title: Asia T-525/14: Kanne 13.7.2014 – Compagnie générale des établissements Michelin v. SMHV – Continental Reifen Deutschland (XKING)

text:
               8.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 303/51

         Kanne 13.7.2014 – Compagnie générale des établissements Michelin v. SMHV – Continental Reifen Deutschland (XKING)
   (Asia T-525/14)
   2014/C 303/60
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Compagnie générale des établissements Michelin (Clermont-Ferrand, Ranska) (edustaja: asianajaja L. Carlini)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Continental Reifen Deutschland GmbH (Hannover, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan asiassa R 1522/2013-4 5.5.2014 antaman päätöksen

               —

               velvoittamaan SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanaosat ”XKING” sisältävä kuviomerkki luokkaan 12 kuuluvia tavaroita varten – Yhteisön tavaramerkkihakemus nro 1 0 6 44  821

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: yhteisön tavaramerkit nro 5 2 93  782 ja nro 5 5 60  396, kansalliset tavaramerkit ja kansainväliset rekisteröinnit

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hyväksyttiin kokonaisuudessaan.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Riidanalainen päätös kumottiin ja väite hylättiin.

      Kanneperusteet: yhteisön tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 5 kohdan rikkominen


title: Asia C-506/13 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 9.9.2015 – Valittajana Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro AE ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Sopimus, jolla myönnetään yhteisön taloudellista tukea lääketieteellisen yhteistyön alan hankkeelle — Komission päätös periä osa ennakkomaksuista takaisin — Kumoamiskanne — Tutkimatta jättäminen)

text:
               3.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 363/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 9.9.2015 – Valittajana Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro AE ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-506/13 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Sopimus, jolla myönnetään yhteisön taloudellista tukea lääketieteellisen yhteistyön alan hankkeelle - Komission päätös periä osa ennakkomaksuista takaisin - Kumoamiskanne - Tutkimatta jättäminen))
   (2015/C 363/03)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Valittaja: Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro AE (edustaja: dikigoros E. Tzannini)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamies: S. Lejeune, avustajanaan dikigoros E. Petritsi)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro AE velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 344, 23.11.2013.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 13 päivänä joulukuuta 1995, asiassa T-85/94 (122), Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Eugénio Branco Lda (Euroopan sosiaalirahasto - Myönnetyn avustuksen pienentäminen sen alkuperäisestä määrästä - Perustelu - Takaisinsaanti)

text:
Nro C 31 / 18        FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         3.2.96
2 ) Kantajat velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku              tekemä päätös, jossa kieltäydyttiin myöntämästä kantajalle
      lut.                                                          rahoitustukea Thermie-ohjelman yhteydessä vuodelle 1 993 ,
                                                                    ja toisaalta velvoittamaan komissio tekemään uusi päätös,
H EYVL N:o C 172 , 23.6.1993 ja EYVL N:o C 209 , 3.8.1993           ensimmäisen        oikeusasteen tuomioistuin     ( ensimmäinen
                                                                    jaosto ), toimien kokoonpanossa : H. Kirschner, joka hoitaa
                                                                    jaoston puheenjohtajan tehtäviä, tuomarit A. Kalogeropou
                                                                    los ja V. Tiili , kirjaaja : J. Palacio Gonzalez, on antanut
                                                                    13.12.1995 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                 1 . Kanne hylätään.
                13 päivänä joulukuuta 1995 ,
                                                                    2 ) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
asiassa T-85/94 ( 122 ), Euroopan yhteisöjen komissio                    lut.
               vastaan Eugenio Branco Lda( ! )
(Euroopan sosiaalirahasto — Myönnetyn avustuksen pie               (M EYVL N:o C 146 , 28.5.1994
nentäminen sen alkuperäisestä määrästä — Perustelu —
                        Takaisinsaanti)
                         ( 96/C 31/41 )
                                                                        YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
              (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
Asiassa T-85/94 ( 122 ), Euroopan yhteisöjen komissio                                  14 päivänä joulukuuta 1995 ,
( asiamiehinä Francisco De Sousa Fialho ja Horstpeter               asiassa T-72/94 , Komninos Diamantaras vastaan Euroopan
Kreppel ) vastaan Eugenio Branco Lda, kotipaikka Lissabon,                                yhteisöjen komissio(')
edustajanaan asianajaja Bolota Belchior, Villa Nova de              (Henkilöstö — Ulkomaankorvaus — Tavanomaisen asuin
Gaia, prosessiosoite Luxemburgissa asianajajotoimisto              paikan puuttuminen asemamaasta — Henkilöstösääntöjen
Jacques Schroeder, 6 rue Heine, jossa hakija vaatii takaisin                 liitteen VII 4 artiklan 1 kohdan a alakohta)
saantia ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa
Branco vastaan komissio ( T-85/94, Kok.1995 , s . 11-45 )                                       96/C 31 /43 )
12.1.1995 antamaa yksipuolista tuomiota vastaan, ensim
mäisen oikeusasteen tuomioistuin ( kolmas jaosto ), toimien                           (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
kokoonpanossa: puheenjohtajan tehtäviä hoitava C. P.
Briët, tuomarit C. W. Bellamy ja J. Azizi, kirjaaja : H. Jung,     Asiassa T-72/94, Komninos Diamantaras, Euroopan yhtei
on antanut 13.12.1995 tuomion, jonka tuomiolauselma on             söjen komission virkamies, Bryssel, edustajinaan asianajajat
seuraava :
                                                                   Athanassios D. Damis ja Nikos E. Stavropoulos, Ateena,
                                                                   prosessiosoite Luxemburgissa c/o Emmanuel Kailis, 14 rue
1 ) Komission esittämä takaisinsaantihakemus hylätään.             Julien Vasque, Gasperich ( Luxemburg ), vastaan Euroopan
                                                                   yhteisöjen komissio ( asiamies : Dimitrios Gouloussis ), jossa
2 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku             vaaditaan toisaalta kumoamaan hallinnollisella kirjelmällä
     lut.                                                          kantajalle 22.2.1993 tiedoksi annettu komission päätös,
                                                                   jolla häneltä oli evätty ulkomaankorvauksen saaminen, ja
(') EYVL N:o C 120, 30.4.1994                                      toisaalta velvoittamaan komissio suorittamaan mainittua
                                                                   korvausta siitä alkaen, kun hakija oli alkanut hoitaa
                                                                   tehtäväänsä komissiossa, yhteisöjen ensimmäisen oikeus
                                                                   asteen tuomioistuin ( neljäs jaosto ), toimien kokoonpanossa
                                                                   puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit R. Schintgen ja P.
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           Lindh; kirjaaja : J. Palacio Gonzalez, on antanut 14.12.1995
             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                               tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
                13 päivänä joulukuuta 1995 ,                        1 ) Kumotaan kirjelmällä 22.2.1993 tiedoksi annettu
asiassa T-l 09/94, Windpark Groothusen GmbH & Co.                        komission päätös, jolla kantajalta oli evätty ulkomaan
   Betriebs KG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio^)                    korvauksen saaminen .
(Energia-alan rahoitustuki — Thermie-ohjelma — Peruste
luvelvollisuus — Komitean lausunto — Oikeus tulla kuul            2 ) Komissio velvoitetaan suorittamaan kantajalle summat,
                   luksi — Harkintavalta)                               jotka vastaavat mainittua korvausta 1.11.1992 lukien
                         ( 96/C 31 /42 )
                                                                         vähennettynä hänelle maastamuuttokorvauksena jo
                                                                         suoritetulla summalla, ja tälle 8 prosenttia viivästyskor
                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                         koa vuodessa kunkin korvaussumman erääntymis
                                                                        päivästä lukien maksamispäivään saakka.
Asiassa T-109/94, Windpark Groothusen GmbH & Co .                  3 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan kaikki oikeuden
Betriebs KG, kotipaikka Groothusen-Krummhörn ( Saksa ),                  käyntikulut.
edustajinaan professori Detlef Schumacher, Bremen, ja
asianajaja Benno Grunewald, Bremen, vastaan Euroopan                0 ) EYVL N:o C 132 , 14.5.1994
yhteisöjen komissio ( asiamiehenä Jürgen Grundwald ), jossa
vaaditaan toisaalta     kumoamaan        komission  13.1.1994


title: Asia C-318/99: Italian tasavallan 26.8.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 314/4                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       30.10.1999
Areacova SA:n ja 27 muun asianosaisen 11.8.1999 tekemä                   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimen kolmannen jaoston asiassa T-12/96, Area-
cova S.A. ja 30 muuta Euroopan unionin neuvosto,                         — kumoaa riidanalaisen päätöksen (1);
                 8.7.1999 antamasta tuomiosta
                                                                         — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                         (Asia C-301/99 P)
                          (1999/C 314/07)                                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Areacova S.A:n ja 27 muuta asianosaista ovat valittaneet                 1. Komissio katsoo riidanalaisessa päätöksessä, että sillä ei
11.8.1999 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan                       ole tukia arvioidessaan velvollisuutta ottaa huomioon
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolman-                   aikaisempaa hyväksymispäätöstä, jos viimeksi mainittussa
nen jaoston asiassa T-194/95, Areacova S.A. ja 30 muuta                      on – kuten nyt esillä olevassa asiassa – varauma, jonka
vastaan Euroopan unionin neuvosto, 8.7.1999 antamasta                        mukaan on tutkittava, kuinka yleistä järjestelmää sovelle-
tuomiosta. Valittajien edustajina ovat asianajajat Antonio                   taan yksittäistapauksissa.
Creus Carreras, Barcelona, Eva Contreras Ynzenga, Madrid ja
Albert Agustinoy Guilayn, Madrid, prosessiosoite Cuatrecasas
Abogados, 78 avenue d’Auderghem, B-1040 Bryssel.                             Se, että kirjeessä, jolla alan kansalliset suunnitelmat hyväk-
                                                                             syttiin, on tehty näiden toteuttamistoimenpiteiden tutki-
                                                                             mista koskeva varaus ja edellytetty niiden tiedoksiantamis-
Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin                            ta, ei tarkoita sitä, että komissio voisi myöhempiä arvioita
                                                                             tehdessään poiketa omista aikaisemmista päätöksistään
1. kumoaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                   siten, että se katsoisi kyseessä olevat toimenpiteet itsenäi-
     men asiassa T-194/95 antaman määräyksen kaikkien tai                    siksi tuiksi ja arvioisi niitä sellaisten seikkojen perusteella,
     joidenkin esitettyjen puutteiden vuoksi sekä saattaa voi-               jotka ovat uusia ja eroavat seikoista, joihin se on perustanut
     maan kaikki määräyksen kumoamisesta johtuvat oikeus-                    alan suunnitelmien hyväksymisen.
     vaikutukset joko tutkimalla uudelleen valittajien vaatimuk-
     set tai palauttamalla asian ensimmäisen oikeusasteen tuo-
     mioistuimeen,                                                       2. Komissio toteaa, että useimmat tutkituista toimenpiteistä
                                                                             ovat alan suunnitelmien vastaisia, sillä ne eivät täytä niitä
                                                                             edellytyksiä, joita tällaisille interventioille asetetaan alan
2. velvoittaa vastapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut
                                                                             kansallisissa suunnitelmissa. Näistä tukitoimenpiteistä ei
     ja vastaavasti, jos se pitää valituksen yhteydessä esitettyjä
                                                                             joko määrätä alaa koskevissa kansallisissa erityissuunnitel-
     väitteitä perusteltuina, velvoittaa ensimmäisen oikeusas-
                                                                             missa tai niistä määrätään alan suunnitelmissa, mutta
     teen tuomioistuimessa vastaajana olleen osapuolen korvaa-               niillä ei pyritä sellaisiin ohjelmallisiin tavoitteisiin, jotka
     maan kyseistä oikeudenkäyntiä koskevat kulut.                           kansallisissa suunnitelmissa on yleisesti määritetty, eikä
                                                                             niissä määrätä, kuinka sokerintuotantotoimintaa integroi-
                                                                             vat tai korvaavat toimenpiteet yksityiskohtaisesti toteute-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                          taan.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat               Kun arvioidaan, soveltuvatko tuet yhteen alaa koskevien
kuin asiassa C-300/99 P.                                                     hyväksyttyjen suunnitelmien kanssa, on asetuksen N:o
                                                                             1785/81 (2) 46 artiklan ja asetuksen N:o 1254/89 (3) 4 ar-
                                                                             tiklan mukaan otettava huomioon pääasiallisesti se, py-
                                                                             ritäänkö näillä tuilla edellä mainituissa suunnitelmissa
                                                                             hyväksyttyihin päämääriin.
                                                                             Komissio ei ole ollenkaan ottanut kantaa siihen, sopivatko
                                                                             toteutetut toimenpiteet yhteen alan suunnitelmissa hyväk-
                                                                             syttyjen päämäärien kanssa, vaan se on edellä mainituin
Italian tasavallan 26.8.1999 Euroopan yhteisöjen komis-                      tavoin ainoastaan vastustanut niitä, eikä se ole tutkinut
                  siota vastaan nostama kanne                                toimenpiteiden soveltamisalaa tukia koskevat yhteisön
                                                                             suuntaviivat huomioonottaen. Riidanalainen päätös on
                          (Asia C-318/99)                                    tästä syystä virheellinen, koska yhteisön säännöksiä on
                                                                             rikottu eivätkä perustelut ole riittäviä.
                          (1999/C 314/08)
                                                                         3. Kyseisten tukien arvointia koskevien säännösten rikkomi-
                                                                             nen ja se, ettei edellä mainittujen toimenpiteiden yhteenso-
Italian tasavalta on nostanut 26.8.1999 Euroopan yhteisöjen                  pivuutta alan suunnitelmissa hyväksyttyjen päämäärien
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                      kanssa ole yleisesti arvioitu, ovat varmasti vaikuttaneet
vastaan. Kantajan asiamies on professori Umberto Leanza,                     päätökseen tutkia interventiot atomistisesti ja aiheuttaneet
avustajanaan valtionasiamies Danilo Del Gaizo, ja prosessiosoi-              näkemysvirheen, joka on vaikuttanut kielteisesti komission
te Luxemburgissa Italian suurlähetystö, rue Marie-Adélaïde, 5.               tekemiin loppupäätelmiin.
 ---pagebreak--- 30.10.1999               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 314/5
4. Tuen osat määritetään komission päätöksessä käyttäen                  Euroopan yhteisöjen komission 10.9.1999 Belgian tasaval-
     yhteisön viitekorkotasoa tukien myöntämispäivänä. Ko-                                  taa vastaan nostama kanne
     mission ilmoittama korkotaso vastaa tasoa, joka komission
     jäsenvaltiolle osoittaman tiedonannon 97/C/273/03 mu-
     kaan koskee lainvastaisten tukien palauttamiseen sovellet-                                    (Asia C-337/99)
     tavaa korkotasoa.
                                                                                (1999/C 314/10)
     Tätä korkotasoa ei voida soveltaa taannehtivasti ajanjak-
     soon, joka on kulunut tukien myöntämisen ja edellä
     mainittujen säädösten voimaantulon välillä, sillä tämä              Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.9.1999 Euroo-
     on oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteiden              pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian tasavaltaa
     vastaista.                                                          vastaan. Kantajan asiamienenä on oikeudellisen yksikön virka-
                                                                         mies Barry Doherty, prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos
                                                                         Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
(1) EYVL L 236, 7.9.1999, s. 14.
(2) EYVL L 177, 1.7.1981, s. 31.
(3) EYVL L 126, 9.5.1989, s. 9.                                          Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                         tuin
                                                                         1. toteaa, että Belgian tasavalta ei ole noudattanut direktiivin
                                                                              90/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä
                                                                              96/19/EY (1), 4 a artiklan 4 kohdan ja Euroopan yhteisön
                                                                              perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei
Euroopan yhteisöjen komission 7.9.1999 Ranskan tasaval-                       ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttä-
                    taa vastaan nostama kanne                                 miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, ja
                          (Asia C-331/99)
                                                                         2. velvoittaa Belgian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                              kulut.
                          (1999/C 314/09)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 7.9.1999 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön virka-
mies Hans Stovlbaek ja oikeudellisessa yksikössä toimiva                 EY 249 artiklassa (entinen EY:n perustamissopimuksen 189
kansallinen virkamies Olivier Couvert-Castéra, prosessiosoite            artikla), jonka mukaan direktiivi velvoittaa jokaista jäsenvaltio-
Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,               ta saavutettavaan tulokseen nähden, jäsenvaltiot velvoitetaan
Kirchberg.                                                               noudattamaan direktiiveissä asetettuja täytäntöönpanon
                                                                         määräaikoja. Tämä määräaika päättyi 11.1.1997 ilman, että
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-           Belgian kuningaskunta oli pannut täytäntöön komission vaati-
tuin                                                                     muksissa mainitun direktiivin noudattamisen edellyttämiä
                                                                         säännöksiä.
— toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut direktiivin
     76/768/ETY (1) 6 artiklan 3 kohdan mukaisia velvoittei-
     taan, koska se on pitänyt voimassa 28.4.1977 annetun                (1) EYVL L 74, 22.3.1996, s. 13.
     asetuksen nro 77-469 1 §:n f momentin,
— velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
     kulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Direktiivin 76/768/ETY 6 artiklan 1 kohdassa esitetty luettelo
on tyhjentävä. Siten direktiivin vastaista on, että kansallisessa        Euroopan yhteisöjen komission 10.9.1999 Belgian kunin-
lainsäädännössä vaaditaan esittämään pakkauksessa mainittu-                             gaskuntaa vastaan nostama kanne
jen aineiden laatua ja määrää koskevat tiedot mainonnassa tai
direktiivin soveltamisalaan kuuluvien kosmeettisten tuotteiden                                     (Asia C-338/99)
luokittelussa.
                                                                                (1999/C 314/11)
(1) Kosmeettisia valmisteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön
    lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1976 annettu neuvoston
    direktiivi 76/768/ETY (EYVL L 262, 27.9.1976, s. 169), sellaisena    Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.9.1999 Euroo-
    kuin se on muutettuna 21.12.1988 annetulla neuvoston direktii-       pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningas-
    villä 88/667/ETY (EYVL L 382, 31.12.1988, s. 46) 6 artiklan
    osalta.
                                                                         kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellinen neu-
                                                                         vonantaja Lena Ström ja oikeudellisen yksikön virkamies
                                                                         Olivier Couvert-Castéra, ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o
                                                                         Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.


title: Tribunal du travail de Charleroin 7.11.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Louisette Cordelle vastaan Office national des pensions (Asia C-366/96)

text:
N:o C 26/6             1 H                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       25.1.97
       keuksellisen alhainen kiintiö sellaisten viitevuosien pe          direktiivin 79/112/ETY (*) 14 artiklan mukaisesti, kun
      rusteella, jotka on otettava huomioon kyseisen asetuk              se saattaa Saksan liittotasavallassa markkinoille elin
      sen 19 artiklan 2 kohdan nojalla, jos nämä vaikeudet                tarvikkeita, joiden pakkausmerkinnät on tehty italiak
      johtuvat siitä, että on siirrytty ennen asetuksen voi              si, ranskaksi tai englanniksi ?
       maantuloa voimassa olleista kansallisista järjestelmistä
       yhteiseen markkinajärjestelyyn ja jos vaikeudet eivät ,
                                                                     2 ) Jos vastaus kysymykseen 1 on kieltävä : täyttääkö
      johdu kyseisten toimijoiden huolellisuuden puutteesta.
                                                                          kauppias neuvoston direktiivin 79/112/ETY 14 artik
                                                                          lassa asetetut edellytykset joka tapauksessa silloin, kun
2 ) EY:n perustamissopimuksessa ei anneta kansallisille                   hän asettaa liikkeessään kyseisten tavaroiden myynti
       tuomioistuimille toimivaltaa antaa oikeudenkäynnissä               paikkaan erillisen kyltin, jossa annetaan säädetyt tie
       väliaikaismääräyksiä tilapäisen oikeussuojan myöntä               dot saksaksi ?
       miseksi siihen asti, kunnes komissio antaa säädöksen
      asetuksen (ETY) N:o 404/93 toimijoiden kohtuutto
       mien tilanteiden ratkaisemiseksi 30 artiklan mukai           (!) EYVL N:o L 33 , 8.2.1979 , s . 1 .
       sesti.
(!) EYVL N: o C 119, 13.5.1995 .
( 2 ) EYVL N:o L 47, 25.2.1993 , s. 1 .
                                                                     Svea Hovrättin 22.11.1996 tekemällään päätöksellä esittä
                                                                     mä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Anders Sjöberg vastaan
                                                                                syyttäjä
Tribunal du travail de Charleroin 7.11.1996 tekemällään                                      (Asia C-387/96 )
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Loui                                       ( 97/C 26/ 11
       sette Cordelle vastaan Office national des pensions
                          (Asia C-366/96 )
                                                                     Svea Hovrätt on pyytänyt 22.11.1996 tekemällään päätök
                            ( 97/C 26/09 )                           sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaa
                                                                     moon 27.11.1996, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
Tribunal du travail de Charleroi on pyytänyt 7.11.1996 te           ennakkoratkaisua asiassa Anders Sjöberg vastaan syyttäjä
kemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhtei              seuraaviin kysymyksiin:
söjen tuomioistuimen kirjaamoon 21.11.1996, Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Louisette Cordelle vas          1 ) Voidaanko tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhden
taan Office national des pensions ennakkoratkaisua seu                   mukaistamisesta 20 päivänä joulukuuta 1985 annetun
raavaan kysymykseen:                                                      neuvoston asetuksen (ETY ) N:o 3820/85 ( J ) 13 artiklan
                                                                          1 kohdan b alakohdan poikkeussääntöä soveltaa Tuk
Voidaanko yhteisön oikeuden kannalta soveltaa                             holman läänin ( Stockholms läns landsting ) SL Buss
21.12.1967 annetun kuninkaallisen asetuksen 52 pykälän                    AB:n avulla harjoittamaan liikenteeseen ?
päällekkäisyyskieltoa tilanteessa, jossa on otettava huomi
oon toisaalta Caisse regionale d'assurance maladie Nord
Picardien maksamat Ranskan oikeuden mukaiset etuudet                 2 ) Kyseisen asetuksen 14 artiklan 5 kohdan mukaan jo
                                                                          kaisella saman artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun lii
ja toisaalta Belgian oikeuden mukainen vanhuuseläke ?
                                                                          kenteeseen määrätyllä kuljettajalla on oltava muka
                                                                          naan työvuorolistan ote ja aikataulun jäljennös. Onko
                                                                          tässä tarkoituksessa riittävää se, että työvuorolistan
                                                                          ote kattaa ainoastaan kyseisen päivän ajot?
Amtsgericht Aachenin 6.11.1996 tekemällään päätöksellä               (M EYVL N:o L 370, 31.12.1985 , s . 1 .
 esittämä ennakkoratkaisupyyntö rangaistusmääräysasiassa
                      Josef Goerresta vastaan
                          (Asia C-385/96 )
                             ( 97/C 26/10 )
                                                                      Bundesverwaltungsgerichtin 25.9.1996 tekemällään pää
 Amtsgericht Aachen on pyytänyt 6.11.1996 tekemällään                 töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Firma
 päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen                   Aher-Waggon GmbH vastaan Saksan liittotasavalta
 kirjaamoon 28.11.1996 , yhteisöjen tuomioistuimelta ran
 gaistusmääräysasiassa Josef Goerresta vastaan ennakkorat                                    (Asia C-3 89/96 )
 kaisua seuraaviin kysymyksiin:                                                                 ( 97/C 26/ 12 )
  1 ) Toimiiko kauppias kuluttajalle myytäväksi tarkoitettu
        jen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainon       Bundesverwaltungsgericht, 11 . Senat, on pyytänyt
        taa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämi         25.9.1996 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
        sestä 18 päivänä joulukuuta 1978 annettun neuvoston           Euroopan       yhteisöjen       tuomioistuimen   kirjaamoon


title: Asia C-198/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) on esittänyt 4.6.2009 — IFB Stroder Srl v. Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)

text:
               26.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 233/2

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) on esittänyt 4.6.2009 — IFB Stroder Srl v. Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)
   (Asia C-198/09)
   2009/C 233/02
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: IFB Stroder Srl

      Vastaaja: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Jäsenvaltion viranomaisten ja lääkeyritysten välisestä suhteesta säädetään 2 ja 3 artiklassa siten, että niiden mukaan tietyn lääkkeen hinta määritellään tai sen hintaa korotetaan mainittujen yritysten antamien tietojen perusteella mutta siinä määrin kuin toimivaltaiset viranomaiset hyväksyvät tämän, eli yritysten ja lääkkeiden valvonnasta vastaavien viranomaisten välisen vuoropuhelun perusteella, minkä jälkeen kyseisen direktiivin 4 artiklan 1 kohdassa säädetään ”kaikkia lääkkeitä tai tiettyjä lääkeryhmiä koskevan hintasulun” määräämisestä, joka on yleisluontoinen keino, jonka yhteydessä on vähintään kerran vuodessa todennettava, onko sulun jatkaminen jäsenvaltion makroekonomisten olosuhteiden vuoksi perusteltua. Säännöksessä annetaan toimivaltaisille viranomaisille 90 päivän määräaika toimia, ja siinä säädetään, että niiden on määräajan päättyessä ilmoitettava, mitä mahdollisia korotuksia tai alentamisia hintoihin ollaan tekemässä. On selvitettävä, onko tätä säännöstä, siltä osin kuin siinä viitataan ”mahdollisiin hintojen alentamisiin”, tulkittava siten, että kaikkia lääkkeitä tai tiettyjä lääkeryhmiä koskevaan hintasulkuun liittyvän yleisen toimenpiteen lisäksi säädetään myös toisesta yleisestä toimenpiteestä, joka kattaa mahdollisuuden kaikkien lääkkeiden tai tiettyjen lääkeryhmien hintojen alentamiseen, vai onko maininta ”mahdolliset alentamiset” ymmärrettävä siten, että siinä viitataan yksinomaan lääkkeisiin, jotka ovat jo hintasulun kohteena.

               2)

               On selvitettävä, voidaanko 4 artiklan 1 kohtaa, siltä osin kuin siinä velvoitetaan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset vähintään kerran vuodessa todentamaan, onko hintasulun jatkaminen muuttamattomana makroekonomisten olosuhteiden vuoksi perusteltua, tulkita siten, että jos hintojen alentaminen hyväksytään ensimmäiseen kysymykseen annettavassa vastauksessa, on mahdollista turvautua tähän toimenpiteeseen myös useita kertoja yhden vuoden aikana ja toistaa se useiden vuosien ajan (vuodesta 2002 vuoteen 2010).

               3)

               Voidaanko edellä mainitun 4 artiklan nojalla — jota on luettava niiden perustelukappaleiden valossa, jotka koskevat yksittäisten lääkkeiden hintojen valvontakeinojen ensisijaista päämäärää, joka on ”kansanterveyden edistäminen varmistamalla lääkkeiden riittävä saatavuus kohtuullisin kustannuksin ja sellaisten erojen välttäminen tällaisten toimenpiteiden kesken, jotka saattavat estää ja vääristää yhteisön sisäistä lääkekauppaa” — katsoa, että sellaisten toimenpiteiden toteuttaminen on yhteensopivaa yhteisön oikeuden kanssa, joissa viitataan ainoastaan kulujen ”arvioituun” taloudelliseen arvoon eikä ”selvitettyyn” arvoon (kysymys koskee molempia tapauksia)?

               4)

               Onko vaatimusten, jotka liittyvät lääkekulujen enimmäismäärien noudattamiseen ja jotka jokainen jäsenvaltio on toimivaltainen määrittämään, kohdistuttava tarkasti yksinomaan lääkekuluihin vai voidaanko katsoa valtioiden toimivaltaan kuuluvaksi, että ne ottavat harkintavaltansa mukaan huomioon myös muita terveydenhuollon kustannuksiin liittyviä tietoja?

               5)

               Onko direktiivistä johdettavissa olevia avoimuuden periaatetta ja periaatetta, jonka mukaan asianomaiset yritykset osallistuvat päätöksentekoon lääkkeitä koskevista hintasulkutoimenpiteistä tai lääkkeiden hintojen yleisestä alentamisesta, tulkittava siten, että on välttämätöntä säätää aina ja joka tapauksessa mahdollisuudesta poiketa määrätystä hinnasta (direktiivin 4 artiklan 2 kohta) ja hakijana olevan yrityksen konkreettisesta osallistumisesta, jolloin viranomaisten on perusteltava mahdollinen kielto?


title: Asia T-100/17: Kanne 14.2.2017 – BTB Holding Investments ja Duferco Participations Holding v. komissio

text:
               24.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/21

         Kanne 14.2.2017 – BTB Holding Investments ja Duferco Participations Holding v. komissio
   (Asia T-100/17)
   (2017/C 129/35)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: BTB Holding Investments SA (Luxemburg, Luxemburg) ja Duferco Participations Holding SA (Luxemburg) (edustajat: asianajajat J.-F. Bellis, R. Luff ja M. Favart)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kanteen tutkittavaksi ja hyväksymään sen

               —

               kumoamaan valtiontukia SA.33926 2013/C (ex 2013/NN, 2011 CP), jotka Belgia on toteuttanut Dufercon hyväksi, koskevan 20.1.2016 annetun komission päätöksen 1 artiklan a, b ja c alakohdan sekä 2 artiklan

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kolmeen kanneperusteeseen siltä osin kuin kantajat viittaavat ensimmäiseen toimenpiteeseen eli siihen, että Foreign Strategic Investment Holding (FSIH) on luovuttanut Duferco Industrial Investmentille 49,9 prosentin omistusosuuden Duferco US:stä.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu oikeudellisiin virheisiin ja arviointivirheisiin, jotka liittyvät yksityisen markkinataloustoimijan kriteeriin ja SEUT 107 artiklan 1 kohdassa mainitun edun olemassaoloa koskevaan edellytykseen sekä perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin. Tämä kanneperuste jakautuu kahteen osaan:

                           —

                           kanneperusteen ensimmäinen osa, joka perustuu oikeudellisiin virheisiin sekä yksityistä markkinataloustoimijaa ja todistustaakkaa koskevien periaatteiden loukkaamiseen, koska komissio sekoittaa toisiinsa yksityisen toimijan kriteerin sovellettavuuden ja sen soveltamisen

                           —

                           kanneperusteen toinen osa, joka perustuu perustelujen puutteellisuuteen, huolellisuusvelvollisuuden laiminlyöntiin, hyvän hallinnon periaatteen ja yksityisen markkinataloustoimijan periaatteen loukkaamiseen sekä SEUT 107 artiklan 1 kohdan virheelliseen soveltamiseen, koska komissio ei ole arvioinut yksityisen markkinataloustoimijan kriteeriä kokonaisvaltaisesti osoittaakseen edun olemassaolon.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu oikeudellisiin virheisiin ja arviointivirheisiin, jotka komission väitetään tehneen jättäessään ottamatta huomioon kaikkia asiaan vaikuttavia seikkoja, tunnustamatta liiketoimen taloudellista järkevyyttä ja ottamatta huomioon liiketoimen kannattavuudesta esitettyjä olennaisia perusteluja arvioidessaan yksityisen markkinataloustoimijan kriteeriä, ja loukatessaan näin ollen yksityisen markkinataloustoimija periaatetta, laiminlyömällä SEUT 296 artiklan mukaisen perusteluvelvollisuuden ja soveltamalla virheellisesti SEUT 107 artiklan 1 kohdan mukaisia edellytyksiä. Tämä kanneperuste jakautuu kolmeen osaan:

                           —

                           kanneperusteen ensimmäinen osa, joka perustuu siihen, ettei kaikkia asiaan vaikuttavia seikkoja ole otettu huomioon

                           —

                           kanneperusteen toinen osa, joka perustuu liiketoimen taloudellisen järkevyyden huomiotta jättämiseen

                           —

                           kanneperusteen kolmas osa, joka perustuu perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin, hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen ja yksityisen markkinataloustoimijan kriteerin virheelliseen soveltamiseen, koska komissio ei ole ottanut huomioon FSIH:n investoinnin kannattavuutta.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu ilmeisiin oikeudellisiin virheisiin ja arviointivirheisiin, huolellisuusperiaatteen ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen, yksityisen markkinataloustoimijan kriteerin ja SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun edun olemassaoloa koskevien edellytysten virheelliseen soveltamiseen sekä perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin, koska komissio ei ole arvostanut asianmukaisella tavalla FSIH:n omistusosuutta Duferco US:stä määrittäessään väitetyn tukiosuuden suuruutta. Tämä kanneperuste jakautuu viiteen osaan:

                           —

                           kanneperusteen ensimmäinen osa, joka perustuu Duferco US:n omiin varoihin kohdistuvaan epäasianmukaiseen viittaukseen

                           —

                           kanneperusteen toinen osa, joka perustuu siihen, että yrityksen arvo on otettu huomioon virheellisesti vähentämättä yhtiön velkoja

                           —

                           kanneperusteen kolmas osa, joka perustuu siihen, että tulokset on otettu huomioon vain tilikaudelta 2006

                           —

                           kanneperusteen neljäs osa, joka perustuu mielivaltaisen ja liian suuren kertoimen soveltamiseen

                           —

                           kanneperusteen viides osa, joka perustuu siihen, että KPMG:n 28.5.2014 päivätty kertomus on mielivaltaisesti hylätty lähes kokonaisuudessaan.

         Kantajista vain BTB Holding Investments SA vetoaa tämän jälkeen kolmeen kanneperusteeseen siltä osin kuin tämä kantaja viittaa toiseen toimenpiteeseen eli siihen, että FSIH on myynyt Bolmat Holding Limitedille 25 prosentin omistusosuuden Duferco Participations Holding Limitedistä.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu ilmeisiin oikeudellisiin virheisiin ja arviointivirheisiin sekä yksityisen markkinataloustoimijan periaatteen, todistustaakan, SEUT 107 artiklan 1 kohdassa vahvistetun edun olemassaoloa koskevan edellytyksen ja SEUT 296 artiklassa vahvistetun perusteluvelvollisuuden sivuuttamiseen, koska komissio soveltaa yksityisen markkinataloustoimijan kriteeriä virheellisesti.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu ilmeisiin oikeudellisiin virheisiin ja arviointivirheisiin, koska komissio ei ole ottanut huomioon asianosaisten esittämiä olennaisia seikkoja ja on siten sivuuttanut yksityisen markkinataloustoimijan periaatteen, SEUT 107 artiklan 1 kohdan mukaiset edellytykset, huolellisuusvelvollisuuden ja SEUT 296 artiklan mukaisen perusteluvelvollisuuden.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu ilmeisiin oikeudellisiin virheisiin ja arviointivirheisiin väitetyn tukiosuuden suuruuden määrittämisessä hyvän hallinnon periaatteen ja yksityisen markkinataloustoimijan periaatteen sekä SEUT 107 artiklan 1 kohdan ja SEUT 296 artiklan vastaisesti.

         Kantajista vain BTB Holding Investments SA vetoaa tämän jälkeen kahteen kanneperusteeseen siltä osin kuin tämä kantaja viittaa neljänteen toimenpiteeseen eli Ultima Partners Limitedille myönnettyyn lainaan.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu tosiseikkojen ilmeisen virheelliseen arviointiin ja oikeudellisiin virheisiin, koska komissio on hylännyt vertailevan lähestymistavan ja siten loukannut yksityisen markkinataloustoimijan periaatetta, soveltanut SEUT 107 artiklan 1 kohtaa edun olemassaolon osalta virheellisesti, laiminlyönyt perusteluvelvollisuuden sekä loukannut luottamuksensuojaa ja hyvää hallintoa koskevia yleisiä periaatteita.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu viitearvon määrittämisessä tapahtuneisiin tosiseikkojen ilmeisen virheelliseen arviointiin ja oikeudellisiin virheisiin, jotka ovat johtaneet yksityisen markkinataloustoimijan kriteerin ja SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun edun olemassaoloa koskevan edellytyksen virheelliseen soveltamiseen. Tämä kanneperuste jakautuu kahteen osaan:

                           —

                           kanneperusteen ensimmäinen osa, joka perustuu siihen, että komissio oli perusteettomasti ja hyvää hallintoa koskevan yleisen periaatteen ja SEUT 296 artiklan mukaisen perusteluvelvollisuuden vastaisesti luokitellut Ultima Partners Limitedin luottokelpoisuusluokkaan BB

                           —

                           kanneperusteen toinen osa, joka perustuu ilmeisiin arviointivirheisiin FSIH:lle annettujen vakuuksien luokittelussa hyvää hallintoa ja luottamuksensuojaa koskevien yleisten periaatteiden ja SEUT 296 artiklan mukaisen perusteluvelvollisuuden vastaisesti.


title: Asia T-699/16 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.7.2017 – parlamentti v. Meyrl (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Väliaikaiset toimihenkilöt — Riidanalaisen päätöksen kumoaminen ensimmäisessä oikeusasteessa — Irtisanominen — Oikeus tulla kuulluksi — Hyvän hallinnon periaate — Huolenpitovelvollisuus — Ilmeinen arviointivirhe — Harkintavallan väärinkäyttö)

text:
               28.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/47

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.7.2017 – parlamentti v. Meyrl
   (Asia T-699/16 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Henkilöstö - Väliaikaiset toimihenkilöt - Riidanalaisen päätöksen kumoaminen ensimmäisessä oikeusasteessa - Irtisanominen - Oikeus tulla kuulluksi - Hyvän hallinnon periaate - Huolenpitovelvollisuus - Ilmeinen arviointivirhe - Harkintavallan väärinkäyttö))
   (2017/C 283/72)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: V. Montebello-Demogeot ja M. Dean)

      Muu osapuoli: Sonja Meyrl (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja M. Casado García-Hirschfeld)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (kolmas jaosto) 19.7.2016 asiassa Meyrl v. parlamentti (F-147/15, EU:F:2016:157) antamasta tuomiosta ja vaatimus kumota kyseinen tuomio

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (kolmas jaosto) 19.7.2016 asiassa Meyrl v. parlamentti (F-147/15, EU:F:2016:157) antama tuomio kumotaan.

               2)

               Sonja Meyrlin virkamiestuomioistuimen asiassa F-147/15 nostama kanne hylätään.

               3)

               Asianosaiset vastaavat muutoksenhakumenettelyyn liittyvistä oikeudenkäyntikuluistaan.

               4)

               Meyrl velvoitetaan vastaamaan ensimmäisessä oikeusasteessa aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista, mukaan lukien Euroopan parlamentin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 454, 5.12.2016.


title: Asia C-130/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 13.3.2015 – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs v. National Exhibition Centre Limited

text:
               8.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/2

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 13.3.2015 – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs v. National Exhibition Centre Limited
   (Asia C-130/15)
   (2015/C 190/02)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

      Vastapuoli: National Exhibition Centre Limited

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Tarkasteltaessa kuudennen arvonlisäverodirektiivin (jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY) (1) 13 artiklan B kohdan d alakohdan 3 alakohdassa tarkoitettua arvonlisäverovapautusta, sellaisena kuin sitä on tulkittu tuomiossa Sparekassernes Datacenter v. Skatteministeriet (C-2/95, EU:C:1997:278), mitkä ovat asian kannalta merkitykselliset periaatteet, joita on sovellettava määritettäessä, onko palvelu sellainen, että ”[sillä] siirretään varoja ja aiheutetaan oikeudellisia ja taloudellisia muutoksia” mainitun tuomion 66 kohdassa tarkoitetulla tavalla? Erityisesti kysytään seuraavaa:

                           1.1.

                           Sovelletaanko vapautusta sellaiseen palveluun, kuten verovelvollisen käsiteltävässä asiassa suorittama palvelu, johon ei sisälly verovelvollisen suorittamaa veloitusta yhdeltä hallinnassaan olevalta tililtä ja vastaavaa hyvitystä toiselle verovelvollisen hallinnassa olevalle tilille vaan joka on varojen siirron toteutuessa syynä varojen siirtoon, jonka toteuttaa riippumaton rahoituslaitos?

                           1.2.

                           Jos maksu suoritetaan luotto- tai pankkikortilla, riippuuko vastaus kysymykseen 1.1 siitä, saako palveluntarjoaja itse lupakoodit suoraan kortinhaltijan pankista vai saako se nämä koodit vaihtoehtoisesti maksunvälittäjän pankista?

                           1.3.

                           Mitkä tekijät erottavat toisistaan a) palvelun, joka käsittää sellaisten taloudellisten tietojen toimittamisen, joita ilman maksua ei suoritettaisi mutta jotka eivät kuulu vapautuksen soveltamisalaan (kuten tuomiossa Nordea Pankki Suomi (C-350/10, EU:C:2011:532), ja b) tietojenkäsittelypalvelun, joka toiminnallisesti johtaa varojen siirtämiseen ja jonka unionin tuomioistuin (esimerkiksi SDC-tuomion 66 kohdassa) on katsonut voivan kuulua vapautuksen soveltamisalaan?

               2)

               Mitä olennaisia periaatteita on sovellettava määritettäessä sitä, voidaanko palvelu, jollaista verovelvollinen on suorittanut käsiteltävässä asiassa, katsoa saamisten perimiseksi ja jättää siten kuudennen arvonlisäverodirektiivin 13 artiklan B kohdan d alakohdan 3 alakohdassa säädetyn vapautuksen soveltamisalan ulkopuolelle? Jos jollakin tietyllä maksutavalla (kuten pankki- tai luottokortilla) suoritetun maksun käsittely katsotaan tuomiossa Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs v. AXA UK plc (C-175/09, EU:C:2010:646) sovellettujen periaatteiden mukaisesti saamisten perimiseksi tilanteessa, jossa kyseinen palvelu suoritetaan sille henkilölle, jolle maksu osoitetaan (eli henkilölle, joka vastaanottaa maksun), katsotaanko kyseinen palvelu saamisten perimiseksi myös tilanteessa, jossa kyseinen palvelu suoritetaan henkilölle, jolta maksu saadaan (eli maksavalle henkilölle)? Onko käsiteltävän asian kaltaisessa tilanteessa ylipäänsä kyse saamisista, jotka on tarkoitus periä?

      (1)  EYVL L 145, s. 1.


title: Asia C-121/02: Euroopan yhteisöjen komission 4.4.2002 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne

text:
C 131/10                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        1.6.2002
       laskemista Elevsinan lahden ”haavoittumiselle alttiille             Euroopan yhteisöjen komission 5.4.2002 Luxemburgin
       alueille”, ja                                                                suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
–      velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
                                                                                (Asia C-120/02)
       käyntikulut.
                                                                                (2002/C 131/18)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                           Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 5.4.2002 Euroo-
Direktiivin 3 artiklan 1 kohdan asianmukainen soveltaminen
                                                                           pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur-
edellyttää yhdyskuntajätevesien, jotka päätyvät direktiivin 5 ar-
                                                                           herttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Gregorio
tiklan 1 kohdassa tarkoitetuille haavoittumiselle alttiille alueil-
                                                                           Valero Jordana ja Joelle Adda, prosessiosoite Luxemburgissa.
le, viemäröintijärjestelmän olemassaoloa. Lisäksi direktiivin
5 artiklan 2 kohdan asianmukainen soveltaminen edellyttää
viimeistään 31.12.1998 alkaen yli 10 000 avl:n taajamien                   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
yhdyskuntajätevesien toista astetta tehokkaampaa käsittelyä
ennen niiden päästämistä direktiivin 5 artiklan 1 kohdassa                 –     toteaa, että koska Luxemburgin suurherttuakunta ei ole
tarkoitetuille haavoittumiselle alttiille alueille.                              antanut kaikkia ihmisten käyttöön tarkoitetun veden
                                                                                laadusta 3 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston
Elevsinan lahti luokiteltiin haavoittumiselle alttiiksi alueeksi                 direktiivin 1998/83/EY (1) noudattamisen edellyttämiä
2.8.1999 tehdyllä ministeriöiden yhteisellä päätöksellä 19661/                   lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan
1982. Asiassa ei ole kiistetty sitä, että Thriasion tasonkoalueen                asianmukaisesti ilmoittanut niistä komissiolle, se ei ole
kokonaisasukasluku on ylittänyt 10 000 asukkaan määrän.                          noudattanut kyseisen direktiivin mukaisia velvoitteitaan;
On myös selvää, että alueen jätevedet päästetään Elevsinan
lahteen, jota on vuodesta 1999 lähtien pidetty haavoittumiselle            –     velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan
alttiina alueena.                                                                oikeudenkäyntikulut tässä oikeusasteessa.
Niinpä Kreikan viranomaisten velvollisuutena oli direktiivin
3 artiklan 1 kohdan nojalla huoloehtia siitä, että kyseisen                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
alueen yhdyskuntajätevesille oli olemassa viemäröintijärjestel-
mä viimeistään 31.12.1998. Siitä huolimatta Kreikan Euroo-
pan yhteisöissä toimivan pysyvän edustajan 8.10.2001 päivä-                Direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi
tystä viestistä ilmenee, ettei tällaista järjestelmää ole nykyään          25.12.2000, eikä Luxemburgin suurherttuakunta ole toteutta-
olemassa.                                                                  nut sen noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä.
Direktiivin 5 artiklan 2 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on
huolehdittava, että kaikki viemäröidyt yli 10 000 avl:n taaja-
                                                                           (1) EYVL L 330, 5.12.1998, s. 32.
mien jätevedet on ennen niiden johtamista haavoittumiselle
alttiille alueille käsiteltävä toista astetta tehokkaammin viimeis-
tään 31.12.1998 alkaen.
Asiassa ei tällä hetkellä kiistetä sitä, että Thriasion tasonko-
alueen yhdyskuntajätevedet johdetaan direktiivin 5 artiklan
2 kohdan vastaisesti ilman käsittelyä alueelle, joka on luokiteltu
haavoittumiselle alttiiksi 2.8.1999 tehdyllä ministeriöiden yh-
teisellä päätöksellä.
                                                                           Euroopan yhteisöjen komission 4.4.2002 Luxemburgin
Kreikan viranomaiset eivät kiistä sitä, että Thriasion tasanko-                     suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
alueella ei ole olemassa yhdyskuntajätevesien käsittelyjärjes-
telmää.                                                                                (Asia C-121/02)
                                                                                (2002/C 131/19)
( 1) EYVL L 135, 30.5.1991, s. 40.
(2) EYVL L 67, 7.3.1998, s. 29.
                                                                           Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 4.4.2002 yhteisö-
                                                                           jen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suurherttuakuntaa
                                                                           vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Mikko Huttunen ja Hendrik
                                                                           van Lier, prosessiosoite Luxemburgissa.
 ---pagebreak--- 1.6.2002                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 131/11
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             Euroopan yhteisöjen komission 5.4.2002 Belgian kunin-
                                                                                gaskuntaa vastaan nostama kanne
a)    toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudat-
      tanut sille EY:n perustamissopimuksen 228 artiklan                                           (Asia C-122/02)
      1 kohdan mukaan kuuluvia velvoitteita, koska se ei ole
      toteuttanut yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-138/
                                                                                (2002/C 131/20)
      99, komissio vastaan Luxemburg, 16.12.1999 antaman
      tuomion (1) täytäntöön panemiseksi tarvittavia toimenpi-
      teitä
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 5.4.2002 Euroo-
b)    velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan maksamaan                 pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningas-
      komissiolle 9 000 euroa uhkasakkoa jokaiselta päivältä,            kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Gregorio Valero
      jona se ei noudata edellä mainittuja velvoitteita tuomion,         Jordana ja Joelle Adda, prosessiosoite Luxemburgissa.
      jossa käsiteltävänä olevaa asiaa koskeva jäsenyysvelvoit-
      teiden noudattamatta jättäminen todettiin, ilmoittamis-
      päivästä lukien                                                    Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                         –     toteaa, että koska Belgian kuningaskunta ei ole antanut
c)    velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan
                                                                               kaikkia ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta
      oikeudenkäyntikulut.
                                                                               3 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston direktii-
                                                                               vin 1998/83/EY (1) noudattamisen edellyttämiä lakeja,
                                                                               asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan asian-
                                                                               mukaisesti ilmoittanut niistä komissiolle, se ei ole noudat-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                            tanut kyseisen direktiivin mukaisia velvoitteitaan;
                                                                         –     velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
Vaikka EY 228 artiklassa ei mainita määräaikaa, jonka kuluessa                 denkäyntikulut tässä oikeusasteessa.
jäsenvaltion on noudatettava velvoitteitaan, tuomion täytän-
töönpano on kuitenkin aloitettava välittömästi ja saatava
päätökseen niin nopeasti kuin mahdollista. Käsiteltävänä ole-
vassa asiassa kaikki säännökset ja määräykset, jotka ovat                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
välttämättömiä Luxemburgin lainsäädännön saattamiseksi yh-
denmukaiseksi yhteisöjen tuomioistuimen tuomion kanssa,
olisi pitänyt antaa ja panna täytäntöön jo kauan aikaa sitten;           Direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi
kun komissio lähetti perustellun lausunnon, yhteisöjen tuo-              25.12.2000, eikä Belgian kuningaskunta ole toteuttanut sen
mioistuimen antamasta tuomiosta oli kulunut jo yli vuosi.                noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä.
Komissio katsoo, että 9 000 euron uhkasakko kultakin päivältä
on sopiva, kun otetaan huomioon rikkomuksen vakavuus ja                  (1) EYVL L 330, 5.12.1998, s. 32.
sen kesto sekä tarve määrätä tehokas sanktio. Komissio on
laskenut yhteisöjen tuomioistuimelle ilmoitettavan uhkasakon
määrän käyttäen 8.1.1997 tekemässään tiedonannossa (2) mää-
riteltyä laskentamenetelmää. Komissio on käyttänyt kerrointa
10 rikkomuksen vakavuuden takia ja 1.8. sen keston osalta.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 8.4.2002 Ranskan tasaval-
                                                                                taa vastaan nostama kanne
(1) Asia C-138/99, EYVL C 63, 4.3.2000, s. 8.                                                      (Asia C-129/02)
(2) EYVL C 63, 28.2.1997, s. 2.
                                                                                (2002/C 131/21)
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 8.4.2002 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
                                                                         vastaan. Kantajan asiamiehet ovat G. Valero Jordana ja J. Adda,
                                                                         prosessiosoite Luxemburgissa.


title: Eugène Kimmanin 16.4.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-116/97)

text:
N:o C 212/28        I   fI    I               Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     12.7.97
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantajana oleva yritys kokoaa polkupyöriä, joita markki          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
noidaan sekä sen omalla tuotemerkillä ( Starvvay ) että sen       samansisältöiset kuin asiassa T-16/97 ( ] ).
asiakkaiden tuotemerkeillä .
                                                                  (M EYVL N:o C 74, 8.3.1997, s . 27.
Tämän kanteen tarkoituksena on saada kumotuksi neuvos
ton asetuksen ( EY) N:o 71 /97 2 artikla siltä osin kuin sitä
sovelletaan kantajan harjoittamaan tuontiin; kyseisessä
artiklassa laajennetaan asetuksella ( ETY) N:o 2474/93
käyttöön otettu Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien
polkupyörien tuontia koskeva lopullinen polkumyyntitulli                Eugene Kimmanin 16.4.1997 Euroopan yhteisöjen
koskemaan Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien                            komissiota vastaan nostama kanne
olennaisten polkupyörän osien tuontia .                                                   ( Asia T-l 16/97 )
Kantajan mukaan neuvosto on rikkonut asetuksen ( EY )                                        ( 97/C 212/56 )
N:o 384/96 13 artiklan säännöksiä siltä osin kuin se on
laajentanut polkupyörien tuontiin sovellettavan polku                             (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
myyntitullin koskemaan myös polkupyörän osien tuontia,
vaikka 13 artiklan 2 kohdan, ja erityisesti tämän 2 kohdan        Eugene Kimman, kotipaikka Riika (Latvia ) on nostanut
b alakohdan, edellytykset eivät ole täyttyneet. Neuvosto          16.4.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
on virheellisesti katsonut, että tutkimuksen tekoaikana           tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
kantajan Kiinasta tuomien polkupyörän osien arvo olisi 60         vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Nicolas
prosenttia tai enemmän kokoonpannun tuotteen muodos              Lhoëst, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire
tavien osien kokonaisarvosta .                                    Myson SARL, 30 rue de Cessange.
Lisäksi kantaja väittää, että vastoin EY:n perustamissopi        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                  tuin
muksen 190 artiklaa valituksenalaista asetusta ei ole asian
mukaisesti perusteltu, koska perusteluilla sille, miksi pol
kumyyntitullia on laajennettava kantajan harjoittamaan            — kumoaa 20.6.1996 tehdyn komission päätöksen, jolla
                                                                       komissio hylkäsi kantajan vaatimuksen henkilöstö
polkupyörän osien tuontiin, ei ole mitään loogista yhteyttä
                                                                       sääntöjen 31 artiklan 2 kohdan mahdollisen soveltu
sen päätelmän kanssa, jonka tueksi nämä perustelut on
                                                                       vuuden arvioimisesta,
esitetty.
                                                                  — kumoaa tarpeellisilta osin kantajan valituksen perus
                                                                       teella 27.12.1996 tehdyn komission nimenomaisen hyl
                                                                        käävän päätöksen,
     Eliane De Bruynen 16.4.1997 Euroopan yhteisöjen               — velvoittaa vastaajan korvaamaan asian käsittelystä
               komissiota vastaan nostama kanne                         tässä tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntiku
                                                                        lut .
                         ( Asia T-l 15/97 )
                      -    ( 97/C 212/55 )                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
                                                                   samansisältöiset kuin asiassa T-16/97 i 1 ).
 Eliane De Bruyne, kotipaikka Bryssel, on nostanut
 16.4.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen            0 ) EYVL N:o C 74, 8.3.1997, s . 27.
 tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
 vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Nicolas
 Lhoëst, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire
 Myson SARL, 30, rue de Cessange.
 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois           Lars Böschen 22.4.1997 Euroopan parlamenttia vastaan
 tuin                                                                                nostama kanne
                                                                                (Asia T-128/97)
 — kumoaa 20.6.1996 tehdyn komission päätöksen, jolla
      komissio hylkäsi kantajan vaatimuksen henkilöstö                                        ( 97/C 212/57)
      sääntöjen 31 artiklan 2 kohdan mahdollisen soveltu
      vuuden arvioimisesta,                                                         (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
 — kumoaa tarpeellisilta osin kantajan valituksen perus           Lars Bösche, kotipaikka Luxemburg, on nostanut
      teella 27.12.1996 tehdyn komission nimenomaisen hyl         22.4.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
      käävän päätöksen,                                            tuomioistuimessa kanteen Euroopan parlamenttia vastaan.
                                                                   Kantajan edustajina ovat asianajajat Jean-Noel Louis,
 — velvoittaa vastaajan korvaamaan asian käsittelystä              Thierry Demaseure ja Ariane Tornel, Bryssel, ja prosessi
      tässä tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntiku          osoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de
      lut .                                                        Cessange.


title: R. Kooymanin 30.7.1997 Euroopan parlamenttia vastaan nostama kanne (Asia T-223/97)

text:
C 318/26                 FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    18.10.97
— toissijaisesti vahvistaa, että kantajalla on oikeus siihen,         Tehdessään kanteen kohteena olevan päätöksen nimittävä
     että riidanalaiset tullit peruutetaan,                           viranomainen on kantajan mukaan soveltanut epäselviä
                                                                      myöntämisedellytyksiä, joiden lainmukaisia perusteita ei
                                                                      ole täsmennetty. Toimiessaan tällä tavoin nimittävä viran
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut                 omainen on kantajan mukaan rikkonut myös henkilöstö
     kokonaisuudessaan .
                                                                      sääntöjen 25 artiklaa .
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
samat kuin asiassa T-216/97 (').
                                                                      Alfons Steffensin 30.7.1997 Euroopan unionin neuvostoa
0 ) Ks . tämän virallisen lehden s . 24 .                             ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-222/97)
                                                                                ( 97/C 318/52 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Anita Bremsin 25.7.1997 Euroopan unionin neuvostoa
                      vastaan nostama kanne
                                                                      Alfons Steffens, kotipaikka Aschendorf/Moor ( Saksa ), on
                           ( Asia T-219/97)                           nostanut 30.7.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                              97/C 318/51
                                                                      oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin
                                                                      neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
                                                                      Kantajan edustajana on asianajaja Burkhard Josef Rem
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       mers, Papenburg ( Saksa ) ja prosessiosoite Luxemburgissa
                                                                      asianajotoimisto Turk & Prum, 13 A avenue Guillaume,
                                                                      Luxemburg.
Anita Brems on nostanut 25.7.1997 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen        oikeusasteen       tuomioistuimessa  kanteen
Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan kotipaikka               Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
on Relegem ( Belgia ), edustajina, asianajajat Jean-Noel              velvoittaa vastaajat maksamaan hänelle vahingonkorvauk
Louis, Thierry Demaseure ja Ariane Tornel, Bryssel, ja                sena 69 503,40 Saksan markkaa 8 prosentin korkoineen
prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson SARL, 30                1.10.1993 alkaen .
rue de Cessange .
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuin
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
                                                                      muissa maitokiintiöasioissa esitettyjä perusteita ja peruste
— kumoaa neuvoston päätökset, joilla todettiin, ettei                 luja .
     kantajalle myönnetä sairaslomaa ajalla 24.5 .—
     8.6.1996,
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   R. Kooymanin 30.7.1997 Euroopan parlamenttia vastaan
                                                                                nostama kanne
Kanne koskee sen päätöksen laillisuutta, jolla todettiin,                                     (Asia T-223/97)
ettei kantajalle myönnetä sairaslomaa hänen poissaoloajal                                      ( 97/C 318/53 )
leen 24.5 .—8.6.1996 . Kantaja väittää, että todetessaan,
ettei sairaslomaa myönnetä koko kantajan poissaoloajalle,
nimittävä viranomainen on rikkonut henkilöstösääntöjen                                 (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
59 artiklassa ilmaistuja periaatteita , sellaisina kuin ne on
vahvistettu yhteisöjen tuomioistuimen ja yhteisöjen ensim
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeuskäytännössä .                Freelancetulkki R. Kooyman, kotipaikka Zurich ( Sveitsi ),
                                                                      on nostanut 30.7.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                      oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan parla
Hallintojohtajien 1.2.1996 tekemä päätös, joka koskee eri            menttia vastaan. Kantajan edustajana on Alankomaiden
tyisen loman toisen osan myöntämistä kylpylähoitoa var               asianajajayhteisön jäsen G. van der Wal, asianajotoimisto
ten, on lainvastainen, koska sillä rajoitetaan henkilöstö            Barents & Krans Advocaten Notarissen, Bryssel, ja proses
sääntöjen 59 artiklan soveltamisalaa, vaikka tämä määräys             siosoite Luxemburgissa asianajotoimisto A. May, 31
on selvä eikä vaadi mitään täsmennystä .                              Grand-rue .
 ---pagebreak--- 18.10.97               rl                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 318/27
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois                  desta 1989 lähtien, on lainvastainen, koska ei ole ole
tuin                                                                     massa mitään pätevää oikeudellista perustetta, jonka
                                                                         nojalla kantajalta on peritty yhteisön veroa, joten vas
                                                                         taajan velvollisuutena on palauttaa ne verot, jotka on
— toteaa mitättömäksi tai ainakin pätemättömäksi vas
                                                                         perusteettomasti maksettu. Vastaaja on lisäksi toiminut
     taajan 30.4.1997 päiväämään kirjeeseen sisältyvän                   yhteisön oikeuden vastaisesti, nimittäin erioikeuksista
     päätöksen, jonka mukaan kantajalle kieltäydytään
                                                                         ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan ja sen täytäntöönpa
     palauttamasta niitä yhteisön veroja, joita kantaja on
     maksanut vuodesta 1989 lähtien,
                                                                         noa koskevien säännösten samoin kuin EY:n perusta
                                                                         missopimuksen 212 artiklan vastaisesti päättäessään
                                                                         periä yhteisön veron niistä tuloista, joita freelancetul
— toteaa, ettei ole olemassa mitään pätevää oikeusperus                 kit, kuten kantaja, saavat vastaajan hyväksi tehtävästä
     tetta, jonka nojalla kantajalta, joka työskentelee                  työstä ;
     vastaajan hyväksi freelancetulkkina, voitaisiin periä
     yhteisön veroa, ja että yhteisön veron periminen kanta        3 ) millainen tahansa päätös, jossa parlamentti toteaa,
     jan tuloista on pätemätöntä ja lainvastaista,                       että se tulee perimään freelancetulkkien tuloista
                                                                         yhteisön veron, on pätemätön pätevän oikeusperusteen
— kumoaa tarpeellisilta osin Euroopan parlamentin pää                   puuttuessa . Siltä osin kuin yhteisön veron periminen
     töksen yhteisön veron perimisestä freelancetulkkien                 kantajan tuloista ja kieltäytyminen verojen paluttami
     tuloista ja konferenssitulkkien kansainvälisen yhdistyk            sesta kantajalle perustuu tällaiseen päätökseen, kantaja
     sen (Association Internationale des Interpretes de Con             pyytää ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta totea
     ference, jäljempänä AIIC ) kanssa tehdyn sopimuksen                 maan kyseisen päätöksen pätemättömäksi tai ainakin
     8 artiklan,                                                         totemaan, ettei siihen voida kantajaa vastaan vedo
                                                                         ta ( lainvastaisuusväite, EY:n perustamissopimuksen
                                                                         184 artikla );
— velvoittaa vastaajan palauttamaan ne yhteisön verot,
     jotka kantaja on maksanut 1.1.1989 lähtien, 8 prosen
     tin korkoineen tai laillisine korkoineen, ja                   4 ) AIIC:n kanssa tehdyn sopimuksen — joka on olennai
                                                                         nen osa kantajan ja vastaajan välistä sopimusta —
                                                                         8 artikla on mitätön tai ainakin pätemätön, ja jos näin
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                   ei ole, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on
                                                                         todettava, ettei siihen voida vedota kantajaa vastaan,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      koska ei siis ole olemassa mitään oikeusperustetta;
                                                                    5 ) AIIC:n kanssa tehdyn sopimuksen 8 artikla ja verojen
Kanne koskee yhteisön veron perimistä niistä tuloista,                   palauttamismenettelyä koskevan 8 artiklan 3 kohta,
joita freelancetulkit saavat yhteisön toimielinten hyväksi               joka lisättiin sopimukseen vuodesta 1994 lähtien, ovat
tekemästään työstä; tässä asiassa on tarkemmin ottaen                    lisäksi ristiriidassa suhteellisuusperiaatteen ja yhden
kyse työstä, jota kantaja on tehnyt Euroopan parlamentin                 vertaisuusperiaatteen kanssa .
hyväksi .
Kantaja, joka asuu Sveitsissä mutta on Alankomaiden kan
salainen, on verovelvollinen kaikista tuloistaan Sveitsissä .
Vuodesta 1984 lähtien on kaikesta hänen freelancetulk
kina Euroopan parlamentin hyväksi tekemästään työstä                Isabel Martinez del Peral Cagigalin 29.7.1997 Euroopan
saamistaan tuloista peritty yhteisön vero, minkä seurauk                    yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
sena näitä tuloja on verotettu kaksinkertaisesti .
                                                                                (Asia T-224/97)
Vastaajan 30.4.1997 päiväämään kirjeeseen sisältynyt pää                                     ( 97/C 318/54 )
tös, jonka mukaan kantajalle kieltäydytään palauttamasta
niitä yhteisön veroja, joita hän on maksanut vuodesta                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
1989 lähtien, ja jossa samalla todetaan, että yhteisön
veroa peritään jatkossakin, on todettava mitättömäksi tai           Isabel Martinez del Peral Cagigal, kotipaikka Bryssel, on
ainakin pätemättömäksi seuraavien syiden johdosta :                 nostanut 29.7.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                    oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö
1 ) Sillä seikalla, että vastaaja vetoaa neuvoston asetuk          jen komissiota vastaan . Kantajan edustajina ovat asianaja
     seen ( ETY) Nro 260/68 samoin kuin Euroopan yhtei             jat Antonio Creus Carreras ja Alex Subirachs Amigo, Bar
     söjen erioikeuksista ja vapauksista tehtyyn pöytäkir          celona, ja prosessiosoite on 78 av. D'Auderghem, 1040
     jaan, ei ole merkitystä, koska kantaja ei ole virkamies        Bryssel .
     eikä kuulu yhteisön varsinaiseen henkilöstöön, eikä
     kyseisellä asetuksella ja pöytäkirjalla voida perustella       Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
     veron palauttamisesta kieltäytymistä;                          tuin
2 ) se seikka, että vastaaja on kieltäytynyt palauttamasta          1 . kumoaa komission päätöksen kieltäytyä kantajan palk
    niitä yhteisön veroja, jotka kantaja on maksanut vuo                kaluokan uudelleen määrittämisestä,


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys, (kolmas jaosto) 27 päivänä syyskuuta 2004, asiassa C-470/02 P: Euroopan yleisradioliitto (EBU) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku — Kilpailu — Sopimukset — Kansainvälisten urheilutapahtumien televisiointioikeuksien hankkiminen yhdessä — Kyseisten oikeuksien myöntäminen kolmansille — EY 81 artiklan 3 kohta — Selvästi perusteeton valitus)

text:
               18.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 314/2

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   (kolmas jaosto)
   27 päivänä syyskuuta 2004,
   asiassa C-470/02 P: Euroopan yleisradioliitto (EBU) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Muutoksenhaku - Kilpailu - Sopimukset - Kansainvälisten urheilutapahtumien televisiointioikeuksien hankkiminen yhdessä - Kyseisten oikeuksien myöntäminen kolmansille - EY 81 artiklan 3 kohta - Selvästi perusteeton valitus)
   (2004/C 314/04)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa C-470/02 P, Euroopan yleisradioliitto (EBU), kotipaikka Grand-Saconnex (Sveitsi), (edustajinaan asianajajat D. Waelbroeck ja M. Johnsson), jossa on kyse Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-185/00, T-216/00, T-299/00 ja T-300/00, M6 ym. vastaan komissio, 8.10.2002 antamasta tuomiosta tehdystä valituksesta, jossa vaaditaan tämän tuomion kumoamista ja jossa valittajan vastapuolina ja muina osapuolina ovat: Euroopan yhteisöjen komissio, Métropole télévision SA (M6), kotipaikka Neuilly-sur-Seine (Ranska), (edustajinaan asianajajat P. Dian ja J.-C. André), Antena 3 de Televisión SA, kotipaikka Madrid (Espanja), (edustajinaan asianajajat S. Muñoz Machado ja M. López-Contreras González), Gestevisión Telecinco SA, kotipaikka Madrid (Espanja), (edustajinaan asianajajat S. Muñoz Machado ja M. López-Contreras González) ja Sociedade Independente de Comunicação SA (SIC), kotipaikka Linda-a-Velha (Portugali), (edustajinaan asianajajat C. Botelho Moniz ja E. Maia Cadete), Radiotelevisión Española (RTVE), Deutsches SportFernsehen GmbH (DSF), kotipaikka Ismaning (Saksa), (edustajanaan asianajaja K. Metzlaff) ja Reti Televisive Italiane SpA (RTI), kotipaikka Rooma (Italia), (edustajinaan asianajajat G. Amorelli ja D. Ciano), yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Rosas (esittelevä tuomari) sekä tuomarit J.-P. Puissochet, A. Borg Barthet, J. Malenovský ja U. Lõhmus, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: R. Grass, on antanut 27.9.2004 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Euroopan yleisradioliitto (EBU) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 55, 8.3.2003.


               3.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 208/6

         EFTAn valvontaviranomaisen 22 päivänä kesäkuuta 2009 Liechtensteinin ruhtinaskuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia E-7/09)
   2009/C 208/06
   EFTAn valvontaviranomainen, Rue Belliard 35, 1040 Brussels, BELGIUM, asiamiehinään Bjørnar Alterskjær ja Ólafur Jóhannes Einarsson, on nostanut 22 päivänä kesäkuuta 2009 EFTAn tuomioistuimessa kanteen Liechtensteinin ruhtinaskuntaa vastaan.
   EFTAn valvontaviranomainen on pyytänyt EFTAn tuomioistuinta:

               1)

               julistamaan, että jättäessään hyväksymättä Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XXII olevassa 10 e kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/56/EY, annettu 26 päivänä lokakuuta 2005, pääomayhtiöiden rajatylittävistä sulautumisista), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimuksen pöytäkirjalla 1, täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet tai jättäessään ilmoittamatta kyseisistä toimenpiteistä valvontaviranomaiselle asetetun määräajan kuluessa Liechtensteinin ruhtinaskunta on laiminlyönyt kyseisen säädöksen 19 artiklan ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa;
               sekä

               2)

               määräämään Liechtensteinin ruhtinaskunnan maksamaan oikeuskäsittelystä aiheutuvat kustannukset.

      Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

               —

               Asia koskee pääomayhtiöiden rajatylittävistä sulautumisista annetun direktiivin täytäntöönpanon laiminlyöntiä.

               —

               EFTAn valvontaviranomainen katsoo, että Liechtensteinin ruhtinaskunta ei ole millään tavalla osoittanut panneensa direktiiviä täytäntöön.

               —

               EFTAn valvontaviranomainen katsoo, että Liechtensteinin ruhtinaskunta ei ole kiistänyt sitä, että se ei ole pannut direktiiviä täytäntöön.


title: Asia T-690/16 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 30.5.2017 – Enrico Colombo ja Corinti Giacomo v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Julkiset hankinnat — Välitoimihakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               31.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 249/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 30.5.2017 – Enrico Colombo ja Corinti Giacomo v. komissio
   (Asia T-690/16 R)
   ((Väliaikainen oikeussuoja - Julkiset hankinnat - Välitoimihakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty))
   (2017/C 249/43)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantajat: Enrico Colombo SpA (Sesto Calende, Italia) ja Corinti Giacomo (Ispra, Italia) (edustajat: asianajajat R. Colombo ja G. Turri)

      Vastaajat: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Rosa Plaza, S. Delaude ja L. Di Paolo) ja Carmet Sas di Fietta Graziella & C.

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 278 ja SEUT 279 artiklaan perustuva vaatimus, jolla vaaditaan toteuttamaan välitoimia, joiden tarkoituksena on yhtäältä keskeyttää komission sellaisten toimien täytäntöönpano, joilla hylätään kantajien tarjous tarjouskilpailumenettelyssä JRC/IPR/2016/C.4/0002/OC, ja toisaalta keskeyttää sellaisten sopimuksen täytäntöönpano, joka komission ja kyseisen tarjouskilpailun voittaneen tarjoajan välillä on tehty.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen välitoimihakemuksesta raukeaa siltä osin kuin se kohdistuu Carmet Sas di Fietta Graziella & C:hen.

               2)

               Välitoimihakemus hylätään muilta osin.

               3)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-364/07: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 12.6.2008 (Monomeles Protodikeio Kerkyrasin (Kreikka) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Vassilakis Spyridon, Theodoros Gkisdakis, Petros Grammenos, Nikolaos Grammenos, Theodosios Grammenos, Maria Karavassili, Eleftherios Kontomaris, Spyridon Komninos, Theofilos Mesimeris, Spyridon Monastiriotis, Spyridon Moumouris, Nektaria Mexa, Nikolaos Pappas, Christos Vlachos, Alexandros Grasselis, Stamatios Kourtelesis, Konstantinos Poulimenos, Savvas Sideropoulos, Alexandros Dellis, Michail Zervas, Ignatios Koskieris, Dimitiros Daikos ja Christos Dranos v. Dimos Kerkyras (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta — Sosiaalipolitiikka — Direktiivi 1999/70/EY — Määräaikaista työtä koskeva puitesopimus — Perättäiset määräaikaiset työsopimukset julkisella sektorilla — Perättäisten sopimusten käsite ja tällaisten sopimusten uusimisen oikeuttavien perusteltujen syiden käsite — Väärinkäytösten estämiseen tähtäävät toimenpiteet — Seuraamukset — Oikeusriitojen ja valitusten käsittely kansallisella tasolla — Direktiivin kanssa yhdenmukaista tulkintaa koskevan velvollisuuden ulottuvuus)

text:
               13.9.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 236/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 12.6.2008 (Monomeles Protodikeio Kerkyrasin (Kreikka) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Vassilakis Spyridon, Theodoros Gkisdakis, Petros Grammenos, Nikolaos Grammenos, Theodosios Grammenos, Maria Karavassili, Eleftherios Kontomaris, Spyridon Komninos, Theofilos Mesimeris, Spyridon Monastiriotis, Spyridon Moumouris, Nektaria Mexa, Nikolaos Pappas, Christos Vlachos, Alexandros Grasselis, Stamatios Kourtelesis, Konstantinos Poulimenos, Savvas Sideropoulos, Alexandros Dellis, Michail Zervas, Ignatios Koskieris, Dimitiros Daikos ja Christos Dranos v. Dimos Kerkyras
   (Asia C-364/07) (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta - Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 1999/70/EY - Määräaikaista työtä koskeva puitesopimus - Perättäiset määräaikaiset työsopimukset julkisella sektorilla - Perättäisten sopimusten käsite ja tällaisten sopimusten uusimisen oikeuttavien perusteltujen syiden käsite - Väärinkäytösten estämiseen tähtäävät toimenpiteet - Seuraamukset - Oikeusriitojen ja valitusten käsittely kansallisella tasolla - Direktiivin kanssa yhdenmukaista tulkintaa koskevan velvollisuuden ulottuvuus)
   (2008/C 236/08)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Monomeles Protodikeio Kerkyras
   Asianosaiset

      Kantajat: Vassilakis Spyridon, Theodoros Gkisdakis, Petros Grammenos, Nikolaos Grammenos, Theodosios Grammenos, Maria Karavassili, Eleftherios Kontomaris, Spyridon Komninos, Theofilos Mesimeris, Spyridon Monastiriotis, Spyridon Moumouris, Nektaria Mexa, Nikolaos Pappas, Christos Vlachos, Alexandros Grasselis, Stamatios Kourtelesis, Konstantinos Poulimenos, Savvas Sideropoulos, Alexandros Dellis, Michail Zervas, Ignatios Koskieris, Dimitiros Daikos ja Christos Dranos

      Vastaaja: Dimos Kerkyras
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Monomeles Protodikeio Kerkyras — Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY (EYVL L 175, s. 43) liitteessä olevan 5 lausekkeen 1 ja 2 kohdan tulkinta — Sellaisten perusteltujen syiden käsite, joilla voidaan perustella perättäisten määräaikaisten sopimusten rajoittamaton uusiminen — Perättäisten sopimusten käsite
   Määräysosa

               1)

               Tilanteessa, jossa tietty direktiivi on saatettu myöhässä osaksi asianomaisen jäsenvaltion oikeusjärjestystä ja jossa kyseisen direktiivin asian kannalta merkityksellisillä säännöksillä ei ole välittömiä oikeusvaikutuksia, kansallisten tuomioistuinten on sen jälkeen, kun direktiivin täytäntöönpanoa varten varattu määräaika päättyi, tulkittava kansallista oikeutta mahdollisuuksien mukaan kyseisen direktiivin sanamuoto ja päämäärä huomioon ottaen direktiivin tavoitteiden saavuttamiseksi ja suosittava sellaista kansallisten sääntöjen tulkintaa, joka on eniten sopusoinnussa kyseisen päämäärän kanssa, jotta näin päästäisiin kyseisen direktiivin säännösten kanssa yhteensopivaan ratkaisuun.

               2)

               Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY liitteessä olevan, määräaikaista työtä koskevan 18.3.1999 tehdyn puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että sen vastaista on perättäisten määräaikaisten työsopimusten sellainen käyttäminen, joka perustellaan ainoastaan sillä, että siitä säädetään jäsenvaltion yleisessä lainsäädännössä. Kyseiseen lausekkeeseen sisältyvä perusteltujen syiden käsite edellyttää sitä, että turvautuminen tällaisiin työsuhteisiin, sellaisena kuin siitä säädetään kansallisessa lainsäädännössä, on perusteltua sellaisten konkreettisten seikkojen takia, jotka liittyvät muun muassa kyseiseen toimintaan ja niihin olosuhteisiin, joissa sitä harjoitetaan.

               3)

               Määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 lauseketta on tulkittava siten, ettei sen vastaista lähtökohtaisesti ole sellainen kansallinen lainsäädäntö, josta on kyse kolmannessa ennakkoratkaisukysymyksessä ja jonka mukaan määräaikaisia työsopimuksia tai työsuhteita pidetään kyseisessä lausekkeessa tarkoitetulla tavalla ”perättäisinä” vain silloin, jos niiden väliin jäävä aika ei ylitä kolmea kuukautta.

               4)

               Sellaisessa tilanteessa, josta on kyse pääasiassa, määräaikaista työtä koskevaa puitesopimusta on tulkittava siten, että niiltä osin kuin asianomaisen jäsenvaltion kansallinen oikeusjärjestys ei ilmeisesti sisällä asianomaisen sektorin osalta muita tosiasiallisia toimenpiteitä perättäisten määräaikaisten työsopimusten väärinkäytön estämiseksi ja tarvittaessa seuraamusten määräämiseksi tällaisesta väärinkäytöstä, kyseisen puitesopimuksen vastaista on kansallisen oikeuden sellaisen säännön soveltaminen, jolla ainoastaan julkisella sektorilla kielletään ehdottomasti sellaisten perättäisten määräaikaisten työsopimusten muuttaminen toistaiseksi voimassa oleviksi työsopimuksiksi, joiden tarkoituksena on kattaa työnantajan ”pysyviä ja jatkuvia tarpeita” ja joita on pidettävä väärinkäytöksenä. Kansallisen tuomioistuimen asiana on kuitenkin sille kuuluvan yhdenmukaista tulkintaa koskevan velvollisuuden mukaisesti tutkia, sisältyykö sen kansallisen oikeusjärjestykseen muita vastaavanlaisia tehokkaita toimenpiteitä.

               5)

               Yhteisön oikeuden tehokkuusperiaatteen ja määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen vastainen ei lähtökohtaisesti ole sellainen kansallinen säännös, jonka mukaan riippumaton hallintoviranomainen on toimivaltainen muuttamaan määräaikaisia sopimuksia toistaiseksi voimassa oleviksi sopimuksiksi. Kansallisen tuomioistuimen asiana on kuitenkin valvoa, että oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan taataan tehokkuusperiaatteen ja vastaavuusperiaatteen mukaisesti.

      (1)  EUVL C 247, 20.10.2007.


title: Asia T-416/05 R: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 26.6.2006 — Olympiakes Aerogrammes v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Valtiontuki — Kiireellisyys)

text:
               16.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 224/46

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 26.6.2006 — Olympiakes Aerogrammes v. komissio
   (Asia T-416/05 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Valtiontuki - Kiireellisyys)
   (2006/C 224/98)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Olympiakes Aerogrammes AE (Kallithea, Kreikka) (edustaja: asianajaja V. Christianos)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: D. Triantafyllou ja T. Scharf)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valtiontukea koskevan komission päätöksen K 11/2004 (entinen NN 4/2003) 2 artiklan, yhdistettynä 1 artiklan 1 kohtaan, täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Olympiaki Aeroporia — Rakenneuudistus ja yksityistäminen 14.9.2005
   Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin


title: Asia T-267/05: Elisabeth De Smedtin 8.7.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               17.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 229/29

         Elisabeth De Smedtin 8.7.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-267/05)
   (2005/C 229/63)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Elisabeth De Smedt, kotipaikka Wezembeek-Oppem (Belgia), on nostanut 8.7.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Lucas Vogel.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa työsopimuksen tekoon valtuutetun viranomaisen (AHCC) 21.3.2005 tekemän päätöksen, jolla hylättiin kantajan tekemä pyyntö, joka määriteltiin uudelleen reklamaatioksi, sitä päätöstä vastaan, jolla kantajan palkkaluokka ja palkan määrä sopimussuhteisen toimihenkilön asemassa määritettiin 23.8.2004 allekirjoitetun sopimuksen (contrat) ehtojen mukaisesti,

               —

               kumoaa siltä osin kuin on tarpeen myös sen alkuperäisen päätöksen, jolla kantajan palkkaluokka ja palkan määrä sopimussuhteisen toimihenkilön asemassa oli määritetty 23.8.2004 allekirjoitetun sopimuksen (convention) ehtojen mukaisesti,

               —

               velvoittaa vastaajan maksamaan 25 000 euroa vahingonkorvausta sillä nimenomaisella varauksella, että summaa voidaan myöhemmin suurentaa, pienentää tai tarkentaa,

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäynnin kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-253/05, Fernandez Tunon vastaan komissio.


title: Asia T-356/13 P: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.7.2014 – Valittajana Lebedef ja muuna osapuolena komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Kurinpitomenettely — Kurinpitoseuraamus — Palkkaluokan alentaminen — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)

text:
               15.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/61

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.7.2014 – Valittajana Lebedef ja muuna osapuolena komissio
   (Asia T-356/13 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Kurinpitomenettely - Kurinpitoseuraamus - Palkkaluokan alentaminen - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton))
   2014/C 315/102
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja F. Frabetti)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Baquero Cruz ja G. Berscheid, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, jossa vaaditaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa F-56/11, Lebedef vastaan komissio, 24.4.2013 antaman tuomion (EU:F:2013:49) kumoamista

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Giorgio Lebedef vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut tässä oikeusasteessa.

      (1)  EUVL C 298, 12.10.2013.