title: Livio Costantinin 22.4.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-57/96)

text:
22.6.96                FI                       Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                N:o C 180/37
Alberto Maccaferrin 22.4.1996 Euroopan yhteisöjen                       läpäisseille. Kantaja lisää, että koska nimittävä viran
              komissiota vastaan nostama kanne                          omainen on järjestänyt edellä mainitun valintakilpailun
                          (Asia T-56/96 )                               pääosaston XXIII ura-alueen A 5/A 4 määrätyn toimen
                                                                        täyttämiseksi, vastaajana oleva toimielin on rikkonut
                           ( 96/C 180/88 )                              virantäyttöä koskevia sääntöjä, kun se on nyt käsiteltä
                                                                        vänä olevassa asiassa poikennut siitä säännöstä, jonka
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                          mukaan sen on nimitettävä virkaan henkilö, joka on
                                                                        valintalautakunnan vahvistamassa soveltuvien henkilöi
                                                                        den luettelossa .
Alberto Maccaferri, kotipaikka Bologna (Italia ), on nosta
nut 22.4.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus
asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                 — Harkintavallan väärinkäyttö, koska kantajan mukaan
komissiota vastaan . Kantajan edustajat ovat asianajajat                riidan kohteena oleviin toimiin tehtyjen muutosten
Jean-Noël Louis, Thierry Demaseure ja Ariane Tornel,                    todellinen syy on se, että ura-alueen B 1 väliaikaiseen
Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto               toimeen haluttiin ottaa ennalta valittu hakija, jolloin
Myson SARL, 1 rue Glesener.                                             komission on yksikön työtilanteen vuoksi ollut pakko
                                                                        tehdä sopimus yksityisen yrityksen kanssa, jotta kantaja
                                                                        olisi komission käytettävissä.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
istuin
                                                                    — Luottamuksensuojan periaatteen loukkaaminen. Sekä
                                                                        kantajalla että muilla kilpailun 62T/XXIII/93 läpäis
— kumoaa päätöksen olla nimittämättä kantajaa valinta                  seillä oli perusteltu syy odottaa, että joku heistä otettai
    menettelyssä 62/T/XXIII/93 täytettyyn ura-alueen A 5/               siin kilpailun kohteena olleeseen toimeen .
    A 4 väliaikaiseen toimeen pääosastossa XXIII " Yritys
    politiikka, kauppa, matkailu ja sosiaalitalous, yhteisön
    hallinnon yksinkertaistamista käsittelevä jaos "
— kumoaa päätöksen, jolla ura-alueen A 5/A 4 väliaikaisen
    toimen budjettikohta siirrettiin pääosastosta XXIII
    toiseen pääosastoon ja korvattiin se ura-alueen B väli
    aikaisella toimella
                                                                    Livio Costantinin 22.4.1996 Euroopan yhteisöjen komis
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku                                  siota vastaan nostama kanne
    lut.
                                                                                (Asia T-57/96)
                                                                                ( 96/C 180/89 )
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja riitauttaa komission päätöksen olla nimittämättä                              (Oikeudenkäyntikieli: italia)
häntä valintailmoituksen 62/T/XXIII/93 kohteena olleeseen
pääosaston XXIII A 5/A 4 toimeen, vaikka kantaja oli
kilpailun läpäisseiden luettelossa . Osasto B:n ( Yhteisön          Livio Costantini, joka on komission tieteellisiä ja teknisiä
toimet yritysten hyväksi ) johtaja on muistiolla pyytänyt           tehtäviä hoitava virkamies ja joka on ollut kansainvälisen
pääosasto XXIII:n pääjohtajaa " ryhtymään tarvittaviin              atomienergiajärjestön palveluksessa Wienissä, on nostanut
toimenpiteisiin ", jotta kantaja voitaisiin ottaa palvelukseen      22.4.1996 kanteen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
mahdollisimman pian. Tämä pyyntö ei johtanut toimenpi              oikeusasteen tuomioistuimessa Euroopan yhteisöjen komis
teisiin .
                                                                    siota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Giuseppe
                                                                    Marchesini, Corte di Cassazione, Italia ja prosessiosoite
Kantaja muistuttaa, että hän on tullut komission palveluk          Luxemburgissa asianajotoimisto Ernest Arendt, 8—10 rue
seen vuonna 1993 ylimääräiseksi toimenhaltijaksi ja että            Mathias Hardt.
hänet on ylimääräisen toimenhaltijan sopimuksen päätyttyä
otettu erään yksityisen yhtiön palvelukseen, jotta hän olisi
komission pääosasto XXIII:n käytettävissä samassa tehtä            Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
vässä, jota hän hoiti ylimääräisenä toimenhaltijana .               istuin
Kantaja perustaa kanteensa seuraaviin kanneperusteisiin:
                                                                    — kumoaa päätöksen olla myöntämättä kantajalle asettau
                                                                        tumiskorvausta ja päivärahaa;
— Virantäyttöä koskevien sääntöjen ja perusteluvelvolli
    suuden rikkominen. Nimittävä viranomainen on riidan
    alaisessa menettelyssä muuttanut virantäyttömenettelyn          — toteaa, että komission on maksettava kantajalle henki
    kohteena olleen budjettikohdan ura-alueen B 1 väliai               löstösääntöjen VII liitteen 5 ja 10 artiklan mukaisesti
    kaiseksi toimeksi toisessa pääosastossa, eikä tätä                  kuuluvat määrät tai määrät, jotka kantajalle mahdolli
    muutosta ja siihen johtaneita selviä, tarkkoja ja täydel           sesti kuuluvat määriteltäessä uudelleen henkilöstösään
    lisiä syitä ole ilmoitettu kantajalle eikä muille kilpailun         töjen 38 artiklan mukaisesti kuuluvat määrät;
 ---pagebreak---  N:o C 180/38          FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      22.6.96
— toteaa, että edellä mainituille määrille on maksettava             Jean-Lous Burbanin 25.4.1996 Euroopan parlamenttia
     kahdeksan prosentin korko vaatimuksen esittämispäi                                  vastaan nostama kanne
     västä lukien;                                                                             (Asia T-59/96 )
                                                                                ( 96/C 180/90 )
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
     lut .                                                                             (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                     Jean-Louis Burban, Pariisi, on nostanut 25.4.1996 Euroo
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
                                                                     kanteen Euroopan parlamenttia vastaan. Kantajan edustaja
 Kantaja, joka on komission tieteellisiä ja teknisiä tehtäviä        on asianajaja Jean-Pierre Spitzer, Pariisi, ja prosessiosoite
 hoitava virkamies Ispran yhteisessä tutkimuskeskuksessa,            Luxemburgissa asianajotoimisto Aloyse May, 31 Grand
väittää, että päätös olla myöntämättä kantajalle asettautu          rue .
miskorvausta ja päivärahaa kantajan palattua virkaansa sen
jälkeen, kun hän oli ollut hoitamassa tehtäviä kansainväli          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                     istuin
 sen atomienergiajärjestön palveluksessa Wienissä, on lain
vastainen. Riidanalainen päätös perustuu siihen, että kan
                                                                     — myöntää vahingonkorvauksena kantajalle aiheutunees
tajalla ei ole ollut erityisiä vaikeuksia palata alkuperäiseen
                                                                          ta aineellisesta vahingosta 100 000 ecua ja aineettomas
asemapaikkaansa, ja siihen, että kantajan ei ole tarvinnut                ta vahingosta 100 000 ecua;
muuttaa uudelleen, koska hän on palannut omaan asun
toonsa Italiaan .
                                                                    — velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyn
                                                                         tikulut .
Kantajan mukaan henkilöstösääntöjen asettautumiskor
vausta koskevissa säännöksissä viitataan yksinomaan siihen           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
seikkaan, että henkilön, jota asia koskee, on täytynyt
muuttaa toiseen asuntoon täyttääkseen henkilöstösääntö              Kantaja, joka on Euroopan parlementin palkkaluokan A 4
jen 20 artiklan mukaiset velvoitteet. Tässä säännöksessä ei         virkamies, vaatii saada hyvityksen siitä aineellisesta ja
aseteta muita edellytyksiä eikä oteta huomioon mitään                aineettomasta vahingosta, joka hänelle on koitunut häntä
muita seikkoja .                                                    koskevien ajanjaksoilta 1991—1992 ja 1993—1994 laadit
                                                                    tavien arviointikertomusten viivästymisestä .
Oikeuskäytännössä on tosin selvennetty henkilöstösääntö            Kantaja katsoo, että vastaaja ei ole pelkästään loukannut
jen kyseisten artiklojen soveltamisalaa, mutta se on koske         arviointikertomusten säännöllistä ja jaksoittaista laadintaa
nut vain sellaisia tilanteita, joita ei ole mainittu asianomai     koskevaa periaatetta vaan on myös laiminlyönyt niiden
sissa säännöksissä ( asuntoa ei ole vaihdettu tai perheenjä        kaikkien korvaavien toimenpiteiden toteuttamisen, joilla
senet eivät ole muuttaneet, henkilö on siirretty omasta             olisi korjattu näiden arviointikertomusten puuttuminen
pyynnöstään tai oman etunsa vuoksi ym.) tai joissa toiminta         silloin, kun hakijoina olleiden virkamiesten ansioiden ver
on ollut suorastaan petollista . Kyseinen oikeuskäytäntö ei         tailu tehtiin .
liity mitenkään kanteen kohteena olevaan asiaan, jossa
henkilö, jota asia koskee, ja hänen perheensä on siirretty          Kantaja korostaa tältä osin sen vuotta 1989 koskeneen
toiseen valtioon säännöönmukaisella tavalla, hän on vuok           ainoan kertomuksen kiistanalaista luonnetta, jonka perus
rannut asunnon Itävallasta ja on palannut viran puolesta            teella nimittävä viranomainen on tutkinut kaikki kantajan
takaisin Italiaan .                                                 hakemukset vuodesta 1990 lähtien . Vastaajana olevan
                                                                    toimielimen Ranskan tiedotustoimiston entinen johtaja on
                                                                    kantajan mukaan tätä kertomusta laadittaessa käyttänyt
Italiassa olevaan asuntoon takaisin muuttaminen on aiheut          väärin arviointivaltaansa ja pyrkinyt siihen, että hänen
tanut kantajalle huomattavia taloudellisia menoja, koska            seuraajakseen ei valittaisi kantajaa, joka apulaisjohtajana
hänen on — varman takaisinpaluun samoin kuin Italiassa              olisi luonnollinen seuraaja; sen sijaan hän on pyrkinyt
olevan asunnon takaisin saamiseen liittyvien oikeudellisten         siihen, että valituksi tulisi ulkoisen kilpailumenettelyn
vaikeuksien vuoksi sen jälkeen kun asunto on vuokrattu —            kautta henkilökohtainen ystävä Euroopan parlamentin
täytynyt maksaa koko kyseiseltä ajalta maksuja ja ylläpito         ulkopuolelta .
kuluja kahdesta asunnosta .
Kantaja toteaa päätöksestä olla maksamatta hänelle päivä
rahaa, että tämä korvaus perustuu edellä mainittuun
edellytykseen eli siihen, että virkamies muuttaa toiseen            José Francisco Meoro Avilésin 30.4.1996 Euroopan yhtei
asuntoon täyttääkseen henkilöstösääntöjen 20 artiklan                           söjen komissiota vastaan nostama kanne
mukaiset velvoitteet . Päiväraha eroaa asettautumiskor                                       (Asia T-61/96 )
vauksesta ainoastaan siten, että päivärahaa maksetaan joko                                     ( 96/C 180/91 )
mahdolliseen muuttoon asti tai enintään kuusi kuukautta .
Niiden välinen ero koskee siis vain ajankohtaa .                                      (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                                                                    José Francisco Meoro Avilés, jonka kotipaikka on Alcanta
                                                                    rilla (Murcia, Espanja ), on nostanut 30.4.1996 Euroopan


title: Asia T-540/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.7.2014 – Esso ym. v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Parafiinivahamarkkinat — Raakaparafiinimarkkinat — Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan rikkominen — Hintojen vahvistaminen ja markkinoiden jakaminen — Sakkojen määrän laskennasta annetut vuoden 2006 suuntaviivat — Rikkomisen kesto — Yhdenvertainen kohtelu — Oikeasuhteisuus — Täysi harkintavalta)

text:
               1.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 292/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.7.2014 – Esso ym. v. komissio
   (Asia T-540/08) (1)

   ((Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Parafiinivahamarkkinat - Raakaparafiinimarkkinat - Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan rikkominen - Hintojen vahvistaminen ja markkinoiden jakaminen - Sakkojen määrän laskennasta annetut vuoden 2006 suuntaviivat - Rikkomisen kesto - Yhdenvertainen kohtelu - Oikeasuhteisuus - Täysi harkintavalta))
   2014/C 292/28
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Esso Société anonyme française (Courbevoie, Ranska); Esso Deutschland GmbH (Hampuri, Saksa); ExxonMobil Petroleum and Chemical BVBA (Antwerpen, Belgia); ja Exxon Mobil Corp. (West Trenton, New Jersey, Yhdysvallat) (edustajat: R. Subiotto, QC, asianajaja R. Snelders, asianajaja L.-P. Rudolf ja asianajaja M. Piergiovanni)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asimiehet: asianajajat F. Castillo de la Torre ja M. Gray)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/39.181 – Kynttilävahat) 1.10.2008 tehdyn komission päätöksen K(2008) 5476 lopullinen osittaiseksi kumoamiseksi ja vaatimus kantajille määrätyn sakon määrän alentamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Esso Société anonyme françaiselle [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/39.181 – Kynttilävahat) 1.10.2008 tehdyn komission päätöksen K(2008) 5476 lopullinen 2 artiklassa määrätyn sakon määräksi vahvistetaan 6 2 7 12  895 euroa.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Esso Société anonyme françaisen oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Esso Deutschland GmbH, ExxonMobil Petroleum and Chemical BVBA ja Exxon Mobil Corp. vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 44, 21.2.2009.


title: Asia C-371/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 11.12.2008 (Vestre Landsretin — (Tanska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Danfoss A/S ja AstraZeneca A/S v. Skatteministeriet (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — 6 artiklan 2 kohta — Verovelvollisen yrityksen suorittamat maksuttomat palvelut sille kuulumattomiin tarkoituksiin — Arvonlisäveron vähennysoikeus — 17 artiklan 6 kohdan toinen alakohta — Jäsenvaltioiden oikeus soveltaa edelleen kansalliseen lainsäädäntöönsä kuudennen direktiivin voimaantullessa sisältyneitä vähennysoikeuden rajoituksia)

text:
               7.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/7

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 11.12.2008 (Vestre Landsretin — (Tanska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Danfoss A/S ja AstraZeneca A/S v. Skatteministeriet
   (Asia C-371/07) (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - 6 artiklan 2 kohta - Verovelvollisen yrityksen suorittamat maksuttomat palvelut sille kuulumattomiin tarkoituksiin - Arvonlisäveron vähennysoikeus - 17 artiklan 6 kohdan toinen alakohta - Jäsenvaltioiden oikeus soveltaa edelleen kansalliseen lainsäädäntöönsä kuudennen direktiivin voimaantullessa sisältyneitä vähennysoikeuden rajoituksia)
   (2009/C 32/11)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Vestre Landsret
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Danfoss A/S ja AstraZeneca A/S

      Vastaaja: Skatteministeriet
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Vestre Landsret — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 6 artiklan 2 kohdan ja 17 artiklan 6 kohdan 2 alakohdan tulkinta — Oikeus vähentää vero sellaisen vastikkeettoman ruokatarjoilun osalta, jonka yritys järjestää liikekumppaneilleen ja henkilöstölleen omassa työpaikkaruokalassaan — Jäsenvaltioiden mahdollisuus pitää voimassa direktiivin voimaantulohetkellä voimassa oleva, vähennyskelpoisuuden epäämistä koskeva lainsäädäntönsä
   Tuomiolauselma

               1)

               Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 6 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, että sen kanssa on ristiriidassa se, että jäsenvaltio soveltaa tämän direktiivin voimaantulon jälkeen yritysten ruokaloiden yritysten liikekumppaneille ja henkilökunnalle kokousten yhteydessä maksutta tarjoamiin aterioihin liittyviin kustannuksiin sisältyvän arvonlisäveron vähennysoikeuden rajoitusta, vaikka kyseistä rajoitusta ei direktiivin voimaantulon hetkellä tosiasiallisesti sovellettu mainittuihin kustannuksiin sellaisen hallinnollisen käytännön vuoksi, jonka mukaan kyseisten ruokaloiden tarjoamien palvelujen verotus perustui niiden omakustannushintaan, joka on raaka-aineiden hinta lisättynä näiden ruokien ja juomien valmistuksesta ja myynnistä sekä ruokaloiden hallinnosta aiheutuvilla palkkakuluilla, vastineena ostojen yhteydessä maksetun arvonlisäveron täydestä vähennysoikeudesta.

               2)

               Kuudennen direktiivin 77/388 6 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että tämä säännös ei kata vastikkeetonta ateriatarjoilua liikekumppaneille yritysten ruokaloissa näiden yritysten tiloissa pidettävien kokousten yhteydessä silloin kun objektiivisen näytön perusteella käy ilmi — minkä tarkastaminen on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävä –, että nämä ateriat on tarjottu pelkästään liiketoimintaan liittyvässä tarkoituksessa. Toisaalta mainittua säännöstä sovelletaan lähtökohtaisesti siihen, että yritys tarjoaa tiloissaan vastikkeettoman aterian henkilökunnalleen, elleivät — minkä arvioiminen kuuluu myös ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle — yrityksen tarpeet, kuten kokousten yhtäjaksoisuuden ja sujuvuuden takaaminen, vaadi sitä, että työnantaja huolehtii aterioiden tarjoamisesta.

      (1)  EUVL C 247, 20.10.2007.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 5 päivänä marraskuuta 2002 asiassa C-208/00 (Bundesgerichtshofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Überseering BV vastaan Nordic Construction Company Baumanagement GmbH (NCC) (EY 43 ja EY 48 artikla – Yhtiö, joka on perustettu jonkin jäsenvaltion lainsäädännön mukaan ja jolla on tässä jäsenvaltiossa sääntömääräinen kotipaikka – Yhtiö, joka käyttää sĳoittautumisvapauttaan toisessa jäsenvaltiossa – Yhtiö, jonka katsotaan siirtäneen tosiasiallisen kotipaikkansa vastaanottavan jäsenvaltion alueelle tämän jäsenvaltion oikeuden nojalla – Vastaanottava jäsenvaltio ei tunnusta yhtiön oikeuskelpoisuutta ja asianosaiskelpoisuutta – Sĳoittautumisvapautta koskeva rajoitus – Perusteltavuus)

text:
C 323/12                    FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          21.12.2002
–      jättänyt määräämättä kalastuksen keskeyttämisestä väli-                           YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
       aikaisesti kiintiöiden tultua täyteen ja
–      jättänyt ryhtymättä hallinnollisiin tai rikosoikeudellisiin                                 5 päivänä marraskuuta 2002
       toimenpiteisiin asetuksia rikkoneiden alusten päälliköitä
       tai muita tällaisista rikkomisista vastuussa olevia henkilöi-
       tä vastaan,                                                             asiassa C-208/00 (Bundesgerichtshofin esittämä ennakko-
                                                                               ratkaisupyyntö), Überseering BV vastaan Nordic Const-
                                                                                ruction Company Baumanagement GmbH (NCC) ( 1)
yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-
nossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuomarit
C. W. A. Timmermans, A. La Pergola (esittelevä tuomari),
P. Jann ja S. von Bahr, julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja:               (EY 43 ja EY 48 artikla – Yhtiö, joka on perustettu
R. Grass, on antanut 14.11.2002 tuomion, jonka tuomiolau-                      jonkin jäsenvaltion lainsäädännön mukaan ja jolla on tässä
selma on seuraava:                                                             jäsenvaltiossa sääntömääräinen kotipaikka – Yhtiö, joka
                                                                               käyttää sijoittautumisvapauttaan toisessa jäsenvaltiossa –
                                                                               Yhtiö, jonka katsotaan siirtäneen tosiasiallisen kotipaik-
                                                                               kansa vastaanottavan jäsenvaltion alueelle tämän jäsenval-
1)     Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta            tion oikeuden nojalla – Vastaanottava jäsenvaltio ei tunnusta
       ei ole noudattanut minkään ajanjaksoon 1991–1996 sisälty-               yhtiön oikeuskelpoisuutta ja asianosaiskelpoisuutta – Sijoit-
       vän vuoden osalta kalavarojen säilyttämistä ja hoitoa koskevasta              tautumisvapautta koskeva rajoitus – Perusteltavuus)
       yhteisön järjestelmästä 25 päivänä tammikuuta 1983 annetun
       neuvoston asetuksen (ETY) N:o 170/83 5 artiklan 2 kohdan
       ja 1.1.1993 lähtien yhteisön kalastus- ja vesiviljelyjärjestelmän
       perustamisesta 20 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvos-                                           (2002/C 323/13)
       ton asetuksen (ETY) N:o 3760/92 9 artiklan 2 kohdan,
       tietyistä kalastustoiminnan valvontatoimenpiteistä 23 päivänä
       heinäkuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY)                                              (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
       N:o 2241/87 1 artiklan 1 kohdan ja 1.1.1994 lähtien
       yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestel-
       mästä 12 päivänä lokakuuta 1993 annetun neuvoston asetuk-
       sen (ETY) N:o 2847/93 (EYVL L 261, s. 1) 2 artiklan,                    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
       asetuksen N:o 2241/87 11 artiklan 2 kohdan ja 1.1.1994                                 tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
       lähtien asetuksen N:o 2847/93 21 artiklan eikä asetuksen
       N:o 2241/87 1 artiklan 2 kohdan ja 1.1.1994 lähtien
       asetuksen N:o 2847/93 31 artiklan mukaisia velvoitteitaan,
       koska se ei ole
                                                                               Asiassa C-208/00, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on saatta-
       –      antanut tarkoituksenmukaisia yksityiskohtaisia sääntöjä          nut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsitel-
              sille myönnettyjen kiintiöiden käyttämisestä ja suorittanut      täväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
              sovellettavassa yhteisön lainsäädännössä edellytettyjä tar-      olevassa asiassa Überseering BV ja Nordic Construction Com-
              kastuksia ja muita valvontatoimenpiteitä                         pany Baumanagement GmbH (NCC), ennakkoratkaisun EY 43
                                                                               ja EY 48 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien
                                                                               kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen
       –      kieltänyt kalastusta väliaikaisesti kiintiöiden tultua täy-      puheenjohtajat J.-P. Puissochet, M. Wathelet (esittelevä tuoma-
              teen eikä                                                        ri) ja R. Schintgen, sekä tuomarit C. Gulmann, D. A. O. Edward,
                                                                               A. La Pergola, P. Jann, V. Skouris, F. Macken, N. Colneric,
                                                                               S. von Bahr ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: D. Ruiz-
       –      ryhtynyt rikosoikeudellisiin tai hallinnollisiin toimenpitei-    Jarabo Colomer, kirjaaja: johtava hallintovirkamies H. A. Rühl,
              siin asetuksia rikkoneiden alusten päälliköitä tai muita         on antanut 5.11.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on
              tällaisista rikkomisista vastuussa olevia henkilöitä vas-        seuraava:
              taan.
2)     Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta            1)     Kun yhtiön, joka on perustettu jonkin jäsenvaltion lainsäädän-
       velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                                   nön mukaisesti ja jolla on sääntömääräinen kotipaikka tässä
                                                                                jäsenvaltiossa, katsotaan toisen jäsenvaltion oikeuden mukaan
                                                                                siirtäneen tosiasiallisen kotipaikkansa tähän toiseen jäsenvalti-
                                                                                oon, se, että tämä toinen jäsenvaltio kieltää kyseisen yhtiön
( 1) EYVL C 176, 24.6.2000.                                                           oikeuskelpoisuuden ja näin ollen sen kelpoisuuden olla asian-
                                                                                osaisena kyseisen valtion kansallisissa tuomioistuimissa toteut-
                                                                                taakseen kyseiseen valtioon sijoittautuneen yhtiön kanssa teh-
                                                                                tyyn sopimukseen perustuvia oikeuksia, on ristiriidassa EY 43
                                                                                ja EY 48 artiklan kanssa.
 ---pagebreak--- 21.12.2002                FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                C 323/13
2)     Kun yhtiö, joka on perustettu jonkin jäsenvaltion lainsäädännön      1)     Tuonti- tai vientitullien maksamisvelvoitteen sisältävään tulli-
       mukaisesti ja jolla on sääntömääräinen kotipaikka tässä                     menettelyyn ilmoitetuista tavaroista velalliselta kantamatta
       jäsenvaltiossa, käyttää sijoittautumisvapauttaan toisessa jäsen-            jääneiden tuonti- tai vientitullien kantamisesta jälkitullauksin
       valtiossa, tämän toisen jäsenvaltion on EY 43 ja EY 48 artiklan             24 päivänä heinäkuuta 1979 annetun neuvoston asetuksen
       perusteella kunnioitettava kyseisellä yhtiöllä perustamispaik-              (ETY) N:o 1697/79 5 artiklan 2 kohtaa on tulkittava
       kansa valtion oikeuden nojalla olevaa oikeuskelpoisuutta ja                 seuraavasti:
       näin ollen myös asianosaiskelpoisuutta.
( 1) EYVL C 233, 12.8.2000.
                                                                                –      arvioitaessa sitä, onko kysymyksessä ”toimivaltaisten vi-
                                                                                ranomaisten itsensä tekemä virhe”, on otettava huomioon
                                                                                sekä niiden tulliviranomaisten toiminta, jotka ovat anta-
                                                                                neet etuusjärjestelyn soveltamisen mahdollistavan todis-
                                                                                tuksen, että keskustulliviranomaisten toiminta,
                                                                                –      tällaisen virheen olemassaolo voidaan katsoa näytetyksi
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                 sen nojalla, että vientimaan viranomaiset ovat järjestel-
                                                                                mällisesti antaneet asiakirjoja, jotka ovat oikeuttaneet
                                                                                etuusjärjestelyn soveltamiseen assosiaatiojärjestelmän
                             (viides jaosto)                                              puitteissa, koska näiden viranomaisten on täytynyt olla
                                                                                tietoisia yhtäältä siitä, että vientimaassa oli käytössä
                   14 päivänä marraskuuta 2002                                            vientiä kannustava politiikka, jonka mukaisesti myönnet-
                                                                                tiin tullivapaus sellaisten kolmansista maista peräisin
                                                                                olevien komponenttien tuonnille, jotka liitettiin tavaroi-
asiassa C-251/00 (Tribunal Tributário de Primeira Instân-                                 hin, jotka oli tarkoitettu vietäviksi yhteisöön, ja toisaalta
cia de Lisboan esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Ilumit-                                   siitä, että vientimaassa ei ollut olemassa säännöksiä,
rónica – Iluminação e Electrónica L.da vastaan Chefe da                                   joiden nojalla olisi voitu periä tasoitusmaksu, mikä olisi
Divisão de Procedimentos Aduaneiros e Fiscais/Direcção                                    ollut edellytyksenä etuuskohtelun myöntämiselle näin
                    das Alfândegas de Lisboa ( 1)                                         tuotettujen tavaroiden viennille yhteisöön,
(ETY:n ja Turkin välinen assosiaatiosopimus – Turkista
peräisin olevien televisiovastaanottimien tuonti – Tullivelan                      –      sen seikan nojalla, että osaa assosiaatiojärjestelmän
maksamisesta vastuussa olevan määrittäminen – Tullien                                     sovellettavista säännöksistä ei ole julkaistu Euroopan
                    kantaminen jälkitullauksin)                                           yhteisöjen virallisessa lehdessä, ja sen seikan nojalla, että
                                                                                mainittuja säännöksiä ei yli 20 vuoden ajanjakson aikana
                                                                                ole pantu täytäntöön vientimaan lainsäädännössä, tai ne
                           (2002/C 323/14)                                                on pantu täytäntöön virheellisesti, voidaan katsoa, että
                                                                                tullivelallinen ei ole voinut kohtuudella havaita tällaista
                    (Oikeudenkäyntikieli: portugali)                                      virhettä.
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                      2)     Vientimaan viranomaisten toiminnalla ei ole vaikutusta tullive-
                                                                                lan maksamisesta vastuussa olevan velallisen määrittämiselle
                                                                                eikä tuontimaan viranomaisten mahdollisuudelle kantaa nämä
                                                                                tullit jälkikäteen.
Asiassa C-251/00, jonka Tribunal Tributário de Primeira
Instância de Lisboa (Portugali) on saattanut EY 234 artiklan
nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen                 3)     Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisen assosiaatiosopimuk-
tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa                     sen 22 ja 25 artiklassa ei velvoiteta komission suosituksesta
Ilumitrónica – Iluminação e Electrónica L.da ja Chefe da                           toimivia jäsenvaltion kansallisia tulliviranomaisia turvautu-
Divisão de Procedimentos Aduaneiros e Fiscais/Direcção das                         maan kyseisissä artikloissa määrättyyn menettelyyn ennen
Alfândegas de Lisboa, Ministério Públicon osallistuessa asian                      tuontitullien jälkikantoa.
käsittelyyn, ennakkoratkaisun yhteisön tullikoodeksista 12 päi-
vänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY)
N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1) tulkinnasta ja komission
tekemän päätöksen pätevyydestä, yhteisöjen tuomioistuin (vii-
des jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja                   (1 ) EYVL C 233, 12.8.2000.
M. Wathelet sekä tuomarit C. W. A. Timmermans, A. La
Pergola, P. Jann (esittelevä tuomari) ja S. von Bahr, julkisasia-
mies: J. Mischo, kirjaaja: johtava hallintovirkamies L. Hewlett,
on antanut 14.11.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on
seuraava:


title: Asia T-549/12: Kanne 26.12.2012 — Nemeco v. SMHV — Coca-Cola (NU)

text:
               2.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/21

         Kanne 26.12.2012 — Nemeco v. SMHV — Coca-Cola (NU)
   (Asia T-549/12)
   2013/C 63/42
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Nemeco (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja E. Gaspar)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: The Coca-Cola Company (Atlanta, Georgia, Yhdysvallat)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 16.10.2012 tehdyn sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) toisen valituslautakunnan päätöksen (asia nro R 266/2012-2)

               —

               velvoittamaan SMHV:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan Nemecon oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki ”NU” luokkaan 32 kuuluvia tavaroita varten — Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti nro 1 033 122

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: sanamerkistä ”NU YU” koostuva luokkiin 29, 30 ja 32 kuuluvia tavaroita varten rekisteröity yhteisön tavaramerkki nro 5 386 081

      Väiteosaston ratkaisu: koko väitteen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


               24.10.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 256/1

         2009/C 256/01
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 244, 10.10.2009

      Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 233, 26.9.2009

      EUVL C 220, 12.9.2009

      EUVL C 205, 29.8.2009

      EUVL C 193, 15.8.2009

      EUVL C 180, 1.8.2009

      EUVL C 167, 18.7.2009

   Nämä tekstit ovat saatavilla:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Asia T-218/02: Daniela Napoli Buzzancan 18.7.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 247/16                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      12.10.2002
Kantaja vetoaa lisäksi yhdenvertaisuusperiaatteen loukkaami-              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
seen ja esittää, että riidanalaisessa päätöksessä on käytetty
kahta erilaista arvostusmenetelmää. Niiden osuuksien arvosta-
misessa, jotka se oli pakotettu ostamaan, käytetään päätöksessä           Kantaja, joka on palkkaluokkaan A 3 kuuluva virkamies
nominaalista hintaa, joka kantajan mukaan kuitenkin on                    ulkosuhteiden pääosastolla, arvostelee sitä, että nimittävä
osuuksien tosiasiallista arvoa paljon korkeampi. Niiden osuuk-            viranomainen on hylännyt hänen hakemuksensa osaston B
sien arvostamisessa, jotka kantaja antoi Waalse gewestille                ”Monenkeskiset suhteet ja ihmisoikeudet” johtajan virkaan.
maksuksi, riidanalaisessa päätöksessä kuitenkin käytetään
osuuksien arvoa, joka tuolla hetkellä katsottiin nollaksi.
                                                                          Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin perusteisiin:
Lopuksi kantaja vetoaa perusteluvelvollisuuden rikkomiseen.
                                                                          –     Henkilöstösääntöjen 7 ja 27 artiklan, 29 artiklan
                                                                                1 kohdan a alakohdan ja 45 artiklan rikkominen, uralla
( 1) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamis-             etenemismahdollisuuksia ja syrjintäkieltoa koskevien pe-
     ta koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 maaliskuuta 1999           riaatteiden loukkaaminen sekä avointa virkaa koskevan
     annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83,                     ilmoituksen vastainen menettely. Kantaja katsoo tässä
     27.3.1999, s. 1).                                                          suhteessa, että koska nimittävä viranomainen ei tehnyt
                                                                                ansioiden vertailua, se otti lopulta huomioon hakemuk-
                                                                                sen, joka selvästi ei vastannut avointa virkaa koskevassa
                                                                                ilmoituksessa esitettyjä edellytyksiä.
                                                                          –     Perusteluvelvollisuuden laiminlyönti
Daniela Napoli Buzzancan 18.7.2002 Euroopan yhteisöjen
               komissiota vastaan nostama kanne
                           (Asia T-218/02)
                                                                          Antonio Silvan 22.7.2002 Euroopan yhteisöjen komissio-
                           (2002/C 247/25)                                                   ta vastaan nostama kanne
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                                  (Asia T-220/02)
                                                                                (2002/C 247/26)
Daniela Napoli Buzzanca, kotipaikka Bryssel, on nostanut
18.7.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                                        (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Georges Vander-
sanden ja Laure Levi.
                                                                          Antonio Silva, kotipaikka Bryssel, on nostanut 22.7.2002
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                          messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
–      kumoaa nimittävän viranomaisen päätökset, jotka on                 jan edustajat ovat asianajajat Albert Coolen, Jean-Noël Louis ja
                                                                          Etienne Marchal, prosessiosoite Luxemburgissa.
       tehty todennäköisesti 30.1.2002 ja joilla on päätetty
       yhtäältä nimittää S ulkosuhteiden pääosaston (RELEX)
       osaston B ”Monenkeskiset suhteet ja ihmisoikeudet” palk-
       kaluokkaan A 2 kuuluvaan johtajan virkaan ja toisaalta             Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
       olla hyväksymättä kantajan hakemusta tähän virkaan
                                                                          –     kumoaa komission päätöksen olla ylentämättä kantajaa
–      velvoittaa vastaajan maksamaan vahingonkorvausta,                        palkkaluokkaan A 4 vuoden 2001 ylennysmenettelyssä;
       jonka määräksi kanteen laatimispäivänä on laskettu                       tämä päätös perustuu siihen, että 14.8.2001 annetussa
       23 213,96 euroa, minkä määrän korottamiseen varataan                     Hallinnollisia tiedotteita -julkaisussa nro 72/2001 julkais-
       oikeus                                                                   tiin tähän palkkaluokkaan ylennettyjen virkamiesten luet-
                                                                                telo
–      velvoittaa vastaajan vastamaan kaikista oikeudenkäynti-
       kuluista.                                                          –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-443/03: Hoge Raad der Nederlanden 17.10.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Götz Leffler vastaan de vennootschap naar Duits recht Berlin Chemie AG

text:
13.12.2003             FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                            C 304/17
suu- ja leukaluukirurgiaan erikoistuneet lääkärit kuuluvat,                mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut sääde-
välillä. Muiden jäsenvaltioiden kansalaiset, joihin sovelletaan            tyissä määräajoissa direktiivin 79/409/ETY 18 artiklan
direktiiviä 78/686/ETY, ovat huonommassa asemassa Itäval-                  1 kohdan ja direktiivin 92/43/ETY 23 artiklan 1 kohdan
lassa kuin itävaltalaiset, koska heidän on käytettävä siellä               noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnol-
hammaslääkäri-nimikettä, vaikka he kilpailevat suoraan ham-                lisia määräyksiä, tai joka tapauksessa koska se ei ole
mas-, suu- ja leukaluukirurgiaan erikoistuneiden lääkäreiden               ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle;
kanssa. Itävallassa asuvien muiden jäsenvaltioiden kansalaisten
on myös voitava luottaa yhteen yksiselitteiseen nimikkeeseen.        –     toteaa, että luonnonsuojelusta annetun lain (Natuurbe-
Muuten luodaan epävarmuutta, joka voi haitata kaikkia yhtei-               schermingswet) 13 §:n 4 momentti on ristiriidassa direk-
sön potilaita. Koska kyseisessä laissa rinnastetaan hammas-,               tiivin 92/43/ETY 6 artiklan 4 kohdan kanssa;
suu- ja leukaluukirurgiaan erikoistuneet lääkärit erikoislääkä-
reihin ja hammaslääkärit lääkäreihin, on selvää, että erikoislää-    –     velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan
käri, johon sovelletaan direktiivin 78/686/ETY 19 b artiklaa, ei           oikeudenkäyntikulut.
harjoita toimintaansa samoilla edellytyksillä kuin hammaslää-
käri.
                                                                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
(1) EYVL L 233, s. 1.
(2) EYVL L 233, s. 10.
                                                                     Vaikka komissio hyväksyykin periaatteessa Alankomaiden
                                                                     kuningaskunnan ehdottaman toimen komission perustellussa
                                                                     lausunnossaan toteaman jäsenyysvelvoitteen noudattamatta
                                                                     jättämisen korjaamiseksi, komission on todettava, että Alanko-
                                                                     maat ei ole vielä noudattanut jäsenyysvelvoitteitaan, koska
                                                                     ehdotettuja toimia ei ole vielä toteutettu eikä niitä ole saatettu
                                                                     voimaan.
                                                                     (1) EYVL L 103, 25.4.1979, s. 1.
Euroopan yhteisöjen komission 15.10.2003 Alankomai-                  (2) EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7.
         den kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
                        (Asia C-441/03)
                        (2003/C 304/25)
                                                                     Hoge Raad der Nederlanden 17.10.2003 tekemällään pää-
                                                                     töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Götz
                                                                     Leffler vastaan de vennootschap naar Duits recht Berlin
                                                                                Chemie AG
Euroopan yhteisöjen komissio on 15.10.2003 nostanut Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomaiden ku-
                                                                                (Asia C-443/03)
ningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamies on M. van Beek.
                                                                                (2003/C 304/26)
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–     toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudat-         Hoge Raad der Nederlanden, on pyytänyt 17.10.2003 tekemäl-
      tanut                                                          lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                     20.10.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
                                                                     ratkaisua asiassa Götz Leffler vastaan de vennootschap naar
      –    luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huh-       Duits recht Berlin Chemie AG, seuraaviin kysymyksiin:
           tikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/
           409/ETY (1) 4 artiklan 1 ja 2 kohdan ja
                                                                     1.    Onko oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksian-
                                                                           nosta jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asi-
      –    luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja               oissa 29 päivänä toukokuuta 2000 annetun neuvoston
           kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992                 asetuksen (EY) N:o 1348/2000 (EYVL L 160, s. 37)
           annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (2) 6 artik-            8 artiklan 1 kohtaa (1) tulkittava siten, että jos vastaanotta-
           lan 1 kohdan, tulkittuna yhdessä 2 artiklan 2 kohdan            ja kieltäytyy ottamasta vastaan asiakirjaa sillä perusteella,
           ja 1 artiklan a, e ja i kohdan sekä 6 artiklan 2, 3 ja          ettei 8 artiklan 1 kohtaan sisältyvää, käytettävää kieltä
           4 kohdan, 7 ja 11 artiklan, 14 artiklan 1 ja 2 kohdan           koskevaa edellytystä ole noudatettu, asiakirjan lähettä-
           ja 15 artiklan                                                  neen on mahdollista oikaista kyseinen virhe?
 ---pagebreak--- C 304/18                  FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                        13.12.2003
2.     Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:                       –     emoyhtiön jäsenvaltiossa
       onko sillä, että asiakirja kieltäydytään ottamasta vastaan,
       se oikeusvaikutus, että tiedoksiantoa on kokonaisuudes-
       saan pidettävä pätemättömänä?                                                   –     yhtiö, jonka kotipaikka on sen alueella, on
                                                                                yhtiöverovelvollinen kokonaisvoitostaan, mu-
                                                                                kaan lukien muissa jäsenvaltioissa sijaitsevien
3.     Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:                                   sivuliikkeiden voitoista, kun taas kaksinkertai-
                                                                                sen verotuksen estämiseksi niiden verojen osal-
       a)    Missä ajassa ja millä tavalla käännös on saatettava                             ta, jotka ovat aiheutuneet toisessa jäsenval-
             vastaanottajan tietoon? Onko käännöksen tiedok-                                 tiossa, on olemassa järjestely, jossa sivuliikkei-
             siannon täytettävä ne edellytykset, joita asetuksessa                           den tappiot otetaan huomioon verotettavia
             asetetaan asiakirjojen tiedoksiannolle vai onko toi-                            voittoja laskettaessa
             mittamistapa vapaasti valittavissa?
                                                                                –     tytäryhtiöiden, joiden kotipaikka on muussa
       b)    Sovelletaanko kansallista prosessilainsäädäntöä sil-
                                                                                jäsenvaltiossa, jakamattomat voitot eivät ole
             loin, kun virhe on mahdollista oikaista?
                                                                                yhtiöveron alaisia
(1) Neuvoston asetus (EY) N:o 1348/2000, annettu 29 päivänä                            –     emoyhtiö on yhtiöverovelvollinen niiden tytä-
    toukokuuta 2000, oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedok-                          ryhtiöiden, joiden kotipaikka on muussa jäsen-
    siannosta jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa.                   valtiossa, jakaman osingon osalta, kun taas
    EYVL L 160, 30.6.2000, s. 37–52.                                                         emoyhtiö ei ole yhtiöverovelvollinen niiden
                                                                                tytäryhtiöiden, joiden kotipaikka on emoyh-
                                                                                tiön kotipaikka, jakaman osingon osalta
                                                                                –     taataan emoyhtiölle kaksinkertainen verohuo-
                                                                                jennus sillä tavoin, että myönnetään hyvitys
                                                                                lähdeverosta, jota maksetaan osingoista, sekä
                                                                                niistä ulkomaisista veroista, jotka maksetaan
High Court of Justice (England & Wales), Chancery                                            voitoista, joista tytäryhtiöt, joiden kotipaikka
Division 16.7.2003 tekemällään päätöksellä esittämä en-                                      on muussa jäsenvaltiossa, maksavat osinkoja?
nakkoratkaisupyyntö asiassa Marks & Spencer plc vastaan
             David Halsey (HM Inspector of Taxes)
                                                                                Jos kysymys on rajoituksesta, onko se yhteisön oikeuden
                                                                                mukaan perusteltu?
                           (Asia C-446/03)
                                                                           2.    a)    Annetaanko kysymykseen 1 toisenlainen vastaus sen
                           (2003/C 304/27)                                             vuoksi, että tytäryhtiön kotipaikan lainsäädännön
                                                                                mukaan saattaa olla tietyissä olosuhteissa mahdollis-
                                                                                ta saada huojennusta osasta tai kaikista tytäryhtiön
                                                                                tappioista kuittauksella tytäryhtiön kotipaikkaval-
                                                                                tiossa verotettavia voittoja vastaan?
High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division,
on pyytänyt 16.7.2003 tekemällään päätöksellä, joka on
saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 22.10.2003, Euroopan                         b)    Jos vastaus on toisenlainen, onko annettava merki-
yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Marks &                           tystä sille, että
Spencer plc vastaan David Halsey (HM Inspector of Taxes),
seuraaviin kysymyksiin:
                                                                                –     tytäryhtiö, jonka kotipaikka on muussa jäsen-
1.     Onko kysymys EY 43 ja EY 48 artiklassa tarkoitetusta                                  valtiossa, on lopettanut toimintansa, ja vaikka
       rajoituksesta tilanteessa, jossa                                                      kyseisessä valtiossa on olemassa säännös, joka
                                                                                koskee tappioiden huojennusta tietyin edelly-
                                                                                tyksin, ei ole näyttöä siitä, että käsiteltävänä
       –     Jäsenvaltion säännökset, kuten Yhdistyneen kunin-                               olevassa tapauksessa tällainen huojennus olisi
             gaskunnan konsernihuojennusta koskevat säännök-                                 saatu
             set, estävät emoyhtiötä, jonka verotuksellinen koti-
             paikka on kyseisessä jäsenvaltiossa, vähentämästä
             tässä valtiossa verotettavaa voittoaan vähentämällä                       –     tytäryhtiö, jonka kotipaikka on muussa jäsen-
             muissa jäsenvaltioissa sellaisille tytäryhtiöille synty-                        valtiossa, on myyty kolmannelle, ja vaikka
             neet tappiot, joiden verotuksellinen kotipaikka on                              kyseisessä valtiossa on olemassa säännös, jonka
             näissä jäsenvaltioissa, kun tällainen vähentäminen                              mukaan ostajana oleva kolmas voi tietyin edel-
             olisi mahdollista, jos tappiot olisivat syntyneet tytä-                         lytyksin käyttää tappiot hyväkseen, on epäsel-
             ryhtiölle, jonka verotuksellinen kotipaikka on emo-                             vää, onko ne käytetty käsiteltävänä olevassa
             yhtiön kotipaikkavaltio                                                         tapauksessa


title: Asia C-220/14 P: Valitus, jonka Ahmed Abdelaziz Ezz, Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed, Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin ja Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar ovat tehneet 5.5.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-256/11, Ahmed Abdelaziz Ezz, Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed, Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin ja Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar v. Euroopan unionin neuvosto, 27.2.2014 antamasta tuomiosta

text:
               21.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/6

         Valitus, jonka Ahmed Abdelaziz Ezz, Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed, Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin ja Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar ovat tehneet 5.5.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-256/11, Ahmed Abdelaziz Ezz, Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed, Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin ja Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar v. Euroopan unionin neuvosto, 27.2.2014 antamasta tuomiosta
   (Asia C-220/14 P)
   2014/C 235/09
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Ahmed Abdelaziz Ezz, Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed, Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin ja Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar (edustajat: solicitor I. Burton, solicitor J. Binns, J. Lewis, QC, barrister B. Kennelly ja barrister J. Pobjoy)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-256/11 28.2.2014 antama tuomio on kumottava,

               —

               21.3.2011 annettu päätös 2011/172/YUTP (1) ja 21.3.2011 annettu asetus N:o 270/2011 (2) on kumottava valittajia koskevilta osin,

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan valituksesta ja asian käsittelystä unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

               —

               unionin tuomioistuimen on ryhdyttävä muihin tarkoituksenmukaisiksi katsomiinsa toimenpiteisiin.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajat nostivat 20.5.2011 unionin yleisessä tuomioistuimessa kanteen, jossa he vaativat tätä kumoamaan päätöksen ja asetuksen valittajia koskevilta osin (kanne). Unionin tuomioistuin hylkäsi kyseisen kanteen. Valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin teki näin tehdessään oikeudellisen virheen seuraavista syistä:

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste: unionin yleinen tuomioistuin teki virheen katsoessaan, että päätös oli annettu laillisesti SEU 29 artiklan nojalla.

               2)

               Toinen valitusperuste: unionin yleinen tuomioistuin teki virheen katsoessaan, että peruste rajoittavien toimenpiteiden kohdistamiselle kuhunkin vastaajista oli näytetty toteen ja/tai täytti päätöksen 1 artiklan 1 kohdassa ja asetuksen 2 artiklan 1 kohdassa vahvistetut lailliset edellytykset luetteloon ottamiselle.

               3)

               Kolmas valitusperuste: unionin yleinen tuomioistuin teki virheen katsoessaan, että neuvosto oli täyttänyt perusteluvelvollisuutensa.

               4)

               Neljäs valitusperuste: unionin yleinen tuomioistuin teki virheen tutkiessaan vastaajien väitteitä, jotka koskivat puolustautumisoikeuksien ja tehokasta oikeussuojaa koskevan oikeuden loukkaamista.

               5)

               Viides valitusperuste: unionin yleinen tuomioistuin teki virheen katsoessaan, että valittajien omaisuudensuojan ja/tai elinkeinovapauden loukkaaminen oli oikeasuhteinen.

               6)

               Kuudes valitusperuste: unionin yleinen tuomioistuin teki virheen katsoessaan, ettei neuvosto ollut tehnyt ”ilmeistä arviointivirhettä”.

      (1)  EUVL L 76, s. 63.

      (2)  EUVL L 76, s. 4.


title: Asia T-716/14: Kanne 9.10.2014 – Tweedale v. EFSA

text:
               15.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 448/33

         Kanne 9.10.2014 – Tweedale v. EFSA
   (Asia T-716/14)
   (2014/C 448/42)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Antony C. Tweedale (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja B. Kloostra)

      Vastaaja: Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen (EFSA)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että EFSA on rikkonut Århusin yleissopimusta, asetusta (EY) N:o 1049/2001 ja asetusta (EY) N:o 1367/2006 10.8.2011 tehtyyn komission päätökseen nähden

               —

               kumoamaan 30.7.2014 tehdyn EFSA:n päätöksen

               —

               velvoittamaan EFSA:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että EFSA on riidanalaisen päätöksen tehdessään rikkonut tiedon saantia, yleisön osallistumisoikeutta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskevan 25.6.1998 tehdyn yleissopimuksen (Århusin yleissopimus), sellaisena kuin se on hyväksyttynä 17.2.2005 annetulla neuvoston päätöksellä 2005/30/EY, 4 artiklan 4 kohtaa sekä Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta yhteisön toimielimiin ja elimiin 6.9.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1367/2006 (Århus-asetus) 6 artiklan 1 kohtaa ja Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohtaa. EFSA on rikkonut näitä säännöksiä, kun se ei ole vahvistanut riidanalaisessa päätöksessä velvollisuutta ilmoittaa päästöjä koskevia tietoja, jotka ovat sisältyneet vaadittuihin asiakirjoihin.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että EFSA on riidanalaisen päätöksen tehdessään rikkonut asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohtaa ja jättänyt noudattamatta siinä säädettyä velvollisuutta tulkita Århusin yleissopimuksen 4 artiklan 4 kohdassa säädetyllä tavalla asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdassa säädettyä kieltäytymisperustetta Århusin yleissopimuksen mukaisesti.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (ensimmäinen jaosto)  12 päivänä tammikuuta 2006 , asiassa C-494/03 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Senior Engineering Investments BV vastaan Staatssecretaris van Financiën (Direktiivi 69/335 — Pääoman hankintaa koskevat välilliset verot — Kansallinen järjestelmä, jossa pääomayhtiötä (tytäryhtiö) verotetaan tämän emoyhtiön (konsernin emoyhtiö) ensin mainitun yhtiön tytäryhtiöön (tytäryhtiön tytäryhtiö) tekemästä pääomansijoituksesta — Pääomansijoitusvero — Yhtiöpääoman korotus — Ylikurssirahastoon tehty suoritus — Yhtiövarallisuuden lisäys — Yhtiöosuuksien arvon lisääntyminen — Yhtiömiehen suoritus — Yhtiömiehen yhtiömiehen maksama suoritus — Tytäryhtiölle maksettu suoritus —  Todellinen saaja  — Pääomansijoitusveron kantaminen (yhteisössä) vain kertaalleen — EY:n perustamissopimuksen 52 artikla (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla) — Sijoittautumisvapaus — Kansallinen käytäntö, jossa pääomayhtiö (tytäryhtiö) vapautetaan verosta ainoastaan, mikäli myös tämän tytäryhtiö (tytäryhtiön tytäryhtiö) on sijoittautunut kyseiseen jäsenvaltioon)

text:
               11.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 60/3

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (ensimmäinen jaosto)
   12 päivänä tammikuuta 2006,
   asiassa C-494/03 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Senior Engineering Investments BV vastaan Staatssecretaris van Financiën (1)

   (Direktiivi 69/335 - Pääoman hankintaa koskevat välilliset verot - Kansallinen järjestelmä, jossa pääomayhtiötä (tytäryhtiö) verotetaan tämän emoyhtiön (konsernin emoyhtiö) ensin mainitun yhtiön tytäryhtiöön (tytäryhtiön tytäryhtiö) tekemästä pääomansijoituksesta - Pääomansijoitusvero - Yhtiöpääoman korotus - Ylikurssirahastoon tehty suoritus - Yhtiövarallisuuden lisäys - Yhtiöosuuksien arvon lisääntyminen - Yhtiömiehen suoritus - Yhtiömiehen yhtiömiehen maksama suoritus - Tytäryhtiölle maksettu suoritus - ”Todellinen saaja” - Pääomansijoitusveron kantaminen (yhteisössä) vain kertaalleen - EY:n perustamissopimuksen 52 artikla (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla) - Sijoittautumisvapaus - Kansallinen käytäntö, jossa pääomayhtiö (tytäryhtiö) vapautetaan verosta ainoastaan, mikäli myös tämän tytäryhtiö (tytäryhtiön tytäryhtiö) on sijoittautunut kyseiseen jäsenvaltioon)
   (2006/C 60/05)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asiassa C-494/03, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 21.11.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 24.11.2003, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Senior Engineering Investments BV vastaan Staatssecretaris van Financiën, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann (esittelevä tuomari) sekä tuomarit N. Colneric, J. N. Cunha Rodrigues, M. Ilešič ja E. Levits, julkisasiamies: M. Poiares Maduro, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M. Ferreira, on antanut 12.1.2006 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Pääasiassa kyseessä olevan kaltaisissa olosuhteissa pääoman hankintaa koskevista välillisistä veroista 17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin 69/355/ETY 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan — luettuna yhdessä saman direktiivin 2 artiklan 1 kohdan ja johdanto-osan kuudennen perustelukappaleen kanssa — vastaista on se, että jäsenvaltio kantaa pääomayhtiöltä (tytäryhtiö) pääomansijoitusveroa kyseisen yhtiön emoyhtiön (konsernin emoyhtiö) ensin mainitun yhtiön tytäryhtiölle (tytäryhtiön tytäryhtiö) tekemästä suorituksesta.

      (1)  EUVL C 21, 24.1.2004.


title: Asia T-398/14: Kanne 5.6.2014 – Best-Lock (Europe) v. SMHV – Lego Juris (leluhahmon muoto)

text:
               13.10.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 361/11

         Kanne 5.6.2014 – Best-Lock (Europe) v. SMHV – Lego Juris (leluhahmon muoto)
   (Asia T-398/14)
   2014/C 361/14
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Best-Lock (Europe) Ltd (Colne, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja W. Krahl)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Lego Juris A/S (Billund, Tanska)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 4.4.2014 asiassa R 1896/2013-4 tekemän päätöksen ja julistamaan yhteisön tavaramerkki nro 50  518 luokan 28 osalta menetetyksi

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka menetetyksi julistamista on vaadittu: leluhahmon muotoinen kolmiulotteinen tavaramerkki luokkiin 9, 25 ja 28 kuuluvia tavaroita varten – yhteisön tavaramerkki nro 50  518

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Lego Juris A/S

      Yhteisön tavaramerkin menettämistä koskevan vaatimuksen esittäjä: kantaja

      Mitättömyysosaston ratkaisu: menettämistä koskevan vaatimuksen osittainen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: asetuksen N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 15 artiklan 2 kohdan a alakohdan rikkominen


title: Asia T-157/05: Deutsche Telekom AG:n 25.4.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
               9.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/25

         Deutsche Telekom AG:n 25.4.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
   (Asia T-157/05)
   (2005/C 171/41)
   Kieli, jolla kannekirjelmä on laadittu: saksa
   Deutsche Telekom AG, kotipaikka Bonn (Saksa), on nostanut 25.4.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustajana on Rechtsanwalt J. — C. Gaedertz.
   Vastapuolena valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä oli: PCS Systemtechnik GmbH, München (Saksa).
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston toisen valituslautakunnan 9.2.2005 asiassa R 248/2004-2 tekemän päätöksen;

               —

               velvoittaa vastaajana olevan viraston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               Kantaja

               Haettu tavaramerkki:

               Sanamerkki T-PCS luokkiin 9, 16, 36, 38, 41 ja 42 kuuluville tavaroille ja palveluille (hakemus nro 1077304)

               Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               PCS Systemtechnik GmbH

               Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Sanamerkki PCS luokkiin 9, 37 ja 42 kuuluville tavaroille ja palveluille (yhteisön tavaramerkki nro 628149)

               Väiteosaston ratkaisu:

               Väitteen hyväksyminen ja hakemuksen nro 1077304 hylkääminen.

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Valituksen hylkääminen.

               Kanneperusteet:

               Valituslautakunnan päätös on yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan vastainen, koska kyseessä olevien tavaramerkkien välillä ei ole sekaannusvaaraa.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 3 päivänä toukokuuta 2001 asiassa C-306/98 (High Court of Justicen esittämä ennakkoratkaisupyyntö), The Queen vastaan Minister of Agriculture, Fisheries and Food ja Secretary of State for the Environment (Direktiivi 91/414/ETY – Kasvinsuojeluaineet – Markkinoille saattamista koskeva lupa – Lupahakemuksen tutkiminen – Siirtymäkausi)

text:
14.7.2001                FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 200/9
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                           (kuudes jaosto)                                                              (kuudes jaosto)
                   3 päivänä toukokuuta 2001                                                    3 päivänä toukokuuta 2001
asiassa C-306/98 (High Court of Justicen esittämä ennak-                     asiassa C–347/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
koratkaisupyyntö), The Queen vastaan Minister of Agri-                                            Belgian kuningaskunta (1)
culture, Fisheries and Food ja Secretary of State for the
                          Environment (1)                                    (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Sosiaali-
                                                                             turva – Asetus N:o 1408/71 – Asetuksen 13 artiklan
(Direktiivi 91/414/ETY – Kasvinsuojeluaineet – Markkinoil-                   2 kohdan f alakohta — Jäsenvaltion säännös, jonka mukaan
le saattamista koskeva lupa – Lupahakemuksen tutkiminen                      ammattitaudin johdosta maksettavasta etuudesta peritään
                          – Siirtymäkausi)                                   sosiaaliturvamaksuja edunsaajilta, joiden asuinpaikka ei ole
                                                                             kyseisessä jäsenvaltiossa ja jotka eivät enää kuulu sen
                          (2001/C 200/15)                                                     sosiaaliturvajärjestelmän piiriin)
                                                                                (2001/C 200/16)
                     (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                             (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
Asiassa C-306/98, jonka High Court of Justice (Englanti &                             yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Wales), Queen’s Bench Division (Divisional Court) (Yhdistynyt
kuningaskunta) on saattanut EY:n perustamissopimuksen                        Asiassa C-347/98, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen             nään D. Gouloussis ja P. Hillenkamp) vastaan Belgian kuningas-
tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa                 kunta (asiamiehenään A. Snoecx, avustajinaan asianajajat
tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa, The Queen vastaan                E. Gillet ja G. Vandersanden), jota tukee Alankomaiden
Minister of Agriculture, Fisheries and Food ja Secretary of State            kuningaskunta (asiamiehinään M. A. Fierstra ja I. van der
for the Environment, exparte: Monsanto plc, I Pi Ci SpA:n,                   Steen), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta totea-
Clayton Plant Protection Ltd:n ja British Agrochemicals Asso-                maan, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut sosiaali-
ciation Ltd (BAA):n osallistuessa asian käsittelyyn, ennakkorat-             turvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin
kaisun kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta                      palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja
15 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin                     heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun
91/414/ETY (EYVL L 230, s. 1) 8 artiklan 2 ja 3 kohdan sekä                  neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on
13 artiklan 6 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin                    muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2 päivänä joulukuuta
(kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohta-                 1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97 (EYVL
ja C. Gulmann (esittelevä tuomari) sekä tuomarit J.-P. Puisso-               1997, L 28, s. 1), 13 artiklan 2 kohdan f alakohdan mukaisia
chet ja R. Schintgen, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: hallinto-          velvoitteitaan, koska se perii myöntämistään ammattitautieläk-
virkamies L. Hewlett, on antanut 3.5.2001 tuomion, jonka                     keistä 13,07 prosentin henkilökohtaisen maksun eläkkeensaa-
tuomiolauselma on seuraava:                                                  jilta, jotka eivät asu Belgiassa eivätkä enää kuulu Belgian
                                                                             sosiaaliturvajärjestelmän piiriin, yhteisöjen tuomioistuin (kuu-
Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15 päivänä heinä-           des jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
kuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY 8 artiklan               C. Gulmann sekä tuomarit V. Skouris, J.-P. Puissochet,
3 kohtaa ei sovelleta silloin, kun jäsenvaltio käsittelee saman              R. Schintgen (esittelevä tuomari) ja N. Colneric, julkisasiamies:
direktiivin 8 artiklan 2 kohdan perusteella vireille pantua sellaisen        S. Alber, kirjaaja: R. Grass, on antanut 3.5.2001 tuomion,
geneerisen kasvinsuojeluaineen markkinoillesaattamista koskevaa en-          jonka tuomiolauselma on seuraava:
simmäistä lupahakemusta, joka sisältää kyseisen direktiivin liittee-
seen I kuulumatonta tehoainetta, joka on jo ollut kansallisilla              1)     Kanne hylätään.
markkinoilla kaksi vuotta tämän direktiivin tiedoksiantamisen jäl-           2)     Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeu-
keen, eikä jäsenvaltiolla ole tällöin velvollisuutta arvioida lupahake-             denkäyntikulut.
musta kyseisen direktiivin 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan i-
v alakohdassa sekä c-f alakohdassa säädettyjen edellytysten mukai-           3)     Alankomaiden kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäynti-
sesti.                                                                              kuluistaan.
(1) EYVL C 299, 26.9.1998.                                                   (1) EYVL C 340, 7.11.1998.


title: Conseil des Communes et Régions d'Europen 22.9.1998 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-151/98)

text:
21.11.98              FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 358/21
Conseil des Communes et ReÂgions d'Europen 22.9.1998                 Vincenzo ja Clara Zardin omistaman Azienda Agricola
  Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne               ºPonte S. Pietronº 23.9.1998 Euroopan unionin neuvostoa
                                                                                vastaan nostama kanne
                       (Asia T-151/98)
                                                                                (Asia T-152/98)
                        (98/C 358/38)
                                                                                (98/C 358/39)
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Conseil des Communes et ReÂgions d'Europe (CCRE), koti-
paikka Pariisi, on nostanut 22.9.1998 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen                    Vincenzo ja Clara Zardin omistama Azienda Agricola
Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-             ºPonte S. Pietroº on nostanut 23.9.1998 Euroopan yhtei-
jana on asianajaja Daniel M. Tomasevic, Bryssel, ja                  söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Katia Man-             Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan edustajina
haeve, 56Ð58 rue Charles Martel.                                     ovat asianajajat Massimo Moretto, Venetsia, Roberto San-
                                                                     toro, Padova, ja Paola Giacovelli, Bari, ja prosessiosoite
                                                                     on asianajotoimisto Moretto, 67 Avenue des Nerviens,
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-              Bryssel.
tuin
                                                                     Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
Ð kumoaa Euroopan yhteisöjen komission päätöksen,                    tuin
     joka sisältyy ECOS-suunnitelmaa nro 91/00/29003
     koskevaan 15.7.1998 päivättyyn laskuun 97009405F
     ja jolla komissio kieltäytyy maksamasta kantajalle
     204 446 ecua ja vaatii kantajaa maksamaan                       Ð kumoaa EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan
     300 173 ecua;                                                        nojalla valkoisen sokerin johdettujen interventiohinto-
                                                                          jen, raakasokerin interventiohinnan, A-juurikkaan ja
                                                                          B-juurikkaan vähimmäishintojen sekä varastointikus-
Ð velvoittaa komission korvaamaan kaikki tässä oikeus-                    tannusten tasaamiseksi suoritettavan korvauksen mää-
     asteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.                            rän vahvistamisesta markkinointivuodeksi 1998/1999
                                                                          26 päivänä kesäkuuta 1998 annetun neuvoston asetuk-
                                                                          sen (EY) N:o 1361/98 (EYVL L 185, 30.6.1998, s. 3)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       1 artiklan, sekä kumoaa tarvittaessa tiettyjen sokeria-
                                                                          lan hintojen sekä juurikkaiden vakiolaadun vahvista-
                                                                          misesta markkinointivuodeksi 1998/1999 26 päivänä
Kantaja, joka on jo riitauttanut ensimmäisen oikeusasteen                 kesäkuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY)
tuomioistuimessa European City Cooperation System                         N:o 1360/98 (EYVL L 185, 30.6.1998, s. 1) 1 artiklan
(ECOS) -suunnitelmaa koskevan ensimmäisen laskun,                         2 kohdan;
jossa komissio kieltäytyi hyväksymästä tiettyjä kuluja ja
alensi RECITE-ohjelman yhteydessä myönnettyä yhteisön
rahoitusosuutta, (1) vaatii tässä asiassa ensimmäisen                Ð velvoittaa EY:n perustamissopimuksen 178 artiklan ja
oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan uuteen laskuun                      215 artiklan toisen kohdan nojalla vastaajan korvaa-
sisältyvän päätöksen, joka on päivätty 15.7.1998 ja jonka                 maan riidanalaisista toimista kantajalle aiheutuneen
ilmoitetaan peruuttavan ja korvaavan aikaisemman las-                     vahingon korkoineen ja rahanarvon alenemisen huomi-
kun. Tässä jälkimmäisessä laskussa komissio kieltäytyy                    oon ottaen.
edelleen maksamasta kantajalle 204 446 ecua ja vaatii sitä
maksamaan 300 173 ecua eikä 363 336 ecua kuten alun
perin.                                                               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja väittää, että vaikka se katsoo, ettei asia T-46/98
olekaan tullut tarkoituksettomaksi, sen on täytynyt jättää           Kantaja, joka on sokerijuurikkaita tuottava maatalousyri-
nyt esillä oleva kanne kaiken varalta komission ensimmäi-            tys, on riitauttanut asetuksen (EY) N:o 1361/98 siltä osin
sessä asiassa ottaman kannan vuoksi.                                 kuin sen mukaan Italia ei ole sokerialaa koskevassa perus-
                                                                     asetuksessa tarkoitettu alijäämämaa, eikä vahvisteta val-
                                                                     koisen sokerin johdettuja interventiohintoja kaikille Italian
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat             alueille. Kantaja toteaa tämän osalta, että jollei sokerialan
samat kuin asiassa T-46/98.                                          yhteistä markkinajärjestelyä olisi perustettu, Italiaa pidet-
                                                                     täisiin yhä alijäämäalueena.
(1) Asia T-46/98 (EYVL C 151, 16.5.1998, s. 11).
                                                                     Kantaja toteaa väitteidensä tueksi ensiksikin, että asetus
                                                                     (EY) N:o 1361/98 on lainvastainen siltä osin kuin siinä


title: Asia C-304/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 9.7.2008 — Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV v. Plus Warenhandelsgesellschaft mbH

text:
               27.9.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 9.7.2008 — Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV v. Plus Warenhandelsgesellschaft mbH
   (Asia C-304/08)
   (2008/C 247/10)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesgerichtshof
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV

      Vastaaja: Plus Warenhandelsgesellschaft mbH
   Ennakkoratkaisukysymys
   Onko sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/29/EY (1) 5 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että se on esteenä sellaiselle kansalliselle sääntelylle, jonka mukaan kaupallinen menettely, jossa kuluttajien osallistuminen palkintokilpailuun tai arvontapeliin edellyttää tavaran tai palvelun hankintaa, ei ole lähtökohtaisesti sallittu siitä riippumatta, vahingoitetaanko tällaisella mainontatoimenpiteellä yksittäistapauksessa kuluttajien etuja?

      (1)  EUVL L 149, s. 22.


title: Asia C-429/03: Comissione Tributaria Provinciale di Massa e Carrara 21.7.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Duegi Transporti vastaan Comune di Carrara

text:
24.1.2004               FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                            C 21/11
Comissione Tributaria Provinciale di Massa e Carrara –                       lähetettyjä ja saman valtion toiselle alueelle kuljetettavia
Sezione III 21.7.2003 tekemällään päätöksellä esittämä                       tavaroita koskevasta taloudellisesta rasituksesta (kuten
ennakkoratkaisupyyntö asiassa Lorenzoni Roberto vas-                         marmorimaksu), vai kohdellaanko tällä rasitteella edellä
 taan 1) Comune di Carrara ja 2) Bipielle Riscossioni Spa                    mainituille alueille lähetettyjä tavaroita epäedullisemmin
                                                                             kuin muihin jäsenvaltioihin vietyjä tavaroita ja voidaanko
                                                                             tällä taloudellisella rasituksella katsoa estettävän tavaroi-
                          (Asia C-428/03)                                    den vapaata liikkuvuutta kaikkialla yhteisön markki-
                                                                             noilla?
                           (2004/C 21/18)
Tributaria Provinciale di Massa e Carrara – Sezione III, on
pyytänyt 21.7.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
yhteisöjen tuomioistuimeen 7.10.2003, Euroopan yhteisöjen
tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Lorenzoni Roberto            Comissione Tributaria Provinciale di Massa e Carrara
vastaan 1) Comune di Carrara ja 2) Bipielle Riscossioni Spa,           21.7.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
seuraaviin kysymyksiin:                                                kaisupyyntö asiassa Duegi Transporti vastaan Comune di
                                                                                Carrara
A)   Onko jäsenvaltion kunnan kantamaa maksua, joka peri-
     tään toiseen jäsenvaltioon vietävistä tavaroista sillä perus-                                (Asia C-429/03)
     teella, että ne viedään ensin mainitussa jäsenvaltiossa
     olevan kunnan ulkopuolelle, pidettävä vientitulleja vaiku-
     tukseltaan vastaavana maksuna, vaikka se rasittaa vain
                                                                                (2004/C 21/19)
     niitä tavaroita, jotka lähetetään kyseisestä kunnasta kysei-
     sen jäsenvaltion toiseen osaan?
B)   Ovatko ne oikeussäännöt, joiden nojalla tätä maksua
     kannetaan, yhteensoveltuvia yhteisön oikeuden kanssa?             Comissione Tributaria Provinciale di Massa e Carrara, on
     Onko erityisesti 15.7.1911 annettuun Italian valtion              pyytänyt 21.7.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
     lakiin nro 749 (ja sen muutoksiin ja lisäyksiin) sisältyvä        yhteisöjen tuomioistuimeen 7.10.2003, Euroopan yhteisöjen
     sääntö, jonka nojalla Carraran kunta perii sen alueelta           tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Duegi Transporti
     louhitusta ja sieltä pois viedystä marmorista (ja sen             vastaan Comune di Carrara, seuraaviin kysymyksiin:
     johdannaisista) maksua (nk. marmorimaksu), yhteenso-
     veltuva vai yhteensoveltumaton Euroopan yhteisöjen
     perustamissopimuksen 23 artiklan (aiemmin 9 artikla)              A)    Onko jäsenvaltion kunnan kantamaa maksua, joka peri-
     kanssa, jossa määrätään, että ”yhteisön perustana on                    tään toiseen jäsenvaltioon vietävistä tavaroista sillä perus-
     tulliliitto, joka käsittää kaiken tavaroiden kaupan ja                  teella, että ne viedään ensin mainitussa jäsenvaltiossa
     merkitsee, että vienti- ja tuontitullit sekä kaikki vaikutuk-           olevan kunnan ulkopuolelle, pidettävä vientitulleja vaiku-
     seltaan vastaavat maksut ovat kiellettyjä jäsenvaltioiden               tukseltaan vastaavana maksuna, vaikka se rasittaa vain
     välillä”, ja sen 25 artiklan kanssa, jossa määrätään, että              niitä tavaroita, jotka lähetetään kyseisestä kunnasta kysei-
     ”tuonti- ja vientitullit tai vaikutukseltaan vastaavat maksut           sen jäsenvaltion toiseen osaan?
     ovat kiellettyjä jäsenvaltioiden välillä. Tämä koskee myös
     fiskaalisia tulleja”?                                             B)    Ovatko ne oikeussäännöt, joiden nojalla tätä maksua
                                                                             kannetaan, yhteensoveltuvia yhteisön oikeuden kanssa?
C)   Onko tämä marmorimaksu yhteensoveltuva edellä mai-                      Onko erityisesti 15.7.1911 annettuun Italian valtion
     nittujen perustamissopimuksen 81 ja 89 artiklan (aiem-                  lakiin nro 749 (ja sen muutoksiin ja lisäyksiin) sisältyvä
     min 85–90 ja 92–94 artiklat) kanssa, joilla annetaan                    sääntö, jonka nojalla Carraran kunta perii sen alueelta
     säännöt, joilla pyritään takaamaan, ettei kilpailu yhteis-              louhitusta ja sieltä pois viedystä marmorista (ja sen
     markkinoilla vaarannu, ja poistamaan tämän tavoitteen                   johdannaisista) maksua (nk. marmorimaksu), yhteenso-
     saavuttamisen tiellä olevat esteet?                                     veltuva vai yhteensoveltumaton Euroopan yhteisöjen
                                                                             perustamissopimuksen 23 artiklan (aiemmin 9 artikla)
                                                                             kanssa, jossa määrätään, että ”yhteisön perustana on
D)   Jos edelliseen kysymykseen vastattaisiin kieltävästi – ja               tulliliitto, joka käsittää kaiken tavaroiden kaupan ja
     kun tiedetään, ettei edellä mainitussa perustamissopimuk-               merkitsee, että vienti- ja tuontitullit sekä kaikki vaikutuk-
     sessa määrätä sellaisista erityisistä toimenpiteistä, jotka             seltaan vastaavat maksut ovat kiellettyjä jäsenvaltioiden
     oikeuttaisivat Italian tasavallan sallimaan sen, että kunta             välillä”, ja sen 25 artiklan kanssa, jossa määrätään, että
     perii marmorista (ja sen johdannaisista) maksun – kysy-                 ”tuonti- ja vientitullit tai vaikutukseltaan vastaavat maksut
     tään, onko yhteisön oikeuden kanssa yhteensoveltuva                     ovat kiellettyjä jäsenvaltioiden välillä. Tämä koskee myös
     sellainen lainsäädäntö, jossa säädetään yhdestä kunnasta                fiskaalisia tulleja”?
 ---pagebreak--- C 21/12                FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                         24.1.2004
C)   Onko tämä marmorimaksu yhteensoveltuva edellä mai-                Erityisesti:
     nittujen perustamissopimuksen 81 ja 89 artiklan (aiem-
     min 85–90 ja 92–94 artiklat) kanssa, joilla annetaan              1.    Sovelletaanko direktiivin 2001/83/EY 14 artiklassa ja sitä
     säännöt, joilla pyritään takaamaan, ettei kilpailu yhteis-              seuraavissa artikloissa säädettyä erityistä yksinkertaistet-
     markkinoilla vaarannu, ja poistamaan tämän tavoitteen                   tua rekisteröintimenettelyä vain perinteisiin homeopaatti-
     saavuttamisen tiellä olevat esteet?                                     siin lääkkeisiin?
                                                                       2.    Voidaanko, jos tähän kysymykseen vastataan myöntäväs-
D)   Jos edelliseen kysymykseen vastattaisiin kieltävästi – ja               ti, perinteisenä pitää myös sellaista lääkettä, joka on
     kun tiedetään, ettei edellä mainitussa perustamissopimuk-               valmistettu kirjallisuudessa tunnetuista homeopaattisista
     sessa määrätä sellaisista erityisistä toimenpiteistä, jotka             kannoista, ilman että sitä on ennen rekisteröinnin hake-
     oikeuttaisivat Italian tasavallan sallimaan sen, että kunta             mista todella käytetty tässä muodossa homeopaattisena
     perii marmorista (ja sen johdannaisista) maksun – kysy-                 valmisteena,
     tään, onko yhteisön oikeuden kanssa yhteensoveltuva
     sellainen lainsäädäntö, jossa säädetään yhdestä kunnasta                tai
     lähetettyjä ja saman valtion toiselle alueelle kuljetettavia
     tavaroita koskevasta taloudellisesta rasituksesta (kuten                sallitaanko direktiivin 2001/83/EY 15 artiklan toisen
     marmorimaksu), vai kohdellaanko tällä rasitteella edellä                virkkeen toisen luetelmakohdan säännöksen mukaan se,
     mainituille alueille lähetettyjä tavaroita epäedullisemmin              että jäsenvaltio vaatii useista homeopaattisista kannoista
     kuin muihin jäsenvaltioihin vietyjä tavaroita ja voidaanko              valmistetun homeopaattisen lääkkeen rekisteröinnin edel-
     tällä taloudellisella rasituksella katsoa estettävän tavaroi-           lytyksenä kyseistä yhdistelmävalmistetta koskevan kirjal-
     den vapaata liikkuvuutta kaikkialla yhteisön markki-                    lisuuden esittämistä?
     noilla?
                                                                       (1) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/83/EY, annet-
                                                                           tu 6 päivänä marraskuuta 2001, ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä
                                                                           koskevista yhteisön säännöistä. EYVL L 311, 28.11.2001, s. 67-
                                                                           128.
                                                                       Bundesvergabeamtes (Wien) 27.10.2003 tekemällään pää-
Verwaltungsgerichts Berlin 28.8.2003 tekemällään pää-                  töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa STRA-
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa meta                         BAG AG vastaan Österreichische Bundesbahnen
     Fackler KG vastaan Bundesrepublik Deutschland
                                                                                (Asia C-462/03)
                         (Asia C-444/03)                                                          (2004/C 21/21)
                          (2004/C 21/20)                               Bundesvergabeamtes (Wien), on pyytänyt 27.10.2003 teke-
                                                                       mällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistui-
                                                                       meen 4.11.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta en-
                                                                       nakkoratkaisua asiassa STRABAG AG vastaan Österreichische
                                                                       Bundesbahnen, seuraaviin kysymyksiin:
Verwaltungsgerichts Berlin, on pyytänyt 28.8.2003 tekemäl-             1.    Onko direktiivin 93/38/ETY 2 artiklan 2 kohdan c alakoh-
lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen                ta (1) ymmärrettävä siten, että toisin kuin muissa 2 artiklan
21.10.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                    2 kohdan tunnusmerkistöissä, liikenteen alalla ”ainoas-
ratkaisua asiassa meta Fackler KG vastaan Bundesrepublik                     taan” verkkojen ylläpito on katsottava aloja koskevaksi
Deutschland, seuraaviin kysymyksiin:                                         toiminnoksi?
                                                                       2.    Mitä toimintoja kuuluu direktiivin 93/38/ETY 2 artiklan
                                                                             2 kohdan c alakohdan mukaiseen käsitteeseen ”sellaisten
Onko Arzneimittelgesetzin 39 §:n 2 momentin 7a kohdan                        verkkojen ylläpito, joiden tarkoituksena on tarjota julkisia
säännös, sikäli kun siinä kielletään kirjallisuudessa tunnetuista            kuljetuspalveluita rautateitse”? Miltä osin siihen voidaan
homeopaattisista ainesosista koostuvan lääkkeen rekisteröinti,               katsoa kuuluvan erityisiä infrastruktuurialan toimenpitei-
kun sen käyttö homeopaattisena lääkkeenä ei ole yleisesti                    tä? Miltä osin sellaiset infrastruktuurialan toimenpiteet on
tunnettua, yhteensopiva 6.11.2001 (1) annetun Euroopan par-                  luokiteltava kuuluviksi käsitteeseen ”verkkojen saattami-
lamentin ja neuvoston direktiivin 83/2001/EY kanssa?                         nen saataville”?