassa kyseessä olevan jäsenvaltion aseman huonontuminen. Valittaja asetettiin tietojen antamista koskevalla määräyksellä asemaan, jossa se joutui valitsemaan joko velvoitteidensa noudattamatta jättämisen, jolloin sen ei olisi ollut mahdollista vedota tosiseikaston epätäydellisyyteen ja jolloin komission todistustaakka olisi keventynyt, tai sen, että se tosiasiassa puolustautumisoikeuksiensa turvaamiseksi joutuu toimittamaan suhteettoman määrän tietoja. Tämä merkitsisi oikeudellisen haitan lisäksi poikkeuksellista ajankäytöllistä ja taloudellista rasitetta, joita ei korvata. Pääasiasta riippumatta tietojen antamista koskevasta määräyksestä voi seurata jäsenvaltiolle, jota se koskee, oikeusvaikutuksia, koska sen noudattamatta jättäminen voi johtaa SEUT 258 artiklan mukaiseen perustamissopimuksen rikkomista koskevaan menettelyyn ja ääritapauksessa SEUT 260 artiklan mukaiseen uhkasakkomenettelyyn.
   Neljänneksi unionin yleisen tuomioistuimen päätöksellä loukataan oikeusvaltioperiaatetta ja tehokkaan oikeussuojan periaatetta, kun siinä katsotaan, että ainoa suoja ylimitoitettua tietojen antamista koskevaa määräystä vastaan on sen noudattamatta jättäminen. Tällainen menettely on kohtuuton ja edellä mainittujen periaatteiden vastainen. Oikeudellista suojan saamisen edellytykseksi ei säännösten vastaisen tietojen antamista koskevan määräyksen osalta voida asettaa sitä, että jäsenvaltio ei noudata tätä määräystä. Mahdollisuus nostaa kanne tietojen antamista koskevasta määräyksestä on ainoa tapa estää se, että jäsenvaltion lojaliteettivelvoite alistettaisiin komission rajattomalle harkintavallalle, ja se myös mahdollistaisi komissiolle sen, että se voi noudattaa velvollisuuttaan lojaalista yhteistyöstä jäsenvaltioiden kanssa.
   Viimeiseksi unionin yleinen tuomioistuin arvioi väärin valtiontukiasioita koskevan toimivallan, kun se totesi, että suojana ylimitoitetulta tietojen antamista koskevalta määräykseltä on jäsenvaltioiden kieltäytyminen toimittaa näkemyksensä mukaan tosiseikaston selvittämisen kannalta tarpeettomia tietoja. Tästä seuraa valtiontukiasioissa noudatettavalle toimivallanjaolle vieras tosiseikaston selvittämistä ja menettelyn kohteen määrittämistä koskevien velvoitteiden siirtyminen jäsenvaltioille. Tämä unionin yleisen tuomioistuimen tulkinnan mukainen toimivallan siirtymä on SEUT 107 ja SEUT 108 artiklan mukaisen toimivallanjaon vastainen, siirtää arviointivirheen riskin jäsenvaltiolle ja vapauttaa komission edellä kuvatulla tavalla velvoitteesta suorittaa hallinnollisessa menettelyssä huolellinen tosiseikaston selvittäminen.


title: Asia T-162/03: Pascal Millot'n 30.4.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 171/38                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                       19.7.2003
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin             Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
–      velvoittaa komission korvaamaan vahingon, joka kanta-           –     kumoaa komission 6.5.2002 tekemän päätöksen, jolla
       jalle on aiheutunut siitä, että ensimmäisen oikeusasteen              kantaja luokiteltiin lopullisesti palkkaluokan A7 palkkata-
       tuomioistuimen 28.2.2002 antama tuomio on osittain                    soon 3;
       jätetty panematta täytäntöön;
                                                                       –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–      velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                       Kantaja aloitti tehtävänsä koeajalla olevana virkamiehenä
Käsiteltävänä olevalla kanteella ensimmäisen oikeusasteen tuo-         1.8.2001 ja hänet nimitettiin väliaikaisesti palkkaluokan A7
mioistuinta vaaditaan toteamaan komission sopimuksen ulko-             palkkatasoon 1. Kantaja esitti vaatimuksen hänen luokittelemi-
puolinen vastuu siitä, ettei ensimmäisen oikeusasteen tuo-             sekseen ylempään palkkaluokkaan. Tämä vaatimus hylättiin.
mioistuimen 28.2.2002 antamaa tuomiota (1), joka on annettu
asiassa, jonka yhteisöjen tuomioistuin on palauttanut ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuimeen, ja jolla alennettiin EY:n         Kanteensa tueksi kantaja väittää, että henkilöstösääntöjen
perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamismenettelyä (IV/             31 artiklan 2 kohtaa on rikottu, koska komissio ei ole ottanut
C/33.83 – Kartonki) koskevassa päätöksessä 94/601/EY (2)               huomioon yksikön erityisiä tarpeita. Kantaja vetoaa myös
asetettua sakkoa, ole pantu täysimääräisesti täytäntöön.               siihen, että asiassa on tapahtunut ilmeinen arviointivirhe.
Kantajan mukaan komission pitäisi myös korvata sille määrälle
maksetut korot, joka vastaa maksetun määrän ja ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimen lopulta vahvistaman sakon mää-
rän erotusta, sekä kulut, joiden määräksi on asianosaisten
yhteisellä sopimuksella vahvistettu 50 000 euroa. Tästä aiheu-
tunut vahinko aiheuttaa vastaajan sopimuksen ulkopuolisen              Sergio Rossi S.p.A.:n 12.5.2003 sisämarkkinoiden harmo-
vastuun.                                                               nisointivirastoa (OHMI) vastaan (merkit, kuvat, mallit)
                                                                                nostama kanne
( 1) Asia T-308/94, Cascades v. komissio (Kok. 2002, s. II-813).
( 2) EYVL L 243, 19.9.1991, s. 1.                                                                (Asia T-169/03)
                                                                                (2003/C 171/65)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Pascal Millot’n 30.4.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota
                     vastaan nostama kanne                             Sergio Rossi S.p.A. on nostanut 12.5.2003 Euroopan yhteisö-
                                                                       jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisä-
                                                                       markkinoiden harmonisointivirastoa vastaan.
                          (Asia T-162/03)
                          (2003/C 171/64)                              Kantajan edustajana on asianajaja Alessandro Ruo.
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                       –     toteaa, että kyseessä olevien tavaramerkkien välillä on
                                                                             sekaantumisvaara kaikkien tuotteiden osalta ja kumoaa
Pascal Millot, kotipaikka Brysseli, on nostanut 30.4.2003                    kanteen kohteena olevan päätöksen, ja toteaa toissijai-
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                    sesti, että tavaramerkkien olevan ristiriitaisia siltä osin
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-                 kuin on kyse naisten laukuista ja naisten jalkineista, ja
jan edustajina ovat asianajajat Sébastien Orlandi, Albert Coo-               toteaa, että kyse on samanlaisista tavaroista.
len, Jean-Noël Louis ja Étienne Marchal, prosessiosoite Luxem-
burgissa.                                                              –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.