title: Asiat T-303/06 ja T-337/06: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.4.2010 — UniCredito Italiano v. SMHV — Union Investment Privatfonds (UNIWEB) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemukset sanamerkkien UNIWEB ja UniCredit Wealth Management rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkeiksi — Aikaisemmat kansalliset sanamerkit UNIFONDS ja UNIRAK ja aikaisempi kansallinen kuviomerkki UNIZINS — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               19.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/38

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.4.2010 — UniCredito Italiano v. SMHV — Union Investment Privatfonds (UNIWEB)
      (Asiat T-303/06 ja T-337/06) (1)

      (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemukset sanamerkkien UNIWEB ja UniCredit Wealth Management rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkeiksi - Aikaisemmat kansalliset sanamerkit UNIFONDS ja UNIRAK ja aikaisempi kansallinen kuviomerkki UNIZINS - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
      (2010/C 161/57)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Asianosaiset

         Kantaja: UniCredito Italiano SpA (Genova, Italia) (edustajat: asianajajat G. Floridia, R. Floridia ja F. Polettini)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: P. Bullock)

         Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Union Investment Privatfonds GmbH (Frankfurt am Main, Saksa) (edustaja: asianajaja J. Zindel)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 5.9.2006 (yhdistetyt asiat R 196/2005-2 ja R 211/2005-2) ja 25.9.2006 (yhdistetyt asiat R 456/2005-2 ja R 502/2005-2) tekemistä päätöksistä, jotka koskevat Union Investment Privatfonds GmbH:n ja UniCredito Italiano SpA:n välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Asiat T-303/06 ja T-337/06 yhdistetään tuomion antamista varten.

                  2)

                  Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) toisen valituslautakunnan 5.9.2006 tekemä päätös (yhdistetyt asiat R 196/2005-2 ja R 211/2005-2) kumotaan siltä osin kuin siinä hylätään UniCredito Italiano SpA:n asiassa R 211/2005-2 tekemä valitus hyväksymällä rekisteröitäväksi haettua tavaramerkkiä UNIWEB vastustavat väitteet siltä osin kun ne koskevat luokkaan 36 kuuluvia palveluja ”pankkiliiketoimet, rahatalousasiat, raha-asiat, vakuutustoiminta, rahatalous- ja vakuutusasioihin liittyvä tiedotus ja konsultointi, luottokortti-/pankkikorttipalvelut, pankki- ja rahoituspalvelut Internetin välityksellä”.

                  3)

                  SMHV:n toisen valituslautakunnan 25.9.2006 tekemä päätös (yhdistetyt asiat R 456/2005-2 ja R 502/2005-2) kumotaan siltä osin kuin siinä hylätään UniCredito Italiano SpA:n asiassa R 456/2005-2 tekemä valitus hyväksymällä rekisteröitäväksi haettua tavaramerkkiä UniCredit Wealth Management vastustavat väitteet siltä osin kun ne koskevat luokkaan 36 kuuluvia palveluja ”pankkiliiketoimet, rahatalousasiat, raha-asiat, vakuutustoiminta ja rahatalousasioihin liittyvä tiedotus”.

                  4)

                  Union Investment Privatfonds GmbH:n esittämät vaatimukset hylätään.

                  5)

                  Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 326, 30.12.2006.


title: Asia T-474/10: Kanne 26.9.2010 — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v. Euroopan komissio

text:
               18.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 346/48

         Kanne 26.9.2010 — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v. Euroopan komissio
   (Asia T-474/10)
   ()
   2010/C 346/93
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat N. Korogiannakis ja M. Dermitzakis)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Unionin yleisen tuomioistuimen on

               —

               kumottava DIGIT:in päätös: a) valita kantajan tarjous, joka on tehty vastauksena avoimeen hankintamenettelyyn DIGIT/R2/PO/2009/45 ”Ulkoinen palvelun tarjonta kehityksen, tutkimuksen ja tietojärjestelmien osalta” (EUVL 2009/S 198-283663) erän 1A osalta, etusijajärjestyksessä toiseksi sopimusosapuoleksi, b) valita kantajan tarjous, joka on tehty vastauksena edellä mainittuun avoimeen hankintamenettelyyn erän 1B osalta, etusijajärjestyksessä kolmanneksi sopimusosapuoleksi, c) valita kantajan tarjous, joka on tehty vastauksena edellä mainittuun avoimeen hankintamenettelyyn erän 1C osalta, etusijajärjestyksessä toiseksi sopimusosapuoleksi, d) valita kantajan tarjous, joka on tehty vastauksena edellä mainittuun avoimeen hankintamenettelyyn erän 3 osalta, etusijajärjestyksessä kolmanneksi sopimusosapuoleksi sen sijaan, että se olisi valittu etusijajärjestyksessä ensimmäiseksi sopimusosapuoleksi kaikkien erien osalta, kuten kantajalle ilmoitettiin neljällä erillisellä 16.7.2010 päivätyllä kirjeellä (yksi kunkin erän osalta); sekä kaikki tähän liittyvät DIGIT:in päätökset, mukaan lukien ne päätökset, joilla kyseiset sopimukset päätettiin tehdä etusijajärjestyksessä ensimmäisen ja toisen sopimusosapuolen kanssa;

               —

               velvoitettava DIGIT korvaamaan kantajan kyseessä olevan hankintamenettelyn vuoksi kärsimistä vahingoista 242 000 000 euroa (122 000 000 erän 1A osalta, 40 000 000 erän 1B osalta, 30 000 000 erän 1C osalta ja 50 000 000 erän 3 osalta) ja mahdollisuuden menettämisestä aiheutuvasta vahingosta ja sen maineelle ja kunnialle aiheutuneesta vahingosta 24 200 000 euroa ja

               —

               velvoitettava DIGIT korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut ja muut tämän kanteen yhteydessä syntyneet kulut, vaikka tämä kanne hylättäisiin.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Esillä olevassa asiassa kantaja vaatii vastaajan 16.7.2010 tekemän sen päätöksen kumoamista, jolla sen tarjous valittiin hankintamenettelyssä DIGIT/R2/PO/2009/45 ”Ulkoinen palvelun tarjonta kehityksen, tutkimuksen ja tietojärjestelmien osalta” (1) erien 1A, 1B, 1C ja 3 osalta etusijajärjestyksessä toiseksi tai kolmanneksi sopimusosapuoleksi sen sijaan, että se olisi valittu ensimmäiseksi sopimusosapuoleksi, sekä kaikkien tähän liittyvien DIGIT:in päätösten kumoamista, mukaan lukien ne päätökset, joilla kyseiset sopimukset päätettiin tehdä etusijajärjestyksessä ensimmäisen ja toisen sopimusosapuolen kanssa. Kantaja vaatii lisäksi hankintamenettelyn vuoksi väitteen mukaan kärsittyjen vahinkojen korvaamista.
   Väitteidensä tueksi kantaja esittää seuraavat kanneperusteet.
   Ensinnäkin kantaja väittää, että komissio on rikkonut varainhoitoasetuksen (2) 93 ja 94 artiklaa ja loukannut hyvän hallinnon ja avoimuuden periaatteita sekä rikkonut varainhoitoasetuksen 106 ja 107 artiklaa, koska voittaneen yhtymän useat jäsenet eivät täyttäneet poissulkevaa kriteeriä, koska olisi pitänyt todeta, että ne ovat tehneet vakavia sopimusrikkomuksia aiemmissa sopimuksissa, ja koska eräs voittaneen yhtymän jäsen oli osallistunut petokseen, korruptioon ja lahjontaan ja useat voittaneen yhtymän jäsenet käyttivät alihankkijoita, jotka olivat sijoittautuneet WTO:n/GPA:n ulkopuolelle.
   Lisäksi kantaja väittää, että hyvän hallinnon periaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu ja varainhoitoasetuksen 89 ja 98 artiklaa sekä sen soveltamissääntöjen 145 artiklaa on rikottu, koska usean arvioijan osalta oli olemassa intressikonflikti.
   Kantaja väittää lisäksi, että arvioinnissa käytettiin epämääräisiä ja säännöstenvastaisia arviointiperusteita, mikä näin ollen rikkoo varainhoitoasetuksen 97 artiklaa sekä sen soveltamissääntöjen 138 artiklaa.
   Lopuksi kantaja väittää, että hankintaviranomainen ei ole paljastanut voittaneen tarjouksen tekijän ansioita ja on tehnyt useita ilmeisiä arviointivirheitä arvioidessaan kantajan tarjousta ja voittaneen yhtymän tarjousta. Kantajan mielestä hankintaviranomainen myös esitti arviointikertomuksessaan epämääräisiä ja perustelemattomia kommentteja.

      (1)  EUVL 2009/S 198-283663.

      (2)  Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (EYVL L 248, s. 1).


title: Asia T-31/00: BSB-Fleischimportin 16.2.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 122/38                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        29.4.2000
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan
                                                                         edustajina ovat asianajajat Dietrich Ehle ja Dirk Ehle, Köln, ja
–    kumoaa valintalautakunnan päätöksen, jolla kantajalta               prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto Marc Lu-
     evättiin oikeus osallistua sisäisen kilpailun CdR B/01/98           cius, 6 rue Michel Welter, Luxemburg.
     kokeisiin
–    velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-              Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
     kulut.
                                                                         –   kumoaa 8.11.1999 tehdyn komission päätöksen (REM
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                          2/99) ja
Kantaja, joka on talous- ja sosiaalikomitean palkkaluokan C
virkamies, katsoo, että kilpailun valintalautakunta epäsi häneltä        –   velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
oikeuden osallistua kokeisiin lainvastaisen kilpailua koskevan
ilmoituksen johdosta. Tällä ilmoituksella, kuten myös riidana-
laisella päätöksellä, nimittävä viranomainen loukkasi hyvän
hallinnon ja hyvän hallintotavan periaatteita kuten myös
henkilöstösääntöjen 27 artiklaa.                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja toteaa väitteidensä tueksi että
                                                                         Riidanalaisella päätöksellä hylätään Saksan liittotasavallan ha-
–    häneltä on riidanalaisella päätöksellä lainvastaisesti evätty       kemus, jolla pyydetään vapauttamaan kantaja Argentiinasta
     oikeus osallistua kilpailuun, koska hänellä ei ole keskias-         peräisin olevaa naudanlihaa koskevista 187 011,60 Saksan
     teen tutkintotodistusta, vaikka hänellä on sen kanssa               markan (DEM) suuruisista tuontimaksuista. Hauptzollamt
     vähintään samanarvoinen korkeakoulututkintotodistus,                Essen oli kantanut nämä maksut sillä perusteella, että tuonti-
                                                                         maksumenettelyssä esitetyt aitoustodistukset oli väärennetty.
–    vahvistamalla hyväksymisen edellytykseksi kuulumisen
     henkilöstön ura-alueeseen B kilpailua koskevalla ilmoituk-
     sella suljetaan väärin perustein kilpailun ulkopuolelle eh-
     dokkaat, joilla on vastaava tai parempi pätevyys,                   Kantaja vetoaa ensinnäkin olennaisten menettelymääräysten
                                                                         rikkomiseen. Se väittää, että sitä on lainvastaisesti estetty
–    riidanalaisella päätöksellä kantajalta evätään oikeus osallis-      tutustumasta komission hallinnollisiin asiakirjoihin. Lisäksi
     tua kilpailuun, koska hän ei täytä kilpailua koskevassa             päätöksen perustelut ovat puutteelliset, koskei siinä viitata
     ilmoituksessa mainittua työkokemusedellytystä, vaikka               mitenkään yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
     hänen hoidettavanaan ovat olleet vastuullisuutta ja itsenäi-        men asiassa T-42/96, Eyckeler & Malt vastaan komissio,
     syyttä hallintoa vaativat tehtävät talous- ja sosiaalikomi-         19.2.1998 antamaan tuomioon, vaikka tämä tuomio koskee
     teassa.                                                             asiallisesti ja oikeudellisesti melkein samanlaista asiaa, johon
                                                                         kantaja on vedonnut.
                                                                         Lisäksi kantaja moittii komissiota siitä, että se on tehnyt
                                                                         ilmeisen arviointivirheen soveltaessaan asetuksen N:o 1430/79
                                                                         13 artiklaa. Maksujen kantaminen kantajalta jälkikäteen on
                                                                         seurausta komission ilmeisistä laiminlyönneistä ”Hilton beef”
                                                                         -lihan kiintiöiden tarkastuksen yhteydessä. Jos komissio olisi
BSB-Fleischimportin 16.2.2000 Euroopan yhteisöjen ko-                    menetellyt säännöstenmukaisesti, jälkikanto olisi voitu välttää.
                missiota vastaan nostama kanne                           Jälkikanto on lisäksi epäoikeudenmukaista, koska kantaja on
                                                                         toiminut vilpittömässä mielessä. Nämä seikat huomioon ottaen
                                                                         kantajan tavanomaiset liiketoimintariskit on ylitetty. Tästä
                            (Asia T-31/00)
                                                                         kaikesta seuraa, että vastaaja on virheellisesti ottanut lähtökoh-
                                                                         daksi mainitun asetuksen 13 artiklassa tarkoitettujen erityisten
                          (2000/C 122/58)                                seikkojen puuttumisen. Tämän vuoksi komission päätös olisi
                                                                         kumottava.
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
BSB-Fleischimport, Berlin, on nostanut 16.2.2000 Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa


title: Asia C-480/11 P: Valitus, jonka Akissi Danièle Boni-Claverie on tehnyt 21.9.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-350/11, Boni-Claverie v. neuvosto, 13.7.2011 antamasta määräyksestä

text:
               7.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/4

         Valitus, jonka Akissi Danièle Boni-Claverie on tehnyt 21.9.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-350/11, Boni-Claverie v. neuvosto, 13.7.2011 antamasta määräyksestä
   (Asia C-480/11 P)
   2012/C 6/05
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Akissi Danièle Boni-Claverie (edustajat: asianajajat Bourthoumieux, J. Vergès, R. Dumas ja M. Ceccaldi)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               Danièle Boni-Claverien kanne on otettava tutkittavaksi.

               —

               On kumottava asiassa T-350/11 13.7.2011 annettu määräys, jolla kanne jätettiin tutkimatta.

               —

               On palautettava asia unionin yleiseen tuomioistuimeen, jotta valittaja voi vaatia oikeuksiaan.

               —

               Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 69 ja 73 artiklan nojalla.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja esittää valituksensa tueksi seuraavat perusteet:

               —

               Kysymyksessä on ylivoimainen este eli se, että sota katkaisee vanhentumisajan kulumisen. Tapahtumat, joita valittaja on joutunut kohtaamaan marraskuusta 2010 lähtien Norsunluurannikolla, merkitsevät Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 45 artiklassa tarkoitettua ylivoimaista estettä sen sotatilan vuoksi, joka katkaisee neuvoston valittajaa vastaan toteuttamien toimien vanhentumisajan kulumisen.

               —

               Ylivoimainen este eli sota estää valittajaa käyttämästä vapaasti kanneoikeuttaan sellaisia toimia vastaan, jotka ovat aivan ilmeisesti perusoikeuksien vastaisia.

               —

               Perusoikeuksilla ja perusvapauksilla on etusija oikeusvarmuuden periaatteeseen nähden. Kun unionin yleinen tuomioistuin vetosi oikeusvarmuuden periaatteeseen valittajan vaatimuksen tutkimatta jättämisen perusteeksi, se loukkasi perusoikeutta oikeudenmukaiseen tuomioistuimeen ja puolustautumisoikeuksia. Valittajalta riistettiin oikeus tulla kuulluksi toimivaltaisessa tuomioistuimessa.

               —

               Sotatilanteessa ei voida vedota pitkien etäisyyksien vuoksi annettavaan määräaikaan eikä kanteen nostamiselle varattuun määräaikaan. Pitkien etäisyyksien vuoksi annettavaan määräaikaan ja kanteen nostamiselle varattuun määräaikaan ei voida vedota sellaista henkilöä vastaan, joka asuu avoimessa sotatilassa olevassa valtiossa. Tällaiset määräajat ovat sovellettavissa vain rauhan aikana ja Euroopan mantereella. Valittajan sijainti on toisella mantereella, minkä vuoksi unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 102 artiklan tulkitseminen suppeasti käsiteltävässä asiassa on kiistatta vastoin ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen 6 artiklan 1 kappaletta ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 263 artiklassa tarkoitettuja perusvapauksia.

               —

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 263 artiklan etusija. Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 102 artikla tekee tyhjäksi Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa asetetun tiedoksiantamista koskevan velvoitteen; kyseisessä sopimuksessa määrätään, että kanteen nostamiselle varattu määräaika alkaa kulua siitä, kun säädös on annettu kantajalle tiedoksi tai julkaistu taikka siitä, kun kantaja on saanut siitä tiedon. Työjärjestyksen 102 artiklassa ei oteta huomioon tiedoksiantamista koskevaa velvoitetta eikä siinä oteta huomioon ajankohtaa, jolloin valittaja on tosiasiallisesti saanut toimesta tiedon. Näin ollen siinä rajoitetaan SEUT 263 artiklan sanamuotoa ja tarkoitusta. Tämän vuoksi 102 artiklassa asetetaan kyseenalaiseksi perustamissopimuksessa määrätyt oikeudet. Perustamissopimuksella on normihierarkiassa ylempi asema ja se velvoittaa toimielimiä, joista Euroopan unionin koostuu. Näin ollen koska valituksenalaisia toimia ei ole annettu tiedoksi valittajalle, mikä on vastoin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 263 artiklan viidettä kohtaa, kanteen nostamiselle varattu määräaika voi alkaa kulua vasta siitä, kun valittaja sai tiedon häntä vastaan toteutetuista toimista.

               —

               Perusoikeuksia ja perusvapauksia on loukattu vakavasti. Oikeusvarmuuden periaate, sellaisena kuin unionin yleinen tuomioistuin sen esittää, kyseenalaistaa vakavasti oikeusvarmuuden kokonaisuudessaan, koska Euroopan unionin ulkopuolella asuviin yksityisiin, jotka asuvat sodassa olevassa maassa, kohdistuu seuraamuksia, joita vastaan he eivät voi tehokkaasti käyttää kanneoikeuttaan, koska heillä ei ole tietoa näistä seuraamuksista.

               —

               Valittaja vaatii toissijaisesti neuvoston häntä vastaan toteuttamien toimien kumoamista perusoikeuksien ja perusvapauksien loukkauksen vakavuuden vuoksi. Koska valituksenalaisilla toimilla loukataan eri kansainvälisillä sopimuksilla suojattuja perusvapauksia, unionin tuomioistuimen tehtävänä on kumota kyseiset toimet, koska niiden lainvastaisuus loukkaa vakiintunutta eurooppalaista oikeusjärjestystä, ja sen vuoksi, että vanhentumisaikaan ei voida vedota suojattujen perusoikeuksien ja perusvapauksien loukkauksen vakavuuden vuoksi.


title: Asia T-191/10: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.7.2015 – Greenwood Houseware (Zhuhai) ym. v. neuvosto

text:
               23.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 389/65

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.7.2015 – Greenwood Houseware (Zhuhai) ym. v. neuvosto
   (Asia T-191/10) (1)

   (2015/C 389/73)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 179, 3.7.2010.


title: Verwaltungsgerichtshofin (Wien) 12.8.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Erna Pelzl, Johannes Kovac, Harald Hohenberg, Kovac Schrott GmbH NFG KG, Wiener Städtische Allgemeine Versicherungs AG, Ulf Zmölnig, Kovac Management GmbH, P Kovac & Co GmbH ja Kovac Eisen Maschinen Metalle GmbH NFG KG vastaan Steiermarkin osavaltioin hallitus (Asia C-338/97)

text:
22.11.97             I FI |                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 357/19
Verwaltungsgerichtshofin (Wien) 12.8.1997 tekemällään               Bayerische Verwaltungsgericht Ansbachin 7.7.1997
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Erna             tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
Pelzl, Johannes Kovac, Harald Hohenberg, Kovac Schrott              asiassa Ömer Nazli, Caglar Nazli ja Melike Nazli vastaan
GmbH NFG KG, Wiener Städtische Allgemeine Versiche                                       Niirnbergin kaupunki
rungs AG, Ulf Zmölnig, Kovac Management GmbH, P                                              (Asia C-340/97)
Kovac & Co GmbH ja Kovac Eisen Maschinen Metalle
 GmbH NFG KG vastaan Steiermarkin osavaltioin hallitus                                        ( 97/C 357/33 )
                        (Asia C-338/97)
                                                                    Bayerische Verwaltungsgericht Ansbach (viides jaosto ) on
                         ( 97/C 357/32 )                            pyytänyt 7.7.1997 tekemällään päätöksellä, joka on saa
                                                                    punut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
                                                                    1.10.1997, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa
                                                                    Ömer Nazli, Caglar Nazli ja Melike Nazli vastaan Niirn
                                                                    bergin kaupunki ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyk
                                                                    siin :
Vervvaltungsgerichtshof (Wien ) on pyytänyt 12.8.1997
tekemällään, yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon                   1 . Menettääkö turkkilainen työntekijä, joka on saanut
29.9.1997 saapuneella päätöksellään Euroopan yhteisöjen                   oikeudellisen asemansa Euroopan talousyhteisön ja
tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Erna Pelzl,                     Turkin välisellä assosiaatiosopimuksella perustetun
                                                                           assosiaationeuvoston       assosiaation    kehittämisestä
Johannes Kovac, Harald Hohenberg, Kovac Schrott
GmbH NFG KG, Wiener Städtische Allgemeine Versiche                        19.9.1980 tekemän päätöksen nro 1/80 6 artiklan
rungs AG, Ulf Zmölnig, Kovac Management GmbH, P                            1 kohdan kolmannen luetelmakohdan perusteella,
Kovac & Co GmbH ja Kovac Eisen Maschinen Metalle                          tämän asemansa sen takia, että hänet on otettu tutkin
GmbH NFG KG vastaan Steiermarkin osavaltioin hallitus                      tavankeuteen rikoksesta epäiltynä ja tutkintavankeu
seuraavaan kysymykseen:                                                    den syynä olleen rikoksen takia oikeusvoimaisesti tuo
                                                                           mittu tämän jälkeen ehdolliseen vapausrangaistukseen ?
                                                                    2 . Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi,
                                                                           onko tällaisen turkkilaisen työntekijän karkottaminen
                                                                           pelkästään yleisestävistä syistä eli muiden ulkomaalais
Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhden                   ten pelottamiseksi yhteensopivaa päätöksen nro 1/80
mukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä :                      14 artiklan 1 kohdan kanssa ?
yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä touko
kuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/
388/ETY ( ] ) 33 artiklan 1 kohdan vastaista ( liikevaihtove
ron kaltaisuutensa vuoksi ) sellaisen veron kantaminen,
jota Euroopan yhteisöjen jäsenvaltion osavaltio ( Bundes
land) kantaa kalenterivuosittain kaikilta matkailuun välil
lisesti tai välittömästi liittyvää liiketoimintaa harjoittavilta    Euroopan yhteisöjen komission 30.9.1997 Alankomaiden
yrittäjiltä, joilla on kotipaikka tai kiinteä toimipaikka tie                   kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
tyllä rajoitetulla ja tarkemmin määritetyllä alueella — ja
                                                                                Asia C-341 /97 )
tällaiset alueet kattavat yhteensä lähes koko osavaltion
alueen — ja jonka suuruus pääpiirteissään määräytyy suh                                       ( 97/C 357/34 )
teellisesti kunkin yrittäjän ennen kaikkea tässä osavaltiossa
kertyneen vuotuisen liikevaihdon perusteella, joskin vaih
dellen kunkin alueen matkailullisen merkittävyyden ja
lainsäätäjän mielestä matkailusta asianomaiselle elinkei            Euroopan yhteisöjen komissio on 30.9.1997 nostanut
nonhaaralle ( ammattiryhmälle ) aiheutuvien hyötyjen                 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alanko
mukaan, ja jota koskevassa järjestelmässä aikaisemmin                maiden kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on '
maksetun veron vähentäminen (Vorsteuerabzug) ei ole                  H. van Vliet, ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeu
 mahdollista ?                                                       dellisen yksikön virkamies Carlos Gomez de la Cruz,
                                                                     Centre Wagner, Kirchberg.
 (M EYVL L 145 , 13.6.1977, s . 1 .                                  Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                     1 . toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta on jättänyt
                                                                           noudattamatta EY:n perustamissopimuksen 30 ja
                                                                           36 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se antoi
                                                                            16.12.1992 asetuksen ulkomaisten myrkyllisten dinof
                                                                           lagellaattien maahantuonnin estämisestä, ja


title: Euroopan yhteisöjen komission 18.6.1996 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne (Asia C-206/96)

text:
N:o C 269/2           FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         14.9.96
SA Must Interimin 15.7.1996 tekemä hakemus luvan                   — Harkintavallan väärinkäyttö ( katso asia C-123/96 ( 4 )).
saamiseksi takavarikon kohdistamiseksi Euroopan yhteisö
                    jen komissiota vastaan
                                                                   (')  EYVL    N:o  L 192 , 24.7.1990 , s . 10
                       ( Asia C-l/96 S.A )                         (2)  EYVL    N:o  L 74 , 22.3.1996 , s . 13
                           ( 96/C 269/03 )                         (3)  EYVL    N:o  C 95 , 30.3.1996 , s . 5
                                                                   (4)  EYVL    N:o  C 180 , 22.6.1996 , s . 19
SA Must Interim on hakenut 15.7.1996 Euroopan yhteisö
jen tuomioistuimelta lupaa kohdistaakseen takavarikon
Euroopan yhteisöjen komissioon . Hakijan edustajana on
James Junker, ja prosessiosoite Luxemburgissa 12 rue Sainte
Zythe .
                                                                   Euroopan yhteisöjen komission 18.6.1996 Luxemburgin
                                                                              suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
Hakija vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin oikeuttaa taka
varikoimaan Euroopan yhteisöjen komissiolta sen Trans                                        ( Asia C-206/96 )
port Service International -yhtiölle velkaa olevat summat                                       ( 96/C 269/05 )
pöytäkirjatun täytäntöönpanomääräyksen nojalla ja ennen
Tribunal d'arrondissement de Luxembourgin, Luxemburg,
puheenjohtajan 31.5.1996 tekemää rekisteröintiä , jonka            Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 18.6.1996
perusteella hakija voi siviiliprosessilain 558 pykälän nojalla     yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur
takavarikoida " Euroopa-oikeuden mukaiselta toimieli              herttuakuntaa vastaan . Kantajan asiamiehet ovat R. Wain
meltä eli Euroopan komissiolta , jonka edustusto Luxem            wright ja J.-F. Pasquier, ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o
burgissa on osoitteessa L-2920 Luxemburg — Bätiment                Euroopan yhteisöjen komission oikeudellisen yksikön vir
Jean Monnet " summat, varat tai minkä tahansa varallisuu          kamies C. Gomez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg .
den, jonka komissio voi olla tai on velkaa Transport Service
International -rajavastuuyhtiölle , joka toimii ja jonka koti
paikka on osoitteessa L-8055 Bertrange .                           Komissio vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                   1 . toteaa , että koska suurherttuakunta ei ole vahvistanut
                                                                        vesien pilaamisen rajoittamiseksi tarkoitettuja ohjelmia ,
                                                                         joissa on määritelty veden laatutavoitteet, tai koska se ei
                                                                         ole ilmoittanut komissiolle näitä ohjelmia ja tuloksia
                                                                         niiden toteuttamisesta ja koska se on siten rikkonut
                                                                         neuvoston direktiivin 76/464/ETY (') 7 artiklaa , se on
Espanjan kuningaskunnan 13.6.1996 Euroopan yhteisöjen                    jättänyt noudattamatta sille perustamissopimuksen
               komissiota vastaan nostama kanne                          mukaan kuuluvia velvoitteitaan ;
                         ( Asia C-199/96 )
                                                                   2 . velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaa
                            ( 96/C 269/04 )                              maan oikeudenkäyntikulut.
Espanjan kuningaskunta on nostanut 13.6.1996 Euroopan              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
komissiota vastaan . Kantajan asiamiehenä on valtiona             Perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen kohdan
 siamies Gloria Calvo Diaz, ja prosessiosoite Luxemburgissa        mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavan tuloksen osalta
 Espanjan suurlähetystö, 4—6 boulevard E. Servais .                jokaista jäsenvaltiota . Luettelon II aineiden osalta saavutet
                                                                   tava tulos on vesien pilaamisen vähentämiseksi tarkoitettu
                                                                   jen ohjelmien vahvistaminen ja soveltaminen sekä niiden
 Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                   konkreettisten tulosten analysointi ja ilmoittaminen komis
                                                                    siolle ( direktiivin 7 artiklan 1 ja 6 kohta ). Komissio toteaa ,
— kumoaa täydellisen kilpailun toteuttamista televiestintä        että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole täyttänyt 7 ar
     markkinoilla pohjustavan direktiivin 90/388/ETY ( ! )         tiklan mukaisia velvoitteitaan tähän päivään mennessä eli
     muuttamisesta 13 päivänä maaliskuuta 1996 annetun              14 vuotta ohjelmien vahvistamiseen annetun määräajan
     komission direktiivin 96/ 1 9/EY ( 2 ) ja                      päättymisen jälkeen, kymmenen vuotta sen jälkeen, kun
                                                                    tästä asiasta lähetettiin ensimmäinen kirje sen hallitukselle ,
 — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku                minkä jälkeen järjestettiin tapaamisia sen edustajien kanssa ,
     lut .                                                          ja viisi vuotta sen jälkeen, kun laadittiin viimeinen luettelo
                                                                    luettelon II ensisijaisista aineista .
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:               (') EYVL N:o L 129 , 18.5.1976 , s . 23
 — Komission puuttuva toimivalta ( katso asia C-11 /
     96 ( 3 ))


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 19 päivänä helmikuuta 1998, asiassa T-142/96, Anne-Marie Toller vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö - Työkyvyttömyyslautakunnan lausunto - Epäpätevyys - Viraltapanopäätös - Vaatimus asian tutkimisesta uudelleen - Uusi ja olennainen seikka - Menetetty määräaika - Tutkittavaksi ottaminen)

text:
11.4.98                 FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 C 113/13
3) Kantajat velvoitetaan korvaamaan kaikki oikeuden-                    YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
     käyntikulut.                                                                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                19 päivänä helmikuuta 1998,
(1) EYVL C 386, 31.12.1994 ja EYVL C 137, 3.6.1995.                asiassa T-142/96, Anne-Marie Toller vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio (1)
                                                                   (Henkilöstö Ð Työkyvyttömyyslautakunnan lausunto Ð
                                                                   Epäpätevyys Ð Viraltapanopäätös Ð Vaatimus asian tut-
                                                                   kimisesta uudelleen Ð Uusi ja olennainen seikka Ð Mene-
                                                                            tetty määräaika Ð Tutkittavaksi ottaminen)
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                                                   (98/C 113/32)
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                 19 päivänä helmikuuta 1998,                                        (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
asiassa T-42/96, Eyckler & Malt AG vastaan Euroopan                Asiassa T-142/96, Anne-Marie Toller, Euroopan yhteisöjen
                      yhteisöjen komissio (1)                      komission entinen virkamies, kotipaikka Bryssel, edustaji-
(Kumoamiskanne Ð Korkealaatuisen naudanlihan (ns.                  naan asianajajat Benoît Lombart, Eric Boigelot ja Daniel
Hilton-härän) tuonti Ð Asetus (ETY) N:o 1430/79 Ð 13               Crucq, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-
artikla Ð Komission päätös, jolla kieltäydyttiin tuontitul-        misto Louis Schiltz, 2 rue du Fort Rheinsheim, vastaan
lien palauttamisesta Ð Puolustautumisoikeudet Ð Ilmei-             Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinä Julian Currall
                        nen arviointivirhe)                        ja Christine Berardis-Kayser), jossa kantaja vaatii komis-
                                                                   sion sen päätöksen kumoamista, jolla komissio on kieltäy-
                          (98/C 113/31)                            tynyt tutkimasta uudelleen 1.7.1993 tekemäänsä päätöstä
                                                                   kantajan viraltapanosta epäpätevyyden vuoksi, ensimmäi-
                                                                   sen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien
                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                     kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Lindh sekä tuo-
                                                                   marit K. Lenaerts ja J. D. Cooke, kirjaaja: hallintovirka-
                                                                   mies A. Mair, on antanut 19.2.1998 tuomion, jonka tuo-
Asiassa T-42/96, Eyckler & Malt AG, kotipaikka Hilden              miolauselma on seuraava:
(Saksa), edustajinaan asianajajat Dietrich Ehle ja Volker
Schiller, Köln, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-          1) Kanne jätetään tutkimatta.
misto Marc Lucius, 6 rue Michel Welter, jota tukee Ison-
Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta,           2) Asianosaiset vastaavat itse omista oikeudenkäyntiku-
asiamiehinään alunperin Stepanie Ridley ja sittemmin                    luistaan.
John Collins ja David Anderson, vastaan Euroopan yhtei-
söjen komissio (asiamiehenään Götz zur Hausen), jossa
                                                                   (1) EYVL C 318, 26.10.1996.
kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
kumoaa komission 20.12.1995 tekemän ja Saksan liittota-
savallalle osoitetun päätöksen, asiakirja K(95) 3391 lopul-
linen, joka koskee hakemusta tuontitullien peruuttami-
seksi, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäi-
nen jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti A. Saggio
sekä tuomarit B. Vesterdorf ja R. M. Moura Ramos, kir-                  YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
jaaja: hallintovirkamies J. Palacio GonzaÂlez, on antanut                         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
19.2.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                19 päivänä helmikuuta 1998,
                                                                   asiassa T-169/96, Jean-Pierre Pierard vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio (1)
1) Kumotaan komission 20.12.1995 tekemä ja Saksan
     liittotasavallalle osoittama päätös, joka koskee hake-        (Komission virkamiesten ja toimihenkilöiden edustus hen-
     musta tuontitullien peruuttamiseksi.                          kilöstösääntöjen mukaisissa ja hallinnollisissa toimieli-
                                                                   missä Ð Euroopan unionin ulkopuolella työskentelevä
                                                                       henkilöstö Ð Lausunnon antaminen asiassa raukeaa)
2) Komissio velvoitetaan korvaamaan kantajan oikeuden-                                     (98/C 113/33)
     käyntikulut.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
3) Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kunin-
     gaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.              Asiassa T-169/96, Jean-Pierre Pierard, Euroopan yhteisöjen
                                                                   komission virkamies, edustajanaan asianajaja Nicolas
                                                                   LhoeÈst, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa fiduciaire
(1) EYVL C 180, 22.6.1996.                                         Myson SARL, 30, rue de Cessange, vastaan Euroopan
                                                                   yhteisöjen komissio (asiamiehinään Gianluigi Valsesia ja
                                                                   Christine Berardis-Kayser), jossa kantaja vaatii yhteisöjen
                                                                   tuomioistuinta kumoamaan komission keskushenkilöstö-


title: Asia C-306/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 7.12.2006 (Audiencia Provincial de Barcelonan (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Sociedad General de Autores y Editores de España (SGAE) v. Rafael Hoteles SA (Tekijänoikeudet ja lähioikeudet tietoyhteiskunnassa — Direktiivi 2001/29/EY — 3 artikla — Yleisölle välittämisen käsite — Teokset, jotka välitetään hotellihuoneisiin sijoitettujen televisiovastaanottimien avulla)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/3

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 7.12.2006 (Audiencia Provincial de Barcelonan (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Sociedad General de Autores y Editores de España (SGAE) v. Rafael Hoteles SA
   (Asia C-306/05) (1)

   (Tekijänoikeudet ja lähioikeudet tietoyhteiskunnassa - Direktiivi 2001/29/EY - 3 artikla - ”Yleisölle välittämisen” käsite - Teokset, jotka välitetään hotellihuoneisiin sijoitettujen televisiovastaanottimien avulla)
   (2006/C 331/04)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Audiencia Provincial de Barcelona
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Sociedad General de Autores y Editores de España (SGAE)

      Vastaaja: Rafael Hoteles SA
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Audiencia Provincial de Barcelona — Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22 päivänä toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY (EYVL L 167, s. 10) tulkinta — ”Yleisölle välittämisen” käsite (direktiivin 3 artikla) — ”Puhtaasti yksityisen kodin” käsite — Hotellihuoneisiin sijoitettujen televisiovastaanottimien avulla esitetyt teokset
   Tuomiolauselma

               1)

               Vaikka pelkässä fyysisten laitteiden toimittamisessa ei sellaisenaan ole kyse tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2001/29/EY tarkoitetusta välittämisestä, majoitusliikkeen televisiovastaanottimien avulla suorittamassa signaalien lähettämisessä kyseisen majoitusliikkeen huoneisiin majoittuneille asiakkaille on edelleen käytetystä signaalin lähetystekniikasta riippumatta kyse tämän direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta yleisölle välittämisestä.

               2)

               Majoitusliikkeen huoneiden yksityinen luonne ei estä sitä, että näissä tiloissa televisiovastaanottimien välityksellä tapahtuvassa teoksen välittämisessä on kyse direktiivin 2001/29 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta yleisölle välittämisestä.

      (1)  EUVL C 257, 15.10.2005.


title: Asia C-651/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 19.12.2011 — Staatssecretaris van Financiën v. X BV

text:
               10.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 73/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 19.12.2011 — Staatssecretaris van Financiën v. X BV
   (Asia C-651/11)
   2012/C 73/30
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Staatssecretaris van Financiën

      Vastapuoli: X BV

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko 30 prosentin luovuttaminen sellaisen yhtiön yhtiöpääomasta, jolle yhtiöosuuksien luovuttaja suorittaa arvonlisäverollisia palveluja, rinnastaa kuudennen direktiivin (1) 5 artiklan 8 kohdassa tarkoitetuista tavaroista ja/tai saman direktiivin 6 artiklan 5 kohdassa tarkoitetuista palveluista muodostuvan varallisuuskokonaisuuden (osan) siirtoon?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, voidaanko siinä tarkoitettu luovutus rinnastaa kuudennen direktiivin 5 artiklan 8 kohdassa tarkoitetuista tavaroista ja/tai saman direktiivin 6 artiklan 5 kohdassa tarkoitetuista palveluista muodostuvan varallisuuskokonaisuuden (osan) siirtoon, jos muut osakkaat, jotka myös suorittavat arvonlisäveron alaisia palveluja yhtiölle, jonka yhtiöosuuksien luovuttamisesta on kyse, luovuttavat (lähes) samanaikaisesti tämän yhtiön kaikki muut yhtiöosuudet samalle henkilölle?

               3)

               Jos myös toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, voidaanko kysymyksessä 1 tarkoitettua luovutusta pitää kuudennen direktiivin 5 artiklan 8 kohdassa ja/tai 6 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuna yrityksen (osan) siirtona, kun otetaan huomioon, että luovutus liittyy läheisesti osakkuusyhtiölle suoritettuihin hallinnointipalveluihin?

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/(EYVL L 145, s. 1).


title: Asia T-298/02: Anna Herrero Romeun 1.10.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 289/38               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     23.11.2002
Kanteen kohteena oleva päätös on luottamuksensuojan ja                –     Syrjintäkiellon periaatteen loukkaaminen, sillä olennai-
suhteellisuusperiaatteen vastainen, koska kantaja on velvoitta-             sesti samanlaisia henkilökohtaisia tilanteita on kohdeltu
nut Italian valtion perimään takaisin tuiksi katsomansa                     eri tavalla, kun Saksan osavaltioiden tai Yhdistyneen
summat.                                                                     kuningaskunnan alueiden edustustoista Brysselissä palve-
                                                                            lukseen otettujen tiettyjen virkamiesten osalta ei ole
                                                                            otettu huomioon työskentelyjaksoa ennen heidän palve-
                                                                            lukseenottoaan siten, että se olisi laskettu mukaan henki-
                                                                            löstösäännöissä tarkoitettuun ajanjaksoon.
                                                                      Kantaja väittää lisäksi, että perusteluvelvollisuus on laimin-
Anna Herrero Romeun 1.10.2002 Euroopan yhteisöjen                     lyöty.
              komissiota vastaan nostama kanne
                         (Asia T-298/02)
                         (2002/C 289/68)
                   (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                     Carles Dedeu i Fontcubertan 30.9.2002 Euroopan yhteisö-
                                                                                jen komissiota vastaan nostama kanne
Anna Herrero Romeu, kotipaikka Bryssel, on nostanut                                            (Asia T-299/02)
1.10.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                                       (2002/C 289/69)
vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Ramón García-
Gallardo Gil-Fournier ja Javier Guillem-Carrau.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–    kumoaa nimittävän viranomaisen 10.6.2002 tekemän                 Carles Dedeu i Fontcuberta, kotipaikka Bryssel, on nostanut
     päätöksen, jossa kantajalle ei ole tunnustettu oikeutta
                                                                      30.9.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
     saada ulkomaankorvausta ja muita tähän liittyviä kor-            tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
     vauksia asiassa Lozano annetun tuomion mukaisesti                vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat D. Ramón García-
                                                                      Gallardo Gil-Fournier ja D. Javier Guillem-Carrau.
–    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut ko-
     konaisuudessaan.
                                                                      Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                      mioistuin
Kanneperusteet ja oikeudelliset perustelut
                                                                      –     kumoaa komission 23.9.2002 tekemän vaitioloon perus-
                                                                            tuvan implisiittisen päätöksen, jossa hylätään valitus
Kantaja, joka on vastaajana olevan toimielimen virkamies,                   275/02 ja jossa ei tunnusteta kantajan oikeutta saada
vastustaa tällä kanteellaan nimittävän viranomaisen päätöstä,               maastamuuttokorvausta ja näin ollen tähän liittyviä muita
jossa hänelle ei ole tunnustettu oikeutta saada ulkomaankor-                korvauksia Lozano -tapausta koskevan oikeuskäytännön
vausta (henkilöstösääntöjen liitteessä VII oleva 4 artikla), johon          mukaisesti
kantaja katsoo olevansa oikeutettu, koska hänen tavanomainen
asuinpaikkansa ja paikka, johon hänellä oli luontaiset siteet,        –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
oli henkilöstösäännöissä tarkoitettuna ajanjaksona Barcelona
eikä Bryssel.
                                                                      Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
Vaatimustensa tueksi kantaja väittää seuraavaa:
–    Tosiseikkoja koskeva ilmeinen arviointivirhe, sillä riidan-      Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi ovat samat kuin
     alaisessa päätöksessä ei pidetä Espanjan itsehallintoalueen      asiassa T-298/02, Ana Herrero Romeu vastaan komissio,
     edustustolle Brysselissä tehtyä työtä ”toiselle valtiolle        esitetyt.
     suoritettuna palveluksena” eikä toisaalta oteta huomioon
     kantajan henkilökohtaista tilannetta ja hänen vahvoja
     siteitään asemamaahan.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 8 päivänä toukokuuta 2003 asiassa C-269/00 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Wolfgang Seeling vastaan Finanzamt Starnberg (Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 6 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohta ja 13 artiklan B kohdan b alakohta – Yrityksen liikeomaisuuteen kokonaisuudessaan kuuluvassa rakennuksessa olevan asunnon ottaminen verovelvollisen yksityiseen käyttöön – Tällaisen käytön jättäminen rinnastamatta kiinteän omaisuuden vuokraukseen)

text:
C 146/4                   FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                            21.6.2003
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                            (kuudes jaosto)                                                          (viides jaosto)
                                                                                8 päivänä toukokuuta 2003
                    3 päivänä huhtikuuta 2003
                                                                         asiassa C-269/00 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakko-
asiassa C-144/00 (Bundesgerichtshofin esittämä ennakko-                  ratkaisupyyntö), Wolfgang Seeling vastaan Finanzamt
             ratkaisupyyntö), Matthias Hoffmann (1)                                                   Starnberg ( 1)
(Arvonlisävero – Kuudes direktiivi – Tietyille yleishyödylli-            (Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 6 artiklan 2 kohdan
sille toiminnoille myönnettävät vapautukset – Laitoksen                  ensimmäisen alakohdan a alakohta ja 13 artiklan B kohdan
käsite – Luonnollisen henkilön suorittamat palvelut – Solis-             b alakohta – Yrityksen liikeomaisuuteen kokonaisuudessaan
                 tin suorittamat kulttuuripalvelut)                      kuuluvassa rakennuksessa olevan asunnon ottaminen vero-
                                                                         velvollisen yksityiseen käyttöön – Tällaisen käytön jättämi-
                                                                             nen rinnastamatta kiinteän omaisuuden vuokraukseen)
                           (2003/C 146/05)
                                                                                (2003/C 146/06)
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-144/00, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on saatta-             Asiassa C-269/00, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on saattanut
nut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsitel-           EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-
täväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä         väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
olevassa rikosoikeudenkäynnissä, jossa vastaajana on Matthias            olevassa asiassa Wolfgang Seeling ja Finanzamt Starnberg
Hoffmann, ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden liikevaihtovero-              ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädän-
lainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäve-               nön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestel-
rojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päi-                mä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä touko-
vänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direk-                  kuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/
tiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 13 artiklan A kohdan                388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 6 artiklan 2 kohdan ensimmäi-
1 alakohdan n alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin             sen alakohdan a alakohdan, 13 artiklan B kohdan b alakohdan
(kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohta-             ja 17 artiklan 2 kohdan a alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen
ja J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari) sekä tuomarit R. Schint-        tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
gen, V. Skouris, F. Macken ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasia-         puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuomarit C. W. A. Timmer-
mies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: johtava hallintovirkamies                mans, D. A. O. Edward, P. Jann ja S. von Bahr (esittelevä
H. A. Rühl, on antanut 3.4.2003 tuomion, jonka tuomiolausel-             tuomari), julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: johtava hallinto-
ma on seuraava:                                                          virkamies H. A. Rühl, on antanut 8.5.2003 tuomion, jonka
                                                                         tuomiolauselma on seuraava:
1)     Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaista-
       misesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen        Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta
       määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun           – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymispe-
       kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan A          ruste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston
       kohdan 1 alakohdan n alakohtaa on tulkittava siten, että          direktiivin 77/388/ETY 6 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakoh-
       yksittäin esiintyviä solisteja ei ole rajattu ilmaisun ”muut      dan a alakohtaa ja 13 artiklan B kohdan b alakohtaa on tulkittava
       tunnustetut kulttuurilaitokset” ulkopuolelle.                     siten, että sellainen kansallinen lainsäädäntö on kyseisten säännösten
                                                                         vastaista, jossa verottomana palvelun suorituksena eli edellä maini-
2)     Kyseisen direktiivin 13 artiklan A kohdan otsikko ei sellaise-    tussa 13 artiklan B kohdan b alakohdassa tarkoitettuna kiinteän
       naan aseta rajoituksia kyseisessä säännöksessä säädetyille va-    omaisuuden vuokrauksena pidetään sitä, että verovelvollisen omista-
       pautusmahdollisuuksille.                                          man yrityksen liikeomaisuuteen kokonaisuudessaan kuuluvan raken-
                                                                         nuksen yksi osa on verovelvollisen yksityisessä käytössä.
( 1) EYVL C 176, 24.6.2000.
                                                                         (1 ) EYVL C 259, 9.9.2000.


title: Pretura Circondariale di Pavian 17.10.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö rikosasiassa, jossa syytettyinä ovat Luigi Bazzan, Agostino Traverso ja Adriano Calvini (Asia C-359/96)

text:
N:o C 9/ 10             IL                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            11.1.97
Ruíz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut                 Euroopan unionin neuvosto ( asiamiehinä Antonio Sacchet
7.11.1996 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :               tini, Jill Aussant ja Sophia Kyriakopoulou), jota tukevat
                                                                    Espanjan kuningaskunta, ( asiamiehinä Alberto Navarro
1 ) Laiminlyödessään antaa säädetyssä määräajassa tarvit           Gonzalez ja valtionasiamies Miguel Bravo-Ferrer Delga
     tavat lait, asetukset ja hallinolliset määräykset seuraa      do ), Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehenä Nicholas
     vien direktiivien noudattamiseksi:                             Khan ) ja Belgian kuningaskunta ( asiamiehenä Jan Devad
                                                                    der) väliintulijoina, jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuo
     — sellaiset vaatimukset määrittelevien liiteluetteloiden
                                                                    mioistuinta kumoamaan tietyistä työajan järjestämistä
          laatimisesta, jotka hedelmäntuotantoon tarkoitet         koskevista seikoista 23 päivänä marraskuuta 1993 anne
          tujen hedelmäkasvien taimien ja niiden lisäysaineis      tun neuvoston direktiivin 93/104/EY ( EYVL N:o L 307,
          ton on neuvoston direktiivin 92/34/ETY 4 artiklan         13.12.1993 , s . 18 ) tai toissijaisesti sen 4 artiklan, 5 artiklan
          mukaisesti täytettävä, 23 päivänä kesäkuuta 1993          ensimmäisen ja toisen kohdan, 6 artiklan 2 kohdan sekä
          annettu komission direktiivi 93 /48/ETY,                  7 artiklan, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpa
     — sellaiset vaatimukset määrittelevien liiteluetteloiden       nossa: presidentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen pu
                                                                    heenjohtajat G. F. Mancini, J. C. Moitinho de Almeida
          laatimisesta, jotka koristekasvien ja niiden lisäysai
          neiston on neuvoston direktiivin 91 /682/ETY 4 ar        ( esittelevä tuomari ), J. L. Murray ja L. Sevon sekä tuoma
                                                                    rit C. N. Kakouris, P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann, D. A. O.
          tiklan mukaisesti täytettävä, 23 päivänä kesäkuuta
          1 993 annettu komission direktiivi 93/49/ETY,             Edward, J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann ja H. Ragne
                                                                    malm, julkisasiamies : P. Leger, kirjaaja: hallintovirkamies
     — eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista yhtei           L. Hewlett, on antanut 12.11.1996 tuomion, jonka tuo
          sön sisäisessä noudansukuisten kotieläinten alkioi       miolauselma on seuraava :
          den kaupassa ja tuonnissa kolmansista maista an
          netun direktiivin 89/556/ETY muuttamisesta 24             1 ) Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 23
          päivänä kesäkuuta 1993 annettu neuvoston direk                 päivänä marraskuuta 1993 annetun neuvoston direktii
          tiivi 93/.S2/ETY,                                                vin 93/104/EY 5 artiklan toinen kohta kumotaan.
     — sellaiset vaatimukset, jotka vihannesten lisäys- ja
          taimiaineiston, siemeniä lukuun ottamatta, on neu
                                                                    2 ) Kanne hylätään muilta osin.
          voston direktiivin 92/33/ETY mukaisesti täytettä
          vä, määrittelevien liiteluetteloiden laatimisesta 2       3 ) Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kunin
          päivänä heinäkuuta 1993 annettu komission direk                gaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                           lut.
          tiivi 93/61 /ETY, ja
     Italian tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 93/48/        4 ) Belgian ja Espanjan kuningaskunta sekä Euroopan yh
     ETY 10 artiklan, direktiivin 93/49/ETY 8 artiklan, di                teisöjen komissio vastaavat omista oikeudenkäyntiku
     rektiivin 93/52/ETY 1 artiklan ja direktiivin 93/61 /                 luistaan.
     ETY 7 artiklan mukaisia velvoitteitaan.
                                                                    f 1 ) EYVL N:o C 120, 30.4.1994, s. 13 .
2 ) Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeuden
     käyntikulut.
(M EYVL N:o C 315 , 25.11.1995 , s . 11 .
                                                                    Pretura Circondariale di Pavian 17.10.1996 tekemällään
                                                                    päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö rikosasiassa,
                                                                    jossa syytettyinä ovat Luigi Bazzan, Agostino Traverso ja
                                                                                Adriano Calvini
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                      ( Asia C-359/96 )
                  12 päivänä marraskuuta 1996,
                                                                                ( 97/C 9/ 18 )
asiassa C-84/94, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin
yhdistynyt kuningaskunta vastaan Euroopan unionin ,
                            neuvosto (^                             Pretura Circondariale di Pavia on pyytänyt 17.10.1996 te
                                                                    kemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhtei
(Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista annet        söjen tuomioistuimen kirjaamoon 4.11.1996 , yhteisöjen
   tu neuvoston direktiivi 93/104/EY — Kumoamiskanne)
                                                                    tuomioistuimelta rikosasiassa, jossa syytettyinä ovat Luigi
                            { 97/C 9/ 17 )                          Bazzan, Agostino Traverso ja Adriano Calvini , ennakko
                                                                    ratkaisua siitä , onko 23.10.1960 annetun lain nro 1369
                 (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                    1 pykälän ensimmäinen momentti , luettuna yhdessä
                                                                    29.10.1949 annetun lain nro 264 11 pykälän ensimmäisen
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan           momentin kanssa, yhteensopiva ETY:n perustamissopi
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)              muksen 48 , 49, 54 ja 90 artiklan kanssa ja ovatko nämä
                                                                    perustamissopimuksen määräykset välittömästi sovelletta
Asiassa C-84/94, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdis         via, jolloin Italian lainsäädäntöä ei sovelleta .
tynyt kuningaskunta ( asiamiehenä John E. Collins, avusta
jina Michael J. Beloff ja Eleanor Sharpston ) vastaan


title: Asia C-10/04: Euroopan yhteisöjen komission 13.1.2004 Itävallan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 47/26                  FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                       21.2.2004
Euroopan yhteisöjen komission 9.1.2004 Saksan liittota-                Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                savaltaa vastaan nostama kanne
                                                                       1.    toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut Euroo-
                                                                             pan yhteisön kansallisten varustamoyhdistysten keskus-
                             (Asia C-5/04)                                   järjestön (ECSA) ja Euroopan unionin kuljetusalojen
                                                                             ammattiliiton (FST) tekemästä merenkulkijoiden työajan
                                                                             järjestämistä koskevasta sopimuksesta – Liite: Eurooppa-
                           (2004/C 47/44)                                    lainen sopimus merenkulkijoiden työajan järjestämisestä
                                                                             21 päivänä kesäkuuta 1999 annetun neuvoston direktii-
                                                                             vin 1999/63/EY (1) 3 artiklan mukaisia velvoitteitaan,
                                                                             koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa tämän
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 9.1.2004 Euroo-                     direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasaval-                hallinnollisia määräyksiä eikä ainakaan ilmoittanut niistä
taa vastaan. Kantajan asiamiehenä ovat Karen Banks ja                        komissiolle,
Dr. Claudia Schmidt, prosessiosoite Luxemburgissa.
                                                                       2.    Velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeuden-
                                                                             käyntikulut.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
1.    toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      bioteknologian keksintöjen oikeudellisesta suojasta 6 päi-
      vänä heinäkuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja             Direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi
      neuvoston direktiivin 98/44/EY (1) mukaisia velvoittei-          30.6.2002.
      taan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudatta-
      misen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia mää-
      räyksiä, tai ei ainakaan ole ilmoittanut niistä komissiolle      (1) EYVL L 167, s. 33.
2.    velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeuden-
      käyntikulut.
                                                                                Asian C-376/99 (1) poistaminen rekisteristä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (2004/C 47/46)
Direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi
30.7.2000.                                                             Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 17.9.2003
                                                                       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                       tu asia C-376/99: Saksan liittotasavalta vastaan Euroopan
(1) EYVL L 213, s. 13.                                                 yhteisöjen komissio.
                                                                       (1) EYVL C 352, 4.12.1999.
Euroopan yhteisöjen komission 13.1.2004 Itävallan tasa-
                 valtaa vastaan nostama kanne                                   Asian C-101/02 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2004/C 47/47)
                            (Asia C-10/04)
                           (2004/C 47/45)                              Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 21.10.2003
                                                                       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                       tu asia C-101/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian
                                                                       tasavalta.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 13.1.2004 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa           (1) EYVL C 118, 18.5.2002.
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Gérard Rozet ja Horstpeter
Kreppel, prosessiosoite Luxemburgissa.


title: Asia C-359/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 24.5.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2001/45/EY — Sosiaalipolitiikka — Työntekijöiden suojelu — Työvälineiden käyttö — Turvallisuutta ja terveyttä koskevat vähimmäisvaatimukset)

text:
               7.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 24.5.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-359/06) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2001/45/EY - Sosiaalipolitiikka - Työntekijöiden suojelu - Työvälineiden käyttö - Turvallisuutta ja terveyttä koskevat vähimmäisvaatimukset)
   (2007/C 155/07)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: V. Kreuschitz ja I. Kaufmann-Bühler)

      Vastaaja: Itävallan tasavalta (asiamies: C. Pesendorfer)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Laiminlyönti antaa säädetyssä määräajassa kaikkia työntekijöiden työssään käyttämille työvälineille asetettavista turvallisuutta ja terveyttä koskevista vähimmäisvaatimuksista annetun neuvoston direktiivin 89/655/ETY (toinen direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) muuttamisesta 27.6.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/45/EY (EYVL L 195, s. 46) noudattamisen edellyttämiä säännöksiä
   Tuomiolauselma

               1)

               Itävallan tasavalta ei ole noudattanut työntekijöiden työssään käyttämille työvälineille asetettavista turvallisuutta ja terveyttä koskevista vähimmäisvaatimuksista annetun neuvoston direktiivin 89/655/ETY (toinen direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) muuttamisesta 27.6.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/45/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä Burgenlandin ja Kärntenin osalta ja koska se ei ole Ala-Itävallan osalta ainakaan ilmoittanut niistä Euroopan yhteisöjen komissiolle mainitussa määräajassa.

               2)

               Itävallan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 249, 14.10.2006.


               17.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/48

         Sunplus Technology Co. Ltd:n 4.2.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan nostama kanne
   ((Asia T-38/04))
   (2004/C 94/132)
   oikeudenkäyntikieli: määritetään työjärjestyksen 131 artiklan 2 kohdan nojalla kieli, jolla asia on laitettu vireille: englanti
   Sunplus Technology Co. Ltd, kotipaikka Hsin-Chu (Taiwan), on nostanut 4.2.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan. Kantajan edustajina ovat lakimiehet H. Eichmann, G. Barth, U. Blumenröder, C. Niklas-Falter, M. Kinkeldey, K. Brandt, A. Franke, U. Stephani, B. Allekotte, E. Pfrang, K. Lochner, B. Ertle, C. Neuhierl ja S. Prückner.
   Sun Microsystems, Inc., oli toisena osapuolena valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 7.10.2003 tekemän päätöksen asiassa R 642/2000-4

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               Sunplus Technology Co. Ltd

               Haettu yhteisön tavaramerkki:

               kuviomerkki SUNPLUS tiettyjä luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten (sirut; puolijohteet; mikroprosessointisirut; ohjelmakortit; — (tavaramerkkihakemus numero 214346)

               Väitemenettelyssä mainitun

               Sun Microsystems Inc.

               Väitemenettelyssä mainittu

               kansalliset sana- ja kuviomerkit SUN luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten (tietokoneet; magneettiset ja elektroniset tietovälineet;)

               Väiteosaston päätös:

               tavaramerkkihakemus hylätään

               Valituslautakunnan päätös (1):

               kantajan tekemä valitus hylätään

               Oikeudelliset perusteet:

               neuvoston asetuksen N:o 40/94 (2) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheellinen soveltaminen, koska sekaannusvaaraa ei ole.

      (1)  Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 7.10.2003 tekemä päätös asiassa R 642/2000-4.

      (2)   Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1).


title: Asia T-839/14: Kanne 22.12.2014 – Alnapharm v. SMHV – Novartis (Alrexil)

text:
               23.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/49

         Kanne 22.12.2014 – Alnapharm v. SMHV – Novartis (Alrexil)
   (Asia T-839/14)
   (2015/C 065/66)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Alnapharm GmbH & Co. KG (Hampuri, Saksa) (edustaja: asianajaja H. Heldt)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Novartis AG (Basel, Sveitsi)

      Menettely SMHV:ssa

      Hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”Alrexil” – Rekisteröintihakemus nro 1 0 3 06  249

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n neljännen valituslautakunnan 23.10.2014 asiassa R 1723/2013-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen ja palauttaa asian SMHV:n valituslautakunnan käsiteltäväksi

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-318/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 30.5.2017 – Mahmud Ibrahim ym. v. Saksan liittotasavalta

text:
               18.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 309/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 30.5.2017 – Mahmud Ibrahim ym. v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-318/17)
   (2017/C 309/29)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesverwaltungsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Mahmud Ibrahim, Fadwa Ibrahim, Bushra Ibrahim, Mohammad Ibrahim, lakimääräisinä edustajinaan Fadwa ja Mahmud Ibrahim sekä Ahmad Ibrahim, lakimääräisinä edustajinaan Fadwa ja Mahmud Ibrahim

      Vastapuoli: Saksan liittotasavalta

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 2013/32/EU (1) 52 artiklan ensimmäisen kohdan siirtymäsäännös sellaisen kansallisen säännöksen soveltamisen esteenä, jonka mukaan direktiivin 2013/32/EU 33 artiklan 2 kohdan a alakohdan edeltäjäsäännökseensä verrattuna laajennettua toimivaltaa soveltaen kansainvälistä suojelua koskevalta hakemukselta puuttuvat tutkittavaksi ottamisen edellytykset, jos toinen jäsenvaltio on myöntänyt hakijalle toissijaista suojelua, mikäli kansallista säännöstä on kansallisen siirtymäsäännöksen puuttuessa sovellettava myös ennen 20.7.2015 tehtyihin hakemuksiin?
               Sallitaanko direktiivin 2013/32/EU 52 artiklan ensimmäisen kohdan siirtymäsäännöksessä jäsenvaltioiden erityisesti panna täytäntöön direktiivin 2013/32/EU 33 artiklan 2 kohdan a alakohdan laajennettua toimivaltaa takautuvasti sillä seurauksella, että tutkittavaksi ottamisen edellytysten katsotaan puuttuvan myös turvapaikkahakemuksilta, jotka on jätetty ennen tämän laajennetun toimivallan kansallista täytäntöönpanoa mutta joista ei ollut vielä tehty lainvoimaista päätöstä täytäntöönpanon ajankohtana?

               2)

               Annetaanko direktiivin 2013/32/EU 33 artiklassa jäsenvaltioille valintaoikeus hylätä turvapaikkahakemus muun kansainvälisen toimivallan johdosta (Dublin-asetus) tai kieltäytyä ottamasta sitä tutkittavaksi direktiivin 2013/32/EU 33 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti?

               3)

               Jos kysymykseen 2 vastataan myöntävästi: estääkö unionin oikeus sen, että jäsenvaltio kieltäytyy ottamasta kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen tutkittavaksi direktiivin 2013/32/EU 33 artiklan 2 kohdan a alakohdan toimivaltaa soveltaen, koska toinen jäsenvaltio on myöntänyt hakijalle toissijaista suojelua, jos

                           a)

                           hakija hakee lisäsuojaa toisessa jäsenvaltiossa myönnetylle toissijaiselle suojalle (pakolaisaseman myöntämistä) ja toisessa jäsenvaltiossa toteutettuun turvapaikkamenettelyyn liittyi tai liittyy edelleen systeemisiä puutteita tai

                           b)

                           kansainvälisen suojelun muoto, nimittäin toissijaiseen suojeluun oikeutettujen elinolot toisessa jäsenvaltiossa, joka on jo myöntänyt hakijalle toissijaista suojelua,

                                       —

                                       ovat perusoikeuskirjan 4 artiklan tai Euroopan ihmisoikeussopimuksen 3 artiklan vastaisia tai

                                       —

                                       eivät ole direktiivin 2011/95/EU 20 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen vaatimusten mukaisia, mutta niillä ei kuitenkaan rikota perusoikeuskirjan 4 artiklaa tai Euroopan ihmisoikeussopimuksen 3 artiklaa?

               4)

               Jos kysymykseen 3b vastataan myöntävästi: sovelletaanko tätä myös, jos toissijaiseen suojaan oikeutetuille ei myönnetä vähimmäistoimeentulon varmistavia etuuksia tai niitä myönnetään huomattavasti vähemmän kuin muissa jäsenvaltioissa, mutta heitä ei kuitenkaan kohdella tältä osin toisin kuin kyseisen jäsenvaltion kansalaisia?

               5)

               Jos kysymykseen 2 vastataan kieltävästi:

                           a)

                           Sovelletaanko Dublin III -asetusta kansainvälisen suojelun myöntämistä koskevaan hakemukseen liittyvässä menettelyssä, jos turvapaikkahakemus on jätetty ennen 1.1.2014 mutta takaisinottopyyntö on esitetty vasta 1.1.2014 jälkeen ja hakija on jo saanut toissijaista suojelua pyynnön vastaanottaneessa jäsenvaltiossa (helmikuussa 2013)?

                           b)

                           Ilmeneekö Dublin-säännöksistä – kirjoittamaton – hakemuksen käsittelyvastuun siirto hakijan takaisinottoa pyytävälle jäsenvaltiolle, jos pyynnön vastaanottanut toimivaltainen jäsenvaltio on hylännyt määräajassa pyydetyn takaisinoton Dublin-säännösten mukaisesti ja on viitannut sen sijaan valtioiden väliseen takaisinottosopimukseen?

      (1)  Kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/32/EU (EUVL 2013, L 180, s. 60).


title: Kesko Oy:n 31.1.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-22/97)

text:
26.4.97                 FL                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 131 / 17
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                             prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Loesch &
     TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS                              Wolter, 11 rue Goethe.
                  17 päivänä joulukuuta 1996,
                                                                     Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
asiassa T- 164/96 R, Moccia Irme SpA vastaan Euroopan                tuin
                       yhteisöjen komissio
(EHTY — Valtion tuet — Yksittäispäätös, jolla kielletään
                                                                     — kumoaa 20.11.1996 tehdyn komission päätöksen asi
valtion tuen myöntäminen rauta- ja terästeollisuusalan yri                assa Kesko/Tuko ( IV/M. 784 ); ja
tykselle — Täytäntöönpanon lykkääminen — Tarvittavat
välitoimet — Vaadittujen välitoimien toteuttamista koske
           va intressi — Hakemuksen hylkääminen)                     — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                           lut.
                          ( 97/C 131/42 )
                                                                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                   (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                     Kantaja on johtava tukkukauppaa harjoittava yhtiö Suo
Asiassa T-164/96 R, Moccia Irme SpA, italialainen yhtiö,             messa . Se myy sekä päivittäistavaroita ( ruokaa, juomia, tu
kotipaikka Napoli ( Italia ), edustajinaan asianajajat Emilio        pakkavalmisteita ja kotitaloustuotteita, jotka yhdessä
Cappelli, Paolo De Caterini ja Andrea Bandini, Rooma,                muodostavat tuotevalikoiman, jonka kuluttajat olettavat
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Charles                löytävänsä supermarketeista ) ja erikoistavaroita ( kenkiä,
Turk, 13 b avenue Guillaume, vastaan Euroopan yhteisö               vaatteita, urheilutavaroita , kodinelektroniikkaa ja maata
jen komissio ( asiamiehinä Paul E Nemitz, Laura Pignataro            lous- ja rakennustarvikkeita ). Kesko hankki 27.5.1996
ja Massimo Moretto ), jossa kantaja vaatii EHTY:n perus             määräämisvallan Tuko Oy:ssä, joka on päivittäis - ja eri
tamissopimuksen 39 artiklan mukaisesti, että yhteisöjen              koistavaroiden tukku- ja vähittäiskauppaa harjoittava yh
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti an              tiö. Komissio vastaanotti 26.6.1996 Suomen kilpailuviras
taa määräyksen 30.7.1 996 tehdyn komission päätöksen                 ton esittämän, neuvoston asetuksen ( ETY) N:o 4064/89
K(96)2385 lopull . sekä sen valmisteluasiakirjojen täytän           ( jäljempänä yrityskeskittymäasetus ) 22 artiklan 3 kohtaan
töönpanon lykkäämisestä, ja päättää, että komission on               perustuvan pyynnön . Komissio aloitti kyseistä liiketoimea
kehotettava Italian viranomaisia lykkäämään 20.6.1994                koskevan menettelyn ja teki 20.11.1996 kanteen kohteena
annetussa valtuusasetuksessa nro 396, joka muunnettiin               olevan päätöksen, jossa Kesko Oy:n ja Tuko Oy:n välinen
3.8.1994 annetuksi laiksi nro 481 , tarkoitettujen laitosten         keskittymä todettiin yhteismarkkinoille soveltumattomaksi
sulkemisen perusteella myönnettävien tukien maksamista               ja jossa sen todettiin olevan ristiriidassa ETA-sopimuksen
siihen asti, kunnes pääasiassa on annettu ratkaisu, sekä             kanssa .
toissijaisesti, että komissio aloittaa uudelleen tukea koske
van kontradiktorisen menettelyn kantajayhtiön kanssa, yh            Kantaja vaatii komission päätöksen kumoamista seuraavis
teisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presi              ta syistä :
dentti on 17.12.1 996 antanut määräyksen, jonka
määräysosa on seuraava :
                                                                     a . Komissio ei tutkinut asianmukaisesti toimivaltansa pe
                                                                           rustaa, vaikka kantaja oli kiistänyt sen toimivallan sik
1 ) Välitoimia koskeva hakemus hylätään.                                   si, että Suomen kilpailuvirastolla ei ollut toimivaltaa
                                                                           tehdä yrityskeskittymäasetuksen 22 artiklan 3 kohdan
                                                                           mukaista pyyntöä . Komissio ei myöskään esittänyt pe
2 ) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                            rusteluja sille, että se katsoi olevansa toimivaltainen ja
                                                                           että se hylkäsi kantajan väitteet.
                                                                           Näin toimiessaan komissio on rikkonut yrityskeskitty
                                                                           mäasetuksen 22 artiklan 3 kohtaa, EY:n perustamisso
                                                                           pimuksen 190 artiklaa ja hyvän hallinnon periaatetta .
Kesko Oy:n 31.1.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota
                     vastaan nostama kanne
                                                                     b . Katsoessaan, että kyseisellä yrityskeskittymällä voi olla
                         (Asia T-22/97 )                                   vaikutuksia jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, komis
                            97/C 131 /43
                                                                           sio on arvioinut ilmeisen väärin asian tosiseikkoja ja
                                                                           tehnyt ilmeisen virheen kysymyksessä olevien oikeus
                                                                           sääntöjen soveltamisessa .
                 (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                           Näin toimiessaan komissio on rikkonut yrityskeskitty
                                                                           mäasetuksen 22 artiklan 3 kohtaa ja EY:n perustamis
Kesko Oy on nostanut 31.1.1997 Euroopan yhteisöjen en                     sopimuksen 190 artiklaa .
simmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo
pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina
ovat asianajaja Gerwin van Gerven, Bryssel, ja solicitor             c . Katsoessaan, että kantaja ja riippumattomat K-kaup
Sarah Beeston, Englannin ja Walesin asianajajayhteisö, ja                  piaat (ja T-kauppiaat) ovat vertikaalisesti integroitunei
 ---pagebreak--- N:o C 131/18         1 FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       26.4.97
     ta, komissio on arvioinut ilmeisen väärin asian tosi          Kantaja toteaa tältä osin itse ilmoittaneensa komissiolle
     seikkoja ja tehnyt ilmeisen virheen kysymyksessä ole          tässä asiassa Ranskassa hyväksytyistä ja täytäntöönpan
     vien oikeussääntöjen soveltamisessa .                          nuista tukitoimenpiteistä ranskalaisten viinintuottajien hy
                                                                    väksi; Ranskan hallitus oli ottanut käyttöön nämä toimen
                                                                    piteet ilman, että se olisi noudattanut niitä koskevaa
     Näin toimiessaan komissio on rikkonut yrityskeskitty          ilmoitusvelvollisuuttaan .
     maasetuksen 2 artiklaa, 3 artiklan 3 kohtaa, 8 artiklan
     3 kohtaa sekä 22 artiklan 3 ja 4 kohtaa ja EY:n perus
     tamissopimuksen 190 artiklaa .                                 Nämä toimenpiteet koskivat vuosina 1994, 1995 , 1996 ja
                                                                    1997 jaettuja tukia, joiden määrä oli 24 miljoonaa, 28
                                                                    miljoonaa, 32 miljoonaa ja 37 miljoonaa Ranskan frangia .
                                                                    Kantaja korostaa erityisesti, että AEVP:n tekemän ilmoi
A.E.V.P. — Associação das Empresas de Vinho do Porton               tuksen seurauksena komission olisi pitänyt kahden kuu
3.2.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama             kauden kuluessa taikka kohtuullisen ajan kuluessa toteut
                                kanne                               taa jompikumpi seuraavista toimenpiteistä : sen olisi
                                                                    pitänyt joko hyväksyä kyseessä olevat tukitoimenpiteet sii
                          ( Asia T-23 /97 )
                                                                    nä tapauksessa, että se vakuuttui välittömästi siitä, että
                           ( 97/C 131/44 )                          nämä toimenpiteet ovat yhteismarkkinoiden kanssa yh
                                                                    teensoveltuvia annettuaan sitä ennen Ranskan viranomai
                                                                    sille mahdollisuuden esittää huomautuksensa ja mahdolli
                 (Oikeudenkäyntikieli: portugali)                   sesti    AEVP:lle      tilaisuuden    antaa vastauksen  näihin
                                                                    huomautuksiin, jos se olisi ollut välttämätöntä täydellisten
A.E.V.P. — Associagäo das Empresas de Vinho do Porto,               tietojen saamiseksi kyseisistä toimenpiteistä tai aloittaa
kotipaikka Rua Baräo de Forrester nro 413 , 4400 Vila                93 artiklan 2 kohdan mukainen menettely siinä tapauk
Nova de Gaiä, on nostanut 3.2.1997 Euroopan yhteisöjen               sessa, että alustavan tarkastelun perusteella ei ollut mah
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Eu                dollista pitää kyseisiä toimenpiteitä yhteismarkkinoille so
roopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina           veltuvina .
ovat asianajajat Carlos Botelho Moniz ja Ana Santos Reis,
ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto Aloy
se May, 31 Grand Rue, Luxembourg.                                    Komissio ei ollut tehnyt kumpaakaan näistä toimenpiteistä
                                                                     tarkasteltuaan lähes kaksi vuotta tilannetta alustavasti .
                                                                     Kantaja tukeutuu siihen tosiseikkaan, että sovellettavasta
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois              perusteesta riippumatta alustavan harkinnan määräaika on
tuin
                                                                     päättynyt kauan sitten ilman, että komissio olisi ottanut
                                                                     kantaa perustamissopimuksen mukaisesti .
— toteaa, että Euroopan yhteisöjen komissio on perusta
      missopimuksen 92 ja 93 artiklan vastaisesti sekä lailli
      suus-, huolenpito- ja puolueettomuusperiaatteiden vas         Se seikka , että komissio ei ole ottanut alustavassa vai
      taisesti laiminlyönyt velvollisuutensa tehdä päätöksen         heessa kantaa, vaarantaa kantajan oikeuksia, koska se ei
      93 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn aloittamis           voi saada oikeudellista suojaa yhteisön oikeusjärjestyksen
      ta koskevasta vaatimuksesta, jonka kantaja esitti ko          tasolla laillisille intresseilleen .
      missiolle asiassa nro 95/4342 SG(95 ) a/5925/2, joka
      koski Ranskan hallituksen ranskalaisille väkevien vii
      nien tuottajille myöntämiä tukia ,                             Kantaja korostaa sitä seikkaa, että tämä komission puuttu
                                                                     minen on sitäkin välttämättömämpää, koska kansallisilla
                                                                     oikeuselimillä ei ole toimivaltaa päättää tukien yhteenso
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku                  veltuvuudesta yhteismarkkinoiden kanssa , koska tämä toi
      lut .                                                          mivalta on perustamissopimuksessa määrätty yksinomaan
                                                                     komissiolle .
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                     Näin ollen kansalliset tuomioistuimet voivat vain varmis
 Kantaja on nostanut laiminlyöntikanteen, jossa vaaditaan            taa kiellon tehokkuuden komission tehtyä lopullisen pää
 sen toteamista, että komissio on rikkonut EY:n perusta             töksensä .
 missopimuksen 92 ja 93 artiklan määräyksiä laiminlyö
 mällä velvollisuutensa toteuttaa toimenpide, jolla se ottaa
 kantaa kantajan sille 24.3.1 995 tekemään valitukseen                Tästä järjestelmästä seuraa, että komissiolla on velvolli
 nro 95/4342 SG(95 ) a/5925/2, jossa kantaja ilmoittaa                suus lausua sellaisten tukien, joita ei ole ilmoitettu sille,
 Ranskan tasavallan hallituksen käyttöönottamasta ranska             mutta joista se on kuitenkin saanut tiedon erityisesti tuen
 laisille viinintuottajille maksettavien rahallisten korvausten       saajan kilpailijoiden sille tekemän valituksen kautta, yh
 järjestelmästä, jonka tavoitteena on poistaa näiden viinien          teensoveltuvuudesta yhteismarkkinoiden kanssa .
 ja erityisten kulutusverojen soveltamisalaan kuulumatto
 mien " vin doux naturel " -luokan viinien verotuksen väliset
 satunnaiset erot .


title: Asia C-482/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Okresný súd Prešov (Slovakia) on esittänyt 29.10.2012 — Peter Macinský ja Eva Macinská v. Getfin s.r.o. ja Financreal s.r.o.

text:
               12.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/32

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Okresný súd Prešov (Slovakia) on esittänyt 29.10.2012 — Peter Macinský ja Eva Macinská v. Getfin s.r.o. ja Financreal s.r.o.
   (Asia C-482/12)
   2013/C 9/54
   Oikeudenkäyntikieli: slovakki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Okresný súd Prešov

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Peter Macinský ja Eva Macinská

      Vastaajat: Getfin s.r.o. ja Financreal s.r.o.

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettua neuvoston direktiiviä 93/13/ETY (1) tulkittava siten, että se on esteenä sellaiselle jäsenvaltion säännökselle kuin siviililain (Občiansky zákonník) 151j §:n 1 momentti luettuna yhdessä muiden pääasiassa kyseessä olevan lainsäädännön säännösten kanssa, jossa velkojan sallitaan vaativan, että pantattu omaisuus realisoidaan kohtuuttomiin sopimusehtoihin perustuvan saatavan suorittamiseksi myymällä tämä kiinteä omaisuus kuluttajan vastustuksesta ja asian riitaisuudesta huolimatta ja ilman, että tuomioistuin tai muu riippumaton lainkäyttöelin on arvioinut sopimusehdot?

      (1)  EYVL L 95, s. 29.


title: Asia T-497/07: Kanne 20.12.2007 — Compañía Española de Petróleos v. komissio

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/50

         Kanne 20.12.2007 — Compañía Española de Petróleos v. komissio
   (Asia T-497/07)
   (2008/C 64/81)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Compañía Española de Petróleos (Cepsa), SA (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat P. Pérez-Llorca Zamora, O. Armengol i Gasull ja A. Pascual Morcillo)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               komission päätöksen 1–4 artikla on kumottava siltä osin kuin niissä todetaan Compañía Española de Petróleos, S.A:n rikkoneen EY 81 artiklaa, määrätään sille sakko, velvoitetaan se lopettamaan rikkominen välittömästi ja katsotaan päätös osoitetuksi sille

               —

               toissijaisesti Compañía Española de Petróleos, S.A:lle määrättyä sakkoa on alennettava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kanne kohdistuu komission asiassa COMP/38710 — Bitumi Espanja 3.10.2007 tekemään päätökseen K(2007) 4441 lopullinen. Riidanalaisessa päätöksessä komissio totesi, että kantaja on muiden yritysten ohella rikkonut EY 81 artiklaa osallistumalla kovaa bitumia koskevassa liiketoiminnassa tietyn ajan sopimuksiin ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin, jotka muodostuvat markkinoiden jakamista ja hintojen yhteensovittamista koskevista sopimuksista. Näiden rikkomisten takia komissio määräsi kantajalle sakon, josta tämä on solidaarisessa yhteisvastuussa toisen yrityksen kanssa.
   Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa ensiksikin oikeudelliseen virheeseen, joka tehtiin ”taloudellista kokonaisuutta” koskevaa oikeuskäytäntöä sovellettaessa, kun kantajan katsottiin syyllistyneen rikkomiseen, jonka toinen yritys oli tehnyt. Lisäksi kantaja katsoo, että komissio on arvioinut tosiseikkoja ilmeisen virheellisesti, kun se on torjunut kantajan toimittamat todisteet, jotka osoittavat rikkomisen tehneen yrityksen itsenäisyyden, ja katsonut, että on useita tekijöitä, jotka osoittavat, että viimeksi mainittu yritys ei ole itsenäinen. Kantaja katsoo tässä yhteydessä myös, että komissio laiminlöi perusteluvelvollisuuden, kun se perusteluitta hylkäsi kantajan väitteet, jotka koskivat rikkomisen tehneen yrityksen itsenäisyyttä.
   Toissijaisesti kantaja moittii komissiota sakon suuruuden määrittämisen osalta siitä, että se on loukannut hyvän hallintotavan periaatetta ja kantajan oikeutta ilman aiheettomia viivytyksiä tapahtuvaan prosessiin, kun se ei antanut väitetiedoksiantoa käytettävissä olevien tietojen perusteella kohtuullisessa ajassa, ja loukannut suhteellisuusperiaatetta sekä tehnyt ilmeisen arviointivirheen, kun se ei ottanut huomioon, että kantaja otti käyttöön kilpailusääntöjen noudattamisohjelman.