title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 3 päivänä heinäkuuta 2003 asiassa C-156/01, (Centrale Raad van Beroep (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö), R. P. Van der Duin vastaan Onderlinge Waarborgmaatschappĳ ANOZ Zorgverzekeringen UA, ja Onderlinge Waarborgmaatschappĳ ANOZ Zorgverzekeringen UA, vastaan T. W. Van Wegberg-Van Brederode (Sosiaaliturva – Eläkkeensaajat ja heidän perheenjäsenensä, jotka asuvat jossakin muussa kuin eläkkeen maksamisesta vastaavassa jäsenvaltiossa – Terveydenhoitokulut, jotka ovat aiheutuneet eläkkeen maksamisesta vastaavassa jäsenvaltiossa – Edellytykset, joiden täyttyessä hoitokuluista vastataan – Toimivaltainen jäsenvaltio ja toimivaltainen laitos – Asetuksen N:o 1408/71 21, 22, 28 ja 31 artikla)

text:
23.8.2003                FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 200/5
2)    Kumotaan Euroopan yhteisöjen komission 15.2.1999 päivät-             2)    Helleenien tasavalta ja Euroopan yhteisöjen komissio vastaavat
      tyyn kirjeeseen sisältynyt päätös, jolla komissio kuittasi velkansa        omista oikeudenkäyntikuluistaan.
      CCRE:lle tältä olevalla vastasaamisellaan.
                                                                           3)    Saksan liittotasavalta ja Espanjan kuningaskunta vastaavat
3)    Komissio velvoitetaan korvaamaan CCRE:n oikeudenkäyntikulut                omista oikeudenkäyntikuluistaan.
      ensimmäisessä oikeusasteessa ja muutoksenhaussa sekä vastaa-
      maan omista kuluistaan.
                                                                           (1) EYVL C 173, 16.6.2001.
(1) EYVL C 150, 19.5.2001.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (viides jaosto)
                             (kuudes jaosto)
                                                                                3 päivänä heinäkuuta 2003
                    12 päivänä kesäkuuta 2003
                                                                           asiassa C-156/01, (Centrale Raad van Beroep (Alankomaat)
                                                                           esittämä ennakkoratkaisupyyntö), R. P. Van der Duin
asiassa C-148/01, Helleenien tasavalta vastaan Euroopan                    vastaan Onderlinge Waarborgmaatschappij ANOZ Zorg-
                       yhteisöjen komissio (1)                             verzekeringen UA, ja Onderlinge Waarborgmaatschappij
                                                                           ANOZ Zorgverzekeringen UA, vastaan T. W. Van
(EMOTR – Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen – Maidon                                        Wegberg-Van Brederode (1)
lisämaksu – Viivästyskorot – Päätöksen 2001/137/EY osit-
              taista kumoamista koskeva vaatimus)                          (Sosiaaliturva – Eläkkeensaajat ja heidän perheenjäsenensä,
                                                                           jotka asuvat jossakin muussa kuin eläkkeen maksamisesta
                            (2003/C 200/08)                                vastaavassa jäsenvaltiossa – Terveydenhoitokulut, jotka ovat
                                                                           aiheutuneet eläkkeen maksamisesta vastaavassa jäsenval-
                                                                           tiossa – Edellytykset, joiden täyttyessä hoitokuluista vasta-
                      (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
                                                                           taan – Toimivaltainen jäsenvaltio ja toimivaltainen laitos –
                                                                                Asetuksen N:o 1408/71 21, 22, 28 ja 31 artikla)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                (2003/C 200/09)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
Asiassa C-148/01, Helleenien tasavalta (asiamiehinään
V. Kontolaimos ja C. Tsiavou), jota tukee Saksan liittotasavalta
(asiamiehinään W.-D. Plessing ja M. Lumma) ja Espanjan                     (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
kuningaskunta (asiamiehenään M. López-Monís Gallego, ja                                   tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
sittemmin S. Ortiz Vaamonde) vastaan Euroopan yhteisöjen
komissio (asiamiehenään M. Condou-Durande), jossa kantaja
vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin kumoaa osittain Euroopan              Asiassa C-156/01, jonka Centrale Raad van Beroep (Alanko-
maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta                  maat) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomiois-
maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä                tuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui-
yhteisörahoituksen ulkopuolelle 5 päivänä helmikuuta 2001                  messa vireillä olevassa asiassa R. P. Van der Duin ja Onderlinge
tehdyn komission päätöksen 2001/137/EY (EYVL L 50, s. 9),                  Waarborgmaatschappij ANOZ Zorgverzekeringen UA, ja
yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpa-                 Onderlinge Waarborgmaatschappij ANOZ Zorgverzekeringen
nossa: jaoston puheenjohtaja J.-P. Puissochet sekä tuomarit                UA, vastaan T. W. Van Wegberg-Van Brederode, ennakkorat-
R. Schintgen, V. Skouris, F. Macken ja J. N. Cunha Rodrigues               kaisun sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella
(esittelevä tuomari), julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja:            liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinhar-
R. Grass, on antanut 12.6.2003 tuomion, jonka tuomiolau-                   joittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta
selma on seuraava:                                                         1971 annetun neuvoston asetuksen N:o 1408/71, sellaisena
                                                                           kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.6.1983
1)    Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR)                 annetulla neuvoston asetuksella N:o 2001/83 (EYVL L 230,
      tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen         s. 6), 21 artiklan, 22 artiklan 1 kohdan c alakohdan,
      jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 5 päivänä helmi-        28 artiklan ja 31 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin
      kuuta 2001 tehty komission päätös 2001/137/EY kumotaan               (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
      siltä osin kuin siinä tehdään Helleenien tasavaltaa koskeva          M. Wathelet sekä tuomarit C. W. A. Timmermans, A. La
      rahoituskorjaus sellaisten viivästyskorkojen osalta, jotka ovat      Pergola (esittelevä tuomari), P. Jann ja S. von Bahr. julkisasia-
      aiheutuneet markkinointivuodelta 1995/1996 perittävän lisä-          mies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: johtava hallintovirka-
      maksun myöhästyneestä suorittamisesta ja jotka on laskettu           mies M.-F. Contet, on antanut 3.7.2003 tuomion, jonka
      helmikuun 1997 ja joulukuun 2000 väliseltä ajanjaksolta.             tuomiolauselma on seuraava:
 ---pagebreak--- C 200/6                  FI                               Euroopan unionin virallinen lehti                                               23.8.2003
1)    Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikku-   jaostojen puheenjohtajat M. Wathelet, R. Schintgen (esittelevä
      viin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin    tuomari) ja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit C. Gulmann,
      ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971                 D. A. O. Edward, A. La Pergola, P. Jann, V. Skouris, F. Macken,
      annetun neuvoston asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se           N. Colneric, S. von Bahr ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasia-
      on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.6.1983 annetulla           mies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M.-
      neuvoston asetuksella N:o 2001/83, 22 artiklan 1 kohdan c ja          F. Contet, on antanut 10.7.2003 tuomion, jonka tuomiolau-
      i alakohtaa on tulkittava siten, että sitä sovelletaan myös           selma on seuraava:
      eläkkeen tai elinkoron saajaan ja hänen perheenjäseniinsä, jotka
      asuvat muussa kuin eläkkeen maksamisesta vastaavassa jäsen-
                                                                            Euroopan yhteisöjen virkamieheen sovellettavien henkilöstösääntöjen
      valtiossa ja joihin sovelletaan tällä perusteella, sen jälkeen kun
                                                                            9 artiklan ja liitteen II sekä Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön
      he ovat rekisteröityneet asuinpaikkansa laitokseen, asetuksen
                                                                            sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 79 artiklan säännöksiä on tul-
      28 artiklassa tarkoitettua järjestelmää, silloin kun nämä sosiaa-
                                                                            kittava siten, että 13.12.1973 annetun Bundesgesetz betreffend die
      livakuutetut haluavat mennä eläkkeen maksamisesta vastaavaan
                                                                            Arbeitsverfassungin (Arbeitsverfassungsgesetz) (liittovaltion laki työe-
      jäsenvaltioon saadakseen siellä hoitoa.
                                                                            lämän perussuhteista ja yritysten sosiaalisesta organisaatiosta) II osassa
                                                                            säädetyn yritysten perussuhteita koskevan Itävallan lainsäädännön
2)    Asianomaisten asuinpaikan laitos on asetuksen N:o 1408/71             soveltaminen komission Wienin (Itävalta) edustuston palveluksessa
      22 artiklan 1 kohdan c ja i alakohdassa tarkoitetun ennakko-          oleviin paikallisiin toimihenkilöihin on ristiriidassa niiden kanssa.
      luvan myöntämiseen toimivaltainen laitos, silloin kun lupaha-
      kemus koskee tällaisessa tilanteessa olevia sosiaalivakuutettuja.
                                                                            (1) EYVL C 200, 14.7.2001.
(1) EYVL C 200, 14.7.2001.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (ensimmäinen jaosto)
                   10 päivänä heinäkuuta 2003
                                                                                19 päivänä kesäkuuta 2003
asiassa C-165/01 (Oberster Gerichtshofin esittämä ennak-
koratkaisupyyntö): Betriebsrat der Vertretung der Euro-                     asiassa C-467/01, (Corte d'Appello di Genova esittämä
päischen Kommission in Österreich vastaan Europäische                       ennakkoratkaisupyyntö),             Ministero         delle     Finanze
Gemeinschaften,             Kommission         der       Europäischen                                       vastaan (1)
                          Gemeinschaften (1)
                                                                            (Vientituet – Asetuksen N:o 3665/87 47 ja 48 artikla –
(Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavat henkilöstö-                                          Lisäajan myöntäminen)
säännöt – Muuhun henkilöstöön sovellettavat palvelussuhteen
ehdot – Paikalliset toimihenkilöt – Komission edustusto                                                  (2003/C 200/11)
Itävallassa – Työntekijöiden edustusta ja heidän etujensa
puolustamista koskevan kansallisen lainsäädännön sovelletta-
                                  vuus)                                                             (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                            (2003/C 200/10)                                 (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen            Asiassa C-467/01, jonka Corte d'appello di Genova (Italia) on
                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                     saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
                                                                            käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
                                                                            vireillä olevassa asiassa Ministero delle Finanze ja Eribrand
                                                                            SpA, aiemmin Eurico Italia SpA, ennakkoratkaisun maatalous-
Asiassa C-165/01, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on                  tuotteiden vientitukien järjestelmän soveltamista koskevista
saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen                 yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 27 päivänä marraskuuta
käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa              1987 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3665/87 (EYVL
vireillä olevassa asiassa Betriebsrat der Vertretung der Euro-              L 351, s. 1) 47 ja 48 artiklan tulkinnasta, sellaisena kuin
päischen Kommission in Österreich ja Europäische                            kyseinen asetus on muutettuna 26.7.1994 annetulla komission
Gemeinschaften, Kommission der Europäischen Gemeinschaften                  asetuksella N:o 1829/94 (EYVL L 191, s. 5), yhteisöjen
ennakkoratkaisun Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovelletta-               tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa:
vien henkilöstösääntöjen 9 artiklan ja liitteen II sekä Euroopan            jaoston puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuomarit P. Jann ja
yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen               A. Rosas (esittelevä tuomari), julkisasiamies: C. Stix-Hackl,
ehtojen 79 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin,                   kirjaaja: R. Grass, on antanut 19.6.2003 tuomion, jonka
toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodríguez Iglesias,                tuomiolauselma on seuraava:


title: Asia T-670/15: Kanne 20.11.2015 – Osho Lotus Commune v. SMHV – Osho International Foundation (OSHO)

text:
               25.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 27/72

         Kanne 20.11.2015 – Osho Lotus Commune v. SMHV – Osho International Foundation (OSHO)
   (Asia T-670/15)
   (2016/C 027/91)
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Osho Lotus Commune e.V. (Köln, Saksa) (edustaja: asianajaja M. Viefhues)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Osho International Foundation (Zürich, Sveitsi)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”OSHO” – Hakemus nro 1 224 831

      SMHV:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n neljännen valituslautakunnan 22.9.2015 asiassa R 1997/2014-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n ja tarvittaessa muun osapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b, c ja f alakohtaa on rikottu.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (ensimmäinen jaosto) 15 päivänä heinäkuuta 2004, asiassa C-321/02 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Finanzamt Rendsburg vastaan Detlev Harbs (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — 25 artikla — Maataloustuottajia koskeva yhteinen vakiokantajärjestelmä — Maatalousyrityksen osan vuokraus)

text:
               11.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/6

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (ensimmäinen jaosto)
   15 päivänä heinäkuuta 2004,
   asiassa C-321/02 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Finanzamt Rendsburg vastaan Detlev Harbs (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - 25 artikla - Maataloustuottajia koskeva yhteinen vakiokantajärjestelmä - Maatalousyrityksen osan vuokraus)
   (2004/C 228/11)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-321/02, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Finanzamt Rendsburg vastaan Detlev Harbs ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 25 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit A. Rosas, S. von Bahr (esittelevä tuomari), R. Silva de Lapuerta ja K. Lenaerts, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: R. Grass, on antanut 15.7.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun neuvoston direktiivin 77/388/ETY 25 artiklaa on tulkittava siten, että maataloustuottaja, joka on vuokrannut pitkäaikaisella vuokrasopimuksella osan maatalousyrityksensä perustekijöistä ja joka harjoittaa yrityksensä jäljelle jäävällä osalla maataloustoimintaansa, jonka osalta häneen sovelletaan tässä artiklassa tarkoitettua yhteistä vakiokantajärjestelmää, ei voi käsitellä tällaisen vuokrauksen tuottoa tämän vakiokantajärjestelmän mukaisesti. Tästä järjestelystä saatavasta liikevaihdosta on suoritettava vero tavanomaisen tai tarvittaessa yksinkertaistetun arvonlisäverojärjestelmän mukaisesti.

      (1)  EYVL C 289, 23.11.2002.


title: Asia T-229/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 13.2.2009 — Vitro Corporativo v. SMHV — Vallon (√) (Yhteisön tavaramerkki — Väite — Väitteen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               4.4.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/24

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 13.2.2009 — Vitro Corporativo v. SMHV — Vallon (√)
   (Asia T-229/07) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väite - Väitteen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   (2009/C 82/42)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Vitro Corporativo, SA de CE (Nuevo Leon, Meksiko) (edustaja: asianajaja J. Botella Reina)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: P. López Fernández de Corres)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Vallon GmbH (Horb, Saksa)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 7.11.2006 asiassa R 1363/2005-1 tekemästä päätöksestä, joka liittyy Vitro Corporativo SA de CV:n ja Vallon GmbH:n väliseen väitemenettelyyn
   Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 199, 25.8.2007.


title: Asia C-139/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 13.2.2014 — Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue — Jäsenvaltioiden myöntämien passien ja matkustusasiakirjojen turvatekijöitä ja biometriikkaa koskevat vaatimukset — Asetus (EY) N:o 2252/2004 — Biometrinen passi — Sormenjälkien sisällyttäminen — Täytäntöönpanon laiminlyönti — Tällaisten passien jättäminen myöntämättä määräajassa)

text:
               29.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/18

         Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 13.2.2014 — Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-139/13) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue - Jäsenvaltioiden myöntämien passien ja matkustusasiakirjojen turvatekijöitä ja biometriikkaa koskevat vaatimukset - Asetus (EY) N:o 2252/2004 - Biometrinen passi - Sormenjälkien sisällyttäminen - Täytäntöönpanon laiminlyönti - Tällaisten passien jättäminen myöntämättä määräajassa)
   2014/C 93/29
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: D. Maidani ja G. Wils)

      Vastaaja: Belgian kuningaskunta (asiamiehet: J.-C. Halleux ja L. Van den Broeck)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Jäsenvaltioiden myöntämien passien ja matkustusasiakirjojen turvatekijöitä ja biometriikkaa koskevista vaatimuksista 13.12.2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2252/2004 (EUVL L 385, s. 1) 6 artiklan rikkominen — Sormenjäljet sisältävät biometriset passit — Tällaisia passeja ei ole myönnetty mainitussa asetuksessa säädetyssä määräajassa

      Tuomiolauselma

               1)

               Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut jäsenvaltioiden myöntämien passien ja matkustusasiakirjojen turvatekijöitä ja biometriikkaa koskevista vaatimuksista 13.12.2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2252/2004 6 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole pannut säädetyssä määräajassa täytäntöön sormenjäljet sisältävien biometristen passien myöntämistä koskevia teknisiä eritelmiä.

               2)

               Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 156, 1.6.2013.


title: Asia C-96/11 P: Valitus, jonka August Storck KG on tehnyt 1.3.2011 asiassa T-13/09, August Storck KG v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 17.12.2010 annetusta tuomiosta

text:
               21.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 152/12

         Valitus, jonka August Storck KG on tehnyt 1.3.2011 asiassa T-13/09, August Storck KG v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 17.12.2010 annetusta tuomiosta
   (Asia C-96/11 P)
   2011/C 152/21
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: August Storck KG (edustajat: asianajajat T. Reher, P. Goldenbaum, I. Rohr, T. Melchert)

      Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että

               —

               Valituksenalainen tuomio kumotaan

               —

               Ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyt vaatimukset hyväksytään ja asia ratkaistaan lopullisesti tai toissijaisesti että asia palautetaan unionin yleisen tuomioistuimen ratkaistavaksi

               —

               SMHV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tämä valitus on tehty unionin yleisen tuomioistuimen tuomiosta, jolla tämä hylkäsi valittajan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) neljännen valituslautakunnan 12.11.2008 tekemästä siitä päätöksestä tekemän valituksen, jolla viimeksi mainittu oli hylännyt valittajan tekemän, suklaahiiren muotoisen kolmiulotteisen kuviomerkin rekisteröintiä koskevan hakemuksen.
   Valittaja esittää valituksensa tueksi seuraavat kolme valitusperustetta:
   I.   Yhteisön tavaramerkkiasetuksen 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen

               1)

               Unionin yleinen tuomioistuin ei ole ottanut huomioon erottamiskyvyn käsitettä, ja se on näin soveltanut väärin [asetuksen N:o 40/94] 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa katsoessaan, ettei haettu tavaramerkki ole erottamiskykyinen.

               2)

               Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan haettua tavaramerkkiä sellaista kolmiulotteista merkkiä koskevan oikeuskäytännön valossa, jossa ei ole kuvio- tai sanaosia, siitä huolimatta, että haetun tavaramerkin korkokuvassa on kuvio-osa. Tavaramerkkiä olisi oikeammin pitänyt arvioida kuviomerkkejä koskevien periaatteiden mukaisesti.

               3)

               Unionin yleinen tuomioistuin on virheellisesti todennut, että tavaran muodolla voidaan tavoitella myös muita kuin sen yksilöintiin liittyviä päämääriä, kuten esimerkiksi esteettisiä päämääriä, ilman että siitä aiheutuisi haittaa kuviomerkin alkuperäiselle erottamiskyvylle.

               4)

               Unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut sanonnan ”tavallisesti ei” tarkoittavan ”epätavallista”, ja se on näin sulkenut pois mahdollisuuden, että kuluttajat ovat makeisten osalta jo tottuneet nyt kyseessä olevan kaltaisiin kuviomerkkeihin ja että niitä näin ollen voidaan pitää erottamiskykyisinä. Näin menetellessään se on ymmärtänyt väärin tavaran muodon merkityksen siltä osin kuin on kysymys tavaroiden yksilöinnistä relevanteilla makeismarkkinoilla, ja se on näin sivuuttanut sen oikeudellisen arviointiperusteen, jota sovelletaan näytettäessä toteen makeisalan kuviomerkkien erottamiskykyä, koska tällaiset kuviomerkit on muotoiltu yhdistelemällä eläimiä ja/tai muita eläviä olentoja tai erilaisia elävien olentojen osia

               5)

               Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on erottanut ”dekoratiivisen rakenteen””analyyttisestä tarkastelusta”, ja se on näin ollen jättänyt ottamatta huomioon sen, että tavaramerkkejä pitäisi tarkastella niiden antaman kokonaisvaikutelman perusteella.

               6)

               Nämä oikeudelliset virheet ovat yhdessä johtaneet siihen tulokseen, että unionin yleinen tuomioistuin on katsonut, ettei haettu tavaramerkki ole erottamiskykyinen, vaikka yhteisön tavaramerkkiasetuksen 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa oikein tulkittaessa sitä olisi ollut pidettävä erottamiskykyisenä.

         II.   Oikeutta tulla kuulluksi on loukattu

               7)

               Unionin yleinen tuomioistuin on loukannut valittajan oikeutta tulla kuulluksi, koska se on tuomiossaan sivuuttanut suuren osan valittajan esittämistä perusteluista.

         III.   Yhteisön tavaramerkkiasetuksen 73 artiklan 1 kohdan rikkominen (perusteluvelvollisuus)

               8)

               Unionin yleinen tuomioistuin on perustanut tuomionsa olettamaan, että tavaramerkin muodostavan kuvion aiheen selvää omaa henkilöllisyyttä ei ollut näytetty toteen, vaikka SMHV:n olisi pitänyt virallistutkintaperiaatteen mukaisesti osoittaa, että tähän verrattavat markkinoilla olevat, tunnetut kuviomerkit heikentävät kuviomerkin henkilöllisyyttä. Unionin yleinen tuomioistuin ei selvästikään ole halunnut ottaa kantaa valittajan väitteeseen, ja se on näin rikkonut perusteluvelvollisuuttaan.

               9)

               Koska unionin yleinen tuomioistuin otti päätöksessään huomioon osia valittajan esittämistä perusteluista mutta ei päätöksessään arvioinut taikka maininnut niitä, se ei ole noudattanut velvollisuuttaan, jonka mukaan sen on esitettävä kaikki perusteet päätökselleen.


title: Asia C-20/03: Rechtbank van Eerste Aanleg te Bruggen 17.1.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö rikosoikeudenkäynnissä, jossa vastaajana ovat 1. M. Burmanjer, 2. R. A. van der Linden ja 3. A. de Jong

text:
22.3.2003                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                             C 70/7
       –     komission 4.3.1999 tehdyn päätöksen K(1999) 541           1.     Onko asetuksen N:o 1103/97 ( 1) 5 artiklan 1 kohtaa
                                                                              tulkittava siten, että yksityisoikeudellisessa sopimussuh-
       –     komission 4.3.1999 tehdyn päätöksen K(1999) 532                  teessa ainoastaan kulloinenkin laskun loppumäärä tai
                                                                              laskuun merkitty yksittäissumma voidaan pyöristää tai
       –     komission 4.3.1999 tehdyn päätöksen K(1999) 533                  on pyöristettävä; vai onko edellä mainitussa asetuksessa
                                                                              tarkoitettuna maksettavana tai tilitettävänä rahamääränä
       toissijaisesti vähentää komissiolle palautettavien tukien              pidettävä myös sopimuksessa vahvistettua yksikköhin-
       määriä asian käsittelyn kuluessa esitettävin tavoin.                   taa / tariffia (tässä minuuttihinta)? Onko sen kannalta,
                                                                              onko tariffi asetuksen N:o 1103/97 5 artiklassa tarkoitet-
2.     prosessinjohtotoimena tutkii valittajien tässä asiassa esit-           tu maksettava tai tilitettävä rahamäärä, merkitystä sillä,
       tämät vaatimukset                                                      että kyseinen tariffi perustuu laskun loppusumman laske-
                                                                              misen pohjaksi ilmoitetun yksikön (tässä 10 sekunnin
3.     joka tapauksessa velvoittaa komission korvaamaan oikeu-                sykäyksen) tiettyyn kerrannaiseen (tässä 6 kertaa) tai sillä,
       denkäyntikulut.                                                        että tariffi on kuluttajan kannalta ratkaiseva kriteeri?
                                                                       2.     Onko asetusta N:o 1103/97 (erityisesti 5 artiklaa) tulkitta-
                                                                              va siten, että siinä on annettu tyhjentävät säännökset siinä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                           mielessä, ettei muita kuin maksettavia tai tilitettäviä
                                                                              määriä (siltä osin kuin sellaisia voi olla) saa pyöristää
                                                                              5 artiklassa mainitulla tavalla, toisin sanoen onko kyseiset
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiossa on jätet-                   määrät ilmoitettava edelleen samassa kansallisessa rahassa
ty huomiotta kaikki valittajien esittämät perusteet ja sillä on               vai onko ne ilmoitettava muunto-operaation tarkan tu-
hylätty kanne kokonaisuudessaan. Valittajat väittävät ensim-                  loksen mukaisesti?
mäisessä valitusperusteessaan, että ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimen esittämät perustelut ovat täysin ristiriitaisia
oikeudellisesti katsoen.                                               (1 ) EYVL L 162, 19.6.1997, s. 1.
Valittajat katsovat sitä vastoin, ettei ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuin ole muiden kanneperusteiden osalta millään
tavoin perustellut omia päätelmiään eikä myöskään osoittanut,
mihin komission päätökset perustuvat, vaan on pelkästään
rajoittautunut toistamaan riidanalaisissa päätöksissä esitetyt
perustelut.                                                            Rechtbank van Eerste Aanleg te Bruggen 17.1.2003 teke-
                                                                       mällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö ri-
                                                                       kosoikeudenkäynnissä, jossa vastaajana ovat 1. M. Bur-
Valittajien mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                     manjer, 2. R. A. van der Linden ja 3. A. de Jong
tuomion perustelut ovat riittämättömät, epäjohdonmukaiset ja
ristiriitaiset.
                                                                                (Asia C-20/03)
                                                                                (2003/C 70/12)
                                                                       Rechtbank van Eerste Aanleg te Brugge on pyytänyt 17.1.2003
Landgericht Münchenin 17.12.2002 tekemällään päätök-                   tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Verbrau-                  mioistuimeen 21.1.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
cher-Zentrale Hamburg e.V vastaan O2 (Germany) GmbH                    melta ennakkoratkaisua rikosoikeudenkäynnissä, jossa vastaa-
                             & Co. OHG                                 jana ovat 1. M. Burmanjer, 2. R. A. van der Linden ja
                                                                       3. A. de Jong seuraaviin kysymyksiin: Ovatko kulkukaupan
                                                                       harjoittamisesta ja yleisten markkinoiden järjestämisestä
                            (Asia C-19/03)
                                                                       25.6.1993 annetun lain 2 ja 3 §, 5 §:n 3 kohta ja 13 §, joko
                                                                       erikseen tai yhdessä tarkasteltuina ja tulkittuina siten, että
                           (2003/C 70/11)                              aikakauslehtien tilausten myynti Belgian valtakunnan alueella
                                                                       on kulkukauppaa, johon edellytetään ministerin tai tämän
                                                                       valtuuttaman 1-tason virkamiehen etukäteen myöntämää mää-
                                                                       räaikaista lupaa, ja että niissä myös säädetään tämän velvolli-
Landgericht München on pyytänyt 17.12.2002 tekemällään                 suuden rikkominen rangaistavaksi, perustuslain konsolidoidun
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen               tekstin 10 ja 11 §:n vastaisia tarkasteltaessa näitä joko yksinään
20.1.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-               tai yhdessä EIOS:n 7, 10 ja 14 artiklan kanssa, kun:
ratkaisua asiassa asiassa Verbraucher-Zentrale Hamburg e.V
vastaan O2 (Germany) GmbH & Co. OHG seuraaviin kysymyk-                a)     Sanomalehtien ja sanomalehtitilausten myyntiin ei edellä
siin:                                                                         mainitun 25.6.1993 annetun lain 5 §:n 3 kohdan mukaan
 ---pagebreak--- C 70/8                  FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                          22.3.2003
       edellytetä etukäteen myönnettyä edellä selostettua lupaa,        Tribunale Ordinario di Torino Sezione IV penalen
       kun taas aikakauslehtien tilausten myyntiin (tämän tulkin-       13.1.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
       nan mukaan) edellytetään tätä etukäteen myönnettävää             kaisupyyntö rikosoikeudenkäynnissä, jossa vastaajana on
       lupaa ja siihen sovelletaan rangaistussäännöstä;                                         Michel Mulliezi ym
b)     Sanomalehtien myyntiin sinänsä ei edellä mainitun
       25.6.1993 annetun lain 5 §:n 3 kohdan mukaan edellyte-                                      (Asia C-23/03)
       tä etukäteen myönnettyä edellä selostettua lupaa, kun
       taas aikakauslehtien tilausten myyntiin edellytetään tätä
       etukäteen myönnettävää lupaa ja siihen sovelletaan ran-
       gaistussäännöstä.                                                                          (2003/C 70/14)
                                                                        Tribunale Ordinario di Torino Sezione IV penale on pyytänyt
                                                                        13.1.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-
                                                                        jen tuomioistuimeen 23.1.2003, Euroopan yhteisöjen tuo-
                                                                        mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa rikosoikeudenkäyn-
                                                                        nissä, jossa vastaajana on Michel Mulliezi ym. seuraaviin
                                                                        kysymyksiin:
Rechtbank te Rotterdamin 21.1.2003 tekemällään päätök-
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Optiver B.V.               1)    Voidaanko direktiivin 68/151/ETY ( 1) 6 artiklaa tulkita
     ym. vastaan Stichting Autoriteit Financiële Markten                      niin, että siinä velvoitetaan jäsenvaltiot säätämään asian-
                                                                              mukaisista seuraamuksista paitsi yhtiöiden taseen ja tulos-
                                                                              laskelman julkistamisen laiminlyönnin osalta myös sellai-
                                                                              sen virheellisen julkistamisen osalta, jonka kohteena on
                           (Asia C-22/03)                                     tase, tuloslaskelma, osakkaille tai yleisölle suunnatut
                                                                              muut yhtiöitä koskevat tiedonannot tai mikä tahansa
                                                                              taloudellista tilannetta taikka varallisuus- tai rahoitusase-
                                                                              maa koskeva tieto, jonka yhtiö on velvollinen esittämään
                          (2003/C 70/13)                                      itsestään tai konsernista, johon se kuuluu?
                                                                        2)    Kun otetaan huomioon, että kullakin jäsenvaltiolla on
                                                                              velvollisuus säätää ensimmäisessä direktiivissä 68/151/
                                                                              ETY ja neljännessä direktiivissä 78/660/ETY säädetyistä
Rechtbank te Rotterdam on pyytänyt 21.1.2003 tekemällään                      oikeudenvastaisista teoista aiheutuvista ”asianmukaisista
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen                      seuraamuksista”, onko näitä direktiivejä ja erityisesti
23.1.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                      Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 44 artiklan
ratkaisua asiassa Optiver B.V. ym. vastaan Stichting Autoriteit               3 kohdan g alakohtaa, ensimmäisen direktiivin 68/151/
Financiële Markten seuraavaan kysymykseen:                                    ETY 2 artiklan 1 kohdan f alakohtaa ja 6 artiklaa sekä
                                                                              neljännen direktiivin 78/660/ETY ( 2) 2 artiklan 2, 3 ja
                                                                              4 kohtaa, sellaisena kuin tämä direktiivi on täydennettynä
                                                                              direktiivillä 83/349/ETY (3) ja direktiivillä 90/605/ETY (4),
                                                                              yhdessä luettuina tulkittava siten, että ne ovat esteenä
Estääkö direktiivi 85/303/ETY (1) ja erityisesti sen 11 ja                    jäsenvaltion laille, jonka mukaan tiettyjen yhtiöoikeudel-
12 artiklan tulkinta sen, että arvopaperiyhteisöiltä peritään                 listen asiakirjojen (mm. taseen ja tuloslaskelman) julkista-
edellä kuvattu maksu niiden arvopapereihin liittyvistä toimin-                mista ja niissä olevien tietojen oikeellisuutta ja riittävyyttä
noista saamien bruttotulojen perusteella?                                     koskevien velvollisuuksien rikkominen ei ole rangaista-
                                                                              vaa, jos
( 1) Pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista annetun          a)    virhe on pelkästään laadullinen;
     direktiivin 69/335/ETY muuttamisesta 10 päivänä kesäkuuta
     1985 annettu neuvoston direktiivi (EYVL 1985, L 156, s. 23).
                                                                              b)    yhtiötä koskevilla väärillä tiedoilla tai poisjätetyillä
                                                                                tiedoilla aiheutettu tilikauden tuloksen tai yhtiön
                                                                                nettovarallisuuden muutos ei ylitä tiettyä prosentti-
                                                                                määräistä alarajaa;


title: Asia C-199/10: Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 22.11.2010 (Supremo Tribunal Administrativon (Portugali) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Secilpar — Sociedade Unipessoal SL v. Fazenda Pública (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta — EY 56 ja EY 58 artikla — Osinkojen verotus — Lähdevero — Kansallinen verolainsäädäntö, jonka mukaan maassa asuville yhtiöille maksetut osingot vapautetaan verosta)

text:
               26.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/16

         Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 22.11.2010 (Supremo Tribunal Administrativon (Portugali) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Secilpar — Sociedade Unipessoal SL v. Fazenda Pública
   (Asia C-199/10) (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta - EY 56 ja EY 58 artikla - Osinkojen verotus - Lähdevero - Kansallinen verolainsäädäntö, jonka mukaan maassa asuville yhtiöille maksetut osingot vapautetaan verosta)
   2011/C 63/30
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supremo Tribunal Administrativo

      Asianosaiset

      Kantaja: Secilpar — Sociedade Unipessoal SL

      Vastaaja: Fazenda Pública

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Supremo Tribunal Administrativo — Kansallisen verolainsäädännön, joka koskee maassa asuvan yhtiön sellaiselle ulkomailla asuvalle yhtiölle jakamien osinkojen verotusta, joka omistaa osinkoa jakavan yhtiön osakkuuksista alle 25 prosenttia, yhteensoveltuvuus EY 12, EY 43, EY 56 artiklan ja EY 58 artiklan 3 kohdan (joista on tullut SEUT 18, SEUT 49, SEUT 63 artikla ja SEUT 65 artiklan 3 kohta) sekä eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23.7.1990 annetun neuvoston direktiivin 90/435/ETY (EYVL L 225, s. 6, erityisp. alue 9, nide 2, s. 25) kanssa — Kahden kyseessä olevan valtion välillä tehdyn kaksinkertaista verotusta koskevan sopimuksen mukainen 15 prosentin suuruinen lähdevero — Maassa asuville yhtiöille maksettujen osinkojen vapauttaminen verosta

      Määräysosa

   EY 56 ja EY 58 artiklaa on tulkittava niin, että ne ovat esteenä verojärjestelmälle, joka johtuu sellaisesta kahden jäsenvaltion välisestä kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdystä sopimuksesta, jonka mukaan yhdessä jäsenvaltiossa sijaitsevan yhtiön toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevalle yhtiölle maksamista osingoista on kannettava 15 prosentin suuruinen lähdevero, vaikka ensin mainitun jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä vapautetaan maassa asuvalle yhtiölle maksetut osingot kyseisestä verosta. Asia olisi toisin ainoastaan siinä tapauksessa, että lähdeveron ja toisessa jäsenvaltiossa maksettavan veron välinen erotus voitaisiin vähentää toisessa jäsenvaltiossa maksettavasta verosta. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana on tutkia se, kumoutuuko tällainen erilainen kohtelu Portugalin tasavallan ja Espanjan kuningaskunnan välillä kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi ja veronkierron estämiseksi tuloverojen alalla 26.10.1993 tehdyn sopimuksen määräysten soveltamisella.

      (1)  EUVL C 195, 17.7.2010.


title: Asian C-510/03 poistaminen rekisteristä

text:
               26.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/19

         Asian C-510/03 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 296/37)

      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)

   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 21.7.2005 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-510/03, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Saksan liittotasavalta.

      (1)  EUVL C 21, 24.1.2004.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 8 päivänä helmikuuta 2001 asiassa T-240/00, Lars Bo Rasmussen vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kumoamiskanne – Tutkimatta jättäminen – Vahingonkorvausvaatimus – Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
19.5.2001               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 150/29
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                              –     kumoaa tämän päätöksen muilta osin;
               TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                  8 päivänä helmikuuta 2001                              –     määrää, että yhteisön tavaramerkin ENANTYUM rekiste-
                                                                               röinti evätään;
asiassa T-240/00, Lars Bo Rasmussen vastaan Euroopan
                     yhteisöjen komissio(1)                              –     velvoittaa Laboratorios Menarinin korvaamaan oikeuden-
                                                                               käyntikulut.
(Kumoamiskanne – Tutkimatta jättäminen – Vahingonkor-
vausvaatimus – Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä
                            puuttuminen)
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                         (2001/C 150/57)
                                                                         Yhteisön     tavaramerkin       Laboratorios Menarini, S.A
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                         hakija:
Asiassa T-240/00, Euroopan yhteisöjen komission virkamies
Lars Bo Rasmussen, kotipaikka Dalheim, edustajinaan asianaja-            Kyseessä oleva yhteisön         sanamerkki ”ENANTYUM”, hake-
jat M. Karp ja J. Chouchroun, prosessiosoite Luxemburgissa,              tavaramerkki:                   musnumero 14720
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään C. Berar-
dis-Kayser ja D. Martin), jossa kantaja vaatii toisaalta komission       Tavarat tai palvelut:           tietyt farmaseuttiset tuotteet luo-
tekemän päätöksen, jolla pantiin täytäntöön ensimmäisen                                                  kassa 5 (erityisesti tulehdusta eh-
oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-50/98, Rasmussen vas-                                              käisevät tai lievittävät, ei-steroidi-
taan komissio, 14.4.1999 antama tuomio (Kok. H. 1998, s. I-                                              set lääkkeet kivun hoitoon)
A-63 ja II-319), kumoamista sekä toisaalta vahingon korvaa-
mista, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto),            Tavaramerkit,        joihin     (15.12.2000         tehty      päätös
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. W. H. Meij               väite-menettelyssä vedo-        R-222/1999-2)
sekä tuomarit A. Potocki ja J. Pirrung; kirjaaja: H. Jung, on            taan:
antanut 8.2.2001 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:                                               ranskalainen sanamerkki ”ENAN-
                                                                                TONE” ja suomalainen, ruotsalai-
1)    Kanne jätetään tutkimatta.
                                                                                nen ja tanskalainen sanamerkki
2)    Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.                                            ”ENANTON”            farmaseuttisille
                                                                                tuotteille luokassa 5
(1) EYVL C 302, 21.10.2000.
                                                                         Väitemerkkien haltija:          kantaja
                                                                         Väiteosaston päätös:            rekisteröintihakemuksen hylkää-
                                                                                minen
Takeda Chemical Industries Ltd:n 19.2.2001 sisämarkki-
   noiden harmonisointivirastoa vastaan nostama kanne                    Valituslautakunnan pää-         väiteosaston päätöksen kumoa-
                                                                         tös:                            minen ja väitteen hylkääminen
                           (Asia T-37/01)
                                                                         Kanneperusteet:                 yhteisön tavaramerkistä annetun
                         (2001/C 150/58)                                                                 asetuksen (1) 43 artiklan 2 kohdan
                                                                                virheellinen soveltaminen – pyyn-
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                                        nön puuttuminen todisteiden esit-
                                                                                tämiseksi siitä, että merkkejä on
                                                                                tosiasiallisesti käytetty – tavaroi-
Takeda Chemical Industries Ltd., Osaka, Japani, on nostanut                                              den samankaltaisuus – sekaannus-
19.2.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                                                   vaara.
tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivi-
rastoa vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Thierry
Mollet-Vieville, ja se on ilmoittanut prosessiosoitteen Luxem-
burgissa.
                                                                         (1) Yhteisön tavaramerkistä 20 joulukuuta 1993 annettu neuvoston
                                                                             asetus (EY) N:O 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     vahvistaa toisen valituslautakunnan päätöksen siltä osin
      kuin siinä on katsottu, että nimet ENANTYUM, ENANTO-
      NE ja ENANTON ovat samankaltaisia;


title: Asia C-536/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 29.10.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Julkiset rakennusurakat — Direktiivi 93/37/ETY — Julkisen yksikön ja yksityisen yrityksen välinen sopimus, jolla tälle julkiselle yksikölle vuokrataan näyttelyhallit, jotka kyseinen yritys rakentaa — Yksityiselle yritykselle maksettava korvaus, joka muodostuu kuukausittaisen vuokran maksamisesta 30 vuoden ajalta)

text:
               19.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 312/2

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 29.10.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-536/07) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Julkiset rakennusurakat - Direktiivi 93/37/ETY - Julkisen yksikön ja yksityisen yrityksen välinen sopimus, jolla tälle julkiselle yksikölle vuokrataan näyttelyhallit, jotka kyseinen yritys rakentaa - Yksityiselle yritykselle maksettava korvaus, joka muodostuu kuukausittaisen vuokran maksamisesta 30 vuoden ajalta)
   2009/C 312/03
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: D. Kukovec ja R. Sauer)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: M. Lumma ja J. Möller, avustajanaan Rechtsanwalt H.-J. Prieß)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14.6.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/37/ETY (EYVL L 199, s. 54) 7 ja 11 artiklan rikkominen — Avoimen hankintamenettelyn järjestämättä jättäminen ennen sellaisen sopimuksen tekemistä, jonka sopimusosapuolina ovat Kölnin kaupunki ja yksityinen sijoitusyhtiö ja jolla Kölnin kaupunki vuokraa 30 vuoden määräajaksi yli 600 miljoonan euron kokonaisvuokraa vastaan neljä näyttelyhallia, jotka mainittu yksityinen yhtiö rakentaa yksityiskohtaisen hankintaeritelmän mukaisesti

      Tuomiolauselma

               1)

               Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14.6.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/37/ETY 7 artiklan 4 kohdan ja 11 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska Kölnin kaupunki on tehnyt Grundstücksgesellschaft Köln Messe 15 bis 18 GbR:n, josta on tullut Grundstücksgesellschaft Köln Messe 8-11 GbR, kanssa 6.8.2004 päivätyn sopimuksen noudattamatta kyseisissä säännöksissä säädettyä sopimuksentekomenettelyä.

               2)

               Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 51, 23.2.2008.


title: Asia T-106/99: Karl L. Meyerin 30.4.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
7.8.1999                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 226/31
Karl L. Meyerin 30.4.1999 Euroopan yhteisöjen komissio-                     Maria Soledad Garcia Retortillon 30.4.1999 Euroopan
                    ta vastaan nostama kanne                                          unionin neuvostoa vastaan nostama kanne
                          (Asia T-106/99)                                                             (Asia T-107/99)
                          (1999/C 226/55)                                                             (1999/C 226/56)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                              (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Karl L. Meyer, kotipaikka Uturoa, Raiatean saari (Ranskan                   Maria Soledad Garcia Retortillo, jonka kotipaikka on Espan-
Polynesia), on nostanut 30.4.1999 Euroopan yhteisöjen ensim-                jassa, on nostanut 30.4.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäi-
mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yh-                   sen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin
teisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja              neuvostoa vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Jean-
Jean-Dominique des Arcis, Papeete, prosessiosoite Luxembur-                 Noël Louis, Greta-Françoise Parmentier ja Véronique Peere,
gissa c/o Pakowski, 20-22, avenue Emile Reuter.                             Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa on Fiduciaire Myson
                                                                            SARL, 30 rue de Cessange.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                            Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasten tuomioistuin
–   toteaa, että komission pääosasto VIII on rikkonut useita
    säännöksiä, jotka koskevat Euroopan talousyhteisön toi-                 –    kumoaa päätöksen, jolla yksityiskohtaisten sääntöjen
    mien avoimuutta, ja                                                          Schengenin sihteeristön yhdistämisestä neuvoston pääsih-
                                                                                teeristöön ei ole katsottu soveltuvan kantajaan,
–   velvoittaa komission maksamaan kantajalle 20 000 Rans-
    kan frangia niistä kuluista, joita hänelle on aiheutunut                –    kumoaa tarvittavilta osin nimittävän viranomaisen
    etujensa puolustamisesta.                                                    päätökset nimittää ”kertapäätöksenä” Euroopan yhteisöjen
                                                                                virkamiehiksi pelkästään ne Schengenin sihteeristön toimi-
                                                                                henkilöt, jotka olivat palveluksessa 2.10.1997, ja ottaa
                                                                                heidät neuvoston palvelukseen,
Oikeudelliset perusteet ja pããasialliset perustelut:
                                                                            –    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kantaja riitauttaa komission päätöksen kieltäytyä ilmoittamas-
ta hänelle tiettyjä seikkoja, muun muassa sitä korkokantaa, jota
sovelletaan riskipääomaan, joka annettiin Ranskan Polynesian                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
käyttöön 1986-1989 ja 1995-1998 neuvoston päätöksillä,
jotka koskivat merentakaisten maiden ja alueiden liittämistä
ETY:yn ja jotka on tehty 16.12.1990, 30.6.1986, 25.7.1991                   Amsterdamin sopimukseen liitetyssä pöytäkirjassa Schengenin
ja 24.11.1997.                                                              säännöstön sisällyttämiseksi osaksi Euroopan unionia mää-
                                                                            rätään, että Schengenin sihteeristö yhdistetään neuvoston
                                                                            pääsihteeristöön.
Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa siihen, että
                                                                            Kantaja, joka oli Schengenin sihteeristön palveluksessa
–   toimenpiteiden perusteluvelvollisuutta on rikottu,                      kääntäjänä 1.1.1993-30.9.1994, työskentelee nykyisin freelan-
                                                                            ce-kääntäjänä. Koska nimittävä viranomainen ei ole kehottanut
–   tiedonsaantioikeutta neuvoston ja komission asiakirjoista               häntä käymään palvelukseenottoon liittyvässä lääkärintarkas-
    koskevia käytännesääntöjä 97/730/EY on rikottu,                         tuksessa eikä myöskään toimittamaan asiakirjoja, joista ilmeni-
                                                                            si hänen täyttävän henkilöstösääntöjen 28 artiklassa tarkoite-
–   yleisön oikeudesta saada tietojen yhteisön toimielinten                 tut edellytykset, hän katsoo, että hänet on lopullisesti jätetty
    asiakirjoista 5 päivänä toukokuuta 1993 annettua tiedo-                 Schengenin sihteeristön yhdistämisestä neuvoston pääsihtee-
    nantoa on rikottu,                                                      ristöön annettujen yksityiskohtaisten sääntöjen soveltamisalan
                                                                            ulkopuolelle.
–   yleisön oikeudesta saada tietoja neuvoston asiakirjoista
    20 päivänä joulukuuta 1993 tehtyä komission päätöstä on                 Kantajan mukaan 30.4.1999 tehdyn neuvoston päätöksen
    rikottu, ja                                                             5 artiklassa täsmennetään, että päätös tulee voimaan
                                                                            päätöksentekopäivänä ja on sovellettavissa Amsterdamin sopi-
–   yleisön oikeudesta saada tietoja komission asiakirjoista                muksen voimaantulopäivästä lähtien. Tästä seuraa, että riidana-
    8 päivänä helmikuuta 1994 tehtyä komission päätöstä                     lainen neuvoston päätös on tehty sellaisen sopimuksen
    94/90/ETY on rikottu.                                                   määräysten perusteella, joka ei ole vielä tullut voimaan.
                                                                            Neuvoston päätökseen liittyvällä lainvastaisuudella on seurauk-
                                                                            sia kaikkiin sen perusteella tehtyihin päätöksiin ja etenkin
                                                                            Schengenin sihteeristön toimihenkilöitä koskeviin nimittävän
                                                                            viranomaisen nimityspäätöksiin.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 6 päivänä marraskuuta 2003 asiassa C-501/01: Alankomaiden kuningaskunta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Yhteisön tuen kokonaismäärästä klassisen sikaruton hävittämiseksi Alankomaista vuonna 1998 17 päivänä lokakuuta 2001 tehdyn komission päätöksen 2001/739/EY kumoaminen)

text:
10.1.2004                 FI                                Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 7/15
1982 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 193/82                             suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston
(EYVL L 21, s. 3) ja sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä              direktiivin 92/43/ETY (EYVL L 206, s. 7) mukaisia velvoittei-
19 päivänä kesäkuuta 2001 annetun neuvoston asetuksen (EY)                    taan, koska se ei ole varmistanut sitä, että kyseisen direktiivin
N:o 1260/2001 (EYVL L 178, s. 1) tulkinnasta, yhteisöjen                      12 ja 16 artiklaa noudatetaan sen alueella, yhteisöjen tuomiois-
tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa:                          tuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-
V. Skouris (esittelevä tuomari), joka hoitaa kuudennen jaoston                johtaja J.-P. Puissochet sekä tuomarit C. Gulmann (esittelevä
puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit C. Gulmann,                            tuomari), F. Macken, N. Colneric ja J. N. Cunha Rodrigues,
J. N. Cunha Rodrigues, J.-P. Puissochet ja F. Macken, julkisasia-             julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: R. Grass, on antanut
mies: J. Mischo, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein,                   6.11.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
on antanut 20.11.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on
seuraava:                                                                     1)    Kanne hylätään.
1)    Jos yritysten sulautumisen hallinnollisesta valvonnasta vastaava        2)    Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeu-
      jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen katsoo kilpailun tur-                denkäyntikulut.
      vaamisen kannalta tarpeelliseksi jakaa uudelleen sokerin tuotan-
      tokiintiöt alueelleen sijoittautuneille yrityksille, se, että kyseinen
      viranomainen määrää tällaisten kiintiöiden siirron tai uudelleen        (1) EYVL C 31, 2.2.2002.
      jakamisen vastikkeelliseksi, on ristiriidassa sokerialan yhteisestä
      markkinajärjestelystä 30 päivänä kesäkuuta 1981 annetun
      neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1785/81 ja sokerialan kiintiöi-
      den siirtoja koskevista yleisistä säännöistä 26 päivänä tammi-
      kuuta 1982 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 193/82
      säännösten kanssa.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
2)    Sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 19 päivänä kesä-
      kuuta 2001 annetun asetuksen N:o 1260/2001 voimaantulo                                            (viides jaosto)
      ei muuta yhteisön lainsäädännön tulkintaa.
                                                                                6 päivänä marraskuuta 2003
(1) EYVL C 84, 6.4.2002.
                                                                              asiassa C-501/01: Alankomaiden kuningaskunta vastaan
                                                                                Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                                                                              (Yhteisön tuen kokonaismäärästä klassisen sikaruton hävit-
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                     tämiseksi Alankomaista vuonna 1998 17 päivänä lokakuuta
                                                                              2001 tehdyn komission päätöksen 2001/739/EY kumoami-
                                                                                nen)
                            (kuudes jaosto)
                   6 päivänä marraskuuta 2003                                                           (2004/C 7/25)
asiassa C-434/01: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                                           (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningas-
                                kunta (1)                                     (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
vi 92/43/ETY – Luontotyyppien suojelu – Luonnonvarainen
                        eläimistö ja kasvisto)
                                                                              Asiassa C-501/01, Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehi-
                                                                              nään: H. G. Sevenster, C. Wissels ja J. G. M. van Bakel) vastaan
                             (2004/C 7/24)
                                                                              Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään: T. van Rijn),
                                                                              jossa kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin kumoaa
                     (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                          yhteisön tuen kokonaismäärästä klassisen sikaruton hävittämi-
                                                                              seksi Alankomaista vuonna 1998 17 päivänä lokakuuta 2001
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen              tehdyn komission päätöksen 2001/739/EY (EYVL L 277, s. 28)
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                        siltä osin kuin vahvistettaessa yhteisön tuen kokonaismäärää
                                                                              klassisen sikaruton hävittämiseksi Alankomaista vuonna 1998
                                                                              kasvattajille suoritettuihin korvauksiin on tehty 25 prosentin
Asiassa C-434/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-                    vähennys, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien
nään: R. Wainwright) vastaan Ison-Britannian ja Pohjois-                      kokoonpanossa:         neljännen       jaoston      puheenjohtaja
Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehinään: G. Amodeo                   C. W. A. Timmermans, joka hoitaa viidennen jaoston puheen-
ja K. Manji, avustajanaan D. Anderson), jossa kantaja vaatii                  johtajan tehtäviä, sekä tuomarit D. A. O. Edward (esittelevä
yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Ison-Britannian ja                  tuomari) ja S. von Bahr, julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja:
Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut                  johtava hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut 6.11.2003
luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston                   tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
 ---pagebreak--- C 7/16                   FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                              10.1.2004
1)     Kanne hylätään.                                                           YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
2)     Alankomaiden kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeu-
       denkäyntikulut.                                                                            (kuudes jaosto)
(1) EYVL C 84, 6.4.2002.
                                                                                6 päivänä marraskuuta 2003
                                                                        asiassa C-78/02 (Dioikitiko Efeteio Athinonin esittämä
                                                                        ennakkoratkaisupyyntö): Elliniko Dimosio vastaan Maria
                                                                        Karageorgou (C-78/02) Katina Petrova (C-79/02) Loukas
                                                                                Vlachos (C-80/02) (1)
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                            (viides jaosto)                             (Kuudes arvonlisäverodirektiivi – 21 artiklan 1 kohdan
                                                                        c alakohta – Verovelvolliset – Henkilö, joka mainitsee veron
                                                                        laskussa – Vero, jonka verovelvollisuuden ulkopuolelle jätetty
                 13 päivänä marraskuuta 2003                            henkilö on maksanut virheellisesti ja joka on merkitty
                                                                                kyseisen henkilön laatimaan laskuun)
asiassa C-42/02 (Ålands förvaltningsdomstolin esittämä
   ennakkoratkaisupyyntö): Diana Elisabeth Lindman (1)
                                                                                (2004/C 7/27)
(Palvelujen tarjoamisen vapaus – Arpajaislipukkeet – Toi-
sessa jäsenvaltiossa toimeenpannuissa arpajaisissa voitettu
summa – Tulovero – Arpajaisvero – Ahvenanmaan erityis-                                       (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
                               sääntely)
                            (2004/C 7/26)                               (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ruotsi)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                        Yhdistetyissä asioissa C-78/02–C-80/02, jotka Dioikitiko Efe-
                                                                        teio Athinon (Kreikka) on saattanut EY 234 artiklan nojalla
                                                                        yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäviksi saadakseen tässä kan-
                                                                        sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa Elliniko
Asiassa C-42/02, jonka Ahvenanmaan hallintotuomioistuin
                                                                        Dimosio ja Maria Karageorgou (C-78/02) Katina Petrova (C-79/
(Suomi) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen
                                                                        02) Loukas Vlachos (C-80/02) ennakkoratkaisun jäsenvaltioi-
tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
                                                                        den liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yh-
tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa, jonka on pannut
                                                                        teinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymis-
vireille Diana Elisabeth Lindman, ennakkoratkaisun EY 49 ar-
                                                                        peruste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen
tiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto),
                                                                        neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) tulkin-
toimien kokoonpanossa: neljännen jaoston puheenjohtaja
                                                                        nasta ja erityisesti sen kyseisen direktiivin 21 artiklan 1 kohdan
C. W. A. Timmermans, joka hoitaa viidennen jaoston puheen-
                                                                        c alakohdan säännöksen tulkinnasta, jonka mukaan arvonlisä-
johtajan tehtäviä, sekä tuomarit D. A. O. Edward (esittelevä
                                                                        veroa on velvollinen maksamaan jokainen henkilö, joka mai-
tuomari) ja P. Jann, julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja:
                                                                        nitsee laskussa kyseisen veron, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes
johtava hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 13.11.2003
                                                                        jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                        J.-P. Puissochet sekä tuomarit R. Schintgen, V. Skouris, N. Col-
                                                                        neric ja J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari), julkisasia-
EY 49 artiklan kanssa on ristiriidassa jäsenvaltion lainsäädäntö,       mies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein,
jonka mukaan muissa jäsenvaltioissa toimeenpannuista arpajaisista       on antanut 6.11.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on
saatuja voittoja pidetään voittajan tuloverotuksessa veronalaisina      seuraava:
tuloina, kun taas kyseisessä jäsenvaltiossa toimeenpannuista arpajai-
sista saadut voitot eivät ole veronalaisia.
                                                                        1)     Summaa, joka mainitaan arvonlisäverona valtiolle palveluja
                                                                               suorittavan henkilön laatimassa laskussa, ei saa pitää arvonlisä-
(1) EYVL C 109, 4.5.2002.                                                      verona, mikäli tämä henkilö virheellisesti katsoo suorittavansa
                                                                               kyseisiä palveluja itsenäisenä ammatinharjoittajana, vaikka
                                                                               hän todellisuudessa toimiikin alisteisessa suhteessa.


title: Asia C-249/06: Kanne  2.6.2006  — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ruotsin kuningaskunta

text:
               29.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/27

         Kanne 2.6.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ruotsin kuningaskunta
   (Asia C-249/06)
   (2006/C 178/43)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: C. Tufvesson, B. Martenczuk ja H. Støvlbæk)

      Vastaaja: Ruotsin kuningaskunta
   Vaatimukset

               —

               sen toteaminen, ettei Ruotsin kuningaskunta ole noudattanut EY 307 artiklan toisen kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä sellaisten ristiriitojen poistamiseksi, joita on EY:n perustamissopimuksen ja Ruotsin Vietnamin sosialistisen tasavallan ja 16 muun maan kanssa tekemien kahdenvälisten investointisopimusten välillä

               —

               Ruotsin kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kyseiset sopimukset ovat ristiriidassa yhteisön oikeuden kanssa sen takia, ettei niissä sallita EY:n perustamissopimuksen 57 artiklan 2 kohtaan, 59 artiklaan tai 60 artiklan 1 kohtaan perustuvia yhteisön toimenpiteitä. Ruotsi ei myöskään ole tehnyt mitään muuttaakseen tilannetta. Ruotsi ei näin ollen ole noudattanut EY 307 artiklan toiseen kohtaan perustuvaa velvollisuuttaan toteuttaa kaikkia tarvittavia toimenpiteitä perustamissopimuksen ja kahdenvälisten investointisopimusten välisten ristiriitojen poistamiseksi.


title: Asia T-79/00: REWE-ZENTRAL AG:n 4.4.2000 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
10.6.2000                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 163/29
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–    kumoaa yhteisön vesialueilla ja yhteisön aluksiin sellaisilla
     muilla vesialueilla, joilla sovelletaan saalisrajoituksia, sovel-     Kyseessä oleva merkki:          sanamerkki ”LITE” – hakemusnu-
     lettavien eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalas-                                             mero 214932
     tusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten vahvis-
     tamisesta vuodeksi 2000 ja asetuksen (EY) N:o 66/98                   Tavara tai palvelu:             luokkiin 5, 29, 30, 32 ja 33
     muuttamisesta 17 päivänä joulukuuta 1999 annetun neu-                                                 kuuluvat tavarat ja palvelut (pää-
     voston asetuksen (EY) N:o 2742/1999 liitteen I D yh-                                                  asiallisesti elintarvikkeet ja juo-
     deksännen kohdan,                                                                                mat)
–    kumoaa tiettyjä yhteisön kalastusalueita ja kalakantoja               Valituslautakunnan käsi-        tutkija on hylännyt rekisteröinnin
     koskevasta pyyntiponnistusten hallinnosta 27 päivänä                  teltäväksi saatettu pää-
     maaliskuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o                 tös:
     685/95 liitteen IV 1.1. kohdan toisen alakohdan i alakoh-
     dan siltä osin kuin alueelle VIII on vahvistettu analyyttinen         Kanneperusteet:                 – Valituslautakunta ei ole suorit-
     TAC, vaikka kyseiselle alueella ei voida vahvistaa yhteistä                                              tanut lainmukaista kuulemista
     TACia, ja
                                                                                – Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan
–    velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut ko-                                                  1 kohdan b alakohdan virheelli-
     konaisuudessaan.                                                                                nen soveltaminen
                                                                                – Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan
                                                                                1 kohdan c alakohdan virheelli-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                                           nen soveltaminen
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
kuin ne, jotka on esitetty asiassa T-54/00, FCPG ym. vastaan
neuvosto.
                                                                           Hänseler GmbH:n ja Schuck GmbH:n 6.4.2000 Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
REWE-ZENTRAL AG:n 4.4.2000 sisämarkkinoiden har-
monisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nosta-                                            (Asia T-83/00)
                              ma kanne
                                                                                (2000/C 163/58)
                            (Asia T-79/00)
                          (2000/C 163/57)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                          Hänseler GmbH, Konstanz (Saksa), ja Schuck GmbH, Schwaig
                                                                           (Saksa), ovat nostaneet 6.4.2000 Euroopan yhteisöjen ensim-
                                                                           mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yh-
REWE-ZENTRAL AG, Köln (Saksan liittotasavalta) on nostanut
                                                                           teisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajana on asianajaja
4.4.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                           Burkhard Sträter, Bonn (Saksa).
mioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointiviras-
toa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustajana on
asianajaja Maximilian Kinkeldey, asianajotoimisto Grünecker,
                                                                           Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Kinkelday, Stockmair & Schwanhäusser, München (Saksan
liittotasavalta).
                                                                           –    kumoaa komission 9.3.2000 tekemän päätöksen K (2000)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                      608;
–    kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavara-                –    toissijaisesti kumoaa komission päätöksen siltä osin kuin
     merkit ja mallit) kolmannen valituslautakunnan 27.1.2000                   1 artiklassa, luettuna yhdessä päätöksen liitteen I kanssa,
     tekemän päätöksen valitusasiassa R 275/1999-3, ja                          jäsenvaltio Saksa on velvoitettu peruuttamaan markkinoille
                                                                                saattamista koskeva lupa kantajien niiden lääkkeiden osal-
–    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                       ta, joka sisältävät norpseudoefedriiniä;


title: Asia C-335/01: Euroopan yhteisöjen komission 7.9.2001 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
10.11.2001              FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 317/15
Verwaltungsgericht Frankfurt am Mainin 17.7.2001 teke-                       98/76/EY (1) henkilöliikenneosan mukaisia velvoitteitaan,
mällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                           koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen
asiassa Glencore Grain Rotterdam B.V. vastaan Bundes-                        edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä
          anstalt für Landwirtschaft und Ernährung                           tai, joka tapauksessa, koska se ei ole ilmoittanut näistä
                                                                             toimenpiteistä komissiolle ja
                         (Asia C-334/01)
                                                                       2.    velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
                                                                             tikulut.
                         (2001/C 317/26)
Verwaltungsgericht Frankfurt am Main on pyytänyt 17.7.2001
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-
mioistuimeen 7.9.2001, ennakkoratkaisua asiassa Glencore               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Grain Rotterdam B.V. vastaan Bundesanstalt für Landwirtschaft
und Ernährung seuraavaan kysymykseen:
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
                                                                       kuin asiassa C-323/01 (2); täytäntöönpanolle säädetty määrä-
Onko       10.10.1995       annetun      komission     asetuksen
                                                                       aika on päättynyt 1.10.1999.
N:o 2372/95 (1) 8 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan toista
luetelmakohtaa tulkittava siten, että 27.11.1987 annetun
komission asetuksen N:o 3665/87 (2) 47 artiklan 2 kohtaa
on sovellettava vain analogisesti, niin että 12 kuukauden              (1) EYVL L 277, 14.10.1998, s. 17.
määräaika todisteen esittämiseksi tuonnista kyseiseen AKT-             (2) Ks. tämän virallisen lehden, s. 12.
maahan alkaa kulua vasta siitä ajankohdasta, kun tässä asetuk-
sessa asetettu ensisijainen velvollisuus eli tuonti AKT-maahan
on täytetty?
(1) EYVL L 242, s. 3.
(2) EYVL L 351, s. 1.
                                                                       Euroopan yhteisöjen komission 7.9.2001 Belgian kunin-
                                                                                gaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-336/01)
Euroopan yhteisöjen komission 7.9.2001 Ranskan tasaval-
                   taa vastaan nostama kanne
                                                                                (2001/C 317/28)
                         (Asia C-335/01)
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 7.9.2001 Euroo-
                                                                       pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningas-
                         (2001/C 317/27)                               kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on M. Wolfcarius ja
                                                                       prosessiosoite on Luxemburgissa.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 7.9.2001 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
vastaan. Kantajan asiamies on M. Wolfcarius ja prosessiosoite          Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
on Luxemburgissa.                                                      tuin
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-         1.    toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut
tuin                                                                         vakuutusyritysryhmään kuuluvien vakuutusyritysten lisä-
                                                                             valvonnasta 27 päivänä lokakuuta 1998 annetun Euroo-
                                                                             pan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/78/EY (1)
1.    toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut maantei-
                                                                             mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia
      den kansallisen ja kansainvälisen tavara- ja henkilöliiken-
                                                                             kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,
      teen harjoittajien ammattiin pääsystä sekä tutkintotodis-
                                                                             asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, tai, joka tapauk-
      tusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta
                                                                             sessa, koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä
      osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta
                                                                             komissiolle ja
      sekä toimenpiteistä näiden liikenteenharjoittajien sijoit-
      tautumisvapauden tehokkaan käyttämisen edistämiseksi
      annetun direktiivin 96/26/EY muuttamisesta 1 päivänä             2.    velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
      lokakuuta 1998 annetun neuvoston direktiivin                           denkäyntikulut.


title: Asia C-209/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenia) on esittänyt 25.4.2014 – NLB Leasing d.o.o. v. Slovenian valtio – Ministrstvo za finance

text:
               30.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 202/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenia) on esittänyt 25.4.2014 – NLB Leasing d.o.o. v. Slovenian valtio – Ministrstvo za finance
   (Asia C-209/14)
   2014/C 202/18
   Oikeudenkäyntikieli: sloveeni

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: NLB Leasing d.o.o.

      Vastapuoli: Slovenian valtio – Ministrstvo za finance

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko pääasian oikeudenkäyntiin liittyvän kaltaisessa tilanteessa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 90 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että leasingin kohteena olevan tavaran (kiinteistö) palautumista vuokralleantajan hallintaan myöhempää myyntiä ja leasingvelvoitteiden kuittaamista varten sen vuoksi, että vuokralleottaja ei ole täyttänyt maksuvelvoitteitaan, on pidettävä direktiivin 90 artiklassa tarkoitettuna liiketoimen suorittamisen jälkeisenä ”sopimuksen mitätöimisenä, peruuttamisena tai purkamisena taikka kauppahinnan maksamisen täytenä tai osittaisena laiminlyöntinä”, vaikka se tapahtuu kaikkien leasingerien erääntymisen jälkeen, jolloin veron perustetta on sen mukaan vastaavasti alennettava?

               2)

               Onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 2 artiklan 1 kohtaa, 14 artiklaa ja 24 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että osto-optiota vastaavaa summaa, joka muodostaa suurimman osan rahoitusleasingsopimuksen arvosta ja jonka vuokralleottaja suorittaa vuokralleantajalle, on tilanteessa, jossa vuokralleantaja on saanut maksuvelvoitteiden laiminlyönnin perusteella leasingin kohteen (kiinteistön) takaisin hallintaansa, myynyt sen kolmannelle henkilölle ja suorittanut tästä myynnistä saadun ostohinnan ylijäämän vuokralleottajalle ja tästä ylijäämästä on loppulaskelmassa vähennetty myös osto-option määrä, pidettävä vastikkeena sopimuksen täyttämisestä ja tavaroiden luovutuksesta ja siten arvonlisäverollisena, vai vastikkeena vuokrauspalvelusta tai kiinteistön käytöstä (jolloin se on arvonlisäverollinen lain nojalla tai verovelvollisen valinnan perusteella) vai sopimuksen purkamisesta suoritettavana vahingonkorvauksena, joka suoritetaan vuokralleottajan velvoitteiden laiminlyönnistä aiheutuneen vahingon korvaamiseksi, jolloin se ei liity suoraan mihinkään vastikkeelliseen palvelujen suoritukseen eikä siitä siten kanneta arvonlisäveroa?

               3)

               Jos toiseen kysymykseen annettavan vastauksen perusteella on katsottava, että kyseessä on vastike tavaroiden luovutuksesta ja sopimuksen täyttämisestä, olisi tämän jälkeen esitettävä vielä lisäkysymys siitä, onko arvonlisäveron neutraalisuuden periaatteen vastaista, että vuokralleantaja on maksanut myynnistä suoritettavan arvonlisäveron kahteen kertaan eli rahoitusleasingsopimuksen tekemisen yhteydessä (myös sopimuksen arvosta suurinta osaa edustaneen osto-option määrän osalta) ja, koska vuokralleottaja ei ole suorittanut maksuvelvoitteitaan, toiseen kertaan myydessään kiinteistön (myöhemmin) kolmannelle osapuolelle, koska jälkimmäisestä luovutuksesta johtuva arvonlisäverorasite on vyörytetty loppulaskelmassa vuokralleottajalle?

      (1)  EUVL L 347, s. 1.


title: Asia T-452/16: Kanne 10.8.2016 – sheepworld v. EUIPO (Beste Freundin)

text:
               3.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 364/26

      Kanne 10.8.2016 – sheepworld v. EUIPO (Beste Freundin)
      (Asia T-452/16)
      (2016/C 364/29)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: sheepworld AG (Ursensollen, Saksa) (edustaja: asianajaja S. von Rüden)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”Beste Freundin” – Rekisteröintihakemus nro 14 169 916

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 26.5.2016 tekemä päätös asiassa R 96/2016-4

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut valitusmenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

         Kanneperusteet

                  —

                  Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia F-91/15: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 21.7.2016 – AV v. komissio (Henkilöstö — Väliaikainen toimihenkilö — Työsuhde — Työsuhdetta edeltänyt lääkärintarkastus — Lääkärintarkastuksessa annetut puutteelliset ilmoitukset — Lääketieteellinen varauma — Lääketieteellisen varauman soveltaminen taannehtivasti — Työkyvyttömyyskorvauksen epääminen — Kumoaminen — Virkamiestuomioistuimen tuomion täytäntöönpano)

text:
               3.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 364/32

      Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 21.7.2016 – AV v. komissio
      (Asia F-91/15) (1)

      ((Henkilöstö - Väliaikainen toimihenkilö - Työsuhde - Työsuhdetta edeltänyt lääkärintarkastus - Lääkärintarkastuksessa annetut puutteelliset ilmoitukset - Lääketieteellinen varauma - Lääketieteellisen varauman soveltaminen taannehtivasti - Työkyvyttömyyskorvauksen epääminen - Kumoaminen - Virkamiestuomioistuimen tuomion täytäntöönpano))
      (2016/C 364/37)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: AV (edustajat: asianajajat J.-N. Louis ja N. de Montigny)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser, T. S. Bohr ja C. Ehrbar)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Vaatimus sen komission päätöksen kumoamisesta, jossa kantajaan sovellettiin muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 32 artiklassa säädettyä lääketieteellistä varaumaa, siltä osin kuin siinä ei myönnetä kantajalle työkyvyttömyyskorvausta sekä vaatimus väitetysti aiheutuneen henkisen kärsimyksen korvaamisesta

         Tuomiolauselma

                  1)

                  16.9.2014 tehty päätös, jossa Euroopan komissio sovelsi AV:hen Euroopan unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 32 artiklassa tarkoitettua lääketieteellistä varaumaa, kumotaan.

                  2)

                  Euroopan komissio velvoitetaan maksamaan AV:lle 2 000 euroa korvauksena hänelle aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä.

                  3)

                  Kanne hylätään muilta osin.

                  4)

                  Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan AV:n oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 406, 7.12.2015, s. 46.


title: Asia C-135/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 2.3.2010 (Bundesverwaltungsgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Janko Rottmann v. Freistaat Bayern (Unionin kansalaisuus — EY 17 artikla — Syntymän perusteella saatu jäsenvaltion kansalaisuus — Kansalaistamisen kautta saatu toisen jäsenvaltion kansalaisuus — Alkuperäisen kansalaisuuden menettäminen tämän kansalaistamisen perusteella — Kansalaistamisen kautta saadun kansalaisuuden menettäminen taannehtivin vaikutuksin, koska se on saatu petoksella — Kansalaisuudettomuus, jonka seurauksena on unionin kansalaisen aseman menettäminen)

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 2.3.2010 (Bundesverwaltungsgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Janko Rottmann v. Freistaat Bayern
   (Asia C-135/08) (1)

   (Unionin kansalaisuus - EY 17 artikla - Syntymän perusteella saatu jäsenvaltion kansalaisuus - Kansalaistamisen kautta saatu toisen jäsenvaltion kansalaisuus - Alkuperäisen kansalaisuuden menettäminen tämän kansalaistamisen perusteella - Kansalaistamisen kautta saadun kansalaisuuden menettäminen taannehtivin vaikutuksin, koska se on saatu petoksella - Kansalaisuudettomuus, jonka seurauksena on unionin kansalaisen aseman menettäminen)
   2010/C 113/05
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesverwaltungsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Janko Rottmann

      Vastaaja: Freistaat Bayern

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesverwaltungsgericht (Saksa) — EY 17 artiklan tulkinta — Jäsenvaltion kansalaisuuden saaminen merkitsee kotijäsenvaltion kansalaisuuden lopullista menettämistä — Uuden kansalaisuuden menettäminen taannehtivasti sen hankkimiseen liittyneen vilpin vuoksi — Asianomaisen valtiottomuus, josta seuraa unionin kansalaisuuden menettäminen

      Tuomiolauselma

   Unionin oikeus, erityisesti EY 17 artikla, ei estä sitä, että jäsenvaltio ottaa unionin kansalaiselta pois tämän jäsenvaltion kansalaisuuden, joka on saatu kansalaistamisen avulla, jos se on saatu petoksella, edellyttäen, että tämä purkamispäätös on suhteellisuusperiaatteen mukainen.

      (1)  EUVL C 171, 5.7.2008.


title: Asia C-433/09: Kanne 4.11.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/25

         Kanne 4.11.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-433/09)
   2010/C 24/45
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: D. Triantafyllou)

      Vastaaja: Itävallan tasavalta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut arvonlisäverodirektiivin 2006/112/EY (1) 78 ja 79 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on sisällyttänyt polttoaineen normikulutusveron Itävallassa moottoriajoneuvon luovutuksen yhteydessä perittävän arvonlisäveron perusteeseen

               —

               Itävallan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio arvostelee polttoaineen normikulutusveron sisällyttämistä veron perusteeseen tällaisella korotetulla arvonlisäverolla moottoriajoneuvon luovutuksen yhteydessä Itävallan tasavallassa.
   Polttoaineen normikulutusvero on lähinnä kerran maksettava rekisteröintimaksu, koska sen perustunnusmerkistönä on ajoneuvon rekisteröiminen Itävallan tasavallassa. Tämän vuoksi Unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä asiassa C-98/05 (2), jonka mukaan tämänkaltaista veroa ei voida sisällyttää arvonlisäveron perusteeseen, voidaan soveltaa käsiteltävänä olevaan asiaan.

      (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1).

      (2)  Asia C-98/05, De Danska Bilimportører, tuomio 1.6.2006 (Kok. 2006, s. I-4945).


title: Asia C-606/11: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 2.10.2012 (First-tier Tribunalin (Tax Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Grattan plc v. The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               12.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/34

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 2.10.2012 (First-tier Tribunalin (Tax Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Grattan plc v. The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Asia C-606/11) (1)

   2013/C 9/58
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 65, 3.3.2012.