title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 6 päivänä maaliskuuta 2002 asiassa T-77/99 REV, Girish Ojha vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Purkamishakemus tuomion ottamiseksi uudelleen käsiteltäväksi – Uusi seikka – Uuden seikan puuttuminen – Tutkimatta jättäminen)

text:
C 131/16                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         1.6.2002
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                            jaa ei hyväksytty sisäiseen kilpailuun COM/TB/99, yhteisöjen
                  TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toi-
                                                                        mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. M. Moura
                   6 päivänä maaliskuuta 2002                           Ramos sekä tuomarit J. Pirrung ja A. W. H. Meij, kirjaaja:
                                                                        hallintovirkamies D. Christensen, on 13.3.2002 antanut tuo-
asiassa T-77/99 REV, Girish Ojha vastaan Euroopan yhtei-                mion, tuomiolauselma on seuraava:
                         söjen komissio (1)
                                                                        1)    Valintalautakunnan 24.2.2000 tekemä päätös, jolla kantajaa
(Henkilöstö – Purkamishakemus tuomion ottamiseksi uudel-                      ei hyväksytty sisäisen kilpailun COM/TB/99 kokeisiin, kumo-
leen käsiteltäväksi – Uusi seikka – Uuden seikan puuttumi-                    taan.
                   nen – Tutkimatta jättäminen)
                                                                        2)    Kanne hylätään muilta osin.
                          (2002/C 131/29)
                                                                        3)    Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                        (1) EYVL C 233, 12.8.2000.
Asiassa T-77/99 REV, Girish Ojha, Euroopan yhteisöjen komis-
sion virkamies, kotipaikka Korbeek-Lo (Belgia), edustajanaan
asianajaja A. Ottati, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
(asiamiehenään C. Berardis-Kayser), jossa kantaja vaatii asiassa
T-77/99, Ohja vastaan komissio, 6.3.2001 annetun ensimmäi-
sen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion (Kok. H., s. I-A-61
ja II-293) ottamista uudelleen käsiteltäväksi, ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpa-
                                                                               YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
nossa: jaoston puheenjohtaja M. Vilaras sekä tuomarit V. Tiili
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
ja P. Mengozzi, kirjaaja: H. Jung, on 6.3.2002 antanut tuomion,
jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                                13 päivänä maaliskuuta 2002
1)     Purkamishakemus tuomion ottamiseksi uudelleen käsiteltäväksi
       jätetään tutkimatta.                                             yhdistetyissä asioissa T-357/00, T-361/00, T-363/00 ja
                                                                        T-364/00, Justina Martı́nez Alarcón ym. vastaan Euroopan
2)     Hakija velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                                    yhteisöjen komissio (1)
                                                                        (Henkilöstö – Sisäinen kilpailu – Kilpailuun osallistumisen
( 1) EYVL C 174, 19.6.1999.                                                      epääminen – Vaadittu ammatillinen kokemus)
                                                                                (2002/C 131/31)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                        Yhdistetyissä asioissa T-357/00, T-361/00, T-363/00 ja T-364/
        YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           00, Euroopan yhteisöjen komission virkamiehet Justina Martı́-
                  TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                 nez Alarcón, kotipaikka Bryssel, Antonio Cherenti, kotipaikka
                                                                        Thuin (Belgia), Luigia Dricot, kotipaikka Overijse (Belgia) ja
                   13 päivänä maaliskuuta 2002                          Sophie Van Weyenbergh, kotipaikka Tevuren (Belgia), edustaja-
                                                                        naan asianajaja C. Mourato, prosessiosoite Luxemburgissa, vas-
asiassa T-139/00, Laurent Bal vastaan Euroopan yhteisöjen               taan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään H. Tserepa-
                             komissio (1)                               Lacombe ja F. Clotuche-Duvieusart), jossa kantajat vaativat en-
                                                                        simmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan päätökset,
(Henkilöstö – Sisäinen kilpailu – Päätös olla hyväksymättä              joilla kantajia ei hyväksytty sisäiseen kilpailuun KOM/TB/99,
            hakijaa kilpailuun – Vaadittu työkokemus)                   yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen
                                                                        jaosto), toimien kokoonpanossa jaoston puheenjohtaja R.
                          (2002/C 131/30)                               M. Moura Ramos sekä tuomarit J. Pirrung ja A. W. H. Meij,
                                                                        kirjaaja: hallintovirkamies D. Christensen, on 13.3.2002 anta-
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      nut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                        Asia T-364/00:
Asiassa T-139/00, Laurent Bal, kotipaikka Walhain (Belgia),
edustajinaan asianajajat I. Cooreman ja T. Delvaux, prosessio-          1)    Valintalautakunnan 28.1.2000 tekemä päätös, jolla kantajan
soite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio                     ei annettu osallistua sisäiseen kilpailuun KOM/TB/99, sekä
(asiamiehenään J. Currall), jossa kantaja vaatii ensimmäisen oi-              nimittävän viranomaisen 9.10.2000 tekemä päätös jolla kanta-
keusasteen tuomioistuinta kumoamaan päätöksen, jolla kanta-                   jan vaatimukseen vastattiin kieltävästi, kumotaan.


title: Asia C-84/07: Kanne 15.2.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/21

         Kanne 15.2.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-84/07)
   (2007/C 95/37)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Savvos ja H. Støvlbæk)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta
   Vaatimukset

               —

               Yhteisöjen tuomioistuimen on todettava, että Helleenien tasavalta ei jäljempänä esitettyjen konkreettisten toimien takia ole noudattanut direktiiviä 89/48/ETY täydentävästä ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevasta toisesta yleisestä järjestelmästä 18.6.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/51/ETY (1) 3 artiklan, 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan eikä 12 artiklan mukaisia velvoitteitaan.

               —

               Helleenien tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komission mukaan Helleenien tasavalta kieltäytyy tutkimasta ja tunnustamasta optikkojen tutkintotodistuksia, jotka jokin italialainen oppilaitos on antanut tietyn kreikkalaisen oppilaitoksen kanssa tehdyn franchisingsopimuksen perusteella.
   Komissio väittää, että perustavanlaatuinen seikka, jonka Kreikan viranomaiset voivat todeta, on se, mahdollistaako tutkintotodistus kyseisen ammatin harjoittamisen aloittamisen, ja että sillä seikalla, onko kyseessä oleva tutkintotodistus annettu franchisingsopimuksen perusteella, ei ole merkitystä sille, että Kreikan viranomaiset tunnustavat sen. Direktiivissä 92/51 ei tehdä mitään eroa tämän suhteen. Niinpä komissio väittää, että nyt esillä olevassa asiassa ei ole kyse EY:n perustamissopimuksen 149 ja 150 artiklasta eikä myöskään Kreikan perustuslain 16 §:stä, koska nämä tutkintotodistukset ovat italialaisten eivätkä kreikkalaisten oppilaitosten, joiden kanssa italialaiset laitokset ovat tehneet franchisingsopimuksia, laillisesti antamia.
   Näiden syiden vuoksi myös se, että Kreikan viranomaiset ovat kieltäytyneet tutkimasta ja tunnustamasta edellä mainittuja italialaisia tutkintotodistuksia, merkitsee direktiivin 92/51 3 ja 12 artiklan rikkomista. Lisäksi komission mukaan, ja kuten asiaa koskevista kanteluista ilmenee, Kreikan viranomaiset ovat velvoittaneet kantelijat, jotka ovat hakeneet Italiassa hankkimiensa optikon todistustensa tunnustamista, suorittamaan sopeutumisajan. Komissio väittää, että sopeutumisaika on ristiriidassa direktiivin 92/51 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa, sillä kyseisen alakohdan nojalla Kreikan viranomaisten velvollisuutena on antaa hakijoina oleville ulkomaalaisille oikeus valita sopeutumisajan tai kelpoisuuskokeen välillä.

      (1)  EYVL L 209, 24.7.1992, s. 25.


title: Asia C-42/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 16.4.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Naczelny Sąd Administracyjny – Puola) – Minister Finansów v. Wojskowa Agencja Mieszkaniowa w Warszawie (Ennakkoratkaisupyyntö — Verotus — Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä — Kiinteistön vuokraus — Sähkön, lämmön ja veden sekä jätehuollon toimittaminen — Vuokranantajan ja näiden tavaroiden ja palvelujen toimittajien väliset sopimukset — Vuokralaiselle toimitetut suoritukset, joita pidetään vuokranantajan tekeminä — Vuokraukseen liittyvät kustannukset — Veron perusteen määrittäminen — Mahdollisuus sisällyttää vuokraukseen liittyvät kustannukset vuokrauspalvelujen veron perusteeseen — Yhdestä ainoasta suorituksesta vai useista itsenäisistä suorituksista muodostuva liiketoimi)

text:
               15.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 198/11

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 16.4.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Naczelny Sąd Administracyjny – Puola) – Minister Finansów v. Wojskowa Agencja Mieszkaniowa w Warszawie
   (Asia C-42/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Kiinteistön vuokraus - Sähkön, lämmön ja veden sekä jätehuollon toimittaminen - Vuokranantajan ja näiden tavaroiden ja palvelujen toimittajien väliset sopimukset - Vuokralaiselle toimitetut suoritukset, joita pidetään vuokranantajan tekeminä - Vuokraukseen liittyvät kustannukset - Veron perusteen määrittäminen - Mahdollisuus sisällyttää vuokraukseen liittyvät kustannukset vuokrauspalvelujen veron perusteeseen - Yhdestä ainoasta suorituksesta vai useista itsenäisistä suorituksista muodostuva liiketoimi))
   (2015/C 198/14)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Minister Finansów

      Vastapuoli: Wojskowa Agencja Mieszkaniowa w Warszawie

      Tuomiolauselma

               1)

               Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 22.12.2009 annetulla neuvoston direktiivillä 2009/162/EU, 14 artiklan 1 kohtaa, 15 artiklan 1 kohtaa ja 24 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että kun kiinteistön vuokrauksen yhteydessä kolmannet toimijat toimittavat sähköä, lämpöä ja vettä sekä suorittavat jätehuoltopalveluja vuokralaiselle, joka käyttää suoraan kyseiset tavarat ja palvelut, näiden tavaroiden ja palvelujen on katsottava olevan vuokranantajan luovuttamia ja suorittamia silloin, kun tämä on tehnyt näiden tavaroiden luovutusta ja palvelujen suoritusta koskevat sopimukset ja ainoastaan vyöryttää niistä syntyneet kustannukset vuokralaiselle.

               2)

               Kyseistä direktiiviä on tulkittava siten, että kiinteistön vuokrausta ja siihen liittyvää veden, sähkön ja lämmön toimittamista sekä jätehuoltoa on lähtökohtaisesti pidettävä useina toisistaan erillisinä ja itsenäisinä suorituksina, joita on arvonlisäverotuksessa tarkasteltava erikseen, jolleivät kyseiseen liiketoimeen liittyvät osatekijät – mukaan lukien sopimuksen tekemisen taloudellisen syyn osoittavat osatekijät – liity niin läheisesti yhteen, että ne muodostavat objektiivisesti tarkasteltuna yhden jakamattoman taloudellisen suorituksen, jonka paloittelu osiin olisi keinotekoista.

               3)

               Kansallisen tuomioistuimen tehtäviin kuuluu tehdä tarvittavat arvioinnit ottaen huomioon kaikki kyseistä vuokrausta ja siihen liittyviä suorituksia koskevat olosuhteet sekä erityisesti itse sopimuksen sisältö.

      (1)  EUVL C 135, 5.5.2014.


title: Asia C-138/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Berlin (Saksa) on esittänyt 19.3.2013 — Naime Dogan v. Saksan valtio

text:
               15.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Berlin (Saksa) on esittänyt 19.3.2013 — Naime Dogan v. Saksan valtio
   (Asia C-138/13)
   2013/C 171/28
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgericht Berlin

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Naime Dogan

      Vastaaja: Saksan valtio

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko 12.9.1963 tehtyyn Euroopan talousyhteisön ja Turkin väliseen assosiaatiosopimukseen liitetyn, 23.11.1970 tehdyn assosiaation siirtymävaihetta koskevan lisäpöytäkirjan (jäljempänä lisäpöytäkirja) 41 artiklan 1 kohta esteenä sen voimaantulon jälkeen ensimmäisen kerran käyttöön otetulle kansallisen oikeuden säännökselle, jossa lisäpöytäkirjan 41 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa oikeudellisessa asemassa olevan Turkin kansalaisen perheenjäsenen ensimmäisen maahantulon edellytykseksi asetetaan, että perheenjäsen ennen maahantuloaan osoittaa voivansa ilmaista itseään yksinkertaisella tavalla saksan kielellä?

               2)

               Onko oikeudesta perheenyhdistämiseen 22.9.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/86/EY (1) (jäljempänä perheenyhdistämisdirektiivi) 7 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta esteenä ensimmäisessä kysymyksessä mainitulle kansallisen oikeuden säännökselle?

      (1)  EUVL L 251, s. 12.


title: Asia T-202/15: Kanne 23.4.2015 – Zitro IP v. SMHV (WORLD OF BINGO)

text:
               15.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 198/45

         Kanne 23.4.2015 – Zitro IP v. SMHV (WORLD OF BINGO)
   (Asia T-202/15)
   (2015/C 198/62)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Zitro IP Sàrl (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja A. Canela Giménez)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan WORLD OF BINGO – Rekisteröintihakemus nro 12 669 396

      Riidanalainen päätös: SMHV:n neljännen valituslautakunnan 23.2.2015 asiassa 1899/2014-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-148/08: Kanne 21.4.2008 — Beifa Group Co. Ltd v. SMHV — Schwan-STABILO Schwanhäußer (kirjoitusvälineitä esittävä malli)

text:
               7.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/36

         Kanne 21.4.2008 — Beifa Group Co. Ltd v. SMHV — Schwan-STABILO Schwanhäußer (kirjoitusvälineitä esittävä malli)
   (Asia T-148/08)
   (2008/C 142/65)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Beifa Group Co. Ltd (aikaisemmin Ningbo Beifa Group Co. Ltd) (Zhejiang, Kiina) (edustajat: barrister R. Davis ja solicitor N. Cordell)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Schwan-STABILO Schwanhäuser GmbH & Co KG (Heroldsberg, Saksa)
   Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) kolmannen valituslautakunnan asiassa R 1352/2006-3 31.1.2008 tekemä päätös on kumottava

               —

               asia on palautettava mitättömyysosastolle mitättömyyshakemuksessa esitettyjen seikkojen uudelleenharkintaa varten

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisömalli, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: malli ”kirjoitusvälineet” -tuotetta varten — rekisteröity yhteisömalli N:o 352315-0007

      Yhteisömallin haltija: kantaja

      Yhteisömallin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: vastapuoli valituslautakunnassa

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjän tavaramerkkioikeus: kirjoitusvälinettä esittävä kansallinen kuviomerkki, joka on rekisteröity 14.12.2006 luokkaan 16 kuuluvia tavaroita varten — rekisteröintinumero DE 30045470

      Mitättömyysosaston ratkaisu: riidanalainen malli julistettiin mitättömäksi

      Valituslautakunnan ratkaisu: valitus hylättiin

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan e alakohtaa on rikottu, koska kolmas valituslautakunta käytti väärää testaustapaa sen selvittämiseksi, onko kantaja vaaditulla tavalla käyttänyt tavaramerkkiä, koska valituslautakunnan olisi pitänyt tutkia, onko vastapuoli käyttänyt tavaramerkkiä sekä neuvoston asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan e alakohdassa että Saksan kansallisessa lainsäädännössä tarkoitetulla tavalla, ja koska sen olisi pitänyt käyttää neuvoston asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan e alakohdan mukaista päätöstä tehdessään Saksan kansallisessa lainsäädännössä tavaramerkin loukkaamisiin tarkoitettua testiä.


title: Asia C-503/07 P: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 8.4.2008 — Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH v. Fels-Werke GmbH, Spenner-Zement GmbH & Co. KG ja Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku — Direktiivi 2003/87/EY — Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä — Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistäminen — Saksan liittotasavalta — Päästöoikeuksien jakaminen — Ajanjakso 2008-2012 — Edellytykset — Päätöksen koskeminen kantajaa erikseen — Tutkimatta jättäminen — Oikeus tulla kuulluksi — Oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin)

text:
               7.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/10

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 8.4.2008 — Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH v. Fels-Werke GmbH, Spenner-Zement GmbH & Co. KG ja Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-503/07 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Direktiivi 2003/87/EY - Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä - Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistäminen - Saksan liittotasavalta - Päästöoikeuksien jakaminen - Ajanjakso 2008-2012 - Edellytykset - Päätöksen koskeminen kantajaa erikseen - Tutkimatta jättäminen - Oikeus tulla kuulluksi - Oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin)
   (2008/C 142/15)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Valittaja: Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH (edustajat: Rechtsanwalt H. Posser ja Rechtsanwalt S. Altenschmidt)

      Valittajan vastapuolet: Fels-Werke GmbH, Spenner-Zement GmbH & Co. KG ja Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: U. Wölker)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-28/07, Fels-Werke ym. v. komissio, 11.9.2007 antamasta määräyksestä, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti tutkimatta kanteen, joka koski kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kansallisesta jakosuunnitelmasta, jonka Saksan liittotasavalta oli ilmoittanut ajanjaksolle 2008–2012 kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (EUVL L 275, s. 32) mukaisesti, 29.11.2006 tehdyn komission päätöksen osittaista kumoamista — Vaatimus, jonka mukaan riidanalaisen päätöksen on koskettava kantajaa erikseen — Oikeus tulla kuulluksi ja oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin
   Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 64, 8.3.2008.


               24.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 19/1

         (2009/C 19/01)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 9, 10.1.2009

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 327, 20.12.2008

      EUVL C 313, 6.12.2008

      EUVL C 301, 22.11.2008

      EUVL C 285, 8.11.2008

      EUVL C 272, 25.10.2008

      EUVL C 260, 11.10.2008

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (kuudes jaosto)  15 päivänä joulukuuta 2005 , asiassa C-33/05: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Belgian kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2000/60/EY — Yhteisön vesipolitiikka — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               25.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/9

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (kuudes jaosto)
   15 päivänä joulukuuta 2005,
   asiassa C-33/05: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Belgian kuningaskunta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2000/60/EY - Yhteisön vesipolitiikka - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2006/C 48/18)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa C-33/05, jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 31.1.2005, Euroopan yhteisöjen komissio, (asiamiehinään J. Hottiaux ja S. Pardo Quintillán) vastaan Belgian kuningaskunta, (asiamiehenään M. Wimmer), yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Malenovský sekä tuomarit J.-P Puissochet ja A. Ó Caoimh (esittelevä tuomari), julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: R. Grass on antanut 15.12.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut yhteisön vesipolitiikan puitteista 23 päivänä lokakuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole säädetyssä määräajassa antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä Brysselin pääkaupunkiseudun hallintoalueella.

               2)

               Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 82, 2.4.2005.


title: Asia T-307/14: Kanne 30.4.2014 – TechnoCompound v. komissio

text:
               14.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/56

         Kanne 30.4.2014 – TechnoCompound v. komissio
   (Asia T-307/14)
   2014/C 223/58
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: TechnoCompound GmbH (Bad Sobernheim, Saksa) (edustajat: asianajajat D. Greinacher, J. Martin ja B. Scholtka)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SEUT 263 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla sen muodollisen tutkintamenettelyn, joka liittyy valtiontukeen SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Uusiutuvista energialähteistä ja kaivoskaasusta uusiutuvan energian ensisijaisuudesta annetun lain (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, jäljempänä EEG) mukaisesti tuotetun sähkön tukeminen ja uusiutuvan energian käyttöä tukevan lisämaksun alentaminen paljon energiaa käyttävien yritysten osalta, aloittamisesta Saksan liittotasavaltaa vastaan 18.12.2013 annetun Euroopan komission päätöksen, joka julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä 7.2.2014 (C 37, s. 73), siltä osin kuin komissio luokittelee EEG:n 40 ja 41 §:ssä säädetyn erityisen tasausjärjestelyn SEUT 107 artiklassa tarkoitetuksi valtiontueksi

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 3 kohdan nojalla välttämättömät oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste: SEUT 107 artiklan rikkominen
               Kantaja vetoaa siihen, että komissio on luokitellut uusiutuvien energialähteiden tukemisen lisämaksujärjestelmällä sekä erityisen tasausjärjestelyn EEG-lisämaksujen rajoittamiseksi virheellisesti tueksi, eikä sen näin ollen olisi pitänyt aloittaa kyseistä muodollista tutkintamenettelyä.

                           —

                           Tässä yhteydessä kantaja esittää, että komissio teki ilmeisen arviointivirheen arvioidessaan alustavasti kysymystä siitä, onko erityisessä tasausjärjestelyssä kyse tuesta, koska poikkeussääntelynä EEG-lisämaksusta erityisestä tasausjärjestelystä ei seuraa mitään sellaista etua, jota sähköä paljon käyttävät yritykset eivät olisi saaneet tavanomaisten markkinaolosuhteiden vallitessa.

                           —

                           Lisäksi kantaja esittää, että kyse ei ole valtion varoista myönnetystä tuesta. Kun tulot EEG-lisämaksusta eivät alkujaankaan ole valtion varoja, myöskään sähköä paljon käyttäviä yrityksiä koskeva poikkeussääntely ei voi koskea valtion varoja.

                           —

                           Lisäksi kantaja vetoaa siihen, ettei erityinen tasausjärjestely myöskään vääristä kilpailua. Se tuottaa korkeintaan ne kilpailuolosuhteet, jotka vallitsisivat, jos EEG-lisämaksuja ei olisi.

               2.

               Toinen kanneperuste: luottamuksensuojan periaatteen loukkaaminen
               Kantaja vetoaa siihen, että tekemällään päätöksellä komissio loukkasi lisäksi luottamuksensuojan periaatetta. Saksan uusiutuvien energialähteiden tukemista koskevan sääntelyn osalta on jo suoritettu perusteellinen valtiontukioikeudellinen arviointi. Tämän arvioinnin yhteydessä komissio on tullut vuonna 2002 siihen tulokseen, ettei sääntelyyn liity valtion varojen siirtämistä. Kun verrattuna tuolloiseen sääntelyyn vuoden 2012 EEG:hen ei tältä osin sisälly olennaisia muutoksia, ei asianomaisten taloudellisten toimijoiden ole voitu edellyttää ennakoineen uuden arvioinnin mahdollisuutta, vaan heillä on ollut oikeus luottaa järjestelyn pysyvyyteen.

               3.

               Kolmas kanneperuste: Harkintavallan väärinkäyttö
               Lopuksi kantajan näkemys on, että komissio on käyttänyt väärin sille SEUT 107 ja SEUT 108 artiklassa määrättyä harkintavaltaa. Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisella komissio tavoittelee ensisijaisesti uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tukemisen periaatteellista harmonisointia. Tämä perustavoite ilmenee myös uudesta ehdotuksesta energia- ja ympäristöalan valtiontukea koskeviksi suuntaviivoiksi, joissa komissio antaa ensimmäisen kerran yksityiskohtaisia sääntöjä uusiutuvien energialähteiden tukemisesta. Harmonisoidakseen lainsäädäntöä komission täytyisi kuitenkin käyttää harmonisointiin tarkoitettua lainsäädännön lähentämistä koskevaa menettelyä SEUT 116 ja SEUT 117 artiklan mukaisesti.


title: Asia T-167/14: Kanne 13.3.2014 – Søndagsavisen v. komissio

text:
               14.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/13

         Kanne 13.3.2014 – Søndagsavisen v. komissio
   (Asia T-167/14)
   2014/C 223/17
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Asianosaiset

      Kantaja: Søndagsavisen A/S (Søborg, Tanska) (edustajat: asianajajat M. Honoré ja C. Fornø)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               komission 20.11.2013 antama päätös olla vastustamatta Tanskan tuotanto- ja innovaatiotukea lehdistön hyväksi (SA.36366) on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja, joka on tuensaajien kilpailija, väittää, että komission olisi pitänyt katsoa, että ilmoitetun toimenpiteen soveltuvuudesta sisämarkkinoille oli epäilyjä, minkä vuoksi komission olisi pitänyt antaa päätös muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta: ks. SEUT 108 artiklan 2 kohta ja asetuksen N:o 659/1999 (1) 4 artiklan 4 kohta. Koska komissio ei toiminut näin, se jätti huomiotta kantajan SEUT 108 artiklan 2 kohdan mukaiset prosessuaaliset oikeudet.
   Tukeakseen väitettään, jonka mukaan oli olemassa perusteltu epäily järjestelmän soveltuvuudesta sisämarkkinoille, kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen:

               —

               komissio ei tutkinut lainkaan sitä, soveltuiko järjestelmä tanskalaisille tarjotun uutissisällön laajentamisen varmistamiseen ja tuettiinko sillä näin ollen demokraattista prosessia

               —

               riidanalaisen päätöksen perustelut ovat joka tapauksessa puutteelliset järjestelmän soveltuvuuden osalta ja

               —

               komissio ei tutkinut järjestelmän kilpailua vääristäviä vaikutuksia ilmaissanomalehtien ja maksullisten sanomalehtien väliseen suhteeseen.

      (1)  Euroopan unionin toiminnasta annetun sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1)


title: Asia C-308/01: VAT and Duties Tribunalin, London Tribunal Centren 21.5.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa 1. Gil Insurance Ltd, 2. UK Consumer Electronics Ltd, 3. Consumer Electronics Insurance Company Ltd, 4. Direct Vision Rentals Ltd, 5. Homecare Insurance Ltd, 6. Pinnacle Insurance plc vastaan Commissioners of Customs and Excise

text:
C 303/8                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         27.10.2001
VAT and Duties Tribunalin, London Tribunal Centren                       3.    Onko EY 87 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että
21.5.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-                         tuen voidaan katsoa vaikuttavan jäsenvaltioiden väliseen
kaisupyyntö asiassa 1. Gil Insurance Ltd, 2. UK Consumer                       kauppaan vain, jos sillä on tai sillä saattaa olla huomattava
Electronics Ltd, 3. Consumer Electronics Insurance Com-                        vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan? Jos kysymyk-
pany Ltd, 4. Direct Vision Rentals Ltd, 5. Homecare                            seen vastataan myöntävästi, millä perusteilla voidaan
Insurance Ltd, 6. Pinnacle Insurance plc vastaan Commis-                       päättää, onko jollakin toimella tällainen vaikutus?
                 sioners of Customs and Excise
                                                                         4.    Onko EY 87 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että
                                                                               tuen on katsottava vaikuttavan jäsenvaltioiden väliseen
                                                                               kauppaan, jos tästä tuesta aiheutuu 1) että jossakin
                                                                               jäsenvaltiossa toimivat kauppiaat vähentävät muista jä-
                          (Asia C-308/01)                                      senvaltioista tuomiensa tavaroiden määrää –, tai 2) että
                                                                               tietty määrä jäsenvaltiossa kuluttajille kotitalouskoneita
                                                                               vuokraavan kauppiaan tekemiä vuokrasopimuksia irtisa-
                                                                               notaan ja että viimeksi mainittu hankkiutuu eroon näistä
                                                                               koneista toisessa jäsenvaltiossa, tai 3) että jäsenvaltiossa
                          (2001/C 303/12)                                      toimivat vakuutusyhtiöt, jotka tarjoavat vakuutuksia
                                                                               myytäville kotitalouskoneille, joutuvat epäsuotuisaan kil-
                                                                               pailuasemaan niihin yhtiöihin nähden, jotka myyvät
                                                                               suoraan vakuutuksia ja joista muutamat ovat muihin
                                                                               jäsenvaltioihin sijoittautuneiden yhtiöden tytäryhtiöitä?
VAT and Duties Tribunal, London Tribunal Centre on pyytänyt
21.5.2001 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-             5.    Jos vakuutusmaksuihin sovellettavaa korkeampaa vero-
jen tuomioistuimeen 6.8.2001, Euroopan yhteisöjen tuomiois-                    kantaa on kysymyksiin 3 ja 4 annettavien vastausten
tuimelta ennakkoratkaisua asiassa 1. Gil Insurance Ltd, 2. UK                  valossa pidettävä EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna
Consumer Electronics Ltd, 3. Consumer Electronics Insurance                    valtiontukena, onko EY 88 artiklaa tulkittava siten, että
Company Ltd, 4. Direct Vision Rentals Ltd, 5. Homecare                         jos komissiolle ei ole ilmoitettu aikomuksesta myöntää
Insurance Ltd, 6. Pinnacle Insurance plc vastaan Commissio-                    tällainen tuki, sitä lainsäädäntöä, jolla tuki on otettu
ners of Customs and Excise seuraaviin kysymyksiin:                             käyttöön, ei pidä soveltaa, ja että tämän lainsäädännön
                                                                               perusteella maksetut verot on palautettava?
1.    Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yh-
                                                                         (1) EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1.
      denmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä:
      yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä touko-
      kuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin
      (77/388/ETY) (1) 27 artiklaa tulkittava siten, että neuvos-
      ton olisi pitänyt antaa ennakkolupa vakuutusmaksuihin
      sovellettavan korkeamman verokannan käyttöön ottami-
      selle tilanteessa, jossa tällä verolla pyrittiin kiertämään
      direktiivin 13 artiklassa säädetty vakuutusten verovapaus,
      jossa sen verokanta oli vahvistettu yleisen arvonlisävero-
      kannan suuruiseksi, jossa sitä säännellään samalla tavoin
      kuin arvonlisäveroa ja jossa sen piti yhdessä arvonlisäve-         Unabhängiger Verwaltungssenat Wienin 25.7.2001 teke-
      ron kanssa muodostaa erottamaton kokonaisuus ja jossa              mällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
      ei ole kyse vilpillisestä menettelystä eikä veronkierrosta?               asiassa Eva Glawischnig vastaan Bundeskanzler
                                                                                (Asia C-316/01)
2.    Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yh-
      denmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä:                                     (2001/C 303/13)
      yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä touko-
      kuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin
      (77/388/ETY) 33 artiklaa tulkittava siten, että sen vastaista      Unabhängiger Verwaltungssenat Wien on pyytänyt 25.7.2001
      on menettely, jossa jäsenvaltio ottaa käyttöön sellaisen           tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-
      vakuutusmaksuveron, joka lasketaan suoritettujen palve-            mioistuimeen 13.8.2001, ennakkoratkaisua asiassa Eva Gla-
      lujen perusteella, joka on tietty prosenttimäärä suoritettu-       wischnig vastaan Bundeskanzler seuraaviin kysymyksiin:
      jen palvelujen hinnoista, joka arvonlisäveron tavoin vyö-
      rytetään kuluttajalle, joten verorasitus on kuluttajalla, jota
      sovelletaan koko Ison Britannian alueella, mutta jota ei           1)    Onko elintarvikkeiden valmistajien nimiä ja elintarvikkei-
      yleisesti sovelleta kaikkiin tavaroita ja palveluja koskeviin            den tuotenimiä, joita koskien on annettu huomautuksia,
      liiketoimiin?                                                            kun viranomaiset ovat tarkastaneet 26.5.1998 pakollisten


title: Asia C-411/00: Bundesvergabeamtin 29.9.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Felix Swoboda GmbH vastaan Östereichische Nationalbank

text:
27.1.2001                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 28/15
Bundesvergabeamtin 29.9.2000 tekemällään päätöksellä                            laajuudessaan, velvollisuus erottaa ei-ensisijaiset osapalve-
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Felix Swoboda                            lut ja tehdä niistä hankintasopimus erikseen, jotta palve-
         GmbH vastaan Östereichische Nationalbank                              lun ensisijainen luonne voidaan säilyttää?
                                                                          (1) EYVL 1992, L 209, s. 1.
                          (Asia C-411/00)
                            (2001/C 28/26)
                                                                          Euroopan yhteisöjen komission 10.11.2000 Portugalin
Bundesvergabeamt on pyytänyt 29.9.2000 tekemällään pää-
                                                                                tasavaltaa vastaan nostama kanne
töksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
meen 10.11.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
asiassa Felix Swoboda GmbH vastaan Östereichische National-                                        (Asia C-412/00)
bank ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
                                                                                (2001/C 28/27)
–     Onko palvelu, jonka tarkoistusperä on yhtenäinen, mutta
      joka voidaan jakaa osapalveluihin, katsottava direktiivin           Euroopan yhteisöjen komissio on 10.11.2000 nostanut kan-
      92/50/ETY (1) yleisen rakenteen ja erityisesti direktiivin          teen Portugalin tasavaltaa vastaan Euroopan yhteisöjen tuo-
      liitteissä I A ja I B olevien palvelusten kuvauksien                mioistuimessa. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen osaston
      perusteella yhtenäiseksi palveluksi, joka koostuu pääpal-           virkamies Ana Maria Alves Vieira ja prosessiosoite Luxembur-
      velusta ja siihen liittyvistä sivupalveluista ja luokiteltava       gissa on c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,
      sen pääasiallisen kohteen perusteella direktiivin liitteisiin I     Kirchberg.
      A ja I B, vai, onko jokaisen osapalvelun osalta tutkittava
      erikseen, sovelletaanko siihen ensisijaisena palveluna di-          Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
      rektiiviä täydessä laajuudessaan, vai sovelletaanko siihen          tuin
      ei-ensisijaisena palveluna vain joitakin direktiivin sään-
      nöksiä?                                                             –     toteaa, että koska Portugalin tasavalta ei ole säädetyssä
                                                                                määräajassa toteuttanut kaikkia niitä toimenpiteitä, jotka
                                                                                ovat tarpeen
–     Miten pitkälti tiettyä palvelukuvausta (esim. kuljetuspalve-
      lut) vastaava palvelu voidaan direktiivin 92/50/ETY yleis-                a)    direktiivien 71/250/ETY, 72/199/ETY ja 73/46/ETY
      en rakenteen perusteella pilkkoa yksittäisiin palveluihin                       muuttamisesta sekä direktiivin 75/84/ETY kumoa-
      ilman, että tällä menettelyllä rikotaan palveluhankintaso-                      misesta 16 päivänä heinäkuuta 1998 annetun ko-
      pimuksia koskevia säännöksiä tai estetään palveluhankin-                        mission direktiivin 98/54/EY (1),
      tadirektiivin tehokas vaikutus?
                                                                                b)    neuvoston direktiivin 95/53/EY 9 artiklan 1 koh-
                                                                                dassa tarkoitetun asiakirjamallin vahvistamisesta ja
–     Onko tämän asian tosiseikastossa nimetyt palvelut (direk-                       kolmansista maista yhteisöön tuotavien rehujen
      tiivin 92/50/ETY 10 artikla huomioon ottaen) katsottava                         tuontitarkastuksia koskevista tietyistä säännöistä
      direktiivin 92/50/ETY liitteessä I A tarkoitetuiksi palve-                      10 päivänä syyskuuta 1998 annetun komission
      luiksi (pääluokka 2, maaliikenteen palvelut) siten, että                        direktiivin 98/68/EY, (2), ja
      sellaisia palveluita koskevat sopimukset on tehtävä direk-
      tiivin III-VI osaston säännösten mukaan, vai onko ne                      c)    viljojen torjunta-ainejäämistä annetun direktiivin
      katsottava direktiivin 92/50/ETY liittessä I B tarkoitetuiksi                   86/362/ETY, eläinkunnasta peräisin olevissa elintar-
      palveluiksi (erityisesti pääluokka 20, liikenteeseen liittyvät                  vikkeissa ja niiden pinnassa olevien torjunta-ainejää-
      ja sitä avustavat palvelut, sekä pääluokka 27, muut                             mien enimmäismäärien vahvistamisesta annetun di-
      palvelut) siten, että sellaisia palveluita koskevat sopimuk-                    rektiivin 86/363/ETY ja torjunta-ainejäämien enim-
      set on tehtävä 14 ja 16 artiklan mukaan, ja mihin                               mäismäärien vahvistamisesta tietyille kasvikunnasta
      CPC-nimikkeistön viitenumeroon niiden on katsottavan                            peräisin oleville tuotteille, mukaan lukien hedelmät
      kuuluvan?                                                                       ja vihannekset, annetun direktiivin 90/642/ETY liit-
                                                                                teiden muuttamisesta 27 päivänä lokakuuta 1998
                                                                                annetun komission direktiivin 98/82/EY (3) saattami-
–     Onko hankintaviranomaisilla siinä tapauksessa, että osa-                        seksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä,
      palvelujen tarkastelun perusteella päädyttäisiin siihen, että
      direktiivin liitteeseen I A kuuluvaan osapalveluun, johon                 se on jättänyt noudattamatta sille perustamissopimukses-
      direktiivin 92/50/ETY säännöksiä on sinänsä sovellettava                  sa asetetut velvollisuudet,
      täydessä laajuudessaan, poikkeuksellisesti ei sovellettaisi-
      kaan direktiivin 10 artiklassa olevan palveluiden suurinta          –     velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-
      arvoa koskevan periaatteen vuoksi direktiiviä täydessä                    käyntikulut.


title: Asia T-411/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.3.2017 – T & L Sugars ja Sidul Açúcares v. komissio

text:
               8.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 144/60

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.3.2017 – T & L Sugars ja Sidul Açúcares v. komissio
   (Asia T-411/13) (1)

   (2017/C 144/84)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Seitsemännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 274, 21.9.2013.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 11 päivänä heinäkuuta 1996, asiassa C-232/94 (Oberlandesgericht Kölnin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), MPA Pharma GmbH vastaan Rhône-Poulenc Pharma GmbH (Tavaramerkillä varustettujen tuotteiden uudelleenpakkaaminen - EY:n perustamissopimuksen 36 artikla)

text:
9.11.96                 H                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 336/ 11
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                  kauksessa olevan tuotteen alkuperäistä laatua välillisesti
                 11 päivänä heinäkuuta 1996 ,                            muuta se, että uudelleen pakatun tuotteen ulompi tai
                                                                         sisempi pakkaus taikka uudet käyttöohjeet tai tiedot
asiassa C-232/94 ( Oberlandesgericht Kölnin esittämä                     eivät sisällä tiettyjä tärkeitä tietoja, tai se, että näissä
ennakkoratkaisupyyntö ), MPA Pharma GmbH vastaan                         annetaan epätarkkoja tietoja;
              Rhône-Poulenc Pharma GmbH ( 1 )
(Tavaramerkillä varustettujen tuotteiden uudelleenpakkaa           — uudessa pakkauksessa selvästi ilmoiteta tuotteen uudel
      minen — EY:n perustamissopimuksen 36 artikla)                      leenpakkaajan ja tuotteen valmistajan nimiä; nämä
                           ( 96/C 336/ 19 )                              selvitykset on tehtävä sillä tavalla, että normaalin
                                                                         näkökyvyn omaava kuluttaja voi tavanomaisella huolel
                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                           lisuudella ne ymmärtää. Sitä vastoin ei ole tarpeen
                                                                         ilmoittaa, että uudelleen pakkaaminen on tehty ilman
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan                    tavaramerkin haltijan suostumusta;
   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)               — uudelleen pakatun tuotteen ulkoasu ole sellainen, että se
                                                                         saattaisi vahingoittaa tavaramerkin ja sen haltijan mai
Asiassa C-232/94 , jonka Oberlandesgericht Köln ( Saksa ) on             netta. Pakkaus ei siis saa olla viallinen, huonolaatuinen
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukai                  tai epämääräinen; ja
sesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen
tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa      — maahantuoja ilmoita ennen uudelleen pakatun tuotteen
MPA Pharma GmbH vastaan Rhône-Poulenc Pharma                             markkinoille saattamista tavaramerkin haltijalle tästä ja
GmbH ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen 36                       toimita tälle tämän pyynnöstä näytettä uudelleen paka
artiklan tulkinnasta tavaramerkkioikeuden alalla , yhteisö              tusta tuotteesta .
jen tuomioistuin , toimien kokoonpanossa : presidentti G. C.
Rodríguez Iglesias, jaoston puheenjohtajat C. N. Kakouris ,         (') EYVL N:o C 275 , 1.10.1994
J.-P . Puissochet ja G. Hirsch , tuomarit G. F. Mancini, J. C.
Moitinho de Almeida , C. Gulmann ( esittelevä tuomari ), P.
Jann ja H. Ragnemalm, julkisasiamies : F. G. Jacobs,
kirjaajat : apulaiskirjaaja H. von Holstein ja hallintovirka
mies L. Hewlett, on antanut 11.7.1996 tuomion , jonka
tuomiolauselma on seuraava :                                               YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                ( viides jaosto ),
Perustamissopimuksen 36 artiklaa on tulkittava siten, että                            11 päivänä heinäkuuta 1996 ,
tavaramerkin haltija voi vedota oikeuteensa estääkseen
maahantuojaa markkinoimasta lääkettä, jonka tavaramer              asiassa C-25/95 ( Hessischer Verwaltungsgerichtshofin esit
kin haltija on saattanut markkinoille toisessa jäsenvaltiossa       tämä ennakkoratkaisupyyntö ), Siegfried Otte vastaan Sak
tai joka on saatettu markkinoille toisessa jäsenvaltiossa                                 san liittotasavalta (')
tämän suostumuksella, kun maahantuoja on pakannut                   (Siirtotyöläisten sosiaaliturva — Yhteisön säännökset —
tuotteen uudelleen ja kiinnittänyt tavaramerkin siihen              Asiallinen soveltamisala — Yrityksen toiminnan lopettami
uudelleen , jollei                                                  sen vuoksi tai järkeistämistoimien yhteydessä irtisanotuille
                                                                    tietyn ikärajan ylittäneille kivihiiliteollisuuden työntekijöille
— näytetä toteen, että tapaus, jossa tavaramerkkioikeuden           maksettu etuus (sopeutumisraha) — Avustuksena maksettu
    haltija käyttää tavaramerkkioikeuttaan estääkseen tällä         etuus — Etuuksien laskentatapa — Toisen jäsenvaltion
    tavaramerkillä varustettujen, uudelleen pakattujen tuot        lainsäädännön perusteella maksetun eläkkeen huomioon
    teiden markkinoille saattamisen, johtaa jäsenvaltioiden                    ottaminen — Edellytykset ja rajoitukset)
    markkinoiden keinotekoiseen jakamiseen . Tästä on kyse                                     ( 96/C 336/20 )
    erityisesti silloin , kun tavaramerkin haltija on saattanut
    markkinoille saman lääkkeen erilaisissa pakkauksissa
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
    eri jäsenvaltioissa, ja silloin , kun maahantuojan tekemä
    uudelleen pakkaaminen on toisaalta tarpeen , jotta tuote
    voitaisiin saattaa markkinoille tuontijäsenvaltiossa , ja       (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan
    toisaalta silloin, kun uudelleen pakkaaminen tehdään               yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
    niin, ettei tuotteen alkuperäinen laatu muutu. Sitä
    vastoin tämä edellytys ei tarkoita sitä, että olisi näytet     Asiassa C-25/95 , jonka Hessischer Verwaltungsgerichtshof
    tävä toteen , että tavaramerkin haltija on tietoisesti          ( Saksa ) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177
    pyrkinyt jakamaan jäsenvaltioiden väliset markkinat;            artiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä
                                                                    väksi    saadakseen     tässä   kansallisessa  tuomioistuimessa
— osoiteta, että uudelleen pakkaaminen ei ole muuttanut             vireillä olevassa asiassa , Siegfried Otte vastaan Saksan
    pakkauksessa olevan tuotteen alkuperäistä laatua. Tästä         liittotasavalta , ennakkoratkaisun sosiaaliturvajärjestelmien
    on kyse erityisesti silloin , kun maahantuoja tekee             soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin
    ainoastaan sellaisia toimenpiteitä, joilla ei voida vaikut     työntekijöihin , itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän
    taa alkuperäiseen laatuun , kuten ottaa läpipainoliuskat        perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun
    alkuperäisestä ulommasta pakkauksestaan ja sijoittaa            neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 1408/71 , sellaisena kuin se
    ne uuteen ulompaan pakkaukseen tai lisää pakkaukseen            on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna neuvoston asetuk
    uudet käyttöohjeet tai uusia tietoja . Kansallisen tuomio      sella ( ETY ) N:o 2001 /83 ( EYVL L 230 , s . 6 ) 4 artiklan 1 ja 2
    istuimen tehtävänä on kuitenkin varmistaa , ettei pak          kohdan, 12 artiklan 2 kohdan sekä 46 artiklan , samoin kuin


title: Asia F-44/10: Virkamiestuomioistuimen määräys 24.11.2010 — Lebedef v. komissio

text:
               29.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/69

         Virkamiestuomioistuimen määräys 24.11.2010 — Lebedef v. komissio
   (Asia F-44/10) (1)

   ()
   2011/C 30/137
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 209, 31.7.2010, s. 56.


title: Asia C-478/03: House of Lords 10.11.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Celtec Ltd vastaan Astley ja muut

text:
24.1.2004                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                             C 21/17
Euroopan yhteisöjen komission 17.11.2003 Saksan liitto-                House of Lords 10.11.2003 tekemällään päätöksellä esittä-
               tasavaltaa vastaan nostama kanne                        mä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Celtec Ltd vastaan
                                                                                Astley ja muut
                          (Asia C-477/03)
                                                                                (Asia C-478/03)
                           (2004/C 21/31)
                                                                                (2004/C 21/32)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.11.2003 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasaval-          House of Lords, on pyytänyt 10.11.2003 tekemällään päätök-
taa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat Claudia Schmidt ja               sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
Wouter Wils, prosessiosoite Luxemburgissa.                             17.11.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
                                                                       ratkaisua asiassa Celtec Ltd vastaan Astley ja muut, seuraaviin
                                                                       kysymyksiin:
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                       1.    Onko ilmaisua ”ne luovuttajan oikeudet ja velvollisuudet,
                                                                             jotka johtuvat luovutuksen tapahtuessa voimassa olleesta
1.    toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut
                                                                             työsopimuksesta” työntekijöiden oikeuksien turvaamista
      yhteisön rautateiden kehittämisestä annetun neuvoston
                                                                             yrityksen tai liikkeen taikka liiketoiminnan osan luovu-
      direktiivin 91/440/ETY muuttamisesta 26 päivänä helmi-
                                                                             tuksen yhteydessä koskevasta jäsenvaltioiden lainsäädän-
      kuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston
                                                                             nön lähentämisestä 14 päivänä helmikuuta 1977 annetun
      direktiivin 2001/12/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska
                                                                             neuvoston direktiivin 77/187/ETY 3 artiklan 1 kohdas-
      se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen
                                                                             sa (1) tulkittava siten, että on olemassa tietty ajankohta,
      edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä
                                                                             jolloin liikkeen tai liiketoiminnan osan luovutusta on
      tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle;
                                                                             pidettävä loppuun saatettuna ja jona oikeuksien ja velvol-
                                                                             lisuuksien siirtyminen 3 artiklan 1 kohdan mukaan on
2.    toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut                 tapahtunut?
      rautatieyritysten toimiluvista annetun neuvoston direktii-
      vin 95/18/EY muuttamisesta 26 päivänä helmikuuta
                                                                       2.    Mikäli vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä,
      2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direk-
                                                                             kuinka kyseinen ajankohta määritellään?
      tiivin 2001/13/EY (2) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei
      ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttä-
      miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai           3.    Mikäli vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kieltävä,
      ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle;                               kuinka 3 artiklan 1 kohdan sanamuotoa ”luovutuksen
                                                                             tapahtuessa” on tulkittava?
3.    toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut
      rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden           (1) Neuvoston direktiivi 77/187/ETY, annettu 14 päivänä helmikuuta
      myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttö-                1977, työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen
      maksujen perimisestä sekä turvallisuustodistusten anta-              taikka liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan
      misesta 26 päivänä helmikuuta 2001 annetun Euroopan                  jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä. EYVL, erityispainos
      parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/14/EY (3) mu-              1977, 5/nide 2, s. 91.
      kaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen
      direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
      hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niistä
      komissiolle;
4.    velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeuden-
      käyntikulut.
                                                                       Euroopan yhteisöjen komission 19.11.2003 Espanjan ku-
                                                                                ningaskuntaa vastaan nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                              (Asia C-485/03)
                                                                                (2004/C 21/33)
Direktiivin täytäntöönpanon määräaika päättyi 15.3.2003.
(1) EYVL L 75, s. 1.                                                   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.11.2003 Euroo-
(2) EYVL L 75, s. 26.                                                  pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningas-
(3) EYVL L 75, s. 29.
                                                                       kuntaa vastaan. Kantajan edustaja on oikeudellisen yksikön
                                                                       virkamies José Luis Buendía Sierra, prosessiosoite Luxembur-
                                                                       gissa.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 5 päivänä lokakuuta 1999 yhdistetyissä asioissa C-175/98 ja C-177/98 (Pretore di Udinen esittämä ennakkoratkaisupyyntö), rikosasioissa Paolo Lirussia (C-175/98) ja Francesca Bizzaroa (C-177/98) vastaan (Jätteet – Direktiivit 75/442/ETY ja 91/689/ETY – Ilmaisu "väliaikainen varastointi jätteen syntypaikalla ennen poiskuljetusta" – Jätehuollon käsite)

text:
8.1.2000                  FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                               C 6/7
ja P. J. G. Kapteyn sekä tuomarit J. L. Murray (esittelevä               (EYVL L 78, s. 32), sekä vaarallisista jätteistä 12 päivänä
tuomari) ja H. Ragnemalm, julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja:           joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/689/ETY
R. Grass, on antanut 5.10.1999 tuomion, jonka tuomiolausel-              (EYVL L 377, s. 20), sellaisena kuin se on muutettuna
ma on seuraava:                                                          27.6.1994 annetulla neuvoston direktiivillä 94/31/EY (EYVL
                                                                         L 168, s. 28), tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (neljäs
1. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-331/94,             jaosto), toimien kokoonpanossa: J. L. Murray, joka hoitaa
     IPK vastaan komissio, 15.10.1997 antama tuomio kumotaan             neljännen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit
     niiltä osin kuin kyseisessä tuomiossa on toisaalta hylätty IPK      H. Ragnemalm (esittelevä tuomari) ja R. Schintgen, julkisasia-
     München GmbH:n vaatimukset komission 3.8.1994 tekemän               mies: P. Léger, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut
     sellaisen päätöksen kumoamisesta, jossa kieltäydyttiin maksa-       5.10.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
     masta loppuosaa rahoitustuesta, joka oli myönnetty ympäristöä
     säästävää matkailua Euroopassa koskevan tietopankin käyttöön-       1. Jätteiden ”väliaikaisen varastoinnin” käsite eroaa ”ennalta suori-
     ottoa koskevan hankkeen tukemiseksi, ja toisaalta velvoitettu            tettavan varastoinnin” käsitteestä eikä se sisälly jätteistä
     valittaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                                15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin
                                                                              75/442, sellaisena kuin se on muutettuna 18 päivänä maalis-
2. Asia palautetaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen,                 kuuta 1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY,
     jotta se ratkaisisi IPK München GmbH:n vaatimukset kyseisen              1 artiklan d alakohdan mukaiseen ”jätehuollon” käsitteeseen.
     3.8.1994 tehdyn päätöksen kumoamisesta.
                                                                         2. Toimivaltaisten kansallisten viranomaisten tehtävänä on huoleh-
3. Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                                tia siitä, että väliaikaisen varastoinnin yhteydessä noudatetaan
                                                                              direktiivin 75/442 4 artiklan mukaisia velvollisuuksia.
(1) EYVL C 55, 20.2.1998.
                                                                         (1) EYVL C 209, 4.7.1998.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (kolmas jaosto)
                             (neljäs jaosto)
                                                                                12 päivänä lokakuuta 1999
                     5 päivänä lokakuuta 1999
                                                                         asiassa C-213/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
yhdistetyissä asioissa C-175/98 ja C-177/98 (Pretore di                                                  Irlanti (1)
Udinen esittämä ennakkoratkaisupyyntö), rikosasioissa
Paolo Lirussia (C-175/98) ja Francesca Bizzaroa (C-177/98)               (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
                               vastaan (1)                                                           vi 92/100/ETY)
(Jätteet – Direktiivit 75/442/ETY ja 91/689/ETY – Ilmaisu                                             (2000/C 6/14)
”väliaikainen varastointi jätteen syntypaikalla ennen pois-
                  kuljetusta” – Jätehuollon käsite)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                             (2000/C 6/13)
                                                                         (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                         Asiassa C-213/98, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
                                                                         henään K. Banks) vastaan Irlanti (asiamiehenään M. A. Buckley),
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen         jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                   Irlanti ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen mukaisia
                                                                         velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tai/eikä toimittanut
Yhdistetyissä asioissa C-175/98 ja C-177/98, jotka Pretore di            komissiolle vuokraus- ja lainausoikeuksista sekä tietyistä te-
Udine (Italia) on saattanut EY:n perustamissopimuksen                    kijänoikeuden lähioikeuksista henkisen omaisuuden alalla
177 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 234 artikla) nojalla         19 päivänä marraskuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen ensin                92/100/ETY (EYVL L 346, s. 61) noudattamisen edellyttämiä
mainitussa tuomioistuimessa vireillä olevissa rikosasioissa,             lakeja, asetuksia ja hallinnollista määräyksiä, yhteisöjen tuo-
joissa vastaajina ovat Paolo Lirussi (C-175/98) ja Francesca             mioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
Bizzaro (C-177/98), ennakkoratkaisun jätteistä 15 päivänä                puheenjohtaja J. C. Moitinho de Almeida sekä tuomarit
heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY                 C. Gulmann (esittelevä tuomari) ja J.-P. Puissochet, julkisasia-
(EYVL L 194, s. 39), sellaisena kuin se on muutettuna                    mies: P. Léger, kirjaaja: R. Grass, on antanut 12.10.1999
18.3.1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY                   tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:


title: Asia C-46/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Højesteret (Tanska) on esittänyt 28.1.2010 — Viking Gas A/S v. BP Gas A/S

text:
               27.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Højesteret (Tanska) on esittänyt 28.1.2010 — Viking Gas A/S v. BP Gas A/S
   (Asia C-46/10)
   2010/C 80/35
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Højesteret

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Viking Gas A/S

      Vastaaja: BP Gas A/S

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY (1) 5 artiklaa, luettuna yhdessä direktiivin 7 artiklan kanssa, tulkittava siten, että yritys B on syyllistynyt tavaramerkkiloukkaukseen täyttämällä ja myymällä kaasua kaasupulloissa, jotka ovat peräisin yrityksestä A, seuraavissa olosuhteissa:

                           1)

                           A myy kaasua niin sanotuissa komposiittipulloissa, joiden erityinen muoto on rekisteröity Tanskassa tavaramerkiksi, minkä lisäksi muoto on rekisteröity yhteisön tavaramerkiksi. A ei ole näiden muotoa koskevien tavaramerkkien haltija vaan sillä on yksinoikeuslisenssi niiden käyttöön Tanskassa, minkä lisäksi sillä on oikeus nostaa kanteita tavaramerkkiloukkauksista Tanskassa.

                           2)

                           Kun kuluttaja ostaa komposiittipullon ensimmäisen kerran A:n jälleenmyyjältä, se maksaa myös pullosta, josta tulee näin kuluttajan omaisuutta.

                           3)

                           A täyttää komposiittipulloja siten, että kun kuluttaja ostaa kaasua, A:n jällenmyyjä vaihtaa kuluttajan tyhjän komposiittipullon toiseen, A:n täyttämään pulloon.

                           4)

                           B:n liiketoimintaan kuuluu pullojen — mukaan lukien edellä 1 kohdassa tarkoitettujen muotoa koskevalla tavaramerkillä suojattujen komposiittipullojen — täyttäminen kaasulla siten, että kun kuluttaja ostaa kaasua, B:n kanssa yhteistyötä tekevä jälleenmyyjä vaihtaa kuluttajan tyhjän komposiittipullon toiseen, B:n täyttämään pulloon.

                           5)

                           Kun B täyttää kysymyksessä olevia komposiittipulloja kaasulla, se varustaa pullot tarralla, josta ilmenee, että B on täyttänyt pullon.

               2)

               Jos osoitetaan, että kuluttajat voivat yleisesti saada sellaisen käsityksen, että B:n ja A:n välillä on yhteys, onko tälle annettava merkitystä vastattaessa kysymykseen 1?

               3)

               Jos kysymykseen 1 vastataan kieltävästi, voiko toiseen lopputulokseen johtaa se, että komposiittipulloissa — joita kysymyksessä oleva muotoa koskeva tavaramerkki koskee — on edelleen B:n tarroista huolimatta näkyvillä (painettuna) A:n kuvio- ja/tai sanamerkki?

               4)

               Jos kysymykseen 1 tai 3 vastataan myöntävästi, voiko toiseen lopputulokseen johtaa sen osoittaminen, että A on sellaisten muuntyyppisten, A:n sana- ja/tai kuviomerkillä varustettujen pullojen osalta, joita muotoa koskeva tavaramerkki ei kata, monien vuosien ajan hyväksynyt — ja hyväksyy edelleen — sen, että muut yritykset täyttävät uudelleen näitä pulloja?

               5)

               Jos kysymykseen 1 tai 3 vastataan myöntävästi, voiko toiseen lopputulokseen johtaa se, että kuluttaja itse kääntyy suoraan B:n puoleen

                           a)

                           saadakseen kaasua ostaessaan vaihdettua tyhjän komposiittipullon toiseen, B:n täyttämään pulloon tai

                           b)

                           saadakseen täytettyä kaasulla mukanaan tuomansa komposiittipullon?

      (1)  EYVL L 40, s. 1.


title: Asia F-36/08: Kanne 21.3.2008 — Arno Schell v. komissio

text:
               7.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/40

         Kanne 21.3.2008 — Arno Schell v. komissio
   (Asia F-36/08)
   (2008/C 142/75)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Arno Schell (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja F. Frabetti)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Oikeusriidan kohde ja kuvaus
   Kantajan urakehitystä ajalla 1.1.–31.12.2006 koskevan kertomuksen ja vuoden 2007 ylennystä koskevan kertomuksen kumoaminen
   Vaatimukset

               —

               Kantajan urakehitystä ajalla 1.1.–31.12.2006 koskeva kertomus ja vuoden 2007 ylentämistä koskeva kertomus on kumottava

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-217/14: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 14.4.2015 – Euroopan komissio v. Irlanti, väliintulijoina Alankomaiden kuningaskunta sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

text:
               29.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 213/21

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 14.4.2015 – Euroopan komissio v. Irlanti, väliintulijoina Alankomaiden kuningaskunta sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
   (Asia C-217/14) (1)

   (2015/C 213/36)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 223, 14.7.2014.


title: Asia C-100/16 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 9.3.2017 – Valittajana Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou sekä muina osapuolina Helleenien tasavalta ja Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Valtiontuki — Kaivosten luovuttaminen todellista markkina-arvoa pienempään hintaan — Luovutuksen vapauttaminen veroista — Myönnetyn edun määrän arvioiminen)

text:
               8.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 144/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 9.3.2017 – Valittajana Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou sekä muina osapuolina Helleenien tasavalta ja Euroopan komissio
   (Asia C-100/16 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Valtiontuki - Kaivosten luovuttaminen todellista markkina-arvoa pienempään hintaan - Luovutuksen vapauttaminen veroista - Myönnetyn edun määrän arvioiminen))
   (2017/C 144/16)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou (edustajat: V. Christianos ja I. Soufleros, dikigoroi)

      Muut osapuolet: Helleenien tasavalta ja Euroopan komissio (asiamiehet. É. Gippini Fournier ja A. Bouchagiar)

      Tuomiolauselma

               1)

               Unionin yleisen tuomioistuimen 9.12.2015 antama tuomio Kreikka ja Ellinikos Chrysos v. komissio (T-233/11 ja T-262/11, EU:T:2015:948) kumotaan siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin on kyseisessä tuomiossa jättänyt vastaamatta Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysoun väitteeseen, joka perustui siihen tarkoitukseen, johon Kassandran (Kreikka) kaivosten arviointia koskeva asiantuntijalausunto oli laadittu vuonna 2004.

               2)

               Valitus hylätään muilta osin.

               3)

               Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysoun kanne, jossa vaaditaan kumoamaan valtiontuesta C 48/08 (ex ΝΝ 61/08), jonka Kreikka oli myöntänyt yritykselle Ellinikos Hrisos AE, 23.2.2011 tehty komission päätös 2011/452/EU, hylätään.

               4)

               Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 175, 17.5.2016.


title: Asia F-126/11: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.9.2013 — de Brito Sequeira Carvalho v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Kurinpitojärjestelmä — Kurinpitomenettely — Kurinpitoseuraamus — Huomautus — Henkilöstösääntöjen liitteessä IX oleva 25 artikla — Henkilöstösääntöjen 22 a artikla)

text:
               30.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 352/23

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.9.2013 — de Brito Sequeira Carvalho v. komissio
   (Asia F-126/11) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Kurinpitojärjestelmä - Kurinpitomenettely - Kurinpitoseuraamus - Huomautus - Henkilöstösääntöjen liitteessä IX oleva 25 artikla - Henkilöstösääntöjen 22 a artikla)
   2013/C 352/43
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: José António de Brito Sequeira Carvalho (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja M. Boury)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Baquero Cruz ja D. Martin)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamiskanne nimittävän viranomaisen päätöksestä, jolla se antoi kantajalle huomautuksen kurinpitoseuraamuksena.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               José António de Brito Sequeira Carvalho vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 174, 16.6.2012, s. 31.


title: Asia C-68/05 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.10.2006 — Koninklijke Coöperatie Cosun UA v. Euroopan yhteisöjen komissio (Valitus — Maatalous — Yhteinen markkinajärjestely — Sokeri — Asetuksen (ETY) N:o 1785/81 26 artikla ja asetuksen (ETY) N:o 2670/81 3 artikla — Sisämarkkinoilla myydystä C-sokerista perittävä maksu — Peruutusvaatimus — Asetuksen (ETY) N:o 1430/79 13 artiklassa säädetty kohtuullistamislauseke — Tuonti- ja vientitullien käsitteet — Yhdenvertaisuuden ja oikeusvarmuuden periaatteet — Kohtuullisuus)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/8

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.10.2006 — Koninklijke Coöperatie Cosun UA v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-68/05 P) (1)

   (Valitus - Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Sokeri - Asetuksen (ETY) N:o 1785/81 26 artikla ja asetuksen (ETY) N:o 2670/81 3 artikla - Sisämarkkinoilla myydystä C-sokerista perittävä maksu - Peruutusvaatimus - Asetuksen (ETY) N:o 1430/79 13 artiklassa säädetty kohtuullistamislauseke - Tuonti- ja vientitullien käsitteet - Yhdenvertaisuuden ja oikeusvarmuuden periaatteet - Kohtuullisuus)
   (2006/C 326/17)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Koninklijke Coöperatie Cosun UA (edustajat: asianajajat M. M. Slotboom ja N. J. Helder)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: X. Lewis, avustajanaan asianajaja F. Tuytschaever)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Muutoksenhaku ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viidennen jaoston) asiassa T-240/02, Koninklijke Coöperatie Cosun v. komissio, 7.12.2004 antamasta tuomiosta, jossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi sellaisesta komission 2.5.2002 tekemästä päätöksestä REM 19/01 nostetun kumoamiskanteen, jolla se jätti tutkimatta Alankomaiden kuningaskunnan kantajan hyväksi esittämän tuontitullien peruutushakemuksen
   Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Koninklijke Coöperatie Cosun UA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 82, 2.4.2005.


title: Amsterdamin Gerechtshof-tuomioistuimen 26. 1. 1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa A. Leur-Bloem vastaan Inspecteur der Belastingdienst/Ondernemingen Amsterdam 2 (Asia C-28/95)

text:
N:o C 74/8               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    25 . 3 . 95
     ulkopuolelle, jos tällaisen jauhetun jäännöksen tulevaa                   toiminnan rahoituksellisesti ja taloudellisesti kiin
     uusiokäyttöä ei ole vahvistettu.                                          teäksi kokonaisuudeksi ?
(M EYVL N:o L 78 , 26 . 3 . 1991 , s . 32                                  2.5 Onko sellaiseen osakkeiden vaihtoon, joka teh
(2 ) EYVL N:o L 377, 31 . 12 . 1991 , s . 20                                   dään horisontaalisen verotuksellisen tappionta
(3 ) EYVL N:o L 30, 6 . 2 . 1993 , s . 1                                       sauksen saamiseksi vaihtoon osallistuvien yhtiöi
                                                                               den välillä sellaisessa verotuksellisessa kokonai
                                                                               suudessa kuin 15 pykälässä vuoden 1969 laissa
                                                                               yritysverotuksesta (Wet op de vennootschapsbela
                                                                               sting) tarkoitetaan, direktiivin 11 artiklassa mai
                                                                               nittu osakkeiden vaihtoon hyväksyttävä taloudel
Amsterdamin Gerechtshof-tuomioistuimen 26. 1 . 1995                            linen syy ?
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
asiassa A. Leur-Bloem vastaan Inspecteur der Belasting
              dienst/Ondernemingen Amsterdam 2
                            (Asia C-28/95 )
                             ( 95/C 74/12 )
                                                                      Societe commerciale des potasses et de 1'azoten ja Entreprise
                                                                      miniere et chimiquen 8 . 2. 1995 Euroopan yhteisöjen
Amsterdamin Gerechtshof-tuomioistuin on 26 päivänä                                komissiota vastaan nostama kanne
tammikuuta 1995 tekemällään päätöksellä, joka on saapu
                                                                                (Asia C-30/95 )
nut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 6 päivänä hel
mikuuta 1995 , saattanut Euroopan yhteisöjen tuomioistui                                      ( 95/C 74/13 )
men käsiteltäväksi ennakkoratkaisupyynnön saadakseen
ensin mainitussa tuomioistuimessa vireillä olevassa riita            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa on 8 päivänä helmi
asiassa A. Leur-Bloem vastaan Inspecteur der Belasting               kuuta 1995 tullut vireille kanne, jonka Societe commerciale
dienst/Ondernemingen Amsterdam 2 ennakkoratkaisun                     des potasses et de 1'azote ja Entreprise miniere et chimique
seuraaviin kysymyksiin:                                               olivat ensin nostaneet ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                      istuimessa. Kanne merkittiin rekisteriin numerolla T-88/94,
1 . Voidaanko yhteisöjen tuomioistuimelle osoittaa kysy              mutta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, ettei
     myksiä Euroopan yhteisöjen neuvoston direktiivin                 se ollut asiassa toimivaltainen ja siirsi asian yhteisöjen
     säännösten tulkinnasta ja soveltamisalasta myös siinä           tuomioistuimeen, jotta tämä voisi ratkaista mitättömäksi
     tapauksessa, että direktiivi ei ole suoraan sovellettavissa     julistamista koskevan vaatimuksen.
     käsillä olevaan yksittäistapaukseen, mutta kansallisen
     lainsäädännön tarkoituksena on, että tätä yksittäista           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut on jul
     pausta tulee käsitellä samoin kuin sellaista tapausta,          kaistu Virallisen lehden numerossa C 103 , 11 . 4. 1994,
     johon direktiivi soveltuu ?                                     s . 13 .
2. Mikäli 1 kohdassa muotoiltuun kysymykseen voidaan
     antaa myönteinen vastaus,
     2.1 Voidaanko puhua osakkeiden vaihdosta 23 päi
           vänä heinäkuuta 1990 annetun Euroopan yhteisö            Tribunal de grande instance de Saint Nazairen 19. 12. 1994
           jen neuvoston direktiivin 90/434/ETY (jäljempänä          tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
           " direktiivi ") 2 artiklan d kohdan tarkoittamassa        asiassa Sàrl Polypièces vastaan Directeur des services fiscaux
           mielessä, jos saman artiklan h kohdan tarkoittama                               de Loire-Atlantique
           lunastava yhtiö ei itse harjoita yritystoimintaa ?
                                                                                (Asia C-33/95 )
     2.2 Onko edellä tarkoitetulle osakkeiden vaihdolle                                       ( 95/C 74/14
          esteenä se, että sama luonnollinen henkilö on
          hankittujen yhtiöiden ainoa osakkeenomistaja               Tribunal de grande instance de Saint Nazaire on esittänyt
          sekä johtaja ennen vaihtoa ja vaihdon jälkeen              19 päivänä joulukuuta 1994 Euroopan yhteisöjen tuomio
          hankkivan yhtiön johtaja sekä ainoa osakkeen              istuimelle ennakkoratkaisupyynnön asiassa Sari Polypieces
          omistaja ?                                                 vastaan Directeur des services fiscaux de Loire-Atlantique;
                                                                     pyyntö on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
     2.3 Onko kysessä edellä tarkoitettu osakkeiden vaihto,          13 päivänä helmikuuta 1995 .
          jos sen toteuttaminen vain yhdistää pysyvästi
          hankkivan yhtiön ja toisen yhtiön yritystoiminnan
          rahoituksellisesti ja taloudellisesti kiinteäksi koko     Tribunal de grande instance on pyytänyt yhteisöjen tuomio
          naisuudeksi ?                                              istuinta ratkaisemaan seuraavan kysymyksen:
     2.4 Onko kyseessä edellä tarkoitettu osakkeiden                 Onko code general des impôts'n 1599 G §:ssä säädetty
          vaihto, jos sen toteuttaminen vain yhdistää pysy          moottoriajoneuvojen verotusjärjestelmä yhteensopiva
          västi yhden tai useamman hankitun yhtiön yritys           Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen 95 artik


title: Asia T-86/13 P: Valitus, jonka Diana Grazyte on tehnyt 14.2.2013 virkamiestuomioistuimen asiassa F-76/11, Grazyte v. komissio, 5.12.2012 antamasta tuomiosta

text:
               6.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 101/30

         Valitus, jonka Diana Grazyte on tehnyt 14.2.2013 virkamiestuomioistuimen asiassa F-76/11, Grazyte v. komissio, 5.12.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia T-86/13 P)
   2013/C 101/59
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Diana Grazyte (Utena, Liettua) (edustaja: avvocato R. Guarino)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa asiassa F-76/11, Grazyte v. Euroopan komissio, 5.12.2012 annetun virkamiestuomioistuimen tuomion

               —

               kumoaa henkilöstöasioista vastaavan komission pääosaston johtajan päätöksen, jonka tämä oli tehnyt 29.4.2011 henkilöstön palvelukseen ottamisesta vastaavana viranomaisena, ja toteaa, että valittajalla on oikeus Euroopan unionin henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevassa 4 artiklassa tarkoitettuun ulkomaankorvaukseen

               —

               palauttaa asian virkamiestuomioistuimen ratkaistavaksi (toissijainen vaatimus)

               —

               velvoittaa vastapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut asian käsittelystä sekä virkamiestuomioistuimessa että unionin yleisessä tuomioistuimessa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa kolmeen valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste, jonka mukaan asiassa on väärien tulkintametodien ja henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan ration väärän tulkinnan vuoksi sovellettu ja tulkittu väärin unionin oikeutta. Ratkaisua ei ole perusteltu.

                           —

                           Valittaja katsoo, että niin määräyksen sanamuoto (johon hän viittaa suoraan: ”muusta syystä kuin hoitaakseen tehtäviään jonkin valtion tai kansainvälisen organisaation palveluksessa”) kuin sen ratio johtavat siihen, että korvausta ei suoriteta henkilölle, joka on lähtenyt kotimaastaan ilman, että hänelle olisi syntynyt kestävä side maahan, johon hän on siirtynyt, juuri siitä syystä, että hän on ollut kansainvälisen järjestön palveluksessa.
                           Säännöksen sanamuoto, sen rakenne ja ratio eivät voi johtaa toteamukseen, jonka virkamiestuomioistuin on valituksenalaisessa tuomiossaan tehnyt ja jonka mukaan kansainvälisen järjestön palveluksessa oloa seuranneet jaksot on sivuutettava silloin, kun kotimaasta lähteminen on perustunut tunnesyihin, kuten tässä tapauksessa.

               2)

               Toinen valitusperuste, joka perustuu henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan määräyksiä sovellettaessa tapahtuneeseen unionin oikeuden rikkomiseen ja väärään tulkintaan virastojen ja elinten luonnehdinnassa kansainvälisiksi järjestöiksi

                           —

                           Valittajan mukaan henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevassa 4 artiklassa käytetty kansainvälisen järjestön käsite on määritelty erittäin yksityiskohtaisesti unionin oikeuskäytännössä. Asiassa [T-379/04], J v. komissio, 30.11.2006 annetussa tuomiossa (42-43 kohta) on katsottu, että jotta järjestöä voitaisiin pitää henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a luetelmakohdassa tarkoitetulla tavalla kansainvälisenä, on muiden valtioiden tai kansainvälisten järjestöjen pitänyt muodollisesti tunnustaa sille tämä asema ja katsoa se sellaiseksi. Sen selvittämistä, onko järjestöä pidettävä kansainvälisenä, on kuitenkin otettava huomioon yksinomaan se, keitä on sen jäseninä, eikä sitä, kuuluuko se järjestöihin, jonka jäsenet ovat kansainvälisiä. Näiden edellytysten valossa Euroopan elintarviketurvallisuusvirastoa ei voida, kuten ei Euroopan koulutussäätiötäkään, pitää mainitussa 4 artiklassa tarkoitettuina kansainvälisinä järjestöinä.

               3)

               Kolmas valitusperuste, joka perustu yhdenvertaisuuden periaatteen loukkaamiseen

                           —

                           Valittaja väittää, että virkamiestuomioistuin on tulkinnut määräystä epäloogisesti, mikä merkitsee tietyn virkamiesryhmän syrjivää kohtelua suhteessa toiseen ilman, että tätä voitaisiin objektiivisesti perustella, jolloin se, että henkilö, joka on lähtenyt kotimaastaan ainoastaan työskennelläkseen tietyn valtion tai kansainvälisen järjestön palveluksessa (katkaisematta näin siteitään synnyinmaahansa), rinnastetaan tilanteeseen, jossa henkilö on lähtenyt kotimaastaan sellaisten henkilökohtaisten valintojensa vuoksi, jotka ovat merkinneet tällaisten siteiden katkaisemista, ja ollut vasta tämän jälkeen jonkin valtion tai kansainvälisen järjestön palveluksessa. Valituksenalaisessa tuomiossa on näin katsottu, että kahta sellaista virkamiestä on kohdeltava eri tavoin, jotka ovat lähteneet kotimaastaan yli kymmenen vuotta sitten perustaakseen perheen ulkomailla, ainoastaan siksi, että toinen tällaisista virkamiehistä oli otettu kansainvälisen järjestön palvelukseen vuosien kuluttua siitä, kun hän oli muuttanut uuteen maahan.