title: Asia T-258/02: Hendrikus Boukesin 10.9.2002 Euroopan parlamenttia vastaan nostama kanne

text:
9.11.2002               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 274/27
”K”:n 27.8.2002 Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta vas-                  Hendrikus Boukesin 10.9.2002 Euroopan parlamenttia
                       taan nostama kanne                                                      vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-258/02)
                         (Asia T-257/02)
                                                                                (2002/C 274/49)
                         (2002/C 274/48)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                         Hendrikus Boukes, kotipaikka Waldbredimus (Luxemburg),
                                                                         on nostanut 10.9.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                         oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan parlament-
”K” on nostanut 27.8.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                tia vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Eric Boigelot ja
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                prosessiosoite on Luxemburgissa.
tuomioistuinta vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Juan
Ramón Iturriagagoitia Bassas.
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               –      kumoaa Euroopan parlamentin pääsihteerin Julian Priest-
                                                                                leyn 4.1.2002 tekemän päätöksen, jolla on hylätty kanta-
                                                                                jan 4.10.2001 esittämä pyyntö, että nimittävä viranomai-
–     kumoaa nimittävän viranomaisen 14.5.2002 tekemän                          nen tunnustaisi kantajan avioliiton,
      päätöksen, joka annettiin tiedoksi 27.5.2002 samassa
      yhteydessä, jossa kantaja jätti hakemuksen sairautensa             –      kumoaa implisiittisen hylkäävän päätöksen, joka koskee
      aiheuttaman henkisen kärsimyksen ja kaikenlaisten mui-                    kantajan henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan mu-
      denkin vahinkojen korvaamisesta                                           kaisesti 27.2.2002 tekemää valitusta, joka on kirjattu
                                                                                saapuneeksi 1.3.2002 ja johon Euroopan parlamentti ei
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajalle aiheutetut ja                  ole määräajassa antanut vastausta, ja
      vast’edes aiheutuvat vahingot 350 000 eurolla, joka
      määrä on vahvistettu alustavasti, korotettuna 10 prosen-           –      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      tin suuruisilla vuotuisilla viivästyskoroilla 4.10.1999 läh-
      tien maksupäivään saakka
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-             Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
      kulut.
                                                                         Kantaja katsoo, että nimittävä viranomainen on virheellisesti
                                                                         kieltäytynyt ottamasta huomioon kumppanuussuhteen solmi-
                                                                         mista, joka Alankomaiden lainsäädännön mukaan rinnastetaan
                                                                         siviiliavioliittoon ja jolla laillisesti vahvistetaan ja tunnustetaan
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                                kantajan ja hänen kumppaninsa yhteiselämä vakituisessa pari-
                                                                         suhteessa, ja joka tulisi siten henkilöstösääntöjen osalta rinnas-
                                                                         taa avioliittoon.
Kantaja, joka on yhteisöjen tuomioistuimen virkamies, riitaut-
taa tämän toimielimen päätöksen kieltäytyä korvaamasta sitä
henkistä kärsimystä, joka kantajalle aiheutui ammattitaudis-             Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa seuraavaan:
taan, joka oli jo myönnetty henkilöstösääntöjen 73 artiklan
nojalla ja jonka perusteella kantajalle oli myönnetty korvaus.           –      Euroopan unionista tehdyn sopimuksen F artiklan 1
                                                                                kohdan, 2 artiklan sekä 3 artiklan 2 kohdan rikkominen
                                                                         –      henkilöstösääntöjen 1 a artiklan 1 kohdan ja 27 artiklan
Tämän kanteen tueksi esitetyt kanneperusteet ovat samat                         2 kohdan rikkominen sekä palkkaa, kulujen korvaamista,
asiassa T-255/02, ”H” vastaan yhteisöjen tuomioistuin esitetty-                 muita korvauksia ja eläkkeitä koskevien henkilöstösään-
jen perusteiden kanssa.                                                         nösten rikkominen
                                                                         –      perusoikeuksista annetun Euroopan unionin julistuksen
                                                                                7, 9 ja 21 artiklan rikkominen
 ---pagebreak--- C 274/28               FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           9.11.2002
–    ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn         Kantaja väittää vastaajan perusteettomasti katsoneen, että
     eurooppalaisen yleissopimuksen 8, 12 ja 14 artiklan             kyseessä olevat sopimukset olivat omiaan vaikuttamaan jäsen-
     rikkominen                                                      valtioiden väliseen kauppaan. Itävaltalaisten pankkien sopi-
                                                                     mukset rajoittuivat yksinomaan Itävaltaan. Ne eivät olemuk-
–    yleisten oikeusperiaatteiden noudattamatta jättäminen;          sensa perusteella olleet myöskään omiaan jakamaan Itävallan
     näitä periaatteita ovat esimerkiksi syrjimättömyyden ja         markkinoita. EY 81 artiklan vastaisesta, kielletystä menettelystä
     yhdenvertaisen kohtelun periaate, miesten ja naisten            ei siksi ole kyse. Ei myöskään ole perusteita komission
     samapalkkaisuusperiaate, yksityis- ja perhe-elämän kun-         toimeksiannolle poistaa kiellon vastainen menettely tulevai-
     nioittamisen periaate, unionin kansalaisten henkilöllisen       suuden osalta. Komissio on itse todennut kantajan luopuneen
     oikeusaseman ykseyden periaate sekä hyvän hallintotavan         sopimuksista jo 24.6.1998.
     ja luottamuksensuojan periaatteet
                                                                     Kantaja vastustaa lisäksi kiellon vastaisen menettelyn luokitte-
                                                                     lemista sakkojen määrittelyohjeissa tarkoitetuksi erityisen va-
                                                                     kavaksi loukkaukseksi. Komissio on loukkauksen vakavuuteen
                                                                     päätyessään jättänyt huomiotta, että pankkikokoontumisilla ei
                                                                     nimenomaisesti pyritty rajoittamaan kilpailua, vaan päinvas-
                                                                     toin yli 50 vuoden ajan ne olivat Itävallan oikeusjärjestyksen
Raiffeisen Zentralbank Österreich Aktiengesellschaftin               kanssa sopusoinnussa ja – viime aikoihin asti – valtiolliset
                                                                     tahot olivat mukana.
30.8.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nosta-
                            ma kanne
                                                                     Kantaja kohdistaa moitteita sille määrätyn sakon määritykseen.
                         (Asia T-259/02)                             Raiffeisen-sektorin olosuhteita aliarvioiden ja vakiintuneen
                                                                     oikeuskäytännön vastaisesti komissio on laskenut kantajan
                         (2002/C 274/50)                             osalta mukaan markkinaosuuksia yrityksiltä, joiden kanssa
                                                                     kantaja ei ollut tekemisissä ja joiden markkinakäyttäytymistä
                                                                     kantaja ei voinut määrätä. Lisäksi komissio on hylännyt kaikki
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                     esitetyt lievennysperusteet ilman riittävää tutkintaa. Komissio
                                                                     on niin ikään soveltanut virheellisesti päätodistajaa koskevaa
                                                                     säännöstöä. ( 1)
Raiffeisen Zentralbank Österreich Aktiengesellschaft on nosta-
nut 30.8.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen           (1 ) Komission tideonanto sakkojen määräämättä jättämisestä tai
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                   lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa (EYVL 1996, C 207,
vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja S. Völcker.                    s. 4).
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–    kumoaa komission 11.6.2002 tekemän päätöksen
     K(2002) 2091 lopull. kantajaa koskevilta osin, tai
–    vaihtoehtoisesti alentaa vastaajan päätöksessään määrää-
     mää 30,38 miljoonan euron suuruista sakkoa, ja                  Bank Austria Creditanstalt AG:n 2.9.2002 Euroopan yhtei-
                                                                                söjen komissiota vastaan nostama kanne
–    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (Asia T-260/02)
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                                                       (2002/C 274/51)
Vastaajan menettelyn kohteena olivat pankkien säännölliset                                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
tapaamiset Itävallassa (pankkikokoontumiset). Kumottavaksi
vaadittavassa päätöksessä komissio totesi, että kantaja oli
– seitsemän muun itävaltalaisen pankkilaitoksen ohella
– rikkonut EY 81 artiklaa, koska se oli osallistunut hinnoista,
palkkioista ja markkinointitoimista sopimiseen ja menettelyta-       Bank Austria Creditanstalt AG on nostanut 2.9.2002 Euroopan
pojen yhdenmkaistamiseen, mikä 1.1.1995–24.6.1998 rajoitti           yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
kilpailua Itävallan pankkimarkkinoilla. Komissio määräsi             teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-
asianomaisille pankeille sakkoja.                                    jina ovat asianajajat C. Zschocke ja J. Beninca.


title: Asia T-146/13: Kanne 13.3.2013 — Zhejiang Sunflower Light Energy Science & Technology v. komissio

text:
               27.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 123/25

         Kanne 13.3.2013 — Zhejiang Sunflower Light Energy Science & Technology v. komissio
   (Asia T-146/13)
   2013/C 123/43
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Zhejiang Sunflower Light Energy Science & Technology LLC (Shaoxing, Kiina) (edustajat: asianajajat V. Akritidis ja Y. Melin)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 263 artiklan nojalla 3.1.2013 päivätyssä kirjeessä tiedoksi annetun Euroopan komission päätöksen N:o H4/JN/Ref.t13.000011, jossa se ilmoitti kantajalle, ettei se tutki markkinataloudessa toimivan yrityksen aseman myöntämistä koskevaa hakemusta, jonka kantaja jätti neuvoston asetuksen N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan nojalla Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen 6.9.2012 (AD 590) aloitetun menettelyn yhteydessä

               —

               toteamaan, ettei kantajaan voida soveltaa tämän kanteen yhteydessä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 277 artiklan nojalla polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 muuttamisesta 12.12.2012 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 1168/2012 (EUVL L 344, s. 1)

               —

               ja näin ollen velvoittamaan komission ja mahdolliset väliintulijat korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, joka on sama kuin se, johon on vedottu asiassa T-143/13, Zhejiang Heda Solar Technology v. komissio.


title: Asia T-258/16: Kanne 25.5.2016 – Mediterranean Premium Spirits v. EUIPO – G-Star Raw (GINRAW)

text:
               11.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 251/44

         Kanne 25.5.2016 – Mediterranean Premium Spirits v. EUIPO – G-Star Raw (GINRAW)
   (Asia T-258/16)
   (2016/C 251/50)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Mediterranean Premium Spirits, SL (Barcelona, Espanja) (edustajat: asianajajat J. Mora Granell ja J. Romaní Lluch)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: G-Star Raw CV (Amsterdam, Alankomaat)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen malli: Sanamerkki ”GINRAW”, jonka rekisteröimistä EU-tavaramerkiksi on haettu – Tavaramerkkihakemus nro 12 431 681

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 14.3.2016 asiassa R 1583/2015-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä hylättiin hakemus nro 12 431 681, joka koski tavaramerkin ”GINRAW” rekisteröimistä luokkia 21 ja 33 varten, ja määrää tämän seurauksena mainitun tavaramerkin rekisteröimisestä

               —

               velvoittaa EUIPO:n ja mahdollisen väliintulijan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 75 artiklaa on rikottu


title: Carla Michelin, Andrea Peiranon, Carlo Nike Bianchin ja Marinella Abbaten 19.6.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-183/97)

text:
C 271 / 18            FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         6.9.97
     Maurizio Munaron 13.6.1997 Euroopan yhteisöjen                jien edustajana on Vai de Marnen asianajajayhteisön
              komissiota vastaan nostama kanne                     asianajaja Laurence Roques, 9 rue du Général de Larmi
                         Asia T- 180/97                            nat, Créteil ( Ranska ).
                          ( 97/C 271 /29 )
                                                                   Kantajat vaativat, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusas
                                                                   teen tuomioistuin kumoaa komission pääsihteerin
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     21.3.1997 päivätyn kirjeen.
Maurizio Munaro, kotipaikka Boussu ( Belgia ), on nosta
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
nut 13.6.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas
teen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
komissiota vastaan . Kantajan edustajana on asianajaja
Nicolas Lhoëst, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa           Kantajat pitävät komission menettelyä virheellisenä, kun
Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange .                        se on jättänyt käsittelemättä heidän valituksensa Ranskan
                                                                   viranomaisten EY:n perustamissopimuksen 30—36 artik
                                                                   loista aiheutuvia velvoitteita loukkaavasta menettelystä
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois            ilman, että komissio olisi tutkinut tiettyjä asiakirjoja, jotka
tuin                                                               kantajien mielestä ovat välttämättömiä väitettyjen rikko
                                                                   musten todistamisessa . Kumoamiskanteensa perustaksi
                                                                   kantajat vetoavat siihen, että komissio on selvällä ja vaka
— kumoaa 12.8.1996 tehdyn komission päätöksen, jolla               valla tavalla jättänyt noudattamatta
     komissio hylkäsi kantajan vaatimuksen henkilöstö
     sääntöjen 31 artiklan 2 kohdan mahdollisen soveltu
     vuuden arvioimisesta ,                                        — Euroopan ihmisoikeussopimuksessa               tunnustettuja
                                                                        perusoikeuksia;
— kumoaa tarpeellisilta osin kantajan valituksen perus
     teella 3.2.1997 tehdyn komission nimenomaisen hyl            — ennakkoratkaisupyyntöä koskevassa asiassa 298/87
     käävän päätöksen,                                                  14 päivänä heinäkuuta 1988 annetun yhteisöjen tuo
                                                                       mioistuimen tuomion oikeusvoimaa;
— velvoittaa vastaajan korvaamaan asian käsittelystä
     tässä tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntiku           — vakiintunutta oikeuskäytäntöä, joka koskee jäsenval
     lut .
                                                                       tion vahingonkorvausvastuuta kaikista vahingoista,
                                                                       joita jäsenvaltio on yhteisön oikeutta loukkaamalla
                                                                       aiheuttanut yksityisille; ja
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat           — asianosaisten menettelyllisen yhdenvertaisuuden peri
samansisältöiset kuin asiassa T-16/97 (').                             aatteesta, jonka vastaista on se, että komissio sulkee
                                                                       asian käsittelystä sellaisia asiakirjoja, jotka olisivat
                                                                       olleet välttämättömiä asianosaisten oikeuksien palaut
(') EYVL C 74, 8.3.1997, s . 27.                                       tamiseksi .
SA Smanorin, Hubert Segaudin ja Monique Segaudin
                                                                   Carla Michelin, Andrea Peiranon, Carlo Nike Bianchin
17.6.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nos
                            tama kanne                            ja Marinella Abbaten 19.6.1997 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
                       ( Asia T-l 82/97 )
                                                                                (Asia T-183/97)
                         ( 97/C 271 /30 )
                                                                                ( 97/C 271 /31 )
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
SA Smanor, kotipaikka Saint-Martin-d'Ecublei ( Ranska ),
sekä Hubert Segaud ja Monique Segaud, Saint-Martin               Carla Micheli, Andrea Peirano, Carlo Nike Bianchi ja
d'Ecublei ( Ranska ), ovat nostaneet 17.6.1997 Euroopan           Marinella Abbate ovat nostaneet 19.6.1997 Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa              yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan . Kanta           kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta
 ---pagebreak--- 6.9.97                I H    I                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 271 /19
jien edustajina ovat asianajajat ^ilma Viscardini Donä,               vastaava ministeriö on toimittanut tarkempia tietoja nou
Mariano Paolin ja Simonetta Dönä, Padova, ja prosessi                datetusta menettelystä, ja se on todennut, että hallintoko
osoite Luxemburgissa asianajotoimisto Ernst Arendt, rue               mitea on tutkinut komission esittämän luettelon eri hank
Mathias Hardt .                                                       keista ; tähän luetteloon kuului varsinainen luettelo hyväk
                                                                      sytyistä hankkeista ja varallaololuettelo. Kyseinen komitea
                                                                      hyväksyi sen, että alkuperäisestä varallaololuettelosta pois
                                                                      tettiin A-aluetta koskevia hankkeita . Komission mukaan
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois            varallaololuettelosta poistettiin viisi hanketta, joiden piste
                                                                      määrät olivat alhaisimmat .
tuin
— kumoaa päätöksen, joka koskee yhteisön myöntämää                    Kantajat vetoavat väitteidensä tueksi erityisesti harkinta
     rahoitusta varten hyväksyttyjä tai rahoittamiskelpoisia          vallan väärinkäyttöön ja syrjintäkiellon periaatteen louk
     hankkeita erityisen tutkimusta, teknologista kehitystä           kaamiseen komission menettelyssä . Kantajat korostavat
     ja kokeita meritutkimuksen ja meriteknologian alalla             tämän osalta sitä, että kaikkien vaiheiden arviointia koske
     koskevan ohjelman ( 1994—1998 ) yhteydessä, ja                   vasta lomakkeesta käy ilmi, että A-aluetta koskeva
     tämän seurauksena kumoaa päätöksen, jolla hylättiin              AOSGE-niminen hanke on arvioitu kahteen kertaan,
     Carla Michelin koordinoima POSIBLE-niminen hanke                 vaikka oli selvää, ettei sellaisille hankkeille, joiden saamat
     ja joka annettiin tiedoksi 26.3.1997 päivätyllä komis           pisteet alittivat vähimmäispistemäärän, joka vaadittiin
     sion kirjeellä , josta saatiin kopio faksilla 17.4.1997 ja       arvioinnin seuraavaan vaiheeseen pääsemiseksi, voitu
     joka saatiin postitse 20.5.1997;                                 antaa " uusintamahdollisuutta ". AOSGE-hanke pääsi kui
                                                                      tenkin tämän uuden arvioinnin vuoksi lopulliseen luette
                                                                      loon, vaikka se oli saanut vähemmän pisteitä kuin toiset
                                                                      hankkeet, joiden joukossa oli myös POSIBLE-hanke.
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
     lut .
                                                                      Kantajat vetoavat myös perusteluvelvollisuutta ja avoi
                                                                      muutta koskevien periaatteiden loukkaamiseen, koska pää
                                                                      tösluonnokseen ei sisälly mitään seikkoja, joista kävisi
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                  ilmi, miksi yhtä aluetta varten varattuja varoja on käytetty
                                                                      toisten alueiden rahoittamiseen, minkä vuoksi jotkut
                                                                      hyväksytyn pistemäärän saaneet hankkeet, kuten
                                                                      POSIBLE, on hylätty. Päätösluonnoksessa ei ole perusteltu
Kantajat ovat tutkijoita Ente per le Nuove Technologie,               myöskään sitä, miksi sellaisia hankkeita, joiden osalta on
PEnergia e 1'Ambiente-nimisessä tutkimuslaitoksessa . He              poikettu neuvoston päätöksessä määrätystä rahoituksen
riitauttavat tavan, jolla vastaaja on hylännyt kantajien              jakamisesta, on voitu ottaa hyväksytyistä hankkeista teh
hankkeen, jonka he ehdottivat erityisen tutkimusta, tekno            tyyn varsinaiseen luetteloon, vaikka ne ovat saaneet
logista kehitystä ja kokeita meritutkimuksen ja meritekno            vähemmän pisteitä kuin muihin alueisiin kuuluvat hank
 logian alalla koskevan ohjelman ( MAST III ) yhteydessä;             keet (varsinaiseen luetteloon on otettu sellaisia B-aluetta ja
tämä ohjelma on hyväksytty 23.11.1994 tehdyllä neuvos                erityisesti C-aluetta koskevia hankkeita, jotka huomatta
ton päätöksellä 94/804/EY ('). Kantajat muistuttavat                  vasti ylittävät kyseisille alueille varatun rahoituksen ). Pää
tämän osalta, että tässä päätöksessä perustetaan neljä eril          tösluonnoksessa ei myöskään perustella , miksi AOSGE
listä tutkimusaluetta ( A: meritiede; B : meristrateginen tut        hanke on arvioitu kahteen kertaan ja miksi se on otettu
kimus; C: meriteknologia; D : merisuojelu ), joille jokaiselle        hyväksytyistä hankkeista tehtyyn luetteloon, vaikka sen
 myönnetään tietty määrä ecuja . Päätöksessä määrätään                saama pistemäärä on muita hankkeita alempi .
 näiden hankkeiden toteuttamisen osalta, että komissio vas
taa MAST III -ohjelman täytäntöönpanosta jäsenvaltioiden
 edustajista koostuvan komitean avustuksella .
                                                                      Kantajat vetoavat lisäksi edellä mainitun, 23.11.1994 teh
                                                                      dyn neuvoston päätöksen rikkomiseen, koska kirjallisessa
                                                                      menettelyssä komissiolle annetussa päätösluonnoksessa
 Kantajien ehdottama POSIBLE-niminen hanke koskee                     siirretään yhtä aluetta varten varattuja varoja toiselle alu
Välimeren ekosysteemien tutkimista, ja se on ehdotettujen             eelle, mikä rikkoo neuvoston päättämää käytettävissä ole
 hankkeiden joukossa ainoa, joka koskee nk. Posidonia                 vien summien jakoa .
 oceanica -eliön tutkimista ( A-alue ).
                                                                      Lopuksi kantajat vetoavat puolueettomuutta ja riippumat
 Komission mukaan hanke on hylätty, koska komission                   tomuutta koskevien periaatteiden loukkaamiseen, koska
 käyttöön myönnettyjen varojen vuoksi voitiin hyväksyä                komitean siitä kokouksesta tehdystä läsnäololuettelosta,
 ainoastaan rajoitettu määrä hankkeita . Kantajat korosta            jossa käsiteltiin komission yksiköiden ehdottamia toimia
 vat, että Italian yliopistoista ja tieteellisestä tutkimuksesta      ja oletettavasti äänestettiin niistä, käy ilmi, että paikalla
 ---pagebreak--- C 271/20           FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        6.9.97
oli ministeriöiden edustajien lisäksi myös rahoitusta hake       Kantajat katsovat olevansa Ranskan oikeudessa tarkoitet
neiden tutkimuslaitosten edustajia.                               tuja työntekijöiden hyväksymiä, edustavia edunvalvonta
                                                                  järjestöjä , jotka näin ollen soveltuvat puolustamaan yrityk
                                                                  sen työntekijöiden etuja .
(') EYVL L 334, 22.12.1994, s . 59 .
                                                                  Kantajat väittävät, että siltä osin kuin riidanalaisessa pää
                                                                  töksessä maksut määritellään tueksi ja toissijaisesti siltä
                                                                  osin kuin ne määritellään kokonaisuudessaan tueksi erot
                                                                  telematta niitä mitenkään, päätöksestä puuttuvat peruste
                                                                  lut, eikä se ole riittävän yksilöity, ja siinä on tosiseikkoja
Comité d'Entreprise de la Société Française de Production         koskeva virhe ja siinä on ylitetty harkintavallan rajat.
ym:n 24.6.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
                       nostama kanne
                                                                  Päätöstä ei ole riittävästi perustelty EY:n perustamissopi
                      (Asia T-l 89/97)                            muksen 92 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetun jäsenvalti
                                                                  oiden väliseen kauppaan vaikuttamisen osalta , ja se on
                        ( 97/C 271 /32 )
                                                                  tältä osin vailla riittäviä perusteita .
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     Siltä varalta, että tueksi määritteleminen hyväksytään,
                                                                  kantajat katsovat toissijaisesti, että riidanalaisesta päätök
                                                                  sestä on erittäin vaikea selvittää se, ovatko kyseiset maksut
                                                                  EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c ala
Comité d'Entreprise de la Société Française de Production,
                                                                  kohdan mukaisesti laillisia, koska suurin osa tosiseikoista
kotipaikka Bry-sur-Marne ( Ranska ) sekä Syndicat Natio
                                                                  on määritelty luottamuksellisiksi . Päätös on ristiriitainen
nal de Radio-Diffusion et de Télévision SNRT-CGT, Syndi
cat Unifié de Radio et de Télévision SURT-CFDT, Syndicat          siltä osin kuin se koskee sitä, ovatko maksut EY:n perusta
National Force Ouvrière de Radio-Diffussion et de Télévi         missopimuksen 92 artiklan 3 kohdan d alakohdan mukai
sion ja Syndicat National de l'Encadrement Audiovisuel            sesti laillisia; myöskään tältä kohdin päätöstä ei ole riittä
SNEA-CFE-CGC, joiden kaikkien kotipaikka on Pariisi,              västi perusteltu .
ovat nostaneet 24.6.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäi
sen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan
yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajana on            Lopuksi kantajat esittävät, että riidanalainen päätös perus
asianajaja Hélène Masse-Dessen, Conseil d'Etat ja Cour de         tuu ainoastaan taloudellisiin syihin; on verrattu toiminnan
Cassation de Paris, ja prosessiosoite Luxemburgissa on            kustannuksia ottamatta huomioon tehtyjen päätösten sosi
asianajotoimisto Guy Thomas, 77 boulevard de la                   aalisia ja kulttuuriin kohdistuvia vaikutuksia . Yhteisöjen
Grande-Duchesse Charlotte .                                       tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan komission olisi
                                                                  pitänyt vähintäänkin tutkia näitä vaikutuksia .
                                                                  H EYVL L 95 , 10.4.1997, s . 19 .
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuin
— kumoaa riidanalaisen päätöksen,
                                                                       Jean-François Aguimagan ym. 30.6.1997 Euroopan
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut                     yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
     ja maksamaan työjärjestyksen 87 artiklan 3 kohdan ja                                  (Asia T-199/97)
     91 artiklan b alakohdan mukaisesti kullekin kantajalle
     20 000 ecua vastaava määrä frangeina .                                                 ( 97/C 271 /33 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                  Jean-François Aguinaga, kotipaikka Bryssel, Robert Don
Riidanalaisessa päätöksessä on todettu, että vuosina              kers, kotipaikka Hoeilaart ( Belgia ) ja Patricia Maugain,
1993—1996 ranskalaiselle tuotantoyhtiölle Societe de Pro         kotipaikka Bryssel, ovat nostaneet 30.6.1997 Euroopan
duction Audiovisuellelle myönnetty 1,110 miljardin Rans          yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
kan frangin suuruinen tuki on laiton ja että se ei sovellu        kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta
yhteismarkkinoille, koska se on myönnetty EY:n perusta           jien edustajana on asianajaja Nicolas Lhoëst, Bryssel, ja
missopimuksen 93 artiklan 3 kohdassa määrättyä menette           prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson SARL, 30
lyä rikkoen (').                                                  rue de Cessange .


title: Asia C-528/07 P: Valitus, jonka Association de la presse internationale ASBL (API) on tehnyt 29.11.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (suuri jaosto) asiassa T-36/04, Association de la presse internationale ASBL (API) v. Euroopan yhteisöjen komissio, 12.9.2007 antamasta tuomiosta

text:
               26.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/36

         Valitus, jonka Association de la presse internationale ASBL (API) on tehnyt 29.11.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (suuri jaosto) asiassa T-36/04, Association de la presse internationale ASBL (API) v. Euroopan yhteisöjen komissio, 12.9.2007 antamasta tuomiosta
   (Asia C-528/07 P)
   (2008/C 22/65)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittaja: Association de la presse internationale ASBL (API) (edustajat: Rechtsanwalt S. Völcker, avocat F. Louis ja solicitor C. O'Daly)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               kumoaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-36/04, API vastaan komissio, 12.9.2007 antaman tuomion sikäli kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin pysytti komission oikeuden olla toimittamatta komission kirjelmiä asioissa, joissa suullista käsittelyä ei ole vielä pidetty

               —

               kumoaa ne osat komission 20.11.2003 tekemästä päätöksestä D(2003) 30621, joita ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei aiemmin kumonnut asiassa T-36/04, tai toissijaisesti palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen asian ratkaisemiseksi yhteisöjen tuomioistuimen antaman tuomion mukaisesti ja

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja väittää, että valituksenalainen tuomio on kumottava seuraavista syistä:

               1.

               Ensinnäkin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tulkitsi virheellisesti asetuksen 4 artiklan 2 kohdan toista luetelmakohtaa (tuomioistuinkäsittelyä koskeva poikkeus), kun se katsoi, että komission ei tarvitse arvioida konkreettisesti sitä, antaako se tutustua kirjelmiinsä ennen suullista käsittelyä. Tämä tulkinta (i) on vastoin vakiintuneita periaatteita, jotka koskevat tuomioistuinkäsittelyä koskevan poikkeuksen tulkintaa ja jotka tunnustetaan muualla tuomiossa, (ii) perustuu oikeuteen, jota komissiolla ei ole, puolustaa intressejään ”kaikesta ulkopuolisesta vaikutuksesta riippumatta”, (iii) perustuu ilmeisen virheellisiin oikeudellisiin argumentteihin, kun siinä mainitaan ”prosessuaalisen yhdenvertaisuuden periaate”, (iv) virheellisesti jättää huomiotta muiden tuomioistuinten niiden sääntöjen merkityksen, joilla sallitaan oikeus tutustua kirjelmiin ennen suullista käsittelyä, ja (v) virheellisesti tukeutuu tarpeeseen suojella yhteisöjen tuomioistuinten suljetuin ovin pidettävien käsittelyjen tehokasta vaikutusta.

               2.

               Toiseksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tulkitsi virheellisesti asetuksen 4 artiklan 2 kohdan lopussa olevaa ilmaisua ”ylivoimainen yleinen etu”, kun se katsoi, että kun kyseessä ovat tuomioistuimille toimitetut kirjelmät, yleisellä intressillä yhteisöjen tuomioistuimissa käytävien menettelyjen sisältöön ei voi olla etusijaa niihin intresseihin nähden, joita tuomioistuinkäsittelyä koskevalla poikkeuksella suojellaan.


title: Asia C-316/99: Euroopan yhteisöjen komission 24.8.1999 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
16.10.1999               FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 299/19
2. Direktiivin 76/769/ETY ja erityisesti direktiivin                    Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
     91/338/ETY rikkominen: kun direktiivissä 1999/51/EY
     säädetään Itävallalle ja Ruotsille valta kieltää sellaiset
                                                                        1. toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut EY:n
     kadmium-yhdisteet, joita ei ole mainittu direktiivin
                                                                             perustamissopimuksen ja direktiivin 96/43/EY (1) mukaisia
     91/388/ETY liitteessä I, siinä lähdetään direktiivin
                                                                             velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut säädetyssä ajassa
     76/769/ETY väärästä tulkinnasta, sellaisena kuin tämä
                                                                             direktiivin täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä,
     direktiivi on muutettuna direktiivillä 91/338/ETY. Direktii-
     vi 76/769/ETY koskee ainoastaan sen liitteessä I nimen-
     omaisesti lueteltuja kadmium-yhdisteitä. Sellaisia kad-            2. velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
     mium-yhdisteitä koskevat kansalliset rajoitukset, joita ei
     ole lueteltu direktiivin 76/769/ETY liitteessä I, on sallittu,
     jos ne ovat yhteensopivia perustamissopimuksen ja erityi-
     sesti EY 28-30 artiklan kanssa.                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
3. Oikeusvarmuuden periaatteen loukkaaminen: direktiivissä              Koska EY:n perustamissopimuksen 249 artiklan 3 kohta ja
     1999/51/EY viitataan itävaltalaiseen ja ruotsalaiseen sään-        10 artiklan I kohta ovat pakottavaa oikeutta, jäsenvaltioilla on
     nöstöön ainoastaan yleisesti. Koska Itävallassa ja Ruotsissa       velvollisuus saattaa niille osoitettu direktiivi osaksi kansallista
     säädetään sellaisia kadmium-yhdisteitä koskevista rajoituk-        lainsäädäntöään siten, että direktiivi tulee täysin voimaan siinä
     sista, joita ei ole lueteltu direktiivissä 76/769/ETY, tästä       säädetyn ajan kuluessa. Direktiivin 4 artiklan 1 ja 2 kohdan
     seuraa direktiivin 76/769/ETY soveltamisalaa koskeva epä-          mukaan direktiivi oli saatettava voimaan 1.7.1996-1.7.1997
     selvyys.                                                           välisenä aikana, mutta kaikki osavaltiot eivät ole vielä hyväksy-
                                                                        neet tarvittavia säännöksiä.
4. Perusteluvelvollisuuden rikkominen: komissio ei ole en-
     sinnäkään selostanut syitä, joiden vuoksi se katsoo, että
     Itävallan ja Ruotsin erityisasema kadmium-yhdisteiden              (1) EYVL L 162, 1.7.1996, s. 1.
     osalta olisi direktiivin 76/769/ETY 2 a artiklassa tarkoitet-
     tua mukauttamista tekniikan kehitykseen. Se ei ole
     myöskään selostanut, mitkä kadmium-yhdisteet kuuluvat
     riidanalaisen poikkeuksen soveltamisalaan. Lisäksi komis-
     sio ei ole perustellut, miksi direktiivin 1999/51/EY liitteen
     3 kohta perustuisi tekniseen kehitykseen ja vähemmän
     vaarallisten korvaavien aineiden olemassaoloon. Sen olisi
     lisäksi pitänyt selostaa ne syyt, joiden perusteella se
     on nimenomaisesti sallinut Itävallan ja Ruotsin antavan
     tiukempia säännöksiä, kun mitään tällaista ei ole säädetty         Euroopan yhteisöjen komission 26.8.1999 Ranskan tasa-
     muiden jäsenvaltioiden, esimerkiksi Alankomaiden osalta.                             valtaa vastaan nostama kanne
(1) EYVL L 262, s. 24.                                                                            (Asia C-319/99)
(2) EYVL L 142, s. 22.
(3) EYVL L 186, s. 59.
                                                                                (1999/C 299/23)
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 26.8.1999 yhteisö-
                                                                        jen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa vastaan.
                                                                        Kantajan asiamies on oikeudellisen osaston virkamies Michel
                                                                        Nolin, ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o oikeudellisen
                                                                        yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,
                                                                        Kirchberg.
Euroopan yhteisöjen komission 24.8.1999 Saksan liittota-
                 savaltaa vastaan nostama kanne                         Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                        tuin
                          (Asia C-316/99)
                                                                        1. toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut sille te-
                                                                             levisiosignaalien lähetystä koskevien standardien käytös-
                                                                             tä 24 päivänä lokakuuta 1995 annetun Euroopan parla-
                          (1999/C 299/22)
                                                                             mentin ja neuvoston direktiivin 95/47/EY (1) mukaan kuu-
                                                                             luvia velvoitteita, koska se ei ole ilmoittanut säädetyssä
                                                                             määräajassa direktiivin noudattamisen edellyttämistä laeis-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.8.1999 Euroo-
                                                                             ta, asetuksista ja hallinnollisista määräyksistä eikä antanut
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasaval-
                                                                             sellaisia;
taa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön
virkamies Klaus-Dieter Borchardt, prosessiosoite Luxembur-
gissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la           2. velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
Cruz, Centre Wagner C 254, Kirchberg.                                        kulut.


title: Asia C-83/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 2.4.2009 (Thüringer Finanzgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Glückauf Brauerei GmbH v. Hauptzollamt Erfurt (Valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistaminen — Direktiivi 92/83/ETY — 4 artiklan 2 kohta — Oikeudellisesti ja taloudellisesti muista panimoista riippumaton pienpanimo — Oikeudellista ja taloudellista riippumattomuutta koskevat kriteerit — Mahdollisuus epäsuoraan vaikuttamiseen)

text:
               20.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/17

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 2.4.2009 (Thüringer Finanzgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Glückauf Brauerei GmbH v. Hauptzollamt Erfurt
   (Asia C-83/08) (1)

   (Valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistaminen - Direktiivi 92/83/ETY - 4 artiklan 2 kohta - Oikeudellisesti ja taloudellisesti muista panimoista riippumaton pienpanimo - Oikeudellista ja taloudellista riippumattomuutta koskevat kriteerit - Mahdollisuus epäsuoraan vaikuttamiseen)
   2009/C 141/27
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Thüringer Finanzgericht

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Glückauf Brauerei GmbH

      Vastaaja: Hauptzollamt Erfurt

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Thüringer Finanzgericht (Saksa) — Alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19.10.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/83/ETY (EYVL L 316, s. 21) 4 artiklan 1 kohdan tulkinta — Luokitteleminen ”pieneksi riippumattomaksi panimoksi” alennetun valmisteveron soveltamista varten — Taloudellisen riippumattomuuden kriteeri — Panimo, johon kahdella muulla panimolla voi olla välillinen vaikutus omistussuhteiden ja äänioikeuksien jakaantumisen takia

      Tuomiolauselma

   Alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19.10.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/83/ETY 4 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että tilanne, jolle on ominaista rakenteellisten sidosten olemassaolo omistussuhteiden ja äänioikeuksien osalta ja joka johtaa siihen, että sama henkilö, joka toimii johtotehtävissä useissa asianomaisista panimoista, kykenee — riippumatta siitä, miten hän tosiasiallisesti toimii — vaikuttamaan kyseisten panimoiden liiketoimintaa koskeviin päätöksiin, merkitsee sitä, ettei kyseisten panimoiden voida katsoa olevan taloudellisesti riippumattomia toisistaan.

      (1)  EUVL C 128, 24.5.2008.


title: Asia T-169/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio  14.12.2005  — Arysta Lifescience v. SMHV (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Sanamerkki-tyyppistä yhteisön tavaramerkkiä CARPOVIRUSINE koskeva hakemus — Aikaisempi kansallinen sanamerkki CARPO — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               25.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/29

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 14.12.2005 — Arysta Lifescience v. SMHV
   (Asia T-169/04) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Sanamerkki-tyyppistä yhteisön tavaramerkkiä CARPOVIRUSINE koskeva hakemus - Aikaisempi kansallinen sanamerkki CARPO - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   (2006/C 48/55)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Arysta Lifescience SAS, aiemmin Calliope SAS (Noguères, Ranska) (edustaja: asianajaja S. Legrand)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: S. Pétrequin)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: BASF AG (Ludwigshafen am Rhein, Saksa)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, joka on nostettu SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 4.3.2004 tekemästä päätöksestä (asia R 289/2003-1), joka koski Calliope SAS:n ja BASF AG:n välistä väitemenettelyä
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 179, 10.7.2004.


title: Euroopan yhteisöjen komission 23.9.1998 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-349/98)

text:
7.11.98               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 340/13
      Euroopan yhteisöjen komission 23.9.1998 Italian              Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
              tasavaltaa vastaan nostama kanne
                       (Asia C-349/98)                             Ð kumoaa teollisuusajoneuvojen ostamista koskevasta
                        (98/C 340/22)                                  Espanjan valtiontukijärjestelmästä (Plan Renove
                                                                       Industrial) 1.7.1998 tehdyn komission päätöksen
                                                                       C(1998)2048 3 ja 4 artiklan ja
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.9.1998
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian               Ð velvoittaa vastaajana olevan toimielimen korvaamaan
tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen              oikeudenkäyntikulut.
yksikön virkamies Laura Pignataro, prosessiosoite Luxem-
burgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos
Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg, Luxemburg.             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja vaatii, että tuomioistuin                                  Ð EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan rik-
                                                                       kominen:
Ð että Italian tasavalta on laiminlyönyt jäsenyysvelvoit-              Plan Renove Industrialiin sisältyneet toimenpiteet eivät
     teensa, koska se ei ole antanut rautatieluvista 19 päi-           ole yhteismarkkinoille soveltumatonta tukea, koska
     vänä kesäkuuta 1995 annetun neuvoston direktiivin                 niillä ei suosita tiettyjä yrityksiä tai tuotannonaloja
     95/18/EY (1) ja rautatieinfrastruktuurin kapasiteetin             eikä vääristetä kilpailua; tämän vuoksi komissio on
     käyttöoikeuden myöntämisestä ja infrastruktuurimak-               rikkonut perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohtaa,
     sujen perimisestä 19 päivänä kesäkuuta 1995 annetun               kun se on tehnyt riidanalaisen päätöksen. Ei ole ole-
     neuvoston direktiivin 95/19/EY (2) täytäntöönpanon                massa mitään ajoneuvojen hankkijan kansalaisuuteen
     edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia mää-             perustuvaa syrjintää, joten minkä tahansa toisen jäsen-
     räyksiä;                                                          valtion kansalainen voi hyötyä tähän järjestelmään
                                                                       perustuvista toimenpiteistä. Plan Renove Industrialin
Ð velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeuden-                   säännöissä ei edellytetä, että käytöstä poistettavan ajo-
     käyntikulut.                                                      neuvon on oltava tuensaajan omaisuutta, vaan
                                                                       kyseessä oleva ajoneuvo voi kuulua kolmannelle, jonka
                                                                       kanssa tuensaaja tekee tätä koskevan sopimuksen. Se,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    että käytöstä poistettava ajoneuvo on täytynyt rekiste-
                                                                       röidä Espanjassa, ei aiheuta kilpailun vääristymistä sel-
                                                                       laisten kuljettajien haitaksi, jotka eivät ole sijoittautu-
EY:n perustamissopimuksen 189 artikla, jonka mukaan                    neet Espanjaan.
direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden
jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu, merkitsee sitä,
että jäsenvaltioilla on velvollisuus noudattaa direktiivissä           Vaikka pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettä-
sen täytäntöönpanolle vahvistettua määräaikaa. Tämä                    västä tuesta annettuja suuntaviivoja (92/C 213/02) ei
määräaika päättyi 27.6.1997, eikä Italian tasavalta ollut              sovelletakaan kuljetusalalla, kuten komissio väittää,
antanut komission vaatimuksessa esitettyjä, direktiivin täy-           on kiistatonta, että sitä syytä, jonka vuoksi komissio
täntöönpanon edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnolli-            hyväksyi ºde minimisº -säännön kyseisissä suuntavii-
sia määräyksiä.                                                        voissa, ei ole olemassa nyt käsiteltävänä olevassa asias-
                                                                       sa, ja että Plan Renove Industrialin tuensaajien saaman
                                                                       kaltaisella määrällisesti pienellä tuella ei ole merkittä-
(1) EYVL L 143, 27.6.1995, s. 70.                                      vää vaikutusta kilpailuun eikä jäsenvaltioiden väliseen
(2) EYVL L 143, 27.6.1995, s. 75.                                      kauppaan. Tämän järjestelmän tuensaajia koskevan
                                                                       tarkastelun perusteella voidaan itse asiassa tehdä seu-
                                                                       raavat johtopäätökset:
                                                                       1. Merkittävä osa järjestelmän tuensaajista harjoittaa
                                                                            kuljetustoimintaa niin vähäisessä määrin, että ne
Espanjan kuningaskunnan 25.9.1998 Euroopan yhteisöjen                       eivät tarvitse edes viranomaisten myöntämää kulje-
              komissiota vastaan nostama kanne                              tuslupaa.
                       (Asia C-351/98)
                                                                       2. Suuri osuus järjestelmään kuuluvista ajoneuvoista
                        (98/C 340/23)                                       on B-, C- ja D-luokan ajoneuvoja, joita saadaan
                                                                            käyttää vain yksityisiin kuljetuksiin.
Espanjan kuningaskunta on nostanut 25.9.1998 Euroopan                  3. Julkisiin kuljetuspalveluihin käytettävien B-, C- ja
yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                     D-luokan ajoneuvojen paino on rajoitettu (34 %)
komissiota vastaan. Kantajan asiamiehenä on R. Silva de                     ja näistä vähän yli puolella on lupa kansallisiin
Lapuerta, prosessiosoite Luxemburgissa on Espanjan suur-                    kuljetuksiin ja lopuilla vain paikallistason kuljetuk-
lähetystö, bvd. E. Servais 4Ð6.                                             siin.


title: Asia C-300/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 27.3.2014 (Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valencianan (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Ayuntamiento de Benferri v. Consejería de Infraestructuras y Transporte ja Iberdrola Distribución Eléctrica SAU (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 85/337/ETY — Tiettyjen hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi — Eräiden maanpäällisten voimajohtojen rakentaminen — Muuntoaseman laajennus — Hankkeen ympäristövaikutusten arvioinnin tekemättä jättäminen)

text:
               19.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 27.3.2014 (Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valencianan (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Ayuntamiento de Benferri v. Consejería de Infraestructuras y Transporte ja Iberdrola Distribución Eléctrica SAU
   (Asia C-300/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 85/337/ETY - Tiettyjen hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi - Eräiden maanpäällisten voimajohtojen rakentaminen - Muuntoaseman laajennus - Hankkeen ympäristövaikutusten arvioinnin tekemättä jättäminen))
   2014/C 151/09
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Ayuntamiento de Benferri

      Vastaajat: Consejería de Infraestructuras y Transporte ja Iberdrola Distribución Eléctrica SAU

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö – Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana – Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY (EYVL L 175, s. 40), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/11/EY (EYVL L 73, s. 5), liitteessä I olevan 20 kohdan ja liitteessä II olevan 3 kohdan b alakohdan tulkinta – Jännitteeltään vähintään 220 kV:n ja pituudeltaan yli 15 km:n mittaisten maanpäällisten voimajohtojen rakentaminen – Käsite – Muuntoaseman laajennusta koskeva hanke, joka ei liity olemassa olevaan ilmajohtoon – Kansallinen säännöstö, jossa ei edellytetä kyseisen hankkeen ympäristövaikutusten arviointia

      Tuomiolauselma

   Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 3.3.1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY, liitteessä I olevan 20 kohdan ja liitteessä II olevan 3 kohdan b alakohdan säännöksiä on tulkittava siten, että pääasian oikeudenkäynnin kohteena olevan kaltainen hanke, joka koskee pelkästään muuntoaseman laajennusta, ei sellaisenaan kuulu näissä säännöksissä tarkoitettuihin hankkeisiin edellyttäen, ettei tämä laajennus liity maanpäällisten voimajohtojen rakentamiseen, ja tämän seikan tutkiminen on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävä.

      (1)  EUVL C 226, 3.8.2013.


title: Asia C-530/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 27.10.2011 (Wojewódzki Sąd Administracyjny w Poznaniun (Puola) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Inter-Mark Group Sp. z o.o., Sp. komandytowa v. Minister Finansów (Arvonlisävero — Direktiivi 2006/112/EY — 52 artiklan a alakohta ja 56 artiklan 1 kohdan b ja g alakohta — Verollisen liiketoimen suorituspaikka — Verotuksellinen liittymäkohta — Messuosastojen suunnittelu, vuokraus ja pystytys)

text:
               17.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 370/11

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 27.10.2011 (Wojewódzki Sąd Administracyjny w Poznaniun (Puola) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Inter-Mark Group Sp. z o.o., Sp. komandytowa v. Minister Finansów
   (Asia C-530/09) (1)

   (Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - 52 artiklan a alakohta ja 56 artiklan 1 kohdan b ja g alakohta - Verollisen liiketoimen suorituspaikka - Verotuksellinen liittymäkohta - Messuosastojen suunnittelu, vuokraus ja pystytys)
   2011/C 370/15
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Poznaniu

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Inter-Mark Group Sp. z o.o., Sp. komandytowa

      Vastaaja: Minister Finansów

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Wojewódzki Sąd Administracyjny — Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1) 52 artiklan a alakohdan ja 56 artiklan 1 kohdan b alakohdan tulkinta — Verotuspaikan määrittäminen — Tietyn kaupallisen toiminnan luokittelu kulttuuri-, taide-, urheilu-, tiede-, koulutus- ja viihdetoimintaa vastaavan toiminnan liitännäispalveluksi tai mainospalveluksi — Messuosastojen vuokraus näytteilleasettajille

      Tuomiolauselma

   Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettua neuvoston direktiiviä 2006/112/EY on tulkittava siten, että palvelu, jossa on kyse messu- tai näyttelyosaston suunnittelusta ja antamisesta määräajaksi tavaroitaan ja palvelujaan messuilla ja näyttelyissä esittelevien asiakkaiden käyttöön sekä tarvittaessa osaston kuljetuksesta ja pystytyksestä, voi kuulua

               —

               direktiivin 56 artiklan 1 kohdan b alakohdan soveltamisalaan, kun osasto on suunniteltu mainos- ja ilmoitustarkoituksiin tai sitä käytetään niihin

               —

               direktiivin 52 artiklan a alakohdan soveltamisalaan, kun osasto on suunniteltu ja annettu käyttöön kulttuuri-, taide-, urheilu-, tiede-, koulutus- ja viihdeaiheista tai vastaavanaiheista tiettyä messutapahtumaa tai näyttelyä varten tai kun se vastaa mallia, jonka muodon, koon, rakenteen tai ulkoasun tietyn messutapahtuman tai näyttelyn järjestäjä on määritellyt

               —

               direktiivin 56 artiklan 1 kohdan g alakohdan soveltamisalaan, kun tämän saman osaston rakenteiden käyttöön antaminen määräajaksi korvausta vastaan on mainitun palvelun ratkaiseva tekijä.

      (1)  EUVL C 63, 13.3.2010.


title: Asia T-571/08: Kanne 22.12.2008 — Saksa v. komissio

text:
               7.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/41

         Kanne 22.12.2008 — Saksa v. komissio
   (Asia T-571/08)
   (2009/C 55/74)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: M. Lumma ja B. Klein)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Komission menettelyn ”Valtiontuki C 36/07 — Valtiontuki Deutsche Post AG:lle” yhteydessä 30.10.2008 tekemä tietojen antamista koskeva välipäätös on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kanteessa vaaditaan kumottavaksi Euroopan yhteisöjen komission 30.10.2008 tekemä välipäätös K (2008) 6468, jolla komissio on vaatinut valtiontukimenettelyn C 36/2007 (ex NN 25/2007) yhteydessä Saksaa toimittamaan asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1) 10 artiklan 3 kohdan nojalla kaikki asiakirjat ja tiedot, jotka ovat tarpeellisia Deutsche Postin vuosien 1989–2007 tuottojen ja kustannusten arvioimiseksi.
   Kantaja esittää kaksi kanneperustetta.
   Ensimmäisessä kanneperusteessa kantaja väittää, että tietojen antamista koskevalla välipäätöksellä rikotaan olennaisia muotomääräyksiä.

               —

               Asetuksen N:o 659/1999 5 artiklan 2 kohdassa ja 10 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut edellytykset tehokkaan määräajan asettamisesta ja ”muistutuksesta, jossa asetetaan lisämääräaika”, eivät täyty. Toissijaisesti kantaja viittaa siihen, että määräajan asettaminen tietojen antamista koskevassa määräyksessä on kohtuutonta.

               —

               Tietojen antamista koskevassa määräyksessä ei taata Deutsche Post AG:lle EY 287 artiklan mukaista liikesalaisuuksien suojaa, koska tiedot annettaisiin oletettavasti arvioitavaksi ulkopuoliselle yritykselle, joka mahdollisesti palvelee myös Deutsche Post AG:n kilpailijoita, ja komissio kieltäytyy antamasta tältä osin tarkempia tietoja.

         Kantaja väittää toisessa kanneperusteessaan, että tietojen antamista koskevassa määräyksessä rikotaan myös EY 87 artiklan 1 kohtaa ja EY 86 artiklan 2 kohtaa luettuna yhdessä suhteellisuusperiaatteen ja oikeusvarmuuden periaatteen kanssa, koska vaaditut tiedot eivät ole tarpeellisia yhdenkään menettelyn kohteena olevan kolmen valtiollisen toimenpiteen tukioikeudellisen arvioinnin kannalta.

      (1)  (EY 88) artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1).


title: Asia C-71/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 18.2.2011 — Saksan liittotasavalta v. Y

text:
               30.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 130/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 18.2.2011 — Saksan liittotasavalta v. Y
   (Asia C-71/11)
   2011/C 130/21
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesverwaltungsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Saksan liittotasavalta

      Vastapuoli: Y

      Muut osapuolet: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht ja Bundesbeauftragter für Asylangelegenheiten beim Bundesamt für Migration und Flüchtlinge

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 2004/83/EY (1) 9 artikla 1 kohdan a alakohtaa tulkittava siten, että jokainen sellainen puuttuminen uskonnonvapauteen, joka on Euroopan ihmisoikeussopimuksen 9 artiklan vastainen, ei ole ensiksi mainitun säännöksen mukainen vainoksi katsottava teko vaan että uskonnonvapautta perustuvanlaatuisena ihmisoikeutena loukataan vakavasti ainoastaan silloin, kun sen ydinalueeseen puututaan?

               2)

               Jos kysymykseen 1 vastataan myöntävästi:

                           a)

                           Rajoittuuko uskonnonvapauden ydinalue uskon tunnustamiseen ja uskonnolliseen toimintaan kotipiirissä ja naapurustossa vai onko direktiivin 2004/83/EY 9 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuna vainoksi katsottavana tekona pidettävä myös sitä, että alkuperämaassa uskonnon harjoittaminen julkisesti aiheuttaa terveyden, hengen tai fyysisen vapauden vaarantumisen, minkä vuoksi hakija luopuu sen harjoittamisesta?

                           b)

                           Jos uskonnonvapauden ydinalue voi kattaa myös tietyn julkisesti tapahtuvan uskonnollisen toiminnan:

                                       Riittääkö uskonnonvapauden vakavaksi loukkaukseksi tässä tapauksessa, että hakija kokee, että tämä uskonnollisen toiminnan harjoittaminen on hänelle luovuttamaton oikeus, jotta hän voi säilyttää uskonnollisen identiteettinsä,

                                       vai vaaditaanko tämän lisäksi, että uskonnollinen yhteisö, johon hakija kuuluu, katsoo, että tällainen aktiivinen julkinen uskonnollinen toiminta on olennainen osa sen oppia,

                                       vai saattavatko myös muut olosuhteet, kuten yleiset olot alkuperämaassa, aiheuttaa lisärajoituksia?

               3)

               Jos kysymykseen 1 vastataan myöntävästi:
               Onko hakijalla direktiivin 2004/83/EY 2 artiklan c kohdassa tarkoitetuin tavoin perusteltua aihetta pelätä joutuvansa vainotuksi silloin, kun on osoitettu, että hakija päättää alkuperämaahan palattuaan harjoittaa tiettyä — ydinalueen ulkopuolella olevaa — uskonnollista toimintaa, vaikka tämä johtaa terveyden, hengen tai fyysisen vapauden vaarantumiseen, vai edellytetäänkö hakijalta, että hänen on tulevaisuudessa luovuttava tällaisesta toiminnasta?

      (1)  Kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä myönnetyn suojelun sisällöstä 29.4.2004 annettu neuvoston direktiivi 2004/83/EY (EUVL L 304, s. 12)


title: Asia T-48/06: Kanne  17.2.2006  — Astex Therapeutics v. SMHV

text:
               8.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/40

         Kanne 17.2.2006 — Astex Therapeutics v. SMHV
   (Asia T-48/06)
   (2006/C 86/78)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Astex Therapeutics Limited (Cambridge, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: barrister M. Edenborough ja solicitor R. Harrison)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Protec Health International Limited (Cirencester, Yhdistynyt kuningaskunta)
   Vaatimukset

               —

               riidanalainen SMHV:n toisen valituslautakunnan 29.11.2005 asiassa R 651/2004 — 2 tekemä päätös on kumottava kokonaisuudessaan tai toissijaisesti osittain

               —

               vastapuoli on velvoitettava korvaamaan kantajalle/valittajalle tämän kanteen yhteydessä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut (jos vastapuoli on tässä asiassa väliintulijana) ja (joka tapauksessa) valituslautakunnassa käydystä menettelystä ja väitemenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. Lisäksi virasto on velvoitettava korvaamaan yhteisvastuullisesti vastapuolen kanssa kantajalle/valittajalle tämän ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa nostetun kanteen yhteydessä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu tavaramerkki: Kuviomerkki Astex Technology luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten (farmaseuttiset tuotteet)
   Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Protec Health International Limited

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön sanamerkki Astex luokkaan 5 (hyönteismyrkyt pölypunkkien hävittämiseen) ja luokkaan 24 (tekstiilit ym.) kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Väiteosaston ratkaisu: Rekisteröinnin epääminen
   Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia T-553/12: Kanne 24.12.2012 — Bateaux mouches v. SMHV (BATEAUX-MOUCHES)

text:
               23.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/20

         Kanne 24.12.2012 — Bateaux mouches v. SMHV (BATEAUX-MOUCHES)
   (Asia T-553/12)
   2013/C 55/36
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Compagnie des bateaux mouches SA (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja G. Barbaut)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että kanne on otettava tutkittavaksi

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan asiassa R 1709/2011-2 9.10.2012 antaman ratkaisun

               —

               muuttamaan mainittua ratkaisua

               —

               velvoittamaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanaosat ”BATEAUX-MOUCHES” sisältävä kuviomerkki luokkiin 39, 41 ja 43 kuuluvia palveluja varten — Rekisteröintihakemus nro 5 666 631

      Tutkijan päätös: Rekisteröintihakemuksen osittainen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta.


title: Asia C-110/08: Unionin tuomioistuimen neljännen jaoston puheenjohtajan määräys 10.12.2009 — Euroopan komissio v. Itävallan tasavalta

text:
               13.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/43

         Unionin tuomioistuimen neljännen jaoston puheenjohtajan määräys 10.12.2009 — Euroopan komissio v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-110/08) (1)

   2010/C 63/67

      Oikeudenkäyntikieli: saksa

   Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 158, 21.6.2008.


title: Asia C-615/15 P: Valitus, jonka Samsung SDI Co. Ltd ja Samsung SDI (Malaysia) Bhd ovat tehneet 18.11.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-84/13, Samsung SDI ym. v. komissio, 9.9.2015 antamasta tuomiosta

text:
               25.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 27/24

         Valitus, jonka Samsung SDI Co. Ltd ja Samsung SDI (Malaysia) Bhd ovat tehneet 18.11.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-84/13, Samsung SDI ym. v. komissio, 9.9.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-615/15 P)
   (2016/C 027/28)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Samsung SDI Co. Ltd ja Samsung SDI (Malaysia) Bhd (edustajat: avocat M. Struys, avocate L. Eskenazi, advocate A. Fall ja avocate C. Erol)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittajat vaativat, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 9.9.2015 antaman tuomion asiassa T- T-84/13, Samsung SDI Co. Ltd, Samsung SDI Germany GmbH ja Samsung SDI (Malaysia) Bhd v. Euroopan komissio

               —

               tämän seurauksena kumoaa komission päätöksen 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 2 kohdan b alakohdan valittajia koskevilta osin ja alentaa asianomaisia sakkoja

               —

               velvoittaa Euroopan komission korvaamaan ensimmäisessä oikeusasteessa sekä tästä valituksesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittajat vetoavat neljään valitusperusteeseen. Ensimmäiset kaksi koskevat CPT-putkien kartellia ja toiset kaksi CDT-putkien kartellia.
   Ensimmäinen valitusperuste: Unionin yleinen tuomioistuin ei käsitellyt SDI:n kanneperustetta, jonka mukaan tuotteet, jotka eivät olleet kartellin kohteena, olisi pitänyt jättää CPT-kartellia koskevan sakon laskennan ulkopuolelle. Vaikka oletettaisiin, että unionin yleisen tuomioistuimen perustelut yhtenä kokonaisuutena pidettävästä jatketusta rikkomisesta tarjoaisivat implisiittisen perusteen (mikä ei pidä paikkaansa) SDI:n kanneperusteen hylkäämiseksi, tällaisella implisiittisellä perusteella rikotaan asetuksen N:o 1/2003 (1) 23 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennasta annettuja suuntaviivoja (sakkojen laskennasta annetut suuntaviivat).
   Toinen valitusperuste: CPT-kartellin päättymisajankohdan määrittämisen osalta unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi ilman pätevää perustetta SDI:n kanneperusteen, jonka mukaan kilpailunvastainen yhteistyö edellyttää vähintään kahden yrityksen osallisuutta, ja se rikkoi lisäksi SEUT 101 artiklaa siltä osin kuin tuomiossa todettiin, että SDI:n osallistuminen CPT-kartelliin kesti yksistään 15.11.2006 saakka. Unionin yleinen tuomioistuin loukkasi lisäksi yhdenvertaisen kohtelun periaatetta siltä osin kuin se kieltäytyi alentamasta SDI:lle määrättyä sakkoa.
   Kolmas valitusperuste: Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen ottaessaan CDT-kartellia koskevan sakon laskennassa huomioon SDI:n Samsung Electronics Corporationille (SEC) suorittamat myynnit. Unionin yleinen tuomioistuin sovelsi virheellisesti ETA-myynnin käsitettä sakkojen laskennasta annettujen suuntaviivojen nojalla siltä osin kuin se ei määrittänyt paikkaa, jossa kilpailu tapahtuu.
   Neljäs valitusperuste: Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen arvioidessaan sakoista vapauttamista tai niiden lieventämistä koskevan tiedonannon sovellettavuutta, mikä johti siihen, ettei SDI:lle myönnetty 50 prosentin alennusta sakoista CDT-kartellin osalta. Unionin yleisen tuomioistuimen toteamuksella CPT-kartellista ei ole oikeudellisesti merkitystä CDT-kartellin osalta. Unionin yleinen tuomioistuin sovelsi lisäksi virheellisesti sakoista vapauttamista tai niiden lieventämistä koskevaa tiedonantoa ja teki virheen hyväksyessään komission toteamuksen, jonka mukaan se, ettei SDI kuvaillut väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa rikkomisen markkinoiden jakamiseen liittyvää puolta, saattoi itsessään vaikuttaa arviointiin SDI:n yhteistyöstä hallinnollisen menettelyn aikana.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003, L 1, s. 1).


title: Yhdistetyt asiat T-568/08 ja T-573/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.7.2010 — M6 ja TF1v. komissio (Valtiontuet — Julkinen yleisradiopalvelu — Ranskan tasavallan France Télévisionsin hyväksi suunnittelema tuki — 150 miljoonan euron pääomasijoitus — Päätös olla vastustamatta tukea — Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu — Suhteellisuusarviointi — Vakavien vaikeuksien puuttuminen)

text:
               14.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/41

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.7.2010 — M6 ja TF1v. komissio
   (Yhdistetyt asiat T-568/08 ja T-573/08) (1)

   (Valtiontuet - Julkinen yleisradiopalvelu - Ranskan tasavallan France Télévisionsin hyväksi suunnittelema tuki - 150 miljoonan euron pääomasijoitus - Päätös olla vastustamatta tukea - Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu - Suhteellisuusarviointi - Vakavien vaikeuksien puuttuminen)
   2010/C 221/67
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Métropole télévision (M6) (Neuilly-sur-Seine, Ranska) (edustajat: asianajajat O. Freget, N. Chahid Nouraï, R. Lazerges ja M. Potel) ja Télévision française 1 SA (TF1) (Boulogne-Billancourt, Ranska) (edustajat: asianajajat J. P. Hordies ja C. Smits)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Stromsky ja B. Martenczuk)

      Väliintulija, joka tukee kantajien vaatimuksia: Canal + (Issy-les-Moulineaux, Ranska) (edustaja: asianajaja E. Guillaume)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Ranskan tasavalta (asiamiehet: aluksi G. de Bergues ja A. L. Vendrolini, sittemmin G. de Bergues ja L. Butel) ja France Télévisions (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat J. P. Gunther, D. Tayar, A. Giraud ja S. Snoeck)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota 16.7.2008 tehty komission päätös K(2008) 3506 lopullinen, joka koskee Ranskan tasavallan suunnitelmaa myöntää 150 miljoonan euron suuruinen pääomasijoitus France Télévisions SA:lle, ja pyyntö siitä, että komissio velvoitetaan aloittamaan muodollinen tutkintamenettely

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanteet hylätään.

               2)

               Métropole télévision (M6) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan asiassa T-568/08, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission ja France Télévisionsin oikeudenkäyntikulut tässä asiassa.

               3)

               Télévision française 1 SA (TF1) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan asiassa T-573/08, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission ja France Télévisionsin oikeudenkäyntikulut tässä asiassa.

               4)

               Ranskan tasavalta ja Canal + vastaavat kukin omista oikeudenkäyntikuluistaan asioissa T-568/08 ja T-573/08.

      (1)  EUVL C 55, 7.3.2009.


title: Asia C-254/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 24.5.2012 — WIND Telecomunicazioni SpA v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

text:
               21.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 24.5.2012 — WIND Telecomunicazioni SpA v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni
   (Asia C-254/12)
   2012/C 217/25
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: WIND Telecomunicazioni SpA

      Vastapuoli: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni (AGCOM)

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko alaa koskevia yhteisön säännöksiä, erityisesti direktiivin 2002/20 (1) säännöksiä, tulkittava siten, että ne ovat esteenä edellä esitetyn kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle ja etenkin vuonna 2005 annetulle laille nro 266, sellaisena kuin sitä konkreettisesti sovelletaan sääntelyvaiheessa?

      (1)  Sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista (valtuutusdirektiivi) 7.3.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/20/EY (EYVL L 108, s. 21).


title: Asia T-499/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.7.2011 — Evonik Industries v. SMHV (Purppuranvärinen, reunastaan pyöristetty suorakulmio) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus purppuranväristä, reunastaan pyöristettyä suorakulmiota esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               10.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/48

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.7.2011 — Evonik Industries v. SMHV (Purppuranvärinen, reunastaan pyöristetty suorakulmio)
   (Asia T-499/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus purppuranväristä, reunastaan pyöristettyä suorakulmiota esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2011/C 269/105
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Evonik Industries AG (Essen, Saksa) (edustaja: asianajaja J. Albrecht)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: ensin S. Stürmann, sitten S. Stürmann ja G. Schneider, lopuksi S. Stürmann ja R. Manea)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamiskanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 2.10.2009 asiassa R 491/2009-4 tekemästä päätöksestä, joka koski hakemusta purppuranväristä, reunastaan pyöristettyä suorakulmiota esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Evonik Industries AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 37, 13.2.2010.


title: Asia C-45/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 28.1.2013 — Andreas Kainz v. Pantherwerke AG

text:
               25.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 147/2

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 28.1.2013 — Andreas Kainz v. Pantherwerke AG
   (Asia C-45/13)
   2013/C 147/04
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberster Gerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Andreas Kainz

      Vastapuoli: Pantherwerke AG

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetuksen (EY) N:o 44/2001 (1) 5 artiklan 3 alakohdan sanamuotoa ”sen paikkakunnan —, missä vahinko sattui tai saattaa sattua”, tulkittava tuotevastuuasiassa siten,

                           1.1.

                           että paikkakunta, missä vahinkoa aiheuttanut teko tapahtui (tapahtumapaikka), on valmistajan kotipaikka;

                           1.2.

                           että paikkakunta, missä vahinkoa aiheuttanut teko tapahtui (tapahtumapaikka), on tuotteen markkinoille saattamisen paikkakunta;

                           1.3.

                           että paikkakunta, missä vahinkoa aiheuttanut teko tapahtui (tapahtumapaikka), on paikkakunta, missä käyttäjä hankki tuotteen?

               2)

               Jos kysymykseen 1.2 vastataan myöntävästi:

                           2.1.

                           Onko tuote saatettu markkinoille silloin, kun se siirretään pois valmistajan toteuttamasta valmistusprosessista ja kun se siirtyy myyntiprosessiin, jossa sitä tarjotaan yleisölle valmiina käyttöä tai kulutusta varten?

                           2.2.

                           Onko tuote saatettu markkinoille silloin, kun sitä kaupataan järjestelmällisesti loppukuluttajille?

      (1)  Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001 (EYVL 2001 L 12, s. 1).


title: Asia C-559/12 P: Valitus, jonka Ranskan tasavalta on tehnyt 5.12.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-154/10, Ranska v. komissio, 20.9.2012 antamasta tuomiosta

text:
               2.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/13

         Valitus, jonka Ranskan tasavalta on tehnyt 5.12.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-154/10, Ranska v. komissio, 20.9.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia C-559/12 P)
   2013/C 32/18
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues, J. Gstalter ja D. Colas)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-154/10, Ranska vastaan komissio, 20.9.2012 antama tuomio on kumottava kokonaisuudessaan

               —

               asia on ratkaistava lopullisesti kumoamalla Ranskan La Postelle myöntämästä valtiontuesta C 56/07 (ex E 15/05) 26.1.2010 annettu komission päätös 2010/605/EU (1) tai asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen

               —

               vastapuoli on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi Ranskan hallitus vetoaa neljään valitusperusteeseen.
   Ranskan hallitus väittää ensimmäisessä valitusperusteessaan yhtäältä, että unionin yleinen tuomioistuin jätti valituksenalaisessa tuomiossa Ranskan hallituksen esittämien kanneperusteiden merkityksen ilmeisellä tavalla huomioimatta, kun se katsoi, että kaikki esitetyt kanneperusteet liittyivät lähinnä edun eivätkä valtion varojen siirron olemassaolon määrittämiseen. Unionin yleinen tuomioistuin rikkoi täten toisaalta työjärjestyksensä 44 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja 48 artiklan 2 kohtaa, kun se jätti tutkimatta Ranskan hallituksen väitteen, joka perustui valtion varojen siirtoa koskevan edellytyksen rikkomiseen.
   Ranskan hallitus väittää toisessa valitusperusteessaan, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se katsoi, että komissio oli osoittanut oikeudellisesti riittävällä tavalla sen, että La Postelle oli myönnetty valtiontakaus. Kyseinen hallitus väittää toissijaisesti, että unionin yleinen tuomioistuin otti sille esitetyt todisteet huomioon vääristyneellä tavalla siltä osin kuin se katsoi, että komission esittämien todisteiden perusteella voitiin todeta valtiontakauksen olemassaolo.
   Ranskan hallitus väittää kolmannessa valitusperusteessaan, että unionin yleinen tuomioistuin otti Ranskan oikeuden huomioon vääristyneellä tavalla, loukkasi perusteluvelvollisuuttaan ja toissijaisesti teki virheen tosiseikkojen oikeudellisessa arvioinnissa, kun se hylkäsi kyseisen hallituksen esittämän toisen kanneperusteen, joka perustui La Postelle myönnetyn rajoittamattoman valtiontakauksen olemassaoloon liittyviin tosiseikkoja koskeviin virheisiin ja oikeudellisiin virheisiin. Tämä valitusperuste jakautuu neljään osaan.
   Ranskan hallitus väittää ensimmäiseksi, että unionin yleinen tuomioistuin otti Ranskan oikeuden huomioon vääristyneellä tavalla, kun se katsoi, että komissio oli todennut perustellusti, ettei Ranskan oikeudessa suljeta pois valtion mahdollisuutta myöntää implisiittinen takaus teollista ja kaupallista toimintaa harjoittavalle julkiselle laitokselle (établissement public à caractère industriel et commercial; jäljempänä EPIC).
   Ranskan hallitus väittää toiseksi, että unionin yleinen tuomioistuin otti Ranskan oikeuden huomioon vääristyneellä tavalla, kun se hyväksyi komission päätelmät siltä osin kuin ne koskevat hallinnollisista uhkasakoista ja uhkasakkoihin tuomitsemisesta ja julkisoikeudellisten oikeushenkilöiden tuomioiden täytäntöönpanosta 16.7.1980 annetun lain nro 80-539 soveltamisen vaikutuksia.
   Ranskan hallitus väittää kolmanneksi, että unionin yleinen tuomioistuin otti Ranskan oikeuden huomioon vääristyneellä tavalla ja loukkasi perusteluvelvollisuuttaan, kun se hylkäsi kyseisen hallituksen esittämän kanneperusteen osan, joka perustui komission tekemään virheeseen siltä osin kuin komissio rinnasti valtion vastuun syntymisen edellytykset takausjärjestelmään.
   Ranskan hallitus väittää neljänneksi, että unionin yleinen tuomioistuin otti Ranskan oikeuden huomioon vääristyneellä tavalla, kun se hylkäsi kyseisen hallituksen esittämän kanneperusteen osan, joka perustui puretun EPICin velvollisuuksien mahdollisen siirtämisen seurauksiin liittyvään komission virheeseen.
   Ranskan hallitus väittää neljännessä ja viimeisessä valitusperusteessaan, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se katsoi, että komissio oli osoittanut oikeudellisesti riittävällä tavalla sen, että La Postelle myönnetystä väitetystä valtiontakauksesta oli syntynyt etua. Toissijaisesti Ranskan hallitus väittää, että unionin yleinen tuomioistuin otti sille esitetyt todisteet huomioon vääristyneellä tavalla, kun se katsoi, että kyseisen hallituksen esittämät seikat eivät tehneet komission päätelmää edun olemassaolosta pätemättömäksi.

      (1)  EUVL L 274, s. 1.


title: Asia T-130/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.4.2013 — Gossio v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvat rajoittavat erityistoimenpiteet Norsunluurannikon tilanteen vuoksi — Varojen jäädyttäminen — Perusteluvelvollisuus — Ilmeinen arviointivirhe)

text:
               8.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/15

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.4.2013 — Gossio v. neuvosto
   (Asia T-130/11) (1)

   (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvat rajoittavat erityistoimenpiteet Norsunluurannikon tilanteen vuoksi - Varojen jäädyttäminen - Perusteluvelvollisuus - Ilmeinen arviointivirhe)
   2013/C 164/27
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Marcel Gossio (Abidjan, Norsunluurannikko) (edustajat: aluksi asianajaja G. Collard, sitten asianajaja S. Zokou)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: B. Driessen ja G. Étienne)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Bordes ja M. Konstantinidis) ja Norsunluurannikon tasavalta (edustajat: asianajajat J.-P. Mignard, J.-P. Benoit ja G. Merland)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus yhtäältä Norsunluurannikkoon kohdistuvien rajoittavien toimenpiteiden jatkamisesta annetun neuvoston päätöksen 2010/656/YUTP muuttamisesta 14.1.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/18/YUTP (EUVL L 11, s. 36) kumoamisesta ja toisaalta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvien rajoittavien erityistoimenpiteiden toteuttamisesta Norsunluurannikon tilanteen vuoksi annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 560/2005 muuttamisesta 14.1.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 25/2011 (EUVL L 11, s. 1) kumoamisesta

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Marcel Gossio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Norsunluurannikon tasavalta ja Euroopan komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 130, 30.4.2011.


title: Asia C-30/08: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 9.6.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta

text:
               8.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 285/32

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 9.6.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-30/08) (1)

   (2008/C 285/56)

      Oikeudenkäyntikieli: italia

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 79, 29.3.2008.


title: Asia T-528/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.12.2015 – Information Resources v. SMHV (Growth Delivered) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin Growth Delivered rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Tavaramerkki, joka koostuu mainoslauseesta — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               25.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 27/48

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.12.2015 – Information Resources v. SMHV (Growth Delivered)
   (Asia T-528/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin Growth Delivered rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Tavaramerkki, joka koostuu mainoslauseesta - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2016/C 027/60)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Information Resources, Inc. (Chicago, Illinois, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja C. Schulte)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: S. Bonne)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 5.5.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 1777/2013-4), joka koskee hakemusta sanamerkin Growth Delivered rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Information Resources, Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 303, 8.9.2014.


title: Asia C-19/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Kammarrätten i Stockholm (Ruotsi) on esittänyt 21.1.2008 — Migrationsverket v. Edgar Petrosian, Nelli Petrosian, Svetlana Petrosian, David Petrosian ja Maxime Petrosian

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/30

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Kammarrätten i Stockholm (Ruotsi) on esittänyt 21.1.2008 — Migrationsverket v. Edgar Petrosian, Nelli Petrosian, Svetlana Petrosian, David Petrosian ja Maxime Petrosian
   (Asia C-19/08)
   (2008/C 64/43)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Kammarrätten i Stockholm
   Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Migrationsverket

      Vastapuolet: Edgar Petrosian, Nelli Petrosian, Svetlana Petrosian, David Petrosian ja Maxime Petrosian
   Ennakkoratkaisukysymys
   Onko neuvoston asetuksen (EY) N:o 343/2003 (1) (Dublin-asetus) 20 artiklan 1 kohdan d alakohtaa ja 20 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että vastuu turvapaikkahakemuksen käsittelystä siirtyy sille jäsenvaltiolle, jossa hakemus tehtiin, jos siirtoa ei toteuteta kuuden kuukauden kuluessa sellaisen tilapäisen päätöksen tekemisestä, jolla siirron täytäntöönpanoa lykättiin, ja riippumatta siitä, milloin tehdään lopullinen päätös siitä, toteutetaanko siirto?

      (1)  EUVL L 50, s. 1.


title: Asia C-91/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 25.2.2013 — Essent Energie Productie BV v. Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

text:
               25.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 147/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 25.2.2013 — Essent Energie Productie BV v. Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid
   (Asia C-91/13)
   2013/C 147/18
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Raad van State

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Essent Energie Productie BV

      Muu osapuoli: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voiko pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa toimeksiantaja, jota ulkomaalaisten työskentelystä annetun vuoden 1994 lain 2 §:n 1 momentin mukaan voidaan pitää kyseisten turkkilaisten työntekijöiden työnantajana, vedota Alankomaiden viranomaisia vastaan päätöksen N:o 1/80 (1) 13 artiklassa olevaan standstill-lausekkeeseen tai lisäpöytäkirjan (2) 41 artiklassa olevaan standstill-lausekkeeseen?

               2)

                           a)

                           Onko päätöksen N:o 1/80 13 artiklassa olevaa standstill-lauseketta tai lisäpöytäkirjan 41 artiklassa olevaa standstill-lauseketta tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaisen kiellon säätämiselle, jota tarkoitetaan ulkomaalaisten työskentelystä annetun vuoden 1994 lain 2 §:n 1 momentissa ja jonka mukaan toimeksiantajat eivät saa ilman alankomaalaista työlupaa teettää työtä kolmannen maan — tässä tapauksessa Turkin — kansalaisilla, tilanteessa, jossa työntekijät ovat saksalaisen yrityksen palveluksessa ja työskentelevät alankomaalaisen työvoimaa käyttöönsä vuokraavan yrityksen välityksellä Alankomaissa olevan toimeksiantajan hyväksi?

                           b)

                           Onko tältä osin merkitystä sillä, että jo ennen päätöksen N:o 1/80 13 artiklassa olevan standstill-lausekkeen ja lisäpöytäkirjan 41 artiklassa olevan standstill-lausekkeen voimaantuloa työn teettäminen ulkomaalaisella työsopimuksen perusteella ilman työlupaa oli kielletty ja että kyseinen kielto ennen päätöksen N:o 1/80 13 artiklassa olevan standstill-lausekkeen voimaantuloa laajennettiin koskemaan työvoimaa käyttöönsä vuokraavia yrityksiä, joiden käyttöön ulkomaalaisia työntekijöitä lähetetään?

      (1)  ETY/Turkki-assosiaation kehittämisestä 19.9.1980 tehty assosiaationeuvoston päätös N:o 1/80.

      (2)  Allekirjoitettu Brysselissä 23.11.1970 ja yhteisön puolesta tehty, hyväksytty ja vahvistettu 19.12.1972 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2760/72 (EYVL L 293, s. 1).