title: Asia C-179/14: Kanne 10.4.2014 – Euroopan komissio v. Unkari

text:
               30.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 202/10

         Kanne 10.4.2014 – Euroopan komissio v. Unkari
   (Asia C-179/14)
   2014/C 202/12
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: virkamiehet A. Tokár ja E. Montaguti)

      Vastaaja: Unkari

      Vaatimukset

   Komissio vaatii, että unionin tuomioistuin

               1.

               toteaa, että Unkari on ottamalla käyttöön ja pitämällä voimassa 12.4.2011 annetulla hallituksen asetuksella 55/2011 (jota on vuonna 2011 annetulla lailla nro CLVI muutettu) niin kutsutun SZÉP -korttijärjestelmän rikkonut palveluista sisämarkkinoilla 12.12.2006 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2006/123/EY (1) seuraavista syistä:

                           —

                           SZÉP -korttia koskevan asetuksen 13 §:llä, luettuna yhdessä vuonna 1993 annetun lain nro XCVI 2 §:n 2 momentin d kohdan ja vuonna 1997 annetun lain nro CXXXII 2 §:n b kohdan sekä vuonna 2006 annetun lain nro IV 1 §:n, 2 §:n 1 ja 2 momentin, 55 §:n 1 ja 3 momentin ja 64 §:n 1 momentin kanssa, estetään yhtiöiden sivuliikkeitä laskemasta liikkeelle SZÉP -korttia ja rikotaan näin direktiivin 2006/123/EY 14 artiklan 3 kohtaa ja 15 artiklan 2 kohdan b alakohtaa.

                           —

                           SZÉP -korttia koskevan asetuksen 13 §:llä, luettuna yhdessä vuonna 2006 annetun lain nro IV 1 §:n, 2 §:n 1 ja 2 momentin, 55 §:n 1 ja 3 momentin ja 64 §:n 1 momentin, vuonna 1993 annetun lain nro XCVI 2 §:n 2 momentin d kohdan ja vuonna 1997 annetun lain nro CXXXII 2 §:n b kohdan kanssa, rikotaan direktiivin 2006/123/EY 15 artiklan 1 kohtaa, 15 artiklan 2 kohdan b alakohtaa ja 15 artiklan 3 kohtaa sen vuoksi, että SZÉP -korttia koskevan asetuksen 13 §:n a, b ja c kohdassa säädettyjen edellytysten täyttymistä arvioitaessa ei oteta huomioon sellaisten yhtiöryhmien toimintaa, joissa emoyhtiö ei ole Unkarin oikeuden mukaisesti perustettu yhtiö ja joihin kuuluvat yhtiöt eivät harjoita toimintaansa Unkarin oikeuden mukaisina yrityksinä.

                           —

                           SZÉP -korttiasetuksen 13 §:llä, luettuna yhdessä vuonna 2006 annetun lain nro IV 1§:n, 2 §:n 1 ja 2 momentin, 55 §:n 1 ja 3 momentin ja 64 §:n 1 momentin, vuonna 1993 annetun lain nro XCVI 2 §:n 2 momentin d kohdan ja vuonna 1997 annetun lain nro CXXXII 2 §:n b kohdan kanssa, rikotaan direktiivin 2006/123/EY 15 artiklan 1 kohtaa, 15 artiklan 2 kohdan b alakohtaa ja 15 artiklan 3 kohtaa sen vuoksi, että SZÈP -kortin liikkeelle laskemismahdollisuus kuuluu pankeille ja rahalaitoksille, koska vain ne kykenevät täyttämään asetuksen 13 §:ssä säädetyt edellytykset.

                           —

                           SZÉP -korttia koskevan asetuksen 13 § on ristiriidassa direktiivin 2006/123/EY 16 artiklan kanssa siltä osin kuin asetuksessa säädetään, että SZÉP -kortin liikkeelle laskeminen edellyttää Unkarissa sijaitsevaa toimipaikkaa.

               2.

               toteaa toissijaisesti, että 12.4.2011 annetulla asetuksella 55/2011 perustettu SZÉP -korttijärjestelmä on ristiriidassa EUT-sopimuksen 49 ja 56 artiklan kanssa siltä osin kuin edellä 1 kohdassa mainituissa säännöksissä ei ole huomioitu edellä samassa kohdassa mainittuja direktiivin 2006/123/EY säännöksiä.

               3.

               toteaa, että vuonna 2011 annetulla lailla nro CLVI ja vuonna 2012 annetulla lailla nro CIII säädetty Erzsébet -setelijärjestelmä, jolla otettiin käyttöön julkisten organisaatioiden yksinoikeus laskea liikkeelle Erzsébet -ateriaseteleitä ja joka tuli voimaan ilman asiaankuuluvaa siirtymäkautta ja tämän edellyttämiä toimenpiteitä, on EUT-sopimuksen 49 ja 56 artiklan vastainen siltä osin kuin vuonna 2011 annetun lain nro CLVI 1, 5 ja 477 §:ssä sekä vuonna 2012 annetun lain nro CIII 2 §:n 1 ja 2 momentissa asetetut vaatimukset ovat suhteettomia.

               4.

               velvoittaa Unkarin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Unkari muutti vuonna 2011 työantajien työntekijöille luovuttamien, palkan lisiksi katsottavien ja näin kevennetyn verotuksen ja sosiaaliturvan säännösten piiriin kuuluvien ateria-, vapaa-aika- ja lomasetelien liikkeelle laskemista koskevia säännöksiä, jotka tulivat voimaan 1.1.2012 ilman asianmukaista siirtymäkautta. Ennen muutoksia kansallisissa säännöksissä ei säädetty erillisistä tai erityisistä edellytyksistä tällaisten ateriasetelien liikkeelle laskemisesta eikä muodosta. Muutosten jälkeen kuitenkin Magyar Nemzeti Üdülesi Alapítvány -niminen valtion vapaa-aikarahasto sai yksinoikeuden kylmiä aterioita koskevien paperisetelien ja sähköisten setelien sekä lämpimiä aterioita koskevien paperisetelien liikkeelle laskemiseen. Säännöksillä sidottiin lisäksi poikkeuksellisen ankariin vaatimuksiin ja nyt enää yksinomaan sähköisessä muodossa luovutettaviksi tarkoitettujen, lämpimiä aterioita, vapaa-aikaa ja lomia koskevien setelien liikkeelle laskeminen. Pääasiassa riitautetuilla säännöksillä syrjäytettiin kyseessä olevilla markkinoilla jo vuosia toimineet toimijat, rajoitettiin uusien toimijoiden markkinoille pääsyä ja tehtiin palvelujen tarjoamisen vapauden käyttämisestä mahdotonta. Uudistusten voimaantulon jälkeen SZÉP -kortti on todellisuudessa vain kolmen suuremman Unkarin oikeuden mukaisesti perustetun pankkiryhmän käsissä, ja Erzsébet -seteleiden liikkeelle laskemiseen on puolestaan oikeutettu yksioikeudella valtio. Toteutettuja rajoituksia ei voida perustella riittävällä tavalla monopoliasemaan asetetun julkisen rahaston tulojen käyttämisellä sosiaalisiin tarkoituksiin. Sijoittautumisvapautta ja palvelujen tarjoamisen vapautta koskevien määräysten ja direktiivin 2006/123/EY säännösten mukaan rajoittaminen on mahdollista vain siinä tapauksessa, että rajoituksilla ei syrjitä, ne perustuvat yleiseen etuun ja täyttävät välttämättömyyttä ja oikeasuhteisuutta koskevat vaatimukset.

      (1)  Palveluista sisämarkkinoilla 12.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/123/EY (EUVL L 376, s. 36).


title: Asian T-55/97 poistaminen rekisteristä

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/62

         Asian T-55/97 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 217/125)

      (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)

   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston puheenjohtajan 16.6.2005 antamalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia T-55/97, C. H. L. Wijnen vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio.

      (1)  EYVL C 142, 10.5.1997.


title: Asia T-171/10: Kanne 15.4.2010 — Slovak Telekom v. komissio

text:
               5.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 148/49

         Kanne 15.4.2010 — Slovak Telekom v. komissio
   (Asia T-171/10)
   2010/C 148/80
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Slovak Telekom a.s. (Bratislava, Tšekin tasavalta) (edustajat: asianajajat D. Geraldin, L. Kjølbye ja M. Maier)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Komission 8.2.2010 tekemä päätös K(2010) 902, joka koskee neuvoston asetuksen 1/2003 (1) 18 artiklan 3 kohdan ja 24 artiklan 1 kohdan mukaista menettelyä (COMP/39523 — Slovak Telekom)

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii esillä olevalla kanteella SEUT 263 artiklan perusteella kumottavaksi komission 8.2.2010 tekemää päätöstä K(2010) 902, jolla se velvoitettiin neuvoston asetuksen 1/2003 18 artiklan 3 kohdan ja 24 artiklan 1 kohdan nojalla toimittamaan tiettyjä SEUT 102 artiklan mukaista menettelyä koskevaan asiaan COMP/39523 — Slovak Telekom liittyviä tietoja ja jolla sille asetettiin uhkasakko, jos se ei noudata mainittua päätöstä.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi kolme kanneperustetta.
   Ensinnäkin kantaja vetoaa oikeudelliseen virheeseen, joka koskee komission toimivaltaa vaatia neuvoston asetuksen 1/2003 18 artiklan 3 kohdan nojalla tietoja, jotka koskevat Slovakian tasavallan liittymistä Euroopan unioniin edeltänyttä aikaa. Komissiolla ei ollut ennen 1.5.2004 toimivaltaa soveltaa Euroopan unionin lainsäädäntöä suorittaakseen tutkimuksia Slovakian tasavallan alueella. Tämän seurauksena komissio ei ole oikeutettu käyttämään tutkintavaltuuksia, joista säädetään asetuksen 1/2003 18 artiklan 3 kohdassa, saadakseen mainittua ajanjaksoa koskevia tietoja.
   Kantaja väittää toiseksi, että riidanalainen päätös on kumottava, koska sillä loukataan perusoikeuskirjan (2) 41 artiklan 1 kohdassa vahvistettua menettelyllisen oikeudenmukaisuuden periaatetta. Se, että komissio tutki Slovak Telekomin käyttäytymistä aikana, jolloin EU:n lainsäädäntöä ei sovellettu ja jolloin Slovak Telekomilla ei ollut velvollisuutta noudattaa näitä sääntöjä, voi olla vahingollista Slovak Telekomille. On mahdollista, että komissio ottaa nämä tiedot huomioon arvioinnissaan. Itse asiassa riidanalainen päätös osoittaa, että tämä on komission aikomus.
   Kantaja väittää kolmanneksi, että riidanalainen päätös on kumottava, koska sillä loukataan suhteellisuusperiaatetta. Tätä kuvastaa neuvoston asetuksen 1/2003 18 artiklan 3 kohta, jonka mukaan komissiolla on valtuudet vaatia yrityksiä antamaan kaikki tarvittavat tiedot. Kantaja väittää Slovak Telekomin asian osalta kuitenkin, että komissio ei ole osoittanut edellytettyä yhteyttä pyydettyjen liittymistä edeltäneiden tietojen ja väitetysti sääntöjenvastaisen 1.5.2004 jälkeen tapahtuneen käyttäytymisen välillä. Tämän vuoksi kantaja katsoo, että tiedot tai asiakirjat, jotka liittyvät aikaan ennen liittymistä, eivät ole edellytys sille, että komissio voisi arvioida, onko Slovak Telekomin käyttäytyminen liittymisen jälkeen ollut EU:n lainsäädännön mukaista.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL L 1, s. 1).

      (2)  Euroopan unionin perusoikeuskirja, EUVL C 83, 30.3.2010, s. 389.


title: Carmen Jiménezin 2.7.1997 sisämarkkinoilla toimivaa yhdenmukaistamisvirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne (Asia T-200/97)

text:
10.1.98                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 7/17
vaan soveltamiseen olisi, tässä artiklassa säädetään kor-               säädetty henkilöstösääntöjen 59 artiklassa. Tämä sään-
jauskerrointen puolivuosittaisesta mukauttamisesta ja vie-              nös perustuu nimittäin lääkärintodistuksen säännön-
läpä mahdollisuudesta väliaikaisiin mukauttamisiin elin-                mukaisuutta koskevaan olettamaan ja uskottavuutta
kustannusten tuntuvasti muuttuessa. Komission yli kaksi                 koskevaan periaatteeseen ja siinä myönnetään täysi
vuotta kestänyt laiminlyönti huolehtia korjauskerrointen                oikeus sairaslomaan koko todistukseen merkityksi
puolivuosittaisista mukautuksista ei siten voi jälkikäteen              ajaksi.
olla peruste väitetysti liikaa saadun palkan takaisin perin-
nälle.
(1) EYVL L 83, 2.4.1996, s. 1, 4 ja 7.                              Ð oikeusvarmuuden, luottamuksensuojan, saavutettujen
                                                                        oikeuksien ja taannehtivuuskiellon periaatteiden louk-
                                                                        kaaminen ja henkilöstösääntöjen 25 artiklan 2 kohdan
                                                                        rikkominen. Tämän osalta kantaja väittää, että nimit-
                                                                        tävä viranomainen on viitannut valituksen hylkääväs-
                                                                        sä päätöksessään tiettyihin edellytyksiin sairasloman
                                                                        myöntämiseksi koko poissaoloajalle kylpylähoitoa var-
Donato       Continolon 30.6.1997 Euroopan yhteisöjen                   ten, selostamatta kuitenkaan selvästi näitä edellytyksiä
               komissiota vastaan nostama kanne                         ja mainitsematta niiden oikeudellista perustaa. Tällai-
                        (Asia T-196/97)                                 set perustelut eivät ole asianmukaisia. Lisäksi toisin
                                                                        kuin nimittävä viranomainen on todennut valituksen
                          (98/C 7/53)                                   hylkäävässä vastauksessaan, vakavaa sairautta koskeva
                                                                        edellytys ei ole ainoastaan yksi niistä edellytyksistä,
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                          joita on käytetty ylimääräistä lomaa myönnettäessä,
                                                                        vaan se on ainoa edellytys, jota on sovellettu. Jos olisi
                                                                        sovellettu muita edellytyksiä, nimittävän viranomaisen
Donato Continolo, kotipaikka Taino (Italia), on nostanut
                                                                        olisi kantajan mukaan täytynyt tiedottaa niistä henki-
30.6.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                        löstölle selvästi ja tyhjentävästi sekä viitata niihin
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                        sääntöihin, joihin nämä edellytykset perustuvat.
vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Jean-NoeÈl
Louis, Thierry Demaseure ja Ariane Tornel, Bryssel, ja
prosessiosoite Luxemburgissa on Fiduciaire Myson SARL,
30 rue de Cessange.
                                                                    Vaikka kantaja on ollut kylpylähoidossa toukokuussa ja
                                                                    syyskuussa 1995, hallintojohtajien kokouksessa vahvistet-
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-             tiin vasta 1.2.1996 toimielinten välisen lääkintälautakun-
tuin                                                                nan tekemä, erityisen loman toisen osan myöntämistä kos-
                                                                    keva ehdotus, että sairaslomaa myönnettäisiin vain sel-
Ð kumoaa komission päätöksen olla myöntämättä kanta-                laisen sairauden hoitoa varten, joka korvataan 100-
     jalle koko sitä sairaslomaa, jonka häntä hoitava lää-          prosenttisesti.
     käri oli määrännyt kylpylähoitoa varten;
Ð velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Esillä oleva kanne koskee päätöstä olla myöntämättä kan-            Carmen JimeÂnezin 2.7.1997 sisämarkkinoilla toimivaa
tajalle sairaslomaa koko hänen poissaoloajalleen touko-             yhdenmukaistamisvirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan
kuussa ja syyskuussa 1995, jolloin kantaja on ollut kylpy-                                  nostama kanne
lähoidossa, jonka häntä hoitava lääkäri on määrännyt ja                                    (Asia T-200/97)
jonka yhteisen sairausvakuutusjärjestelmän asiantuntijalää-
käri on katsonut tarpeelliseksi.                                                             (98/C 7/54)
Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi seuraaviin kannepe-
rusteisiin:
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Ð Hallintojohtajien tekemä päätös nro 207/94,
     8.12.1994 tehty komission sisäinen ohje nro 8927 ja
     hallintojohtajien 1.2.1996 tehty päätös ovat lainvastai-       Carmen JimeÂnez, kotipaikka Luxemburg, on nostanut
     sia siltä osin kuin niissä oikeutetaan sivuuttamaan lää-       2.7.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
     kärintodistus, tai todetaan, että sairaslomaa voidaan          tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoilla toimivaa
     myöntää vain, jos hoito koskee sellaista sairautta, joka       yhdenmukaistamisvirastoa (tavaramerkit ja mallit) vas-
     korvataan 100-prosenttisesti, koska näissä toimissa            taan. Kantajan edustaja on asianajaja Georges Vandersan-
     asetetaan kylpylähoitoa varten määrätyn sairasloman            den, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire
     myöntämiselle sellaisia lisäedellytyksiä, joista ei ole        Myson SARL, 30 rue de Cessange.
 ---pagebreak--- C 7/18                  FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      10.1.98
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-            Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuin                                                               tuin
Ð määrää, että viraston on esitettävä kilpailun AT/C               Ð toteaa, että neuvoston 21.12.1992 antaman asetuksen
     valintakomitean työskentelyasiakirjat, kuten sen jäsen-            (ETY, Euratom, EHTY) N:o 3947/92 8 artiklaa sovel-
     ten ja lisäjäsenten laatimat arviointilomakkeet                    letaan kantajaan,
     27.9.1996 pidetystä haastattelusta sekä komitean lop-
     puraportti,                                                   Ð kumoaa 21.10.1996 tehdyn komission päätöksen
                                                                        hylätä palkkatason uudelleenmäärittämistä henkilöstö-
                                                                        sääntöjen 32 artiklan 3 kohdan mukaisesti koskeva
Ð kumoaa valintakomitean päätöksen olla ottamatta
                                                                        kantajan hakemus,
     kantajaa mainitussa kilpailussa laadittuun soveltuvien
     hakijoiden luetteloon,
                                                                   Ð kumoaa tarpeellisilta osin 2.4.1997 tehdyn, kantajan
                                                                        valituksen hylkäämistä koskevan komission nimen-
Ð velvoittaa viraston korvaamaan kaikki oikeudenkäyn-                   omaisen päätöksen,
     tikulut.
                                                                   Ð velvoittaa komission korvaamaan asian käsittelystä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     tässä tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntiku-
                                                                        lut.
Kantaja on palkkaluokan C 3 virkamies komissiossa, ja
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
hän riitauttaa viraston 30.10.1996 tekemän päätöksen,
jolla kieltäydyttiin ottamasta häntä kilpailussa AT/C laa-
dittuun luetteloon niistä hakijoista, jotka soveltuvat ura-        Kantaja, joka on entinen palkkaluokkaan A 6 palkkata-
alueen C toimisto- ja hallintotehtäviä hoitaviksi väliaikai-       soon 4 kuuluva väliaikainen toimihenkilö, on nimitet-
siksi toimenhaltijoiksi. Kantaja vetoaa seruaaviin perustei-       ty virkamieheksi tilintarkastustuomioistuimeen 1.7.1982
siin:                                                              alkaen ja sijoitettu palkkaluokaan A 6 palkkatasoon 3
                                                                   kyseisenä aikana sovellettujen säännösten mukaisesti.
                                                                   Hänet siirrettiin komission palvelukseen 1.9.1984.
Ð ensimmäinen         peruste:   päätös  on  riittämättömästi
     perusteltu:
                                                                   Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                   asiassa T-93/94, Becker vastaan tilintarkastustuomioistuin,
Ð toinen peruste: kilpailumenettelyssä on tapahtunut               6.3.1996 antaman tuomion (1) jälkeen kantaja pyysi
     virhe, koska valintakomitean sillä jäsenellä, jonka hen-      komission nimittävää viranomaista määrittelemään hänen
     kilöstökomitea oli nimennyt, ei ollut äänioikeutta;           palkkatasonsa uudelleen. Ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                   mioistuin oli näet tässä tuomiossaan todennut, että henki-
                                                                   löstösääntöjen 32 artiklaa, sellaisena kuin se on muutet-
Ð kolmas peruste: päätöstä tehtäessä on loukattu syrjin-
                                                                   tuna 21.12.1992 annetulla neuvoston asetuksella (ETY,
     täkiellon periaatetta;
                                                                   Euratom, EHTY) N:o 3947/92 (2), oli sovellettava myös
                                                                   niihin väliaikaisiin toimihenkilöihin, jotka oli nimitetty vir-
Ð neljäs peruste: valintakomitea on tehnyt ilmeisen arvi-          kamiehiksi ennen tämän muutoksen voimaantuloa. Komis-
     ointivirheen katsoessaan, ettei kantaja sovellu kyseisiin     sio hylkäsi hakemuksen myöhästymisen perusteella väit-
     tehtäviin (ura-alueen C toimisto- ja hallintotehtävät),       täen, että hakemus olisi pitänyt tehdä henkilöstösääntöjen
     vaikka hän on hoitanut vastaavankaltaisia tehtäviä            muutosten julkaisemista seuranneiden kolmen kuukauden
     Euroopan yhteisöjen toimielimissä yli 10 vuoden ajan.         aikana.
                                                                   Kantaja katsoo, että riidanalaisessa päätöksessä ei nouda-
                                                                   tettu henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohtaa, koska
                                                                   tässä säännöksessä ei aseteta mitään määräaikaa hake-
                                                                   muksen tekemiselle. Kantaja korostaa myös, että se seikka,
Louis Koopmanin 4.7.1997 Euroopan yhteisöjen komis-                että hänet on nimitetty ennen henkilöstösääntöjen 32 artik-
                  siota vastaan nostama kanne                      lan muutoksen voimaantuloa, ei estä uuden säännöksen
                                                                   soveltamista hänen edukseen, sillä muunlainen tulkinta
                         (Asia T-202/97)                           olisi vastoin yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, kuten
                           (98/C 7/55)                             ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on edellä maini-
                                                                   tussa tuomiossaan todennut. Kantaja väittää lopuksi, että
                                                                   komissio on rikkonut huolenpitovelvollisuuttaan, koska se
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     ei ole viran puolesta soveltanut kantajaan muutettua sään-
                                                                   nöstä ja koska se on vedonnut tämän jälkeen säännöksen
Louis Koopman, kotipaikka Keerbergen (Belgia), on nosta-           soveltamista koskevan hakemuksen myöhästymiseen.
nut 4.7.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
teen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                  (1) Kok. 1996, s. 91.
komissiota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Nico-          (2) EYVL L 404, 31.12.1992, s. 1.
las LhoeÈst, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa Fidu-
ciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange.


title: Asia T-654/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.11.2014 – Kaddour v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Syyriaan kohdistettavat rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Kumoamiskanne — Kanteen nostamisen määräaika — Osittainen tutkimatta jättäminen — Oikeussuojan tarve — Todistustaakka — Kumoamisen ajalliset vaikutukset)

text:
               12.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 7/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.11.2014 – Kaddour v. neuvosto
   (Asia T-654/11) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Syyriaan kohdistettavat rajoittavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Kumoamiskanne - Kanteen nostamisen määräaika - Osittainen tutkimatta jättäminen - Oikeussuojan tarve - Todistustaakka - Kumoamisen ajalliset vaikutukset))
   (2015/C 007/29)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Khaled Kaddour (Damaskos, Syyria) (edustajat: asianajajat M. Ponsard, D. Amaudruz ja A. Boesch)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: S. Kyriakopoulou, G. Étienne ja B. Driessen)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä 9.5.2011 annetun päätöksen 2011/273/YUTP (EUVL L 121, s. 11), Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä 9.5.2011 annetun asetuksen (EU) N:o 442/2011 (EUVL L 121, s. 1), päätöksen 2011/273/YUTP täytäntöönpanosta 23.5.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2011/302/YUTP (EUVL L 136, s. 91), asetuksen N:o 442/2011 täytäntöönpanosta 23.5.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 504/2011 (EUVL L 136, s. 45), päätöksen 2011/273 täytäntöönpanosta 23.6.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2011/367/YUTP (EUVL L 164, s. 14), asetuksen N:o 442/2011 täytäntöönpanosta 23.6.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 611/2011 (EUVL L 164, s. 1), päätöksen 2011/273 täytäntöönpanosta 1.8.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2011/488/YUTP (EUVL L 199, s. 74), asetuksen N:o 442/2011 täytäntöönpanosta 1.8.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 755/2011 (EUVL L 199, s. 33), Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/273/YUTP täytäntöönpanosta 23.8.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2011/515/YUTP (EUVL L 218, s. 20), asetuksen N:o 442/2011 täytäntöönpanosta 23.8.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 843/2011 (EUVL L 218, s. 1), päätöksen 2011/273 muuttamisesta 2.9.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/522/YUTP (EUVL L 228, s. 16), asetuksen N:o 442/2011 muuttamisesta 2.9.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 878/2011 (EUVL L 228, s. 1), päätöksen 2011/273 muuttamisesta 23.9.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/628/YUTP (EUVL L 247, s. 17), asetuksen N:o 442/2011 muuttamisesta 23.9.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 950/2011 (EUVL L 247, s. 3), päätöksen 2011/273 muuttamisesta 13.10.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/684/YUTP (EUVL L 269, s. 33), asetuksen N:o 442/2011 muuttamisesta 13.10.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1011/2011 (JO L 269, p. 18), päätöksen 2011/273 muuttamisesta 14.11.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/735/YUTP (EUVL L 296, s. 53), päätöksen 2011/273 täytäntöönpanosta 14.11.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2011/736/YUTP (EUVL L 296, s. 55), asetuksen N:o 442/2011 muuttamisesta 14.11.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1150/2011 (EUVL L 296, s. 1), asetuksen N:o 442/2011 täytäntöönpanosta 14.11.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1151/2011 (EUVL L 296, s. 3), Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä ja päätöksen 2011/273 kumoamisesta 1.12.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/782/YUTP (EUVL L 319, s. 56), asetuksen N:o 442/2011 täytäntöönpanosta 1.12.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1244/2011 (EUVL L 319, s. 8), Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen N:o 442/2011 kumoamisesta 18.1.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 36/2012 (EUVL L 16, s. 1), päätöksen 2011/782 täytäntöönpanosta 23.1.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2012/37/YUTP (EUVL L 19, s. 33), asetuksen N:o 36/2012 33 artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta 23.1.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 55/2012 (EUVL L 19, s. 6), päätöksen 2011/782 muuttamisesta 23.4.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/206/YUTP (EUVL L 110, s. 36), päätöksen 2011/782 täytäntöönpanosta 14.5.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2012/256/YUTP (EUVL L 126, s. 9), asetuksen N:o 36/2012 32 artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta 14.5.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 410/2012 (EUVL L 126, s. 3), asetuksen N:o 36/2012 muuttamisesta 15.6.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 509/2012 (EUVL L 156, s. 10), päätöksen 2011/782 muuttamisesta 20.6.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/322/YUTP (EUVL L 165, s. 45), päätöksen 2011/782 täytäntöönpanosta 25.6.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2012/335/YUTP (EUVL L 165, s. 80), asetuksen N:o 36/2012 muuttamisesta 25.6.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 545/2012 (EUVL L 165, s. 23), asetuksen N:o 36/2012 32 artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta 25.6.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 544/2012 (EUVL L 165, s. 20), päätöksen 2011/782 muuttamisesta 23.7.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/420/YUTP (EUVL L 196, s. 59), päätöksen 2011/782 täytäntöönpanosta 23.7.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2012/424/YUTP (EUVL L 196, s. 81), asetuksen 36/2012 32 artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta 23.7.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 673/2012 (EUVL L 196, s. 8), Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä ja päätöksen 2011/782 kumoamisesta 29.11.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/739/YUTP (EUVL L 330, s. 21), päätöksen 2012/739 täytäntöönpanosta 22.4.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2013/185/YUTP (EUVL L 111, s. 77), asetuksen N:o 36/2012 täytäntöönpanosta 22.4.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen (EU) N:o 363/2013 (EUVL L 111, s. 1) ja Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä 31.5.2013 annetun neuvoston päätöksen 2013/255/YUTP (EUVL L 147, s. 14) kumoamista koskeva vaatimus siltä osin kuin nämä toimet koskevat kantajaa.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta liian myöhään nostettuna siltä osin kuin se koskee Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/273 täytäntöönpanosta 23.6.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2011/367/YUTP ja Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen N:o 442/2011 täytäntöönpanosta 23.6.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 611/2011 kumoamista.

               2)

               Kanne jätetään tutkimatta siltä osin kuin se koskee Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä 9.5.2011 annetun päätöksen 2011/273/YUTP, Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä 9.5.2011 annetun asetuksen (EU) N:o 442/2011, päätöksen 2011/273/YUTP täytäntöönpanosta 23.5.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2011/302/YUTP, asetuksen N:o 442/2011 täytäntöönpanosta 23.5.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 504/2011, päätöksen 2011/273 täytäntöönpanosta 1.8.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2011/488/YUTP, asetuksen N:o 442/2011 täytäntöönpanosta 1.8.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 755/2011, Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/273/YUTP täytäntöönpanosta 23.8.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2011/515/YUTP, asetuksen N:o 442/2011 täytäntöönpanosta 23.8.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 843/2011, päätöksen 2011/273 muuttamisesta 2.9.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/522/YUTP, asetuksen N:o 442/2011 muuttamisesta 2.9.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 878/2011, päätöksen 2011/273 muuttamisesta 23.9.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/628/YUTP, asetuksen N:o 442/2011 muuttamisesta 23.9.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 950/2011, päätöksen 2011/273 muuttamisesta 13.10.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/684/YUTP, asetuksen N:o 442/2011 muuttamisesta 13.10.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1011/2011, päätöksen 2011/273 muuttamisesta 14.11.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/735/YUTP, päätöksen 2011/273 täytäntöönpanosta 14.11.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2011/736/YUTP, asetuksen N:o 442/2011 muuttamisesta 14.11.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1150/2011, asetuksen N:o 442/2011 täytäntöönpanosta 14.11.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1151/2011, asetuksen N:o 442/2011 täytäntöönpanosta 1.12.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1244/2011, Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/782 täytäntöönpanosta 23.1.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2012/37/YUTP, Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen N:o 36/2012 33 artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta 23.1.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 55/2012, Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/782 muuttamisesta 23.4.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/206/YUTP, Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/782 täytäntöönpanosta 14.5.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2012/256/YUTP, Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen N:o 36/2012 32 artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta 14.5.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 410/2012, Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen N:o 36/2012 muuttamisesta 15.6.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 509/2012, Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/782 muuttamisesta 20.6.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/322/YUTP, Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/782 täytäntöönpanosta 25.6.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2012/335/YUTP, Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen N:o 36/2012 32 artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta 25.6.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 544/2012, Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen N:o 36/2012 muuttamisesta 25.6.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 545/2012, Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen 36/2012 32 artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta 23.7.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 673/2012, Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/782 muuttamisesta 23.7.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/420/YUTP ja Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/782 täytäntöönpanosta 23.7.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2012/424/YUTP kumoamista, koska nämä toimet eivät koske Khaled Kaddouria.

               3)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa siltä osin kuin se koskee Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä ja päätöksen 2011/273 kumoamisesta 1.12.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/782/YUTP, Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä ja päätöksen 2011/782 kumoamisesta 29.11.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/739/YUTP ja päätöksen 2012/739 täytäntöönpanosta 22.4.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2013/185/YUTP kumoamista, koska nämä toimet on kumottu ja korvattu.

               4)

               Seuraavat toimet kumotaan K. Kaddouria koskevilta osin:

                           —

                           Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen N:o 442/2011 kumoamisesta 18.1.2012 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 36/2012

                           —

                           asetuksen N:o 36/2012 täytäntöönpanosta 22.4.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanopäätös (EU) N:o 363/2013

                           —

                           Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä 31.5.2013 annettu neuvoston päätös 2013/255/YUTP.

               5)

               Kumottujen päätösten ja asetusten vaikutukset pysytetään K. Kaddourin osalta voimassa valitusta varten varatun määräajan päättymiseen asti, tai jos tässä määräajassa tehdään valitus, valituksen mahdolliseen hylkäämiseen asti.

               6)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan kolmasosa K. Kaddourin oikeudenkäyntikuluista.

               7)

               M. Kaddour vastaa kahdesta kolmasosasta omia oikeudenkäyntikulujaan.

      (1)  EUVL C 58, 25.2.2012.


title: Ilmoitus avoimesta kilpailusta

text:
7.12.2001        FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 346/11
                                                                III
                                                           (Tiedotteita)
                                                   TUOMIOISTUIN
                                            ILMOITUS AVOIMESTA KILPAILUSTA
                                                        (2001/C 346/19)
          Euroopan yhteisöjen tuomioistuin julkaisee Europan yhteisöjen virallisessa lehdessä N:o C 346 A, 7. joulukuuta
          2001, seuraavan kilpailuilmoituksen:
          Saksankielinen laitos:
          CJ/LA/13 (Saksankieliset juristi-lingvisit)
          Tämän Euroopan yhteisöjen virallisen lehden voi tilata osoitteesta: Cour de Justice des CommunautØs euro-
          pØennes, Division du personnel, L-2925 Luxembourg.
          Hakemukset on jätettävä viimeistään 22. tammikuuta 2002


title: Asia C-81/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 25.4.2013 (Curtea de Apel Bucureștin (Romania) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Asociația ACCEPT v. Consiliul Național pentru Combaterea Discriminării (Sosiaalipolitiikka — Yhdenvertainen kohtelu työssä ja ammatissa — Direktiivi 2000/78/EY — 2 artiklan 2 kohdan a alakohta, 10 artiklan 1 kohta ja 17 artikla — Sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän kielto — Käsite ”tosiseikat, joiden perusteella voidaan olettaa tapahtuneen syrjintää” — Todistustaakan jakautuminen — Tehokkaat, oikeasuhteiset ja varoittavat seuraamukset — Henkilö, joka esiintyy ja jota yleisö pitää ammattijalkapalloseuran johtajana — Julkiset lausunnot, joiden mukaan homoseksuaalina pidetyn pelaajan ottaminen palvelukseen on mahdotonta)

text:
               15.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 25.4.2013 (Curtea de Apel Bucureștin (Romania) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Asociația ACCEPT v. Consiliul Național pentru Combaterea Discriminării
   (Asia C-81/12) (1)

   (Sosiaalipolitiikka - Yhdenvertainen kohtelu työssä ja ammatissa - Direktiivi 2000/78/EY - 2 artiklan 2 kohdan a alakohta, 10 artiklan 1 kohta ja 17 artikla - Sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän kielto - Käsite ”tosiseikat, joiden perusteella voidaan olettaa tapahtuneen syrjintää” - Todistustaakan jakautuminen - Tehokkaat, oikeasuhteiset ja varoittavat seuraamukset - Henkilö, joka esiintyy ja jota yleisö pitää ammattijalkapalloseuran johtajana - Julkiset lausunnot, joiden mukaan homoseksuaalina pidetyn pelaajan ottaminen palvelukseen on mahdotonta)
   2013/C 171/14
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Curtea de Apel București

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Asociația ACCEPT

      Vastaaja: Consiliul Național pentru Combaterea Discriminării

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Curtea de Apel București — Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY (EYVL L 303, s. 16) 2 artiklan a kohdan, 10 artiklan 1 kohdan ja 17 kohdan tulkinta — Seksuaaliseen suuntautumiseen sidoksissa olevat jalkapalloseuran henkilöstön syrjivät valintaperusteet — Direktiivin sovellettavuus, kun syrjivät lausunnot on annettu lehdistössä eikä tosiasiallista työhönottomenettelyä ole käyty — Seikat, joiden nojalla voidaan olettaa, että välitön tai välillinen syrjintä on olemassa — Todistustaakka — Seuraamusjärjestelmä, jota sovelletaan, jollei säännöksiä noudateta — Kansallisen lainsäädännön, jonka mukaan rikkomuksesta säädettyä seuraamusta ei voida soveltaa kuuden kuukauden pituisen vanhentumisajan jälkeen — Velvollisuus määrätä tehokas, oikeasuhteinen ja varoittava seuraamus

      Tuomiolauselma

               1)

               Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY 2 artiklan 2 kohtaa ja 10 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisia tosiseikkoja voidaan pitää tosiseikkoina, ”joiden perusteella voidaan olettaa tapahtuneen syrjintää”, kun kyse on ammattijalkapalloseurasta ja kun kyseiset lausunnot on esittänyt henkilö, joka esiintyy ja jota tiedotusvälineet ja yleisö pitävät kyseisen seuran pääasiallisena johtajana, vaikka hänellä ei välttämättä olisikaan oikeutta toteuttaa sen puolesta sitovia toimia tai edustaa sitä työhönoton alalla.

               2)

               Direktiivin 2000/78 10 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että jos pääasian taustalla olevan kaltaisia tosiseikkoja pidettäisiin tosiseikkoina, joiden nojalla voidaan olettaa, että ammattijalkapalloseura on pelaajia töihin ottaessaan harjoittanut sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvaa syrjintää, direktiivin 2000/78 10 artiklan 1 kohdassa säädetyn todistustaakan jakautumisen perusteella ei voida vaatia sellaista näyttöä, jonka esittäminen on mahdotonta loukkaamatta oikeutta yksityiselämän suojaan.

               3)

               Direktiivin 2000/78 17 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka perusteella tilanteessa, jossa kyseisessä direktiivissä tarkoitettu sukupuoliseen suuntautumiseen perustuva syrjintä on todettu, on mahdollista määrätä vain pääasiassa kyseessä olevan kaltainen varoitus, kun tämä määrääminen tapahtuu kuuden kuukauden pituisen määräajan kuluttua tosiseikkojen tapahtuma-ajankohdasta, jollei kyseisessä lainsäädännössä tällaisesta syrjinnästä säädettyä seuraamusta määrätä sellaisissa aineellisissa ja menettelyyn liittyvissä olosuhteissa, joilla taataan mainitun seuraamuksen tehokkuus, oikeasuhteisuus ja varoittavuus. Kansallisen tuomioistuimen on arvioitava, koskeeko tämä pääasiassa kyseessä olevaa lainsäädäntöä, ja sen on tarvittaessa tulkittava kansallista oikeutta sen kaikilta mahdollisilta osilta kyseisen direktiivin tekstin ja tavoitteen valossa, jotta se saavuttaisi sillä tavoitellun lopputuloksen.

      (1)  EUVL C 126, 28.4.2012.


title: Asia C-274/02: Euroopan yhteisöjen komission 25.7.2002 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 233/16                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       28.9.2002
Euroopan yhteisöjen komission 25.7.2002 Ranskan tasa-                     sen oikeusjärjestyksensä oikeussääntöihin, toimintatapoihin tai
                 valtaa vastaan nostama kanne                             tilaan vetoamalla perustella sitä, ettei se täytä yhteisön oikeu-
                                                                          den mukaisia velvoitteitaan. Tuomion täytäntöönpanolle ei
                                                                          voida asettaa minkäänlaisia edellytyksiä. Ranskan elintarvike-
                          (Asia C-274/02)                                 turvallisuusvirastolle (AFSSA) kuuluva tehtävä Ranskan halli-
                                                                          tuksen saatettua asian uudelleen sen käsiteltäväksi, eli sen
                          (2002/C 233/25)                                 tutkiminen, ovatko DBES-tuotteet verrattavissa ranskalaisiin
                                                                          tuotteisiin, vaarantaa yhteisön oikeuden ensisijaisuuden. Väite
                                                                          13.12.2001 annetun tuomion on monimutkaisuudesta ei voi
                                                                          millään tavoin perustella täytäntöönpanon viivästymistä; sitä
                                                                          paitsi kyseisen tuomion tuomiolauselma on hyvin selkeä, eli
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 25.7.2002 Euroo-                 siinä velvoitetaan Ranskan tasavalta sallimaan asianmukaisesti
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa                merkittyjen DBES-tuotteiden myynti alueellaan.
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat D. Boos ja G. Berscheid ja
prosessiosoite on Luxemburgissa.
                                                                          Toissijaisesti: jäsenvaltio ei voi EY 226 artiklan mukaisessa
                                                                          menettelyssä eikä etenkään EY 228 artiklan mukaisessa menet-
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-            telyssä menestyksellisesti väittää sille osoitetun päätöksen
tuin                                                                      olevan lainvastainen puolustautuakseen jäsenyysvelvoitteiden
                                                                          noudattamatta jättämistä koskevaa, kyseisen päätöksen täytän-
–    toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY:n               töönpanon laiminlyöntiin perustuvaa kannetta vastaan.
     perustamissopimuksen 228 artiklan mukaisia velvoittei-
     taan,
                                                                          Uhkasakon määrän osalta komissio viittaa 21.8.1996 (5) ja
–    koska se ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä                28.2.1997 (6) päivättyihin tiedonantoihinsa ja soveltaa
     pannakseen täytäntöön yhteisöjen tuomioistuimen asias-               500 euron perusmäärää, joka kerrotaan kertoimella 15 (kor-
     sa C-1/00, 13.12.2001 antaman tuomion, (1) jossa tode-               kein mahdollinen: 20) rikkomuksen vakavuuden mukaan,
     taan, että Ranskan tasavalta ei ole toteuttanut tarvittavia          kertoimella 1 (korkein mahdollinen: 3) rikkomuksen keston
     toimenpiteitä noudattaakseen tietyistä BSE:hen liittyvistä           mukaan ja kertoimella 21,1 Ranskan maksukyvyn mukaan.
     kiireellisistä suojatoimenpiteistä sekä päätöksen 94/474/
     EY muuttamisesta ja päätöksen 96/239/EY kumoamisesta
     16 päivänä maaliskuuta 1998 tehtyä neuvoston päätöstä                ( 1) Kok. 2001, s. I-9989.
     98/256/EY (2), sellaisena kuin se on muutettuna                      ( 2) EYVL L 113, 15.4.1998, s. 33.
     25.11.1998 tehdyllä komission päätöksellä 98/692/                    ( 3) EYVL L 328, 4.12.1998, s. 35.
     EY (3), ja erityisesti sen 6 artiklaa ja liitettä III, sekä sen      ( 4) EYVL L 195, 28.7.1999, s. 42.
     päivämäärän vahvistamisesta, jona nautatuotteiden tuonti             ( 5) EYVL C 242, s. 6.
     Yhdistyneestä kuningaskunnasta saa alkaa päivämäärään                ( 6) EYVL C 63, s. 2.
     perustuvassa vientijärjestelmässä neuvoston päätöksen
     98/256/EY 6 artiklan 5 kohdan nojalla, 23 päivänä
     heinäkuuta 1999 tehtyä komission päätöstä 1999/514/
     EY (4), ja erityisesti sen 1 artiklaa, ja erityisesti koska se ei
     näiden kahden päätöksen ja niiden edellä mainittujen
     säännösten mukaisten velvoitteidensa vastaisesti ole salli-
     nut asianmukaisesti merkittyjen kyseiseen järjestelmään
     kuuluvien tuotteiden myyntiä alueellaan 30.12.1999 jäl-
     keen,                                                                Court of Appealin (England & Wales) (Civil Division)
                                                                          5.7.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkai-
–    velvoittaa Ranskan tasavallan suorittamaan komissiolle               supyyntö asiassa 1) N. B. Jackson (Villa Holidays Bal-Inn
     ”yhteisön omat varat -tilille” uhkasakkona 158 250 euroa             Villas), 2) Mammee Bay Resorts Ltd, 3) Mammee Bay
     päivässä kultakin päivältä, jonka viivästys toteuttaa yhtei-         Club Ltd, 4) The Enchanted Garden Resorts & Spa Ltd,
     söjen tuomioistuimen asiassa C-1/00 antaman tuomion                  5) Consulting Services Ltd, 6) Town & Country Resorts
     noudattamiseksi tarvittavat toimenpiteet kestää, tämän                                                Ltd
     tuomion antamisesta lukien. Velvoittaa Ranskan tasaval-
     lan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (Asia C-281/02)
                                                                                (2002/C 233/26)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Pelkästään se seikka, että yhteisöjen tuomioistuin on todennut
jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen, velvoittaa jä-            Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) on pyytänyt
senvaltion korjaamaan laiminlyönnin. Jäsenvaltio ei voi sisäi-            5.7.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen


title: Asia T-185/06: Kanne 17.7.2006 — Air Liquide v. Komissio

text:
               2.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/37

         Kanne 17.7.2006 — Air Liquide v. Komissio
   (Asia T-185/06)
   (2006/C 212/66)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Air Liquide (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajaja R. Saint Esteben ja asianajaja M. Pittie)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Kantajan vaatimukset

               —

               kanne on otettava tutkittavaksi;

               —

               perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 3 päivänä toukokuuta 2006 tehdyn komission päätöksen K(2006) 1766 lopullinen (asia COMP/F/38.620 — vetyperoksidi ja perboraatti) 1 artiklan i kohta on kumottava sikäli kuin siinä todetaan, että Air Liquide on rikkonut EY 81 artiklaa ja ETA 53 artiklaa 12.5.1995 ja 31.12.1997 välisenä aikana;

               —

               tämän seurauksena komission 3 päivänä toukokuuta 2006 tekemän päätöksen K(2006) 1766 lopullinen 2 artiklan f kohta ja 4 artikla on kumottava Air Liquidea koskevilta osin;

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan kaikki kantajalle tämän kanteen yhteydessä syntyneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Nyt esillä olevalla kanteella kantaja vaatii osittain kumottavaksi komission asiassa COMP/F/38.620 — vetyperoksidi ja perboraatti, 3 päivänä toukokuuta 2006 tekemää päätöstä K(2006) 1766 lopullinen, jossa komissio totesi, että päätöksen adressaatteina olleet yritykset, kantaja mukaan luettuna, olivat rikkoneet EY 81 artiklan 1 kohtaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa osallistumalla sopimusten kokonaisuuteen ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin, jotka koostuivat kilpailijoiden välisestä tietojenvaihdosta ja hinnoista ja tuotantokapasiteeteista sopimisista sekä kyseisten sopimusten täytäntöönpanon valvomisesta vetyperoksidin ja natriumperboraatin markkinoilla.
   Kantaja esittää vaatimustensa tueksi neljä kanneperustetta.
   Ensimmäisessä kanneperusteessaan kantaja väittää, että komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen katsoessaan, että seikat, jotka se esitti luodakseen olettaman Air Liquiden yhteisestä ja solidaarisesta vastuusta sen tytäryhtiön toiminnan johdosta, olivat riittäviä täyttääkseen oikeuskäytännössä luodut arviointiperusteet ja että komissio on täten rikkonut sääntöjä, jotka koskevat tytäryhtiön toiminnan lukemista emoyhtiön syyksi, ja täten rikkonut EY 81 artiklaa.
   Toisessa kanneperusteessaan kantaja väittää, että kun komissio sovelsi virheellisesti syyksi lukemista koskevaa olettamaa Air Liquideen, se sovelsi lisäksi virheellisesti käänteistä todistustaakkaa ja loukkasi täten kantajan puolustautumisoikeuksia.
   Kolmannessa kanneperusteessaan kantaja väittää, että vaikka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoisikin, että komissiolla oli oikeus olettaa Air Liquiden syyksi voitavan lukea sen tytäryhtiön Chemoxalin toiminta, komissio ei ole noudattanut sillä olevaa perusteluvelvollisuutta, koska se ei käsitellyt mitään seikkoja, jotka Air Liquide toi esiin osoittaakseen Chemoxalin itsenäisyyden, ja täten komission on soveltanut käänteisesti kumottavissa olevaa olettamaa yhteisestä ja solidaarisesta vastuusta.
   Neljännessä kanneperusteessaan kantaja väittää, että komissio ei ole osoittanut oikeudellisesti ja tosiasiallisesti riittävästi, että sillä oli laillinen intressi toimia kantajaa vastaa esillä olevassa menettelyssä tekemällä — huolimatta siitä, että sillä ollut oikeus määrätä Air Liquidelle rangaistuksia oli vanhentunut — päätöksen, jossa todetaan, että Air Liquide on rikkonut EY 81 artiklan 1 kohtaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa, ja että tällaisen laillisen intressin puuttuessa komissiolla ei täten ollut toimivaltaa tehdä kyseistä päätöstä kantajan osalta.


title: Euroopan yhteisöjen komission 26.11.1998 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-426/98)

text:
23.1.1999                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 20/21
lutusta, jota vaaditaan vastaanottavan jäsenvaltion anta-             Hoge Raad der Nederlandenin 6.11.1998 tekemällään
man tutkinnon saamiseksi, 16 artiklan mukaan tämä                     päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Marca
jäsenvaltio voi vaatia häntä käyttämään siinä jäsenvaltios-              Mode CV vastaan 1. Adidas AG ja 2. Adidas Benelux BV
sa, josta henkilö on peräisin tai josta hän tulee, hankittua
tutkintonimikettä ºsopivassa muodossaº. Direktiivissä ei                                       (Asia C-425/98)
sallita jäsenvaltion toteuttavan muita toimenpiteitä, kuten
                                                                                (1999/C 20/35)
velvollisuutta työskennellä sellaisen ammatinharjoittajan
kanssa, jolla on lupa harjoittaa vastaanottavassa jäsenval-
tiossa sellaista toimintaa, jonka osalta maahan tullut ark-
kitehti ei ole saanut koulutusta. Tällaiset toimenpiteet
rajoittavat suhteettomasti arkkitehdin sijoittautumisvapa-            Hoge Raad der Nederlanden on pyytänyt 6.11.1998 teke-
utta ja vieläpä palvelujen tarjoamisen vapautta.                      mällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomio-
                                                                      istuimen kirjaamoon 26.11.1998, Euroopan yhteisöjen
                                                                      tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Marca Mode
(1) Boletín Oficial del Estado nro 214, 7.9.1989.                     CV vastaan 1. Adidas AG ja 2. Adidas Benelux BV seuraa-
(2) EYVL L 223, 21.8.1985, s. 15.                                     viin kysymyksiin:
                                                                      Onko neuvoston direktiivin 89/104/EY (1) 5 artiklan
                                                                      1 kohdan b alakohtaa tulkittava siten, että jos
                                                                      a) tavaramerkki on merkkiin itseensä liittyvistä syistä tai
                                                                           sen vuoksi, että se on tullut tunnetuksi yleisön keskuu-
Tribunal de premieÁre instance de Bruxelles'n (kuudes jaos-                dessa, erityisen erottamiskykyinen ja jos
to) 10 päivänä marraskuuta 1998 tekemällään päätöksellä
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Colonia Versiche-
rung Aktiengesellschaft Zweigniederlassung ja 17 muuta
vastaan Belgian valtio, MinisteÁre des Finances, administra-          b) kolmas ilman tavaramerkinhaltijan lupaa käyttää elin-
                   tion des douanes et accises                             keinotoiminnassaan samoille tai samanlaisille tava-
                          (Asia C-422/98)                                  roille tai palveluille, joille tavaramerkki on rekisteröity,
                                                                           merkkiä, joka siinä määrin vastaa tavaramerkkiä, että
                           (1999/C 20/34)                                  syntyy vaara mielleyhtymästä kyseisen merkin ja tava-
                                                                           ramerkin välillä,
Tribunal de premieÁre instance de Bruxelles (kuudes jaosto)           tavaramerkin haltijalla on yksinoikeutensa perusteella
on pyytänyt 10.11.1998 tekemällään päätöksellä, joka                  oikeus kieltää tätä kolmatta käyttämästä merkkiä, jos
on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon                      tavaramerkin erottamiskyky on sellainen, että ei ole pois-
26.11.1998, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennak-               suljettua, että mielleyhtymästä voi aiheutua sekaannusta?
koratkaisua asiassa Colonia Versicherung Aktiengesell-
schaft Zweigniederlassung ja 17 muuta vastaan Belgian
                                                                      (1) EYVL L 40, 11.2.1989, s. 1.
valtio, MinisteÁre des Finances, administration des douanes
et accises seuraavaan kysymykseen:
Onko       22.1.1948        annetun    ministeriön    päätöksen
210 kohta, jonka mukaan sen, joka tuo Belgiaan valmis-
tettua tupakkaa, jossa on veromerkit, on hävitettävä tuot-
                                                                      Euroopan yhteisöjen komission 26.11.1998 Helleenien
teet Belgiassa Belgian tulliviranomaisten valvonnassa, jos
                                                                                tasavaltaa vastaan nostama kanne
tuotteet eivät sovi kulutettaviksi, ja jossa evätään todistus-
arvo sellaisilta muun jäsenvaltion tulliviranomaisen laati-                                    (Asia C-426/98)
milta asiakirjoilta, joissa tuotteet todetaan hävitetyiksi,
määrällisiä rajoituksia vaikutukseltaan vastaava toimenpi-                                      (1999/C 20/36)
de?
                                                                      Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 26.11.1998
                                                                      Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien
 ---pagebreak--- C 20/22                 FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    23.1.1999
tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamies on oikeudellisen              Euroopan yhteisöjen komission 26.11.1998 Saksan liitto-
yksikön virkamies Dimitrios Gouloussis ja prosessiosoite                          tasavaltaa vastaan nostama kanne
Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksikön virkamies
                                                                                (Asia C-427/98)
Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                                (1999/C 20/37)
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                    Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 26.11.1998
1. toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut             Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liit-
     EY:n perustamissopimuksen ja erityisesti neuvoston             totasavaltaa vastaan. Kantajan edustajina ovat oikeudelli-
     direktiivin 69/335/ETY (1), sellaisena kuin se on              sen yksikön virkamies Enrico Traversa ja oikeudellisessa
     muutettuna        10.6.1985     annetulla     direktiivillä    yksikössä toimiva kansallinen virkamies Andreas
     85/303/ETY (2), 7 ja 10 artiklan mukaisia velvoittei-          Buschmann, ja prosessiosoite on c/o Euroopan yhteisöjen
     taan, koska se on määrännyt ylimääräisiä veroja laki-          komission oikeudellisen osaston virkamies Carlos Gómez
     mieskassan ja lakimiesten eläkekassan hyväksi osake-           de la Cruz, Centre Wagner C-254, Luxembourg.
     yhtiöitä ja rajavastuuyhtiöitä perustettaessa, näiden
     yhtiöjärjestystä julkaistaessa tai muutettaessa ja näiden
     osakepääomaa korotettaessa;
                                                                    Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
2. velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
     käyntikulut.
                                                                    Ð toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut
                                                                         jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhden-
                                                                         mukaistamisesta Ð yhteinen arvonlisäverojärjestelmä:
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         yhdenmukainen määräytymisperuste Ð 17 päivänä
                                                                         toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direk-
                                                                         tiivin 77/388/ETY (1), sellaisena kuin se on viimeksi
Koska Kreikassa yhtiön perustamiskirjoihin sekä yhtiöjär-                muutettuna, 11 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska
jestyksen julkaisemiseen ja muuttamiseen samoin kuin osa-                se ei ole antanut säännöksiä, joissa sallitaan veron
kepääoman korotukseen kohdistuva kokonaisverotus välil-                  perusteen oikaisu laskettaessa liikkeelle alennuskupon-
lisinä veroina ylittää pitkälti direktiivin 69/335/ETY, sellai-          keja,
sena kuin se on muutettuna 10.6.1985 annetulla
neuvoston direktiivillä 85/303/ETY, 7 artiklassa säädetyn
ylärajan, Kreikan lainsäädäntö, jossa säädetään kyseisistä
veroista, on vastoin yhteisön oikeutta.                             Ð velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeu-
                                                                         denkäyntikulut.
Toisin kuin Helleenien tasavalta väittää,
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
1. näitä veroja ei voida luonnehtia sosiaaliturvamaksuik-
     si, sillä kyseessä ei ole minkäänlaista vakuutukseen liit-
     tyvää suhdetta niiden, joiden on maksettava kyseiset           Komission mielestä Saksan kansallinen lainsäädäntö on
     verot, ja sosiaaliturvalaitosten alaisuuteen kuuluvien         ristiriidassa liikevaihtoverotuksen neutraalisuuden periaat-
     henkilöiden välillä;                                           teen kanssa, sellaisena kuin se ilmaistaan kuudennen
                                                                    direktiivin 11 artiklan A kohdan 1 kohdan a alakohdassa
                                                                    ja C kohdan 1 kohdassa, koska kansallisen lainsäädännön
2. ne eivät lakkaa olemasta välillisiä veroja siitä syystä,         mukaan verovelvollisella (esimerkiksi tuotteen valmistajal-
     että a) ne eivät tarkkaan ottaen kuulu valtion budje-          la), joka palauttaa tuotteidensa ostajille kuponkia vastaan
     tissa huomioituihin tuloihin, vaan julkisoikeudellisten        osan lopullisesta myyntihinnasta, ilman että hän olisi toi-
     oikeushenkilöiden budjetissa huomioituihin tuloihin;           mittanut nämä tuotteet suoraan heille, ei ole oikeutta pie-
     b) laissa on määritelty päämäärä, johon niiden kanta-          nentää vastaavasti veronsa perustetta. Saksan hallituksen
     misella pyritään ja c) niitä sovelletaan verovelvollisen       15.4.1998 antamassa hallinnollisessa määräyksessä teh-
     veronmaksukyvystä riippumatta;                                 dään yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Elida-Gibbs (2)
                                                                    antaman tuomion mukaisesti ero lopullisille kuluttajille
                                                                    (ºhinnanpalautuskuponginº perusteella) annettavan palau-
3. ne eivät ole asianajajien palveluksista suoritettuja vas-        tuksen ja yksittäisille kauppiaille (ºhinnanalennuskuponki-
     tikkeita tai palkkaa.                                          enº perusteella) annettavan palautuksen välillä. Palautuk-
                                                                    sen vastaanottaja tai kupongin konkreettinen nimitys ei
(1) EYVL L 269, 3.10.1969, s. 25.                                   kuitenkaan viime kädessä ole ratkaiseva, sillä kumpaakin
(2) EYVL L 156, 15.6.1985, s. 23.                                   vaihtoehtoa on asiassa Elida-Gibbs annettuun tuomioon
                                                                    perustuvan komission kannan mukaan kohdeltava oikeu-
                                                                    dellisesti samalla tavoin. Verovelvollisen (esimerkiksi val-
                                                                    mistajan), joka tuotteiden menekin edistämiseksi antaa


title: Asia T-66/00: B:n 20.3.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
13.5.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 135/29
–   Subsidiariteettiperiaatetta on loukattu, koska kantajan              B:n 20.3.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
    mahdollisuus saada tällaista lomaa edellyttäisi asiaa koske-                                    nostama kanne
    van Tanskan lainsäädännön muuttamista.
                                                                                (Asia T-66/00)
                                                                                (2000/C 135/51)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Angeliki Ioannoun 20.3.2000 Euroopan unionin neuvos-                     B, kotipaikka Tervueren (Belgia), on nostanut 20.3.2000
                  toa vastaan nostama kanne                              yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
                                                                         teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-
                                                                         jina ovat asianajajat Jean-Noël Louis, Greta-Françoise Parmen-
                            (Asia T-65/00)                               tier ja Véronique Peere, Bryssel.
                          (2000/C 135/50)                                Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         –    toteaa, että 4.3.1999 tehty päätös on mitätön ja palauttaa
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                             kantajan oikeudet ennalleen;
                                                                         –    toissijaisesti kumoaa päätökset, joilla poistettiin kantajan
Angeliki Ioannou, kotipaikka Bryssel, on nostanut 20.3.2000                   pojan osalta huollettavana olevasta lapsesta maksettava
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-                     lisä ja pienennettiin ulkomaanlisää 1.9.1997 lähtien;
teen Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan edustajana
on asianajaja Jean van Rossum, Bryssel.                                  –    toissijaisesti kumoaa päätöksen, jolla poistettiin saman
                                                                              lapsen osalta koulutuslisä 1.9.1997 lähtien;
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               –    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–   kumoaa neuvoston 21.5.1999 tekemän päätöksen, jossa
    kieltäydyttiin nimittämästä kantajaa toimielimen koeajalla           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    olevaksi virkamieheksi;
                                                                         Kantaja vastustaa ”huollettavana olevasta lapsesta” ja ”koulu-
–   velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                 tuksesta” maksettavan lisän peruuttamista, kuten myös nimit-
                                                                         tävän viranomaisen päätöstä periä tältä osin tietty rahamäärä
                                                                         takaisin. Kantaja katsoo, että kyseinen peruuttaminen perustuu
                                                                         hallintopäällikköjen 30.1.1990 tekemään päätökseen 188/89,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         josta kantaja ei ole voinut saada tietoa ennen helmikuuta 1999
                                                                         ja joka vahvistaa tulorajan, jonka ylittyessä lapsen ei voida
Kantaja, joka on Union économique Beneluxin entinen työnte-              enää katsoa olevan virkamiehenä työskentelevän vanhempansa
kijä ja joka oli määrätty Schengenin sopimuksen täytääntöön-             huollettavana.
panosta vastaavan sihteeristön palvelukseen, on nostanut
kanteen nimittävän viranomaisen päätöstä vastaan, jolla tämä             Kantaja vetoaa väitteidensä tueksi
viranomainen kieltäytyi nimittämästä häntä koeajalla olevaksi
virkamieheksi integroitaessa Schengenin sihteeristöä neuvos-             –    21.1.1998 tehdyn päätöksen rikkomiseen, joka koskee
ton pääsihteeristöön.                                                         nimittävälle viranomaiselle henkilöstösäännöissä annetun
                                                                              toimivallan käyttöä, koska se hallintoelin, joka sovelsi
                                                                              henkilöstösääntöjen 85 artiklaa, ei tehnyt riidanalaisten
Kantaja vetoaa kanteensa tueksi                                               etuuksien myöntämis- ja peruuttamispäätöksiä;
–   henkilöstösääntöjen 25 artiklan toisen kohdan rikkomi-               –    henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 2 artiklan rikko-
    seen ja puolustautumisoikeuksia koskevan periaatteen                      miseen;
    loukkaamiseen, sekä
                                                                         –    siihen, että hallintopäällikköjen päätöstä 188/89 ei voida
–   kyseistä tapausta koskevaan ilmeiseen arviointivirheeseen.                soveltaa ja toissijaisesti siihen, että se on lainvastainen;
                                                                         –    henkilöstösääntöjen 85 artiklan rikkomiseen;
                                                                         –    perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin ja
 ---pagebreak--- C 135/30                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      13.5.2000
–    ilmeiseen arviointivirheeseen kyseisessä tapauksessa.                   suorittamaan omia tutkimuksia, vaikka samalla todettiin
                                                                             yksinomaan EFTAn valvontaviranomaisen olevan toimi-
                                                                             valtainen asiassa. Lainvastaisen päätöksen nojalla saatu
                                                                             asiakirjatodistusaineisto olisi pitänyt jättää menettelyssä
                                                                             huomiotta. Toiseksi komission ei olisi pitänyt käyttää sitä
                                                                             asiakirjatodistusaineistoa, johon se vetoaa, koska kyseinen
                                                                             aineisto hankittiin EFTAn valvontaviranomaisen puolesta,
                                                                             joka suoritti tutkimuksia komission menettelyn
Nippon Steel Corporationin 23.3.2000 Euroopan yhteisö-                       päämäärästä poikkeavassa tarkoituksessa.
            jen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                         –   Vaihtoehtoisesti sakko pitäisi kumota – tai ainakin sen
                            (Asia T-68/00)                                   määrää olisi alennettava huomattavasti – muun muassa
                                                                             sillä perusteella, että komissio teki tosiseikkoja koskevan
                          (2000/C 135/52)                                    virheen arvioidessaan väitetyn rikkomisen kestoa. Komis-
                                                                             sio väittää EY:n ja Japanin välisten vapaaehtoisten pidättäy-
                                                                             tymissopimusten vuoksi katsoneensa rikkomisen tapahtu-
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                           neen vasta vuodesta 1990 eteenpäin. Komissio kuitenkin
                                                                             erehtyi tosiseikkojen osalta, sillä vapaaehtoiset pidättäyty-
Nippon Steel Corporation (Tokio) on nostanut 23.3.2000                       missopimukset päättyivät vasta 31.12.1990 ja koskivat
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                    siten koko vuotta 1990.
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
jan edustajina ovat Jean-François Bellis ja Kris Van Hove.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–    kumoaa 81 artiklan soveltamismenettelyn yhteydessä
     8.12.1999 tehdyn komission päätöksen (asia IV/E-1/
     35.860-B, saumattomat teräsputket) kantajaa koskevilta
     osin,
                                                                         Fiamm Spa:n ja Fiamm Technologies Inc:n 23.3.2000
–    kumoaa kantajalle määrätyn sakon tai ainakin alentaa sen             Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
     määrää, ja
                                                                                (Asia T-69/00)
–    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (2000/C 135/53)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Komissio määräsi 8.12.1999 tekemällään päätöksellä kantajal-
le sakon sen johdosta, että tämä oli komission mukaan                                         (Oikeudenkäyntikieli: italia)
osallistunut väitettyyn EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan
1 kohdan vastaiseen sopimukseen, joka koski pidättäytymistä
saumattoman OCTG-standardiputken myynnistä Saksaan, Ita-                 Fiamm Spa ja Fiamm Technologies Inc ovat nostaneet
liaan, Ranskaan ja Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Kantaja               23.3.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
esittää seuraavat väitteet:                                              tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                         vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Ivo Van Bael,
–    Komissio ei ole näyttänyt väitettyä rikkomista toteen               Bryssel, Andrea Cevese, Vicenza, ja Fabrizio Di Gianni, Rooma.
     kantajan osalta. Komission arvio on sikäli virheellinen, että
     siinä ei otettu huomioon kantajan voimakasta kilpailua
     Yhdistyneen kuningaskunnan offshore-markkinoilla ja ja-             Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
     panilaisten asianomaisten tuotteiden korkeaa kynnystä
     päästä Euroopan muille kuin offshore-markkinoille. Lisäksi          –   vahvistaa Fiammin oikeuden saada korvaus Euroopan
     asiakirja-aineisto, johon komissio nojautuu, ei tue tämän               yhteisöjen aiheuttamasta vahingosta ja vahvistaa vahingon-
     päätelmää, jonka mukaan sopimus oli olemassa, ja vielä                  korvauksen suuruudeksi 20 835 811 027,16 Italian liiraa
     vähemmän sitä, jonka mukaan kantaja oli osallisena sopi-                tai muun asianmukaiseksi katsomansa summan täsmen-
     muksessa.                                                               täen kuitenkin, että velvollisuus suorittaa näiden välinen
                                                                             erotus pysyy voimassa, sekä Italian lainsäädännön mukai-
–    Riidanalainen päätös on lainvastainen, koska komissio                   set korot siitä alkaen kun Fiamm oli maksanut Yhdysvaltain
     nojautui laittomasti saatuun ja käytettyyn asiakirjatodistus-           tulliviranomaisille 96,5 % suuruisen korotetun tullin, sekä
     aineistoon. Ensinnäkin 25.11.1994 tehty päätös, jolla                   yhteisön oikeuden vakiintuneen oikeuskäytännön mukai-
     annettiin lupa paikan päällä tehtäviin tutkimuksiin 1. ja               sen 8 % suuruisen viivästyskoron sen tilanteen varalta, että
     2.12.1994, oli lainvastainen, koska siinä oikeutettiin ETA-             vahingonkorvauksen suoritus viivästyy korvausvastuun
     sopimuksen 56 artiklan vastaisesti komission virkamiehet                toteavan tuomion julistamisen jälkeen;


title: Tuomioistuimen tuomio, annettu 6 päivänä joulukuuta 2013 , asiassa E-18/13 – EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti (Sopimuspuolen velvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivi 2001/81/EY – Täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               27.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 88/17

      TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   annettu 6 päivänä joulukuuta 2013,
   asiassa E-18/13
   EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti
   (Sopimuspuolen velvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivi 2001/81/EY – Täytäntöönpanon laiminlyönti)
   2014/C 88/14
   Asiassa E-18/13, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti, on esitetty HAKEMUS, jossa pyydetään tuomioistuinta toteamaan, että jättäessään hyväksymättä Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XX olevassa 21ar kohdassa tarkoitetun säädöksen (tiettyjen ilman epäpuhtauksien kansallisista päästörajoista 23 päivänä lokakuuta 2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/81/EY), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sopimuksen pöytäkirjalla 1, täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet tai jättäessään ilmoittamatta kyseisistä toimenpiteistä säädetyssä määräajassa EFTAn valvontaviranomaiselle Islanti on laiminlyönyt kyseisen säädöksen ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti, sekä tuomarit Per Christiansen (esittelevä tuomari) ja Páll Hreinsson, on antanut 6 päivänä joulukuuta 2013 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Tuomioistuin

               1)

               toteaa, että koska Islanti ei ole määräaikaan mennessä pannut asianmukaisesti täytäntöön Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XX olevassa 21ar kohdassa tarkoitettua säädöstä (tiettyjen ilman epäpuhtauksien kansallisista päästörajoista 23 päivänä lokakuuta 2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/81/EY), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sopimuksen pöytäkirjalla 1, se on laiminlyönyt mainitun säädöksen ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa, ja

               2)

               määrää Islannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-324/12: Kanne 19.7.2012 — Knauf Insulation Technology v. SMHV — Saint Gobain Cristaleria (ECOSE TECHNOLOGY)

text:
               29.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 295/26

         Kanne 19.7.2012 — Knauf Insulation Technology v. SMHV — Saint Gobain Cristaleria (ECOSE TECHNOLOGY)
   (Asia T-324/12)
   2012/C 295/47
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Knauf Insulation Technology (Visé, Belgia) (edustaja: asianajaja K. Manhaeve)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Saint Gobain Cristaleria, SL (Madrid, Espanja)

      Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) viidennen valituslautakunnan yhdistetyissä asioissa R 1193/2011-5 ja R 1426/2011-5 4.5.2012 tekemä päätös on kumottava sikäli kuin siinä hyväksyttiin väitteen tekijän väite yhteisön tavaramerkkihakemusta vastaan tiettyjen hakemuksen kohteena olevien tavaroiden ja palvelujen osalta

               —

               vastaaja ja — tarvittaessa — väitteen tekijä on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut yhteisvastuullisesti.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki ECOSE TECHNOLOGY luokkiin 1, 2, 3, 16, 17, 19, 20 ja 40 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro W 998610

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkin ECOSEC FACHADAS espanjalainen tavaramerkkirekisteröinti nro 2556409 luokkiin 17 ja 19 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen tiettyjen kyseessä olevien tavaroiden osalta

      Valituslautakunnan ratkaisu: Riidanalaisen päätöksen osittainen kumoaminen sekä valituksen hylkääminen ja riidanalaisen päätöksen pysyttäminen muilta osin

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia C-227/99: Euroopan yhteisöjen komission 11.6.1999 Portugalin tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 226/26                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        7.8.1999
     du travail’n L 213-1 pykälän, jossa kielletään naisten yötyö        –    toteaa toissijaisesti, että koska Portugalin tasavalta ei ole
     teollisuudessa – – ”. Ranskan hallituksen väitteellä, jonka              ilmoittanut näistä toimista viipymättä komissiolle, se on
     mukaan työmarkkinaosapuolten kanssa ei ole päästy yksi-                  jättänyt noudattamatta sille edellä mainittujen määräysten
     mielisyyteen, jotta parlamentille olisi voitu tehdä esitys               ja säännöksen mukaan kuuluvia jäsenyysvelvoitteita,
     yötyötä koskevaksi lainsäädännöksi, ei ole mitään merki-
     tystä asian kannalta. Vakiintuneen oikeuskäytännön nojalla          –    velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-
     jäsenvaltio ei voi sisäisen oikeusjärjestyksensä oikeus-                 käyntikulut.
     sääntöihin, toimintatapoihin tai tilaan vetoamalla perustel-
     la sitä, ettei se ole noudattanut direktiivissä säädettyjä
     velvoitteita ja määräaikoja.                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         –    EY:n perustamissopimuksen 10 artiklan ensimmäinen
–    Komissio viittaa virallisessa lehdessä 21.8.1996 (2) ja
                                                                              kohta ja 249 artiklan kolmas kohta velvoittavat jäsenval-
     28.2.1997 (3) julkaistuihin tiedonantoihinsa. Se katsoo,
                                                                              tioita toteuttamaan niille osoitettujen direktiivien
     että olosuhteet, joiden perusteella komissio voi pidättyä
                                                                              täytäntöönpanemisen edellyttämät lait, asetukset ja hallin-
     seuraamuksen pyytämisestä kokonaan, eivät täyty. Se
                                                                              nolliset määräykset ennen niille asetettujen määräaikojen
     viittaa edellä mainituissa tiedonannoissaan määriteltyihin
                                                                              päättymistä. Tämä määräaika päättyi 25.10.1997 ilman,
     periaatteisiin ja se on laskenut uhkasakon määrän antamal-
                                                                              että Portugalin tasavalta on toteuttanut tarvittavia toimen-
     la rikkomistapauksen vakavuudelle kertoimen 9/20 (joka
                                                                              piteitä.
     on saatu laskemalla yhteen rikottujen yhteisön sääntöjen
     merkitykselle annetun kertoimen 6/10 ja rikkomisen vai-
     kutuksille yleisiin tai erityisiin etuihin annetun kertoimen        (1) EYVL L 272, 25.10.1996, s. 36.
     3/10) ja keston merkittävyydelle korjauskertoimen 1,5/3.
(1) Kok. 1997, s. 1-1489.
(2) EYVL C 242, s. 6.
(3) EYVL C 63, s. 2.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 15.6.1999 Ranskan tasa-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-229/99)
                                                                                (1999/C 226/45)
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 15.6.1999 Euroo-
Euroopan yhteisöjen komission 11.6.1999 Portugalin ta-
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
                savaltaa vastaan nostama kanne
                                                                         vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellinen neuvonantaja
                                                                         Peter Oliver, ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos
                           (Asia C-227/99)                               Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                          (1999/C 226/44)                                tuin
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut Euroopan yhteisö-               –    toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut eläinten
jen tuomioistuimessa 11.6.1999 kanteen Portugalin tasavaltaa                  suojelemisesta kuljetuksen aikana annetun direktiivin
vastaan. Komission asiamiehinä ovat oikeudellinen neuvonan-                   91/628/ETY muuttamisesta 29 päivänä kesäkuuta 1995
taja Frank Benyon ja oikeudellisen yksikön virkamies António                 annetun direktiivin 95/29/EY (1) ja perustamissopimuksen
Caeiros, ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o oikeudellisen                 mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen
yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,                    direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
C 254, Luxembourg.                                                            hallinnollisia määräyksiä;
                                                                         –    velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:                                 kulut.
–    toteaa, että koska Portugalin tasavalta ei ole saattanut            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     voimaan pääsystä maahuolinnan markkinoille yhteisön
     lentoasemilla 15 päivänä lokakuuta 1996 annetun neuvos-
     ton direktiivin 96/67/EY (1) noudattamisen edellyttämiä             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
     lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä kyseisen direk-      kuin asiassa C-227/99; direktiivin 2 artiklassa säädetty
     tiivin 23 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä virkkeessä                määräaika on päättynyt 31.12.1996.
     asetetussa määräajassa, se on jättänyt noudattamatta sille
     EY:n perustamissopimuksen 10 artiklan ensimmäisen koh-              (1) EYVL L 148, 30.6.1995, s. 52.
     dan ja 249 artiklan kolmannen kohdan sekä direktiivin
     96/67/EY 23 artiklan 1 kohdan ensimmäisen virkkeen
     mukaan kuuluvia jäsenyysvelvoitteita,


title: Asia T-9/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 6.9.2016 – Skechers USA France v. EUIPO – IM Production (kengät)

text:
               7.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 410/36

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 6.9.2016 – Skechers USA France v. EUIPO – IM Production (kengät)
   (Asia T-9/16) (1)

   (2016/C 410/66)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 98, 14.3.2016.


title: Asia C-239/06: Kanne  29.5.2006  — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta

text:
               29.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/24

         Kanne 29.5.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-239/06)
   (2006/C 178/38)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Wilms, C. Cattabriga, L. Visaggio)

      Vastaaja: Italian tasavalta
   Vaatimukset

               —

               Sen toteaminen, että Italian tasavalta ei ole noudattanut asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1552/89 2, 9, 10 ja 11 artiklan eikä asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 vastaavien säännösten mukaisia velvoitteitaan, koska se on kieltäytynyt laskemasta ja maksamasta summia, jotka olisi pitänyt siirtää yhteisön omiin varoihin, ja jotka oli lainvastaisesti jätetty kantamatta sen vuoksi, että sotilaallisiin tarkoituksiin käytettäviin materiaaleihin oli sovellettu yksipuolisesti tuontimaksuista vapauttamista, sekä viivästyskorkoja, jotka ovat syntyneet sillä perusteella, että se ei ollut välittömästi asettanut edellä mainittuja omia varoja komission käyttöön.

               —

               Italian tasavallan velvoittaminen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komission mukaan Italian yksipuolisesti myöntämä vapautus tullimaksuista neuvoston asetuksen (EY) N:o 150/2003 (1) soveltamista edeltävänä ajanjaksona muodostaa EY 26 artiklan ja yhteisön tullilainsäädännön rikkomisen, josta on ollut seurauksena lainvastainen yhteisön omiin varoihin kuuluvien tullitulojen vähentyminen. Kantajan toistuvista vaatimuksista huolimatta Italian hallitus on kieltäytynyt laskemasta ja maksamasta yhteisölle summaa, joka vastaa näin kierrettyjä omia varoja 1.1.1998 ja 31.12.2002 välisenä aikana, sekä maksamasta tälle summalle kyseisellä alalla voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti laskettavia viivästyskorkoja.

      (1)  EUVL L 25, s. 1.


title: Asia C-501/11 P: Valitus, jonka Schindler Holding Ltd, Schindler Management AG, Schindler SA, Schindler Sàrl, Schindler Liften BV ja Schindler Deutschland Holding GmbH on tehnyt 28.9.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-138/07, Schindler Holding Ltd ym. v. Euroopan komissio, jota tuki Euroopan unionin neuvosto, 13.7.2011 antamasta tuomiosta

text:
               26.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/19

         Valitus, jonka Schindler Holding Ltd, Schindler Management AG, Schindler SA, Schindler Sàrl, Schindler Liften BV ja Schindler Deutschland Holding GmbH on tehnyt 28.9.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-138/07, Schindler Holding Ltd ym. v. Euroopan komissio, jota tuki Euroopan unionin neuvosto, 13.7.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-501/11 P)
   2011/C 347/29
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittajat: Schindler Holding Ltd, Schindler Management AG, Schindler SA, Schindler Sàrl, Schindler Liften BV ja Schindler Deutschland Holding GmbH (edustajat: Rechtsanwalt R. Bechtold, Rechtsanwalt W. Bosch ja Professor, Dr. J. Schwarze)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio, Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-138/07 13.7.2011 antama tuomio on kumottava

               —

               komission 21.2.2007 tekemä päätös (asia COMP/E-1/38.823 — Hissit ja liukuportaat) on kumottava; toissijaisesti ne sakot, jotka valittajille on määrätty ensimmäisessä oikeusasteessa, on kumottava tai niiden määrää on alennettava

               —

               toissijaisesti 1 ja 2 kohdassa esitettyihin vaatimuksiin nähden asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen, jotta tämä ratkaisee asian unionin tuomioistuimen esittämien oikeudellisten perusteiden mukaisesti

               —

               komissio on joka tapauksessa velvoitettava korvaamaan ne oikeudenkäyntikulut, joita valittajille on aiheutunut unionin yleisessä tuomioistuimessa ja unionin tuomioistuimessa käydystä menettelystä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajat vetoavat yhteensä kolmeentoista valitusperusteeseen:

               —

               unionin yleinen tuomioistuin on ensinnäkin loukannut vallanjaon periaatetta ja vaatimusta oikeusvaltion periaatteiden mukaisesta oikeudenkäynnistä, koska se on tutkimatta komission päätöstä seikkaperäisesti katsonut, että komissiolla oli toimivalta määrätä sakkoja.

               —

               unionin yleinen tuomioistuin on toiseksi loukannut periaatetta, jonka mukaan todisteet on esitettävä suoraan, koska se on komission senaikaisen käytännön mukaisesti hyväksynyt luotettavina todisteina komission yhteistyökumppaneiden esittämät lausunnot

               —

               unionin yleinen tuomioistuin on kolmanneksi loukannut syytteiden täsmällisyyttä koskevaa periaatetta (Euroopan ihmisoikeussopimuksen 7 artikla) siltä osin kuin se on katsonut, että asetuksen N:o 1/2003 (1) 23 artiklan 2 kohta oli riittävän täsmällinen oikeudellinen perusta sakkojen määräämiseksi.

               —

               unionin yleinen tuomioistuin on neljänneksi jättänyt ottamatta huomioon sen, että koska komissiolta puuttui toimivalta, sakkojen laskennasta vuonna 1998 annettuja komission suuntaviivoja ei voinut soveltaa.

               —

               unionin yleinen tuomioistuin on viidenneksi hylännyt virheellisesti väitteen siitä, että sakkojen laskennasta vuonna 1998 annetuilla komission suuntaviivoilla loukattiin taannehtivuuskiellon periaatetta ja luottamuksensuojan periaatetta.

               —

               unionin yleinen tuomioistuin on kuudenneksi loukannut syyllisyysperiaatetta ja syyttömyysolettamaa (asetuksen N:o 1/2003 27 artiklan 2 kohta; Euroopan unionin perusoikeuskirjan 48 artiklan 1 kohta ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 2 kohta), koska se ei ole pitänyt tarpeellisena tutkia sitä, oliko rikkominen, johon asianomaisten yritysten työntekijät olivat syyllistyneet, luettavissa asianomaisten yritysten syyksi

               —

               unionin yleinen tuomioistuin on seitsemänneksi katsonut virheellisesti, että Schindler Holding oli osavastuussa rikkomisesta. Tässä yhteydessä sovelletut osavastuuta koskevat periaatteet loukkaavat valittajien mukaan jäsenvaltioiden toimivaltuuksia. Unionin yleinen tuomioistuin on lisäksi ylittänyt unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä asetetut rajat ja loukannut syyttömyysolettamaa (Euroopan unionin perusoikeuskirjan 48 artiklan 1 kohta ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 2 kohta)

               —

               unionin yleinen tuomioistuin on kahdeksanneksi tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on katsonut, ettei asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohdan mukaisia kynnysarvoja ollut ylitetty.

               —

               unionin yleinen tuomioistuin on yhdeksänneksi loukannut Schindler Holdingin omaisuudensuojaa sillä perusteella, että määrätyillä sakoilla on sama vaikutus kuin pakkolunastuksella (Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklan 1 kohta ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen ensimmäisen lisäpöytäkirjan 1 artikla)

               —

               unionin yleinen tuomioistuin on kymmenenneksi tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on pitänyt perusteltuina komission vahvistamia liian korkeita sakkojen perusmääriä.

               —

               unionin yleinen tuomioistuin on yhdenneksitoista virheellisesti hyväksynyt sen, ettei komissio ole katsonut, että tiettyjä seikkoja oli pidettävä lieventävinä asianhaaroina. Unionin yleinen tuomioistuin on tässä yhteydessä jättänyt erityisesti ottamatta huomioon sen, että valittajat ovat vapaaehtoisesti päättäneet kartellin Saksassa, sekä ne toimenpiteet, joita valittajat ovat toteuttaneet toimiakseen lainmukaisesti.

               —

               unionin yleinen tuomioistuin on kahdenneksitoista pitänyt oikeutettuna sitä, että komissio myöntää sakkojen lieventämistä koskevan tiedonannon perusteella liian pieniä sakkojen alennuksia tai kieltäytyy lainkaan myöntämästä tällaisia alennuksia. Unionin yleinen tuomioistuin ei valittajien mukaan ota tältä osin huomioon valittajien osallisuutta asian selvittämisessä. Se ei ole myöskään ottanut huomioon sitä, että komissio on myöntänyt liian pieniä sakkojen alennuksia sellaisen yhteistyön perusteella, jota tehtiin sakkojen lieventämistä koskevassa tiedonannossa määritettyjen puitteiden ulkopuolella.

               —

               unionin yleinen tuomioistuin on kolmanneksitoista loukannut suhteellisuusperiaatetta, kun se edelleen piti sakkojen määrää lainmukaisena.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003, L 1, s. 1).