title: Asia C-671/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 14.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour de cassation – Ranska) – Président de l’Autorité de la concurrence v. Association des producteurs vendeurs d’endives (APVE) ym. (Ennakkoratkaisupyyntö — Yhteinen maatalouspolitiikka — SEUT 42 artikla — Asetus (EY) N:o 2200/96 — Asetus (EY) N:o 1182/2007 — Asetus (EY) N:o 1234/2007 — Kilpailua rajoittavat menettelytavat — SEUT 101 artikla — Asetus N:o 26 — Asetus (EY) N:o 1184/2006 — Tuottajaorganisaatiot — Tuottajaorganisaatioiden liitot — Näiden organisaatioiden ja liittojen tehtävät — Vähimmäismyyntihinnan vahvistamista koskeva menettelytapa — Markkinoille saatettavia määriä koskeva yhteistoimintamenettely — Strategisten tietojen vaihtamista koskeva menettelytapa — Endiivien Ranskan markkinat)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 14.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour de cassation – Ranska) – Président de l’Autorité de la concurrence v. Association des producteurs vendeurs d’endives (APVE) ym.
   (Asia C-671/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteinen maatalouspolitiikka - SEUT 42 artikla - Asetus (EY) N:o 2200/96 - Asetus (EY) N:o 1182/2007 - Asetus (EY) N:o 1234/2007 - Kilpailua rajoittavat menettelytavat - SEUT 101 artikla - Asetus N:o 26 - Asetus (EY) N:o 1184/2006 - Tuottajaorganisaatiot - Tuottajaorganisaatioiden liitot - Näiden organisaatioiden ja liittojen tehtävät - Vähimmäismyyntihinnan vahvistamista koskeva menettelytapa - Markkinoille saatettavia määriä koskeva yhteistoimintamenettely - Strategisten tietojen vaihtamista koskeva menettelytapa - Endiivien Ranskan markkinat))
   (2018/C 022/05)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour de cassation

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Président de l’Autorité de la concurrence

      Vastapuolet: Association des producteurs vendeurs d’endives (APVE), Comité économique régional agricole fruits et légumes de Bretagne (Cerafel), Fraileg SARL, Prim’Santerre SARL, Union des endiviers, aiemmin Fédération nationale des producteurs d’endives (FNPE), Soleil du Nord SARL, Comité économique fruits et légumes du Nord de la France (Celfnord), Association des producteurs d’endives de France (APEF), Section nationale de l’endive (SNE), Fédération du commerce de l’endive (FCE), France endives société coopérative agricole, Cambrésis Artois-Picardie endives (CAP’Endives) société coopérative agricole, Marché de Phalempin société coopérative agricole, Primacoop société coopérative agricole, Coopérative agricole du marais audomarois (Sipema), Valois-Fruits union de sociétés coopératives agricoles, Groupe Perle du Nord SAS ja Ministre de l’Économie, de l’Industrie et du Numérique

      Tuomiolauselma

   SEUT 101 artiklaa, luettuna yhdessä tiettyjen kilpailusääntöjen soveltamisesta maataloustuotteiden tuotantoon ja kauppaan 4.4.1962 annetun neuvoston asetuksen N:o 26 2 artiklan, hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä 28.10.1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2200/96 11 artiklan 1 kohdan, tiettyjen kilpailusääntöjen soveltamisesta maataloustuotteiden tuotantoon ja kauppaan 24.7.2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1184/2006, sellaisena kuin se on muutettuna 22.10.2007 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1234/2007, 2 artiklan, hedelmä- ja vihannesalan erityissäännöistä sekä direktiivien 2001/112/EY ja 2001/113/EY, asetusten (ETY) N:o 827/68, (EY) N:o 2200/96, (EY) N:o 2201/96, (EY) N:o 2826/2000, (EY) N:o 1782/2003 ja (EY) N:o 318/2006 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 2202/96 kumoamisesta 26.9.2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1182/2007 3 artiklan 1 kohdan sekä asetuksen N:o 1234/2007, sellaisena kuin se on muutettuna 25.5.2009 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 491/2009, 122 artiklan ensimmäisen kohdan ja 175 ja 176 artiklan kanssa, on tulkittava siten, että

               —

               pääasiassa kyseessä olevien kaltaisia menettelytapoja, jotka koskevat vähimmäismyyntihintojen kollektiivista vahvistamista, markkinoille saatettavia määriä koskevaa yhteistoimintaa tai strategisten tietojen vaihtamista, ei voida jättää SEUT 101 artiklan 1 kohdassa määrätyn kartellikiellon soveltamisalan ulkopuolelle, kun niistä on sovittu eri tuottajaorganisaatioiden tai tuottajaorganisaatioiden liittojen välillä sekä sellaisten yhteisöjen kanssa, jotka eivät ole jäsenvaltion hyväksymiä sellaisen tavoitteen saavuttamiseksi, jonka Euroopan unionin lainsäätäjä on määritellyt kyseisten markkinoiden yhteisen markkinajärjestelyn puitteissa, kuten ammattialajärjestöt, joilla ei ole Euroopan unionin säännöstössä tarkoitetun tuottajaorganisaation, tuottajaorganisaatioiden liiton tai toimialakohtaisen organisaation asemaa, ja

               —

               pääasiassa kyseessä olevien kaltaiset menettelytavat, jotka koskevat hintaa tai markkinoille saatettavia määriä koskevaa yhteistoimintaa taikka strategisten tietojen vaihtamista, voidaan jättää SEUT 101 artiklan 1 kohdassa määrätyn kartellikiellon soveltamisalan ulkopuolelle, kun niistä on sovittu jäsenvaltion hyväksymän yhden ja saman tuottajaorganisaation tai yhden ja saman tuottajaorganisaatioiden liiton jäsenten välillä ja kun ne ovat ehdottaman tarpeellisia kyseiselle tuottajaorganisaatiolle tai tuottajaorganisaatioiden liitolle Euroopan unionin säännöstön mukaisesti osoitettujen tavoitteiden saavuttamiseksi.

      (1)  EUVL C 90, 7.3.2016.


title: Asia T-772/17: Kanne 27.11.2017 – Café del Mar ym. v. EUIPO – Guiral Broto (Café del Mar)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/59

         Kanne 27.11.2017 – Café del Mar ym. v. EUIPO – Guiral Broto (Café del Mar)
   (Asia T-772/17)
   (2018/C 022/79)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantajat: Café del Mar SC (Sant Antoni de Portmany, Espanja), José Les Viamonte (Sant Antoni de Portmany) ja Carlos Andrea González (Sant Antoni de Portmany) (edustajat: asianajajat F. Miazzetto ja J. L. Gracia Albero)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Ramón Guiral Broto (Marbella, Espanja)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”Café del Mar” – EU-tavaramerkki nro 2 090 520

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 4.9.2017 asiassa R 1540/2015-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               julistaa mitättömäksi EU-kuviomerkin nro 2 090 520, joka sisältää sanaosan ”Café del Mar”

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan tästä kanteesta aiheutuvat oikeudenkäyntikulut ja velvoittaa tavaramerkin, jonka mitättömyyttä on vaadittu, haltijan korvaamaan menettelystä EUIPO:n mitättömyysosastossa ja valituslautakunnassa aiheutuneet kulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 2017/1001 52 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 53 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-728/17: Kanne 24.10.2017 – Marinvest ja Porting v. komissio

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/46

         Kanne 24.10.2017 – Marinvest ja Porting v. komissio
   (Asia T-728/17)
   (2018/C 022/62)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Marinvest d.o.o. (Izola-Isola, Slovenia) ja Porting d.o.o. (Izola-Isola) (edustajat: asianajajat G. Cecovini Amigoni ja L. Daniele)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 27.7.2017 tehdyn Euroopan komission päätöksen C (2017) 5049 final (Valtiontuki SA.45220 (2016/FC) – Slovenia – Komunala Izola d.o.o:lle myönnetty väitetty tuki), joka annettiin Marinvestille ja Portingille tiedoksi 16.8.2017;

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteen kohteena on 27.7.2017 tehty Euroopan komission päätös C (2017) 5049 final (Valtiontuki SA.45220 (2016/FC) – Slovenia – Komunala Izola d.o.o:lle myönnetty väitetty tuki), joka annettiin Marinvestille ja Portingille tiedoksi 16.8.2017.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee sitä, että oikeutta tulla kuulluksi on loukattu, koska riidanalaisessa päätöksessä on käytetty täysin uusia seikkoja, joita komissio ei maininnut kirjeessä, jossa se kehotti asianosaisia esittämään huomautuksensa, sekä perusoikeuskirjan 41 artiklassa vahvistetun hyvää hallintoa koskevan perusoikeuden loukkaamista, kontradiktorista menettelyä koskevan periaatteen loukkaamista ja asetuksen 2015/1589 24 artiklan 2 kohdan rikkomista

                           —

                           Uutuutena asetuksen N:o 659/1999 20 artiklan 2 kohdan alkuperäiseen sanamuotoon verrattuna asetuksen N:o 2015/1589 24 artiklan 2 kohdassa tunnustetaan asianomaisille (jotka ovat tehneet kantelun) oikeus esittää huomautuksia jo alustavassa tutkintamenettelyssä. Mainittu 24 artiklan 2 kohta on perusoikeuskirjan 41 artiklassa vahvistetun hyvää hallintoa koskevan perusoikeuden ja kontradiktorista menettelyä koskevan periaatteen erityinen sovellutus.

                           —

                           Nyt käsiteltävässä asiassa Marinvestin ja Portingin oikeuksia, jotka on taattu 24 artiklan 2 kohdassa, on loukattu vakavalla tavalla. On totta, että komissio on kehottanut 14.2.2017 päivätyllä kirjeellä kantajia esittämään huomautuksensa ja että Marinvest ja Porting ovat ilmaisseet kantansa kyseiseen kirjeeseen sisältyvästä arvioinnista. Komissio on tämän jälkeen kuitenkin perustanut riitautetun lopullisen päätöksen täysin seikkoihin, joita ei edes mainita 14.2.2017 päivätyssä kirjeessä ja joihin kantajat eivät ole voineet ottaa kantaa.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka koskee sitä, että oikeutta tulla kuulluksi on loukattu, mikä johtuu siitä, että kantajilta on evätty oikeus tutustua asiakirja-aineistoon ja tulla kuulluksi ennen lopullisen päätöksen tekemistä, perusoikeuskirjan 41 artiklassa vahvistetun hyvää hallintoa koskevan perusoikeuden loukkaamista, kontradiktorista menettelyä koskevan periaatteen loukkaamista, asetuksen 2015/1589 24 artiklan 2 kohdan rikkomista ja perustelujen puuttumista nyt käsiteltävässä asiassa

                           —

                           Kantelijat pyysivät saada tutustua Slovenian viranomaisten komissiolle toimittamiin asiakirjoihin ja saada tavava komission yksiköitä voidakseen toimittaa tarvittavat selvitykset, erityisesti kantelun kohteena olevien toimenpiteiden vaikutuksista kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Komissio teki riidanalaisen päätöksen lähettämättä ensin pyydettyjä asiakirjoja ja järjestämättä mitään tapaamisia kantelijoiden kanssa. Tällä tavoin toimiessaan se on rikkonut asetuksen 2015/1589 24 artiklan 2 kohtaa, tulkittuna perusoikeuskirjan 41 artiklan ja kontradiktorista menettelyä koskevan periaatteen kanssa.

                           —

                           Kantelijoiden mahdollisuus esittää huomautuksia komission alustavasta arvioinnista 24 artiklan 2 kohdan mukaisesti edellyttää välttämättä oikeutta saada tutustua asiakirja-aineistoon ja pyytää komissiolta tapaamista. Koska nämä edellytykset liittyvät läheisesti toisiinsa, ne ovat saman perusoikeuden ilmentymiä. Nyt käsiteltävässä asiassa näiden oikeuksien epäämistä ei ole perusteltu.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka koskee valtiontuen käsitteen virheellistä tulkintaa suhteessa rajat ylittävälle kaupalle aiheutuvia haitallisia vaikutuksia koskevaan edellytykseen, SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkomista, komission valtiontukitiedonannon rikkomista, luottamuksensuojan yleisen periaatteen loukkaamista ja perustelujen puuttumista nyt käsiteltävässä asiassa

                           —

                           Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön ja komission valtiontukitiedonannon mukaan tuensaajayhtiön suhteellisen vaatimaton koko ei sulje ennalta pois mahdollisuutta, että tuki voi vaikuttaa haitallisesti jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Julkisella tuella, joka on myönnetty yritykselle, joka tarjoaa palveluja ainoastaan paikallisella tai alueellisella tasolla mutta ei alkuperämaansa ulkopuolella, voi kuitenkin olla vaikutuksia jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, jos muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneet yritykset voivat tarjota tällaisia palveluja (myös sijoittautumisoikeuden avulla) eikä tällainen mahdollisuus ole pelkästään hypoteettinen.

                           —

                           Komissio on jättänyt täysin huomiotta sen, että Marinvest ja Porting ovat kokonaan Italiaan sijoittautuneen Altan Prefabbricati -nimisen yhtiön omistuksessa. Viimeksi mainittu yhtiö on tehnyt huomattavia investointeja Marina d’Isolan sataman rakentamista varten, ja mainittua hanketta hallinnoivat nyttemmin sen tytäryhtiöt SEUT 49 artiklassa tarkoitetun sijoittautumisoikeuden nojalla.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka koskee valtiontuen käsitteen virheellistä tulkintaa kilpailun vääristymistä ja rajat ylittävälle kaupalle aiheutuvia haitallisia vaikutuksia koskevan edellytyksen osalta, tosiseikkojen virheellistä arviointia ja vääristämistä sekä perustelujen puuttumista nyt käsiteltävässä asiassa

                           —

                           Komissio katsoi riidanalaisessa päätöksessä, että jäsenvaltioiden väliselle kaupalle ei ole aiheutunut vahinkoa ja keskitti arvionsa pääasiallisesti siihen seikkaan, että Komunala Izolan tarjoamat palvelut eivät olleet omiaan houkuttelemaan kilpailevien yritysten tarjoamien palvelujen mahdollisia asiakkaita.

                           —

                           Komission arvio tosiseikoista on virheellinen. Marinvestin ja Portingin vierasvenesataman vieressä on toinen satama, jossa toimintaa harjoittaa tuensaajayritys (Komunala Izola), joka tarjoaa vastaavia palveluja ja tarjolla on 505 venepaikkaa, joita mainostetaan myös italiaksi internet-sivustolla kaikille mahdollisesti kiinnostuneille tahoille.


title: Yhdistetyt asiat T-101/15 ja T- 102/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.11.2017 – Red Bull v. EUIPO (Värien sininen ja hopea yhdistelmä) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Värien sininen ja hopea yhdistelmästä koostuva EU-tavaramerkki — Ehdoton hylkäysperuste — Riittävän selkeä ja täsmällinen graafinen esitys — Systemaattisen sommitelman, jossa värit on yhdistetty ennalta määrätyllä ja muuttumattomalla tavalla, tarpeellisuus — Perusteltu luottamus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 4 artikla ja 7 artiklan 1 kohdan a alakohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 4 artikla ja 7 artiklan 1 kohdan a alakohta))

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/33

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.11.2017 – Red Bull v. EUIPO (Värien sininen ja hopea yhdistelmä)
   (Yhdistetyt asiat T-101/15 ja T- 102/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Värien sininen ja hopea yhdistelmästä koostuva EU-tavaramerkki - Ehdoton hylkäysperuste - Riittävän selkeä ja täsmällinen graafinen esitys - Systemaattisen sommitelman, jossa värit on yhdistetty ennalta määrätyllä ja muuttumattomalla tavalla, tarpeellisuus - Perusteltu luottamus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 4 artikla ja 7 artiklan 1 kohdan a alakohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 4 artikla ja 7 artiklan 1 kohdan a alakohta)))
   (2018/C 022/44)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Red Bull GmbH (Fuschl am See, Itävalta) (edustaja: asianajaja A. Renck)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Marques (Leicester, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: aluksi solicitor R. Mallinson ja solicitor F. Delord, sitten R. Mallinson)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Optimum Mark sp. z o.o. (Varsova, Puola) (edustajat. asianajajat R. Skubisz, M. Mazurek, J. Dudzik ja E. Jaroszyńska-Kozłowska)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanteet EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 2.12.2014 tekemästä kahdesta päätöksestä (asia R 2037/2013-1 ja asia R 2036/2013-1), jotka koskevat osapuolten Optimum Mark ja Red Bull välistä kahta menettämismenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Red Bull GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ja Optimum Mark sp. z o.o:n oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Marques vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 138, 27.4.2015.


title: Asia C-589/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Espanja) on esittänyt 10.10.2017 – Prenatal S.A. v. Tribunal Económico Administrativo Regional de Cataluña (TEARC)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Espanja) on esittänyt 10.10.2017 – Prenatal S.A. v. Tribunal Económico Administrativo Regional de Cataluña (TEARC)
   (Asia C-589/17)
   (2018/C 022/28)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Prenatal S.A.

      Vastapuoli: Tribunal Económico Administrativo Regional de Cataluña (TEARC)

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko 3.11.2008 tehty komission päätös K(2008) 6317 lopullinen (asia REM 03/07), joka liittyy Jamaikalta peräisin oleviksi ilmoitettujen tekstiilituotteiden tuontiin ja jossa todetaan, että kantamatta jätetyt tuontitullit on kannettava jälkitullauksin ja ettei tuontitullien peruuttamista voitu oikeuttaa erityistilanteella, unionin oikeuden ja erityisesti yhteisön tullikoodeksin 220 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja 239 artiklan vastainen?

               2)

               Kun peruuttamisen hakemisen jälkeen komissio ilmoittaa päätöksestä, jonka mukaan tapauksessa ilmenee toiseen, aikaisempaan ja sen jo ratkaisemaan tapaukseen rinnastettavia tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja, tai päätöksestä, jonka mukaan rinnastettavissa olevan tapauksen käsittely on kesken, onko jompaakumpaa näistä päätöksistä pidettävä toimena, joka oikeudellisen sisältönsä osalta sitoo sen jäsenvaltion viranomaisia, jossa peruuttamista haetaan, ja johon peruuttamista (yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun asetuksen N:o 2913/92 (1) (ETY) 239 artikla) tai jälkikäteen tileihin kirjaamatta jättämistä (mainitun yhteisön tullikoodeksin 220 artiklan 2 kohdan b alakohta) hakenut henkilö voi siis hakea muutosta?

               3)

               Jos mainittua päätöstä ei pidetä sellaisena komission päätöksenä, jolla on sitova oikeudellinen sisältö, onko tällöin kansallisten viranomaisten tehtävänä arvioida, ovatko tapausten tosiseikat ja oikeudelliset seikat toisiinsa rinnastettavia?

               4)

               Jos edeltävään kysymykseen vastataan myöntävästi, onko silloin, jos tällainen tarkastelu on suoritettu ja on päädytty siihen, ettei samankaltaisia seikkoja ole, sovellettava tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (2) 905 artiklan 1 kohtaa, ja onko komission siis tehtävä päätös, jonka oikeudellinen sisältö sitoo kansallisia viranomaisia?

      (1)  EYVL 1992, L 302, s. 1.

      (2)  EYVL 1993, L 253, s. 1.


title: Asia T-731/17: Kanne 30.10.2017 – Escribà Serra ym. v. SRB

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/48

         Kanne 30.10.2017 – Escribà Serra ym. v. SRB
   (Asia T-731/17)
   (2018/C 022/63)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Juan Escribà Serra (Girona, Espnjña) ja kahdeksan muuta kantajaa (edustajat: asianajajat R. Vallina Hoset ja A. Lois Perreau de Pinninck)

      Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               toteaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun ja velvoittaa korvaamaan kantajille vahingot, jotka ovat aiheutuneet siitä, että yhteisen kriisinratkaisuneuvoston toimenpiteiden ja laiminlyöntien vuoksi he ovat menettäneet kaikki Banco Popular Español, S.A.:n obligaatioihin (obligaciones subordinadas) sijoittamansa varat;

               —

               velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston maksamaan kantajille yhteensä 1 726 504 euroa korvauksena heille aiheutuneesta vahingosta, joka jakautuu kantajien kesken seuraavasti:

                           —

                           Ramón Romaguera Amat: 1 071 602,94 euroa;

                           —

                           Cerámica Puigdemont: 260 437,16 euroa;

                           —

                           Maria Dolors Guell Parnau: 52 524,35 euroa;

                           —

                           Enrique Escribà Nadal: 70 838,57 euroa;

                           —

                           Joan Escribà Serra ja Maria Dolors Nadal Casaponsa: 151 796,93 euroa;

                           —

                           Laia Escribà Nadal ja Maria Dolors Nadal Casaponsa: 25 299,49 euroa;

                           —

                           José Sabater Comas ja Ma Inmaculada Urgellés Bosch: 94 004,56 euroa;

               —

               hyväksyy sen, että vaadittujen korvausten määrään lisätään korot, jotka kertyvät 7.6.2017 alkaen aina kanteen ratkaisevaan tuomion antamiseen saakka

               —

               hyväksyy sen, että vaadittujen korvausten määrään lisätään viivästyskorot, jotka kertyvät kanteen ratkaisevan tuomion antamisesta korvauksen suorittamispäivään sen korkokannan mukaisesti, jotka Euroopan keskuspankki soveltaa perusrahoitusoperaatioissaan, korotettuna kahdella prosenttiyksiköllä;

               —

               velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-659/17, Vallina Fonseca v. SRB.


title: Asia C-691/15 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 22.11.2017 – Valittajana Euroopan komissio sekä muina osapuolina Bilbaína de Alquitranes SA ym. (Muutoksenhaku — Ympäristö — Asetus (EY) N:o 1272/2008 — Tiettyjen aineiden ja seosten luokitus, merkinnät ja pakkaaminen — Asetus (EU) N:o 944/2013 — Aineen ”piki, kivihiiliterva, korkealämpötilainen” luokittelu — Kategoriat ”Aquatic Acute 1” (H400) ja ”Aquatic Chronic 1” (H410) — Huolellisuusvelvoite — Ilmeinen arviointivirhe)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 22.11.2017 – Valittajana Euroopan komissio sekä muina osapuolina Bilbaína de Alquitranes SA ym.
   (Asia C-691/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Ympäristö - Asetus (EY) N:o 1272/2008 - Tiettyjen aineiden ja seosten luokitus, merkinnät ja pakkaaminen - Asetus (EU) N:o 944/2013 - Aineen ”piki, kivihiiliterva, korkealämpötilainen” luokittelu - Kategoriat ”Aquatic Acute 1” (H400) ja ”Aquatic Chronic 1” (H410) - Huolellisuusvelvoite - Ilmeinen arviointivirhe))
   (2018/C 022/06)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: K. Talabér-Ritz ja P.-J. Loewenthal)

      Muut osapuolet: Bilbaína de Alquitranes, SA, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Koppers Netherlands BV, Rütgers basic aromatics GmbH, Rütgers Belgium NV, Rütgers Poland Sp. z o.o., Bawtry Carbon International Ltd, Grupo Ferroatlántica, SA, SGL Carbon GmbH, SGL Carbon GmbH, SGL Carbon, SGL Carbon, SA, SGL Carbon Polska S.A., ThyssenKrupp Steel Europe AG ja Tokai erftcarbon GmbH (edustajat: K. Van Maldegem, C. Mereu ja M. Grunchard, avocats, sekä P. Sellar, advocate), Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) (asiamiehet: N. Herbatschek, W. Broere ja M. Heikkilä) ja GrafTech Iberica SL (edustajat: C. Mereu, K. Van Maldegem ja M. Grunchard, avocats, sekä P. Sellar, advocate)

      Väliintulijat, jotka tukevat valittajan vaatimuksia: Tanskan kuningaskunta (asiamiehet: C. Thorning ja N. Lyshøj), Saksan liittotasavalta (asiamiehet: T. Henze, J. Möller ja R. Kanitz) ja Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: M. Bulterman, C. S. Schillemans ja J. Langer)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Bilbaína de Alquitranes SA:n, Deza a.s:n, Industrial Química del Nalón SA:n, Koppers Denmark A/S:n, Koppers UK Ltd:n, Koppers Netherlands BV:n, Rütgers basic aromatics GmbH:n, Rütgers Belgium NV:n, Rütgers Poland sp. z o.o:n, Bawtry Carbon International Ltd:n, Grupo Ferroatlántica SA:n, SGL Carbon GmbH:n (Saksa), SGL Carbon GmbH:n (Itävalta), SGL Carbonin, SGL Carbon SA:n, SGL Carbon Polska S.A:n, ThyssenKrupp Steel Europe AG:n ja Tokai erftcarbon GmbH:n oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien unionin tuomioistuimen varapresidentin 7.7.2016 antamaan määräykseen komissio v. Bilbaína de Alquitranes ym. (C-691/15 P-R, ei julkaistu, EU:C:2016:597) johtaneeseen väliaikaista oikeussuojaa koskeneeseen menettelyyn liittyneet oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Tanskan kuningaskunta, Saksan liittotasavalta ja Alankomaiden kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               4)

               GrafTech Iberica SL ja Euroopan kemikaalivirasto vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 106, 21.3.2016.


title: Asia T-31/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.11.2017 – adp Gauselmann v. EUIPO (Juwel) (EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin Juwel rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäämisperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta [josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta])

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/33

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.11.2017 – adp Gauselmann v. EUIPO (Juwel)
   (Asia T-31/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Hakemus sanamerkin Juwel rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäämisperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta [josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta]))
   (2018/C 022/45)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: adp Gauselmann GmbH (Espelkamp, Saksa) (edustaja: asianajaja P. Koch Moreno)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: A. Schifko ja A. Söder)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 16.11.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2571/2014-1), joka koskee hakemusta sanamerkin Juwel rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               adp Gauselmann GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 106, 21.3.2016.


title: Asia C-122/16 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 14.11.2017 – Valittajana British Airways plc ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Euroopan lentorahtimarkkinat — Komission päätös lentorahtipalvelujen hintojen useita osatekijöitä koskevien sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen johdosta — Perustelujen virheellisyys — Unionin tuomioistuinten omasta aloitteestaan huomioon ottama oikeusjärjestyksen perusteisiin liittyvä kumoamisperuste — Kielto lausua kanteen ulkopuolisesta seikasta — Ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyn kanteen vaatimus riidanalaisen päätöksen kumoamisesta osittain — Unionin yleinen tuomioistuin ei saa kumota riidanalaista päätöstä kokonaan — Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla — Oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 14.11.2017 – Valittajana British Airways plc ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-122/16 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Euroopan lentorahtimarkkinat - Komission päätös lentorahtipalvelujen hintojen useita osatekijöitä koskevien sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen johdosta - Perustelujen virheellisyys - Unionin tuomioistuinten omasta aloitteestaan huomioon ottama oikeusjärjestyksen perusteisiin liittyvä kumoamisperuste - Kielto lausua kanteen ulkopuolisesta seikasta - Ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyn kanteen vaatimus riidanalaisen päätöksen kumoamisesta osittain - Unionin yleinen tuomioistuin ei saa kumota riidanalaista päätöstä kokonaan - Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla - Oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin))
   (2018/C 022/07)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: British Airways plc (edustajat: J. Turner, QC, ja R. O’Donoghue, barrister, A. Lyle-Smythen, solicitor, valtuuttamana)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: N. Khan ja A. Dawes)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               British Airways plc velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 191, 30.5.2016.


title: Asia C-597/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Grondwettelijk Hof (Belgia) on esittänyt 16.10.2017 – Belgisch Syndicaat van Chiropraxie ym.

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Grondwettelijk Hof (Belgia) on esittänyt 16.10.2017 – Belgisch Syndicaat van Chiropraxie ym.
   (Asia C-597/17)
   (2018/C 022/29)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Grondwettelijk Hof

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Belgisch Syndicaat van Chiropraxie ym., Bart Vandendries, Belgische Unie van Osteopaten ym., Plast.Surg. ym. ja Belgian Society for Private Clinics ym.

      Vastaaja: Ministerraad

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 132 artiklan 1 kohdan c alakohtaa tulkittava siten, että kyseisessä säännöksessä tarkoitettu vapautus rajoitetaan sekä perinteisten että muiden kuin perinteisten hoitomuotojen osalta sellaisiin lääketieteellisen ammatin tai avustavan hoitohenkilöstön ammatin harjoittajiin, joiden ammattiin sovelletaan terveydenhuoltoalan ammatteja koskevaa kansallista lainsäädäntöä ja jotka täyttävät kyseisessä kansallisessa lainsäädännössä säädetyt vaatimukset, ja että vapautuksen ulkopuolelle jätetään henkilöt, jotka eivät täytä kyseisiä vaatimuksia mutta ovat kiropraktikkojen tai osteopaattien ammatillisen yhdistyksen jäseniä ja täyttävät kyseisen yhdistyksen asettamat vaatimukset?

               2)

               Onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 132 artiklan 1 kohdan b, c ja e alakohtaa, 134 artiklaa ja 98 artiklaa, kun niitä luetaan yhdessä kyseisen direktiivin liitteessä III olevien 3 ja 4 kohdan kanssa, erityisesti verotuksen neutraalisuuden periaatteen kannalta katsottuna tulkittava siten,

                           a)

                           että ne ovat esteenä kansalliselle säännökselle, jossa säädetään alennetun arvonlisäverokannan soveltamisesta lääkkeisiin ja lääkinnällisiin laitteisiin, joita luovutetaan luonteeltaan terapeuttisen toimenpiteen tai hoidon johdosta, kun taas lääkkeisiin ja lääkinnällisiin laitteisiin, joita luovutetaan luonteeltaan pelkästään esteettisen toimenpiteen tai hoidon johdosta ja jotka liittyvät siihen läheisesti, sovelletaan yleistä arvonlisäverokantaa,

                           b)

                           vai siten, että niissä sallitaan kummankin edellä mainitun tapauksen yhdenvertainen kohtelu tai vaaditaan sitä?

               3)

               Voiko perustuslakituomioistuin pitää väliaikaisesti voimassa – – kumottavien säännösten seuraukset sekä niiden säännösten seuraukset, jotka on soveltuvin osin kumottava kokonaan ja osittain, jos ensimmäiseen tai toiseen ennakkoratkaisukysymykseen annettavasta vastauksesta seuraa, että kyseiset säännökset ovat Euroopan unionin oikeuden vastaisia, antaakseen lainsäätäjälle mahdollisuuden saattaa kyseiset säännökset unionin oikeuden mukaisiksi?

      (1)  EUVL 2006, L 347, s. 1.


title: Asia T-773/17: Kanne 27.11.2017 – Café del Mar ym. v. EUIPO – Guiral Broto (Café del Mar)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/60

         Kanne 27.11.2017 – Café del Mar ym. v. EUIPO – Guiral Broto (Café del Mar)
   (Asia T-773/17)
   (2018/C 022/80)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantajat: Café del Mar SC (Sant Antoni de Portmany, Espanja), José Les Viamonte (Sant Antoni de Portmany) ja Carlos Andrea González (Sant Antoni de Portmany) (edustajat: asianajajat F. Miazzetto ja J. L. Gracia Albero)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Ramón Guiral Broto (Marbella, Espanja)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”Café del Mar” – EU-tavaramerkki nro 1 054 303

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 4.9.2017 asiassa R 1542/2015-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               julistaa mitättömäksi EU-kuviomerkin nro 1 054 303, joka sisältää sanaosan ”Café del Mar”

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan tästä kanteesta aiheutuvat oikeudenkäyntikulut ja velvoittaa tavaramerkin, jonka mitättömyyttä on vaadittu, haltijan korvaamaan menettelystä EUIPO:n mitättömyysosastossa ja valituslautakunnassa aiheutuneet kulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 2017/1001 52 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 53 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-738/17: Kanne 3.11.2017 – STIF-IDF v. komissio

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/49

         Kanne 3.11.2017 – STIF-IDF v. komissio
   (Asia T-738/17)
   (2018/C 022/65)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: STIF-IDF (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat B. Le Bret ja C. Rydzynski)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin sen 3 artiklassa todetaan ”STIF:n myöntäm[ät] C2-rahoitusosuu[det] CT2-sopimuksen perusteella””tukiohjelma[ksi], jota Ranska on toteuttanut sääntöjenvastaisesti”, mutta joka soveltuu sisämarkkinoille

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että kyseessä olevalla riidanalaisella päätöksellä eli tukiohjelmista SA.26763 2014/C (ex 2012/NN), jotka Ranska on toteuttanut Île-de-Francen alueen linja-autoliikennealan yritysten hyväksi, 2.2.2017 annetulla Euroopan komission päätöksellä (EU) 2017/1470 (EUVL 2017, L 209, s. 24), on rikottu SEUT 107 artiklan 1 kohtaa. Komissio on syyllistynyt tähän rikkomiseen, kun se on katsonut CT2-sopimukseen perustuvan C2-rahoitusosuudet valtiontueksi ja todennut, että toimenpiteellä annetaan taloudellista etua rahoitusosuuksien saajille.
               Kantaja väittää lisäksi, että komissio on tehnyt arvioinnissaan useita oikeudellisia virheitä ja arviointivirheitä, kun se on katsonut, että neljäs Almark-kriteeri ei täyttynyt käsiteltävässä asiassa.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaista päätöstä ei ole perusteltu neljännen Altmark-kriteerin noudattamatta jättämisen ja taloudellisen edun olemassaolon osalta.


title: Asia C-598/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Gerechtshof ’s-Hertogenbosch (Alankomaat) on esittänyt 16.10.2017 – A-Fonds v. Inspecteur van de Belastingdienst

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Gerechtshof ’s-Hertogenbosch (Alankomaat) on esittänyt 16.10.2017 – A-Fonds v. Inspecteur van de Belastingdienst
   (Asia C-598/17)
   (2018/C 022/30)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Gerechtshof ’s-Hertogenbosch

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: A-Fonds

      Vastapuoli: Inspecteur van de Belastingdienst

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko voimassa olevan tukiohjelman soveltamisalan laajentuminen sen seurauksena, että verovelvollinen on menestyksekkäästi vedonnut EY:n perustamissopimuksen 56 artiklassa (josta on tullut SEUT 63 artikla) taattuun pääomien vapaata liikkuvuutta koskevaan oikeuteen, voimassa olevan tuen muutos, jota on pidettävä uutena tukitoimena?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen on vastattava myöntävästi, onko kansallisen tuomioistuimen SEUT 108 artiklan 3 kohtaan perustuva tehtävien hoito esteenä sille, että verovelvolliselle myönnetään veroetuus, jota kyseinen verovelvollinen vaatii EY:n perustamissopimuksen 56 artiklan (nykyinen SEUT 63 artikla) nojalla, vai onko tuomioistuimen tulevasta ratkaisusta, jossa kyseinen etuus myönnetään, ilmoitettava komissiolle, vai onko kansallisen tuomioistuimen suoritettava jokin muu toimi tai ryhdyttävä johonkin muuhun toimenpiteeseen, kun otetaan huomioon sille SEUT 108 artiklan 3 kohdassa osoitettu valvontatehtävä?


title: Asia C-165/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 14.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) – Yhdistynyt kuningaskunta) – Toufik Lounes v. Secretary of State for the Home Department (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin kansalaisuus — SEUT 21 artikla — Direktiivi 2004/38/EY — Henkilöt, joihin tätä direktiiviä sovelletaan — Kaksoiskansalaisuus — Unionin kansalainen, joka on hankkinut vastaanottavan jäsenvaltion kansalaisuuden ja samalla säilyttänyt alkuperäisen kansalaisuutensa — Kolmannen maan kansalaisen, joka on unionin kansalaisen perheenjäsen, oleskeluoikeus tässä jäsenvaltiossa)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 14.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) – Yhdistynyt kuningaskunta) – Toufik Lounes v. Secretary of State for the Home Department
   (Asia C-165/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin kansalaisuus - SEUT 21 artikla - Direktiivi 2004/38/EY - Henkilöt, joihin tätä direktiiviä sovelletaan - Kaksoiskansalaisuus - Unionin kansalainen, joka on hankkinut vastaanottavan jäsenvaltion kansalaisuuden ja samalla säilyttänyt alkuperäisen kansalaisuutensa - Kolmannen maan kansalaisen, joka on unionin kansalaisen perheenjäsen, oleskeluoikeus tässä jäsenvaltiossa))
   (2018/C 022/08)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Toufik Lounes

      Vastaaja: Secretary of State for the Home Department

      Tuomiolauselma

   Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2004/38/EY on tulkittava siten, että tilanteessa, jossa Euroopan unionin kansalainen on käyttänyt liikkumisvapauttaan siirtymällä toiseen jäsenvaltioon kuin jonka kansalainen hän on ja oleskelemalla siellä tämän direktiivin 7 artiklan 1 kohdan tai 16 artiklan 1 kohdan mukaisesti, hankkinut sittemmin tämän jäsenvaltion kansalaisuuden säilyttäen samalla myös alkuperäisen kansalaisuuteensa ja avioitunut useita vuosia myöhemmin kolmannen maan kansalaisen kanssa, jonka kanssa hän asuu edelleen mainitun jäsenvaltion alueella, tällä kolmannen maan kansalaisella ei ole johdettua oleskeluoikeutta kyseisessä jäsenvaltiossa mainitun direktiivin säännösten perusteella. Kyseisellä kolmannen maan kansalaisella voi kuitenkin olla tällainen oleskeluoikeus SEUT 21 artiklan 1 kohdan nojalla edellytyksillä, jotka eivät saa olla ankarampia kuin edellytykset, joista direktiivissä 2004/38 säädetään tällaisen oleskeluoikeuden myöntämiseksi kolmannen maan kansalaiselle, joka on sellaisen unionin kansalaisen perheenjäsen, joka on käyttänyt oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen asettautumalla toiseen jäsenvaltioon kuin siihen, jonka kansalainen hän on.

      (1)  EUVL C 191, 30.5.2016.


title: Asia T-748/17: Kanne 15.11.2017 – TrekStor v. EUIPO – Beats Electronics (i.Beat)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/50

         Kanne 15.11.2017 – TrekStor v. EUIPO – Beats Electronics (i.Beat)
   (Asia T-748/17)
   (2018/C 022/66)
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: TrekStor Ltd (Hongkong) (edustajat: asianajajat O. Spieker, M. Alber ja A. Schönfleisch)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Beats Electronics LLC (Culver City, Kalifornia, Yhdysvallat)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki i.Beat – EU-tavaramerkki nro 5 009 139

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 12.9.2017 yhdistetyissä asioissa R 2175/2016-4 ja R 2213/2016-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä hylätään kantajan valitus, jonka se teki EUIPO:n mitättömyysosaston 29.9.2016 tekemästä päätöksestä, ja siten hyväksytään mitättömyysvaatimuksen esittäjän mitättömyysvaatimus ja kumotaan kantajan oikeudet EU-tavaramerkkiin nro 005009139

               —

               hylkää mitättömyysvaatimuksen esittäjän mitättömyysvaatimuksen

               —

               velvoittaa mitättömyysvaatimuksen esittäjän ja EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien kantajalle Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) valituslautakunnassa aiheutuneet välttämättömät kustannukset.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen 2017/1001 58 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen 2017/1001 18 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-601/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 18.10.2017 – Dirk Harms ym. v. Vueling Airlines S.A.

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 18.10.2017 – Dirk Harms ym. v. Vueling Airlines S.A.
   (Asia C-601/17)
   (2018/C 022/31)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Hamburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Dirk Harms, Ann-Kathrin Harms, Nick-Julius Harms, Tom-Lukas Harms, Lilly-Karlotta Harms ja Emma-Matilda Harms, joista neljän viimeisen edustajina toimivat heidän vanhempansa Dirk Harms ja Ann-Kathrin Harms

      Vastaaja: Vueling Airlines S.A.

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko asetuksen N:o 261/2004 (1) 8 artiklan 1 kohdan alakohdassa tarkoitettua käsitettä ”lipusta maksetun hinnan palauttaminen kokonaisuudessaan – – 7 artiklan 3 kohdassa esitetyllä tavalla” tulkittava siten, että sillä tarkoitetaan rahasummaa, jonka lentomatkustaja on maksanut kulloisestakin lentolipusta, vai onko lähtökohdaksi otettava rahasumma, jonka vastaajana oleva lentoliikenteen harjoittaja on tosiasiallisesti saanut, kun varausmenettelyssä on osallisena välitysyritys, joka tilittää itselleen lentomatkustajan maksaman summan ja lentoliikenteen harjoittajan saaman summan välisen erotuksen tätä julki tuomatta?

      (1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).


title: Asia T-239/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.11.2017 – Polskie Zdroje v. EUIPO (perlage) (EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin perlage rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäämisperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta [josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta] — Käytön perusteella syntyneen erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohta [josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 aritklan 3 kohta])

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/34

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.11.2017 – Polskie Zdroje v. EUIPO (perlage)
   (Asia T-239/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Hakemus sanamerkin perlage rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäämisperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta [josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta] - Käytön perusteella syntyneen erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohta [josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 aritklan 3 kohta]))
   (2018/C 022/46)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Polskie Zdroje sp. z o.o. sp.k. (Varsova, Puola) (edustaja: asianajaja T. Gawrylczyk)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: D. Walicka)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 16.3.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 1129/2015-5), joka koskee hakemusta sanamerkin perlage rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Polskie Zdroje sp. z o.o. sp.k. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 243, 4.7.2016.


title: Asia C-224/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 22.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Varhoven administrativen sad – Bulgaria) – Asotsiatsia na balgarskite predpriyatia za mezhdunarodni prevozi i patishtata (Aebtri) v. Nachalnik na Mitnitsa Burgas (Ennakkoratkaisupyyntö — Tulliliitto — Ulkoinen passitus — TIR-carnet’hen merkittyjen tavaroiden maantiekuljetus — SEUT 267 artikla — Unionin tuomioistuimen toimivalta tulkita TIR-yleissopimuksen 8 ja 11 artiklaa — TIR-toimenpidettä ei ole päätetty — Takaajayhdistyksen vastuu — TIR-yleissopimuksen 8 artiklan 7 kohta — Velvollisuus vaatia maksua mahdollisuuksien mukaan suoraan korvausvelvolliselta henkilöltä tai henkilöiltä ennen vaatimuksen esittämistä takaajayhdistykselle — TIR-yleissopimukseen liitetyt selittävät huomautukset — Asetus (ETY) N:o 2454/93 — 457 artiklan 2 kohta — Yhteinen tullikoodeksi — 203 ja 213 artikla — Henkilöt, jotka ovat hankkineet tai joilla oli hallussaan tavarat ja jotka ovat tienneet tai joiden olisi kohtuudella pitänyt tietää, että tavarat oli siirretty pois tullivalvonnasta)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 22.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Varhoven administrativen sad – Bulgaria) – Asotsiatsia na balgarskite predpriyatia za mezhdunarodni prevozi i patishtata (Aebtri) v. Nachalnik na Mitnitsa Burgas
   (Asia C-224/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Tulliliitto - Ulkoinen passitus - TIR-carnet’hen merkittyjen tavaroiden maantiekuljetus - SEUT 267 artikla - Unionin tuomioistuimen toimivalta tulkita TIR-yleissopimuksen 8 ja 11 artiklaa - TIR-toimenpidettä ei ole päätetty - Takaajayhdistyksen vastuu - TIR-yleissopimuksen 8 artiklan 7 kohta - Velvollisuus vaatia maksua mahdollisuuksien mukaan suoraan korvausvelvolliselta henkilöltä tai henkilöiltä ennen vaatimuksen esittämistä takaajayhdistykselle - TIR-yleissopimukseen liitetyt selittävät huomautukset - Asetus (ETY) N:o 2454/93 - 457 artiklan 2 kohta - Yhteinen tullikoodeksi - 203 ja 213 artikla - Henkilöt, jotka ovat hankkineet tai joilla oli hallussaan tavarat ja jotka ovat tienneet tai joiden olisi kohtuudella pitänyt tietää, että tavarat oli siirretty pois tullivalvonnasta))
   (2018/C 022/09)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Varhoven administrativen sad

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Asotsiatsia na balgarskite predpriyatia za mezhdunarodni prevozi i patishtata (Aebtri)

      Vastapuoli: Nachalnik na Mitnitsa Burgas

      Tuomiolauselma

               1)

               Unionin tuomioistuin on toimivaltainen antamaan ennakkoratkaisun TIR-carnet’isiin merkittyjen tavaroiden kansainvälisestä kuljetuksesta tehdyn tulliyleissopimuksen, joka allekirjoitettiin Genevessä 14.11.1975 ja hyväksyttiin Euroopan talousyhteisön puolesta 25.7.1978 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2112/78, sellaisena kuin se on muutettuna, ja julkaistiin konsolidoituna 28.5.2009 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2009/477/EY, 8 ja 11 artiklan tulkinnasta.

               2)

               TIR-carnet’isiin merkittyjen tavaroiden kansainvälisestä kuljetuksesta tehdyn tulliyleissopimuksen, joka hyväksyttiin yhteisön puolesta asetuksella N:o 2112/78, sellaisena kuin se on muutettuna, ja julkaistiin konsolidoituna päätöksellä 2009/477, 8 artiklan 7 kohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa tulliviranomaiset ovat täyttäneet mainitussa määräyksessä asetetun velvoitteen vaatia kyseisten tuontitullien ja -verojen maksua mahdollisuuksien mukaan TIR-carnet’n haltijalta, joka on suoraan korvausvelvollinen henkilö, ennen takaajayhdistykselle esitettävää vaatimusta.

               3)

               Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna 20.11.2006 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1791/2006, 203 artiklan 3 kohdan kolmatta luetelmakohtaa ja 213 artiklaa on tulkittava siten, että se, että vastaanottaja on hankkinut tavaran tai sillä on hallussaan tavara, jonka se tiesi toimitetun TIR-carnet’lla, ja se, että ei ole osoitettu, että tämä tavara on esitetty ja ilmoitettu määrätullitoimipaikassa, eivät riitä sellaisenaan siihen, että voidaan katsoa, että tällainen vastaanottaja tiesi tai sen olisi kohtuudella pitänyt tietää, että kyseinen tavara oli siirretty pois tullivalvonnasta ensin mainitussa säännöksessä tarkoitetulla tavalla siten, että mainitun vastaanottajan on katsottava olevan jälkimmäisen säännöksen nojalla yhteisvastuussa tullivelasta.

      (1)  EUVL C 243, 4.7.2016.


title: Asia T-749/17: Kanne 14.11.2017 – TrekStor v. EUIPO – Beats Electronics (i.Beat jess)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/50

         Kanne 14.11.2017 – TrekStor v. EUIPO – Beats Electronics (i.Beat jess)
   (Asia T-749/17)
   (2018/C 022/67)
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: TrekStor Ltd (Hongkong) (edustajat: asianajajat O. Spieker, M. Alber ja A. Schönfleisch)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Beats Electronics LLC (Culver City, Kalifornia, Yhdysvallat)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki i.Beat jess – EU-tavaramerkki nro 4 728 895

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 12.9.2017 asiassa R 2234/2016-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä hyväksytään mitättömyysvaatimuksen esittäjän mitättömyysvaatimus ja kumotaan kantajan oikeudet EU-tavaramerkkiin nro 4 728 895

               —

               hylkää mitättömyysvaatimuksen esittäjän mitättömyysvaatimuksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien kantajalle Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) valituslautakunnassa aiheutuneet välttämättömät kustannukset.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen 2017/1001 58 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen 2017/1001 18 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-604/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Varhoven kasatsionen sad (Bulgaria) on esittänyt 23.10.2017 – QH v. RG

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Varhoven kasatsionen sad (Bulgaria) on esittänyt 23.10.2017 – QH v. RG
   (Asia C-604/17)
   (2018/C 022/32)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Varhoven kasatsionen sad

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: QH

      Vastaaja: RG

      Ennakkoratkaisukysymys

   Sallitaanko asetuksessa N:o 2201/2003 (1) se, että jäsenvaltion tuomioistuin, joka on toimivaltainen tutkimaan avioeroasian asetuksen 3 artiklan nojalla, tutkii vanhempainvastuuta koskevat asiat samaan aikaan kuin avioerohakemuksen, vaikka asetuksen 8 ja 12 artiklassa säädetyt edellytykset eivät täyty, jos tämän jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä velvoitetaan tuomioistuin antamaan viran puolesta ratkaisu vanhempainoikeuksien käyttämisestä, tapaamisoikeutta koskevista toimenpiteistä, elatusmaksuista sekä puolisoiden asunnon käyttämisestä?

      (1)  Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2201/2003 (EUVL 2003, L 338 s. 1).


title: Asia T-254/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.11.2017 – Steel Invest & Finance (Luxembourg) v. komissio (Valtiontuet — Terästeollisuuden ala — Valtiontuet, joita Belgia on myöntänyt useille terästeollisuuden alan yrityksille — Päätös, jossa tuet todetaan sisämarkkinoille soveltumattomiksi ja määrätään perimään ne takaisin — Perusteluvelvollisuus — Valtiontuen käsite — Etu — Yksityinen sijoittaja -arviointiperuste)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/35

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.11.2017 – Steel Invest & Finance (Luxembourg) v. komissio
   (Asia T-254/16) (1)

   ((Valtiontuet - Terästeollisuuden ala - Valtiontuet, joita Belgia on myöntänyt useille terästeollisuuden alan yrityksille - Päätös, jossa tuet todetaan sisämarkkinoille soveltumattomiksi ja määrätään perimään ne takaisin - Perusteluvelvollisuus - Valtiontuen käsite - Etu - Yksityinen sijoittaja -arviointiperuste))
   (2018/C 022/47)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Steel Invest & Finance (Luxembourg) SA (Strassen, Luxemburg) (edustaja: asianajaja E. van den Broucke)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi É. Gippini Fournier ja K. Herrmann, sitten É. Gippini Fournier, V. Bottka et G. Luengo)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, joka koskee valtiontuista SA.33926 2013/C (ex 2013/NN, 2011/CP), jotka Belgia on myöntänyt Dufercolle (EUVL 2016, L 314, s. 22), 20.1.2016 tehdyn komission päätöksen kumoamista.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Steel Invest & Finance (Luxembourg) SA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 251, 11.7.2016.


title: Asia C-246/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 23.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Commissione tributaria provinciale di Siracusa – Italia) – Enzo Di Maura v. Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale di Siracusa (Ennakkoratkaisupyyntö — Arvonlisävero — Veron peruste — Kuudes direktiivi 77/388/ETY — 11 artiklan C kohdan 1 alakohdan toinen alakohta — Veron perusteen alentamista sen perusteella, että sopimuspuoli laiminlyö kauppahinnan maksamisen, koskevan oikeuden rajoittaminen — Täytäntöönpanoa koskeva jäsenvaltioiden liikkumavara — Elinkeinonharjoittajan ennakkorahoituksen keston oikeasuhteisuus)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 23.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Commissione tributaria provinciale di Siracusa – Italia) – Enzo Di Maura v. Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale di Siracusa
   (Asia C-246/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Arvonlisävero - Veron peruste - Kuudes direktiivi 77/388/ETY - 11 artiklan C kohdan 1 alakohdan toinen alakohta - Veron perusteen alentamista sen perusteella, että sopimuspuoli laiminlyö kauppahinnan maksamisen, koskevan oikeuden rajoittaminen - Täytäntöönpanoa koskeva jäsenvaltioiden liikkumavara - Elinkeinonharjoittajan ennakkorahoituksen keston oikeasuhteisuus))
   (2018/C 022/10)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Commissione tributaria provinciale di Siracusa

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Enzo Di Maura

      Vastaaja: Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale di Siracusa

      Tuomiolauselma

   Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 11 artiklan C kohdan 1 alakohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, ettei jäsenvaltio voi asettaa arvonlisäveron perusteen alentamisen edellytykseksi tuloksetonta maksukyvyttömyysmenettelyä silloin, kun tällainen menettely voi kestää yli kymmenen vuotta.

      (1)  EUVL C 260, 18.7.2016.


title: Asia T-475/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.11.2017 – FTI Touristik v. EUIPO – Prantner ja Giersch (Fl) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin FI rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki fly.de — Suhteellinen hylkäämisperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta [josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta])

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/35

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.11.2017 – FTI Touristik v. EUIPO – Prantner ja Giersch (Fl)
   (Asia T-475/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin FI rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki fly.de - Suhteellinen hylkäämisperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta [josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta]))
   (2018/C 022/48)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: FTI Touristik GmbH (München, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Parr)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiemies: D. Walicka)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Harald Prantner (Hampuri, Saksa) ja Daniel Giersch (Monaco, Monaco) (edustajat: asianajajat S. Eble ja Y.-A. Wolff)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 16.6.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 480/2015–5), joka koskee FTI Touristikin sekä Prantnerin ja Gierschin välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               FTI Touristik GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 383, 17.10.2016.


title: Asia C-606/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 20.10.2017 – IBA Molecular Italy Srl v. Azienda ULSS n. 3 ym.

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/22

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 20.10.2017 – IBA Molecular Italy Srl v. Azienda ULSS n. 3 ym.
   (Asia C-606/17)
   (2018/C 022/33)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: IBA Molecular Italy Srl

      Vatapuolet: Azienda ULSS n. 3, Regione Veneto, Ministero della Salute ja Ospedale dell’Angelo di Mestre

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Käsittääkö julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjä koskevan unionin lainsäädännön ja erityisesti direktiivin 2004/18/EY (1) 1 ja 2 artiklan soveltamisala myös sellaiset monimutkaiset toimenpiteet, joilla hankintaviranomainen aikoo antaa suoraan tietylle talouden toimijalle tiettyyn tarkoitukseen sidotun rahoituksen, joka on tarkoitettu yksinomaan sellaisten tuotteiden valmistamiseen, jotka on tarkoitettu toimitettaviksi, edelleen ilman tarjouspyyntömenettelyä, vastikkeetta eri viranomaisille, jotka on vapautettu maksamasta mainitulle toimittajalle minkäänlaista korvausta; ja onko näin ollen mainittu unionin lainsäädäntö esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa sallitaan se, että suoraan myönnetään tiettyyn tarkoitukseen sidottu rahoitus, joka on tarkoitettu sellaisten tuotteiden valmistamiseen, jotka on tarkoitettu toimitettaviksi, edelleen ilman tarjouspyyntömenettelyä, eri viranomaisille, jotka on vapautettu maksamasta mainitulle toimittajalle minkäänlaista korvausta?

               2)

               Ovatko julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjä koskeva unionin lainsäädäntö ja erityisesti direktiivin 2004/18/EY 1 ja 2 artikla sekä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 49 ja 56 artikla sekä 105 artikla ja sitä seuraavat artiklat esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa, kun siinä rinnastetaan ”luokitellut” yksityiset sairaalat julkisiin sisällyttämällä ne kansallisen julkisen terveydenhuollon suunnittelujärjestelmään, jota säädellään erityisillä sopimuksilla, jotka poikkeavat muiden terveydenhuoltojärjestelmään osallistuvien yksityisten toimijoiden tavanomaisista akkreditointisuhteista, ja vaikka nämä luokitellut yksityiset sairaalat eivät täytä edellytyksiä tulla tunnustetuiksi julkisoikeudellisiksi yhteisöiksi eivätkä in house –hankintaa koskevan mallin mukaisille suorahankinnoille asetettuja ehtoja, ne jätetään julkisia hankintoja koskevan kansallisen ja unionin lainsäädännön soveltamisalan ulkopuolelle myös sellaisissa tapauksissa, joissa näille toimijoille on annettu toimeksi tuottaa ja toimittaa tiettyjä terveydenhuollon kannalta tarpeellisia tuotteita vastikkeetta julkisille terveydenhuollon yksiköille ja ne saavat samaan aikaan julkista toimintarahoitusta tällaisten toimitusten toteuttamiseen?

      (1)  Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/18/EY (EUVL 2004, L 134, s. 114).


title: Asia T-633/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.11.2017 – Bilde v. parlamentti (Euroopan parlamentin jäsenten kuluja ja korvauksia koskevat säännöt — Parlamentin jäsenten avustajakorvaus — Perusteettomasti suoritettujen määrien takaisinperintä — Pääsihteerin toimivalta — Electa una via — Puolustautumisoikeudet — Todistustaakka — Perusteluvelvollisuus — Perusteltu luottamus — Poliittiset oikeudet — Yhdenvertainen kohtelu — Harkintavallan väärinkäyttö — Parlamentin jäsenten riippumattomuus — Asiavirhe — Oikeasuhteisuus)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/36

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.11.2017 – Bilde v. parlamentti
   (Asia T-633/16) (1)

   ((Euroopan parlamentin jäsenten kuluja ja korvauksia koskevat säännöt - Parlamentin jäsenten avustajakorvaus - Perusteettomasti suoritettujen määrien takaisinperintä - Pääsihteerin toimivalta - Electa una via - Puolustautumisoikeudet - Todistustaakka - Perusteluvelvollisuus - Perusteltu luottamus - Poliittiset oikeudet - Yhdenvertainen kohtelu - Harkintavallan väärinkäyttö - Parlamentin jäsenten riippumattomuus - Asiavirhe - Oikeasuhteisuus))
   (2018/C 022/49)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Dominique Bilde (Lagarde, Ranska) (edustaja: asianajaja G. Sauveur)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: G. Corstens ja S. Seyr)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bauer, R. Meyer ja A. Jensen)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä SEUT 263 artiklaan perustuva kumoamisvaatimus, joka koskee parlamentin pääsihteerin 23.6.2016 tekemää päätöstä, jolla kantajalta peritään takaisin 40 320 euron suuruinen summa, joka oli maksettu perusteettomasti parlamentin jäsenten avustajakorvauksena, tästä päätöksestä tehtyä tiedoksiantoa ja sen täytäntöönpanotoimenpiteitä, jotka sisältyivät parlamentin varainhoidon pääosaston pääjohtajan 30.6 ja 6.7.2016 päivättyihin kirjeisiin, sekä siihen liittyvää 29.6.2016 päivättyä veloitusilmoitusta, ja toisaalta SEUT 268 artiklaan perustuva korvausvaatimus, joka koskee kantajalle muun muassa kyseisestä päätöksestä väitetysti aiheutuneen vahingon korvaamista.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Dominique Bilde vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan parlamentin oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 383, 17.10.2016.


title: Asia C-612/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte dei Conti (Italia) on esittänyt 24.10.2017 – Federazione Italiana Golf (FIG) v. Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT ja Ministero dell’Economia e delle Finanze

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte dei Conti (Italia) on esittänyt 24.10.2017 – Federazione Italiana Golf (FIG) v. Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT ja Ministero dell’Economia e delle Finanze
   (Asia C-612/17)
   (2018/C 022/34)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte dei Conti

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Federazione Italiana Golf (FIG)

      Vastaajat: Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT ja Ministero dell’Economia e delle Finanze

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetuksen (EU) N:o 549/2013 (1) (nk. EKT 2010) 20.15 kohdassa mainitut ”julkiset toimet, kuten yleiset säännökset, joita sovelletaan kaikkiin samalla toimialalla toimiviin yksiköihin” ymmärrettävä laajasti siten, että niihin kuuluvat myös urheilutoiminnan ohjaukseen liittyvät valtuudet (nk. soft law) ja laissa säädetty valta hyväksyä oikeushenkilön ja urheilualan toimijan asema, jotka ovat yleensä kumpikin liitettävissä kaikkiin Italian kansallisiin urheiluliittoihin[?]

               2)

               [O]nko asetuksen (EU) N:o 549/2013 (nk. EKT 2010) 20.15 kohdassa mainittu määräysvallan yleinen indikaattori (”valta päättää [institutionaalisen yksikön] toiminnan yleisistä suuntaviivoista tai ohjelmasta”) ymmärrettävä asiallisesti vallaksi ohjata ja rajoittaa voittoa tavoittelemattoman yhteisön hallintoa ja vaikuttaa siihen, vai voidaanko se ymmärtää muuten kuin teknisesti eli siten, että siihen kuuluu myös ulkoisia valvontavaltuuksia eli muita valtuuksia kuin 20.15 kohdan a, b, c, d ja e alakohdassa tarkoitetut määräysvallan erityiset indikaattorit (kuten valta hyväksyä talousarviot, nimittää tilintarkastajat, hyväksyä perussäännöt ja vahvistaa tietyn tyyppisiä säännöstöjä sekä päättää urheilutoiminnan suuntaviivoista tai tunnustaa urheilutoimijan asema)[?]

               3)

               [V]oidaanko asetuksen (EU) N:o 549/2013 (nk. EKT 2010) 20.15, 4.125 ja 4.126 kohdan nojalla, kun niitä tarkastellaan yhdessä, ottaa huomioon järjestön jäsenmaksut sitä arvioitaessa, onko toimija julkisyhteisöjen määräysvallassa, ja erityisesti, voivatko suuret jäsenmaksutulot yhdessä järjestön muiden omien tulojen kanssa osoittaa käsiteltävässä konkreettisessa tapauksessa, että voittoa tavoittelemattomalla yhteisöllä on merkittävää itsenäistä päätösvaltaa?

      (1)  Euroopan kansantalouden tilinpito- ja aluetilinpitojärjestelmästä Euroopan unionissa 21.5.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 549/2013 (EUVL 2013, L 174, s. 1) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)


title: Asia C-250/16 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 16.11.2017 – Valittajana Ludwig-Bölkow-Systemtechnik GmbH ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Välityslauseke — Kuudes tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja esittelyn puiteohjelma (2002 – 2006) — Valittajalle maksettujen summien osittainen palauttaminen — Kiinteämääräiset korvaukset)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 16.11.2017 – Valittajana Ludwig-Bölkow-Systemtechnik GmbH ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-250/16 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Välityslauseke - Kuudes tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja esittelyn puiteohjelma (2002 – 2006) - Valittajalle maksettujen summien osittainen palauttaminen - Kiinteämääräiset korvaukset))
   (2018/C 022/11)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Ludwig-Bölkow-Systemtechnik GmbH (edustaja: M. Núñez Müller, Rechtsanwalt)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: T. Maxian Rusche ja F. Moro)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Ludwig-Bölkow-Systemtechnik GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 222, 20.6.2016.


title: Asia T-634/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.11.2017 – Montel v. parlamentti (Euroopan parlamentin jäsenten kuluja ja korvauksia koskevat säännöt — Parlamentin jäsenten avustajakorvaus — Perusteettomasti suoritettujen määrien takaisinperintä — Pääsihteerin toimivalta — Electa una via — Puolustautumisoikeudet — Todistustaakka — Perusteluvelvollisuus — Perusteltu luottamus — Poliittiset oikeudet — Yhdenvertainen kohtelu — Harkintavallan väärinkäyttö — Parlamentin jäsenten riippumattomuus — Asiavirhe — Oikeasuhteisuus)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/37

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.11.2017 – Montel v. parlamentti
   (Asia T-634/16) (1)

   ((Euroopan parlamentin jäsenten kuluja ja korvauksia koskevat säännöt - Parlamentin jäsenten avustajakorvaus - Perusteettomasti suoritettujen määrien takaisinperintä - Pääsihteerin toimivalta - Electa una via - Puolustautumisoikeudet - Todistustaakka - Perusteluvelvollisuus - Perusteltu luottamus - Poliittiset oikeudet - Yhdenvertainen kohtelu - Harkintavallan väärinkäyttö - Parlamentin jäsenten riippumattomuus - Asiavirhe - Oikeasuhteisuus))
   (2018/C 022/50)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Sophie Montel (Saint-Vit, Ranska) (edustaja: asianajaja G. Sauveur)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: G. Corstens ja S. Seyr)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bauer, R. Meyer ja A. Jensen)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä SEUT 263 artiklaan perustuva kumoamisvaatimus, joka koskee parlamentin pääsihteerin 24.6.2016 tekemää päätöstä, jolla kantajalta peritään takaisin 77 276,42 euron suuruinen summa, joka oli maksettu perusteettomasti parlamentin jäsenten avustajakorvauksena, tästä päätöksestä tehtyä tiedoksiantoa ja sen täytäntöönpanotoimenpiteitä, jotka sisältyivät parlamentin varainhoidon pääosaston pääjohtajan 5 ja 6.7.2016 päivättyihin kirjeisiin, sekä siihen liittyvää 4.7.2016 päivättyä veloitusilmoitusta, ja toisaalta SEUT 268 artiklaan perustuva korvausvaatimus, joka koskee kantajalle muun muassa kyseisestä päätöksestä väitetysti aiheutuneen vahingon korvaamista.

      Tuomiolauselma

               1)

               Parlamentin pääsihteerin 24.6.2016 tekemä päätös, joka koskee parlamentin jäsenen avustajankorvauksena perusteettomasti maksetun 77 276,42 euron suuruisen summan takaisin perimistä ja siihen liittyvä 4.7.2016 päivätty veloitusilmoitus kumotaan siltä osin kuin ne liittyvät määriin, jotka maksettiin vuoden 2015 helmikuun ja huhtikuun välisenä aikana.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Sophie Montel, Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto vastaavat kukin omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 383, 17.10.2016.


title: Asia C-251/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 22.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supreme Court – Irlanti) – Edward Cussens, John Jennings ja Vincent Kingston v. T. G. Brosnan (Ennakkoratkaisupyyntö — Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä — Kuudes direktiivi 77/388/ETY — 4 artiklan 3 kohdan a alakohta ja 13 artiklan B kohdan g alakohta — Muiden rakennuksen ja siihen liittyvän maapohjan luovutusten kuin 4 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen luovutusten vapauttaminen — Väärinkäytön kieltoa koskeva periaate — Soveltaminen kyseisen periaatteen voimaan saattavien kansallisten säännösten puuttuessa — Oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteet)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 22.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supreme Court – Irlanti) – Edward Cussens, John Jennings ja Vincent Kingston v. T. G. Brosnan
   (Asia C-251/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Kuudes direktiivi 77/388/ETY - 4 artiklan 3 kohdan a alakohta ja 13 artiklan B kohdan g alakohta - Muiden rakennuksen ja siihen liittyvän maapohjan luovutusten kuin 4 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen luovutusten vapauttaminen - Väärinkäytön kieltoa koskeva periaate - Soveltaminen kyseisen periaatteen voimaan saattavien kansallisten säännösten puuttuessa - Oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteet))
   (2018/C 022/12)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supreme Court

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Edward Cussens, John Jennings ja Vincent Kingston

      Vastapuoli: T. G. Brosnan

      Tuomiolauselma

               1)

               Väärinkäytön kieltoa koskevaa periaatetta on tulkittava siten, että kieltäydyttäessä vapauttamasta arvonlisäverosta pääasiassa kyseessä olevan kaltaisia, ennen 21.2.2006 annetun tuomion Halifax ym. (C-255/02, EU:C:2006:121) antamista toteutettuja kiinteän omaisuuden myyntejä mainittua periaatetta voidaan soveltaa välittömästi siitä riippumatta, onko kansallisessa oikeusjärjestyksessä toteutettu kyseiselle periaatteelle vaikutuksen antava kansallinen toimenpide, eivätkä oikeusvarmuutta ja luottamuksensuojaa koskevat periaatteet ole esteenä tälle soveltamiselle.

               2)

               Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17.5.1977 annettua kuudetta neuvoston direktiiviä 77/388/ETY on tulkittava siten, että tilanteessa, jossa pääasiassa kyseessä olevat liiketoimet olisi väärinkäytön kieltoa koskevaa periaatetta sovellettaessa määritettävä uudelleen, niitä näistä liiketoimista, jotka eivät ole tällaista väärinkäyttöä, voidaan pitää arvonlisäverollisina kansallisen lainsäädännön niiden asian kannalta merkityksellisten säännösten nojalla, joissa säädetään tällaisesta verollisuudesta.

               3)

               Väärinkäytön kieltoa koskevaa periaatetta on tulkittava siten, että kun 21.2.2006 annetun tuomion Halifax ym. (C-255/02, EU:C:2006:121) 75 kohdan nojalla määritetään, onko pääasiassa kyseessä olevien liiketoimien keskeisenä tarkoituksena ollut verotuksellisen edun saaminen, huomioon on otettava pääasiassa kyseessä olevia kiinteän omaisuuden myyntejä edeltävien vuokrasopimusten päämäärä, ja sitä on arvioitava muista toimista erillään.

               4)

               Väärinkäytön kieltoa koskevaa periaatetta on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisilla kiinteän omaisuuden luovutuksilla saatetaan saada asian kannalta merkityksellisillä kuudennen direktiivin 77/388/ETY säännöksillä olevan tavoitteen vastainen verotuksellinen etu silloin, kun kyseisen kiinteän omaisuuden omistaja tai vuokralainen ei ollut tosiasiallisesti alkanut käyttää pääasiassa kyseessä oleva kiinteää omaisuutta ennen kuin tämä myytiin kolmansille ostajille. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava, oliko tällainen käyttö aloitettu pääasiassa.

               5)

               Väärinkäytön kieltoa koskevaa periaatetta on tulkittava siten, että sitä on sovellettava pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa on kyse kiinteän omaisuuden luovutustoimen mahdollisesta vapauttamisesta arvonlisäverosta.

      (1)  EUVL C 243, 4.7.2016.


title: Asia T-750/17: Kanne 10.11.2017 – Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych v. komissio

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/51

         Kanne 10.11.2017 – Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych v. komissio
   (Asia T-750/17)
   (2018/C 022/68)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych (Varsova, Puola) (edustaja: asianajaja P. Hoffman)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 29.8.2017 annetun Euroopan komission päätöksen evätä mahdollisuus tutustua Puolan onnenpelilain muuttamista koskevan ilmoitusmenettelyn 2016/398/PL yhteydessä esitettyihin Euroopan komission lausumiin ja Maltan tasavallan yksityiskohtaiseen lausuntoon ja

               —

               velvoittamaan vastaajan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahdeksaan kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu tosiseikkojen vääristämiseen ja SEUT 296 artiklan rikkomiseen

                           —

                           Kantaja väittää, että päätös perustuu lukuisiin paikkaansa pitämättömiin toteamuksiin, joita ovat muun muassa väitteet siitä, että ilmoitettu toimenpide oli vastaus komission viralliseen huomautukseen ja että sillä oli tarkoitus osoittaa ne toimenpiteet, joihin Puola oli ryhtynyt kyseisen kirjeen kohteena olevan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen korjaamiseksi ja joita olivat tietyt edellytykset onnenpelipalveluja koskevien toimilupien saamiselle Puolassa, vaikka Puola on todellisuudessa poistanut mainitut edellytykset yli kaksi vuotta sitten ja vaikka ilmoitetulla toimenpiteellä ei ollut mitään tekemistä komission virallisen huomautuksen kanssa.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu direktiivin 2015/1535 (1) johdanto-osan kolmannen, seitsemännen ja yhdeksännen perustelukappaleen sekä 5 artiklan 4 kohdan ja asetuksen N:o 1049/2001 (2) 4 artiklan 2 kohdan kolmannen luetelmakohdan rikkomiseen

                           —

                           Kantaja väittää, että kun otetaan huomioon unionin tuomioistuimen antama tuomio asiassa C-331/15 P, Ranska v. Schlyter (3), komissio loukkasi avoimuusperiaatetta, joka on erottamaton osa direktiiviä 2015/1535, kun se sovelsi yleistä olettamaa eikä näyttänyt toteen, että vaadittujen asiakirjojen sisällön ilmaiseminen vahingoittaisi erityisesti ja tosiasiallisesti jäsenyysvelvoitteiden loukkaamista koskevaa menettelyä.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmannen luetelmakohdan ja SEUT 296 artiklan rikkomiseen

                           —

                           Kantaja väittää, että jäsenyysvelvoitteiden loukkaamista koskevan menettelyn keston vuoksi ja sen vuoksi, ettei kantaja voinut harjoittaa mitään nykyisiä toimintoja niiden puitteissa kohtuullisessa ajassa, komissio ei voi perustaa kieltäytymistään tarpeeseen suojata kyseisen menettelyn tarkoitusta.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmannen luetelmakohdan ja SEUT 296 artiklan rikkomiseen sekä tosiseikkojen vääristämiseen

                           —

                           Kantaja väittää, että vaaditut asiakirjat eivät kuulu minkään yleisen olettaman piiriin. Komissio väite siitä, että ilmoitusmenettelyn ja jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn välillä on ”ratkaisematon yhteys”, ei pidä paikkansa ja se on liian epäselvä. Kantajan mukaan se ei missään tapauksessa osoita, että asiakirjat kuuluvat yleisen olettaman piirin, koska tämä riippuu yksinomaan siitä, kuuluvatko ne jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaan asiakirja-aineistoon. Asianmukainen kriteeri sille, kuuluuko jokin asiakirja kyseiseen asiakirjakansioon, on se, onko komissio saanut sen haltuunsa suunnitellun tai vireillä olevan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn yhteydessä, eli onko komissio hankkinut, saanut, pyytänyt, tms. asiakirjan tällaisen menettelyn yhteydessä tai kyseisen menettelyn aloittamista varten. Tämä kriteeri ei kantajan mukaan ole täyttynyt tässä asiassa.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ja SEUT 296 artiklan rikkomiseen

                           —

                           Pelkästään se, että komissio aikoo ottaa Maltan yksityiskohtaisen lausunnon huomioon ja käyttää sitä vuoropuhelussaan Puolan kanssa meneillään olevan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn yhteydessä, ei voi oikeuttaa kieltäytymään ilmaisemasta sen sisältöä.

               6)

               Kuudes kanneperuste, joka perustuu asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan rikkomiseen

                           —

                           Kantaja väittää, että kun otetaan huomioon jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn kesto sekä vaadittujen asiakirjojen sisältö, luonne ja asiayhteys, niiden sisällön ilmaisemisella ei voida millään tapaa vahingoittaa kyseisen menettelyn suojaa, mikä kumoaa siis ilmaisematta jättämistä koskevan yleisen olettaman.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 6 kohdan ja SEUT 296 artiklan rikkomiseen

                           —

                           Kantaja väittää, että komission olisi joka tapauksessa pitänyt ilmaista vaadittujen asiakirjojen sisältö osittain poistettuaan viittaukset asioihin, joissa on kyse verkossa pelattavia onnenpelejä koskevista palveluista, jotka ovat jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn kohteena.

               8)

               Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ja SEUT 296 artiklan rikkomiseen

                           —

                           Kantaja väittää, että on olemassa ylivoimainen yleinen etu selvittää, mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä ilmoitetun toimenpiteen johdosta, joka on ristiriidassa unionin perusvapauksien ja -oikeuksien kanssa. Se väittää komission jättäneen selittämättä, miksi sen mielestä kyseinen etu ei ole yhtä tärkeä kuin intressi olla ilmaisematta asiakirjojen sisältöä.

      (1)  Teknisiä määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 9.9.2015 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2015/1535 (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EUVL 2015 L 241, s. 1).

      (2)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EUVL 2001 L 145, s. 43).

      (3)  Tuomio 7.9.2016, Ranska v. Schlyter (C-331/15 P, EU:C:2017:639).


title: Asia T-687/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.11.2017 – Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret v. EUIPO – Nadal Esteban (STYLO & KOTON) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-kuviomerkki STYLO & KOTON — Ehdoton hylkäämisperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohta [josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan b alakohta] — Vilpillisen mielen puuttuminen)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/37

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.11.2017 – Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret v. EUIPO – Nadal Esteban (STYLO & KOTON)
   (Asia T-687/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-kuviomerkki STYLO & KOTON - Ehdoton hylkäämisperuste - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohta [josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan b alakohta] - Vilpillisen mielen puuttuminen))
   (2018/C 022/51)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret AŞ (Istanbul, turkki) (edustajat: asianajajat J. Güell Serra ja E. Stoyanov Edissonov)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Joaquín Nadal Esteban (Alcobendas, Espanja) (edustaja: asianajaja J. Donoso Romero)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 14.6.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 1779/2015-2), joka koskee Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaretin ja Nadal Estebanin välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret AŞ velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 410, 7.11.2016.


title: Asia C-308/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 16.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Naczelny Sąd Administracyjny – Puola) – Kozuba Premium Selection sp. z o.o. v. Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie (Ennakkoratkaisupyyntö — Verotus — Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä — Direktiivi 2006/112/EY — 12 artiklan 1 ja 2 kohta — 135 artiklan 1 kohdan j alakohta — Verolliset liiketoimet — Rakennuksen luovutuksen vapauttaminen verosta — Ensimmäisen käyttöönoton käsite — Muutostöiden käsite)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/11

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 16.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Naczelny Sąd Administracyjny – Puola) – Kozuba Premium Selection sp. z o.o. v. Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie
   (Asia C-308/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Direktiivi 2006/112/EY - 12 artiklan 1 ja 2 kohta - 135 artiklan 1 kohdan j alakohta - Verolliset liiketoimet - Rakennuksen luovutuksen vapauttaminen verosta - Ensimmäisen käyttöönoton käsite - Muutostöiden käsite))
   (2018/C 022/14)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Kozuba Premium Selection sp. z o.o.

      Vastapuoli: Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie

      Tuomiolauselma

   Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 12 artiklan 1 ja 2 kohtaa ja 135 artiklan 1 kohdan j alakohtaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jossa asetetaan rakennuksen luovutuksen arvonlisäverovapauden edellytykseksi se, että rakennuksen ensimmäinen käyttöönotto on tapahtunut verollisen liiketoimen yhteydessä. Kyseisiä säännöksiä on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä sille, että kansallisessa säännöstössä asetetaan tällaisen verovapauden edellytykseksi se, että jos olemassa olevaan rakennukseen on tehty ”parannustöitä”, niistä aiheutuvat kustannukset eivät ole ylittäneet 30 prosenttia kyseisen rakennuksen lähtöarvosta, edellyttäen, että tätä parannustöiden käsitettä tulkitaan samalla tavalla kuin direktiivin 2006/112 12 artiklan 2 kohdassa olevaa muutostöiden käsitettä eli siten, että kyseiseen rakennukseen on täytynyt tehdä merkittäviä muutoksia, joiden tarkoituksena on ollut muuttaa rakennuksen käyttötarkoitusta tai muuttaa huomattavasti sen käyttöön liittyviä ehtoja.

      (1)  EUVL C 335, 12.9.2016.


title: Asia T-244/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.11.2017 – António Conde & Companhia v. komissio

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/62

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.11.2017 – António Conde & Companhia v. komissio
   (Asia T-244/17) (1)

   (2018/C 022/84)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 231, 17.7.2017.


title: Asia C-381/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 23.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Supremo – Espanja) – Salvador Benjumea Bravo de Laguna v. Esteban Torras Ferrazzuolo (Ennakkoratkaisupyyntö — Asetus (EY) N:o 207/2009 — EU-tavaramerkki — 16 artikla — EU-tavaramerkki omistusoikeuden kohteena — EU-tavaramerkin rinnastaminen kansalliseen tavaramerkkiin — 18 artikla — Tavaramerkin haltijan asiamiehen tai edustajan nimiin rekisteröidyn tavaramerkin siirtäminen — Kansallinen säännös, jolla mahdollistetaan haltijan oikeuksia loukkaavan tai lainsäädäntöön tai sopimukseen perustuvan velvollisuuden laiminlyövän rekisteröidyn kansallisen tavaramerkin siirtäminen — Yhteensopivuus asetuksen N:o 207/2009 kanssa)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/13

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 23.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Supremo – Espanja) – Salvador Benjumea Bravo de Laguna v. Esteban Torras Ferrazzuolo
   (Asia C-381/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Asetus (EY) N:o 207/2009 - EU-tavaramerkki - 16 artikla - EU-tavaramerkki omistusoikeuden kohteena - EU-tavaramerkin rinnastaminen kansalliseen tavaramerkkiin - 18 artikla - Tavaramerkin haltijan asiamiehen tai edustajan nimiin rekisteröidyn tavaramerkin siirtäminen - Kansallinen säännös, jolla mahdollistetaan haltijan oikeuksia loukkaavan tai lainsäädäntöön tai sopimukseen perustuvan velvollisuuden laiminlyövän rekisteröidyn kansallisen tavaramerkin siirtäminen - Yhteensopivuus asetuksen N:o 207/2009 kanssa))
   (2018/C 022/16)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Supremo

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Salvador Benjumea Bravo de Laguna

      Vastapuoli: Esteban Torras Ferrazzuolo

      Tuomiolauselma

   [Euroopan unionin] tavaramerkistä 26.2.2009 annetun asetuksen (EY) N:o 207/2009 16 ja 18 artiklaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä sellaisen pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen kansallisen säännöksen soveltamiselle EU-tavaramerkkiin, jonka nojalla sen vuoksi, että tavaramerkki rekisteröidään henkilön oikeuksia loukaten tai lainsäädäntöön tai sopimukseen perustuvaa velvollisuutta laiminlyöden, vahinkoa kärsineellä henkilöllä on oikeus vaatia kyseisen tavaramerkin omistusoikeuden siirtämistä, mikäli kyseessä oleva tilanne ei kuulu kyseisen asetuksen 18 artiklan mukaisiin tilanteisiin.

      (1)  EUVL C 335, 12.9.2016.


title: Tuomioistuimen määräys, annettu 11 päivänä lokakuuta 2017, asiassa E-7/12, OIKEUDENKÄYNTIKULUT – Schenker North AB, Schenker Privpak AB ja Schenker Privpak AS vastaan EFTAn valvontaviranomainen (Oikeudenkäyntikulujen vahvistaminen – Korvattavat oikeudenkäyntikulut – Viivästyskorot)

text:
               25.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 27/21

         TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   annettu 11 päivänä lokakuuta 2017,
   asiassa E-7/12, OIKEUDENKÄYNTIKULUT
   Schenker North AB, Schenker Privpak AB ja Schenker Privpak AS vastaan EFTAn valvontaviranomainen

      (Oikeudenkäyntikulujen vahvistaminen – Korvattavat oikeudenkäyntikulut – Viivästyskorot)

   (2018/C 27/09)
   Asiassa E-7/12, OIKEUDENKÄYNTIKULUT, Schenker North AB, Schenker Privpak AB ja Schenker Privpak AS vastaan EFTAn valvontaviranomainen, on esitetty HAKEMUS tuomioistuimen 9 päivänä heinäkuuta 2013 asiassa E-7/12, Schenker North ym. vastaan EFTAn valvontaviranomainen, EFTAn oikeustapauskokoelma 2013, s. 356, antamassa tuomiossa määräämien oikeudenkäyntikulujen vahvistamiseksi. Tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti ja esittelevä tuomari, ja tuomarit Per Christiansen ja Ása Ólafsdóttir (ad hoc), antoi 11 päivänä lokakuuta 2017 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1.

               Niiden jäljellä olevien kustannusten kokonaismääräksi, jotka EFTAn valvontaviranomaisen on maksettava kantajille, vahvistetaan 63 095 euroa.

               2.

               Mainittuun määrään lisätään viivästyskorko, joka lasketaan tämän määräyksen tiedoksiantopäivästä maksupäivään saakka. Viivästyskorkona käytetään Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioihinsa soveltaman korkokannan mukaista, erääntymiskuukauden ensimmäisenä päivänä voimassa olevaa korkoa korotettuna kolmella ja puolella prosenttiyksiköllä.