title: Asia C-249/02: Portugalin tasavallan 9.7.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 219/4                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         14.9.2002
2.    Onko keskeyttämisen hyväksyttävyyden kannalta merki-                  (b) Jos vastaus kysymykseen 3(a) on myönteinen,
      tystä sillä, että tarjouspyynnön sisältö on virheellinen
      hankintayksikön etukäteisarvioinnin virheellisyyden                        miten sanottua TRIPS-sopimuksen 16 artiklan
      vuoksi?                                                                    1 kohdan kolmannen virkkeen viittausta olemassa
                                                                                olevaan aikaisempaan oikeuteen on tulkittava, kun
                                                                                kysymys on toiminimestä, jota ei ole rekisteröity
(1) EYVL, Erityispainos 1994, 06/Nide 4, s. 126.                                 eikä vakiinnutettu siinä valtiossa, jossa tavaramerkki
                                                                                on rekisteröity ja jossa tavaramerkille haetaan suojaa
                                                                                kyseistä toiminimeä vastaan, ottaen huomioon Parii-
                                                                                sin yleissopimuksen 8 artiklan mukainen velvolli-
                                                                                suus antaa toiminimelle suojaa rekisteröinnistä riip-
                                                                                pumatta sekä se seikka, että WTO:n pysyvä valituse-
                                                                                lin on katsonut TRIPS-sopimuksen 2 artiklan
                                                                                1 kohdan mukaisen viittauksen Pariisin yleissopi-
Korkeimman oikeuden 3.7.2002 tekemällään päätöksellä                             muksen 8 artiklaan merkitsevän sitä, että WTO:n
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Anheuser-Busch,                           jäsenillä on TRIPS-sopimuksen nojalla viimeksi mai-
Incorporated vastaan Budéjovicky Budvar, národni                                 nitun artiklan mukainen velvollisuus suojata toimi-
                              podnik                                             nimiä. Arvioitaessa mainitun kaltaisessa tapauksessa
                                                                                sitä, onko toiminimellä TRIPS-sopimuksen 16 artik-
                          (Asia C-245/02)                                        lan 1 kohdan kolmannessa virkkeessä tarkoitettua
                                                                                tavaramerkkiä aikaisempi oikeusperuste, voidaanko
                                                                                siten ratkaisevana pitää:
                         (2002/C 219/07)
                                                                                (i)   onko toiminimi ollut asianomaisten elinkeino-
                                                                                piirien keskuudessa ainakin jossain määrin tun-
                                                                                nettu siinä valtiossa, jossa tavaramerkki on
Korkein oikeus on pyytänyt 3.7.2002 tekemällään päätöksellä,                           rekisteröity ja jossa sille haetaan suojaa, ennen
joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaa-                            sitä ajankohtaa, jona tavaramerkin rekisteröin-
moon 5.7.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa                            tiä on haettu kyseisessä valtiossa; tai
Anheuser-Busch, Incorporated vastaan Budéjovicky Budvar,
národni podnik ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
                                                                                (ii) onko toiminimeä käytetty siihen valtioon suun-
                                                                                tautuvissa liiketoimissa, jossa tavaramerkki on
1)    Jos tavaramerkin ja sitä loukkaavaksi väitetyn tunnuksen                         rekisteröity ja jossa sille haetaan suojaa, ennen
      kollisio sijoittuu TRIPS-sopimuksen voimaantuloa edeltä-                         sitä ajankohtaa, jona tavaramerkin rekisteröin-
      vään ajankohtaan, sovelletaanko TRIPS-sopimuksen mää-                            tiä on haettu kyseisessä valtiossa; tai
      räyksiä kysymykseen siitä, kummalla oikeudella on aikai-
      sempi oikeusperuste, kun tavaramerkin väitetyn louk-
      kauksen esitetään jatkuneen sen päivän jälkeen, jolloin                    (iii) mikä muu mahdollinen seikka ratkaisee sen,
      TRIPS-sopimus on tullut noudatettavaksi yhteisössä ja                            onko toiminimeä pidettävä mainittuna TRIPS-
      sen jäsenvaltiossa.                                                              sopimuksen 16 artiklan 1 kohdan kolmannessa
                                                                                virkkeessä tarkoitettuna olemassa olevana ai-
                                                                                kaisempana oikeutena?
2)    Jos vastaus kysymykseen 1 on myönteinen:
      (a)   Voiko TRIPS-sopimuksen 16 artiklan 1 kohdan
            ensimmäisessä virkkeessä tarkoitettuna tavaroiden
            tai palvelujen tunnuksena toimia myös yrityksen
            toiminimi?
      (b) Jos vastaus kysymykseen 2(a) on myönteinen,
                                                                      Portugalin tasavallan 9.7.2002 Euroopan yhteisöjen ko-
            millä edellytyksillä toiminimi voidaan katsoa sano-                       missiota vastaan nostama kanne
            tuksi TRIPS-sopimuksen 16 artiklan 1 kohdan en-
            simmäisessä virkkeessä tarkoitetuksi tavaran tai pal-                              (Asia C-249/02)
            velun tunnukseksi?
3)    Jos vastaus kysymykseen 2(a) on myönteinen:                                              (2002/C 219/08)
      (a)   Miten on tulkittava TRIPS-sopimuksen 16 artiklan
            1 kohdan kolmannessa virkkeessä olevaa viittausta
            olemassa oleviin aikaisempiin oikeuksiin? Voidaan-        Portugalin tasavalta on nostanut 9.7.2002 Euroopan yhteisö-
            ko sanottuna 16 artiklan 1 kohdan kolmannessa             jen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
            virkkeessä tarkoitettuna olemassa olevana aikaisem-       vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat virkamies Luis Fernandes
            pana oikeutena pitää myös oikeutta toiminimeen?           sekä asianajajat Carlos Botelho Moniz ja Eduardo Maia Cadete.
 ---pagebreak--- 14.9.2002              FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 219/5
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                         –     Lainvastaisuusväite: asetuksen N:o 445/2002 (4) 49 artik-
                                                                           lan 5 kohta on lainvastainen oikeussääntöjen taannehti-
                                                                           vuuskiellon periaatteen loukkaamisen vuoksi. Vaikka
                                                                           voitaisiinkin katsoa, ettei kanteen kohteena olevaa toimea
–    kumoaa 18.4.2002 tehdyn komission maatalouden pää-
                                                                           ole toteutettu asetuksen N:o 1750/1999 vaan asetuksen
     osaston pääjohtajan päätöksen AGRI/G/4-D11703, jonka
                                                                           N:o 445/2002 nojalla, kyseinen toimi on joka tapauksessa
     otsikkona on ”Portugal – EMOTR – Takuut – Varainhoito-
                                                                           lainvastainen, koska viimeksi mainitun asetuksen 49 ar-
     vuosi 2002 – Asetuksen N:o 1750/99 (1) 39 artiklan
                                                                           tiklan 5 kohdassa tarkoitettu järjestelmä on pätemätön.
     3 kohdan soveltaminen – Ennakkoja koskeva korjaus”;
                                                                           Asetuksella N:o 445/2002 muutetun 49 artiklan
                                                                           5 kohdan uudessa versiossa säädetään taannehtivin vaiku-
                                                                           tuksin, että seuraamuksesta vapauttavaa sääntöä, josta
–    velvoittaa vastaajana olevan toimielimen korvaamaan                   säädettiin alunperin asetuksen N:o 1750/1999 39 artiklan
     oikeudenkäyntikulut.                                                  3 kohdassa – jota vastaa nykyisin voimassa oleva asetuk-
                                                                           sen N:o 445/2000 49 artiklan 4 kohta – voidaan soveltaa
                                                                           vasta kun menoja koskeva ilmoitus on tehty vuonna
                                                                           2000. Vaikka kansalliset viranomaiset olivat ilmoittaneet
                                                                           ajoissa kolme Portugalia koskevaa maaseudun kehittämis-
                                                                           ohjelmaa, komissio hyväksyi ne kuitenkin vasta varain-
                                                                           hoitovuonna 2001, jolloin oli aineellisesti ja loogisesti
                                                                           mahdotonta, että varainhoitovuoden 2000 osalta olisi
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                                  voitu tehdä menoja koskeva ilmoitus, joka liittyi hankkei-
                                                                           siin, jotka hyväksyttiin vasta varainhoitovuonna 2001.
                                                                           Näin ollen muuttaessaan taannehtivasti kyseistä säännös-
–    Puuttuva toimivalta                                                   tä komissio estää mielivaltaisesti soveltamasta asetuksen
                                                                           N:o 1750/1999 39 artiklan 4 kohdassa säädettyä vapaut-
                                                                           tavaa säännöstä, ilman mitään pätevää perustelua.
–    Maatalouden pääosaston pääjohtajalla ei ole toimivaltaa,
     jonka perusteella hän voisi toteuttaa kanteen kohteena
     olevan kaltaisen toimen, minkä vuoksi hän, toimiessaan
     ilman mitään valtuutusta, on ylittänyt toimivaltansa rajat.     –     Asetuksen N:o 445/2002 49 artiklan 4 kohdan ilmeisen
                                                                           virheellinen soveltaminen.
–    Perustaessaan vähennystä koskevan laskelman arvoon,
     jota komissio ei ole vielä hyväksynyt ja vahvistaessaan
     sen itse, pääjohtaja on ylittänyt toimivaltansa ja rikkonut     –     EY:n perustamissopimuksen 253 artiklassa vahvistetun
     asetuksen N:o 1258/1999 (2) 7 artiklan 3 kohtaa.                      perusteluvelvoitteen rikkominen.
–    Oikeudellinen virhe: kanteen kohteena olevalta päätöksel-
     tä puuttuu täysin oikeudellinen perusta. Se on tehty
     asetuksen N:o 1750/1999 nojalla, vaikka kyseinen asetus         (1) Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta
     ei ollut voimassa päätöksen tekohetkellä.                           maaseudun kehittämiseen annetun neuvoston asetuksen (EY)
                                                                         N:O 1257/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista sään-
                                                                         nöistä 23 päivänä heinäkuuta 1999 annettu komission asetus (EY)
                                                                         N:o 1750/1999 (EYVL L 214, s. 31).
–    Asetuksen N:o 1750/1999 39 artiklan 4 kohdan ilmeisen           (2) Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 17 päivänä toukokuu-
     virheellinen soveltaminen: vaikka katsottaisiinkin, että            ta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1258/1999 (EYVL
     asetusta N:o 1750/1999 voidaan soveltaa esillä olevaan              L 160, s. 13).
     asiaan, vasta varainhoitovuotta 2001 voidaan pitää vuote-       (3) Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta
     na, jolloin on tehty ensimmäinen ilmoitus maaseudun                 maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja
     kehittämistä koskevan ohjelma-asiakirjan puitteissa to-             kumoamisesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annettu neuvoston
     teutetuista menoista, asetuksen N:o 1257/1999 (3) mukai-            asetus (EY) N:o 1257/1999 (EYVL L 160, s. 80).
     sesti. Portugal on toteuttanut varainhoitovuotta 2000           (4) Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta
     vastaavat, maaseudun kehittämistä koskevat osat vuoden              maaseudun kehittämiseen annetun neuvoston asetuksen (EY)
     1992 yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevien aikaisem-              N:o 1257/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista sään-
                                                                         nöistä 26 päivänä helmikuuta 2002 annettu komission asetus
     pien toimien nojalla. Tästä syystä asetuksen N:o 1750/              (EY) N:o 445/2002 (EYVL L 74, s. 1).
     1999 39 artiklan 4 kohdan nojalla saman asetuksen
     39 artiklan 3 kohdassa säädettyä seuraamusta ei voida
     soveltaa varainhoitovuoden 2001 osalta.
–    Asetuksen N:o 1750/1999 39 artiklan 3 kohdan ilmeisen
     virheellinen soveltaminen.


title: Asia T-179/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 26.6.2017 – L’Oréal v. EUIPO – Guinot (MASTER SMOKY) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin MASTER SMOKY rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen kuviomerkki MASTERS COLORS PARIS — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Selvästi täysin perusteeton kanne — Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 126 artikla)

text:
               14.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/17

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 26.6.2017 – L’Oréal v. EUIPO – Guinot (MASTER SMOKY)
   (Asia T-179/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin MASTER SMOKY rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen kuviomerkki MASTERS COLORS PARIS - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Selvästi täysin perusteeton kanne - Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 126 artikla))
   (2017/C 269/24)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: L’Oréal (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat T. de Haan ja P. Péters)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamies: D. Hanf)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Guinot (Paris) (edustaja: asianajaja A. Sion)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 23.2.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 2905/2014-5), joka koskee Guinot’n ja L’Oréalin välistä väitemenettelyä.

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               L’Oréal velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 222, 20.6.2016.


title: Tribunal de première instance de Namurin 14.5.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Christelle Deliège vastaan ASBL Ligue francophone de judo et disciplines associées, ASBL Ligue belge de judo ja François Pacquée (Asia C-191/97)

text:
N:o C 212/18         | FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       12.7.97
maisen oikeusasteen tuomioistuimen 18.3.1997 antamasta               Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
tuomiosta asiassa T-35/96 , L. B. Rasmussen vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio. Valittajan edustajana on               — kumoaa Euroopan yhteisön ja Mauritanian islamilai
asianajaja Carlo Revoldini, Luxemburg, ja prosessiosoite
                                                                          sen tasavallan välistä yhteistyötä merikalastuksen
Luxemburgissa asianajotoimisto Revoldini, 180 route de                    alalla koskevan sopimuksen tekemisestä ja sen sovelta
Longwy.
                                                                          missäännöistä 24 päivänä helmikuuta 1997 annetun
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                            neuvoston asetuksen ( EY) N:o 408/97 (');
— kumoaa asiassa T-35/97 H 18.3.1997 annetun ensim
    mäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion kokonai
                                                                     — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
    suudessaan oikeudenkäyntikuluja koskeva määräys
    mukaan lukien,                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    ja
                                                                     — EY:n perustamissopimuksen 228 artiklan rikkominen :
— kumoaa, kuten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui                     Neuvosto ei ole voinut tehdä sopimusta Mauritanian
    men olisi pitänyt kumota,                                             kanssa pyytämättä ja saamatta Euroopan parlamentin
                                                                          puoltavaa lausuntoa EY:n perustamissopimuksen
    — komission päätöksen, jolla peruutettiin avointa toi                228 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan mukaisesti .
         mea koskeva ilmoitusmenettely KOM/1 16/94                        Tällä sopimuksella on nimittäin huomionarvoisia vai
         Ja
                                                                          kutuksia talousarvioon siksi, että yksinomaan Mauri
                                                                          tanialle tarkoitettu taloudellinen korvaus vastaa yli
    — komission päätöksen, jolla päätettiin varata toimi,                 20:tä prosenttia kullekin varainhoitovuodelle tähän
         jota ilmoitus avoimesta toimesta koski, uusien                   mennessä myönnetyistä budjettikohdan B 7-8 0 0
         jäsenvaltioiden kansalaisille ja jolla julkaistiin               (" kalastusta koskevat kansainväliset sopimukset ")
         ilmoitus avoimesta kilpailusta KOM/A/929 (yksi                  määrärahoista .
         kön V/F/3 päällikkö ),
ja velvoittaa                                                        — Olennaisen menettelymääräyksen rikkominen ( perusta
                                                                          missopimuksen vastainen kuulemismenettely ja komis
— komission korvaamaan henkisistä kärsimyksistä aiheu                    sion ehdottaman oikeudellisen perustan muuttamista
    tuneen aineettoman vahingon                                           koskevien perustelujen puuttuminen ).
    sekä
                                                                     (') EYVL N:o L 62, 4.3.1997, s . 1 .
— valituksen vastapuolen korvaamaan oikeudenkäyntiku
    lut tässä oikeusasteessa .
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Henkilöstösääntöjen 4, 5 , 7, 25 , 27, 29 ja 45 artiklan rik
kominen sekä taannehtivuuskiellon ja huolenpitovelvoit              Tribunal de première instance de Namurin 14.5.1997 teke
teen loukkaaminen sekä harkintavallan väärinkäyttö sen               mällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asi
vuoksi, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois           assa Christelle Deliège vastaan ASBL Ligue francophone
tuin on virheellisesti ja puutteellisesti perustellut valituksen     de judo et disciplines associées, ASBL Ligue belge de judo
kohteena olevan tuomion ja jättänyt vastaamatta asian                                     j a François Pacquée
osaisten väitteisiin .                                                                        ( Asia C-191 /97 )
(M EYVL N:o C 131 , 26.4.1997, s . 14 .                                                         ( 97/C 212/33 )
                                                                     Tribunal de première instance de Namur pyytää 14.5.1997
                                                                     tekemällään, yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
                                                                     20.5.1997 saapuneella päätöksellään Euroopan yhteisöjen
    Euroopan parlamentin 16.5.1997 Euroopan unionin                  tuomioistuimelta asiassa Christelle Deliège vastaan ASBL
              neuvostoa vastaan nostama kanne                        Ligue francophone de judo et disciplines associées, ASBL
                        ( Asia C-l 89/97 )                           Ligue beige de judo ja Francois Pacquée ennakkoratkaisua
                                                                     seuraavaan kysymykseen:
                          ( 97/C 212/32 )
Euroopan parlamentti on nostanut 16.5.1997 Euroopan                  Onko Rooman sopimuksen ja erityisesti sen 59, 85 ja
yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin                 86 artiklan vastaista se, että ammattiurheilijalta, puoliam
neuvostoa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudelli             mattilaiselta tai tällaiseksi pyrkivältä henkilöltä edellyte
nen neuvonantaja Gregorio Garzón Clariana, oikeudellisen             tään, että tällaisella henkilöllä on liittonsa lupa, jotta hän
yksikön jaostopäällikkö Ch. Pennera ja saman yksikön vir            voisi osallistua kansainväliseen kilpailuun, johon kansalli
kamies H. Krück, ja prosessiosoite Luxemburgissa on                  set joukkueet eivät osallistu ?
Euroopan parlamentti, posti- ja rekisteröintipalvelut, Bäti
ment Tour.


title: Asia F-42/06: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 13.12.2007 — Sundholm v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Arviointi — Urakehitystä koskeva arviointikertomus — Vuoden 2004 arviointikierros — Arvioinnin tavoitteet ja perusteet — Vahingonkorvaus)

text:
               26.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/53

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 13.12.2007 — Sundholm v. komissio
   (Asia F-42/06) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Arviointi - Urakehitystä koskeva arviointikertomus - Vuoden 2004 arviointikierros - Arvioinnin tavoitteet ja perusteet - Vahingonkorvaus)
   (2008/C 22/101)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Asa Sundholm (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja É. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja M. Velardo)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Yhtäältä kantajan urakehitystä koskevan vuoden 2004 kertomuksen kumoaminen ja toisaalta vahingonkorvausvaatimus
   Tuomiolauselma

               1)

               Sundholmin urakehitystä koskeva kertomus ajalta 1.1.–31.12.2004 kumotaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 131, 3.6.2006, s. 54.


title: Asia T-357/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.6.2012 — Kraft Foods Schweiz v. SMHV — Compañía Nacional de Chocolates (CORONA) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin CORONA rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat kansalliset sanamerkit KARUNA ja KARŪNA — Suhteelliset hylkäysperusteet — Sekaannusvaaran puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta)

text:
               28.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 227/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.6.2012 — Kraft Foods Schweiz v. SMHV — Compañía Nacional de Chocolates (CORONA)
   (Asia T-357/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin CORONA rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat kansalliset sanamerkit KARUNA ja KARŪNA - Suhteelliset hylkäysperusteet - Sekaannusvaaran puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta)
   2012/C 227/27
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Kraft Foods Schweiz Holding GmbH (Zug, Sveitsi) (edustajat: asianajajat P. Péters ja T. de Haan)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: P. Geroulakos)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Compañía Nacional de Chocolates, SA (Medellín, Kolumbia) (edustaja: asianajaja I. Temiño Ceniceros)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 29.6.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 696/2009-4), joka koskee Kraft Foods Schweiz Holding GmbH:n ja Compañia Nacional de Chocolates, SA:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kraft Foods Schweiz Holding GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 288, 23.10.2010.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, (kuudes jaosto), 30 päivänä marraskuuta 1995, asiassa C-175/94 (Court of Appealin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), The Queen vastaan Secretary of State for the Home Department, ex parte: John Gallagher (Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Poikkeukset - Ulkomaalaisasioita hoitavan viranomaisen päätökset - Karkotuspäätös - Toimivaltaisen viranomaisen etukäteen antama lausunto)

text:
 N:o C 31/6          f FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         3.2.96
 2 ) Tällainen säännöstö ei ole EY:n perustamissopimuksen            2 ) Edellä mainitun direktiivin 64/221 /ETY 9 artiklan
      85 artiklan, tulkittuna yhdessä perustamissopimuksen                1 kohdassa ei estetä sitä, että tässä säännöksessä
      5 artiklan 2 kohdan kanssa, eikä myöskään perustamis               tarkoitetun toimivaltaisen viranomaisen nimeää sama
      sopimuksen 30 artiklan vastainen.                                   hallintoviranomainen kuin se, joka tekee karkotus
                                                                          päätöksen, sillä edellytyksellä, että tämä nimetty viran
                                                                          omainen voi hoitaa tehtäväänsä täysin itsenäisesti ilman
 3 ) EY:n perustamissopimuksen 102 artiklan 1 kohdan                      sellaisen viranomaisen valvontaa, jonka tehtävänä on
      perusteella oikeussubjekteille ei synny oikeuksia, joita
                                                                          huolehtia direktiivissä säädettyjen toimenpiteiden to
      kansallisten tuomioistuinten on suojattava.                         teuttamisesta. Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä
                                                                          on arvioida kussakin tapauksessa, täyttyvätkö nämä
 (') EYVL Nro C 202 , 23.7.1994                                           vaatimukset.
                                                                    (') EYVL N:o C 233 , 20.8.1994
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                         ( kuudes jaosto),
                30 päivänä marraskuuta 1995 ,                             YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
asiassa C- 175/94 ( Court of Appealin esittämä ennakkorat                                   (viides jaosto ),
kaisupyyntö ), The Queen vastaan Secretary of State for the                         30 päivänä marraskuuta 1995 ,
       Home Department, ex parte: John Gallagher( 1 )
                                                                   asiassa C-l 18/95 , Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
 (Henkilöiden vapaa liikkuvuus — Poikkeukset — Ulkomaa                                    Italian tasavalta^)
laisasioita hoitavan viranomaisen päätökset — Karkotus
päätös — Toimivaltaisen viranomaisen etukäteen antama               (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direk
                               lausunto)                            tiivit 92/33/ETY ja 92/34/ETY — Täytäntöönpanon
                                                                                laiminlyönti)
                            ( 96/C 31/11 )
                                                                                ( 96/C 31 /12 )
                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)             (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-175/94, jonka Court of Appeal ( Lontoo ) on
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukai            Asiassa C-l 18/95 , Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamies :
sesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen          Eugenio de March ) vastaan Italian tasavalta ( asiamiehet:
ensin mainitussa tuomioistuimessa vireillä olevassa riita         Umberto Leanza ja Maurizio Fiorilli ), jossa vaaditaan
asiassa The Queen vastaan Secretary of State for the Home          toteamaan, että koska Italian tasavalta ei ole säädetyssä
Department, ex parte: John Gallagher, ennakkoratkaisun             määräajassa saattanut voimaan vihannesten lisäys- ja taimi
ulkomaalaisten liikkumista ja oleskelua koskevien, yleiseen        aineiston, lukuun ottamatta siemeniä, pitämisestä kaupan
järjestykseen ja turvallisuuteen sekä kansanterveyteen pe         28 päivänä huhtikuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin
rustuvien erityistoimenpiteiden yhteensovittamisesta 25            92/33/ETY ( EYVL N:o L 157, s. 1 ) ja hedelmäntuotantoon
päivänä helmikuuta 1964 annetun neuvoston direktiivin              tarkoitettujen hedelmäkasvien ja niiden lisäysaineiston pitä
64/221/ETY tulkinnasta ( EYVL 1964, N:o 56 , s . 850 ),            misestä kaupan 28 päivänä huhtikuuta 1992 annetun
yhteisöjen tuomioistuin ( kuudes jaosto ), toimien kokoon         neuvoston direktiivin 92/34/ETY ( EYVL N:o L 157, s. 10 )
panossa : jaoston puheenjohtaja C. N. Kakouris, tuomarit           noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnolli
G. Hirsch, G. F. Mancini, F. A. Schockweiler ja P. J. G.           sia määräyksiä, se ei ole noudattanut sille EY:n perustamis
Kapteyn ( esittelevä tuomari ), julkisasiamies : M. B. Elmer,      sopimuksen mukaan kuuluvia jäsenyysvelvoitteita, yhteisö
kirjaaja : hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut                jen tuomioistuin ( viides jaosto ), toimien kokoonpanossa :
30.11.1995 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :             jaoston puheenjohtaja D. A. O. Edward, tuomarit J.-P.
                                                                   Puissochet, C. Gulmann, P. Jann ja L. Sevon (esittelevä
                                                                   tuomari ), julkisasiamies : G. Cosmas, kirjaaja : R. Grass, on
1 ) Ulkomaalaisten liikkumista ja oleskelua koskevien,             antanut 30.11.1995 tuomion, jonka tuomiolauselma on
     yleiseen järjestykseen ja turvallisuuteen sekä kansanter     seuraava :
     veyteen perustuvien erityistoimenpiteiden yhteensovit
     tamisesta 25 päivänä helmikuuta 1964 annetun neu
     voston direktiivin 64/221 /ETY 9 artiklan 1 kohtaa on         1 ) Koska Italian tasavalta ei ole saattanut voimaan vihan
     tulkittava siten, että hallintoviranomainen ei voi muissa           nesten lisäys- ja taimiaineiston, lukuun ottamatta sie
     kuin kiireellisissä tapauksissa tehdä karkotuspäätöstä              meniä, pitämisestä kaupan 28 päivänä huhtikuuta 1 992
     ilman toimivaltaisen viranomaisen antamaa lausun                   annetun neuvoston direktiivin 92/33/ETY ja hedelmän
     toa .                                                               tuotantoon tarkoitettujen hedelmäkasvien ja niiden


title: Asia T-301/13: Kanne 28.5.2013 — Nordex Holding v. SMHV — Fontana Food (Taverna MEDITERRANEAN WHITE CHEESE)

text:
               27.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 215/17

         Kanne 28.5.2013 — Nordex Holding v. SMHV — Fontana Food (Taverna MEDITERRANEAN WHITE CHEESE)
   (Asia T-301/13)
   2013/C 215/25
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Nordex Holding A/S (Dronninglund, Tanska) (edustaja: asianajaja M. Kleis)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Fontana Food AB (Tyresö, Ruotsi)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa ensimmäisen valituslautakunnan 1.3.2013 asiassa R 2604/2011-1 tekemän päätöksen

               —

               kumoaa mitättömyysosaston 21.10.2011 tekemän päätöksen nro 4892 C, joka edelsi riidanalaista päätöstä

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien valitusmenettelystä aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: sanaosan ”Taverna MEDITERRANEAN WHITE CHEESE” sisältävä kuviomerkki — yhteisön tavaramerkkirekisteröinti N:o 3 600 285

      Yhteisön tavaramerkin haltija: kantaja

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: vastapuoli valituslautakunnassa

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perustelut: mitättömäksi julistamista koskeva vaatimus perustui neuvoston asetuksen N:o 207/2009 53 artiklan 1 kohdan a alakohtaan ja 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaan

      Mitättömyysosaston ratkaisu: riidanalaisen yhteisön tavaramerkin osittainen mitättömäksi julistaminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valitus hylättiin

      Kanneperusteet: neuvoston asetuksen N:o 207/2009 53 artiklan 1 kohdan a alakohdan sekä 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 16 päivänä tammikuuta 2003 asiassa C-388/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Palvelujen tarjoamisen vapaus – Syrjimättömyys – EY 12 ja EY 49 artikla – Museoiden, nähtävyyksien, gallerioiden, arkeologisten kaivausten ja julkisiksi nähtävyyksiksi katsottavien puistojen ja puutarhojen sisäänpääsymaksu – Paikallisyksiköiden tai alueellisten yksiköiden myöntämät alennetut pääsymaksut)

text:
C 44/8                    FI                               Euroopan unionin virallinen lehti                                           22.2.2003
1)     Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut kokeisiin ja            Pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen lainsäädäntö, jossa
       muihin tieteellisiin tarkoituksiin käytettävien eläinten suojelua     kielletään tietyn ajanjakson aikana purkamasta kyseisen jäsenvaltion
       koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten        rannikon osassa toisen jäsenvaltion aluevesillä pyydettyjä kampasim-
       määräysten lähentämisestä 24 päivänä marraskuuta 1986                 pukoita, on kalastusta koskevan yhteisön oikeuden vastainen.
       annetun neuvoston direktiivin 86/609/ETY mukaisia velvoit-
       teitaan, koska se ei ole toteuttanut kaikkia tarvittavia toimenpi-
       teitä tämän direktiivin 11 artiklan ja 22 artiklan 1 kohdan           (1 ) EYVL C 245, 1.9.2001.
       asianmukaiseksi täytäntöönpanemiseksi.
2)     Alankomaiden kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeu-
       denkäyntikulut.
( 1) EYVL C 212, 28.7.2001.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (kuudes jaosto)
                                                                                16 päivänä tammikuuta 2003
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                    asiassa C-388/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Italian tasavalta (1)
                            (kuudes jaosto)
                                                                             (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Palvelu-
                                                                             jen tarjoamisen vapaus – Syrjimättömyys – EY 12 ja
                   16 päivänä tammikuuta 2003                                EY 49 artikla – Museoiden, nähtävyyksien, gallerioiden,
                                                                             arkeologisten kaivausten ja julkisiksi nähtävyyksiksi katsot-
                                                                             tavien puistojen ja puutarhojen sisäänpääsymaksu – Paikal-
asiassa C-265/01 (Tribunal de grande instance de Dinanin                     lisyksiköiden tai alueellisten yksiköiden myöntämät alenne-
  esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Annie Pansard ym. (1)                                               tut pääsymaksut)
(Kalastustuotteen alkuperä – EY 28 artikla – Kansallinen                                                (2003/C 44/15)
lainsäädäntö, jossa kielletään kausittain tiettyjen kalastus-
tuotteiden aluksista purkaminen – Jäsenvaltioiden toimi-
                                   valta)                                                          (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                             (2003/C 44/14)                                  (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                             Asiassa C-388/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen             nään M. Patakia ja R. Amorosi) vastaan Italian tasavalta
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                       (asiamiehenään U. Leanza, avustajanaan M. Fiorilli), jossa
                                                                             kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Italian
                                                                             tasavalta ei ole noudattanut EY 12 ja EY 49 artiklan mukaisia
                                                                             velvoitteitaan, koska se soveltaa museoiden, nähtävyyksien,
Asiassa C-265/01, jonka Tribunal de grande instance de Dinan                 gallerioiden, arkeologisten kaivausten ja julkisiksi nähtävyyk-
(Ranska) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen                     siksi katsottavien puistojen ja puutarhojen sellaisia syrjiviä
tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa                 alennettuja sisäänpääsymaksuja, joita Italian valtion paikalliset
tuomioistuimessa vireillä olevassa rikosoikeudenkäynnissä,                   tai alueelliset yksiköt myöntävät, ainoastaan yli 60- tai 65-
jossa vastaajana on Annie Pansard ym., Comité Région pêches                  vuotiaisiin Italian kansalaisiin tai kyseistä kulttuurinähtävyyttä
maritimesin osallistuessa pääasian asianomistajana asian käsit-              hallinnoivan julkisviranomaisen alueella asuviin henkilöihin,
telyyn, ennakkoratkaisun yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä                muttei turisteihin, jotka ovat muiden jäsenvaltioiden kansalai-
lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/                   sia tai jotka eivät asu edellä mainitulla alueella, vaikka he
92 (EYVL L 302, s. 1) ja EY 28 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen              täyttävät samat ikää koskevat objektiiviset edellytykset, yhtei-
tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston                 söjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa:
puheenjohtaja J.-P. Puissochet sekä tuomarit C. Gulmann,                     jaoston puheenjohtaja J.-P. Puissochet sekä tuomarit R. Schint-
F. Macken (esittelevä tuomari), N. Colneric ja J. N. Cunha                   gen ja V. Skouris, N. Colneric ja J. N. Cunha Rodrigues
Rodrigues, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: hallintovirkamies             (esittelevä tuomari), julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja:
M.-F. Contet, on antanut 16.1.2003 tuomion, jonka tuomio-                    R. Grass, on antanut 16.1.2003 tuomion, jonka tuomiolausel-
lauselma on seuraava:                                                        ma on seuraava:
 ---pagebreak--- 22.2.2003                  FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                                 C 44/9
1)     Italian tasavalta ei ole noudattanut EY 12 ja EY 49 artiklan         1)     Usean kuljettajan huolehtiessa kuljetuksesta tieliikenteen sosi-
       mukaisia velvoitteitaan, koska se soveltaa museoiden, nähtä-                aalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta 20 päivänä joulu-
       vyyksien, gallerioiden, arkeologisten kaivausten ja julkisiksi              kuuta 1985 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85
       nähtävyyksiksi katsottavien puistojen ja puutarhojen sellaisia              8 artiklan 2 artiklaa sovelletaan erityissäännöksenä suhteessa
       syrjiviä alennettuja sisäänpääsymaksuja, joita Italian valtion              saman artiklan 1 kohtaan. Näitä säännöksiä ei näin ollen ole
       paikalliset tai alueelliset yksiköt myöntävät, ainoastaan yli 60-           sovellettava samanaikaisesti.
       tai 65-vuotiaisiin Italian kansalaisiin tai kyseistä kulttuurinäh-
       tävyyttä hallinnoivan julkisviranomaisen alueella asuviin henki-     2)     Sama tulkinta pätee kansainvälisessä tieliikenteessä käytettävien
       löihin, muttei turisteihin, jotka ovat muiden jäsenvaltioiden               ajoneuvojen miehistöjen työstä tehdyn Euroopan sopimuksen
       kansalaisia tai jotka eivät asu edellä mainitulla alueella, vaikka          (ERTA-sopimus) 8 artiklan 1 ja 2 kohtaan.
       he täyttävät samat ikää koskevat objektiiviset edellytykset.
                                                                            3)     Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on ratkaista pääasian
2)     Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.              oikeudenkäyntiin liittyvät seikat huomioon ottaen, onko asiassa
                                                                                sovellettava asetuksen N:o 3820/85 säännöksiä vai ERTA-
                                                                                sopimuksen määräyksiä.
( 1) EYVL C 348, 8.12.2001.
                                                                            4)     Asetuksen N:o 3820/85 8 artiklan 1 ja 2 kohtaa oikeusvar-
                                                                                muuden periaatteen kannalta tutkittaessa ei ole ilmennyt
                                                                                mitään sellaista, mikä vaikuttaisi niiden pätevyyteen.
                                                                            (1 ) EYVL C 31, 2.2.2002.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                              (viides jaosto)
                    16 päivänä tammikuuta 2003
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
asiassa C-439/01 (Unabhängiger Verwaltungssenat im
Land Niederösterreichin esittämä ennakkoratkaisupyyn-                                                   (viides jaosto)
tö), Libor Cipra ja Vlastimil Kvasnicka vastaan Bezirks-
                  hauptmannschaft Mistelbach ( 1)                                              16 päivänä tammikuuta 2003
(Tieliikenne – Sosiaalilainsäädäntö – Asetus N:o 3820/85 –                  asiassa C-462/01 (Halmstads tingsrättin esittämä ennakko-
Tauot ja lepoajat – Usean kuljettajan miehistö – Yhteisöjen                                ratkaisupyyntö), Ulf Hammarsten (1)
tuomioistuimen toimivalta tulkita ERTA-yleissopimusta –
                     Oikeusvarmuuden periaate)                              (Pellava- ja hamppualan yhteinen markkinajärjestely –
                                                                            EY 28 ja EY 30 artikla – Kansallinen lainsäädäntö, jossa
                             (2003/C 44/16)                                 kielletään hampun viljely ja hallussapito ilman etukäteen
                                                                                myönnettyä lupaa)
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                (2003/C 44/17)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                            (Oikeudenkäyntikieli: ruotsi)
                                                                            (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-439/01, jonka Unabhängiger Verwaltungssenat im
Land Niederösterreich (Itävalta) on saattanut EY 234 artiklan
nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen
tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa              Asiassa C-462/01, jonka Halmstads tingsrätt (Ruotsi) on
Libor Cipra ja Vlastimil Kvasnicka ja Bezirkshauptmannschaft                saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
Mistelbach ennakkoratkaisun tieliikenteen sosiaalilainsäädän-               käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
nön yhdenmukaistamisesta 20 päivänä joulukuuta 1985 anne-                   vireillä olevassa rikosoikeudenkäynnissä, jossa vastaajana on
tun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 (EYVL L 370,                      Ulf Hammarsten, ennakkoratkaisun EY 28 ja EY 30 artiklan
s. 1) 8 artiklan 1 ja 2 kohdan tulkinnasta ja pätevyydestä,                 sekä hampun viljelyyn ja kauppaan sovellettavan yhteisön
yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-                  lainsäädännön tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides
nossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuomarit                      jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
D. A. O. Edward, A. La Pergola, s. von Bahr ja A. Rosas                     M. Wathelet sekä tuomarit D. A. O. Edward, A. La Pergola
(esittelevä tuomari), julkisasiamies: s. Alber, kirjaaja: R. Grass,         (esittelevä tuomari), P. Jann ja A. Rosas, julkisasiamies: C. Stix-
on antanut 16.1.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on                       Hackl, kirjaaja: R. Grass, on antanut 16.1.2003 tuomion, jonka
seuraava:                                                                   tuomiolauselma on seuraava:


title: Asia F-23/13: Kanne 20.3.2013 — ZZ ym. v. komissio

text:
               1.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/55

         Kanne 20.3.2013 — ZZ ym. v. komissio
   (Asia F-23/13)
   2013/C 156/102
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: ZZ ym. (edustajat: asianajajat D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen päätöksen kumoaminen, jolla toimitetaan eläkeoikeuksia koskeva lopullinen laskutoimitus kantajien eläkeoikeuksien unionin eläkejärjestelmään siirtämistä varten virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevien 11 ja 12 artiklan uusien täytäntöönpanosäännösten mukaisesti

      Vaatimukset

               —

               kantajien ennen heidän komission palveluksessa aloittamistaan saavuttamien eläkeoikeuksien siirtämistä koskevat päätökset on kumottava

               —

               siltä osin kuin on tarpeellista, kantajien valitusten, joissa vaadittiin yleisten täytäntöönpanosäännösten ja vakuutusmatemaattisten arvojen soveltamista sellaisena kuin ne olivat voimassa heidän eläkeoikeuksiensa siirtämistä koskevien hakemusten tekemisen ajankohtana, hylkäämispäätökset on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-231/01: Territorio Histórico de Vizcaya – Excma. Diputación de Vizcayan ja Comunidad autónoma del País Vasco – Gobierno Vascon 25.9.2001 nostama kanne

text:
24.11.2001               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 331/31
yritysten uuden aineellisen käyttöomaisuuden hankkimiseen                Territorio Histórico de Vizcaya – Excma. Diputación
tehdyille, yli 2 500 miljoonan pesetaa (15 025 303 euroa)                de Vizcayan ja Comunidad autónoma del Paı́s Vasco –
ylittäville investoinneille myönnetään 45 prosentin veroetu.                     Gobierno Vascon 25.9.2001 nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat                                     (Asia T-231/01)
kuin asiassa T-227/01.
                                                                                (2001/C 331/51)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
Territorio Histórico de Guipúzcoa – Excma. Diputación
de Guipúzcoan ja Comunidad autónoma del Paı́s Vasco –
         Gobierno Vascon 25.9.2001 nostama kanne
                                                                         Territorio Histórico de Vizcaya – Excma. Diputación de
                                                                         Vizcaya ja Comunidad autónoma del Paı́s Vasco, kotipaikka
                          (Asia T-229/01)                                Vizcaya (Espanja), ovat nostaneet 25.9.2001 Euroopan yhtei-
                                                                         söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
                          (2001/C 331/50)                                Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajana
                                                                         on asianajaja D. Ramón Falcón.
                     (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                                                                         Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Territorio Histórico de Guipúzcoa – Excma. Diputación de
Guipúzcoa ja Comunidad autónoma del Paı́s Vasco, kotipaikka            –     kumoaa esillä olevan kanteen kohteena olevan komission
Guipúzcoa (Espanja), ovat nostaneet 25.9.2001 Euroopan                        päätöksen kokonaisuudessaan ja toissijaisesti kumoaa sen
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-                      3 artiklan
teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edus-
tajana on asianajaja R. Falcón.
                                                                         –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     kumoaa kokonaan komission riidanalaisen päätöksen tai
      toissijaisesti kumoaa kyseisen päätöksen 3 artiklan
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Kantajat riitauttavat 11.7.2001 tehdyn komission päätöksen
                                                                         C (2001) 1763 lopullinen, jossa yhteismarkkinoille soveltu-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      mattomana valtiontukena pidetään sellaisia verovähennyksiä,
                                                                         jotka perustuvat yhtiöverosta 26.6.1996 annetun Norma Foral
                                                                         3/1996:n 26 §:ään, jossa säädetään 99, 75, 50 ja 25 prosentin
Kantajat riitauttavat komission 11.7.2001 tekemän päätöksen              vähennyksestä kyseisen veron perusteesta neljän ensimmäisen
C(2001) 1764 lopullinen, jossa todetaan, että 22.12.1997                 verovuoden aikana niille yrityksille, jotka aloittavat yritystoi-
annetun Norma Foralin 7/1997 kymmenennessä lisäsäännök-                  mintansa Territorio Histórico de Vizcayassa lain voimaantulon
sessä säädetyt verohelpotukset ovat yhteismarkkinoille soveltu-          jälkeen, mikäli maksettu pääoma on yli 20 miljoonaa pesetaa
mattomia valtiontukia, koska tämän lisäsäännöksen perusteella            (120 202 euroa), investointeja on yli 80 miljoonaa pesetaa
Territorio Histórico de Guipúzcoassa toimivien yritysten               (430 810 euroa) ja luotuja työpaikkoja yli kymmenen.
uuden aineellisen käyttöomaisuuden hankkimiseen tehdyille,
yli 2 500 miljoonan pesetaa (15 025 303 euroa) ylittäville
investoinneille myönnetään 45 prosentin veroetu.
                                                                         Oikeudelliset perusteet, joihin kantajat vetoavat väitteidensä
                                                                         tueksi, ovat samat kuin asiassa T-227/01.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
kuin asiassa T-227/01.


title: Asia C-362/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Ireland (Irlanti) on esittänyt 25.7.2014 – Maximillian Schrems v. Data Protection Commissioner

text:
               6.10.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 351/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Ireland (Irlanti) on esittänyt 25.7.2014 – Maximillian Schrems v. Data Protection Commissioner
   (Asia C-362/14)
   2014/C 351/06
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Ireland

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Maximillian Schrems

      Vastaaja: Data Protection Commissioner

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Ratkaistaessa kantelua, joka on tehty riippumattomalle viranomaiselle, jolle on annettu lainsäädännössä tehtäväksi soveltaa ja panna täytäntöön tietosuojalainsäädäntöä, ja jonka mukaan henkilötietoja siirretään kolmanteen maahan (tässä Amerikan yhdysvaltoihin), jonka lainsäädännössä ja käytännössä ei väitetysti suojella riittävästi rekisteröityä, sitooko 26.7.2000 tehtyyn komission päätökseen (2000/520/EY) (1) sisältyvä yhteisön päinvastainen toteamus ehdoitta viranomaista direktiivin 95/46/EY (2) 25 artiklan 6 kohdan säännöksistä huolimatta, kun otetaan huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan (3) (EYVL 2000, C 364, s. 1) 7, 8 ja 47 artikla?

               2)

               Vai voiko viranomainen tutkia ja/tai onko viranomaisen tutkittava asiaa itse kyseisen komission päätöksen julkaisemisen jälkeen tapahtuneen tosiasiallisen kehityksen valossa?

      (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY mukaisesti yksityisyyden suojaa koskevien safe harbor -periaatteiden antaman suojan riittävyydestä ja niihin liittyvistä Yhdysvaltojen kauppaministeriön julkaisemista tavallisimmista kysymyksistä 26.7.2000 tehty komission päätös (annettu tiedoksi numerolla C(2000) 2441) (EYVL L 215, s. 7).

      (2)  Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24.10.1995 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/46/EY (EYVL L 281, s. 31).

      (3)  Euroopan unionin perusoikeuskirja (EYVL C 364, s. 1).


title: Asia T-335/05: Kanne  5.9.2005  — Sorensen v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               26.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/26

         Kanne 5.9.2005 — Sorensen v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia T-335/05)
   (2005/C 296/57)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Susanne Sorensen (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               päätös, jolla vastaaja on nimitetty assistentin virkaan, on kumottava siltä osin kuin siinä vahvistetaan hänen määrittämisensä palkkaluokkaan B*3, palkkatasolle 2;

               —

               päätös, jolla kaikki kantajan ”tilillä” olevat pisteet poistetaan, on kumottava;

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja, komission virkamies, on aluksi nimitetty palkkaluokkaan C2. Ulkoisessa kilpailussa COM/B/1/02 (taso B5/B4) menestyneenä hakijana hänet nimitettiin 5.8.2004 tehdyllä riidanalaisella päätöksellä palkkaluokkaan B*3, palkkatasolle 2. Kanteensa tueksi kantaja väittää, että kilpailuilmoitusta ja ilmoitusta avoimesta virasta on rikottu sikäli kuin molemmissa määrättiin palkkaluokan määrittämisestä palkkaluokkiin B5 tai B4. Hän vetoaa samassa yhteydessä henkilöstösääntöjen 4, 5, 29 ja 31 artiklan rikkomiseen. Kantaja toteaa, että tiettyjä saman kilpailussa menestyneitä hakijoita on ennen 1.5.2004 (henkilöstösääntöjen muutosten voimaantuloaika) nimitetty palkkaluokkiin B5 tai B4, jotka vastaavat uusien nimitysten mukaisia palkkaluokkia B*5 tai B*6 ja vetoaa myös yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja syrjintäkiellon periaatteen loukkaamiseen. Lisäksi hän katsoo, että myös uramahdollisuuksia koskevaa periaatetta ja luottamuksensuojan periaatetta on loukattu, koska hänellä oli perusteltuja odotuksia tulla nimitetyksi palkkaluokkiin B*5 tai B*6. Samassa yhteydessä hän vetoaa henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 12 artiklan, jolla loukataan myös oikeusvarmuuden periaatetta, lainvastaisuuteen.


title: Asia T-257/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.2.2015 – Pangyrus v. SMHV – RSVP Design (COLOURBLIND) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Yhteisön sanamerkki COLOURBLIND — Sanamerkki COLOURBLIND — Ehdoton hylkäysperuste — Vilpillisen tarkoituksen puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohta — Merkkiä, jonka ulottuvuus ei ole vain paikallinen, ei ole käytetty liike-elämässä — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta ja 53 artiklan 1 kohdan c alakohta)

text:
               13.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.2.2015 – Pangyrus v. SMHV – RSVP Design (COLOURBLIND)
   (Asia T-257/11) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Yhteisön sanamerkki COLOURBLIND - Sanamerkki COLOURBLIND - Ehdoton hylkäysperuste - Vilpillisen tarkoituksen puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohta - Merkkiä, jonka ulottuvuus ei ole vain paikallinen, ei ole käytetty liike-elämässä - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta ja 53 artiklan 1 kohdan c alakohta))
   (2015/C 118/29)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Pangyrus Ltd (York, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: solicitor S. Clubb ja M. Lindsay, QC)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies. P. Bullock)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: RSVP Design Ltd (Brookfield, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: aluksi solicitor M. Blair, sitten solicitor J. MacKenzie)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 23.3.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 751/2009-4), joka koskee Pangyrus Ltd:n ja RSVP Design Ltd:n välistä mitättömyysmenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Pangyrus Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 211, 16.7.2011.


20150731061617122015/C 270/433052015TC27020150817FI01FIINFO_JUDICIAL20150605343522Asia T-305/15: Kanne 5.6.2015 – Airdata v. komissio
 ---documentbreak--- C2702015FI3420120150605FI0043342352Kanne 5.6.2015 – Airdata v. komissio
   (Asia T-305/15)2015/C 270/43Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Airdata AG (Leinfelden-Echterdingen, Saksa) (edustajat: asianajajat E. Niitväli ja M. Reysen)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            kumoamaan asetuksen (EY) N:o 139/2004 (
                  1
               ) 8 artiklan 2 kohdan nojalla asiassa M.7018 Telefonica Deutschland/E Plus 2.7.2014 annetun komission päätöksen C(2014) 4443 final, joka julkaistiin 13.3.2015,

            —

            velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

            1.

            Ensimmäisen kanneperusteen mukaan riidanalaista päätöstä rasittaa SEUT 296 artiklan toisessa kohdassa määritellyn mukaisesti olennaisen menettelyvaatimuksen rikkominen, sillä komissio ei esittänyt asianmukaisia perusteluja toteuttamalleen toimenpiteelle.

                     —

                     Komissio ei esittänyt riittävän selkeitä ja ymmärrettäviä perusteluja päätökselleen hyväksyä tietyt sitoumukset, jotka oli tarkoitettu vastapainoksi vakaville kilpailuongelmille, jotka komissio oli yksilöinyt yrityskeskittymien valvontaa koskevan tutkinnan aikana. Päätöksessä ei etenkään esitetty perusteluja sille, mistä syystä komissio katsoi, että sitoumuksista hyötyvä kolmas osapuoli voisi tehokkaasti kilpailla kyseessä olevien hyödykkeiden kanssa.

            2.

            Toisen kanneperusteen mukaan komissio ei noudattanut velvollisuuttaan soveltaa asianmukaisesti oikeussääntöjä, koska sen päätöstä rasittaa unionin yrityskeskittymien valvontaa koskevien säännösten huomattavan virheellinen soveltaminen.

                     —

                     Joitakin sitoumuksista ei hyvin todennäköisesti toteuteta ja jotkin niistä säilyvät vain aiemmin vallinneen tilanteen mukaisina, mutta ne eivät edistä kilpailun voimakkuuden lisääntymistä. Loput sitoumuksista eivät ole riittäviä korjaamaan kyseessä olevalla liiketoimella aiheutettua vakavaa haittaa kilpailulle.

      (
         1
      )	Yrityskeskittymien valvonnasta 20.1.2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 139/2004 (EUVL L 24, s. 1).


title: Yhdistetyt asiat T-5/08–T-7/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.3.2010 — Nestlé v. SMHV — Master Beverage Industries (Golden Eagle ja Golden Eagle Deluxe) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkkien Golden Eagle ja Golden Eagle Deluxe rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkeiksi — Mukia ja kahvipapuja esittävät aikaisemmat kansainväliset ja kansalliset kuviomerkit — Suhteellinen hylkäysperuste — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               22.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/31

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.3.2010 — Nestlé v. SMHV — Master Beverage Industries (Golden Eagle ja Golden Eagle Deluxe)
   (Yhdistetyt asiat T-5/08–T-7/08) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkkien Golden Eagle ja Golden Eagle Deluxe rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkeiksi - Mukia ja kahvipapuja esittävät aikaisemmat kansainväliset ja kansalliset kuviomerkit - Suhteellinen hylkäysperuste - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   2010/C 134/51
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Société des Produits Nestlé SA (Vevey, Sveitsi) (edustaja: asianajaja A. von Mühlendahl)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: R. Pethke)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Master Beverage Industries Pte Ltd (Singapore, Singapore) (edustajat: asianajajat N. Clarembeaux, D. Vervaet ja P. Maeyaert)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanteet kolmesta SMHV:n toisen valituslautakunnan 1.10.2007 tekemästä päätöksestä (asiat R 563/2006-2, R 568/2006-2 ja R 1312/2006-2), jotka koskevat Société des Produits Nestlé SA:n ja Master Beverage Industries Pte Ltd:n välisiä väitemenettelyjä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) toisen valituslautakunnan 1.10.2007 tekemät päätökset (asiat R 563/2006-2, R 568/2006-2 ja R 1312/2006-2) kumotaan.

               2)

               Kanteet hylätään muilta osin.

               3)

               SMHV ja Master Beverage Industries Pte Ltd vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan lisäksi korvaamaan Société des Produits Nestlé SA:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 64, 8.3.2008.


title: Asia C-327/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 1.3.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2002/14/EY — Työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevat yleiset puitteet Euroopan yhteisössä — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/14

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 1.3.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-327/06) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2002/14/EY - Työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevat yleiset puitteet Euroopan yhteisössä - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2007/C 95/24)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Enegren ja L. Pignataro)

      Vastaaja: Italian tasavalta (asiamies: I. Braguglia, avustajanaan asianajaja M. Massella Ducci Teri)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Laiminlyönti toteuttaa säädetyssä määräajassa työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevista yleisistä puitteista Euroopan yhteisössä 11 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/14/EY noudattamisen edellyttämät toimet — Luonnos työntekijöiden edustusta koskevaksi Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission yhteiseksi julistukseksi (EYVL L 80, s. 29)
   Tuomiolauselma

               1)

               Italian tasavalta ei ole noudattanut työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevista yleisistä puitteista Euroopan yhteisössä annetun direktiivin 2002/14/EY 11 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 224, 16.9.2006.


title: Asia C-156/05: Euroopan yhteisöjen komission 5.4.2005 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               28.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 132/18

         Euroopan yhteisöjen komission 5.4.2005 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-156/05)
   (2005/C 132/34)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 5.4.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen yksikön virkamiehet Eleni Tserepa-Lacombe ja Nicola Yerrell ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista annetun direktiivin 93/104/EY muuttamisesta koskemaan direktiivin soveltamisalan ulkopuolisia toimialoja ja toimintoja 22 päivänä kesäkuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/34/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

               2)

               velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika, jossa direktiivi oli pantava täytäntöön sisäisessä oikeusjärjestyksessä, on päättynyt 1.4.2003.

      (1)  EYVL L 195, 1.8.2000, s. 41.


title: Asia T-201/16: Kanne 2.5.2016 – Soudal v. komissio

text:
               27.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 232/27

         Kanne 2.5.2016 – Soudal v. komissio
   (Asia T-201/16)
   (2016/C 232/36)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Soudal NV (Turnhout, Belgia) (edustajat: asianajajat H. Viaene, B. Hoorelbeke, D. Gillet ja F. Verhaegen)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kumoamiskanteen tutkittavaksi

               —

               kumoamaan Euroopan komission 11.1.2016 tekemän päätöksen, joka koskee Belgian täytäntöönpanemaa valtiontukisäännöstöä liian suurten voittojen vapauttamisesta SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), sellaisena kuin Belgian valtio antoi sen kantajalle tiedoksi 23.2.2016

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan asetuksen N:o 2015/1589 1 artiklan d alakohtaa, SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja SEUT 296 artiklaa on rikottu, koska komissio on virheellisesti luokitellut riidanalaisen säännöstön tukisäännöstöksi.

                           —

                           Komissio on rikkonut asetuksen N:o 2015/15899 1 artiklan d alakohtaa ja SEUT 197 artiklan 1 kohtaa, koska se on luokiteltu riidanalaisen säännöstön tukisäännöstöksi. Riidanalaista tukea ei voida myöntää yksinomaan Wetboek van de inkomstenbelastingen van 1992:n (vuoden 1992 tuloverolaki) 185 §:n 2 momentin b kohdan nojalla, vaan säännöksen soveltaminen edellyttää muita täytäntöönpanotoimenpiteitä.

                           —

                           Komissio on rikkonut SEUT 296 artiklaa, jonka kanssa komission perustelut ovat ristiriidassa. Ristiriita johtuu siitä, että komissio ei ole selittänyt, minkä vuoksi se on valikoivuuden arviointiperustetta tarkastellessaan katsonut, että aiemmat päätökset eivät perustuneet suoraan Wetboek van de inkomstenbelastingen 1992:n 185 §:n 2 kohdan b kohtaan, kun taas arvioidessaan tukisäännöstön olemassaoloa komissio olettaa, että edellä mainittu säännös ei edellytä muita täytäntöönpanotoimenpiteitä.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa on rikottu ja SEUT 296 artiklasta johtuva perusteluvelvollisuus on laiminlyöty, koska komissio ei ole arvioinut edun olemassaoloa oikein eikä ole soveltanut yksityinen sijoittaja -arviointiperustetta.

                           —

                           Komissio ei ole tutkinut, johtiko riidanalainen tukisäännöstö tosiasiallisesti SEUT 107 artiklan 1 kohdassa mukaisesti edun myöntämiseen vastaanottaville yrityksille. Näin on siitä huolimatta, että tämä edellytys on valtiontuen olemassaolon edellytys, joka komission on siis tutkittava ennen kuin se voi päättää, onko kyseessä valtiontuki; muutoin se syyllistyy SEUT 296 artiklan mukaisen perusteluvelvollisuutensa laiminlyöntiin

                           —

                           Belgian valtio on myöntäessään kantajalle riidanalaisen edun toiminut taloudellisena toimijana markkinataloudessa. Belgian valtio sijoitti rahaa kantajaan verohelpotuksen muodossa, mistä se voi kantajalle asetettujen ehtojen perusteella odottaa saavansa taloudellisesta näkökulmasta tarkastellen merkittävän tuoton. Koska yksityinen sijoittaja -arviointiperuste ei ole poikkeus, jota komission olisi sovellettava vain asianomaisen jäsenvaltion pyynnöstä, komissio on rikkonut SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja laiminlyönyt SEUT 296 artiklan mukaisen perusteluvelvollisuutensa, koska ei ole tutkinut, täyttyivätkö yksityinen sijoittaja -arviointiperusteen edellytykset.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan SEUT 107 artiklan 1 kohtaa on rikottu ja SEUT 296 artiklan mukainen perusteluvelvollisuus on laiminlyöty, koska komissio ei ole arvioinut oikein riidanalaisen säännöstön valikoivuutta.

                           —

                           Wetboek van de inkomstenbelastingen 1992:n 185 §:n 2 momentin b kohta ja siihen perustuva liian suurten voittojen vapauttamisjärjestelmä on avoin kaikille yrityksille, jotka ovat toisiinsa rinnastettavassa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa ja toteuttavat taloudellisia toimia, jotka ovat riidanalaisen säännöstön kohteena. Riidanalaista säännöstöä ei siis ole rajoitettu koskemaan tiettyjä yrityksiä, jotka voitaisiin erottaa erityisten tunnusmerkkien perusteella, eikä se tämän vuoksi ole SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuin tavoin valikoiva.

                           —

                           Komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen katsoessaan, että liian suurten voittojen vapauttaminen ei ole vertailujärjestelmän osa. Liian suurten voittojen vapauttaminen synergiaan ja mittakaavaetujen perusteella sovellettaessa arm’s length -periaatetta on olennainen osa toimenpiteitä, jotka määrittävät verotettavan kokonaisvoiton, eikä sitä näin ollen voida pitää sellaisena poikkeuksena vertailujärjestelmästä, joka johtaisi valikoivuuteen.

                           —

                           Komissio ei ole onnistunut näyttämään toteen, että Belgische Rulingcommissie olisi soveltanut markkinaehtoperiaatetta virheellisesti Wetboek van de inkomstenbelastingen 1992:n 185 §:n 2 momentin b kohdan soveltamisen yhteydessä. Komission päättely ei ole johdonmukaista – siinä otetaan huomioon tärkeitä seikkoja, jotka ovat kuitenkin keskenään ristiriitaisia tai niiltä puuttuu vaadittava johdonmukaisuus.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan takaisin perimistä koskeva velvollisuus loukkaa oikeusvarmuuden periaatetta.


title: Asia C-405/07 P: Valitus, jonka Alankomaiden kuningaskunta on tehnyt yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-182/06, Alankomaiden kuningaskunta v. Euroopan yhteisöjen komissio, 27.6.2007 antamasta tuomiosta

text:
               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/33

         Valitus, jonka Alankomaiden kuningaskunta on tehnyt yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-182/06, Alankomaiden kuningaskunta v. Euroopan yhteisöjen komissio, 27.6.2007 antamasta tuomiosta
   (Asia C-405/07 P)
   (2007/C 269/57)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Valittaja: Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: D. J. M. de Grave ja C. M. Wissels)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               riidanalainen tuomio kumotaan

               —

               asia palautetaan muiden kanneperusteiden osalta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaistavaksi

               —

               komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja esittää valituksensa tueksi kaksi perustetta:
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tulkinnut ensinnäkin huolellisuusvelvoitetta ja EY 253 artiklan mukaista perusteluvelvollisuutta virheellisesti katsomalla, että komissio ei ollut laiminlyönyt näitä velvollisuuksia jättäessään ottamatta kyseisen jäsenvaltion hyvissä ajoin ennen riidanalaista päätöstä (1) toimittamat relevantit tiedot huomioon päätöksessä ilman, että se olisi perustellut tätä tarkemmin.
   Toiseksi komissio on käyttänyt virheellisiä oikeudellisia kriteereitä kun se katsoi tutkiessaan, oliko kysymyksessä EY 95 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu erityinen ongelma, että

               i)

               sitä, onko ilmanlaatua koskeva erityinen ongelma olemassa, on arvioitava yksistään direktiivissä 1999/30/EY (2) asetettujen kriteereiden valossa ilman, että siinä otettaisiin huomioon, että jäsenvaltion on mahdotonta toteuttaa toimenpiteitä rajat ylittävien saasteiden torjumiseksi ja ilman, että sellaisilla perusteilla, kuten asukastiheys, maantieliikenteen tiheys useilla Alankomaiden alueilla ja asutusten sijainti maanteiden varsilla, olisi ollut sen suhteen merkitystä ja

               ii)

               jo silloin ei voi olla kyse edellä tarkoitetusta erityisestä ongelmasta, jos hyvin vähäisellä määrällä jäsenvaltioista on myös ilmanlaatua koskeva ongelma.

      (1)  Alankomaiden kuningaskunnan [EY] 95 artiklan 5 kohdan mukaisesti tiedoksi antamista kansallisista säännösluonnoksista, joissa säädetään dieselkäyttöisten ajoneuvojen hiukkaspäästöjen rajoittamisesta, 3.5.2006 tehty komission päätös 2006/372/EY (EUVL L 142, s. 16).

      (2)  Ilmassa olevien rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksien raja-arvoista 22.4.1999 annettu neuvoston direktiivi 1999/30/EY (EYVL L 163, s. 41).


title: Asia T-410/06: Kanne 21.12.2006 — Foshan City Nanhai Golden Step Industrial v. neuvosto

text:
               24.2.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 42/40

         Kanne 21.12.2006 — Foshan City Nanhai Golden Step Industrial v. neuvosto
   (Asia T-410/06)
   (2007/C 42/70)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Foshan City Nanhai Golden Step Industrial Co. Ltd (Hong Kong, Kiina) (edustajat: solicitor I. MacVay, R. Thompson, QC, ja barrister K. Beal)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto
   Vaatimukset

               —

               neuvoston asetus (EY) N:o 1472/2006 on kumottava siltä osin kuin sitä sovelletaan kantajaan

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan kantajalle tästä oikeudenkäyntimenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii tällä kanteella riidanalaisen asetuksen kumoamista EY 230 perusteella siltä osin kuin sillä otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli, jota sovelletaan kantajan Euroopan unioniin suuntautuvaan vientiin.
   Kantaja esittää vaatimustensa tueksi neljä oikeudellista perustetta:

               —

               kantaja väittää, että siihen, miten komissio on laskenut voittomarginaalin, jota käytetään laskennallisen arvon muodostamiseksi kantajan normaaliarvosta, liittyy ilmeinen virhe ja/tai sillä loukataan sen puolustautumisoikeuksia;

               —

               lisäksi kantaja väittää, että komissio on rikkonut perusasetuksen 3 artiklan vaatimuksia ja/tai tehnyt ilmeisen arviointivirheen, kun se ei ole ottanut huomioon merkityksellisiä tietoja, jotka koskevat markkinoiden rakennetta ja erityisesti sitä merkittävää asemaa, joka itsenäisillä välittäjillä oli kantajan valmistamien tuotteiden toimittamisessa;

               —

               kantajan mukaan komissio on myös rikkonut perusasetuksen 20 artiklaa ja/tai olennaisia menettelymääräyksiä ja/tai loukannut sen puolustautumisoikeuksia, kun se ei ilmoittanut asianmukaisesti lopullisia toimenpiteitä koskevasta olennaisesta muutoksesta, jota komissio ehdotti 7.7.–28.7.2006;

               —

               lopuksi kantaja väittää, että riidanalaisessa asetuksessa on lisäksi tehty ilmeinen arviointivirhe sen vahingon laajuuden ja keston osalta, johon päätöksessä nojaudutaan aineellisen vahingon määrittämiseksi ja tullin käyttöönottamiseksi kantajan osalta.


title: Asia T-164/02: Kaul GmbH:n 24.5.2002 nostama kanne sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan

text:
27.7.2002               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 180/31
Naipes Heraclio Fournier S.A.:n 17.5.2002 sisämarkkinoi-                 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
den harmonisointivirastoa (jäljempänä OHMI) vastaan
                          nostama kanne                                  –     kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavara-
                                                                               merkit ja mallit) kolmannen valituslautakunnan 4.3.2002
                         (Asia T-162/02)                                       tekemän päätöksen valitusasiassa R 782/2000-3, joka
                                                                               koskee yhteisön tavaramerkin rekisteröintiin 49106
                                                                               CAPOL perustuvaa väitettä yhteisön tavaramerkkiä kos-
                         (2002/C 180/53)                                       kevaa hakemusta 000195370 ”ARCOL” vastaan
                    (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                       –     velvoittaa vastaajana olevan viraston korvaamaan oikeu-
                                                                               denkäyntikulut.
Naipes Heraclio Fournier S.A., Alava (Espanja) on nostanut
17.5.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivi-
rastoa vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Enrique
Armijo Chavarri.                                                         Yhteisön     tavaramerkin       Atlantic Richfield Company (siir-
                                                                         hakija:                         tynyt Bayer Aktiengesellschaftille)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               Yhteisön tavaramerkki,          Luokkiin 1, 17 ja 20 (mm. kemial-
                                                                         jota hakemus koskee:            liset aineet elintarvikkeiden säi-
–     kumoaa OHMIn toisen valituslautakunnan 28.2.2002                                                   löntään) kuuluvia tavaroita varten
      tekemän päätöksen                                                                                rekisteröity sanamerkki ”ARCOL”;
                                                                                hakemusnumero 195370
–     velvoittaa OHMIn korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Sen tavaramerkki- tai           Kantaja
                                                                         merkkioikeuden haltija,
                                                                         johon väitemenettelyssä
Kanneperusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         on vedottu:
Menettämishakemuksen            Kuvamerkki, jossa on ”pataku-            Tavaramerkki- tai merk-         Luokkaan 1 (mm. kemialliset ai-
kohteena oleva yhteisön         ningas” – rekisteröity numerolle         kioikeus, johon väiteme-        neet elintarvikkeiden säilöntään)
tavaramerkki:                   0000099019, luokan 16 tuotteita          nettelyssä on vedottu:          kuuluvia tavaroita varten rekiste-
                                varten (korttipelit)                                                     röity yhteisön tavaramerkki
                                                                                ”CAPOL”;         rekisteröintinumero
                                                                                49106
(Ks. tiedonanto asiassa T-160/02, Heraclio Fournier v. OHMI)
                                                                         Väiteosaston ratkaisu:          Väite on hylätty
                                                                         Valituslautakunnan rat-         Kantajan valitus on hylätty
                                                                         kaisu:
                                                                         Kanneperusteet:                 –      haltijan vaihtumista yhteisön
Kaul GmbH:n 24.5.2002 nostama kanne sisämarkkinoiden                                                            tavaramerkkiä koskevassa
  harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan                                                        hakemuksessa ei ole saatettu
                                                                                kantajan tietoon
                         (Asia T-164/02)
                                                                                –      uusien tosiseikkojen esittä-
                                                                                minen vielä valitusmenette-
                         (2002/C 180/54)                                                                        lyn aikana on asetuksen
                                                                                N:o 40/94 (1)mukaan mah-
(Oikeudenkäyntikieli määrätään ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                                               dollista
tuimen työjärjestyksen 131 artiklan 2 kohdan mukaisesti – Kieli,
                                                                                –      asetuksen N:o 40/94 8 artik-
               jolla kannekirjelmä on laadittu: saksa)
                                                                                lan 1 kohdan b alakohdassa
                                                                                tarkoitetun sekaannusvaaran
                                                                                virheellinen arviointi.
Kaul GmbH, kotipaikka Elmshorn (Saksa), on nostanut
24.5.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                         (1) Neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 yhteisön tavaramerkistä
tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivi-
                                                                             20.12.1993 (EYVL L 11, s. 1).
rastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustajat ovat
asianajajat G. Würtenberger ja R. Kunze. Muuna asianosaisena
valituslautakunnassa on ollut Bayer Aktiengesellschaft.


title: Asian C-300/96 poistaminen rekisteristä

text:
C 94/16               FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     28.3.98
         Asian C-120/96 (1) poistaminen rekisteristä                      Asian C-79/97 (1) poistaminen rekisteristä
                         (98/C 94/33)                                                    (98/C 94/37)
Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen    presidentin      Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen     presidentin
1.12.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-         1.12.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
ristä on poistettu asia C-120/96 (Finanzgericht Düsseldor-       ristä on poistettu asia C-79/97 (Finanzgericht Münchenin
fin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), FRUKO-Handelsge-            esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Happy Sports Michl
sellschaft mbH vastaan Hauptzollamt Emmerich.                    OHG vastaan Finanzamt Landshut.
(1) EYVL C 180, 22.6.1996.                                       (1) EYVL C 131, 26.4.1997.
         Asian C-300/96 (1) poistaminen rekisteristä                      Asian C-99/97 (1) poistaminen rekisteristä
                         (98/C 94/34)                                                    (98/C 94/38)
Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen    presidentin      Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen     presidentin
1.12.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-         1.12.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
ristä on poistettu asia C-300/96 (Schleswig-Holsteinisches       ristä on poistettu asia C-99/97 (Oberlandesgericht Wienin
Verwaltungsgerichtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö),            esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Verein zur Förderung
Erika Reimer vastaan Amt für Land- und Wasserwirtschaft          des freien Wettbewerbs im Medienwesen vastaan TV Spiel-
Flensburg.                                                       film Verlag Gesellschaft mbH.
                                                                 (1) EYVL C 131, 26.4.1997.
(1) EYVL C 336, 9.11.1996.
                                                                          Asian C-135/97 (1) poistaminen rekisteristä
         Asian C-345/96 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (98/C 94/39)
                         (98/C 94/35)
                                                                 Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen     presidentin
Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen    presidentin      1.12.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
1.12.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-         ristä on poistettu asia C-135/97 (Oberlandesgericht Wie-
ristä on poistettu asia C-345/96 (Landesarbeitsgericht Nie-      nin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Verein zur Förde-
dersachsenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Landes-            rung des freien Wettbewerbs im Medienwesen vastaan
hauptstadt Hannover vastaan Almut Sattler.                       MVF Magazin-Verlag am Fleetland Gesellschaft mbH.
(1) EYVL C 370, 7.12.1996.                                       (1) EYVL C 166, 31.5.1997.
         Asian C-414/96 (1) poistaminen rekisteristä                      Asian C-223/97 (1) poistaminen rekisteristä
                         (98/C 94/36)                                                    (98/C 94/40)
Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen    presidentin      Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen     presidentin
1.12.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-         1.12.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
ristä on poistettu asia C-414/96 (Sozialgericht Hamburgin        ristä on poistettu asia C-223/97 (Bundesvergabeamtin esit-
esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Mechthild Kehrl vas-            tämä ennakkoratkaisupyyntö), HDM Flugservice GesmbH
taan Allgemeine Ortskrankenkasse Hamburg, väliintuli-            vastaan Hauptverband der österreichischen Sozialversiche-
jana Bundesanstalt für Arbeit.                                   rungsträger.
(1) EYVL C 131, 26.4.1997.                                       (1) EYVL C 228, 26.7.1997.


title: Asia F-158/12: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 25.9.2013 — Marqués v. komissio (Henkilöstö — Sopimussuhteiset toimihenkilöt — Palvelukseen ottaminen — Kiinnostuksenilmaisupyyntö EPSO/CAST/02/2010 — Palvelukseen ottamisen ehdot — Asianmukainen työkokemus — Palvelukseen ottamista koskevan pyynnön hylkääminen)

text:
               9.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 325/51

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 25.9.2013 — Marqués v. komissio
   (Asia F-158/12) (1)

   (Henkilöstö - Sopimussuhteiset toimihenkilöt - Palvelukseen ottaminen - Kiinnostuksenilmaisupyyntö EPSO/CAST/02/2010 - Palvelukseen ottamisen ehdot - Asianmukainen työkokemus - Palvelukseen ottamista koskevan pyynnön hylkääminen)
   2013/C 325/81
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Éric Marques (Ennery, Ranska) (edustajat: asianajajat A. Salerno ja B. Cortese)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja G. Berscheid)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus, joka koskee sen päätöksen kumoamista, jolla hylättiin Luxemburgin infrastruktuuri- ja logistiikkatoimiston tekemä pyyntö ottaa kantaja palvelukseen tehtäväryhmän III sopimussuhteisena toimihenkilönä, ja vahingonkorvausvaatimus.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan komission 6.3.2012 tekemä päätös, jolla kieltäydyttiin Éric Marquesin palvelukseen ottamisesta tehtäväryhmän III sopimussuhteisena toimihenkilönä, kumotaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Éric Marquesin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 86, 23.3.2013, s. 30.


title: Asia C-320/05 P: Fred Olsen, S.A:n 22.8.2005 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) asiassa T-17/02, Fred Olsen, S.A. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukee Espanjan kuningaskunta, 15.6.2005 antamasta tuomiosta

text:
               29.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 271/14

         Fred Olsen, S.A:n 22.8.2005 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) asiassa T-17/02, Fred Olsen, S.A. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukee Espanjan kuningaskunta, 15.6.2005 antamasta tuomiosta
   (Asia C-320/05 P)
   (2005/C 271/27)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Fred Olsen, S.A. on valittanut 22.8.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) asiassa T-17/02, Fred Olsen, S.A. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukee Espanjan kuningaskunta, 15.6.2005 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajana on abogado R. Marín Correa.
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1

               kumoaa valituksenalaisen tuomion, koska valittajan oikeutta esittää asiansa kannalta olennaisia todisteita loukattiin tai

               2

               toissijaisesti kumoaa valituksenalaisen tuomion ja antaa uuden tuomion, jolla kumotaan komission 25.7.2001 valtiontuesta NN 48/2001 tekemä päätös, (1) Fred Olsen S.A:n vaatimusten mukaisesti ja

               3

               toteuttaa ex aequo et bono muut toimenpiteet ja erityisesti lausuu oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta ensimmäisessä oikeusasteessa ja velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan ne.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Valittaja väittää ensinnäkin, että sen oikeutta esittää asiansa kannalta olennaisia todisteita loukattiin. Tämä oikeus kuuluu prosessuaalisiin oikeuksiin, joita suojataan Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklassa. Tämän ohella se väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan esitettyjä todisteita.
               Valittaja väittää, että edellä mainittua oikeutta loukattiin, koska se ei saanut esittää erilaisia asiakirjoja, jotka olivat olennaisia kumoamiskanteen kannalta. Kyseinen kanne hylättiin valittajan mukaan pääasiallisten perustelujensa osalta juuri siksi, että niiden tueksi ei ollut esitetty riittävästi todisteita. Valittaja väittää myös, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin vääristeli kumoamiskanteen perustelemisen kannalta olennaisia todisteita tai jätti ne huomiotta.

               2.

               Valittaja väittää toiseksi, että EY 253 artiklaa on rikottu riidanalaisen päätöksen olennaisten seikkojen perustelujen puutteellisuuden vuoksi. Tämä koskee erityisesti olennaista kysymystä, joka esitettiin kanteluissa, joihin kyseinen päätös perustui, ja joka koski niiden maksujen sopimusperustan puuttumista, jotka Transmediterránealle maksettiin henkilöstön uudelleenjärjestelykustannusten kattamiseksi.

               3.

               Kolmannen valitusperusteen mukaan EY 88 artiklaa ja asetuksen N:o 659/1999 19 artiklaa on rikottu. Tämä perustuu siihen, että meriliikenneyhteyksien liikennöimistä koskevasta sopimuksesta, joka tehtiin Transmediterránean ja Espanjan kuningaskunnan välillä vuonna 1978, 3.12.1997 tehdyssä komission päätöksessä vahvistetut tarkoituksenmukaiset toimenpiteet muodostuivat sopimuksessa käyttöön otetun tukijärjestelmän poistamisesta ja sen jatkamisen estämisestä Kanariansaarten välisessä lauttaliikenteessä.

               4.

               Neljännessä valitusperusteessa väitetään, että EY 86 artiklan 2 kohtaa ja EY 173 artiklaa on rikottu, koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on ylittänyt toimivaltansa ja tehtävänsä muutoksenhakuelimenä, kun se on ratkaissut kumoamiskanteen ja vahvistanut riidanalaisen päätöksen pätevyyden. Siinä väitetään myös, että EY 263 artiklaa on rikottu.
               Kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin vahvisti valituksenalaisessa tuomiossa tietyistä väitetysti yleishyödyllisistä palvelusuorituksista maksettujen korvausten pätevyyden, se ei valittajan mukaan rikkonut yksinomaan EY 86 artiklan 2 kohtaa ja sitä koskevaa oikeuskäytäntöä (koska edellytykset, jotka tässä kohdassa on vahvistettu maksujen pätevyyden hyväksymiseksi, eivät täyttyneet), vaan myös ylitti toimivaltansa. Tämä johtuu siitä, että se perusti tuomionsa muihin kuin päätöksessä esitettyihin perusteisiin ja perusteluihin, jotka esitettyjen väitteiden ja todisteiden valossa ovat valittajan mukaan osoittautuneet virheellisiksi.

      (1)  EYVL 2002, C 96, s. 4.