title: Asia T-246/15: Kanne 15.5.2015 – Yuriy Volodymyrovych Ivanyushchenko v. neuvosto

text:
               20.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 236/46

         Kanne 15.5.2015 – Yuriy Volodymyrovych Ivanyushchenko v. neuvosto
   (Asia T-246/15)
   (2015/C 236/62)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Yuriy Volodymyrovych Ivanyushchenko (Yenakievo, Ukraina) (edustajat: barrister B. Kennelly ja barrister J. Pobjoy sekä solicitor R. Gherson)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston päätöksen 2014/119/YUTP muuttamisesta 5.3.2015 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2015/364 (EUVL 2015, L 62, s. 25) ja Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 208/2014 täytäntöönpanosta 5.3.2015 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2015/357 (EUVL 2015 L 62, s. 1) sitä osin kuin ne kohdistuvat kantajaan

               —

               toteaa vaihtoehtoisesti, että Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä 5.3.2014 annetun neuvoston päätöksen 2014/119/YUTP, sellaisena kuin se on muutettuna, 1 artiklan 1 kohtaa ja Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä 5.3.2014 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 208/2014, sellaisena kuin se on muutettuna, 3 artiklan 1 kohtaa ei voida soveltaa – siltä osin kuin ne kohdistuvat kantajaan – niiden lainvastaisuuden vuoksi

               —

               velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäisessä kanneperusteessaan kantaja väittää, että neuvosto ei ole osoittanut asianmukaista oikeusperustaa neuvoston päätökselle (YUTP) 2015/364 eikä neuvoston täytäntöönpanoasetukselle (EU) N:o 2015/357 (jäljempänä riitautetut toimenpiteet). Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 29 artikla ei voi toimia päätöksen oikeusperustana, koska kantajaan kohdistetuissa moitteissa häntä ei yksilöity häntä henkilöksi, joka on toiminut demokraattisen järjestelmän romuttamiseksi tai vienyt Ukrainan kansalaisilta mahdollisuuden päästä osalliseksi maansa kestävästä kehityksestä (SEU 23 artikla ja SEU 21 artiklan 1 kohdan yleiset määräykset). Päätöksen pätemättömyyden vuoksi neuvosto ei ole voinut tukeutua Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 215 artiklan 2 kohtaan antaakseen asetuksen (EU) N:o 2015/357.

               2)

               Toisessa kanneperusteessaan kantaja väittää, että neuvosto on syyllistynyt ilmeiseen arviointivirheeseen katsoessaan, että ne kriteerit täyttyivät, joiden perusteella kantaja on lisätty 5.3.2014 annetun neuvoston päätöksen 2014/119/YUTP, sellaisena kuin se on muutettuna, 1 artiklan 1 kohdassa ja 5.3.2014 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 208/2014, sellaisena kuin se on muutettuna, 3 artiklan 1 kohdassa olevalle listalle. Kantajaa vastaan ei ole vireillä rikosoikeudellisia menettelyjä ”julkisten varojen tai julkisen omaisuuden väärinkäytön vuoksi”.

               3)

               Kolmannessa kanneperusteessaan kantaja väittää, että neuvosto on loukannut kantajan puolustautumisoikeuksia ja hyvän hallinnon periaatetta ja oikeutta tehokkaisiin oikeuskeinoihin. Neuvosto ei ole tutkinut huolellisesti ja puolueettomasti sitä, olivatko syyt, joiden vuoksi katsottiin, että hänet on lisättävä kyseiselle listalle, perusteltuja niiden seikkojen valossa, joihin kantaja oli vedonnut tätä ennen.

               4)

               Neljännessä kanneperusteessaan kantaja väittää, että neuvosto ei ole noudattanut velvollisuuttaan esittää päteviä syitä sille, miksi se on päättänyt lisätä kantajan listalle.

               5)

               Viidennessä kanneperusteessaan kantaja väittää, että neuvosto on perusteettomasti ja suhteellisuusperiaatetta loukaten rikkonut kantajan perusoikeuksia, mukaan lukien hänen omistusoikeutensa ja maineensa suoja. Riidanalaisilla toimenpiteillä on kantajaan nähden laajakantoisia vaikutuksia niin hänen omaisuutensa kuin maailmanlaajuisen maineensa osalta. Neuvosto ei ole esittänyt näyttöä siitä, että hänen varojensa jäädyttäminen liittyisi tai se voitaisiin perustella millään legitiimillä tavoitteella eikä varsinkaan siitä, että se olisi oikeassa suhteessa tällaiseen tavoitteeseen nähden.

               6)

               Kuudennessa kanneperusteessaan, johon on vedottu lainvastaisuuden toteamisen tueksi, kantaja väittää, että jos 5.3.2014 annetun neuvoston päätöksen 2014/119/YUTP, sellaisena kuin se on muutettuna, 1 artiklan 1 kohtaaja 5.3.2014 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 208/2014, sellaisena kuin se on muutettuna, 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava toisessa kanneperusteessa esitettyjen väitteiden vastaisesti siten, että ne kattavat minkä tahansa Ukrainan viranomaisen aloittaman tutkinnan siitä riippumatta, onko se johtanut tuomioistuinratkaisuun tai menettelyyn taikka onko sen lainmukaisuus selvitetty tai onko se kumottu, listalle lisäämisen kriteereille ei ole – kun otetaan huomioon näin laajan tulkinnan mielivaltaisuus – asianmukaista oikeusperustaa ja/tai että ne eivät ole oikeassa suhteessa kyseisen päätöksen ja asetuksen tavoitteisiin, ja ne on siksi katsottava lainvastaisiksi.


title: Asia C-432/04: Euroopan yhteisöjen komission 7.10.2004 Edith Cressonia vastaan nostama kanne

text:
               4.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/34

         Euroopan yhteisöjen komission 7.10.2004 Edith Cressonia vastaan nostama kanne
   (Asia C-432/04)
   (2004/C 300/64)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 7.10.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Edith Cressonia vastaan. Kantajan asiamiehet ovat Hans Peter Hartvig ja Julian Currall ja prosessiosoite Luxemburgissa.
   Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               toteaa, että Edith Cresson on laiminlyönyt EY:n perustamissopimuksen 213 artiklan mukaisia velvollisuuksiaan;

               2.

               Julistaa tämän vuoksi, että Cressonin oikeus eläkkeeseen ja/tai kaikkiin muihin etuihin, jotka liittyvät näihin oikeuksiin tai vastaavat niitä, lakkaa. Komissio jättää yhteisöjen tuomioistuimen harkintaan tämän lakkaamisen laajuuden ja keston.

               3.

               Velvoittaa Cressonin korvaamaan tässä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissaarin toimikautensa aikana Cresson suosi kahta henkilökohtaisesta ystäväänsä toimilla, jotka olivat vastoin yleistä etua ja niitä velvollisuuksia, jotka hänelle kuuluvat EY:n perustamissopimuksen 213 artiklan nojalla. Toinen heistä otettiin palvelukseen, vaikka hänen profiilinsa ei vastannutkaan niitä eri tehtäviä, joihin hänet palkattiin. Cressonin antama suojelu ilmeni sitten useissa yhteyksissä, vaikka kyseisen henkilön työsuoritukset olivat laadultaan, määrältään ja asianmukaisuudeltaan ilmeisen riittämättömiä. Samoin eräälle toiselle Cressonin ystävälle tarjottiin sopimuksia, aina Cressonin aloitteesta, ilman, että ne olisivat vastanneet komission yksiköiden vaatimuksia tai tarpeita. Cressonin käytös ei perustunut toimielimen etuun, vaan sen syynä oli pääasiallisesti se, että hän halusi suosia näitä kahta henkilöä. Cresson ei missään vaiheessa ainakaan tarkistanut suoritettujen menettelyjen ja tehtyjen päätösten sääntöjenmukaisuutta, vaikka hänen olisi tullut suorittaa tällaista valvontaa, kun kysymys oli henkilöistä, joihin hän oli ystävyyssuhteessa. Nämä toimet ovat näin ollen suosimista tai ainakin ilmeistä laiminlyöntiä.


title: Asia T-236/03: Larry Murphyn 13.6.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 239/16                  FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                        4.10.2003
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–      kumoaa komission saamista pyynnöistä kasvattaa MOO
       IV:n tavoitteita kokonaispituudeltaan yli 12 metrin pituis-     Oikeudelliset perusteet ovat samat kuin asiassa T-218/03 (1)
       ten alusten turvallisuutta, navigointia, hygieniaa, tuottei-    esitetyt perusteet.
       den laatua ja alusten työoloja koskevien parannusten
       ottamiseksi huomioon 4 päivänä huhtikuuta 2003 teh-
       dyn komission päätöksen, joka on tiedoksiannettu nume-          (1 ) Ks. tämän virallisen lehden, s. 9.
       rolla K(2003) 1113, 2 artiklaan sisältyvän päätöksen
       hylätä turvallisuden parantamiseksi tehty vetoisuushake-
       mus, joka koskee kalastusalusta MFV Endurance.
–      velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                       Larry Murphyn 13.6.2003 Euroopan yhteisöjen komissio-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                ta vastaan nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ovat samat kuin asiassa T-218/03 (1)                                       (Asia T-236/03)
esitetyt perusteet.
                                                                                (2003/C 239/31)
( 1) Ks. tämän virallisen lehden, s. 9.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                       Larry Murphy, kotipaikka Castletownbere (Irlanti), on nostanut
                                                                       13.6.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
Gerard Minihanen 13.6.2003 Euroopan yhteisöjen komis-                  tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                   siota vastaan nostama kanne                         vastaan. Kantajan edustajat ovat barrister P. Gallagher, barrister
                                                                       A. Collins ja solicitor D. Barry.
                            (Asia T-235/03)
                                                                       Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                            (2003/C 239/30)
                                                                       –      kumoaa komission saamista pyynnöistä kasvattaa MOO
                     (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                          IV:n tavoitteita kokonaispituudeltaan yli 12 metrin pituis-
                                                                              ten alusten turvallisuutta, navigointia, hygieniaa, tuottei-
                                                                              den laatua ja alusten työoloja koskevien parannusten
                                                                              ottamiseksi huomioon 4 päivänä huhtikuuta 2003 teh-
Gerard Minihane, kotipaikka Skibbereen (Irlanti), on nostanut                 dyn komission päätöksen, joka on tiedoksiannettu nume-
13.6.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                        rolla K(2003) 1113, 2 artiklaan sisältyvän päätöksen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                       hylätä turvallisuden parantamiseksi tehty vetoisuushake-
vastaan. Kantajan edustajat ovat barrister P. Gallagher, barrister            mus, joka koskee kalastusalusta MFV Endurance.
A. Collins ja solicitor D. Barry.
                                                                       –      velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–      kumoaa komission saamista pyynnöistä kasvattaa MOO              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
       IV:n tavoitteita kokonaispituudeltaan yli 12 metrin pituis-
       ten alusten turvallisuutta, navigointia, hygieniaa, tuottei-
       den laatua ja alusten työoloja koskevien parannusten            Oikeudelliset perusteet ovat samat kuin asiassa T-218/03 (1)
       ottamiseksi huomioon 4 päivänä huhtikuuta 2003 teh-             esitetyt perusteet.
       dyn komission päätöksen, joka on tiedoksiannettu nume-
       rolla K(2003) 1113, 2 artiklaan sisältyvän päätöksen
       hylätä turvallisuden parantamiseksi tehty vetoisuushake-
                                                                       (1 ) Ks. tämän virallisen lehden, s. 9.
       mus, joka koskee kalastusalusta MFV Endurance.
–      velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-578/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.6.2015 – Luxembourg Pamol (Cyprus) ja Luxembourg Industries v. komissio (Kumoamiskanne — Kasvinsuojeluaineet — Tehoaineen luettelointia koskevien asiakirjojen julkaiseminen — Tiettyjen tietojen luottamuksellisesta käsittelystä tehdyn hakemuksen hylkääminen — Vastaaja ei ole vastuussa riidanalaisesta toimesta — Tutkimatta jättäminen)

text:
               20.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 236/37

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.6.2015 – Luxembourg Pamol (Cyprus) ja Luxembourg Industries v. komissio
   (Asia T-578/13) (1)

   ((Kumoamiskanne - Kasvinsuojeluaineet - Tehoaineen luettelointia koskevien asiakirjojen julkaiseminen - Tiettyjen tietojen luottamuksellisesta käsittelystä tehdyn hakemuksen hylkääminen - Vastaaja ei ole vastuussa riidanalaisesta toimesta - Tutkimatta jättäminen))
   (2015/C 236/49)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Luxembourg Pamol (Cyprus) Ltd (Nikosia, Kypros) ja Luxembourg Industries Ltd (Tel-Aviv, Israel) (edustajat: asianajajat C. Mereu ja K. van Maldegem)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. von Rintelen ja P. Ondrůšek)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus päätöksen, joka on annettu tiedoksi Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen (EFSA) 8.10.2013 päivätyllä kirjeellä ja jolla on päätetty julkaista tiettyjä osia asiakirjoista, joiden osalta kantajat olivat pyytäneet luottamuksellista käsittelyä, kumoamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Luxembourg Pamol (Cyprus) Ltd ja Luxembourg Industries Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      (1)  EUVL C 45, 15.2.2014.


title: Bayerisches Verwaltungsgerichtshofin 20.10.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Anton Feyrer vastaan Landkreis Rottal-Inn, Landesanwaltschaft Bayernin osallistuessa asian käsittelyyn yleisen edun edustajana (Asia C-374/97)

text:
C 7/8                   FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        10.1.98
Bayerisches Verwaltungsgerichtshofin 20.10.1997 tekemäl-             Lüneburg vastaan maanviljelijä Karl-Heinz Wettwer seu-
lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa              raavaan, asetusta (ETY) N:o 805/68 (1), sellaisena kuin se
Anton Feyrer vastaan Landkreis Rottal-Inn, Landesanwalt-             on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 571/89 (2), sekä ase-
schaft Bayernin osallistuessa asian käsittelyyn yleisen edun         tuksia (ETY) N:o 572/89 (3) ja (ETY) N:o 714/89 (4) kos-
                            edustajana                               kevaan kysymykseen:
                         (Asia C-374/97)
                           (98/C 7/16)                               Siirtyykö oikeus naudanlihan tuottajille vuodelta 1991
                                                                     maksettavaan erityispalkkioon sellaiselle tuottajalle, jolle
Bayerische        Verwaltungsgerichtshof       on     pyytänyt       palkkiohakemuksen tekijä on luovuttanut palkkion saami-
20.10.1997 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut                 sen edellytyksenä olevien velvoitteiden voimassaoloaikana
yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 3.11.1997, Euroo-               maatalousyrityksensä ennakkoperintönä ja joka on hoita-
pan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa             nut ja lihottanut naudat?
Anton Feyrer vastaan Landkreis Rottal-Inn, jota edustaa
Landrat, Landesanwaltschaft Bayernin osallistuessa asian             (1 ) EYVL   L 148, 28.6.1968, s. 24.
käsittelyyn yleisen edun edustajana, seuraaviin ennakko-             (2 ) EYVL   L 61, 4.3.1989, s. 43.
ratkaisukysymyksiin:                                                 (3 ) EYVL   L 63, 7.3.1989, s. 1.
                                                                     (4 ) EYVL   L 79, 21.3.1989, s. 9.
1. Voiko yksityinen oikeussubjekti riitauttaa sellaisten
     maksujen kantamisen, jotka ovat korkeampia kuin
     neuvoston direktiivin 85/73/ETY (1) 2 artiklan 1 koh-
     dan liitteessä olevassa 1 kohdassa, sellaisena kuin se
     on muutettuna neuvoston direktiivillä 93/118/EY (2),
     tarkoitetut kiinteät määrät, jos jäsenvaltio ei ole saat-
     tanut direktiiviä 93/118/EY säädetyssä määräajassa              Euroopan yhteisöjen komission 4.11.1997 Kreikan tasa-
     osaksi kansallista oikeusjärjestystä?                                             valtaa vastaan nostama kanne
2. Voiko jäsenvaltio ilman lisäedellytyksiä kantaa kiin-                                      (Asia C-377/97)
     teitä määriä korkeampia maksuja neuvoston direktii-                                         (98/C 7/18)
     vin 85/73/ETY 2 artiklan 1 kohdan liitteessä olevan
     4 kohdan b alakohdan nojalla, sellaisena kuin se on
     muutettuna direktiivillä 93/118/EY, jos kannetut mak-
     sut eivät ylitä tosiasiallisia kustannuksia?                    Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 4.11.1997
                                                                     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Kreikan
3. Riippuuko jäsenvaltion oikeus kantaa korkeampia                   tasavaltaa vastaan. Kantajan edustajana on oikeudellisen
     maksuja kuin neuvoston direktiivin 85/73/ETY 2 artik-           yksikön virkamies Maria Kontou-Durande, ja prosessi-
     lan 3 kohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna neu-           osoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies
     voston direktiivillä 93/118/EY, mukaiset yhteisön mak-          Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Luxembourg.
     sut, kaikissa jäsenvaltioissa kannetuista kokonaismak-
     suista ja kaikkien jäsenvaltioiden tosiasiallisista
     tarkastuskustannuksista vai riittääkö jäsenvaltion siir-        Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
     rettyä valtuuden maksujen kantamiseen kunnallisille
     viranomaisille, että kunkin kunnallisen viranomaisen
     kantamat kokonaismaksut eivät ylitä tämän viran-                Ð toteaa, että Kreikan tasavalta ei ole noudattanut eläin-
     omaisen tosiasiallisia tarkastuskustannuksia?                         ten terveyttä koskevista vaatimuksista yhteisön sisäi-
                                                                           sessä siipikarjan ja siitosmunien kaupassa ja tuonnissa
(1) EYVL L 32, 5.2.1985, s. 14.                                            kolmansista maista annetun direktiivin 90/539/ETY (1)
(2) EYVL L 340, 31.12.1993, s. 15.                                         muuttamisesta 22 päivänä joulukuuta 1993 annetun
                                                                           neuvoston direktiivin 93/120/EY (2) mukaisia velvoit-
                                                                           teitaan, koska se ei ole antanut direktiivin noudattami-
                                                                           sen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia mää-
                                                                           räyksiä, ja
Bundesverwaltungsgerichtin 16.9.1997 tekemällään pää-
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Bezirks-             Ð velvoittaa Kreikan tasavallan korvaamaan oikeuden-
regierung Lüneburg vastaan maanviljelijä Karl-Heinz                        käyntikulut.
                             Wettwer
                         (Asia C-376/97)
                                                                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                           (98/C 7/17)
Bundesverwaltungsgericht on pyytänyt 16.9.1997 tekemäl-              Direktiivin 93/120/EY täytäntöönpanolle asetettu määrä-
lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistui-           aika päättyi 1.1.1995. Komissio toteaa, että Kreikan tasa-
men kirjaamoon 4.11.1997, Euroopan yhteisöjen tuo-                   valta ei ole tähän päivään mennessä toteuttanut tarvittavia
mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Bezirksregierung              toimenpiteitä kyseisen direktiivin saattamiseksi kokonaan


title: Asia T-288/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 9.1.2007 — Van Neyghem v. alueiden komitea (Henkilöstö — Nimitys — Palkkaluokan ja palkkatason määrittäminen — Palkkakuitit — Myöhään tehty valitus — Tutkittavaksi ottaminen)

text:
               10.3.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 56/26

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 9.1.2007 — Van Neyghem v. alueiden komitea
   (Asia T-288/04) (1)

   (Henkilöstö - Nimitys - Palkkaluokan ja palkkatason määrittäminen - Palkkakuitit - Myöhään tehty valitus - Tutkittavaksi ottaminen)
   (2007/C 56/52)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Kris Van Neyghem (Tirlemont, Belgia) (edustaja: asianajaja D. Janssens)

      Vastaaja: Euroopan unionin alueiden komitea (asiamies: P. Cervilla, avustajinaan asianajajat B. Wägenbaur ja R. Van der Hout)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, jossa vaaditaan kumottavaksi alueiden komitean 26.3.2003 tehty päätös N:o 87/03, jolla kantaja lopullisesti luokiteltiin palkkaluokkaan B5, palkkatasolle 4.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Euroopan unionin alueiden komitea vastaa kaikista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 251, 9.10.2004.


title: Yhdistetyt asiat T-8/95 ja T-9/95: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 27.9.2007 — Pelle ja Konrad v. neuvosto ja komissio (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Maito — Lisämaksu — Viitemäärä — Asetus (ETY) N:o 2187/93 — Tuottajien saamat korvaukset — Vanhentumisen keskeytyminen)

text:
               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/42

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 27.9.2007 — Pelle ja Konrad v. neuvosto ja komissio
   (Yhdistetyt asiat T-8/95 ja T-9/95) (1)

   (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Maito - Lisämaksu - Viitemäärä - Asetus (ETY) N:o 2187/93 - Tuottajien saamat korvaukset - Vanhentumisen keskeytyminen)
   (2007/C 269/76)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantajat: Wilhelm Pelle (Kluse-Ahlen, Saksa) ja Ernst-Reinhard Konrad (Löllbach, Saksa) (edustajat: asianajajat B. Meisterernst, M. Düsing, D. Manstetten, F. Schulze ja W. Haneklaus)

      Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: aluksi A. Brautigam ja A. M. Colaert, sittemmin Colaert) ja Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: aluksi D. Booß ja M. Niejahr, sittemmin T. van Rijn ja Niejahr, avustajinaan aluksi aluksi H.-J. Rabe, G. Berrisch ja M. Núñez-Müller)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, joissa vaaditaan EY:n perustamissopimuksen 178 artiklan (josta on tullut EY 235 artikla) ja EY:n perustamissopimuksen 215 artiklan toisen kohdan (josta on tullut EY 288 artiklan toinen kohta) nojalla korvattavaksi vahinkoja, jotka kantajille on väitetysti aiheutunut asetuksen (ETY) N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun maksun soveltamista maito- ja maitotuotealalla koskevista yleisistä säännöistä 31.3.1984 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 857/84 (EYVL L 90, s. 13), sellaisena kuin se on täydennettynä asetuksen N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun lisämaksun yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä 16.5.1984 annetulla komission asetuksella (ETY) N:o 1371/84 (EYVL L 132, s. 11), soveltamisesta
   Tuomiolauselma

               1)

               Neuvosto ja komissio velvoitetaan korvaamaan vahinko, joka Wilhelm Pellelle ja Ernst Reinhard Konradille on aiheutunut asetuksen (ETY) N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun maksun soveltamista maito- ja maitotuotealalla koskevista yleisistä säännöistä 31.3.1984 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 857/84, sellaisena kuin se on täydennettynä asetuksen N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun lisämaksun yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä 16.5.1984 annetulla komission asetuksella (ETY) N:o 1371/84, soveltamisesta siltä osin kuin näissä asetuksissa ei säädetty viitemäärän myöntämisestä tuottajille, jotka maidon ja maitotuotteiden kaupan pitämisestä luopumista ja lypsykarjan tuotannon muuttamista koskevasta palkkiojärjestelmästä 17.5.1977 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1078/77 nojalla antamansa sitoumuksen vuoksi eivät olleet toimittaneet maitoa asianomaisen jäsenvaltion käyttämän viitevuoden aikana.

               2)

               Pellelle, joka on asian T-8/95 kantaja, on korvattava asetuksen N:o 857/84 soveltamisen takia syntynyt vahinko ajanjaksolta, joka alkoi 5.12.1987 ja päättyi 28.3.1989.

               3)

               Konradille, joka on asian T-9/95 kantaja, on korvattava asetuksen N:o 857/84 soveltamisen takia syntynyt vahinko ajanjaksolta, joka alkoi 27.11.1986 ja päättyi 28.3.1989.

               4)

               Asianosaisten on toimitettava maksettavista määristä tehty sopimus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle kuuden kuukauden kuluessa tämän tuomion antamisesta.

               5)

               Ellei sopimukseen päästä, niiden on toimitettava samassa määräajassa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle laskelma vaadittavan korvauksen määrästä.

               6)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (1)  EUVL C 132, 28.5.2005.


title: Dafra Lines A/S:n 10.12.1996 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun kolmannen jaoston 8.10.1996 antamasta tuomiosta yhdistetyissä asioissa T-24/93, Compagnie Maritime Belge Transport NV ja Compagnie Maritime Belge NV vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, väliintulijoina vastaajan puolella Grimaldi ja Cobelfret; T-25/93, Dafra Lines A/S vastaan Euroopan yhteisöjen komissio; T-26/93, Deutsche Afrika-Linien GmbH & Co. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio; T-28/93, Nedlloyd Lijnen BV vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Asia C-396/96 P)

text:
N:o C 54/12            I FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      22.2.97
     tajien yhteistyökyvyttömyydellä eikä kyseessä olevien             Dafra Lines A/S:n 10.12.1996 tekemä valitus Euroopan
     tavaroiden/palvelujen sisällöllä tai arvolla .                    yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laa
                                                                       jennetun kolmannen jaoston 8.10.1996 antamasta tuo
b ) Komission olisi pitänyt kiinnittää huomiota valittajien            miosta yhdistetyissä asioissa T-24/93 , Compagnie Mariti
     vaikeaan taloudelliseen tilanteeseen, väitettyjen rikko          me Beige Transport NV ja Compagnie Maritime Beige
     misten uutuuteen, Zairen vallitsevaan lainsäädäntöön              NV vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, väliintulijoina
     sekä valittajan yhteistyöhalukkuuteen .                           vastaajan puolella Grimaldi ja Cobelfret; T-25/93 , Dafra
                                                                       Lines A/S vastaan Euroopan yhteisöjen komissio; T-26/93 ,
                                                                       Deutsche Afrika-Linien GmbH & Co. vastaan Euroopan
c ) Väitetiedoksiantoa ei ollut osoitettu valittajille vaan            yhteisöjen komissio; T-28/93 , Nedlloyd Lijnen BV vastaan
     Cewalille ja siinä uhattiin sakolla Cewalia eikä sen                               Euroopan yhteisöjen komissio
     jäseniä, minkä vuoksi komissiolla ei ollut oikeutta
     tämän perusteella määrätä sakkoja joillekin Cewalin                                      ( Asia C-396/96 P)
     jäsenille, kun siitä ei ollut mainintaa väitetiedoksian                                    ( 97/C 54/ 19 )
     nossa .
                                                                       Dafra Lines A/S on valittanut 10.12.1996 Euroopan yh
d ) Sille ei ole esitetty perusteluja, miksi 95 % sakon mää
                                                                       teisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäi
     rästä määrättiin CMB:lle ( joka kuljetti 35 % kauppa
                                                                       sen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun kolmannen
     tavarasta ), kun CMZrlle ( joka kuljetti 40 % kauppata
                                                                       jaoston 8.10.1 996 antamasta tuomiosta yhdistetyissä asi
     varasta ) ei määrätty sakkoa; ainoa syy on, että
                                                                       oissa T-24/93 , Compagnie Maritime Beige Transport NV
     komission mielestä oli poliittisesti vaikeaa määrätä
                                                                       ja Compagnie Maritime Beige NV vastaan Euroopan yh
     sakkoa zairelaiselle merikuljetusyhtiölle ; komissio
                                                                       teisöjen komissio, väliintulijoina vastaajan puolella Gri
     halusi myös saavuttaa " poliittisen tasapainon " sen ai
                                                                       maldi ja Cobelfret; T-25/93 , Dafra Lines A/S vastaan Eu
     kaisemman sakon suhteen , joka oli määrätty ranskalai
                                                                       roopan yhteisöjen komissio; T-26/93 , Deutsche Afrika
     selle Delmas-yhtiölle hyvin erilaisesta toiminnasta .
                                                                       Linien GmbH & Co . vastaan Euroopan yhteisöjen komis
                                                                       sio; T-28/93 , Nedlloyd Lijnen BV vastaan Euroopan
e ) Myös sakolle asetettu viivästyskorko on epätavallisen              yhteisöjen komissio . Valittajan edustajat ovat asianajajat
     korkea ( 13,25 % ).                                               Michel Waelbroeck ja Denis Waelbroeck, Bryssel , ja pro
                                                                       sessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Ernest Arendt,
                                                                       8 — 10 rue Mathias Hardt .
Lopuksi valittajat katsovat, että kilpailulainsäädännössä
säädetyillä menettelyillä , jotka johtavat sakkojen määrää
miseen yrityksille, on Euroopan ihmisoikeussopimuksessa                Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
tarkoitettu rikosoikeudellinen luonne , ja tämän vuoksi en
simmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut seuraa
                                                                       — kumoaa         ensimmäisen    oikeusasteen  tuomioistuimen
via sen määräyksiä :
                                                                            tuomion ;
a ) Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 3 kohtaa ,
      kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on muut               — kumoaa riidanalaisen komission päätöksen ;
      tanut " syytteen perusteita ".
                                                                       — vaihtoehtoisesti, jos komission päätöstä ei kokonaan
b ) Euroopan ihmisoikeussopimuksen 7 artiklan 1 kohtaa,                     kumota , kumoaa valittajalle määrätyn sakon tai aina
      kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on katso                   kin olennaisesti vähentää sen määrää ,
      nut, että valittajille voitiin vastoin olemassa olevaa oi
      keuskäytäntöä määrätä sakko täysin uudenlaisesta kil            — velvoittaa joka tapauksessa komission korvaamaan
      pailuoikeuden rikkomisesta , josta ei ollut aikaisemmin               kaikki oikeudenkäyntikulut .
      rangaistu, ja erityisesti
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
— siitä , että ne kieltäytyivät tunnustamasta valtion myön
      tämää yksinoikeutta ,                                            Valittaja rajoittaa valituksensa seuraaviin seikkoihin :
— siitä, että ne vastasivat konferenssin ulkopuoliseen kil            — mitään komission ja ensimmäisen oikeusasteen tuo
      pailuun kärsimättä tappiota ,                                         mioistuimen katsomasta kolmesta väitetystä kilpailuoi
                                                                            keuden rikkomisesta ei voida pitää sellaisena;
— siitä , että ne myönsivät lojaalisuusalennuksia , jotka
      ovat nimenomaisesti ryhmäpoikkeusasetuksessa sallit             — ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin oli väärässä
      tuja poikkeuksia .                                                    hylätessään määräävää markkina-asemaa koskevaa yh
                                                                            teistä arviointia koskevat kantajien perustelut;
 (') Perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan yksityiskohtaisesta so
     veltamisesta meriliikenteeseen 22 päivänä joulukuuta 1986 an
     nettu neuvoston asetus ( ETY ) N:o 4056/86 ( EYVL N:o L 378 ,     — ainakin sakkoa pitäisi huomattavasti vähentää;
     31.12.1986 , s. 4 ).
                                                                        — ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on loukannut
                                                                             valittajan oikeutta tulla kuulluksi ;
 ---pagebreak--- 22.2.97                                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 54/ 13
— ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on loukannut                       tapauksessa määräävässä asemassa olevan yrityksen
     rikosoikeudellisten säännösten suppeaa tulkintaa kos                 hintapolitiikaa , jossa hinnat ovat keskihintoja korke
     kevaa valittajan oikeutta .                                           ammat, ei voida syyttää saalistushinnoitteluksi .
Valitus perustuu lähinnä seuraaviin seikkoihin :                      d ) Rikkomisen olemassaolon arvioinnin kannalta ei ole
                                                                           merkitystä sillä , miten Cevvalin jäsenet nimittävät me
Ensimmäisen väitetyn väärinkäytöksen osalta , joka on                      nettelytapojaan, eikä sillä , mikä tarkoitus sopimuksen
" Ogefremin kanssa tehdyn yhteistyösopimuksen noudatta                    osapuolilla on ; komissio on itse useasti katsonut, että
minen ja sen ehdottoman soveltamisen toistuva vaatiminen                   " se ei katso lainvastaiseksi sitä , että määräävässäkin
useilla tavoilla ", valittaja esittää seuraavaa :                          asemassa oleva yritys pyrkii voittamaan kilpailijansa ".
a ) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole perusta             Kolmannen rikkomisen osalta , jonka väitetään seuraavan
     nut tuomiotaan komission aikaisempiin syytöksiin                 siitä , että Cewal tarjosi sataprosenttista lojaalisuutta edel
    vaan täysin uuteen syytökseen, jota komissio ei ollut             lyttäviä sopimuksia , valittaja esittää seuraavaa :
     esittänyt ja jota tosiseikat eivät tue, ja näin ollen lou
     kannut kantajien puolustautumisoikeuksia ja oikeutta
                                                                      a ) Se, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tuo
     oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin .
                                                                           minnut valittajan lojaalisuusalennukset, tarkoittaa itse
                                                                           asiassa asetuksen ( ETY ) N:o 4056/86 (') 5 artiklan
b ) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio on                      2 kohdan b alakohdan i kohdan ( jossa nimenomaisesti
     perusteltu ilmeisen ristiriitaisesti .                                sallitaan se, että konferenssin jäsenet " toteuttavat ja
                                                                           pitävät yllä lojaalisuusjärjestelyjä kuljetusten käyttäjien
                                                                           kanssa ") muotoilemista uudelleen säännöksi , jonka
c ) Vaikka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei olisi
                                                                           mukaan sataprosenttisesta lojaalisuudesta voidaan tar
     kaan muuttanut alkuperäistä syytöstä , valittajaa ei voi
                                                                           jota alennus, jos vallitsevat markkinaolosuhteet ovat
     da missään tapauksessa syyttää väitetystä rikkomises
                                                                           sellaiset, ettei konferenssilla ole määräävää asemaa ;
     ta ; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on jättänyt
                                                                           ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oman , yh
     täysin huomiotta valittajan tätä seikkaa koskevat väit               teistä määräävää asemaa koskevan määritelmän mu
     teet .
                                                                           kaan tämä ei voi koskaan tulla kyseeseen ja näin ollen
                                                                           ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tulkinta te
Toisen väitetyn rikkomisen osalta , joka koskee ns . hinta                kee tyhjäksi asetuksen tarkoituksen ( effet utile ).
taistelualusten ( fighting ships ) järjestelmää , valittaja esittää
seuraavaa :
                                                                      b ) Vaikka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin olisi ol
                                                                           lut oikeassa tulkitessaan asetuksen 5 artiklan 2 kohdan
a ) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tulkinnut                     b alakohdan i kohtaa , valittaja on ainoastaan epäon
     riidanalaisen päätöksen perustuvan sellaiseen hintatais              nistunut täyttämään poikkeukseen liittyvän " velvolli
     telualusten käsitteen määritelmään, joka on täysin                    suuden " eikä siihen liittyvää " edellytystä "; tämän
     erilainen verrattuna väitetiedoksiannossa esitettyyn                  vuoksi komissiolla oli velvollisuus ensin poistaa ryh
     määritelmään; jos ensimmäisen oikeusasteen tuomiois                   mäpoikkeuksella annettu etu ex nunc ennen kuin se
     tuimen tulkinta päätöksestä on oikea , sen olisi väistä               saattoi harkita muita EY:n perustamissopimuksen
     mättä pitänyt katsoa, että komission päätöksellä lou                  86 artiklasta seuraavia seuraamuksia, jos rikkominen
     kataan valittajan puolustautumisoikeuksia ja oikeutta                  olisi jatkunut ( asetuksen ( ETY ) N:o 4056/86 7 artiklan
     oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin .                                   1 kohdan ja 8 artiklan 2 kohdan rikkominen ).
b ) Vaihtoehtoisesti, jos ensimmäisen oikeusasteen tuo               c ) Lopuksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on an
     mioistuin on tulkinnut komission päätöstä virheelli                   tanut päätökselle merkityksen , joka ei sovi yhteen pää
     sesti , se on itse muuttanut valittajaan kodistettua syy              töksen sanamuodon kanssa .
     töstä ja loukannut valittajan puolustautumisoikeuksia
     ja oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin .
                                                                      Perustamissopimuksen 86 artiklan soveltamisesta yhteiseen
c ) Valittaja on osoittanut, etteivät mitkään väitetiedok            määräävään markkina-asemaan valittaja esittää seuraavaa :
     siannossa alun perin sitä kohtaan esitetyn syytöksen
     edellytykset täyty; valittajalle osoitettu uudelleen mää        a ) Komission päätöksessä ei ollut riittäviä perusteluja pe
      ritelty syytös ( vastakohtana väitetiedoksiannossa alun               rustamissopimuksen 86 artiklan soveltamiselle yhteis
     perin esitetylle syytökselle ) on ristiriidassa EY:n perus            esti Cevvalin jäseniin, eikä ensimmäisen oikeusasteen
     tamissopimuksen 86 artiklan kanssa , koska siinä kiel                 tuomioistuimen asia ollut lisätä tai arvata komission
      letään se, että linjakonferenssi ainoastaan vastaisi                  perusteluja irrottamalla päätöksestä yksittäisiä seikko
      asiakkaiden toivomuksiin konferenssin hinnaston so
                                                                            ja saadakseen tukea niiden markkina-asemaa koskeval
      vittamisesta konferenssin ulkopuolisten yritysten hin                le yhteiselle arvioinnille .
      nastoihin, ilman, että sille aiheutuisi tappioita, tai
      ilman , että se olisi harjoittanut hintasyrjintää ; määrää
      vässä asemassa olevilla yrityksillä on todella oltava oi        b ) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on yhteisen
      keus vastata muiden yritysten kilpailuun , ja missään                  määräävän aseman todetakseen nojautunut virheelli
 ---pagebreak--- N:o C 54/14            MF!                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         22.2.97
     sesti siihen , että kyseiset yritykset noudattivat menette          — siitä , että se vastasi konferenssin ulkopuoliseen kil
     lytapaa , " joka on, jos sitäkään, 85 artiklassa tarkoitet               pailuun kärsimättä tappiota,
     tu menettelytapa ".
                                                                          — siitä, että se myönsi lojaalisuusalennuksia , jotka
c ) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oi                        ovat nimenomaisesti ryhmäpoikkeusasetuksessa
     keudellisen virheen päättäessään, että Cewalin jäsenten                   sallittuja poikkeuksia .
     yhdenmukaistetun käytännön voidaan katsoa olevan
     perustamissopimuksen 86 artiklassa tarkoitettu " vää
     rinkäyttö ", vaikka käytäntö ei seurannut yksipuolises         (') Perustamissopimuken 85 ja 86 artiklan yksityiskohtaisesta so
     ta Cewalin jäsenten toiminnasta .                                   veltamisesta meriliikenteeseen 22 päivänä joulukuuta 1986 an
                                                                         nettu neuvoston asetus ( ETY ) N:o 4056/86 ( EYVL Nro L 378 ,
                                                                         31.12.1986 , s . 4 ).
d ) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole myös
     kään vastannut valittajan tätä asiaa koskeviin väittei
     siin .
Vaihtoehtoisesti valittaja vaatii , että sakko pitäisi kumota
tai sitä pitäsi huomattavasti vähentää . Kantajat ovat nimit
täin näyttäneet toteen seuraavaa :                                   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazion 14.2.1996
                                                                     tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                     asiassa Associazione Produttori Vitivinicoli della Provincia
a ) Komission olisi pitänyt kiinnittää huomiota väitettyjen          di Treviso ym . vastaan Ministero delle Risorse Agricole,
     rikkomisten uutuuteen, Zairen vallitsevaan lainsäädän          Alimentari e Forestali , väliintulijana Consorzio Agrario In
     töön sekä valittajan yhteistyöhalukkuuteen .                                 terprovinciale di Treviso e Belluno ym .
                                                                                ( Asia C-3 98/96 )
h ) Väitetiedoksiantoa ei ollut osoitettu valittajalle vaan                                       97/C 54/20 )
     Cewalille ja siinä uhattiin sakolla Cewalia eikä sen
     jäseniä , minkä vuoksi komissiolla ei ollut oikeutta
     tämän perusteella määrätä sakkoja joillekin Cewalin
     jäsenille, kun siitä ei ollut mainintaa väitetiedoksian        Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio on pyytänyt
     nossa .
                                                                     14.2.1996 tekemällään päätöksellä , joka on saapunut
                                                                     Euroopan          yhteisöjen     tuomioistuimen      kirjaamoon
                                                                     16.12.1996 , yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Associa
c ) Sille ei ole esitetty perusteluja , miksi CMZ:lle ( joka
                                                                     zione Produttori Vitivinicoli della Provincia di Treviso ym .
      kuljetti 40 % kauppatavarasta ) ei määrätty sakkoa ; ai
                                                                     vastaan Ministero delle Risorse Agricole , Alimentari e Fo
      noa syy on , että komission mielestä oli poliittisesti vai
                                                                     restali , väliintulijana Consorzio Agrario Interprovinciale di
      keaa määrätä sakkoa zairelaiselle merikuljetusyhtiölle .
                                                                     Treviso e Belluno ym ., ennakkoratkaisua seuraaviin kysy
                                                                     myksiin :
d ) Myös sakolle asetettu viivästyskorko on epätavallisen
      korkea ( 13,25 % ).
                                                                      1 ) Onko neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 822/87 (') 39 ar
                                                                          tiklan 4 kohta, jossa säädetään , että pöytäviinin tislat
 Lopuksi valittaja katsoo, että kilpailulainsäädännössä sää              tavan määrän ainoana jakoperusteena eri tuottajien
 detyillä menettelyillä , jotka johtavat sakkojen määräämi               kesken on tietty prosenttiosuus tietyn tason ylittävästä
 seen yrityksille , on Euroopan ihmisoikeussopimuksessa tar              hehtaarituotoksesta , ottamatta huomioon sitä , onko
 koitettu rikosoikeudellinen luonne , ja tämän vuoksi                     otettu käyttöön mahdollisia muita keinoja , joissa huo
 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut seu
                                                                          mioitaisiin tuotantovarastot viinivuoden lopussa tai
 raavia sen määräyksiä :                                                  muita objektiivisia edellytyksiä , suhteellisuusperiaat
                                                                          teen vastainen , koska siinä otetaan käyttöön yksi
 a ) Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 3 kohtaa,                  ainoa huomattavan rajoittava toimenpide, joka on so
      kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on muut                  veltumaton markkinatilanteen tasapainon palauttami
                                                                          seksi .
      tanut " syytteen perusteita ".
 b) Euroopan ihmisoikeussopimuksen 7 artiklan 1 kohtaa,               2 ) Onko asetuksen ( ETY ) N:o 441 /88 ( 2 ) 4 artiklan 2 koh
      kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on katso
                                                                          dan neljäs alakohta, jossa viinimarkkinoiden toimintaa
      nut, että valittajalle voitiin vastoin olemassa olevaa oi          silmällä pitäen jaetaan koko Italian alue yhteen aino
      keuskäytäntöä määrätä sakko täysin uudenlaisesta kil               aan tuotantoalueeseen ( alue 4 ), ristiriidassa 4 artiklan
      pailuoikeuden rikkomisesta , josta ei ollut aikaisemmin              1 kohdan kanssa , jossa säädetään, että tuotantoalueet
      rangaistu , ja erityisesti                                           määritetään ottaen huomioon myös " ilmasto- ja tuo
                                                                           tanto-olot ", kun 4 artiklan 2 kohdan neljännessä lue
      — siitä , että se kieltäytyi tunnustamasta valtion                   telmakohdassa poiketaan huomattavasti saman artik
            myöntämää yksinoikeutta ,                                      lan 1 kohdasta , jonka mukaan " alueiden on oltava


title: Asia T-343/07: Kanne 12.9.2007 — allsafe Jungfalk v. SMHV (ALLSAFE)

text:
               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/59

         Kanne 12.9.2007 — allsafe Jungfalk v. SMHV (ALLSAFE)
   (Asia T-343/07)
   (2007/C 269/107)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: allsafe Jungfalk GmbH & Co. KG (Engen, Saksa) (edustaja: asianajajat D. Jestaedt ja J. Bühling)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   Kantajan vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden neljännen valituslautakunnan (tavaramerkit ja mallit) 11.7.2007 tekemä päätös (R 454/2006-4) on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ALLSAFE luokkiin 6, 12, 22, 35, 39 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten (hakemus N:o 2 940 534).

      Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen, koska haettu tavaramerkki on erottamiskykyinen eikä se ole kuvaileva.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Asia T-525/11: Kanne 29.9.2011 — Volvo Trademark v. SMHV — Hebei Aulion Heavy Industries (LOVOL)

text:
               3.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 355/25

         Kanne 29.9.2011 — Volvo Trademark v. SMHV — Hebei Aulion Heavy Industries (LOVOL)
   (Asia T-525/11)
   2011/C 355/46
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Volvo Trademark Holding AB (Göteborg, Ruotsi) (edustaja: asianajaja M. Treis)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Hebei Aulion Heavy Industries Co., Ltd (Xuanhua, Kiina)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 23.6.2011 asiassa R 1868/2010-1 tekemän päätöksen

               —

               hylkäämään yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen nro 5029814, ja

               —

               velvoittamaan vastapuolen korvaamaan kantajalle tästä menettelystä, valituksesta valituslautakuntaan ja väiteosastossa käydystä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki ”LOVOL” luokkiin 7 ja 12 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 5029814

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön tavaramerkiksi numerolla 2361087 rekisteröity sanamerkki ”VOLVO” luokkiin 1-9, 11-12, 14, 16-18, 20-22, 24-28 ja 33-42 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten; hakemus nro 4804522 kuviomerkin ”VOLVO” rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi luokkiin 1-4, 6, 7, 9, 11-12, 14, 16, 18, 25, 28, 35-39 ja 41 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten; kuviomerkkiä ”VOLVO” koskeva Yhdistyneen kuningaskunnan tavaramerkki, joka on rekisteröity numerolla 747361 luokkaan 12 kuuluvia tavaroita varten; sanamerkkiä ”VOLVO” koskeva Yhdistyneen kuningaskunnan tavaramerkki, joka on rekisteröity numerolla 747362 luokkaan 12 kuuluvia tavaroita varten; sanamerkkiä ”VOLVO” koskeva Yhdistyneen kuningaskunnan tavaramerkki, joka on rekisteröity numerolla 1051579 luokkaan 7 kuuluvia tavaroita varten; kuviomerkkiä ”VOLVO” koskeva Yhdistyneen kuningaskunnan tavaramerkki, joka on rekisteröity numerolla 1408143 luokkaan 7 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohdan rikkominen, koska valituslautakunta ei ottanut merkkejä vertaillessa huomioon kaikkia asiaan kuuluvia seikkoja ja katsoi siksi virheellisesti, etteivät tavaramerkit olleet samankaltaisia. Asetuksen soveltamiseen liittyvän oikeussäännön rikkominen ja erityisesti Euroopan unionin tuomioistuimen asiassa C-361/04 P, Ruiz-Picasso ym. vastaan SMHV, 12.1.2006 (Kok., s. I-643) ja asiassa C-252/07, Intel Corporation (Kok., s. I-8823) antamassa tuomiossa vahvistamien periaatteiden loukkaaminen soveltamalla niitä tiukan muodollisesti ja näin ollen jättämällä tutkimatta väitteen perusteltavuuden neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohdan mukaisesti.


title: Asia C-118/15: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 22.2.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco – Espanja) – Confederación Sindical ELA ja Juan Manuel Martínez Sánchez v. Aquarbe S.A.U. ja Consorcio de Aguas de Busturialdea

text:
               6.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 200/15

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 22.2.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco – Espanja) – Confederación Sindical ELA ja Juan Manuel Martínez Sánchez v. Aquarbe S.A.U. ja Consorcio de Aguas de Busturialdea
   (Asia C-118/15) (1)

   (2016/C 200/21)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 171, 26.5.2015.


title: Asia T-40/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.2.2014 — Elf Aquitaine v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Tina- ja ESBO/esteri-lämpöstabilisaattorien eurooppalaiset markkinat — Päätös, jolla todetaan kaksi EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkomista — Sakot — Kumoamisvaatimus — Puolustautumisoikeudet — Ilmoittaminen komission tutkimuksesta liian myöhään — Hallintomenettelyn kesto — Emoyhtiön vastuu kilpailusääntöjen rikkomisista, joihin sen tytäryhtiöt ovat syyllistyneet — Ratkaisevan vaikutusvallan tosiasiallista käyttämistä koskeva olettama — Rikkomisten kesto — Vanhentuminen — Oikeutettu intressi aikaisemman rikkomisen toteamiseen — Emoyhtiölle määrätyt sakot, jotka poikkeavat määrältään tytäryhtiölle määrätyistä sakoista — Tuomioistuimen täysi harkintavalta)

text:
               15.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 78/7

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.2.2014 — Elf Aquitaine v. komissio
   (Asia T-40/10) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Tina- ja ESBO/esteri-lämpöstabilisaattorien eurooppalaiset markkinat - Päätös, jolla todetaan kaksi EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkomista - Sakot - Kumoamisvaatimus - Puolustautumisoikeudet - Ilmoittaminen komission tutkimuksesta liian myöhään - Hallintomenettelyn kesto - Emoyhtiön vastuu kilpailusääntöjen rikkomisista, joihin sen tytäryhtiöt ovat syyllistyneet - Ratkaisevan vaikutusvallan tosiasiallista käyttämistä koskeva olettama - Rikkomisten kesto - Vanhentuminen - Oikeutettu intressi aikaisemman rikkomisen toteamiseen - Emoyhtiölle määrätyt sakot, jotka poikkeavat määrältään tytäryhtiölle määrätyistä sakoista - Tuomioistuimen täysi harkintavalta)
   2014/C 78/13
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Elf Aquitaine SA (Courbevoie, Ranska) (edustajat: asianajajat É. Morgan de Rivery, S. Thibault-Liger ja A. Noël-Baron)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Van Nuffel, J. Bourke ja A. Biolan)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/38.589 — Lämpöstabilisaattorit) 11.11.2009 tehdyn komission päätöksen K(2009) 8682 lopullinen kumoamiseksi tai toissijaisesti vaatimus määrättyjen sakkojen määrän alentamiseksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Elf Aquitaine SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 100, 17.4.2010.


title: Asia C-466/09 P: Valitus, jonka Territorio Histórico de Álava — Diputación foral de Álava on tehnyt 26.11.2009 yhdistetyissä asioissa T-30/01–T-32/01 ja T-86/02–T-88/02, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava ym. v. komissio, 9.9.2009 annetusta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu viides jaosto) tuomiosta

text:
               13.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 37/5

         Valitus, jonka Territorio Histórico de Álava — Diputación foral de Álava on tehnyt 26.11.2009 yhdistetyissä asioissa T-30/01–T-32/01 ja T-86/02–T-88/02, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava ym. v. komissio, 9.9.2009 annetusta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu viides jaosto) tuomiosta
   (Asia C-466/09 P)
   2010/C 37/08
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittaja: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación foral de Vizcaya (edustajat: abogado I. Sáenz-Cortabarría Fernández ja abogado M. Morales Isasi)

      Muut osapuolet: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación foral de Guipúzcoa, Comunidad Autónoma del País Vasco — Baskimaan hallitus, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Euroopan yhteisöjen komissio ja Comunidad Autónoma de la Rioja

      Vaatimukset

               —

               Valitus on otettava tutkittavaksi ja todettava perustelluksi.

               —

               Valituksenalainen tuomio on kumottava.

               —

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esitetty vaatimus on hyväksyttävä.

               —

               Asia on toissijaisesti palautettava ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi, joka on velvoitettava ottamaan vastaan todisteet, joiden vastaanottaminen oli evätty.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan asian käsittelystä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa aiheutuneet ja valituksen käsittelystä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Valituksenalaisen tuomion perusteluja rasittaa oikeudellinen virhe, joka koskee kanteen kohteen menettämistä asiassa T-32/01.

               2.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on syyllistynyt oikeudelliseen virheeseen katsoessaan, että riidanalaisen verotoimenpiteen tutkimista koskevan menettelyn päättäminen ennen asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1) voimaantuloa edellytti komission tästä tekemää (ja jäsenvaltiolle osoittamaa) nimenomaista päätöstä.

               3.

               Komission 28.11.2000 tekemälle päätökselle on annettu väärä merkitys katsomalla, että sillä päätettiin riidanalaisen verotoimenpiteen alustavaa tutkimista koskeva menettely, joka oli aloitettu huhtikuussa 1994 rekisteröidyn kantelun perusteella. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsomalla, ettei riidanalaisen verotoimenpiteen uutta tutkintaa vuonna 2000 ollut suoritettava olemassa oleviin tukiin sovellettavassa menettelyssä.

               4.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen jättäessään noudattamatta todistustaakkaa ja todisteiden arviointia koskevia prosessuaalisia säännöksiä erityisesti 28.11.2000 tehdyn päätöksen muodostaman asiakirjanäytön osalta (päätöksen uskottavuus ja todistusvoima). Oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin on loukattu.

               5.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen loukatessaan todisteiden arviointia ja todistustaakkaa koskevia prosessuaalisia sääntöjä niiden asioissa esitettyjen objektiivisten, merkityksellisten, yhtäpitävien ja ratkaisevien indisioiden osalta, jotka osoittavat, että komissio oli ennen 28.11.2000 tehtyä päätöstä tutkinut alustavasti riidanalaisen verotoimenpiteen ja päättänyt tutkinnan. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on syyllistynyt oikeudelliseen virheeseen katsomalla, ettei riidanalaisen verotoimenpiteen uutta tutkintaa vuonna 2000 ollut suoritettava olemassa oleviin tukiin sovellettavassa menettelyssä.

               6.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen jättäessään noudattamatta todisteiden vastaanottamista koskevia prosessuaalisia sääntöjä ja päättäessään olla vastaanottamatta tiettyjen komission asiakirjojen avulla esitettävää todistelua, jota valittaja oli vaatinut ja jota on ensimmäisen oikeusasteen käyttämien niiden toteamusten, joilla valittajan vaatimus hylättiin, perusteella pidettävä olennaisen tärkeänä valittajan etujen puolustuksen kannalta. Oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin ja prosessuaalisen yhdenvertaisuuden ja puolustautumisoikeuksien periaatteita on loukattu.

      (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus, EYVL L 83, s. 1.


title: Asia T-196/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 23.9.2008 — Dyckerhoff Polska v. komissio (Kumoamiskanne — Direktiivi 2003/87/EY — Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä — Puolan ilmoittama päästöjen kansallinen jakosuunnitelma vuosien 2008 ja 2012 väliselle ajalle — Komission päätös olla esittämättä väitteitä tiettyjen ehtojen osalta — Jäsenvaltioiden toimivalta jakaa itsenäisesti päästöoikeudet — Toimi ei koske kantajaa suoraan — Tutkimatta jättäminen)

text:
               22.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/37

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 23.9.2008 — Dyckerhoff Polska v. komissio
   (Asia T-196/07) (1)

   (Kumoamiskanne - Direktiivi 2003/87/EY - Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä - Puolan ilmoittama päästöjen kansallinen jakosuunnitelma vuosien 2008 ja 2012 väliselle ajalle - Komission päätös olla esittämättä väitteitä tiettyjen ehtojen osalta - Jäsenvaltioiden toimivalta jakaa itsenäisesti päästöoikeudet - Toimi ei koske kantajaa suoraan - Tutkimatta jättäminen)
   (2008/C 301/62)
   Oikeudenkäyntikieli: puola
   Asianosaiset

      Kantaja: Dyckerhoff Polska sp. z o.o. (Sitkówka-Nowiny, Puola) (edustajat: asianajajat P. K. Rosiak ja F. Puel)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: U. Wölker ja K. Herrmann)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kumoamiskanne kasvihuonekaasujen päästöjen kansallisesta jakosuunnitelmasta, jonka Puolan tasavalta oli ilmoittanut vuosien 2008 ja 2012 väliselle ajalle kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (EUVL L 275, s. 32) mukaisesti, 26.3.2007 tehdystä komission päätöksestä K(2007) 1295 lopullinen
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Dyckerhoff Polska sp. z o.o. vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 170, 21.7.2007.


title: Asia C-530/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 11.11.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgerichtshof – Itävalta) – Leopold Schmitzer v. Bundesministerin für Inneres (Ennakkoratkaisupyyntö – Sosiaalipolitiikka – Direktiivi 2000/78/EY – Yhdenvertainen kohtelu työssä ja ammatissa – 2 artiklan 1 kohta ja 2 kohdan a alakohta – 6 artiklan 1 kohta – Ikään perustuva syrjintä – Kansallinen lainsäädäntö, jossa ennen 18 vuoden ikää kertyneiden koulutus- ja palvelusajanjaksojen huomioon ottaminen palkan määräytymistä varten on tehty riippuvaisesti palkkatasoilla etenemistä koskevien määräaikojen pidentämisestä – Oikeuttaminen – Soveltuvuus tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi – Oikeus riitauttaa palkkatasoilla etenemistä koskevien määräaikojen pidentäminen)

text:
               19.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/8

      Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 11.11.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgerichtshof – Itävalta) – Leopold Schmitzer v. Bundesministerin für Inneres
      (Asia C-530/13) (1)

      (Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 2000/78/EY - Yhdenvertainen kohtelu työssä ja ammatissa - 2 artiklan 1 kohta ja 2 kohdan a alakohta - 6 artiklan 1 kohta - Ikään perustuva syrjintä - Kansallinen lainsäädäntö, jossa ennen 18 vuoden ikää kertyneiden koulutus- ja palvelusajanjaksojen huomioon ottaminen palkan määräytymistä varten on tehty riippuvaisesti palkkatasoilla etenemistä koskevien määräaikojen pidentämisestä - Oikeuttaminen - Soveltuvuus tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi - Oikeus riitauttaa palkkatasoilla etenemistä koskevien määräaikojen pidentäminen)
      (2015/C 016/10)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Verwaltungsgerichtshof

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Leopold Schmitzer

         Vastapuoli: Bundesministerin für Inneres

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY 2 artiklan 1 kohtaa ja 2 kohdan a alakohtaa ja 6 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa ikään perustuvan syrjinnän lopettamiseksi otetaan huomioon ennen 18 vuoden ikää kertyneet koulutus- ja palvelusajanjaksot mutta jossa samanaikaisesti pidennetään tämän syrjinnän kohteeksi joutuneiden virkamiesten osalta kolmella vuodella sitä aikaa, joka vaaditaan siirtymiselle kunkin virkaryhmän ja palkkaluokan ensimmäiseltä palkkatasolta niiden toiselle palkkatasolle.

                  2)

                  Direktiivin 2000/78 9 ja 16 artiklaa on tulkittava siten, että virkamiehen, jota on hänen palkkatasoilla etenemisensä osalta huomioon otettavan viitepäivämäärän vahvistamistavan johdosta syrjitty iän perusteella, on voitava vedota direktiivin 2000/78 2 artiklaan riitauttaakseen palkkatasoilla etenemistä koskevan määräajan pidentämisen syrjivät vaikutukset, vaikka hän on saanut hakemuksestaan tämän päivämäärän määritellyksi uudelleen.

         (1)  EUVL C 15, 18.1.2014.


title: Asia C-279/14: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 9.9.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Hannover — Saksa) — Catharina Smets ja Franciscus Vereijken v. TUIfly GmbH

text:
               1.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 431/16

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 9.9.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Hannover — Saksa) — Catharina Smets ja Franciscus Vereijken v. TUIfly GmbH
   (Asia C-279/14) (1)

   (2014/C 431/26)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 303, 8.9.2014.


title: Asian T-151/04 poistaminen rekisteristä

text:
               14.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 115/41

         Asian T-151/04 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 115/74)

      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)

   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston puheenjohtajan 14.2.2005 antamalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia T-151/04, Bernard Nonat vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.

      (1)  EUVL C 168, 26.6.2004.


title: Asia T-147/16: Kanne 8.4.2016 – Italia v. komissio

text:
               30.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 191/42

         Kanne 8.4.2016 – Italia v. komissio
   (Asia T-147/16)
   (2016/C 191/55)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamiehet: avvocato dello Stato S. Fiorentino ja G. Palmieri)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 28.1.2016 tehdyn komission päätöksen nro C (2016) 366 final, joka on annettu tiedoksi 29.1.2016 ja jolla komissio on 17.11.2011 annetun tuomion, komissio v. Italia, C-496/09, Kok., EU:C:2011:740, nojalla määrännyt Italian tasavallan maksamaan 5 382 000 euroa ja 2 106 000 euroa viivästyskorkoineen, joista ensimmäinen vastaa edellä mainitun unionin tuomioistuimen tuomion antamisen jälkeistä kolmatta ja toinen neljättä jaksoa

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, joka perustuu 22.3.1999 annetun asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklan rikkomiseen, 21.4.2004 annetun asetuksen (EY) N:o 794/2004 11 artiklan virheelliseen soveltamiseen sekä suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen.

               —

               Asiassa vedotaan siihen, että riidanalaisessa päätöksessä edellytetään, että määriin, jotka yritysten on maksettava valtiontuen takaisinperinnän vuoksi, sovelletaan asetuksen N:o 794/2004 11 artiklan mukaista korkoa korolle -menetelmän mukaista korkokantaa. Italian hallitus riitauttaa kyseisen toimen mainitun kohdan sillä perusteella, että edes Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan mainittua korkojen laskentatapaa ei sovelleta asetuksen N:o 794/2004 voimaantuloa edeltäneisiin takaisinperintäpäätöksiin, ja vielä vähemmän sitä sovelletaan päätöksiin, jotka on tehty ennen kuin 8.5.2003 annettu komission tiedonanto sääntöjenvastaisesti myönnetyn tuen takaisinperinnässä sovellettavasta korkotasosta (EUVL C 110, s. 21) on julkaistu. Komission riidanalaisessa päätöksessä esittämällä väitteellä, joka koskee sitä, että Italian tasavalta ja komissio olisivat väitetysti sopineet korkoa korolle -menetelmän soveltamisesta, ei ole merkitystä.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 11 päivänä syyskuuta 2003 asiassa C-13/01 (Giudice di pace di Genova esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Safalero Srl vastaan Prefetto di Genova (Direktiivi 1999/5/EY – Radio- ja telepäätelaitteet – Yhteisön oikeusjärjestyksessä taattujen oikeuksien tehokas oikeussuoja – Kansallisessa lainsäädännössä säädettyjen hallinnollisten seuraamusten sallittavuus – Kolmanteen osapuoleen kohdistuvan takavarikointitoimen riitauttaminen)

text:
C 264/6                    FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                              1.11.2003
Estado português ennakkoratkaisun EY 2, EY 28, EY 29, EY 31                         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
ja EY 49 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari) sekä tuomarit C. Gulmann                                        (kuudes jaosto)
ja F. Macken, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: johtava
hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 11.9.2003 tuomion,
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                                              11 päivänä syyskuuta 2003
                                                                           asiassa C-13/01 (Giudice di pace di Genova esittämä
1)    Raha- tai onnenpelit ovat EY 2 artiklassa tarkoitettua taloudel-     ennakkoratkaisupyyntö): Safalero Srl vastaan Prefetto di
      lista toimintaa.                                                                                Genova (1)
2)    Raha- tai onnenpelilaitteiden pelattavana pitämistä, olipa se        (Direktiivi 1999/5/EY – Radio- ja telepäätelaitteet – Yhtei-
      erotettavissa näiden laitteiden valmistamista, maahantuontia         sön oikeusjärjestyksessä taattujen oikeuksien tehokas oi-
      ja myymistä koskevasta toiminnasta tai ei, on pidettävä              keussuoja – Kansallisessa lainsäädännössä säädettyjen hal-
      perustamissopimuksessa tarkoitettuna palveluja koskevana toi-        linnollisten seuraamusten sallittavuus – Kolmanteen osa-
      mintana, joten se ei kuulu tavaroiden vapaata liikkuvuutta            puoleen kohdistuvan takavarikointitoimen riitauttaminen)
      koskevien EY 28 ja EY 29 artiklan alaisuuteen.
                                                                                (2003/C 264/09)
3)    Raha- tai onnenpelien pelattavana pitämistä koskeva yksinoi-
      keus ei kuulu EY 31 artiklan soveltamisalaan.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
4)    Portugalin lainsäädännön kaltaisen kansallisen lainsäädännön,        (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
      jossa sallitaan raha- tai onnenpelien pelattavana pitäminen ja                      tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
      pelaaminen ainoastaan asetuksessa määrätyillä pysyvillä tai
      väliaikaisilla pelialueilla sijaitsevissa kasinosaleissa ja jota
      sovelletaan erotuksetta kotimaan kansalaisiin ja muiden jäsen-
      valtioiden kansalaisiin, estää palvelujen tarjoamisen vapauden.
      Tällainen kansallinen lainsäädäntö ei kuitenkaan ole ristiriidas-    Asiassa C-13/01, jonka Giudice di pace di Genova (Italia) on
      sa EY 49 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen kanssa, kun          saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
      otetaan huomioon ne sosiaalipolitiikkaan ja petosten ehkäisyyn       käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
      liittyvät näkökohdat, joihin kyseinen lainsäädäntö perustuu.         vireillä olevassa asiassa Safalero Srl ja Prefetto di Genova
                                                                           ennakkoratkaisun yhteisön oikeudessa vahvistetun suhteelli-
                                                                           suusperiaatteen ja yhteisön oikeusjärjestyksen mukaisen yksi-
5)    Sillä, että muissa jäsenvaltioissa mahdollisesti on lainsäädän-      tyisille kuuluvien oikeuksien tehokkaan ja asianmukaisen
      töä, jossa asetetaan raha- tai onnenpelien pelattavana pitämi-       oikeussuojan periaatteen kanssa, yhteisöjen tuomioistuin (kuu-
      selle ja pelaamiselle Portugalin lainsäädännössä säädettyjä          des jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
      edellytyksiä vähemmän rajoittavia edellytyksiä, ei ole merkitystä    J.-P. Puissochet sekä tuomarit R. Schintgen, C. Gulmann,
      arvioitaessa sitä, onko Portugalin lainsäädäntö sopusoinnussa        F. Macken ja J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari),
      yhteisön oikeuden kanssa.                                            julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: johtava hallintovirkamies
                                                                           L. Hewlett, on antanut 11.9.2003 tuomion, jonka tuomiolau-
                                                                           selma on seuraava:
6)    EY:n perustamissopimuksen kanssa sopusoinnussa olevan lain-
      säädännön osalta raha- tai onnenpelien pelattavana pitämisen
      ja pelaamisen organisoinnin ja valvonnan yksityiskohtien, kuten      Yhteisön oikeusjärjestyksessä yksityisille oikeussubjekteille myönnetty-
      hallinnollisen yksinoikeussopimuksen tekeminen valtion kanssa        jen oikeuksien tehokkaan suojelun periaatetta on tulkittava niin, että
      tai tiettyjen pelien pelattavana pitämisen ja pelaamisen rajoitta-   pääasian kaltaisissa olosuhteissa tämän periaatteen kanssa ei ole
      minen tätä varten asianomaisella tavalla sallittuihin paikkoi-       ristiriidassa sellainen kansallinen lainsäädäntö, jonka nojalla tuoja
      hin, valinta kuuluu kansallisille viranomaisille näiden harkinta-    ei voi nostaa kannetta jälleenmyyjälle myytyjen tavaroiden takavarik-
      vallan puitteissa.                                                   kotoimenpiteestä, jonka viranomaiset ovat asettaneet jälleenmyyjälle,
                                                                           koska tuojalla on käytettävissään oikeussuojakeino, jolla voidaan
                                                                           varmistaa sille yhteisön oikeudessa myönnettyjen oikeuksien kunnioit-
                                                                           taminen.
(1) EYVL C 61, 24.2.2001.
                                                                           (1) EYVL C 79, 10.3.2001.


title: Asia T-82/07: Kanne 14.3.2007 — Kliq (selvitystilassa) v. komissio

text:
               26.5.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 117/24

         Kanne 14.3.2007 — Kliq (selvitystilassa) v. komissio
   (Asia T-82/07)
   (2007/C 117/38)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantajat: asianajajat Jan Rudolf Maas ja Cornelis Van den Bergh, Kliq B.V:n (Apeldoorn, Alankomaat) konkurssipesän pesänhoitajien ominaisuudessa (edustajat: asianajajat G. van der Wal ja T. Boesman)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               komission päätös, jonka se on 19.7.2006 tehnyt asiassa C-30/2005, on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja riitauttaa toimenpiteestä, jonka Alankomaat aikoo toteuttaa KG Holding NV:n hyväksi, 19.7.2006 tehdyn komission päätöksen 2006/939/EY (1).
   Mainittu tukitoimenpide koski rakenneuudistustukea, jonka Alankomaat aikoi myöntää KG Holding NV:lle muuntamalla aiemmin myönnetyn pelastamislainan ja sille kertyneen koron osakepääomaksi. Komissio totesi kanteen kohteena olevassa päätöksessä, ettei kyseinen rakenneuudistustuen muodossa toteutettava tukitoimenpide sovellu yhteismarkkinoille.
   Komissio määräsi myös, että Alankomaiden on perittävä KG Holding NV:ltä ja sen tytäryhtiöltä Kliq BV:ltä se osa tuesta, jonka KG Holding NV on pelastamislainana siirtänyt Kliq BV:lle ja joka on muunnettu osakepääomaksi, ja että Alankomaiden on ilmoitettava velkojana saatavansa KG Holding NV:ltä ja/tai Kliq Reïntegratielta konkurssipesän selvittäjälle konkurssimenettelyssä.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi ensinnäkin siihen, että komissio on tehnyt virheen, kun se on esittänyt väitteen, joka koskee KG Holdingin omistamien Kliq BV:n osakkeiden täysimääräistä maksamista kuittaamalla kyseinen saatava sellaista lainasopimukseen perustuvaa saatavaa vastaan, joka KG Holdingilla on Kliq BV:ltä. Tämä ei kantajan mukaan sisältynyt 5.8.2005 tehtyyn päätökseen (2), jolla menettely aloitettiin. Tältä osin komissio on kantajan mukaan käyttänyt harkintavaltaansa väärin ja loukannut puolustautumisoikeuksia ja kantajien oikeutta tulla kuulluksi. Toiseksi komissio on virheellisesti katsonut, että Kliq BV:tä on pidettävä 9,25 miljoonan euron suuruisen valtiontuen saajana. Komissio on jättänyt arvioinnissaan virheellisesti ottamatta huomioon sen, että ”pelastamislainan muuntamista osakepääomaksi”, joka mainitaan kanteen kohteena olevan päätöksen 43-46 perustelukappaleessa, ei voida millään tavalla osoittaa Alankomaiden toimenpiteeksi eikä sitä näin ollen voida pitää EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtiontukena. Kun tosiseikat otetaan huomioon, komissio on tältä osin käyttänyt harkintavaltaansa väärin. Kantajan mukaan kanteen kohteena oleva päätös on näistä syistä oikeudellisesti ja/tai tosiseikkojen osalta virheellinen tai ainakin mahdoton ymmärtää ja/tai virheellinen tai perusteluiltaan puutteellinen ja ristiriidassa EY 87 artiklan ja/tai EY 253 artiklan kanssa.
   Kantaja väittää kolmanneksi, että komissio on tehnyt virheen, koska se on jättänyt osoittamatta, että väitetty tuki voisi vaikuttaa kielteisesti kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Kantaja toteaa joka tapauksessa, ettei komission tältä osin esittämiä lausumia ole perusteltu riittävästi.
   Neljänneksi komissio on kantajan mukaan virheellisesti määrännyt, että Alankomaiden on perittävä 9,25 miljoonan euron väitetty tuki takaisin KG Holdingilta ja Kliq BV:ltä. Koska KG Holding, Kliq Reïntegratie ja Kliq BV ovat menneet konkurssiin, väitetyn tuen takaisin perimisestä on tullut mahdotonta ja joka tapauksessa ainakin merkityksetöntä, koska saatavien periminen ilmoittamalla ne kyseisten yhtiöiden konkurssimenettelyssä on tarpeetonta ja joka tapauksessa täysin turhaa kilpailun vääristymien lopettamisen kannalta.
   Kantaja toteaa lopuksi, että komissio on virheellisesti määrännyt, että KG Holdingilta ja Kliq BV:ltä takaisin perittäville määrille on maksettava korkoja alkaen siitä, kun kyseisen tukimäärän eri osat asetettiin tuensaajien käyttöön, tuen todelliseen takaisinperintään asti. Kantajat väittävät, että tällainen vaatimus on ristiriidassa kansallisen konkurssilainsäädännön kanssa.

      (1)  EUVL L 366, s. 40.

      (2)  Valtiontuki N:o C 30/2005 (ex N 78/2004) — Rakenneuudistustuki KG Holding N.V.:lle — Kehotus huomautusten esittämiseen EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisesti (EUVL 2005, C 280, s. 2).


title: Asia C-506/17: Kanne 18.8.2017 – Euroopan komissio v. Slovenian tasavalta

text:
               23.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 357/6

         Kanne 18.8.2017 – Euroopan komissio v. Slovenian tasavalta
   (Asia C-506/17)
   (2017/C 357/08)
   Oikeudenkäyntikieli: sloveeni

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Sanfrutos Cano ja M. Žebre)

      Vastaaja: Slovenian tasavalta

      Vaatimukset

               —

               Unionin tuomioistuimen on todettava, että Slovenian tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 1999/31/EY 14 artiklan b alakohdan mukaisia velvollisuuksiaan, koska se ei ole toteuttanut seuraavien kaatopaikkojen: Dragonja, Dvori, Rakek – Pretržje, Bukovžlak – Cinkarna, Suhadole, Lokovica, Mislinjska Dobrava, Izola, Mozelj, Dolga Poljana, Dolga vas, Jelšane, Volče, Stara gora, Stara vas, Dogoše, Mala gora, Tuncovec – steklarna, Tuncovec – OKP ja Bočna – Podhom osalta kyseisen direktiivin 7 artiklan g kohdassa ja 13 artiklassa edellytettyjä toimenpiteitä sellaisten kaatopaikkojen, joille ei ole annettu mainitun direktiivin 8 artiklassa tarkoitettua lupaa jatkaa toimintaa, sulkemiseksi mahdollisimman pian.

               —

               Unionin tuomioistuimen on todettava, että Slovenian tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 1999/31/EY 14 artiklan c alakohdan mukaisia velvollisuuksiaan, koska se ei ole toteuttanut Ostri Vrh -kaatopaikan osalta toimenpiteitä, joilla annettaisiin lupa tarvittaviin rakennustöihin ja vahvistettaisiin siirtymäaika kunnostussuunnitelman täydelliselle täytäntöönpanolle ja kaatopaikan saattamiselle direktiivin 1999/31/EY vaatimusten mukaiseksi lukuun ottamatta liitteessä I olevassa 1 kohdassa olevaa vaatimusta, kahdeksan vuoden kuluessa kyseisen direktiivin 18 artiklan 1 kohdassa säädetystä päivästä.

               —

               Slovenian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Direktiivin 1999/31/EY (jäljempänä direktiivi) 14 artiklan mukaan jäsenvaltioiden oli toteutettava toimenpiteet varmistaakseen, että käytössä olevat kaatopaikat eli ”kaatopaikat, joille [oli] myönnetty lupa tai jotka [olivat] jo käytössä, kun tämä direktiivi saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä”, mikä tapahtui 16.7.2001 (Slovenian tapauksessa 1.5.2004, jolloin Slovenia liittyi EU:hun), tutkitaan direktiivin vaatimusten suhteen ja mainitun arvioinnin perusteella suljetaan mahdollisimman pian tai varmistetaan se, että ne täyttävät direktiivin vaatimukset 16.7.2009 päättyneen kahdeksan vuoden siirtymäajan kuluessa. Kyseistä siirtymäaikaa sovellettiin myös Sloveniaan, jolla ei tältä osin ollut liittymissopimuksen mukaista siirtymäaikaa.

               2.

               Slovenian tasavallan oikeudenkäyntiä edeltävässä menettelyssä esittämien seikkojen perusteella ja otettuaan huomioon Slovenian hallintoviranomaisten päätökset, sellaisina kuin ne ilmenevät yksittäisistä luvista, joilla kaatopaikkojen toiminta sallitaan sulkemisen ja jälkihoitomenettelyn aikana, komissio on aiheellisesti todennut, että seitsemän kaatopaikan (Mislinjska Dobrava, Volče, Izola, Dragonja, Dvori, Mozelj, Tuncovec – OKP) osalta sulkemistyöt ovat edelleen käynnissä. Tästä syystä komissio katsoo, että kyseisten kaatopaikkojen osalta Slovenian tasavalta ei ole vielä noudattanut direktiivin 14 artiklan b alakohtaan perustuvia velvollisuuksiaan.

               3.

               Sen jälkeen kun kaikki saatavilla oleva tieto on analysoitu ja Slovenian tasavallan ilmoitukset oikeudenkäyntiä edeltävässä menettelyssä ja vastanäytön puuttuminen on otettu huomioon, näyttää siltä, että viidestä kaatopaikasta (Bočna – Podhom, Dogoše, Mala gora, Tuncovec – steklarna ja Stara vas) ei siitä huolimatta, että Slovenian tasavalta väittää, että sulkeminen on suurelta osin saatettu loppuun, ole vielä tehty lopullista sulkemispäätöstä, mitä direktiivin 14 artiklan b alakohta, luettuna yhdessä kyseisen direktiivin 13 artiklan b alakohdan kanssa, edellyttää. Komissio päättelee tästä näin ollen, että Slovenian tasavalta ei vielä ole noudattanut direktiivin 14 artiklan b alakohtaan perustuvia velvollisuuksiaan kyseisten viiden kaatopaikan osalta.

               4.

               Sen jälkeen kun kaikki saatavilla oleva tieto on analysoitu ja Slovenian tasavallan ilmoitukset oikeudenkäyntiä edeltävässä menettelyssä ja vastanäytön puuttuminen on otettu huomioon, näyttää siltä, että kahdeksasta kaatopaikasta (Dolga vas, Jelšane, Stara gora, Rakek – Pretržje, Lokovica, Dolga Poljana, Bukovžlak Cinkarna, Suhadole), ei ole tehty lopullista sulkemispäätöstä, mitä direktiivin 14 artiklan b alakohta, luettuna yhdessä kyseisen direktiivin 13 artiklan b alakohdan kanssa, edellyttää, ja että sulkemistyöt ovat vielä meneillään. Komissio päättelee tästä näin ollen, että Slovenian tasavalta ei vielä ole noudattanut direktiivin 14 artiklan b alakohtaan perustuvia velvollisuuksiaan myöskään kyseisten kahdeksan kaatopaikan osalta.

               5.

               Slovenian tasavalta ei milloinkaan ole esittänyt näyttöä siitä, että Ostri Vrh -kaatopaikan toiminnan jatkamista koskeva ympäristölupa olisi myönnetty täydentävään perusteltuun lausuntoon vastaamiselle asetetussa määräajassa (tai ennen tämän kanteen nostamispäivää) ja että jäsenvaltio olisi näin noudattanut sille 14 artiklan c alakohdassa asetettuja velvollisuuksia. Komissio huomauttaa lisäksi, että myöhemmin saadusta luvasta, jolla annetaan lupa toimia sulkemismenettelyn ajan ja sen jälkeen, ilmenee, että sulkemistyöt ovat edelleen kesken ja että ne on saatettava päätökseen 30.5.2019 mennessä, mikä osoittaa, ettei Slovenian tasavalta millään tavalla ole täyttänyt direktiivin 14 artiklaan perustuvia velvollisuuksiaan.


title: Asia T-172/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 27.9.2006 — Telefónica v. SMHV — Branch (emergia) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuvamerkin emergia rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön sanamerkki EMERGEA — Sekaannusvaara — Rekisteröinnin esteet — Asetuksen 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/44

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 27.9.2006 — Telefónica v. SMHV — Branch (emergia)
   (Asia T-172/04) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuvamerkin emergia rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön sanamerkki EMERGEA - Sekaannusvaara - Rekisteröinnin esteet - Asetuksen 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   (2006/C 294/93)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Telefónica, SA (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja A. Sirimarco)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: J. Laporta Insa)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: David Branch (Reading, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: aiemmin asianajaja C. Berenguer Marsal, sittemmin asianajajat I. M. Barroso Sánchez-Lafuente ja M. C. Trullols Durán)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kumoamiskanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 12.3.2004 tekemästä päätöksestä (asia R 676/2002-1), joka koskee väitemenettelyä David Branchin ja Telefónica, S.A:n välillä
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 179, 10.7.2004.