title: Asia T-139/00: Laurent Balin 24.5.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 233/30                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        12.8.2000
Laurent Balin 24.5.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota                   –     komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen B-tason
                      vastaan nostama kanne                                    tehtävien keston osalta ja laiminlyönyt huolellisuusvelvol-
                                                                               lisuutta,
                          (Asia T-139/00)
                                                                         –     komissio on laiminlyönyt perusteluvelvollisuutta.
                          (2000/C 233/56)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Laurent Bal, kotipaikka Walhain (Belgia), on nostanut                    Zapf Creation AG:n 25.5.2000 sisämarkkinoiden harmo-
24.5.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                   nisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                                                 kanne
vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Isabelle Cooreman,
Bryssel.                                                                                (Asia T-140/00)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                                         (2000/C 233/57)
–     kumoaa komission 28.1.2000 tekemän päätöksen,
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
–     kumoaa sisäisen kilpailumenettelyn COM/TB/99, joka
      koski palkkaluokkia B5/B4,                                         Zapf Creation AG, kotipaikka Rödental/Coburg (Saksa), on
                                                                         nostanut 25.5.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
ja toissijaisesti                                                        asteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmoni-
                                                                         sointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edusta-
–     velvoittaa komission maksamaan kantajalle 300 000 Bel-             jana on asianajaja Axel Kockläuner, asianajotoimisto Meissner,
      gian frangia korvauksena aineellisista ja henkisistä vahin-        Bolte & Partner, München.
      goista,
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
tai toissijaisesti ennen asiakysymyksen ratkaisemista
                                                                         –     kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston kol-
                                                                               mannen valituslautakunnan 21.3.2000 tekemän
–     antaa kantajalle mahdollisuuden toimittaa todisteet siitä,               päätöksen R 348/1999-3;
      että hänen tilapäisenä toimihenkilönä suorittamansa
      tehtävät kuuluivat B-tason tehtäviin ja että hän suoritti          –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      tilapäisenä toimihenkilönä tehtäviä, jotka vastaavat
      B-tason tehtäviä,
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
ja ainakin
                                                                         Kyseessä oleva merkki:          sanamerkki ”New Born Baby” –
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut                                                hakemusnumero 650234
      yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
      työjärjestyksen 87 artiklan mukaisesti.                            Tavara tai palvelu:             luokkaan 28 kuuluvat tavarat
                                                                                (leikkinuket ja niiden oheistarvik-
                                                                                keet leikkikaluina)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Valituslautakunnan käsi-        tutkija on hylännyt rekisteröinnin
                                                                         teltäväksi saatettu pää-
Kantaja väittää komission rikkoneen kilpailuilmoitusta ja hen-           tös:
kilöstösääntöjen liitteen III 5 artiklan 1 kohtaa. Kantajan
mukaan komissio on virheellisesti katsonut, että ainoastaan              Kanneperusteet:                 – asetuksen N:o 40/94 7 artiklan
B-tason toimihenkilönä saatu kokemus voidaan ottaa huo-                                                     1 kohdan b alakohdan virheel-
mioon arvioitaessa mahdollisuutta osallistua kilpailuun. Kilpai-                                            linen soveltaminen
luilmoitusta on kantajan mukaan kuitenkin tulkittava siten,
                                                                                – asetuksen N:o 40/94 7 artiklan
että ainoastaan hakijan todellisella työkokemuksella on merki-
                                                                                1 kohdan c alakohdan virheelli-
tystä.
                                                                                nen soveltaminen
                                                                                – kuulemisperiaatteen loukkaa-
Kantaja esittää väitteidensä tueksi seuraavat perusteet:                                                    minen
–     komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen B-tason
      tehtävistä saadun työkokemuksen osalta,


title: Asia C-134/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 2.4.2009 (Bundesfinanzhofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Hauptzollamt Bremen v. J. E. Tyson Parketthandel GmbH hanse j. (Asetus (EY) N:o 2193/2003 — Lisätullit tiettyjen Amerikan yhdysvalloista peräisin olevien tuotteiden tuonnissa — Ajallinen soveltamisala — 4 artiklan 2 kohta — Tuotteet, jotka on viety mainitun asetuksen voimaantulon jälkeen, mutta joiden osalta voidaan esittää selvitys, että ne olivat jo olleet matkalla yhteisöön lisätullien voimaantulopäivänä — Verovelvollisuus)

text:
               20.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/17

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 2.4.2009 (Bundesfinanzhofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Hauptzollamt Bremen v. J. E. Tyson Parketthandel GmbH hanse j.
   (Asia C-134/08) (1)

   (Asetus (EY) N:o 2193/2003 - Lisätullit tiettyjen Amerikan yhdysvalloista peräisin olevien tuotteiden tuonnissa - Ajallinen soveltamisala - 4 artiklan 2 kohta - Tuotteet, jotka on viety mainitun asetuksen voimaantulon jälkeen, mutta joiden osalta voidaan esittää selvitys, että ne olivat jo olleet matkalla yhteisöön lisätullien voimaantulopäivänä - Verovelvollisuus)
   2009/C 141/28
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesfinanzhof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Hauptzollamt Bremen

      Vastaaja: J. E. Tyson Parketthandel GmbH hanse j.

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesfinanzhof — Lisätullien käyttöön ottamisesta tiettyjen Amerikan yhdysvalloista peräisin olevien tuotteiden tuonnissa 8.12.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2193/2003 (EUVL L 328, s. 3) 4 artiklan 2 kohdan tulkinta — Lisätullien soveltaminen Amerikan yhdysvalloista edellä mainitun asetuksen voimaantulon jälkeen yhteisöön tuotuihin tuotteisiin, joiden osalta voidaan esittää selvitys, että ne ovat jo olleet matkalla yhteisöön ajankohtana, jolloin lisätulleja sovellettiin ensimmäisen kerran, ja joiden määräpaikkaa ei voida muuttaa

      Tuomiolauselma

   Lisätullien käyttöön ottamisesta tiettyjen Amerikan yhdysvalloista peräisin olevien tuotteiden tuonnissa 8.12.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2193/2003 4 artiklan 2 kohtaa on tulkittava sen sanamuodon mukaisesti siten, että lisätullia ei sovelleta sellaisiin tuotteisiin, joiden osalta voidaan esittää selvitys, että ne ovat jo olleet matkalla Euroopan yhteisöön tämän asetuksen voimaantulopäivänä, ja joiden määräpaikkaa ei voida muuttaa.

      (1)  EUVL C 171, 5.7.2008.


title: Asia T-184/15: Kanne 14.4.2015 – Trivisio Prototyping v. komissio

text:
               10.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/30

         Kanne 14.4.2015 – Trivisio Prototyping v. komissio
   (Asia T-184/15)
   (2015/C 262/40)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Trivisio Prototyping (Trier, Saksa) (edustajat: Rechtsanwalt A. Bartosch ja Rechtsanwalt A. Böhlke)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan komission 2.2.2015 antaman päätöksen C(2015) 633 lopullinen, jolla se päätti periä Trivisio Prototyping GmbH:lta takaisin 3 85  112,19 euron suuruisen summan korkoineen;

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu tosiseikkojen virheelliseen arviointiin

                           —

                           Kantaja väittää tässä perusteessa muun muassa, että komissio tiesi tai sen olisi joka tapauksessa pitänyt tietää venäläisten insinöörien sitoumuksista allekirjoittaessaan tukisopimukset ULTRA (Ultra portable augmented reality for industrial maintenance applications), IMPROVE (Improving Display and Rendering Technology for Virtual) ja CINeSPACE (Experiencing urban film and cultural heritage while on-the-move). Se lisää, että kyseisen määrän takaisinperintä on olosuhteet huomioon ottaen laitonta.

               2.

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan kantajan alihankintaan liittyvien tukisopimusten liitteessä 2 olevia sääntöjä ei ollut rikottu

                           —

                           Kantaja väittää, että se valvoi itse kunkin työntekijänä olleen venäläisen insinöörin työtä – siitä riippumatta, että ne olivat oikeushenkilöitä – joten alihankintaan liittyvien tukisopimusten liitteessä II olevia sääntöjä ei ollut rikottu.

               3.

               Kolmas toissijainen kanneperuste, jonka mukaan luottamuksensuojan periaatetta on loukattu

                           —

                           Kantaja vetoaa toissijaisesti siihen, että sillä oli perusteltu luottamus siihen, ettei riidanalaista takaisinperintää tapahtuisi.


title: Asia T-387/17: Kanne 20.6.2017 – Triggerball v. EUIPO (palloa muistuttavan kulmikkaan kappaleen muoto)

text:
               7.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 256/40

         Kanne 20.6.2017 – Triggerball v. EUIPO (palloa muistuttavan kulmikkaan kappaleen muoto)
   (Asia T-387/17)
   (2017/C 256/47)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Triggerball GmbH (Baiern-Piusheim, Saksa) (edustaja: asianajaja H. Emrich)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröitävä kolmiulotteinen kuviomerkki (palloa muistuttavan kulmikkaan kappaleen muoto) – Rekisteröintihakemus nro 15 528 615

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 20.4.2017 asiassa R 376/2017-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 18 päivänä joulukuuta 1997, asiassa C-129/96 (Belgian Conseil d'État'n esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Inter-Environnement Wallonie ASBL vastaan Région wallonne (Direktiivi 91/156/ETY - Täytäntöönpanolle varattu määräaika - Määräajan vaikutukset - Jätteen käsite)

text:
7.2.98                 FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 41/7
sopimusmääräystä koskevan, Euroopan unionista tehtyyn             tarkoitetuilta yhtiöiltä niiden jäsenten sekä ulkopuolisten
sopimukseen liitetyn pöytäkirjan N:o 2 tulkinnasta, yhtei-        etujen suojaamiseksi 9 päivänä maaliskuuta 1968 annetun
söjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpa-             ensimmäisen neuvoston direktiivin 68/151/ETY (EYVL
nossa: kuudennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä hoitava          L 65, 14.3.1968, s. 8) 9 artiklan 1 kohdan tulkinnasta,
toisen jaoston puheenjohtaja R. Schintgen sekä tuomarit           yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoon-
G. F. Mancini (esittelevä tuomari), P. J. G. Kapteyn, J. L.       panossa: jaoston puheenjohtaja H. Ragnemalm (esittelevä
Murray ja G. Hirsch, julkisasiamies: G. Cosmas, kirjaaja:         tuomari) sekä tuomarit G. F. Mancini ja P. J. G. Kapteyn,
hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 11.12.1997 tuo-          julkisasiamies: A. La Pergola, kirjaaja: hallintovirkamies
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                           L. Hewlett, on antanut 16.12.1997 tuomion, jonka tuo-
                                                                  miolauselma on seuraava:
1) Laskettaessa välillisen sukupuoleen perustuvan syrjin-
     nän kohteeksi joutuneille osa-aikatyöntekijöille kuulu-      Se, miten yhtiön toimielinten jäsenten tekemiin oikeustoi-
     via lisäetuuksia heille karttuneet palveluskaudet on         miin voidaan vedota kolmatta henkilöä vastaan tilan-
     otettava huomioon 8.4.1976 alkaen eli siitä päivästä         teessa, jossa yhtiön toimielinten jäsenten ja yhtiön välillä
     alkaen, jolloin asiassa 43/75, Defrenne, annettiin tuo-      on eturistiriita, ei kuulu niiden takeiden yhteensovittami-
     mio.                                                         sesta samanveroisiksi, joita jäsenvaltioissa vaaditaan
                                                                  perustamissopimuksen 58 artiklan 2 kohdassa tarkoite-
                                                                  tuilta yhtiöiltä niiden jäsenten sekä ulkopuolisten etujen
2) Yhteisön oikeuden kanssa on ristiriidassa se, että EY:n
                                                                  suojaamiseksi 9 päivänä maaliskuuta 1968 annetun ensim-
     perustamissopimuksen 119 artiklaan perustuvaan vaa-
                                                                  mäisen neuvoston direktiivin 68/151/ETY soveltamisalaan,
     timukseen saada tunnustetuksi kantajien oikeus liittyä
                                                                  vaan se kuuluu kansallisen lainsäätäjän toimivaltaan.
     ammatilliseen eläkejärjestelmään sovelletaan kansal-
     lista säännöstä, jonka mukaan oikeuden ajalliset vai-
     kutukset kanteen menestyessä on rajoitettu kanteen           (1) EYVL C 145, 18.5.1996.
     nostamista edeltävään kahteen vuoteen.
(1) EYVL C 269, 14.9.1996.
                                                                         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                18 päivänä joulukuuta 1997,
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                           asiassa C-129/96 (Belgian Conseil d'EÂtat'n esittämä
                                                                  ennakkoratkaisupyyntö), Inter-Environnement Wallonie
                        (kuudes jaosto),                                        ASBL vastaan ReÂgion wallonne (1)
                 16 päivänä joulukuuta 1997,
                                                                  (Direktiivi 91/156/ETY Ð Täytäntöönpanolle varattu
asiassa C-104/96 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä               määräaika Ð Määräajan vaikutukset Ð Jätteen käsite)
ennakkoratkaisupyyntö), Coöperatieve Rabobank Vecht en
                                                                                (98/C 41/12)
Plassengebied BA vastaan Erik Aarnoud Minderhoud
          (Mediasafe BV:n konkurssipesän hoitaja) (1)
(Yhtiöoikeus Ð Ensimmäinen direktiivi 68/151/ETY Ð                                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Soveltamisala Ð Yhtiön edustaminen Ð Eturistiriita Ð
Hallituksen jäsenen puuttuva kelpoisuus tehdä yhtiötä
                      sitova oikeustoimi)                            (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                      yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                          (98/C 41/11)
                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                   Asiassa C-129/96, jonka Belgian Conseil d'EÂtat on saatta-
                                                                  nut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla yhtei-
                                                                  söjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan-
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan          sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Inter-
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)            Environnement Wallonie ASBL vastaan ReÂgion wallonne
                                                                  ennakkoratkaisun ETY:n perustamissopimuksen 5 ja
                                                                  189 artiklan tulkinnasta sekä jätteistä 15 päivänä heinä-
Asiassa C-104/96, jonka Hoge Raad der Nederlanden on              kuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla          (EYVL L 194, 25.7.1975, s. 39) 1 artiklan a alakohdan
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä         tulkinnasta, sellaisena kuin direktiivi on muutettuna
kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa          18 päivänä maaliskuuta 1991 annetulla neuvoston direk-
Coöperatieve Rabobank Vecht en Plassengebied BA vas-              tiivillä 91/156/ETY (EYVL L 78, 26.3.1991, s. 32), yhtei-
taan Erik Aarnoud Minderhoud (Mediasafe BV:n konkurs-             söjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti
sipesän hoitaja) ennakkoratkaisun niiden takeiden yhteen-         G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat C. Gul-
sovittamisesta samanveroisiksi, joita jäsenvaltioissa vaadi-      mann, H. Ragnemalm ja R. Schintgen sekä tuomarit G. F.
taan perustamissopimuksen 58 artiklan 2 kohdassa                  Mancini, J. C. Moitinho de Almeida, P. J. G. Kapteyn, J. L.
 ---pagebreak--- C 41/8                 FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       7.2.98
Murray, D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P.           Eurooppalaisesta taloudellisesta etuyhtymästä (ETEY)
Jann ja L. Sevón (esittelevä tuomari), julkisasiamies: F. G.       25 päivänä heinäkuuta 1985 annetun neuvoston asetuksen
Jacobs, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on anta-        (ETY) N:o 2137/85 5 artiklan a alakohtaa on tulkittava
nut 18.12.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-               siten, että ETEYn nimessä on välttämättä oltava sanat
raava:                                                             eurooppalainen taloudellinen etuyhtymä tai lyhenne
                                                                   ETEY, kun taas muista seikoista, jotka on mainittava
1) Ainetta ei voida jättää jätteistä 15 päivänä heinäkuuta         nimessä, voidaan säätää sen valtion kansallisessa oikeu-
     1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY                 dessa, jossa etuyhtymällä on kotipaikka.
     1 artiklan a alakohdassa tarkoitetun jätteen käsitteen
     ulkopuolelle, sellaisena kuin direktiivi on muutettuna        (1) EYVL C 74, 8.3.1997.
     18 päivänä maaliskuuta 1991 annetulla neuvoston
     direktiivillä 91/156/ETY, pelkästään siitä syystä, että
     aine on suoraan tai välillisesti mukana teollisuustuo-
     tantoprosessissa.
2) ETY:n perustamissopimuksen 5 artiklan toinen kohta
     ja 189 artiklan kolmas kohta sekä direktiivi 91/156/          Bundesgerichtshofin 17.6.1997 tekemällään päätöksellä
     ETY edellyttävät, että jäsenvaltio, jolle direktiivi on       esittämä ennakkoratkaisupyyntö Farmitalia Carlo Erba
     osoitettu, pidättyy direktiivin täytäntöönpanolle vara-                       Srl:ia koskevassa valitusasiassa
     tun määräajan kuluessa antamasta säännöksiä, jotka                                     (Asia C-392/97)
     ovat omiaan vakavasti vaarantamaan direktiivissä sää-
     detyn tavoitteen toteuttamisen.                                                          (98/C 41/14)
(1) EYVL C 180, 22.6.1996.
                                                                   Bundesgerichtshof on pyytänyt 17.6.1997 tekemällään
                                                                   päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuo-
                                                                   mioistuimen kirjaamoon 18.11.1997, Euroopan yhteisöjen
                                                                   tuomioistuimelta ennakkoratkaisua Farmitalia Carlo Erba
                                                                   Srl:ia koskevassa valitusasiassa seuraaviin kysymyksiin:
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                         (viides jaosto),                          1) Edellytetäänkö lääkkeiden lisäsuojatodistuksen aikaan-
                  18 päivänä joulukuuta 1997,                           saamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neu-
                                                                        voston asetuksen (ETY) N:o 1768/92 (1) 3 artiklan
asiassa C-402/96 (Oberlandesgericht Frankfurt am Mainin                 b alakohdassa, että tuote, jolle haetaan lisäsuojatodis-
esittämä ennakkoratkaisupyyntö), European Information                   tusta, on merkitty lääkkeen markkinoille saattamista
Technology Observatory, Europäische Wirtschaftliche                     koskevaan lupaan vaikutukselliseksi ainesosaksi?
                    Interessenvereinigung (1)
  (Eurooppalainen taloudellinen etuyhtymä Ð Toiminimi)
                                                                        Eivätkö 3 artiklan b alakohdan edellytykset näin ollen
                          (98/C 41/13)                                  täyty, kun lääkkeen rekisteröinti-ilmoituksessa esite-
                                                                        tään vaikutuksellisena ainesosana aineen jokin tietty
                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                          yksittäinen suola, kun taas lisäsuojatodistusta haetaan
                                                                        vaikuttavana aineena olevalle vapaalle emäkselle ja/tai
                                                                        sen muille suoloille?
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                   2) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:
Asiassa C-402/96, jonka Oberlandesgericht Frankfurt am
Main (Saksa) on saattanut EY:n perustamissopimuksen
177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-               Millä perusteilla arvioidaan, suojaako tuotetta voi-
väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa                   massa oleva peruspatentti 3 artiklan a alakohdassa tar-
vireillä olevassa asiassa, joka koskee kaupparekisteriin                koitetuin tavoin, kun lisäsuojatodistusta haetaan vai-
merkitsemistä ja jossa valittajana on European Informa-                 kuttavana aineena olevalle vapaalle emäkselle ja sen
tion Technology Observatory, Europäische Wirtschaftliche                kaikille suoloille, vaikka peruspatentti koskee patentti-
Interessenvereinigung, ennakkoratkaisun eurooppalaisesta                hakemuksensa mukaisesti ainoastaan tätä vapaata
taloudellisesta etuyhtymästä (ETEY) 25 päivänä heinä-                   emästä ja esitetyssä esimerkkitapauksessa lisäksi sen
kuuta 1985 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2137/                  yhtä ainoaa suolaa? Ratkaiseeko tältä osin peruspaten-
85 (EYVL L 199, 31.7.1985, s. 1) 5 artiklan a alakohdan                 tin patenttivaatimuksen sanamuoto vai tähän perustu-
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toi-              van patenttisuojan laajuus?
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. Gulmann
(esittelevä tuomari) sekä tuomarit M. Wathelet, J. C. Moi-         (1) EYVL L 182, 2.7.1992, s. 1.
tinho de Almeida, D. A. O. Edward ja J.-P. Puissochet, jul-
kisasiamies: A. La Pergola, kirjaaja: R. Grass, on antanut
18.12.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:


title: Asia T-288/07: Kanne 30.7.2007 — Alcan France v. komissio

text:
               6.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/17

         Kanne 30.7.2007 — Alcan France v. komissio
   (Asia T-288/07)
   (2007/C 235/31)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Alcan France SAS (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja M. Thill-Tayara)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Kantajan vaatimukset

               —

               Riidanalainen komission päätös on julistettava mitättömäksi ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on todettava, että kyseessä oleva toimenpide ei ole valtiontuki tai toissijaisesti, että kyseisen tuen takaisinperintä olisi luottamuksensuojan periaatteen ja kohtuullisessa ajassa toimimista koskevan periaatteen vastaista.

               —

               Riidanalaisen päätöksen 1 artikla, jossa riidanalainen toimenpide katsotaan valtiontueksi, on kumottava.

               —

               Riidanalaisen päätöksen 2 ja 3 artikla, joissa tukitoimenpide katsotaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi, on kumottava.

               —

               Riidanalaisen päätöksen 4-6 artikla, joissa määrätään tuen takaisinperinnästä, on kumottava.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan kantajalle riidanalaisesta päätöksestä aiheutuneet kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Neuvosto antoi jäsenvaltioille 30.6.1997 komission ehdotuksesta ja direktiivissä 92/81/ETY (1) säädetyn menettelyn mukaisesti luvan soveltaa alennettuja valmisteverokantoja tai olemassa olevia valmisteverovapautuksia tiettyihin erityistarkoituksiin käytettäviin kivennäisöljyihin tai jatkaa niiden soveltamista mainittuihin öljyihin. Neljällä myöhemmin tekemällään päätöksellä komissio pidensi tämän luvan voimassaoloa ja viimeinen lupakausi päättyi 31.12.2006. Ranskalle oli annettu lupa soveltaa mainittuja alennuksia tai verovapautuksia Gardannen alueella alumiinioksidin valmistuksessa polttoaineena käytettyyn raskaaseen polttoöljyyn.
   Komissio ilmoitti 30.12.2001 päivätyllä kirjeellä Ranskalle päätöksestään aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa säädetty menettely, joka koski Gardannen alueella alumiinioksidin valmistuksessa polttoaineena käytettyjen kivennäisöljyjen valmisteverovapautusta (2). Mainitun menettelyn johdosta komissio teki 7.12.2005 päätöksen 2006/323/EY, jossa se katsoi, että Gardannen alueella, Shannonin alueella ja Sardiniassa alumiinioksidin valmistuksessa polttoaineena käytettävien kivennäisöljyjen valmisteverovapautukset, jotka Ranska, Irlanti ja Italia ovat panneet täytäntöön, olivat EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja valtiontukia, jotka olivat osittain yhteismarkkinoille soveltumattomia, ja määräsi näin ollen kyseessä olevat jäsenvaltiot perimään mainitut tuet takaisin (3).
   Komissio päätti lopettaa muodollisen tutkintamenettelyn, joka koski alumiinioksidin valmistuksessa käytettyjen raskaiden kivennäisöljyjen vapauttamista valmisteverosta 1.1.2004 alkavalla ajanjaksolla. Komissio teki 7.2.2007 Gardannessa, Shannonin alueella ja Sardiniassa alumiinioksidin valmistuksessa polttoaineena käytettävien kivennäisöljyjen valmisteverovapautuksesta, jonka Ranska, Irlanti ja Italia ovat myöntäneet (valtiontuet N:o C 78-79-80/2001), päätöksen K(2007) 286 lopullinen. Kyseessä oleva päätös on nyt käsiteltävänä olevalla kanteella riitautettu päätös.
   Kanteensa tueksi kantaja tuo esiin aluksi sen, että päätös on mitätön muotovirheen vuoksi, koska Ranskaa ei ole vaadittu esittämään EY 88 artiklassa tarkoitettuja huomautuksiaan, koska kantajan mukaan vuoden 2004 jälkeistä aikaa koskeva toinen menettely on aloitettu käyttäen verukkeena 7.12.2005 päivätyn päätöksen perusteluja.
   Asiakysymyksen osalta kantaja vetoaa kahteen kumoamisperusteeseen.
   Ensimmäisessä perusteessaan kantaja tuo esiin, että komissio on todennut EY 87 ja 88 artiklan vastaisen valtiontuen olemassaolon sekä siinä vaiheessa, jossa tutkitaan, onko kyseessä tuki että siinä vaiheessa, jossa tutkitaan tuen soveltuvuus yhteismarkkinoille. Kantaja vetoaa ensimmäisessä perusteessaan myös siihen, että komissio on rikkonut asetuksen N:o 659/1999 (4) 1 artiklan c kohtaa sekä tehnyt virheitä tuen valikoivuutta koskevan perusteen soveltamisessa. Kantaja väittää myös, että riidanalaisen päätöksen perustelut ovat ristiriitaisia ja riittämättömiä, mikä on EY 253 artiklan vastaista. Kantaja väittää lisäksi, että oikeusperusta, johon komissio on nojautunut todetessaan tuen olevan yhteismarkkinoille soveltumaton, on virheellinen, koska kantajan mukaan valtiontuesta ympäristönsuojelulle annettujen yhteisön suuntaviivojen (5) soveltamisedellytykset eivät täyttyneet.
   Toisessa toissijaisessa perusteessaan kantaja väittää, että komission määräämä tuen takaisinperintä loukkaa luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteita.

      (1)  Kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19.10.1992 annettu neuvoston direktiivi.

      (2)  Julkaistu 2.2.2002 ilmestyneessä EYVL:ssä C 30.

      (3)  Päätös K (2005) 4436 lopullinen, valtiontuet N:o C 78-79-80/2001, EUVL 2006, L 119, s. 12.

      (4)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999, EYVL L 83, s. 1.

      (5)  Yhteisön suuntaviivat valtiontuesta ympäristönsuojelulle, EYVL 2001 C 37, s. 3.


title: Asia T-194/17: Kanne 27.3.2017 – Ceram Tec v. EUIPO – C5 Medical Werks (lonkkapallon kuva)

text:
               22.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/37

         Kanne 27.3.2017 – Ceram Tec v. EUIPO – C5 Medical Werks (lonkkapallon kuva)
   (Asia T-194/17)
   (2017/C 161/53)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: CeramTec (Plochingen, Saksa) (edustajat: asianajajat A. Renck ja E. Nicolás Gómez)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: C5 Medical Werks (Grand Junction, Colorado, Yhdysvallat)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Vaaleanpunainen värillinen kuviomerkki (lonkkapallon kuva) – EU-tavaramerkki nro 10 214 112

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 15.2.2017 asiassa R 928/2016-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa vastaajan tai – jos C5 Medical Werks on asiassa väliintulijana – väliintulijan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

   Asetuksen N:o 207/2009 59 ja 83 artiklan rikkominen.


title: Asia C-219/16 P: Valitus, jonka GFKL Financial Services GmbH, aiemmin GFKL Financial Services AG, on tehnyt 19.4.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-620/11, GFKL Financial Services v. komissio, 4.2.2016 antamasta tuomiosta

text:
               20.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 222/8

         Valitus, jonka GFKL Financial Services GmbH, aiemmin GFKL Financial Services AG, on tehnyt 19.4.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-620/11, GFKL Financial Services v. komissio, 4.2.2016 antamasta tuomiosta
   (Asia C-219/16 P)
   (2016/C 222/10)
   Oikeudenkäyntikieli: Saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: GFKL Financial Services GmbH, aiemmin GFKL Financial Services AG (edustajat: Rechtsanwalt Dr. M. Schweda, Rechtsanwalt J. Eggers, Rechtsanwalt Dr. M. Knebelsberger ja Rechtsanwalt Dr. F. Loose)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio, Saksan liittotasavalta

      Vaatimukset

               1.

               Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) 4.2.2016 asiassa T-620/11 antama tuomio on kumottava sikäli kuin siinä hylätään kanne perusteettomana, ja
               Saksan myöntämästä valtiontuesta C 7/10 (ex CP 250/09 ja NN 5/10) ”KStG-lain saneerauslauseke”, nro K(2011) 275 26.1.2011 annettu komission päätös (1) on julistettava mitättömäksi;

               2.

               Toissijaisesti: Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) 4.2.2016 asiassa T-620/11 antama tuomio on kumottava sikäli kuin siinä hylätään kanne perusteettomana ja asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen;

               3.

               Vastapuoli on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja väittää valituksessaan, että KStG:n 8 c §:n 1 a momentin mukainen saneerauslauseke ei ole valikoiva tuki.
   Valittaja nojautuu valituksessaan kahteen valitusperusteeseen:

      Ensimmäinen valitusperuste: SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen
   Saneerauslauseke ei ole valikoiva toimenpide eikä se ole tämän vuoksi SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu tuki.

               —

               Unionin yleinen tuomioistuin lähtee virheellisesti siitä, että KStG:n 8 c §:n 1 momentin poikkeussäännös, jonka mukaan tietyissä omistusoikeuden hankintatapauksissa sellaisinaan tasauskelpoiset tappiot menetetään, olisi osa viitejärjestelmää. Tosiasiallisesti tämä säännös on poikkeus viitejärjestelmästä. Viitejärjestelmä muodostuu yleisestä mahdollisuudesta siirtää tappiot seuraaville tilikausille.

               —

               Saneerauslausekkeella on lisäksi sillä tavoin yleinen luonne, ettei sillä myönnetä valikoivaa etua. Vaikeuksissa olevien yritysten, jotka kuuluvat saneerauslausekkeen soveltamisalaan, ja muiden, erityisesti taloudellisesti terveiden yritysten välillä on huomattavia eroja, minkä vuoksi nämä kaksi yritysryhmää eivät ole toisiinsa nähden vertailukelpoisessa tilanteessa. Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin käyttää samankaltaisuuden arvioinnin perustana puhtaasti teoreettista skenaariota; unionin yleisen tuomioistuimen huomioon ottamaa vertailuryhmää ei oikeudellisessa todellisuudessa käytännössä esiinny.

               —

               Saneerauslausekkeella ei myöskään suosita ”jotakin yritystä tai tuotannonalaa”. Saneerauslauseketta on mahdollista soveltaa kaikenlaisiin yrityksiin, eikä mitään yritysryhmää suljeta edeltä käsin sen ulkopuolelle. Se ei liity yrityksen ”erityiseen ominaisuuteen” vaan taloudelliseen menettelyyn, nimittäin niin sanottuun saneeraushankintaan.

               —

               Saneerauslauseketta voitaisiin lisäksi perustella Saksan verojärjestelmän luonteella ja yleisellä rakenteella. Sen avulla toteutetaan Saksan yhtiöverolainsäädännön perusperiaatteita, nimittäin tappioiden siirtämisen periaatetta, taloudellisen kapasiteetin mukaisen verotuksen periaatetta ja yleistä vero-oikeudellista päämäärää turvata jatkuvat verotulot.

      Toinen valitusperuste: Luottamuksensuojan periaatteen loukkaaminen
   Unionin yleisen tuomioistuimen tuomiossa loukataan unionin oikeuden mukaista luottamuksensuojan periaatetta. Myöskään huolelliset elinkeinonharjoittajat eivät nimittäin ole voineet havaita saneerauslausekkeen väitettyä tukiluonnetta. Komissio ei ole missään vaiheessa riitauttanut samankaltaisia säännöksiä Saksassa tai EU:n muissa jäsenvaltiossa tukioikeuden vastaisina.

      (1)  EUVL L 235, s. 26.


title: Asia C-164/14 P: Valitus, jonka Pesquerias Riveirenses, S.L. ym. ovat tehneet 4.4.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-180/13, Pesquerías Riveirenses ym. v. neuvosto, 7.2.2014 antamasta määräyksestä

text:
               26.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 159/21

         Valitus, jonka Pesquerias Riveirenses, S.L. ym. ovat tehneet 4.4.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-180/13, Pesquerías Riveirenses ym. v. neuvosto, 7.2.2014 antamasta määräyksestä
   (Asia C-164/14 P)
   2014/C 159/28
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittajat: Pesquerias Riveirenses, S.L., Pequera Campo de Marte, S.L., Pequera Anpajo, S.L., Arrastreros del Barbanza, S.A., Martinez Pardavila e Hijos, S.L., Lijo Pesca, S.L., Frigorificos Hermanos Vidal, S.A., Pesquera Boteira, S.L., Francisco Mariño Mos y Otros, C.B., Juan Antonio Pérez Vidal y Hermano, C.B., Marina Nalda, S.L., Portillo y Otros, S.L., Vidiña Pesca, S.L., Pesca Hermo, S.L., Pescados Oubiña Perez, S.L., Manuel Pena Graña, Campo Eder, S.L., Pesquera Laga, S.L., Pesquera Jalisco, S.L., Pesquera Jopitos, S.L. ja Pesca-Julimar, S.L. (edustaja: abogado J. Tojeiro Sierto)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Unionin yleisen tuomioistuimen määräys on kumottava siltä osin kuin siinä jätetään tutkimatta valittajien nostama kumoamiskanne 21.1.2013 annetusta neuvoston asetuksesta (EU) N:o 40/2013 (1) ja on annettava uusi ratkaisu, jolla mainittu kanne otetaan tutkittavaksi

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Asetus koskee valittajia suoraan – SEUT 263 artiklan virheellinen soveltaminen
   SEUT 263 artiklan neljännessä kohdassa määrätään, että ”luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö voi – – nostaa kanteen – – sääntelytoimesta, joka koskee häntä suoraan ja joka ei edellytä täytäntöönpanotoimenpiteitä”. Tässä tarkoituksessa se, että toimi koskee kyseistä henkilöä suoraan, ja se, ettei toimi edellytä täytäntöönpanotoimenpiteitä, ovat kaksi eri vaatimusta, ja valtion harkintavaltaa koskevalla kysymyksellä, joka on olennainen määritettäessä sitä, koskeeko riidanalainen toimi kyseistä henkilöä suoraan, ei sitä vastoin ole merkitystä määritettäessä sitä, voidaanko kansallista toimea pitää ”täytäntöönpanotoimenpiteenä” SEUT 263 artiklan neljännen kohdan tarkoituksessa.
   Valittajat katsovat, että asetus, jolla vahvistetaan mainitun lajin saaliit ja rajoitetaan niitä, koskee selkeästi niitä suoraan mustakitaturskan saalistamiseen tarkoitettujen kalastusalusten varustajina. EU hallinnoi vuosittain mustakitaturskakantaa TAC:illa (total allowable catch, suurimmat sallitut saaliit), ja valittajien mielestä mainitut TAC:t on vahvistettu virheellisesti, koska niitä vahvistettaessa ei ole otettu huomioon viimeisimpiä olemassa olevia tieteellisiä suosituksia, ja näin ollen siitä, että mustakitaturskaa hallinnoidaan yhtenä yhtenäisenä kantana eikä kahtena eri kantana, on seurauksena se, että suurin sallittu saalis on pienempi kuin saalis, joka valittajille olisi osoitettava siinä tapauksessa, että kantaa hallinnoitaisiin erikseen pohjoisessa ja etelässä. Mainitun TAC:n vahvistamisen osalta jäsenvaltiot eivät voi enää myöhemmin osoittaa kalastusmahdollisuuksia eikä kalastusmahdollisuuksien jakamisessa käytettyjä yksityiskohtaisia hallinnointia koskevia sääntöjä voida ottaa enää käyttöön, koska jakaminen suoritetaan aina Euroopan unionin alun perin vahvistaman TAC:n perusteella, ja tämän johdosta valittajien ainoana mahdollisuutena tai vaihtoehtona osoittaa se, etteivät ne ole samaa mieltä kyseistä TAC:sta ja sen vahvistamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä tai kalastuksen hallinnoinnista, on saattaa asia vireille unionin tuomioistuimissa.

      (1)  EU:n vesillä ja tietyillä EU:n ulkopuolisilla vesillä EU:n alusten käytettävissä olevien, kansainvälisten neuvottelujen alaan tai sopimusten soveltamisalaan kuuluvien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2013 21.1.2013 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 40/2013 (EUVL L 23, s. 54).


title: Asia C-213/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Corte suprema di cassazione (Italia) 25.4.2014 – Rikosoikeudenkäynti Biolzi Rominaa vastaan

text:
               1.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 292/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Corte suprema di cassazione (Italia) 25.4.2014 – Rikosoikeudenkäynti Biolzi Rominaa vastaan
   (Asia C-213/14)
   2014/C 292/16
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte suprema di cassazione

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   Biolzi Romina

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko SEUT 49 artiklaa ja sitä seuraavia artikloja sekä SEUT 56 artiklaa ja sitä seuraavia artikloja, niin kuin niitä on luettu Euroopan unionin tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-72/10 ja C-77/10 16.2.2012 antamassa tuomiossa, tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että avataan tarjouskilpailu, joka koskee aiemmin tehtyjä sopimuksia lyhytkestoisempia sopimuksia, tilanteessa, jossa kyseinen tarjouskilpailu on käynnistetty niiden seurausten korjaamiseksi, jotka johtuvat siitä, että tietty määrä toimijoita on lainvastaisesti suljettu edellisen tarjouskilpailun ulkopuolelle?

               2)

               Onko SEUT 49 artiklaa ja sitä seuraavia artikloja sekä SEUT 56 artiklaa ja sitä seuraavia artikloja, niin kuin niitä on luettu edellä mainitussa Euroopan unionin tuomioistuimen antamassa tuomiossa, tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että sopimusten päättymisaikojen ajallista yhdenmukaistamista koskeva vaatimus olisi riittävä perustelu tarjouskilpailun kohteena olevien sopimusten aiemmin tehtyjen sopimusten kestoa lyhyemmälle kestolle?

               3)

               Onko SEUT 49 artiklaa ja sitä seuraavia artikloja sekä SEUT 56 artiklaa ja sitä seuraavia artikloja, niin kuin niitä on luettu edellä mainitussa Euroopan unionin tuomioistuimen antamassa tuomiossa, tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaiselle määräykselle, jossa velvoitetaan luovuttamaan vastikkeettomasti sellaisten aineelliseen ja aineettomaan omaisuuteen kuuluvien hyödykkeiden käyttö, jotka muodostavat pelin hallinto- ja keräysverkoston, siinä tapauksessa, että toiminta päättyy sopimuksen määräajan päätyttyä tai päättämis- tai purkamistoimenpiteiden vuoksi?


title: Asia C-391/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 4.12.2008 (Finanzgericht Hamburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Glencore Grain Rotterdam BV v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Asetus (EY) N:o 800/1999 — Maataloustuotteiden vientituet — 16 artikla — Eriytetty tuki — Todiste tuontia koskevien tullimuodollisuuksien täyttämisestä — Kuljetusasiakirjan jäljennöksen tai valokopion esittäminen — Asetus (EY) N:o 1501/95 — Vientitukien myöntäminen vilja-alalla — 13 artikla — Poikkeaminen asetuksen N:o 800/1999 16 artiklan säännöksistä)

text:
               24.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 19/6

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 4.12.2008 (Finanzgericht Hamburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Glencore Grain Rotterdam BV v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Asia C-391/07) (1)

   (Asetus (EY) N:o 800/1999 - Maataloustuotteiden vientituet - 16 artikla - Eriytetty tuki - Todiste tuontia koskevien tullimuodollisuuksien täyttämisestä - Kuljetusasiakirjan jäljennöksen tai valokopion esittäminen - Asetus (EY) N:o 1501/95 - Vientitukien myöntäminen vilja-alalla - 13 artikla - Poikkeaminen asetuksen N:o 800/1999 16 artiklan säännöksistä)
   (2009/C 19/10)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Finanzgericht Hamburg
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Glencore Grain Rotterdam BV

      Vastaaja: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Finanzgericht Hamburg — Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 tietyistä yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä, vientitukien myöntämisestä ja häiriötilanteessa toteutettavista toimenpiteistä vilja-alalla 29.6.1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1501/95 (EYVL L 147, s. 7) 13 artiklan toisen kohdan tulkinta — Yksinkertaistettu menettely: velvollisuus esittää kuljetusasiakirja
   Tuomiolauselma
   Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 tietyistä yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä, vientitukien myöntämisestä ja häiriötilanteessa toteutettavista toimenpiteistä vilja-alalla 29.6.1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1501/95, sellaisena kuin se on muutettuna 1.7.1997 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1259/97, 13 artiklaa on tulkittava siten, että se, että viejä toimittaa todisteen siitä, että vähintään 1 500 tonnin suuruinen määrä viljatuotteita on lähtenyt yhteisön tullialueelta meriliikenteeseen soveltuvalla laivalla, ei vapauta tätä maataloustuotteiden vientitukijärjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 15.4.1999 annetun komission asetuksen (EY) N:o 800/1999 16 artiklan 3 kohdassa säädetystä velvollisuudesta esittää kuljetusasiakirjan jäljennös tai valokopio.

      (1)  EUVL C 269, 10.11.2007.


title: Asian C-20/04 poistaminen rekisteristä

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/35

         Asian C-20/04 poistaminen rekisteristä (1)

   (2004/C 118/74)
   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 29.4.2004 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-20/04, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta.

      (1)  EUVL C 59, 6.3.2004.


title: Asia T-20/05: Outokumpu OYJ:n ja Outokumpu Copper Products OY:n 21.1.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               2.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/35

         Outokumpu OYJ:n ja Outokumpu Copper Products OY:n 21.1.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-20/05)
   (2005/C 82/65)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Outokumpu OYJ, kotipaikka Espoo (Suomi), ja Outokumpu Copper Products OY, kotipaikka Espoo (Suomi), ovat nostaneet 21.1.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajina ovat barrister J. Ratliff sekä asianajajat F. Distefano ja J. Luostarinen.
   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa 3.9.2004 tehdyn komission päätöksen (asia COMP/E-1/38.069 – kupariset vesijohtoputket) 2 artiklan siltä osin kuin se koskee kantajille määrätyn sakon määrää

               —

               alentaa kantajille kyseisessä päätöksessä määrättyä sakkoa tuomiovaltansa nojalla

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kantajien oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio katsoi riidanalaisessa päätöksessä, että kantajat rikkoivat muiden yritysten mukana EY 81 artiklan 1 kohtaa osallistumalla monitahoisiin sopimuksiin ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin, joilla vahvistettiin hintoja ja jaettiin markkinoita kuparisten vesijohtoputkien alalla.
   Kanteensa tueksi kantajat väittävät ensinnäkin, että komissio teki oikeudellisen virheen korottaessaan kantajille määrättyä sakkoa 50 prosenttia rikkomisen uusimisen takia sillä perusteella, että kantajien oli jo todettu syyllistyneen samankaltaiseen rikkomiseen ruostumatonta terästä koskeneessa asiassa. Tämän osalta kantajat väittävät, että komissio rikkoi asetuksen 1/2003 (1) 23 artiklaa sekä omia vuonna 1998 sakkojen määräämisestä antamiaan suuntaviivoja, loukkasi suhteellisuuden ja yhdenvertaisen kohtelun yleisiä periaatteita ja teki ilmeisen arviointivirheen.
   Kantajat väittävät edelleen, että komissio teki sekä oikeudellisen virheen että tosiseikkojen arviointia koskevan virheen korottaessaan kantajille määrättyä sakkoa 50 prosenttia ennaltaehkäisyn vuoksi. Tämän osalta kantajat väittävät, että komissio arvioi tällaisia ennaltaehkäiseviä vaikutuksia virheellisesti ja vastoin neuvoston asetuksen 1/2003 23 artiklaa, omia vuonna 1998 sakkojen määräämisestä antamiaan suuntaviivoja sekä sakkojen määräämisen, rankaisemisen ja suhteellisuuden yleisiä periaatteita, koska kyseisessä rikkomisessa mukana olleisiin muihin yrityksiin verrattuina kantajista tuli entistäkin suurempia yrityskaupoilla, jotka tehtiin aivan rikkomisen lopussa tai jopa sen jälkeen. Samassa yhteydessä kantajat väittävät, että komissio teki virheen tarkastellessaan ainoastaan liikevaihtoa eikä kantajien kaikkia olosuhteita.
   Lopuksi kantajat väittävät, että komissio selvästi teki oikeudellisen virheen ottaessaan sakkojen määräämisessä huomioon paitsi tuottajien ”muokkauslisän”, joka saadaan kuparimetallin jalostamisesta vesijohtoputkiksi, myös koko toiminnan perustana olevasta kuparimetallista saatavan liikevaihdon, joka ei kuulunut mihinkään lainvastaiseen yhteistoimintaan. Kantajien mukaan kyseinen virhe on johtanut suhteettomaan korkeaan sakkoon.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16 päivänä joulukuuta 2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL L 1, 4.1.2003, s. 1)


title: Asia C-441/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Romania) on esittänyt 8.8.2016 – SMS group GmbH v. Direcţia Generală Regională a Finanțelor Publice a Municipiului București

text:
               14.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 419/30

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Romania) on esittänyt 8.8.2016 – SMS group GmbH v. Direcţia Generală Regională a Finanțelor Publice a Municipiului București
   (Asia C-441/16)
   (2016/C 419/39)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: SMS group GmbH

      Vastapuoli: Direcţia Generală Regională a Finanțelor Publice a Municipiului București

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 79/1072/ETY (1) 2, 3, 4 ja 5 artiklaa, luettuna yhdessä direktiivin 77/388/ETY (2) 17 artiklan 2 kohdan ja 3 kohdan a alakohdan kanssa, tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansallisen verohallinnon käytännölle, jonka mukaan ei ole olemassa objektiivisia seikkoja, jotka vahvistaisivat verovelvollisen ilmaiseman aikomuksen käyttää maahantuotuja tavaroita taloudellisen toimintansa yhteydessä, jos sopimuksen, jonka täyttämiseksi verovelvollinen on ostanut ja maahantuonut tavarat, täyttäminen oli tosiasiallisena maahantuontipäivänä keskeytetty, mihin liittyy se vakava vaara, että myöhempi luovutus/liiketoimi, johon maahantuodut tavarat oli tarkoitettu, ei enää toteudu?

               2)

               Onko näyttö maahantuotujen tavaroiden myöhemmästä saattamisesta liikkeeseen eli sen tosiseikan selvittäminen, että maahantuodut tavarat on tosiasiallisesti tarkoitettu verovelvollisen verollisiin liiketoimiin ja millä tavoin ne on tarkoitettu niihin, direktiivin 79/1072/ETY 6 artiklassa kielletty muu kuin kyseisen direktiivin 3 ja 4 artiklassa tarkoitettu arvonlisäveron palauttamisen lisäehto, vai onko se sellainen tarvittava tieto verollisten liiketoimien yhteydessä maahantuotujen tavaroiden käyttöön liittyvän palautuksen olennaisesta edellytyksestä, jota veroviranomainen voi vaatia direktiivin 6 artiklan nojalla?

               3)

               Voidaanko direktiivin 79/1072/ETY 2, 3, 4 ja 5 artiklaa, luettuina yhdessä direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 2 kohdan ja 3 kohdan a alakohdan kanssa, tulkita siten, että oikeus arvonlisäveron palautukseen voidaan evätä, jos suunniteltu myöhempi liiketoimi, jonka yhteydessä maahantuodut tavarat piti käyttää, ei enää toteudu? Onko tällaisissa olosuhteissa merkitystä tavaroiden tosiasiallisella käyttötarkoituksella eli sillä, onko niitä kuitenkin käytetty, millä tavalla niitä on käytetty ja millä alueella niitä on käytetty, eli onko niitä käytetty siinä jäsenvaltiossa, jossa arvonlisävero on suoritettu, vai tämän valtion ulkopuolella?

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – maan alueelle sijoittautumattomille verovelvollisille suoritettavaa arvonlisäveron palautusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt 6.12.1979 annettu kahdeksas neuvoston direktiivi 79/1072/ETY (EYVL 1979, L 331, s. 11).

      (2)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL 1977, L 145, s. 1).


title: Asia F-16/12: Virkamiestuomioistuimen määräys 27.2.2013 — Kimman v. komissio

text:
               20.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 114/48

         Virkamiestuomioistuimen määräys 27.2.2013 — Kimman v. komissio
   (Asia F-16/12) (1)

   2013/C 114/74
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 138, 12.5.2012, s. 33.


title: Asia C-374/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 19.12.2012 — Euroopan komissio v. Irlanti (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 75/442/ETY — Sakokaivojen avulla poistetut kotitalousjätevedet maaseutualueilla — Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, jolla jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen todetaan — SEUT 260 artiklan 2 kohta — Toimenpiteet yhteisöjen tuomioistuimen tuomion täytäntöön panemiseksi — Rahamääräiset seuraamukset — Uhkasakko — Kiinteämääräinen hyvitys)

text:
               16.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 19.12.2012 — Euroopan komissio v. Irlanti
   (Asia C-374/11) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 75/442/ETY - Sakokaivojen avulla poistetut kotitalousjätevedet maaseutualueilla - Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, jolla jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen todetaan - SEUT 260 artiklan 2 kohta - Toimenpiteet yhteisöjen tuomioistuimen tuomion täytäntöön panemiseksi - Rahamääräiset seuraamukset - Uhkasakko - Kiinteämääräinen hyvitys)
   2013/C 46/15
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamies: E. White)

      Vastaaja: Irlanti (asiamiehet: D. O'Hagen ja E. Creedon sekä A. Collins, SC, ja M. Gray, BL)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-188/08, komissio vastaan Irlanti, 29.10.2009 antaman sen tuomion täytäntöönpanon laiminlyönti, joka koskee jätteistä 15.7.1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY (EYVL L 194, s. 39), sellaisena kuin se on muutettuna 18.3.1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY (EYVL L 78, s. 32), 4, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13 ja 14 artiklan rikkomista sakokaivojen avulla poistettujen kotitalousjätevesien osalta — Jätteet, joita muu lainsäädäntö ei kata — Uhkasakon ja kiinteämääräisen hyvityksen määräämistä koskeva vaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Irlanti ei ole noudattanut SEUT 260 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut asiassa C-188/08, komissio vastaan Irlanti, 29.10.2009 annetun tuomion, jolla todetaan, ettei kyseinen jäsenvaltio ole noudattanut jätteistä 15.7.1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 18.3.1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY, 4 ja 8 artiklan mukaisia velvoitteitaan, täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä.

               2)

               Irlanti velvoitetaan maksamaan Euroopan komissiolle ”Euroopan unionin omat varat” -tilille 12 000 euron uhkasakko kultakin päivältä, jolta edellä mainitussa asiassa komission vastaan Irlanti annetun tuomion noudattamisen edellyttämien toimenpiteiden toteuttaminen viivästyy, tämän tuomion julistamispäivästä siihen päivään saakka, kunnes edellä mainitussa asiassa komissio vastaan Irlanti annettu tuomio on pantu täysimääräisesti täytäntöön.

               3)

               Irlanti velvoitetaan maksamaan Euroopan komissiolle ”Euroopan unionin omat varat” -tilille 2 000 000 euron kiinteämääräinen hyvitys.

               4)

               Irlanti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 282, 24.9.2011.


title: Asia C-232/99: Euroopan yhteisöjen komission 17.6.1999 Espanjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
C 246/14                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          28.8.1999
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                           suorittamiseen tarkempia täsmennyksiä tekemättä antaa
                                                                              vaikutelman siitä, että kaikkien kyseessä olevien erikoislää-
                                                                              ketieteen koulutusalojen osalta vaaditaan uutta täydellistä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
                                                                              koulutusta, kun taas 8 artiklan 3 kohdassa säädetään
kuin asiassa C-227/99 (3): direktiivien täytäntöönpanoa koske-
                                                                              enintään täydennyskoulutuksesta tietyillä aloilla. Lisäksi
va määräaika päättyi 30.4.1997.
                                                                              Espanjan viranomaiset eivät ole näyttäneet toteen tällaisen
                                                                              tutkinnon hyödyllisyyttä, jos koulutuksen täytyy olla vain
(1) EYVL L 144, 18.6.1996, s. 12.                                             täydentävää ja rajoitettua.
(2) EYVL L 144, 18.6.1996, s. 35.
(3) Ei vielä julkaistu EYVL:ssä.                                         –    Direktiivin 93/16/ETY 18 artiklan täytäntöönpanon lai-
                                                                              minlyöminen: Espanja ei ole näyttänyt toteen, että sen
                                                                              voimassa oleva kansallinen lainsäädäntö voisi vastata kysei-
                                                                              sen artiklan täytäntöönpanoa.
                                                                         (1) EYVL L 165, 7.7.1993, s. 1.
                                                                         (2) Lääkäreiden tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollis-
                                                                             ta kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen, mukaan lukien toimenpi-
Euroopan yhteisöjen komission 17.6.1999 Espanjan ku-                         teet, joiden tarkoituksena on helpottaa sijoittautumisoikeuden
              ningaskuntaa vastaan nostama kanne                             käyttöä ja palvelujen tarjoamisen vapautta, vastavuoroisesta tun-
                                                                             nustamisesta 16 päivänä kesäkuuta 1975 annettu neuvoston
                                                                             direktiivi 75/362/ETY (EYVL L 167, 30.6.1975, s. 1).
                          (Asia C-232/99)
                          (1999/C 246/29)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.6.1999 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningas-
kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen yk-
sikön virkamiehet Isabel Martı́nez del Peral ja Bernard Mongin           Københavns Byretin 17.6.1999 tekemällään päätöksellä
ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksikön             esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa syyttäjä vastaan
virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                                 Tonny Haugsted Hansen
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                                       (Asia C-233/99)
1. toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut                                          (1999/C 246/30)
     perustamissopimuksen ja lääkäreiden vapaan liikkuvuuden
     sekä heidän tutkintotodistustensa, todistustensa ja muiden
     muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojensa vasta-          Københavns Byret on pyytänyt 17.6.1999 tekemällään
     vuoroisen tunnustamisen helpottamisesta 5 päivänä huhti-            päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen
     kuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/16/ETY (1)              kirjaamoon 21.6.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
     mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen           asiassa syyttäjä vastaan Tonny Haugsted Hansen ennakkorat-
     direktiivin 8 artiklassa säädetyssä määräajassa tämän direk-        kaisua seuraaviin kysymyksiin:
     tiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallin-
     nollisia määräyksiä ja koska se ei ole saattanut kyseisen           1 Onko pakkauksista ja pakkausjätteistä 20 päivänä joulu-
     direktiivin 18 artiklaa osaksi kansallista oikeusjärjestystä,            kuuta 1994 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston
                                                                              direktiiviä 94/62/EY (1) ja erityisesti direktiivin 18 artiklaa
2. velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeu-                       sen 5, 7 ja 9 artiklaan verrattuna tulkittava siten, että nämä
     denkäyntikulut.                                                          säännökset estävät kansalliset säännökset, joiden mukaan
                                                                              henkilöä, joka on eräiden olut- ja virvoitusjuomapakkauk-
                                                                              sia koskevien kansallisten säännösten vastaisesti saattanut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                           markkinoille maahantuotua kolajuomaa, joka on pakattu
                                                                              kysymyksessä olevaan metallipakkaukseen, voidaan ran-
–    Direktiivin 93/16/ETY 8 artiklan virheellinen täytäntöön-                gaista?
     pano: jäsenvaltio ei voi edellyttää järjestelmällisesti valtion-
     tutkinnon suorittamista erikoislääkärin tutkinnon suoritta-         2 Jos kysymykseen 1 vastataan myöntävästi, pyydetään
     miseen tähtävään koulutukseen pääsemiseksi tapauksissa,                  selvittämään, täyttävätkö direktiivin säännökset ja erityi-
     joihin ei sovelleta direktiivin mukaista automaattista tun-              sesti direktiivin 18 artikla sen 5, 7 ja 9 artiklaan verrattuna
     nustamista, kuten on tehty ”Médico Interno Residenten”                   välittömän sovellettavuuden edellytykset siten, että syytetty
     (MIR, sisätautilääkäri) koulutusohjelmaan pääsemiseksi.                  voi kansallisissa tuomioistuimissa vedota välittömästi di-
     Perustamissopimuksen 39 artikla (aiempi 48 artikla) ja 43                rektiivin säännöksiin.
     artikla (aiempi 52 artikla), joiden täytäntöönpanemiseksi
     direktiivit 75/362/ETY (2) ja 93/16/ETY on annettu, velvoit-        3 Jos kysymykseen 1 vastataan kieltävästi, pyydetään sel-
     tavat jäsenvaltiot ottamaan mahdollisen laajasti ja hyödylli-            vittämään, estääko EY:n perustamissopimuksen 28 artikla
     sesti huomioon toisessa jäsenvaltiossa jo suoritetun koulu-              (aiempi 30 artikla) ympäristönsuojelunäkökohtiin verrattu-
     tuksen. Siirtotyöläisten velvoittaminen valtiontutkinnon                 na, ks. asia 302/86, komissio vastaan Tanska, tuomio


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 31 päivänä tammikuuta 2003 asiassa T-224/02 R, Miguel Forcat Icardo vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Välitoimimenettely – Henkilöstö – Tutkimatta jättäminen – Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
C 101/34                 FI                        Euroopan unionin virallinen lehti                                     26.4.2003
gia), edustajanaan asianajaja M. van Dam, vastaan Euroopan                  YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
yhteisöjen komissio (asiamiehinään H. van Vliet ja W. Wils),               TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
jossa kantajat vaativat ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuinta kumoamaan komission 9.2.2001 tekemän päätöksen                                 31 päivänä tammikuuta 2003
SG (2001) D/286098, jolla tämä hylkäsi kantajien hakemuksen
Arizona-aluksen jättämisestä yhteisön sisävesiliikenteen alus-
kapasiteettia koskevista toimintalinjoista sisävesiliikenteen        asiassa T-224/02 R, Miguel Forcat Icardo vastaan Euroo-
edistämiseksi 29 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvos-                                pan yhteisöjen komissio
ton asetuksen N:o 718/1999 (EYVL L 90, s. 1) soveltamisalan
ulkopuolelle, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas          (Välitoimimenettely – Henkilöstö – Tutkimatta jättäminen –
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja K. Le-                          Kiireellisyysedellytys ei täyty)
naerts sekä tuomarit J. Azizi ja M. Jaeger, kirjaaja: H. Jung,
on antanut 13.12.2002 määräyksen, jonka määräysosa on
seuraava:                                                                                (2003/C 101/63)
1)     Lausunnon antaminen asiassa raukeaa.                                              (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
2)     Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                     Asiassa T-224/02 R, Miguel Forcat Icardo, Euroopan yhteisöjen
( 1) EYVL C 186, 30.6.2001.                                          komission virkamies, kotipaikka Bryssel, edustajanaan asian-
                                                                     ajaja A. Lucas, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
                                                                     hinään J. Currall ja H. Tserepa-Lacombe), jossa kantaja vaatii
                                                                     ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta ensinnäkin totea-
                                                                     maan, että komission on siirrettävä kantaja Yhdistyneiden
                                                                     kansakuntien maatalous- ja elintarvikejärjestöön Roomaan, ja
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           toiseksi, että kantajasta 18.3.2002 laadittu arviointikertomus
               TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                vuosilta 1999–2001 on kumottava, yhteisöjen ensimmäisen
                                                                     oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on 31.1.2003 anta-
                  11 päivänä helmikuuta 2003                         nut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
asiassa T-83/02, Jan Pflugradt vastaan Euroopan keskus-              1)    Välitoimihakemus hylätään.
                              pankki (1)
                                                                     2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
(Euroopan keskupankin henkilöstö – Koeajalle asettaminen –
Asianomaiselle vastainen toimi – Oikeudenkäyntiä edeltävä
              menettely – Tutkimatta jättäminen)
                          (2003/C 101/62)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                           YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
Asiassa T-83/02, Jan Pflugradt, kotipaikka Frankfurt am Main                           3 päivänä helmikuuta 2003
(Saksa), edustajanaan asianajaja N. Pflüger, prosessiosoite Lu-
xemburgissa, vastaan Euroopan keskuspankki (asiamiehinään            asiassa T-253/02, Chafiq Ayadi vastaan Euroopan unionin
V. Saintot, T. Gilliams ja B. Wägenbaur), jossa kantaja vaatii,              neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio ( 1)
että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa
28.2.2002 päivätyn kirjeen, jolla Euroopan keskuspankki
ilmoitti kantajalle aloittavansa hänen koeajalle asettamistaan       (Kumoamiskanne – Neuvoston asetus – Kanne neuvostoa ja
koskevan menettelyn, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin              komissiota vastaan – Osittainen tutkimatta jättäminen)
(viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
R. García-Valdecasas sekä tuomarit P. Lindh ja J. D. Cooke,                                   (2003/C 101/64)
kirjaaja: H. Jung, on 11.2.2003 antanut määräyksen, jonka
määräysosa on seuraava:
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
1)     Kanne jätetään tutkimatta.
2)     Kumpikin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.     Asiassa T-253/02, Chafiq Ayadi, kotipaikka Dublin, edustaji-
                                                                     naan solicitor A. Lyon ja barrister S. Cox, vastaan Euroopan
( 1) EYVL C 118, 18.5.2002.                                          unionin neuvosto (asiamiehinään M. Vitsentzatos ja M. Bishop)
                                                                     ja Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään M. Wilderspin
                                                                     ja C. Brown), jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen


title: Asia T-127/09: Kanne 15.4.2009 — Abdulrahim v. neuvosto ja komissio

text:
               18.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 167/12

         Kanne 15.4.2009 — Abdulrahim v. neuvosto ja komissio
   (Asia T-127/09)
   2009/C 167/26
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Abdulbasit Abdulrahim (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: barrister J. Jones ja solicitor M. Arani)

      Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               Asetus (EY) N:o 881/2002, sellaisena kuin se on muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 1330/2008, ja/tai komission asetus (EY) N:o 1330/2008 on kumottava kokonaan tai siltä osin kuin ne koskevat suoraan ja henkilökohtaisesti kantajaa

               —

               vaihtoehtoisesti on todettava, että neuvoston asetusta (EY) N:o 881/2002 ja/tai komission asetusta (EY) N:o 1330/2008 ei sovelleta kantajaan

               —

               edelleen vaihtoehtoisesti on harkittava, onko kantajan nimen mainitsemiselle neuvoston asetuksen (EY) N:o 881/2002 liitteessä I olevassa luettelossa perustetta, ja ratkaistava, onko komission päätös kantajan nimen lisäämisestä liitteeseen I asianmukainen ja oikeudellisten seikkojen ja tosiseikkojen perusteella perusteltu

               —

               on määrättävä vastaajat esittämään lyhyessä määräajassa syyt kantajan nimen mainitsemiselle neuvoston asetuksen (EY) N:o 881/2002 liitteessä I ja sitä koskevat todisteet

               —

               on todettava, että kantajan nimen mainitseminen liitteessä I on epäasiallista eikä sille ole oikeudellisia tai tosiseikkoja koskevia perusteita, ja määrättävä kantajan nimi poistettavaksi neuvoston asetuksen (EY) N:o 881/2002 liitteestä I

               —

               asiassa on ryhdyttävä tuomioistuimen sopiviksi katsomiin lisätoimiin

               —

               vastaaja, neuvosto ja/tai komissio on velvoitettava korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut

               —

               vastaaja, neuvosto ja/tai komissio on velvoitettava korvaamaan kantajalle ansionmenetyksenä, voitonmenetyksenä ja aineettomina vahinkoina aiheutuneet vahingot.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii käsiteltävänä olevassa asiassa tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 881/2002, sellaisena kuin se on muutettuna 22.12.2008 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1330/2008 (1), osittaista kumoamista siltä osin kuin kantaja on mainittu niiden luonnollisten ja oikeushenkilöiden, yhteisöjen ja elinten luettelossa, joiden varat ja taloudelliset resurssit on jäädytetty tämän säädöksen mukaisesti. Vaihtoehtoisesti kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin toteaa, että neuvoston asetusta N:o 881/2002 ja komission asetusta N:o 1330/2008 ei EY 241 artiklan nojalla voida soveltaa kantajaan. Hän vaatii myös, että yhteisöjen tuomioistuin velvoittaa vastaajat korvaamaan vahingot.
   Kantaja esittää vaatimustensa tueksi, että riidanalaisilla asetuksilla loukataan hänen ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen (Euroopan ihmisoikeussopimus) ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan mukaisia perusoikeuksiaan.
   Hän väittää ensinnäkin, että riidanalaisilla asetuksilla loukataan hänen oikeuttaan tulla kuulluksi sekä oikeutta tehokkaaseen tuomioistuinvalvontaan ja oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin, koska neuvosto tai komissio ei ole koskaan ilmoittanut hänelle syitä hänen mainitsemiselleen liitteessä I ja koska hänelle ei ole koskaan esitetty näyttöä, joka oikeuttaisi luetteloon merkitsemistä koskevan päätöksen. Kantaja väittää siten, että hänelle ei ole annettu mahdollisuutta ottaa kantaa perusteisiin tai syihin, jotka koskevat hänen nimensä sisällyttämistä riidanalaisen asetuksen liitteeseen I eikä hänellä ole siten ollut mahdollisuutta riitauttaa luetteloon merkitsemistä koskevaa päätöstä missään tuomioistuimessa.
   Toiseksi kantaja esittää, että riidanalaisilla toimilla loukataan hänen oikeuttaan omaisuuden suojaan ja että ne merkitsevät kohtuutonta puuttumista hänen ja hänen perheensä yksityiselämään.

      (1)  EUVL L 345, s. 60


title: Preussag Stahl AG:n 15.8.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-129/96)

text:
26.10.96              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 318/ 17
Giorgio Lebedefin 14.8.1996 Euroopan yhteisöjen komis            ammattiyhdistystoimintaa koskevia yleisiä oikeusperiaat
                 siota vastaan nostama kanne                      teita, joista yksi keskeinen koskee vapaata tiedonkulkua ja
                        ( Asia T-128/96 )                         kirjoitusten vapaata jakelua .
                          ( 96/C 318/32 )
                                                                  Komissiota arvostellaan myös siitä, että se on loukannut eri
                                                                  ammattiyhdistysten yhdenvertaisen kohtelun periaatetta .
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Giorgio Lebedef, Senningerberg ( Luxemburg ), on nostanut
14.8.1 996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan . Kantajan edustaja on asianajaja Gilles Bounéou,
Luxemburg, ja prosessiosoite Luxemburgissa hänen toimis
tonsa, 15 avenue du Bois .                                        Preussag Stahl AG:n 15.8.1996 Euroopan yhteisöjen komis
                                                                                siota vastaan nostama kanne
                                                                                ( Asia T-129/96
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
istuin                                                                                ( 96/C 318/33 )
— kumoaa komission 26.10.1995 tekemän päätöksen,                                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
— kumoaa siten 10.5.1996 tehdyn ja 14.5.1996 tiedoksi
    annetun päätöksen,                                            Preussag Stahl AG, Salzgitter ( Saksan liittotasavalta ), on
                                                                  nostanut 15.8.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
— velvoittaa komission maksamaan kantajalle korvauk              oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö
    sena 200 000 Belgian frangia, jonka kantaja arvioi            jen komissiota vastaan . Kantajan edustaja on asianajaja
    vastaavan hänen kärsimänsä vahingon suuruutta, taikka        Jochim Sedemund, Berliini, ja prosessiosoite Luxemburgissa
    muun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen koh             asianajotoimisto Aloyse May, 31 Grand Rue, Luxem
    tuulliseksi arvioiman summan,                                 bourg.
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
    lut .                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                  istuin
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut              — kumoaa komission 29.5.1996 tekemän päätöksen, joka
                                                                      koskee Walzwerk Ilsenburg GmbH:lle myönnettyä val
Kantaja, joka on ammattiyhdistyksen Action et Defense —               tion tukea , tunnus KOM(96 ) 1642 lopull .,
Luxembourg ( A&D-L ) pääsihteeri, riitauttaa komission
päätöksen, jolla se kielsi jakamasta sisäisessä postissaan
                                                                 — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
neljän ammattiyhdistyksen — FFPE:n, FPE:n, SFIE:n ja                  lut .
A&D-L:n — yhteistä tiedotetta . Tämä kielto perustui
puitesopimuksen 21 kohtaan, jossa ainoastaan sopimuksen
allekirjoittajajärjestöille annetaan mahdollisuus käyttää         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
komission sisäistä postia . A&D-L ei ole liittynyt tähän
puitesopimukseen.
                                                                  Kanne koskee tukea , joka myönnettiin vuonna 1994 Wal
                                                                  zvverk Ilsenburg GmbH:lle, joka oli tuolloin kantajan
Kantaja katsoo, että komissio on loukannut hen
                                                                  oikeudellisesti itsenäinen tytäryhtiö . Vuonna 1995 yritys
kilöstösääntöjen 24 a artiklassa tunnustettua oikeutta
                                                                  sulautettiin emoyhtiöön, Preussag Stahl AG:hen . Kantaja on
harjoittaa ammattiyhdistystoimintaa yhteisön henkilöstön          siten tukea saaneen yrityksen oikeudellinen seuraaja .
keskuudessa . Kantaja täsmentää tältä osin, että ammattiyh
distysvapauden käsite ei merkitse sitä, että ainoastaan
virkamiehillä ja toimenhaltijoilla on oikeus muodostaa            Walzwerk Ilsenburgin teräslevyvalssainta varten myönne
vapaasti tahtonsa mukaisia yhdistyksiä, vaan lisäksi sitä ,       tyn tuen osalta oli alusta alkaen selvää, että kyse oli
että nämä yhdistykset voivat ryhtyä harjoittamaan mitä            viidensien terästukisääntöjen 5 artiklassa tarkoitetusta
tahansa lain mukaista toimintaa jäsentensä ammatillisten          " alueellisesta investointituesta ", josta määrätään komission
etujen puolustamiseksi. Tästä johtuu kantajan mukaan, että        16.11.1994 hyväksymässä " yleisessä säännöstössä " ja joka
yhteisön toimielinten on hyväksyttävä se, että ammattiyh         myönnettiin entisen DDR:n alueelle sijoittautuneelle yrityk
distykset ja ammatilliset järjestöt hoitavat niille kuuluvia      selle . Epäselvyyttä ei ole myöskään siitä, että sääntöjen
tehtäviä, mihin kuuluu muun muassa virkamiesten ja                5 artiklan kolmannen luetelmakohdan edellytys " alueen
toimenhaltijoiden informointi kaikenlaisista heitä koske         kokonaistuotantokapasiteetin vähentymisestä " täyttyi ja
vista asioista .                                                  että tämä oli komission tiedossa jo joulukuussa 1994 .
Kantaja lisää, että edellä mainittu puitesopimus on sisäinen      Riitautettu päätös perustuu yksinomaan sille tosiasialliselle
hallintotoimi, joka ei voi syrjäyttää henkilöstösääntöjä eikä     väitteelle, että päivien 25.11.1994 ( ilmoituksen jättöpäivä )
 ---pagebreak--- N:o C 318/ 18          FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    26.10.96
ja 31.12.1994 välinen aika ei riittänyt tämän tuen aineelli         tuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan .
selle arvioinnille ja että 31 päivän joulukuuta 1994 jälkeen         Kantajan edustaja on asianajaja Nicolas Lhoest, Bryssel,
komissio ei " ollut enää oikeutettu " vahvistamaan tuki             ja prosessiosoite Luxemburgissa on Fiduciaire Myson,
suunnitelman yhteensopivuutta           sääntöjen 5    artiklan      1 rue Glesener .
kanssa .
Kantaja katsoo, että riitautettu päätös on kumottava,                Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
koska                                                                istuin
— komission väite, että sillä ei ole ollut tarpeeksi                 — kumoaa komission 25.10.1995 tekemän ilmoituksen,
    aikaa voidakseen vahvistaa tuen sopivuuden                            joka sisälsi päätöksen pidättää kantajan palkasta
    yhteismarkkinoille, on virheellinen ja syrjii selvästi                9.3.1994— 15.2.1995 tapahtuneiden perusteettomien
    kantajaa suhteessa muihin teräsyrityksiin ( EKO-Stahl ).              poissaolojen vuoksi summa , joka vastaa 91:tä arkipäi
    Jo sääntöjen 5 artiklan sanamuodosta ilmenee yksiselit               vää ,
    teisesti, että nämä määräykset koskevat yksinomaan
    tukien aineellista yhteensopivuutta sääntöjen kanssa .
    Määräyksessä ei aseteta komissiolle minkäänlaista                — velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajalle kaikki neu
     määräaikaa päätöksen tekemiselle . Lähinnä siinä                     voston 25.10.1995 tekemän päätöksen täytäntöönpa
    määrätään, että yleinen poikkeus alueellisten tukien                  nossa kantajan palkasta pidätetyt summat korkoineen
    myöntämisen osalta Itä-Saksan alueella päättyi vuoden                 niiden pidätyspäivästä alkaen ,
     1994 lopussa . Sääntöjen missään kohdassa ei kielletä
    sitä, että komissio hyväksyy 5 artiklan mukaisesti
                                                                     — velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyn
    myönnettyjen tukien aineellisen yhteensopivuuden                      tikulut .
    myös 31 päivän joulukuuta 1994 jälkeen ,
— komission oikeudellinen näkemys, että se ei ole voinut             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    jälkikäteen todeta tukea sopivaksi yhteismarkkinoille,
    on virheellinen,
                                                                     Kantaja, joka on palkkaluokan D 1 virkamies, kiistää
— komissio on käyttänyt väärin harkintavaltaansa , kun se            nimittävän viranomaisen päätöksen, jossa katsotaan sellai
    ei ole ottanut huomioon kantajan oikeudellisia etuja             set poissaolot säännönvastaisiksi, joiden osalta kantajan
    eikä kantajan perusteltua luottamusta arvioidessaan              mukaan on annettu oikeassa ja asianmukaisessa muodossa
    tuen aineellista yhteensopivuutta sääntöjen kanssa ,             tehty lääkärintodistus, ja jossa päätetään pidättää hänen
                                                                     palkastaan summa, joka vastaa tätä väitettyä perusteetto
                                                                     mien poissaolojen jaksoa .
— päätös rikkoo EHTY:n perustamissopimuksen 5 ja
     15 artiklaa . Komissio on vastoin yhteisöjen tuomioistui
     men asioissa " Boussac " ja " Tubermeuse " antamia              Kantaja katsoo, että tehtäviensä puitteissa hän on joutunut
    tuomioita ottanut perusteeksi ainoastaan määräajan               vuosien aikana kantamaan ja käsittelemään useita paket
    väitetyn ylittymisen vaatiakseen yhteismarkkinoille              teja , kävelemään pitkiä matkoja ja olemaan usein seisaal
    aineellisesti sopivan tuen takaisinmaksua . Ei myöskään          laan . Kysymyksessä ovat toiminnat, joita ei voida suositella
    ole riittävää perustetta sille, minkä takia komissio ei olisi    kantajan kaltaisille henkilöille, joilla on selkäongelmia .
    voinut todeta 31 päivän joulukuuta 1994 jälkeen tuen             Siten sekä häntä hoitaneet lääkärit että hallinnon neuvoa
    yhteensopivuutta sääntöjen 5 artiklan kanssa , kun               antava lääkäri ovat useasti kehottaneet vastaajaa antamaan
     kaikki aineelliset edellytykset täyttyivät ennen tätä           kantajalle työtä, joka vastaa kantajan fyysisiä ominaisuuk
    päivämäärää .                                                    sia . Nämä kehotukset eivät ole tuottaneet tulosta .
                                                                     Kantaja korostaa erityisesti, että hänen poissaolonsa on
                                                                     aina perusteltu lääkärintodistuksin . Vastaaja katsoi kuiten
                                                                     kin maaliskuusta 1994 alkaen kantajan poissaolot perus
                                                                     teettomiksi, vaikka lääkärintodistusten pätevyyttä ei ollut
                                                                     kumottu yhdessäkään lääkärintarkastuksessa, komissio itse
Gaetano Aquilinon 21.8.1996 Euroopan unionin neuvos                 ei ollut katsonut tarpeelliseksi alistaa kantajaa uuteen
                   toa vastaan nostama kanne                         lääkärintarkastukseen eikä työkyvyttömyyslautakuntaa ol
                                                                     lut kutsuttu koolle .
                         ( Asia T-130/96 )
                           ( 96/C 318/34 )
                                                                     Kantaja vetoaa henkilöstösääntöjen 59 ja 60 artiklan,
                                                                     päätösten perusteluvelvollisuuden ja huolenpitovelvollisuu
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       den rikkomiseen .
Gaetano Aquilino, Havre ( Belgia ), on nostanut 21.8.1996
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois


title: Asia T-81/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.4.2016 – Facchinello v. EUIPO – Olimpia Splendid (Synthesis) (EU-tavaramerkki — Menettämismenettely — EU-kuviomerkki Synthesis — Tavaramerkin tosiasiallisen käytön puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohta — Unionin yleiselle tuomioistuimelle ensimmäistä kertaa esitetyt todisteet)

text:
               30.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 191/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.4.2016 – Facchinello v. EUIPO – Olimpia Splendid (Synthesis)
   (Asia T-81/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Menettämismenettely - EU-kuviomerkki Synthesis - Tavaramerkin tosiasiallisen käytön puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohta - Unionin yleiselle tuomioistuimelle ensimmäistä kertaa esitetyt todisteet))
   (2016/C 191/35)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Danila Facchinello (Molinella, Italia) (edustaja: asianajaja F. Torlontano)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamiehet: M. Capostagno ja A. Folliard-Monguiral)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Olimpia Splendid SpA (Gualtieri, Italia) (edustajat: asianajajat A. Ferrarese ja G. Ferrarese)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 21.11.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 2169/2013-1), joka koskee Olimpia Splendid SpA:n ja Danila Facchinellon välistä menettämismenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Danila Facchinello velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 118, 13.4.2015.