title: Asian C-168/99 poistaminen rekisteristä

text:
C 247/28              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   26.8.2000
         Asian C-405/99 (1) poistaminen rekisteristä                        Asian C-417/98 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2000/C 247/43)                                                     (2000/C 247/47)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 4.4.2000            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 10.5.2000
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-405/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan             tu asia C-417/98 P, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Belgian kuningaskunta.                                             Primex Produkte Import-Export GmbH & Co. KG, Gebr. Kruse
                                                                   GmbH ja Interporc Im- und Export GmbH.
(1) EYVL C 20, 22.1.2000.
                                                                   (1) EYVL C 1, 4.1.1999.
         Asian C-426/99 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2000/C 247/44)                                      Asian C-156/99 (1) poistaminen rekisteristä
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 6.4.2000                                    (2000/C 247/48)
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-426/99 (Oberlandesgericht Düsseldorfin esittämä          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 10.5.2000
ennakkoratkaisupyyntö), Connaught Laboratories Inc. vastaan        antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
SmithKline Beecham Pharma GmbH ja SmithKline Beecham               tu asia C-156/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Biologicals Manufacturing SA.                                      Ranskan tasavalta.
(1) EYVL C 34, 5.2.2000.                                           (1) EYVL C 226, 7.8.1999.
         Asian C-355/99 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                            Asian C-168/99 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2000/C 247/45)
                                                                                (2000/C 247/49)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 7.4.2000
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 11.5.2000
tu asia C-355/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan             antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
Irlanti.                                                           tu asia C-168/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                   Espanjan kuningaskunta.
(1) EYVL C 352, 4.12.1999.
                                                                   (1) EYVL C 204, 17.7.1999.
         Asian C-412/99 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2000/C 247/46)                                      Asian C-229/99 (1) poistaminen rekisteristä
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 18.4.2000                                   (2000/C 247/50)
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-412/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan             Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston
Itävallan tasavalta.                                               puheenjohtajan 15.5.2000 antamalla määräyksellä tuomiois-
                                                                   tuimen rekisteristä on poistettu asia C-229/99, Euroopan
(1) EYVL C 79, 18.3.2000.                                          yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta.
                                                                   (1) EYVL C 226, 7.8.1999.


title: Asia C-276/01: Amtsgericht Schleswigin 5.6.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö järjestysrikkomusasiassa Joachim Christian Kurt Steffenseniä vastaan

text:
C 275/6                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       29.9.2001
      Myös asianajajat, jotka ovat muiden EY:n jäsenvaltioiden           myös tällaisessa yhteydessä sovellettava asetuksen
      kansalaisia ja jotka harjoittavat ammattiaan Italiassa;            N:o 729/70(2) 8 artiklaan ja asetuksen N:o 4253/88(3) 23 artik-
      joutuvat asianajajan palkkioiden osalta noudattamaan               laan sisältyviä periaatteita, joiden mukaan jäsenvaltio voi
      9.2.1982 annetun lain 13 §:ää ja siten myös kieltoa,               toteuttaa ja sen on toteutettava tarvittavat toimet sääntöjenvas-
      jonka mukaan palkkiot eivät saa alittaa tiettyä vähimmäis-         taisuuksien estämiseksi ja niihin kohdistuvien seuraamusten
      määrää.                                                            toteuttamiseksi sekä sellaisten summien takaisinperimiseksi,
                                                                         jotka on menetetty sääntöjenvastaisuuksien tai laiminlyöntien
                                                                         seurauksena?
2)    Rajoitetaanko vapaata kilpailua sillä, että kyseisen lain
      633 §:n 1 momentin 2 kohdan ja 636 §:n 1 momentin
      mukaan asianajaja voi antaa asianajajaliittonsa vahvistaa          (1) EYVL 53, 25.2.1977, s. 30.
      palkkionsa suuruuden hänen asiakastaan ja tuomaria                 (2) EYVL 94, 28.4.1970, s. 13.
      (välitoimimenettelyssä) sitovalla asiakirjalla, jonka perus-       (3) EYVL 374, 31.12.1988, s. 1.
      teella hän saa oikeuden, joka perustuu edellä mainittuja
      vähimmäismääriä noudattavan palkkion yksipuoliseen
      määrittämiseen, koska tällä tavalla estetään se, että asiana-
      jajat määrittävät vapaasti palkkionsa siten kuin EY 81 ar-
      tiklan 1 kohdan a alakohta edellyttää, kun palkkiot
      vahvistaa yksiomaan asianajajista koostuva toimielin?
                                                                         Amtsgericht Schleswigin 5.6.2001 tekemällään päätöksel-
                                                                         lä esittämä ennakkoratkaisupyyntö järjestysrikkomus-
                                                                             asiassa Joachim Christian Kurt Steffenseniä vastaan
Consiglio di Staton (kuudes jaosto) 8.5.2001 tekemällään                                          (Asia C-276/01)
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Mi-
nistero delle Politiche Agricole e Forestali vastaan
CO.P.P.I., Consorzio Produttori Pompelmo Italiano, Soc.                                           (2001/C 275/12)
Coop. a.r.l., joka koskee yrityksiä Società Concentrati
Bevibili Sicilia – C.B.S. a r.l. ja IBIESSE – Impianti Brevetti
                            Servizi-a r.l.                               Amtsgericht Schleswig on pyytänyt 5.6.2001 tekemällään
                                                                         päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-
                                                                         tuimeen 13.7.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
                          (Asia C-271/01)                                ennakkoratkaisua järjestysrikkomusasiassa Joachim Christian
                                                                         Kurt Steffenseniä vastaan seuraavan kysymykseen:
                          (2001/C 275/11)                                1.    Onko virallisesta elintarvikkeiden tarkastuksesta 14 päi-
                                                                               vänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivi
                                                                               89/397/ETY (1) 7 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että
Consiglio di Stato (kuudes jaosto) on pyytänyt 8.5.2001                        tuotteen valmistajalla on sen perusteella välittömästi
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-                      sovellettavissa oleva oikeus hankkia vastanäyttöä, jos
mioistuimen kirjaamoon 9.7.2001, Euroopan yhteisöjen tuo-                      valtiolliset viranomaiset ovat ottaneet vähittäiskaupassa
mioistuimelta ennakkoratkaisua Ministero delle Politiche Agri-                 valmistajan tuotteesta näytteen analyysia varten ja viran-
cole e Forestali vastaan CO.P.P.I., Consorzio Produttori Pom-                  omaisilla on näytteen johdosta huomautettavaa elintarvi-
pelmo Italiano, Soc. Coop. a.r.l., joka koskee yrityksiä Società               keoikeudellisten säännösten ja määräysten perusteella?
Concentrati Bevibili Sicilia – C.B.S. a r.l. ja IBIESSE – Impianti
Brevetti Servizi-a r.l., seuraavaan kysymykseen:                         2.    Siinä tapauksessa, että edellä olevaan kysymykseen vasta-
                                                                               taan myöntävästi:
                                                                               Onko edellä mainitun direktiivin 7 artiklan 1 kohtaa
Edellyttääkö 15.2.1977 annetun neuvoston asetuksen                             tulkittava siten, että siitä johtuu yhteisön oikeuteen
N:o 355/1977(1) 19 artikla – jonka mukaan kyseisen rahaston                    perustuva kielto käyttää lausuntoja, jotka on laadittu
komitean annettua lausuntonsa rahoituksellisista näkökohdista                  valtion viranomaisten aloitteesta otettujen näytteiden
komissio voi 22 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen                     perusteella, jos sen tuotteen valmistajalle, jonka osalta
päättää rahaston avustuksen keskeyttämisestä, vähentämisestä                   lausunnossa oli huomautettavaa, ei ole annettu mahdolli-
tai epäämisestä ja periä takaisin summat muun muassa silloin,                  suutta hankkia vastanäyttöä?
jos tuensaaja ilman komission etukäteen myöntämää lupaa
myy rahaston rahoittamat laitteet tai koneet ennen asetuksessa
säädettyjen määräaikojen päättymistä – tiettyä menettelyä,               (1) EYVL L 186, s. 23.
jossa jäsenvaltiolla ei ole toimivaltaa toteuttaa samoja, tuen
epäämistä ja takaisinperimistä koskevia toimenpiteitä, vai onko


title: Yhdistettyjen asioiden T-153/96 ja T-8/97 poistaminen rekisteristä

text:
C 246/46              FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   28.8.1999
          Asian T-32/96 (1)poistaminen rekisteristä                              Asian T-6/97 (1) poistaminen rekisteristä
                        (1999/C 246/93)                                                        (1999/C 246/96)
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                         (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-              Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men laajennetun toisen jaoston puheenjohtajan 12.4.1999                men viidennen jaoston puheenjohtajan 5.5.1999 antamalla
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-         määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-
tu asia T-32/96, Société Générale vastaan Euroopan yhteisöjen          teristä on poistettu asia T-6/97, Comafrica SpA ja Dole Fresh
komissio.                                                              Fruit Europe Ltd & Co. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
(1) EYVL C 133, 4.5.1996.                                              (1) EYVL C 74, 8.3.1997.
Yhdistettyjen asioiden T-153/96 ja T-8/97 (1) poistaminen
                          rekisteristä                                           Asian T-62/97 (1) poistaminen rekisteristä
                        (1999/C 246/94)                                                        (1999/C 246/97)
                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                                         (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-              Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men laajennetun viidennen jaoston puheenjohtajan 25.2.1999             men laajennetun toisen jaoston puheenjohtajan 12.4.1999
antamalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-              antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tuimen rekisteristä on poistettu yhdistetyt asiat T-153/96             tu asia T-62/97, Société Générale vastaan Euroopan yhteisöjen
ja T-8/97, Union Carbide Corporation vastaan Euroopan                  komissio.
yhteisöjen komissio.
                                                                       (1) EYVL C 166, 31.5.1997.
(1) EYVL C 354, 23.11.1996 ja C 74, 8.3.1997.
                                                                                Asian T-124/97 (1) poistaminen rekisteristä
          Asian T-1/97 (1) poistaminen rekisteristä
                        (1999/C 246/95)                                                        (1999/C 246/98)
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                         (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-              Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men toisen jaoston puheenjohtajan 31.5.1999 antamalla                  men ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 15.4.1999 antamal-
määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-            la määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
teristä on poistettu asia T-1/97, Jean-Luc Delhaye vastaan             T-124/97, Miguel Dı́az-Llanos La Roche vastaan Euroopan
Euroopan yhteisöjen komissio.                                          yhteisöjen komissio.
(1) EYVL C 54, 22.2.1997.                                              (1) EYVL C 181, 14.6.1997.


title: Asia T-122/14: Kanne 19.2.2014 – Italia v. komissio

text:
               7.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 102/42

         Kanne 19.2.2014 – Italia v. komissio
   (Asia T-122/14)
   2014/C 102/63
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamiehet: avvocato dello Stato S. Fiorentino ja G. Palmieri)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tämä kanne on nostettu Euroopan komission 9.12.2013 tekemästä päätöksestä nro C(2013) 8681 final, jolla komissio unionin tuomioistuimen asiassa C-496/09 17.11.2011 antaman tuomion nojalla velvoitti Italian tasavallan maksamaan 6 252 000 euron suuruisen määrän viivästyskorkoina.
   Riidanalainen päätös liittyy viivästyksen toiseen puolivuotiskauteen eli 17.5.–17.11.2012 väliseen ajanjaksoon.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin kanneperusteisiin:

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 260 artiklan 1 kohdan ja 3 kohdan 2 alakohdan rikkomiseen sekä täytäntöönpantavan tuomion vastaiseen menettelyyn akordimenettelyn (concordato preventivo) kohteena tai hallinnollisessa pakkoselvitystilassa (amministrazione concordata) olevien yritysten osalta.
               Kantaja väittää tältä osin, ettei päätöksessä ole vähennetty viitekauden lopulla nostamatta olleesta tuesta konkurssissa olevilta tai konkurssimenettelyn alaisilta yrityksiltä olevia saatavia, jotka sisältyivät mainittujen menettelyjen kohteena olleisiin velkoihin, vaikka Italian hallituksen mielestä kyse on saatavista, joiden takaisinperinnässä kyseinen jäsenvaltio oli noudattanut kaikkea tarvittavaa huolellisuutta, joten ne oli jätettävä nostamatta olleen tuen määrän ulkopuolelle täytäntöönpantavassa tuomiossa määrätyin tavoin.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1) ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 täytäntöönpanosta 21.4.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 794/2004 (EUVL L 140, s. 1) rikkomiseen.
               Kantaja väittää tältä osin, että päätöksessä määrätään, että Italian viranomaisten on asetuksen N:o 794/2004 11 artiklassa säädetyin tavoin laskettava yritysten valtiontuen palautuksina maksamien määrien korolle korkoa. Italian hallitus riitauttaa tämän katsoen, että – myös unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön valossa (vrt. erityisesti asiassa C-295/07, komissio v. Département du Loiret ja Scotta SA, 11.12.2008 annettu tuomio) – tällaista korkojenlaskentatapaa ei voida soveltaa takaisinperintää koskeviin päätöksiin, jotka on tehty ennen asetuksen N:o 794/2004 voimaantuloa eikä varsinkaan päätöksiin, jotka tehtiin ennen sääntöjenvastaisesti myönnetyn tuen takaisinperinnässä sovellettavasta korkotasosta annetun komission tiedonannon (EUVL L 110, 8.5.2003, s. 21) julkaisemista.


title: Asia T-495/04: Belfassin 23.12.2004 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
               5.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 57/34

         Belfassin 23.12.2004 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne
   (Asia T-495/04)
   (2005/C 57/59)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Belfass, kotipaikka Bryssel (Belgia), on nostanut 23.12.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Lucas Vogel.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa Euroopan unionin neuvoston pääsihteeristön tekemän päätöksen, jolla hylättiin kantajan kaksi tarjousta, jotka kantaja teki sellaisen tarjouspyynnön UCA 033/04 johdosta, joka koskee kahden Brysselissä sijaitsevan toimistotalon siivous- ja huoltopalveluista tehtävää hankintasopimusta;

               —

               velvoittaa vastaajan maksamaan 1 481 317,65 euron suuruisen vahingonkorvauksen, johon on lisättävä 7 %:n vuosikorko, joka lasketaan tämän kanteen nostamisesta lukien sillä nimenomaisella varauksella, että vahingonkorvauksen määrää myöhemmin korotetaan, alennetaan tai tarkennetaan, ja

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Tämän asian kantaja, joka on toimistojen siivoukseen erikoistunut yritys ja joka on hoitanut 1.1.1998 lähtien tiettyjen neuvoston pääsihteeristön toimistojen siivousta, vastustaa sitä, että vastaaja hylkäsi kantajan tekemät kaksi tarjousta, jotka koskevat rakennusten Woluwé Heights (erä 1) ja Frère Orban (erä 2) siivous- ja muiden palveluiden toteuttamisesta tehtävää hankintasopimusta.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi seuraaviin seikkoihin:

               —

               Erää 1 koskevan tarjouksen hylkäämisessä on tehty ilmeinen arviointivirhe siltä osin kuin vastaaja väittää, että mainitun tarjouksen mukainen keskituntipalkkio on pienempi kuin Union générale belge du nettoyagen (Belgian siivousalan ammattiliitto) määräämä 1.7.2004 voimassa ollut luokan 1 A mukainen minimipalkka, vaikka kantajan mukaan tarkasteltaessa asianmukaisesti sen tekemän tarjouksen lukumääriä saadaan selville, että niiden perusteella saatava keskituntipalkkio on Union générale belge du nettoyagen vahvistamaa minimiä suurempi.

               —

               Hyvän hallinnon ja syrjintäkiellon periaatteita on loukattu ja on tehty ilmeinen arviointivirhe siltä osin kuin erää 2 koskeva tarjous on kantajan mukaan hylätty pelkästään sillä perusteella, että vastaajan mukaan mainitun tarjouksen mukainen kokonaistyötuntimäärä on yli 12,5 %:a pienempi kuin muiden kyseistä hankintaa varten tehtyjen tarjousten mukainen keskimääräinen tuntimäärä, vaikka kantajan mukaan kyseisen arviointiperusteen käyttäminen kanteen kohteena olevassa päätöksessä suosii sellaisia kalliimpia tarjouksia, joissa laskuttamisen perusteena on suurempi tuntimäärä ilman että suuremmasta tuntimäärästä on objektiivisesti havaittavissa olevaa hyötyä.


title: Asia C-222/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 5.3.2009 (Tribunal Supremon (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Unión de Televisiones Comerciales Asociadas (UTECA) v. Administración General del Estado (Ennakkoratkaisupyyntö — EY 12 artikla — Kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kielto — EY 39, EY 43, EY 49 ja EY 56 artikla — EY:n perustamissopimuksessa taatut perusvapaudet — EY 87 artikla — Valtiontuki — Direktiivi 89/552/ETY — Televisiolähetystoiminnan harjoittaminen — Televisiolähetystoiminnan harjoittajille asetettu velvoite, jonka mukaan niiden on osoitettava osuus liiketoimintansa tuloista eurooppalaisten elokuvien ja tv-elokuvien ennakkorahoitukseen ja tästä määrästä 60 prosenttia on osoitettava teoksille, joiden alkuperäiskieli on jokin Espanjan kuningaskunnan virallisista kielistä ja joita lähinnä Espanjan elokuvateollisuus tuottaa)

text:
               1.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 102/4

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 5.3.2009 (Tribunal Supremon (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Unión de Televisiones Comerciales Asociadas (UTECA) v. Administración General del Estado
   (Asia C-222/07) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - EY 12 artikla - Kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kielto - EY 39, EY 43, EY 49 ja EY 56 artikla - EY:n perustamissopimuksessa taatut perusvapaudet - EY 87 artikla - Valtiontuki - Direktiivi 89/552/ETY - Televisiolähetystoiminnan harjoittaminen - Televisiolähetystoiminnan harjoittajille asetettu velvoite, jonka mukaan niiden on osoitettava osuus liiketoimintansa tuloista eurooppalaisten elokuvien ja tv-elokuvien ennakkorahoitukseen ja tästä määrästä 60 prosenttia on osoitettava teoksille, joiden alkuperäiskieli on jokin Espanjan kuningaskunnan virallisista kielistä ja joita lähinnä Espanjan elokuvateollisuus tuottaa)
   2009/C 102/05
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Supremo

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Unión de Televisiones Comerciales Asociadas (UTECA)

      Vastaaja: Administración General del Estado

      Muut osapuolet: Federación de Asociaciones de Productores Audiovisuales, Radiotelevisión Española (RTVE) ja Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (Egeda)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö – Tribunal Supremo – EY 12 artiklan, EY 87 artiklan 3 kohdan ja televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun neuvoston direktiivin 89/552/ETY (EYVL L 298, s. 23) 3 artiklan 1 kohdan tulkinta – Televisiolähetystoiminnan harjoittajille asetettu velvoite, jonka mukaan niiden on osoitettava tietty prosenttisosuus liiketoimintansa tuloista eurooppalaisten elokuvien ja televisio-ohjelmien ennakkorahoitukseen ja tästä määrästä 60 prosenttia on osoitettava alkuperäisille espanjankielisille teoksille, joita lähinnä Espanjan elokuvateollisuus tuottaa

      Tuomiolauselma

               1)

               Televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 3.10.1989 annetun neuvoston direktiivin 89/552/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 30.6.1997 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/36/EY, ja etenkin sen 3 artiklaa sekä EY 12 artiklaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion toimenpiteelle, jolla televisiolähetystoiminnan harjoittajat velvoitetaan osoittamaan 5 prosenttia liiketoimintansa tuloista eurooppalaisten elokuvien ja tv-elokuvien ennakkorahoitukseen ja erityisesti 60 prosenttia tästä 5 prosentista teoksille, joiden alkuperäiskieli on jokin kyseisen jäsenvaltion virallisista kielistä.

               2)

               EY 87 artiklaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen jäsenvaltion toimenpide, jolla televisiolähetystoiminnan harjoittajat velvoitetaan osoittamaan 5 prosenttia liiketoimintansa tuloista eurooppalaisten elokuvien ja tv-elokuvien ennakkorahoitukseen ja erityisesti 60 prosenttia tästä 5 prosentista teoksille, joiden alkuperäiskieli on jokin kyseisen jäsenvaltion virallisista kielistä, ei merkitse kyseisen jäsenvaltion elokuva-alalle annettavaa valtiontukea.

      (1)  EUVL C 155, 7.7.2007.


title: Asia T-247/06 P: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 5.7.2007 — Sanchez Ferriz v. komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Urakehitystä koskeva arviointikertomus — Vuoden 2003 arviointikierros — Perusteeton valitus)

text:
               25.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 199/37

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 5.7.2007 — Sanchez Ferriz v. komissio
   (Asia T-247/06 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Urakehitystä koskeva arviointikertomus - Vuoden 2003 arviointikierros - Perusteeton valitus)
   (2007/C 199/71)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Carlos Sanchez Ferriz (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja F. Frabetti)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Berscheid ja M. Velardo)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus, jossa vaaditaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa F-19/05, Sanchez Ferriz vastaan komissio, 28.6.2006 antaman tuomion (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) kumoamista
   Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Carlos Sanchez Ferriz velvoitetaan korvaamaan tässä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 261, 28.10.2006.


title: Asia C-241/13: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 18.8.2014 – Euroopan komissio v. Viron tasavalta, jota väliintulijoina tukevat Saksan liittotasavalta, Belgian kuningaskunta, Alankomaiden kuningaskunta, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, Puolan tasavalta, Suomen tasavalta ja Ruotsin kuningaskunta

text:
               17.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 409/31

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 18.8.2014 – Euroopan komissio v. Viron tasavalta, jota väliintulijoina tukevat Saksan liittotasavalta, Belgian kuningaskunta, Alankomaiden kuningaskunta, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, Puolan tasavalta, Suomen tasavalta ja Ruotsin kuningaskunta
   (Asia C-241/13) (1)

   2014/C 409/44
   Oikeudenkäyntikieli: viro
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 189, 29.6.2013.


title: Tuomioistuimen tuomio, annettu 3 päivänä kesäkuuta 2013 , asiassa E-14/12 – EFTAn valvontaviranomainen vastaan Liechtensteinin ruhtinaskunta (Sopimuspuolen velvoitteiden noudattamatta jättäminen – sijoittautumisvapaus – palvelujen tarjoamisen vapaus – ETA-sopimuksen 31 ja 36 artikla – työvoiman vuokrausyritysten vakuustalletusvelvollisuus – välillinen ja välitön syrjintä – asuinpaikkavaatimus – perustelu)

text:
               26.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 277/11

         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   annettu 3 päivänä kesäkuuta 2013,
   asiassa E-14/12
   EFTAn valvontaviranomainen vastaan Liechtensteinin ruhtinaskunta
   (Sopimuspuolen velvoitteiden noudattamatta jättäminen – sijoittautumisvapaus – palvelujen tarjoamisen vapaus – ETA-sopimuksen 31 ja 36 artikla – työvoiman vuokrausyritysten vakuustalletusvelvollisuus – välillinen ja välitön syrjintä – asuinpaikkavaatimus – perustelu)
   2013/C 277/09
   Asiassa E-14/12, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Liechtensteinin ruhtinaskunta on esitetty pyyntö, jonka mukaan tuomioistuimen olisi todettava, että Liechtensteinin ruhtinaskunta ei ole täyttänyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 31 ja 36 artiklan mukaisia velvoitteitaan pitäessään voimassa lainsäädäntöä, jonka nojalla työvoiman vuokrausyrityksestä vastaavien, Liechtensteinissa asuvien henkilöiden on maksettava 50 000 Sveitsin frangin vakuus, kun samanlaista toimintaa harjoittavien, Liechtensteinin ulkopuolella asuvien henkilöiden ja yritysten, jotka pyrkivät välittämään tilapäistyövoimapalveluja yli rajojen, on maksettava 100 000 Sveitsin frangin vakuus. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti, ja tuomarit Per Christiansen (esittelevä tuomari) ja Páll Hreinsson, on antanut 3 päivänä kesäkuuta 2013 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Liechtensteinin ruhtinaskunta ei ole noudattanut Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 31 ja 36 artiklan mukaisia velvoitteitaan pitäessään voimassa lainsäädäntöä, jonka nojalla työvoiman vuokrausyrityksestä vastaavien, Liechtensteinissa asuvien henkilöiden on maksettava 50 000 Sveitsin frangin vakuus, kun samanlaista toimintaa harjoittavien, Liechtensteinin ulkopuolella asuvien henkilöiden ja yritysten, jotka pyrkivät välittämään tilapäistyövoimapalveluja yli rajojen, on maksettava 100 000 Sveitsin frangin vakuus;

               2)

               määrää Liechtensteinin maksamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-597/13 P: Valitus, jonka Total SA on tehnyt 22.11.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-548/08, Total SA v. Euroopan komissio, 13.9.2013 antamasta tuomiosta

text:
               15.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/18

         Valitus, jonka Total SA on tehnyt 22.11.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-548/08, Total SA v. Euroopan komissio, 13.9.2013 antamasta tuomiosta
   (Asia C-597/13 P)
   2014/C 45/33
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Total SA (edustajat: avocat E. Morgan de Rivery ja avocat E. Lagathu)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Ensisijaisesti

                           —

                           unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-548/08, Total vastaan Euroopan komissio, 13.9.2013 antama tuomio on kumottava kokonaisuudessaan SEUT 256 artiklan ja Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännöstä annetun pöytäkirjan N:o 3 56 artiklan perusteella

                           —

                           valittajan ensimmäisessä oikeusasteessa unionin yleisessä tuomioistuimessa esittämät vaatimukset on hyväksyttävä

                           —

                           EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/39.181 — Kynttilävahat) 1.10.2008 tehty komission päätös K(2008) 5476 lopullinen on siis kumottava Totalia koskevilta osin

               —

               toissijaisesti unionin tuomioistuimen on käytettävä SEUT 261 artiklaan perustuvaa päätösten muuttamista koskevaa toimivaltaansa alentaakseen Totalille määrätyn sakon määrää

               —

               Euroopan komissio on joka tapauksessa velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut Totalille unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut mukaan lukien.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vetoaa valituksensa tueksi kolmeen ensisijaiseen valistusperusteeseen ja kolmeen toissijaiseen valitusperusteeseen.
   Ensinnäkin valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on loukannut kontradiktorista periaatetta, koska se on antanut samana päivänä kaksi tuomiota, joilla on muutettu kantajalle kuuluvan vastuun luonnetta ja näin ollen muutettu sitä ankarammaksi.
   Valittaja vetoaa toiseksi oikeudellisiin virheisiin, jotka koskevat unionin yleisen tuomioistuimen tuomion perusteluja. Unionin yleinen tuomioistuin on sen mukaan yhtäältä tehnyt oikeudellisen virheen laillisuutta valvoessaan, koska se ei ole kumonnut päätöstä sen vuoksi, ettei komissio ollut noudattanut perusteluvelvollisuuttaan. Unionin yleinen tuomioistuin ei toisaalta ole noudattanut perusteluvelvollisuuttaan SEUT 261 artiklaan perustuvan päätösten muuttamista koskevan toimivaltansa yhteydessä.
   Valittaja moittii kolmanneksi unionin yleistä tuomioistuinta siitä, että se on tehnyt oikeudellisia virheitä käyttäessään SEUT 261 artiklaan perustuvaa päätösten muuttamista koskevaa toimivaltaansa, koska se on kieltäytynyt alentamasta valittajalle määrätyn sakon määrää samassa suhteessa kuin tytäryhtiölle Total Raffinage Marketingille määrätyn sakon määrää. Unionin yleinen tuomioistuin on yhtäältä arvioinut virheellisesti päätösten muuttamista koskevan toimivaltansa laajuutta, koska se on muuttanut valittajan ja tytäryhtiön vastuun solidaarista ja yhtenäistä luonnetta, vaikka sillä on oikeus ainoastaan muuttaa pelkkää sakon määrää. Valittaja katsoo toisaalta, että unionin yleinen tuomioistuin ei ole noudattanut unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä, joka koskee emoyhtiön yhteisvastuuta tytäryhtiön kilpailusääntöjä rikkovasta toiminnasta, ja se on loukannut yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteita sekä suhteellisuusperiaatetta.
   Valittaja kehottaa neljänneksi unionin tuomioistuinta toissijaisesti käyttämään omaa päätösten muuttamista koskevaa toimivaltaansa sakon kumoamiseksi tai sen määrän muuttamiseksi.
   Valittaja vaatii viidenneksi unionin tuomioistuinta muuttamaan rajoitetusti sakon määrää sen saattamiseksi samalle tasolle asiassa T-566/08 tytäryhtiölle Total Raffinage Marketingille määrätyn sakon määrän kanssa.
   Valittaja vaatii lopuksi unionin tuomioistuinta muuttamaan sakon perusmäärää sen saattamiseksi samalle tasolle asiassa T-566/08, tai, jos tuohon asiaan haetaan muutosta, unionin tuomioistuimen valituksesta antamassa tuomiossa, jos unionin tuomioistuin katsoo, että asia voidaan ratkaista, tai siinä tuomiossa, jonka unionin yleinen tuomioistuin antaa unionin tuomioistuimen palautettua asian sen käsiteltäväksi, tytäryhtiölle Total Raffinage Marketingille määrätyn sakon määrän kanssa.


title: Asia C-139/14: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 22.10.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Baden-Württemberg – Saksa) – Mineralquelle Zurzach AG v. Hauptzollamt Singen (Ennakkoratkaisupyyntö – Yhteinen tullitariffi – Tariffiluokittelu – Yhdistetty nimikkeistö – Tavaroiden luokittelu – Tariffinimike 2202 10 00 – Vesi, myös kivennäisvesi ja hiilihapotettu vesi, lisättyä sokeria tai muuta makeutusainetta sisältävä tai maustettu – Tariffinimike 2202 9010 11 – Vedellä laimennetut tai hiilihapotetut hedelmä- tai kasvismehut)

text:
               19.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/12

      Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 22.10.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Baden-Württemberg – Saksa) – Mineralquelle Zurzach AG v. Hauptzollamt Singen
      (Asia C-139/14) (1)

      (Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteinen tullitariffi - Tariffiluokittelu - Yhdistetty nimikkeistö - Tavaroiden luokittelu - Tariffinimike 2202 10 00 - Vesi, myös kivennäisvesi ja hiilihapotettu vesi, lisättyä sokeria tai muuta makeutusainetta sisältävä tai maustettu - Tariffinimike 2202 9010 11 - Vedellä laimennetut tai hiilihapotetut hedelmä- tai kasvismehut)
      (2015/C 016/18)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Finanzgericht Baden-Württemberg

         Asianosaiset

         Kantaja: Mineralquelle Zurzach AG

         Vastaaja: Hauptzollamt Singen

         Määräysosa

      Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteessä I olevaa yhdistettyä nimikkeistöä, sellaisena kuin se on muutettuna 27.10.2005 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1719/2005, on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen juoma, jonka ainesosia ovat muun muassa vesi, sokeri, appelsiini-, sitruuna-, rypäle-, ananas-, mandariini-, nektariini- ja passionhedelmämehutiiviste, aprikoosi- ja guavahedelmäliha, hapatusaine, vitamiiniseos sekä luontaisia ja luontaisen kaltaisia aromeita ja jonka hedelmämehupitoisuus on 12 prosenttia, on luokiteltava yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 2202 10 00.

         (1)  EUVL C 194, 24.6.2014.


title: Asia C-542/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Högsta domstolen (Ruotsi) on esittänyt 26.10.2016 – Länsförsäkringar Sak Försäkringsaktiebolag ym. v. Ingvar Mattssonin kuolinpesä sekä Jan-Erik Strobel ym. v. Länsförsäkringar Sak Försäkringsaktiebolag

text:
               16.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 14/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Högsta domstolen (Ruotsi) on esittänyt 26.10.2016 – Länsförsäkringar Sak Försäkringsaktiebolag ym. v. Ingvar Mattssonin kuolinpesä sekä Jan-Erik Strobel ym. v. Länsförsäkringar Sak Försäkringsaktiebolag
   (Asia C-542/16)
   (2017/C 014/31)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Högsta domstolen

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Länsförsäkringar Sak Försäkringsaktiebolag (kansallisen tuomioistuimen asiassa T 2761-15), sekä Jan-Herik Strobel, Mona Strobel, Margareta Nilsson, Per Nilsson, Kent Danås, Tommy Jönssonin kuolinpesä, Stefan Pramryd, Stefan Ingemansson, Lars Persson, Magnus Persson, Anne-Charlotte Wickström, Peter Nilsson, Ingela Landau, Thomas Landau, Britt-Inger Ruth Romare, Gertrud Andersson, Eva Andersson, Rolf Andersson, Lisa Bergström, Bo Sörensson, Christina Sörensson, Kaj Wirenkook, Lena Bergquist Johansson, Agneta Danås, Hans Eriksson, Christina Forsberg, Christina Danielsson, Per-Olof Danielsson, Ann-Christin Jönsson, Åke Jönsson, Stefan Lindgren, Daniel Röme, Ulla Nilsson ja Leif Göran Erik Nilssonin kuolinpesä (kansallisen tuomioistuimen asiassa T 25-16)

      Vastapuolet: Ingvar Mattssonin kuolinpesä (kansallisen tuomioistuimen asiassa T 2761-15), ja Länsförsäkringar Sak Försäkringsaktiebolag (kansallisen tuomioistuimen asiassa T 25-16)

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Kansallisen tuomioistuimen asia T 25-16

               1)

                           a)

                           Kuuluuko [direktiivin 2002/92] (1) piiriin toiminta, jossa vakuutusedustajan tarkoituksena ei ole ollut todellisen vakuutussopimuksen aikaansaaminen? Onko sillä merkitystä, onko tällainen tarkoitus puuttunut jo ennen toiminnan aloittamista vai vasta toiminnan aloittamisen jälkeen?

                           b)

                           Onko sillä, että edustaja on harjoittanut fiktiivisen toiminnan rinnalla myös todellista vakuutusedustustoimintaa, merkitystä 1 a -kysymyksessä tarkoitetussa tilanteessa?

                           c)

                           Onko sillä, että toiminta on päällisin puolin vaikuttanut asiakkaan näkökulmasta katsottuna vakuutussopimusten tekemiseen liittyvältä valmistelevalta toiminnalta, merkitystä yhä 1 a -kysymyksessä tarkoitetussa tilanteessa? Onko asiakkaan käsityksellä, joka on perusteltu tai ei ole perusteltu ja joka koskee sitä, oliko kyse vakuutusedustuksesta, merkitystä?

         Kansallisen tuomioistuimen asia T 2761-15

               2)

                           a)

                           Säännelläänkö [direktiivillä 2002/92] sellaista taloudellista tai muunlaista neuvonantoa, joka tapahtuu vakuutusedustuksen yhteydessä mutta jolla ei sellaisenaan tähdätä itse vakuutussopimuksen tekemiseen tai sen voimassaolon jatkumiseen? Mikä on tilanne erityisesti sellaisen neuvonannon osalta, joka koskee pääoman sijoittamista pääomahenkivakuutuksen yhteydessä?

                           b)

                           Kuuluuko 2 a -kysymyksessä tarkoitettu neuvonta – kun siinä on määritelmänsä mukaisesti kyse [direktiivissä 2004/39] (2) tarkoitetusta sijoitusneuvonnasta – myös tai sen sijaan kyseisen direktiivin säännösten piiriin? Jos tällainen neuvonta kuuluu myös [direktiivin 2004/39] piiriin, onko joitakin oikeussääntöjä sovellettava ensisijaisesti?

      (1)  Vakuutusedustuksesta 9.12.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/92/EY (EYVL 2003, L 9, s. 3).

      (2)  Rahoitusvälineiden markkinoista sekä neuvoston direktiivien 85/611/ETY ja 93/6/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/12/EY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 93/22/ETY kumoamisesta 21.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/39/EY (EUVL 2004, L 145, s. 1).


title: Asia T-314/01: Coöperatieve Verkoop- en Productievereniging van Aardappelmeel en Derivaten "AVEBE" B.A:n 17.12.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 68/12                  FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      16.3.2002
Jungbunzlauer AG:n 13.12.2001 Euroopan yhteisöjen ko-                      Kantaja esittää asetetun sakon osalta muun muassa, että
                missiota vastaan nostama kanne                             komissio ei ole ottanut sakon määrää vahvistaessaan huo-
                                                                           mioon kysymyksessä olevien yritysten kokoa, eikä se ollut
                                                                           ottanut riittävästi huomioon kilpailusääntöjen rikkomisen ta-
                          (Asia T-312/01)                                  loudellista merkitystä. Komissio on näin ollen loukannut
                                                                           suhteellisuusperiaatetta, rikkonut omia suuntaviivojaan ja toi-
                                                                           minut oman ratkaisukäytäntönsä vastaisesti. Lisäksi komissio
                           (2002/C 68/22)                                  on tehnyt arviointivirheen kieltäytyessään ottamasta huo-
                                                                           mioon sitä seikkaa, että sakkoa oli jo määrätty saman tosisei-
                                                                           kaston johdosta USA:ssa ja Kanadassa.
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa
                                                                           Kantaja katsoo vielä, että sen oikeutta tulla kuulluksi on
                                                                           loukattu, koska komissio ei ole antanut sen tutustua asian
                                                                           tutkinnasta laadittuun asiakirja-aineistoon kokonaisuudessaan.
Jungbunzlauer AG, kotipaikka Basel, on nostanut 13.12.2001                 Lisäksi menettelyn pitkä kesto on vaikuttanut päätöksen
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                  sisältöön siten, että kantajan asema on huonontunut tuntuvas-
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-               ti, koska päätöksen perustaksi on asetettu virheellisesti ajan-
jan edustajat ovat asianajajat Prof. Dr. Bechtold, Dr. Matthias            kohtaiset liikevaihtoluvut ja päätös on annettu vasta sen jälkeen
Karl ja Dr. Ulrich Soltész.                                                kun komissio oli tiukentanut huomattavasti sakkokäytäntöään.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     kumoaa 2.10.2001 tehdyn komission päätöksen (asia
      N:o COM/E-1/36.756 – Natriumglukonaatti),
–     toissijaisesti alentaa päätöksen 3 artiklassa määrättyä
      sakkoa,                                                              Coöperatieve Verkoop- en Productievereniging van
                                                                           Aardappelmeel en Derivaten ”AVEBE” B.A:n 17.12.2001
                                                                            Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (Asia T-314/01)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                                  (2002/C 68/23)
Komissio on todennut riidanalaisessa päätöksessä, että kantaja                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
ja viisi muuta yritystä ovat osallistuneet jatkuvaan ja/tai
yhdenmukaistettuun menettelytapatoimintaan natriumgluko-
naattialalla ja rikkoneet menettelyllään EY 81 artiklan 1 kohtaa.
Yrityksille määrättiin sakkoa.
                                                                           Coöperatieve Verkoop- en Productievereniging van Aardappel-
                                                                           meel en Derivaten ”AVEBE” B.A., kotipaikka Veendam (Alan-
                                                                           komaat), on nostanut 17.12.2001 Euroopan yhteisöjen ensim-
Kantaja riitauttaa tämän päätöksen ja katsoo, että päätös on               mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yh-
osoitettu väärille adressaateille, koska ainoastaan Jungbunz-              teisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on Cornelis
lauer Ladenburg GmbH, joka on kantajan sisaryhtiö, on                      Titus Dekker, prosessiosoite Luxemburgissa.
osallistunut päätöksessä kuvattuun kilpailusääntöjen vastai-
seen toimintaan.
                                                                           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Kantajan mukaan komissio lähtee virheellisesti siitä, että
kilpailusääntöjen rikkominen päättyi vasta 1995. Komissio ei               –     kumoaa 2.10.2001 tehdyn              komission   päätöksen
ole esittänyt mitään seikkoja sen osoittamiseksi, että kantajalla                C(2001)2931 lopullinen
tai sen sisaryhtiöllä olisi ollut ”johtajan rooli”, minkä perusteella
sen sakon perusmäärää oli sitten virheellisesti korotettu
50 prosentilla.                                                            –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
 ---pagebreak--- 16.3.2002                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 68/13
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                        komissiota vastaan. Kantajan edustajana on Fiona Lindsley,
                                                                           Birnberg Peirce & Partners, Lontoo (Yhdistynyt kuningas-
                                                                           kunta).
Kantaja omistaa vuodesta 1993 lähtien kokonaisuudessaan
Glucona B.V:n, joka on natriumglukonaattia tuottava yritys.
Sitä ennen Glucona oli kantajan ja tämän silloisen liikekump-              Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
panin välinen yhteistyöelin. Glucona oli ollut osallisena nat-
riumglukonaatin myyntikartellissa. Sen vuoksi kantaja on                   –     kumoaa neuvoston asetuksen N:o 467/2001 ja komission
riidanalaisessa päätöksessä määrätty maksamaan sakkoa.                           asetuksen N:o 2062/2001.
Kantaja vetoaa kannekirjelmänsä tueksi ensinnäkin olennaisten
muotomääräysten rikkomiseen. Erityisesti puolustautumisoi-                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
keuksien loukkaamiseen ja perustelujen puutteellisuuteen. Kan-
taja katsookin, ettei sille ole annettu tilaisuutta esittää huomau-
tuksiaan niistä kantajaa koskevista lausumista, jotka eräs muu             Käsiteltävänä olevassa asiassa kantaja, joka on Jordanian
asianosainen on esittänyt asian tutkinnassa.                               kansalainen ja joka oleskelee laillisesti Yhdistyneessä kuningas-
                                                                           kunnassa, on nostanut kanteen, joka koskee neuvoston asetus-
                                                                           ta N:o 467/2001 ja Afganistaniin suuntautuvan tiettyjen
Kantaja vetoaa myös EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan                  tavaroiden ja palvelujen viennin kieltämisestä, Afganistanin
1 kohdan ja asetuksen N:o 17/62 (1) 15 artiklan 2 kohdan                   Talebania koskevien lentokiellon ja varojen sekä muiden
rikkomiseen. Kantajan mukaan sen ei voida katsoa olevan                    taloudellisten resurssien jäädyttämisen laajentamisesta ja ase-
vastuussa Gluconan menettelystä vuosina 1987–1993. Tuona                   tuksen (EY) N:o 337/2000 kumoamisesta annetun neuvoston
ajanjaksona kantaja oli osakkaana Gluconassa, joka vastasi                 asetuksen (EY) N:o 467/2001 muuttamisesta kolmannen ker-
myyntipolitiikasta, josta kantajalla ei ollut minkäänlaista tietoa.        ran 19 päivänä lokakuuta 2001 annettua asetusta (EY)
Kantaja tuli tietoiseksi kartellista vasta vuonna 1993 hankkies-           N:o     2062/2001 (1).        Kantaja       nimetään  asetuksessa
saan yksinomaisen määräysvallan Gluconassa, joten vasta                    N:o 2062/2001.
silloin kantajan voidaan myös katsoa olevan vastuussa kartel-
lista.
                                                                           Kantajan mukaan neuvosto ja komissio ovat käyttäneet väärin
                                                                           EY 60 ja EY 301 artiklan mukaista toimivaltaansa antaessaan
                                                                           kyseiset asetukset. Kantaja katsoo lisäksi, että asetukset louk-
Kantaja vetoaa lopuksi suhteellisuusperiaatteen loukkaami-                 kaavat hänen ihmisoikeuksiaan, ja erityisesti Euroopan ihmis-
seen, koska komissio ei ole ottanut huomioon kantajan                      oikeussopimuksen 3 ja 8 artiklassa vahvistettuja oikeuksia.
yksinomaan passiivista roolia kartellissa vuoteen 1993 asti.               Kantaja väittää lopuksi, että toimenpiteet ovat suhteettomia ja
                                                                           että ne loukkaavat toissijaisuusperiaatetta.
(1) Asetus N:o 17 (perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäi-
    nen täytäntöönpanoasetus), EYVL L 13, 21.2.1962, s. 204.               (1) EYVL L 277, 20.10.2001, s. 25.
                                                                           Roquette Frères, S.A:n 20.12.2001 Euroopan yhteisöjen
Omar Mohamed Othmanin 17.12.2001 Euroopan unionin                                        komissiota vastaan nostama kanne
neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
                           nostama kanne
                                                                                (Asia T-322/01)
                          (Asia T-318/01)
                                                                                (2002/C 68/25)
                            (2002/C 68/24)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                           Roquette Frères, S.A., kotipaikka Lestrem (Ranska), on nosta-
                                                                           nut 20.12.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
Omar Mohamed Othman on nostanut 17.12.2001 Euroopan                        teen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissio-
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-                  ta vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat Antoine Choffel
teen Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen                     ja Olivier Prost.


title: Asia T-411/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.7.2007 — Annemans v. komissio (Kumoamiskanne — Kilpailu — Kantelujen käsittely — Asetus (EY) N:o 773/2004 — Komission kantelijalle osoittama päätös — Oikeudenkäyntiväite — Valmisteleva toimi — Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena — Tutkimatta jättäminen)

text:
               25.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 199/36

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.7.2007 — Annemans v. komissio
   (Asia T-411/05) (1)

   (Kumoamiskanne - Kilpailu - Kantelujen käsittely - Asetus (EY) N:o 773/2004 - Komission kantelijalle osoittama päätös - Oikeudenkäyntiväite - Valmisteleva toimi - Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena - Tutkimatta jättäminen)
   (2007/C 199/68)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Gerolf Annemans (Anvers, Belgia) (edustaja: aiemmin asianajaja C. Symons, sittemmin asianajaja B. Siffert)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A. Nijenhuis ja K. Mojzesowicz)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Euroopan yhteisöjen komission asiassa COMP/39.225 5.9.2005 tekemän päätöksen kumoaminen, joka liittyy Gerolf Annemansin [EY] 81 ja [EY] 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003, L 1, s. 1) nojalla komissiolle tekemään kanteluun.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Gerolf Annemans velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 36, 11.2.2006.


title: Asia C-301/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 22.10.2009 (Cour de cassationin (Luxemburg) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Irène Bogiatzi, jonka aviopuolison sukunimi on Ventouras, v. Deutscher Luftpool, Société Luxair, société luxembourgeoise de navigation aérienne SA, Euroopan yhteisöt, Luxemburgin suurherttuakunta ja Foyer Assurances SA (Liikennepolitiikka — Asetus (EY) N:o 2027/97 — Varsovan yleissopimus — Lentoliikenteen harjoittajien korvausvastuu onnettomuustapauksissa — Vahingonkorvauskanteen nostamisen määräaika)

text:
               5.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/13

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 22.10.2009 (Cour de cassationin (Luxemburg) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Irène Bogiatzi, jonka aviopuolison sukunimi on Ventouras, v. Deutscher Luftpool, Société Luxair, société luxembourgeoise de navigation aérienne SA, Euroopan yhteisöt, Luxemburgin suurherttuakunta ja Foyer Assurances SA
   (Asia C-301/08) (1)

   (Liikennepolitiikka - Asetus (EY) N:o 2027/97 - Varsovan yleissopimus - Lentoliikenteen harjoittajien korvausvastuu onnettomuustapauksissa - Vahingonkorvauskanteen nostamisen määräaika)
   2009/C 297/14
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour de cassation

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Irène Bogiatzi, jonka aviopuolison sukunimi on Ventouras

      Vastaajat: Deutscher Luftpool, Société Luxair, société luxembourgeoise de navigation aérienne SA, Euroopan yhteisöt, Luxemburgin suurherttuakunta ja Foyer Assurances SA

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Cour de cassation (Luxemburg) — Lentoliikenteen harjoittajien korvausvastuusta onnettomuustapauksissa 9.10.1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2027/97 (EYVL L 285, s. 1) (5 artiklan 1 ja 3 kohdan) tulkinta yhdessä eräiden kansainvälistä ilmakuljetusta koskevien sääntöjen yhtäläistyttämisestä Varsovassa 12.10.1929 tehdyn yleissopimuksen, sellaisena kuin sitä on muutettu Haagissa 28.9.1955, (29 artiklan) kanssa — Vahingonkorvauskanteen nostamista koskeva määräaika — Sen seikan vaikutus lentoliikenteen harjoittajan korvausvastuun tunnustamiselle, että lentoliikenteen harjoittaja on suorittanut ennakkomaksun asetuksessa säädetyn määräajan päätyttyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Eräiden kansainvälistä ilmakuljetusta koskevien sääntöjen yhtäläistyttämisestä tehty, Varsovassa 12.10.1929 allekirjoitettu, yleissopimus, sellaisena kuin se on muutettuna 25.9.1975 tehdyillä Montrealin neljällä lisäpöytäkirjalla, ei ole osa yhteisön oikeusjärjestystä, jonka tulkitsemiseen yhteisöjen tuomioistuin on toimivaltainen EY 234 artiklan nojalla.

               2)

               Lentoliikenteen harjoittajien korvausvastuusta onnettomuustapauksissa 9.10.1997 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 2027/97 on tulkittava siten, että se ei ole esteenä eräiden kansainvälistä ilmakuljetusta koskevien sääntöjen yhtäläistyttämisestä tehdyn Varsovassa 12.10.1929 allekirjoitetun yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna 25.9.1975 tehdyillä Montrealin neljällä lisäpöytäkirjalla, 29 artiklan soveltamiselle tilanteeseen, jossa matkustaja vaatii todettavaksi, että lentoliikenteen harjoittaja on korvausvastuussa vahingosta, joka kyseiselle matkustajalle on aiheutunut Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden välisen lennon yhteydessä.

      (1)  EUVL C 236, 13.9.2008.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 3 päivänä toukokuuta 2001 asiassa C-28/99 (Rechtbank van eerste aanleg te Gentin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Jean Versonckia, Ronald Everaertia ja Édith de Baedtsia vastaan vireillä olevassa rikosasiassa (Direktiivi 89/592/ETY – Sisäpiirikauppoja koskevat kansalliset säännökset ja määräykset – Jäsenvaltioiden valta antaa ankarampia säännöksiä – Yleisesti sovellettavan kansallisen säännöksen käsite)

text:
C 200/10               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                               14.7.2001
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (kuudes jaosto)
                          (kuudes jaosto)
                                                                                3 päivänä toukokuuta 2001
                  3 päivänä toukokuuta 2001
                                                                        asiassa C-28/99 (Rechtbank van eerste aanleg te Gentin
                                                                        esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Jean Versonckia, Ro-
asiassa C-481/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                  nald Everaertia ja Édith de Baedtsia vastaan vireillä
                      Ranskan tasavalta (1)                                                    olevassa rikosasiassa (1)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Kuudes                (Direktiivi 89/592/ETY – Sisäpiirikauppoja koskevat kan-
arvonlisäverodirektiivi – 12 artiklan 3 kohdan a alakohta ja            salliset säännökset ja määräykset – Jäsenvaltioiden valta
   28 artiklan 2 kohdan a alakohta – Alennettu verokanta)               antaa ankarampia säännöksiä – Yleisesti sovellettavan kan-
                                                                                sallisen säännöksen käsite)
                         (2001/C 200/17)                                                            (2001/C 200/18)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                        (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoeilmassa)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)              Asiassa C-28/99, jonka Rechtbank van eerste aanleg te Gent
                                                                        (Belgia) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 aritiklan
                                                                        (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistui-
Asiassa C-481/98, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
                                                                        men käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui-
nään E. Traversa, jota avustaa avocat N. Coutrelis) vastaan
                                                                        messa vireillä olevassa rikosoikeudenkäynnissä, jossa vastaajina
Ranskan tasavalta (asiamiehinään K. Rispal-Bellanger ja
                                                                        ovat Jean Verdonck, Ronald Everaert ja Édith de Baedts,
S. Seam), jota tukee Suomen tasavalta (asiamiehinään H. Rot-
                                                                        ennakkoratkaisun sisäpiirikauppoja koskevien säännösten ja
kirch ja T. Pynnä), jossa kantaja vaatii sen toteamista, että
                                                                        määräysten yhteensovittamisesta 13 päivänä marraskuuta
Ranskan tasavalta ei ole noudattanut jäsenvaltioiden liikevaih-
                                                                        1989 annetun neuvoston direktiivin 89/592/ETY (EYVL L 334,
toverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvon-
                                                                        s. 30) 6 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin kuudes
lisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste –
                                                                        jaosto, toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. Gul-
17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston
                                                                        mann sekä tuomarit V. Skouris, J.-P. Puissochet (esittelevä
direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 12 artiklan mukaan
                                                                        tuomari), R. Schintgen ja F. Macken, julkisasiamies: P. Léger,
sille kuuluvia velvoitteita, koska se on antanut ja pitänyt
                                                                        kirjaaja: johtava hallintovikamies H. A. Rühl, on antanut
voimassa arvonlisäveroa koskevan lain, jonka mukaan sosiaali-
                                                                        3.5.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
vakuutuksen perusteella korvattavia lääkkeitä verotetaan
2,1 prosentin suuruisen verokannan mukaisesti, kun taas
                                                                        1)    Sisäpiirikauppoja koskevien säännösten ja määräysten yhteen-
muita lääkkeitä verotetaan 5,5 prosentin suuruisen alennetun
                                                                              sovittamisesta 13 päivänä marraskuuta 1989 annetun neuvos-
verokannan mukaisesti, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaos-
                                                                              ton direktiivin 89/592/ETY 6 artikla ei ole esteenä tämän
to), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. Gul-
                                                                              direktiivin säännöksiä ankarampien jäsenvaltion säännösten
mann sekä tuomarit V. Skouris, J.-P. Puissochet, R. Schintgen
                                                                              soveltamiselle, siltä osin kuin kyse on sisäpiiritiedon väärinkäy-
ja N. Colneric (esittelevä tuomari), julkisasiamies: J. Mischo,
                                                                              tön kiellosta, mikäli tämän kansallisen lainsäädännön sovelta-
kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 3.5.2001
                                                                              misessa käytetty sisäpiiritiedon määritelmä on sisällöltään
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                              samanlainen kaikkien tässä lainsäädännössä tarkoitettujen
                                                                              luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden osalta.
1)    Kanne hylätään.
                                                                        2)    Jos kansalliset säännökset ovat direktiivin 89/592/ETY 6 artik-
2)    Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeu-             lan vastaisia siksi, että tietyt luonnolliset henkilöt tai oikeushen-
      denkäyntikulut.                                                         kilöt on nimenomaisesti jätetty sellaisen kiellon soveltamisalan
                                                                              ulkopuolelle, joka on ankarampi kuin tässä direktiivissä säädetty
3)    Suomen tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.                sisäpiiritiedon väärinkäytön kielto, kansallinen tuomioistuin ei
                                                                              saa soveltaa näitä ankarampia säännöksiä mihinkään niistä
                                                                              henkilöistä, joihin näitä säännöksiä voitaisiin soveltaa.
(1) EYVL C 48, 20.2.1999.
                                                                        (1) EYVL C 121, 1.5.1999.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 13 päivänä huhtikuuta 2005, asiassa T-353/03, Inge-Lise Nielsen vastaan Euroopan unionin neuvosto (Henkilöstö — Ylentämättä jättäminen — Henkilöstösääntöjen 45 artikla — Ilmeinen arviointivirhe — Ansioiden vertailu — Tutkittavaksi ottaminen)

text:
               25.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/17

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   13 päivänä huhtikuuta 2005,
   asiassa T-353/03, Inge-Lise Nielsen vastaan Euroopan unionin neuvosto (1)

   (Henkilöstö - Ylentämättä jättäminen - Henkilöstösääntöjen 45 artikla - Ilmeinen arviointivirhe - Ansioiden vertailu - Tutkittavaksi ottaminen)
   (2005/C 155/34)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa T-353/03, Inge-Lise Nielsen, Euroopan unionin neuvoston entinen virkamies, asuinpaikka Villers-la-Ville (Belgia), edustajinaan avocat S. Orlandi, avocat A. Coolen, avocat J.-N. Louis ja avocat É. Marchal, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään F. Anton ja M. Sims), jossa on kyse neuvoston tekemän sen päätöksen kumoamisesta, jonka mukaan kantajaa ei ylennetty palkkaluokkaan C1 vuoden 2002 ylennyskierroksella, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja H. Legal sekä tuomarit P. Lindh ja V. Vadapalas, kirjaaja: hallintovirkamies I. Natsinas, on 13.4.2005 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1

               Kanne hylätään.

               2

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 7, 10.1.2004.


title: Asia C-1/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 11.3.2010 (Conseil d’État'n (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Centre d’exportation du livre français (CELF), selvitystilassa, ja Ministre de la Culture et de la Communication v. Société internationale de diffusion et d’édition (Valtiontuki — EY 88 artiklan 3 kohta — Sääntöjenvastaiset tuet, jotka on todettu yhteismarkkinoille soveltuviksi — Komission päätöksen kumoaminen — Kansalliset tuomioistuimet — Sääntöjenvastaisesti toteutettujen tukien takaisinperimistä koskeva vaatimus — Asian käsittelyn lykkääminen siihen saakka, kunnes komissio tekee uuden päätöksen — Poikkeukselliset olosuhteet, jotka voivat rajoittaa palauttamisvelvollisuutta)

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/13

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 11.3.2010 (Conseil d’État'n (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Centre d’exportation du livre français (CELF), selvitystilassa, ja Ministre de la Culture et de la Communication v. Société internationale de diffusion et d’édition
   (Asia C-1/09) (1)

   (Valtiontuki - EY 88 artiklan 3 kohta - Sääntöjenvastaiset tuet, jotka on todettu yhteismarkkinoille soveltuviksi - Komission päätöksen kumoaminen - Kansalliset tuomioistuimet - Sääntöjenvastaisesti toteutettujen tukien takaisinperimistä koskeva vaatimus - Asian käsittelyn lykkääminen siihen saakka, kunnes komissio tekee uuden päätöksen - Poikkeukselliset olosuhteet, jotka voivat rajoittaa palauttamisvelvollisuutta)
   2010/C 113/18
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d’État

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Centre d’exportation du livre français (CELF), selvitystilassa, Ministre de la Culture et de la Communication

      Vastaaja: Société internationale de diffusion et d’édition

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Conseil d’État (Ranska) — Valtiontuki — Kirja-alan vientituet — Velvollisuus palauttaa sääntöjenvastaisesti toteutetut tuet — Mahdollisuus lykätä tuen määrän palauttamista odotettaessa komission lopullista päätöstä tuen yhteensoveltuvuudesta perustamissopimuksen kanssa? — Sellaisen tuen takaisinperimisvelvollisuutta koskevan rajoituksen hyväksyttävyys, joka on perusteltavissa poikkeuksellisella olosuhteella?

      Tuomiolauselma

               1)

               Kansallinen tuomioistuin, jonka käsiteltäväksi on EY 88 artiklan 3 kohdan perusteella saatettu vaatimus, joka koskee sääntöjenvastaisen valtiontuen palauttamista, ei voi lykätä päätöksensä tekemistä kyseisestä vaatimuksesta siihen saakka, kunnes Euroopan yhteisöjen komissio on ottanut kantaa tuen soveltuvuuteen yhteismarkkinoille edellisen myönteisen päätöksen kumoamisen jälkeen.

               2)

               Sitä, että komissio on tehnyt kolme peräkkäistä päätöstä, joilla tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi ja jotka yhteisöjen tuomioistuimet ovat tämän jälkeen kumonneet, ei sinällään voida pitää sellaisena poikkeuksellisena olosuhteena, joka voi oikeuttaa rajoittamaan tuensaajan velvollisuutta palauttaa tuki, kun kyseinen tuki on toteutettu EY 88 artiklan 3 kohdan vastaisesti.

      (1)  EUVL C 69, 21.3.2009.


title: Asia T-445/10: Kanne 28.9.2010 — HerkuPlast Kubern v. SMHV — How (eco-pack)

text:
               20.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 317/45

         Kanne 28.9.2010 — HerkuPlast Kubern v. SMHV — How (eco-pack)
   (Asia T-445/10)
   ()
   2010/C 317/79
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: HerkuPlast Kubern GmbH (Ering, Saksa) (edustajat: asianajaja G. Würtenberger ja asianajaja R. Kunze)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Heidi A. T. How (Harrow, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 27.7.2010 asiassa R 1014/2009-4 tekemä päätös on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Heidi A. T. How

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki, joka sisältää sanan ”eco-pack”, luokkaan 16 kuuluvia tavaroita varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Saksalainen sanamerkki ja kansainvälinen rekisteröinti ”ECOPACK”, luokkaan 20 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska kyseessä olevien tavaramerkkien välillä on sekaannusvaara, ja asetuksen (EY) N:o 207/2009 75 ja 76 artiklaa on rikottu, koska valituslautakunta katsoi, ettei sekaannusvaaraa ole, koska sen perustelut ovat monelta osin sisällöltään ristiriitaisia ja koska se hylkäsi kantajan esittämät tosiasialliset ja merkittävät argumentit merkityksettöminä.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL 2009. L 78, s. 1).


title: Asia C-55/04: Euroopan yhteisöjen komission 10.2.2004 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 71/18                  FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                       20.3.2004
–     velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-            Euroopan yhteisöjen komission 10.2.2004 Ranskan tasa-
      käyntikulut.                                                                       valtaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-55/04)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (2004/C 71/32)
Portugalin siviililain 508 §:n 1 momentti, jossa säädetään
pääasiallisesti objektiivisen vastuun osalta korvauksen enim-
mäismääristä, jotka ovat pienempiä kuin toisessa autovakuu-
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.2.2004 Euroo-
tusdirektiivissä pakollisen liikennevakuutuksen osalta säädetyt
                                                                       pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
vähimmäismäärät, ei ole yhteensopiva kyseisen direktiivin
                                                                       vastaan. Kantajan asiamiehenä on A. Borde, prosessiosoite
kanssa.
                                                                       Luxemburgissa.
(1) EYVL L 8, 11.1.1984, s. 17.
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                       tuin:
                                                                       1.    toteaa, että Ranskan tasavalta on jättänyt noudattamatta
                                                                             sille viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston pitämi-
                                                                             sestä kaupan annetun direktiivin 68/193/ETY muuttami-
                                                                             sesta ja direktiivin 74/649/ETY kumoamisesta 14 päivänä
Euroopan yhteisöjen komission 10.2.2004 Itävallan tasa-                      helmikuuta 2002 annetun neuvoston direktiivin 2002/
                 valtaa vastaan nostama kanne                                11/EY (1) nojalla kuuluvia velvollisuuksia, koska se ei ole
                                                                             antanut direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,
                            (Asia C-54/04)                                   asetuksia ja hallinnollisia säännöksiä ja joka tapauksessa
                                                                             koska se ei ole ilmoittanut niistä komissiolle;
                           (2004/C 71/31)                              2.    velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
                                                                             tikulut.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.2.2004 Euroo-
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
kanteen Itävallan tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat
Ulrich Wölker ja Gregorio Valero Jordana, prosessiosoite
Luxemburgissa.
                                                                       Kyseisen direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika on
                                                                       päättynyt 23.2.2003.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                       (1) EYVL L 53, 23.2.2002, s. 20.
1.    toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut tiettyjen
      suurista polttolaitoksista ilmaan joutuvien epäpuhtaus-
      päästöjen rajoittamisesta 23 päivänä lokakuuta 2001
      annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
      2001/80/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
      antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä
      lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä;
2.    velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-         Euroopan yhteisöjen komission 11.2.2004 Ranskan tasa-
      tikulut.                                                                           valtaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-59/04)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (2004/C 71/33)
Direktiivin täytäntöönpanon määräaika päättyi 27.11.2002.
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 11.2.2004 Euroo-
(1) EYVL L 309, s. 1.                                                  pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
                                                                       vastaan. Kantajan asiamies on K. Banks, prosessiosoite Luxem-
                                                                       burgissa.


title: Asia T-109/09: Kanne 17.3.2009 — Rintisch v. SMHV — Valfeuri Pates Alimentaires (PROTIVITAL)

text:
               16.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/41

         Kanne 17.3.2009 — Rintisch v. SMHV — Valfeuri Pates Alimentaires (PROTIVITAL)
   (Asia T-109/09)
   2009/C 113/82
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Bernhard Rintisch (Bottrop, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Dreyer)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Valfeuri Pates Alimentaires SA (Wittenheim, Ranska)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan asiassa R 1660/2007-4 21.1.2009 tekemä päätös on kumottava

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”PROTIVITAL” luokkiin 5, 29 ja 30 kuuluvia tavaroita varten — hakemus N:o 4 843 331

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkkiä ”PROTI” luokkiin 29 ja 32 kuuluvia tavaroita varten koskeva Saksan tavaramerkkirekisteröinti; kuviomerkkiä ”PROTIPOWER” luokkiin 5, 29 ja 32 kuuluvia tavaroita varten koskeva Saksan tavaramerkkirekisteröinti; sanamerkkiä ”PROTIPLUS” luokkiin 5, 29 ja 32 kuuluvia tavaroita varten koskeva Saksan tavaramerkkirekisteröinti; liikenimeä ”PROTITOP” luokkiin 5, 29 ja 32 kuuluvia tavaroita varten koskeva Saksan tavaramerkkirekisteröinti ja sanamerkkiä ”PROTI” luokkiin 29 ja 32 kuuluvia tavaroita varten koskeva yhteisön tavaramerkkirekisteröinti

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hylättiin

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska valituslautakunta ei ole arvioinut väitettä objektiivisesti, Neuvoston asetuksen 40/94 74 artiklan 2 kohdan rikkominen, koska valituslautakunta ei käyttänyt harkintaansa tai ainakin jätti perustelematta, kuinka se käytti harkintaansa, ja toimivallan väärinkäyttö, koska valituslautakunta erehtyi, kun se ei ottanut huomioon kantajan esittämiä asiakirjoja ja todisteita.


title: Asia C-48/04: Euroopan yhteisöjen komission 6.2.2004 Portugalin tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
20.3.2004                FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                              C 71/17
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-        Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:
tuin
                                                                      –     toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut jätteen-
1.     toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut                    poltosta 4 päivänä joulukuuta 2000 annetun Euroopan
                                                                            parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/76/EY (1)
       –     vaarallisten valmisteiden luokitusta, pakkaamista ja           21 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei
             merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnol-           ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttä-
             listen määräysten lähentämisestä 31 päivänä touko-             miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä;
             kuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neu-
             voston direktiivin 1999/45/EY (1) ja                     –     toteaa toissijaisesti, että Portugalin tasavalta ei ole noudat-
                                                                            tanut direktiivin 2000/76/EY 21 artiklan 1 kohdan
       –     vaarallisten valmisteiden luokitusta, pakkaamista ja           mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ilmoittanut näistä
             merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnol-           toimenpiteistä välittömästi komissiolle;
             listen määräysten lähentämisestä annetun Euroopan
             parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/45/EY          –     velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-
             mukauttamisesta tekniikan kehitykseen 7 päivänä                käyntikulut
             elokuuta 2001 annetun komission direktiivin 2001/
             60/EY (2)
       mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut näiden        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
       direktiivien noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia
       ja hallinnollisia määräyksiä, ja joka tapauksessa koska se
       ei ole ilmoittanut niistä komissiolle
                                                                      Direktiivin täytäntöönpanolle varattu määräaika päättyi
                                                                      28.12.2002.
2.     velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
       tikulut.
                                                                      (1) EYVL L 332, 28.12.2000, s. 91.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Näiden kahden direktiivin täytäntöönpanolle säädetty määrä-
aika päättyi 30.7.2002.
                                                                      Euroopan yhteisöjen komission 9.2.2004 Portugalin tasa-
(1 ) EYVL L 200, 30.7.1999, s. 1.
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
(2) EYVL L 226, 22.8.2002, s. 5.
                                                                                (Asia C-50/04)
                                                                                (2004/C 71/30)
Euroopan yhteisöjen komission 6.2.2004 Portugalin tasa-               Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 9.2.2004 Euroo-
                   valtaa vastaan nostama kanne                       pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin tasavaltaa
                                                                      vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Enrico Traversa ja Gonçalo
                                                                      Braga de Cruz, prosessiosoite Luxemburgissa.
                            (Asia C-48/04)
                                                                      Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                           (2004/C 71/29)
                                                                      –     toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut moot-
                                                                            toriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otetta-
                                                                            vaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 6.2.2004 Euroo-                    lähentämisestä 30 päivänä joulukuuta 1983 annetun
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin tasavaltaa               direktiivin 84/5/ETY (1) 1 artiklan 2 kohdan mukaisia
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat A. Caeiros ja M. Konstanti-              velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa Portugalin
nidis, ja prosessiosoite on Luxemburgissa.                                  siviililain 508 §:n 1 momentin


title: Asia T-311/14: Kanne 5.5.2014 – Seca Benelux ym. v. parlamentti

text:
               24.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/35

         Kanne 5.5.2014 – Seca Benelux ym. v. parlamentti
   (Asia T-311/14)
   2014/C 194/46
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Seca Benelux SPRL (Bryssel, Belgia), Groupe Seca SA (Valenciennes, Ranska) ja Seca Ingénierie SAS (Valenciennes) (edustaja: asianajaja E. van Nuffel d’Heynsbroeck)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan parlamentin 21.2.2014 tekemän päätöksen, jolla oli hylätty kantajien tarjous hankintamenettelyssä, jonka kohteena oli tuki Strasbourgissa sijaitsevien Euroopan parlamentin rakennusten teknistä johtamista varten (tarjouspyyntö nro INLO.AO-2013-003-STR-UGIMS-03), sekä päätetty tehdä sopimus toisen tarjoajan kanssa

               —

               ennen asian ratkaisemista velvoittamaan parlamentin toimittamaan seuraavat asiakirjat:

                           —

                           luettelo toisen tarjoajan kolmen viime vuoden aikana toimittamista tärkeimmistä samankaltaisista palveluista sekä tiedot niiden arvoista, ajankohdista ja julkisista tai yksityisistä toimeksiantajista

                           —

                           asiakirja tai asiakirjat, jotka todistavat toisen tarjoajan palvelun suorittamisesta vastaavien henkilöiden koulutuksen ja ammatillisen pätevyyden ja joihin sisältyy teknisten eritelmien sivuilla 11–27 vaaditut tiedot, pakollisesta tutustumiskäynnistä laadittuun pöytäkirjaan sisältyvät tiedot sekä vastaukset tarjoajien kysymyksiin

                           —

                           asiakirja tai asiakirjat, jotka todistavat parlamentin todella varmistaneen, että kaikki sen vastaanottamat toisen tarjoajan palvelun suorittamisesta vastaavien henkilöiden koulutuksen ja ammatillisen pätevyyden osoittavat asiakirjat ovat olleet hankinta-asiakirjoissa ja erityisesti teknisten eritelmien sivuilla 11–27 asetettujen vaatimusten, pakollisesta tutustumiskäynnistä laadittuun pöytäkirjaan sisältyvien tietojen sekä tarjoajien kysymyksiin annettujen vastausten mukaisia

               —

               velvoittaa parlamentin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu valintaperusteiden tarkistamatta jättämiseen asetuksen N:o 966/2012 (1) 110 artiklan 1 kohdan ja delegoidun asetuksen N:o 1268/2012 (2) 148 artiklan, hankinta-asiakirjojen ja hyvän hallinnon periaatteen vastaisesti.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen virheeseen tarjoajien teknisen suorituskyvyn arvioinnissa asetuksen N:o 966/2012 110 artiklan 1 kohdan, delegoidun asetuksen N:o 1268/2012 146 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan ja hankinta-asiakirjoissa vahvistettujen sääntöjen sekä hyvän hallinnon periaatteen ja tarjoajien yhdenvertaisen kohtelun periaatteen vastaisesti.

      (1)  Unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25.10.2012 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 966/2012 (EUVL L 298, s. 1).

      (2)  Unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 soveltamissäännöistä 29.10.2012 annettu komission delegoitu asetus (EU) N:o 1268/2012 (EUVL L 362, s. 1).


title: Asia C-458/04: Tribunal administratif de Caenin (ensimmäinen jaosto) 5.10.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Chambre de commerce et d'industrie de Flers-Argentan vastaan Directeur des services fiscaux, Dircofi Ouest

text:
               22.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 19/11

         Tribunal administratif de Caenin (ensimmäinen jaosto) 5.10.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Chambre de commerce et d'industrie de Flers-Argentan vastaan Directeur des services fiscaux, Dircofi Ouest
   (Asia C-458/04)
   (2005/C 19/22)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Tribunal administratif de Caen (ensimmäinen jaosto) on pyytänyt 5.10.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 29.10.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Chambre de commerce et d'industrie de Flers-Argentan vastaan Directeur des services fiscaux, Dircofi Ouest seuraavaan kysymykseen:
   Ovatko sisäiset varojen siirrot 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1) 19 artiklassa tarkoitettuja tukia vähennyksen suhdelukua laskettaessa?

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1).


title: Asia C-134/10: Kanne 15.3.2010 — Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta

text:
               19.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/18

      Kanne 15.3.2010 — Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta
      (Asia C-134/10)
      (2010/C 161/25)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Nijenhuis ja C. Vrignon)

         Vastaaja: Belgian kuningaskunta

         Vaatimukset

                  —

                  on todettava, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) (1) ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 56 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole pannut kyseisen direktiivin 31 artiklaa asianmukaisesti täytäntöön

                  —

                  Belgian kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Euroopan komissio esittää kanteensa tueksi kolme väitettä, jotka koskevat riidanalaisen kansallisen lainsäädännön suhteellisuusperiaatteen vastaisuutta erityisesti radio- ja televisiokanavoiden, joilla on siirtovelvollisuuteen oikeutettu asema, nimeämismenettelyn ja nimeämisedellytysten osalta.
      Ensimmäiseksi kantaja arvostelee vastaajaa siitä, ettei se ole määritellyt selkeästi ja ennakoitavissa olevalla tavalla yleisen edun mukaisia tavoitteita, jotka mahdollistavat tällaisen aseman myöntämisen. Lähetystoiminnan harjoittajat eivät ole siten pystyneet ennakolta tietämään niiden edellytysten laatua ja laajuutta, jotka on täytettävä, ja julkisen palvelun velvoitteita, joihin niiden on sitouduttava.
      Toiseksi komissio arvostelee yhtäaikaisesti avoimuuden puutetta, joka liittyy nimeämismenettelyyn, joka on viranomaisten harkintavallassa siltä osin kuin kansallisessa lainsäädännössä asetetaan velvollisuuksia kyseisille toiminnanharjoittajille kaikkien niiden lähettämien kanavien osalta eikä pelkästään yleisen edun mukaisten tavoitteiden mukaisten kanavien osalta, ja näiden toiminnanharjoittajien kyseisen valtion alueelle sijoittautumista koskevan vaatimuksen syrjivyyttä.
      Kantaja esittää kolmannessa ja viimeisessä väitteessään, että yleispalveludirektiivin 31 artiklan soveltamisalaa ei ole noudatettu siltä osin kuin siirtovelvollisuus on riippuvainen merkittävästä määrästä viestintäverkkojen loppukäyttäjiä.

         (1)  EYVL L 108, s. 51.