title: Asia T-378/02: Technische Glaswerke Ilmenau GmbH:n 17.12.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 55/30                  FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                          8.3.2003
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Technische Glaswerke Ilmenau GmbH:n 17.12.2002 Eu-
                                                                            roopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-378/02)
Kantajat, jotka ovat Saksassa tuotetun lehmänmaitofetan pää-
tuottajia, vaativat komission asetuksen N:o 1829/2002 ku-
moamista (1).                                                                                (2003/C 55/81)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Kantajat toteavat, että Kreikan 17.1.1995 tekemässä ilmoituk-
sessa olevat tiedot eivät täytä suojattujen alkuperänimitysten
luetteloon merkitsemiseksi vaadittavia muodollisia edellytyk-
siä. Kreikan hakemus jätettiin nimittäin myöhässä, siten että            Technische Glaswerke Ilmenau GmbH, Ilmenau (Saksa), on
komissio ei olisi saanut ottaa ”Fetaa” luetteloon asetuksen              nostanut 17.12.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-
N:o 2081/92 (2) 17 artiklan mukaisessa lyhennetyssä menette-             keusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
lyssä. Lisäksi nimitystä Feta ei ole mahdollista suojata kyseisen        komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat
asetuksen 17 artiklan nojalla, koska Kreikka on suojan-                  G. Schohe ja C. Arhold, prosessiosoite Luxemburgissa.
nut Fetan kansallisella suojalla vasta 11.1.1994, eli melkein
6 kuukautta asetuksen N:o 2081/92 voimaantulon jälkeen.
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         –      kumoaa 2.10.2002 tehdyn komission päätöksen
Kantajat katsovat sitten, että riitautettu asetus ei millään                    K(2002) 2147 lopull., joka koski Saksan tukea Technische
tavoin vastaa yhteisöjen tuomioistuimen 16.3.1999 antaman                       Glaswerke Ilmenau GmbH:lle, ja
tuomion (3) perusteluita, joiden mukaan komission on pantava
ratkaiseva paino Kreikan hakemuksen jättämisajankohtana
jäsenvaltioissa ja maailmanlaajuisesti jo laillisesti kehittyneille      –      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
markkinoille. Tuote ”feta” ei voi saada suojaa, koska se ei
ole suojattu alkuperänimitys, vaan yleisnimitys. Asetuksen
N:o 2081/92 3 artiklan 1 kohdan mukaan yleisnimiä ei saa
rekisteröidä. Feta ei ole myöskään Kreikasta, vaan Välimeren ja          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Balkanin alueelta peräisin oleva tuote. Fetaa on tuotettu
ja nautittu kuudessa jäsenvaltiossa huomattavia määriä jo
kymmeniä vuosia. Lisäksi Kreikalla on todistustaakka siitä, että         Kantaja hankki selvitystilassa olevalta Ilmenauer Glaswerke
feta ei ole yleisnimitys, eikä se ole näyttänyt tätä toteen.             GmbH:lta, joka on Saksan yhdistymiseen liittyviä erityistehtä-
                                                                         viä hoitavan liittovaltion laitoksen (BvS) yritys, neljä tuotanto-
                                                                         linjaa lasin valmistukseen. Kumottavaksi vaadittavassa päätök-
                                                                         sessä komissio luokitteli kaksi Saksan tähän hankintaan liitty-
Kantajat esittävät vielä, että asetuksen N:o 2081/92 2 ja                vää toimenpidettä tueksi: kyseessä oli BvS:lle annettu takaus
4 artiklan edellytykset jäävät täyttymättä. Feta ei ole perinteinen      jäljellä olevasta kauppahinnasta, joka oli suuruudeltaan
maantieteellinen nimi. Nimitys feta tulee italian kielestä ja sillä      1,8 miljoonaa Saksan markkaa. BvS:n mukaan oli sovittu, että
tarkoitetaan siivua/levyä ja se oli jo ennen asetuksen N:o 2081/         takaus korvataan päävelalla. Thüringer Aufbaubank (TAB)
92 antamista yleisnimitys ja sitä saatiin näin ollen käyttää             myönsi kantajalle 2 miljoonan saksan markan suuruisen
jäsenvaltioiden välisessä kaupassa. Lopuksi nimityksen Feta              lainan. Komissio piti näitä toimenpiteitä yhteismarkkinoille
merkitsemisellä luetteloon loukataan yhteisön oikeuden mu-               soveltumattomina.
kaan suojattua omaisuudensuojan ja ammatinharjoittamisen
perusoikeutta, eikä omaisuudensuojan loukkaamista voida
myöskään perustella EY 30 artiklan nojalla.                              Kantajan mielestä TAB:n laina kantajalle ei ollut tukea, koska
                                                                         se oli markkinaehtoinen, komission hyväksymän yleisen tuki-
                                                                         säännöstön mukainen ja sen tarkoituksena oli vastata kantajan
                                                                         korvausvaatimusta Thüringenin osavaltiota kohtaan, jonka
( 1) Komission asetuksen (EY) N: 1107/96 liitteen muuttamisesta          perusteena tuona ajankohtana oli valtion vastuu. Loppukaup-
     nimityksen ”Feta” osalta 14 päivänä lokakuuta 2002 annettu          pahinnasta kolmen tuotantolinjan osalta annetun takauksen
     komission asetus (EY) N:o 1829/2002 (EYVL L 277, s. 10).
                                                                         korvaaminen päävelalla ei myöskään ollut tukea.
( 2) Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkin-
     töjen ja alkuperänimitysten suojasta 14 päivänä heinäkuuta 1992
     annettu neuvoston asetus N:o 2081/92 (EYVL L 208, s. 1).
( 3) Yhdistetyt asiat C-289/96, C-293/96 ja C-299/96, Tanska ym. v.      Kantaja toteaa edelleen, ettei komissio ole osoittanut, että
     komissio, tuomio 16.3.1999 (Kok. 1999, s. I-1541).                  toimenpiteet olisivat omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden
                                                                         väliseen kauppaan. Lisäksi EY 87 artiklan 3 kohdan c alakoh-
                                                                         dan mukaisen hyväksynnän epääminen merkitsee arviointivir-
                                                                         hettä ja perusteluvirhettä. Komissio on jättänyt tärkeitä seikkoja
                                                                         ottamatta lukuun harkinta-aineistossaan, jonka se on asettanut
 ---pagebreak--- 8.3.2003                   FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                          C 55/31
arviointinsa perustaksi: tärkein kilpailija saa monopoliaseman,         nostanut 18.12.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-
jos kantajaa ei enää ole. Kantajan kannattavuusnäkymiä tut-             keusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
kiessaan komissio on sivuuttanut erään yksityisen sijoittajan           komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat
osallistumisen, kantajan uusimman rakennejärjestelysuunnitel-           Michel-Jean Jacquot ja Olivier Prost.
man, olennaisia seikkoja taloutta koskevissa tiedoissa ja kanta-
jan myönteisen kehityksen.
                                                                        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Kantaja väittää myös, että komissio on aiemmassa menettelyssä
tehnyt päätöksen kauppahinnan mukauttamisen osalta ( 1) ja              –     kumoaa komission asetuksen (EY) N:o 1107/96 liitteen
siten keinotekoisesti hajottanut tutkintansa, joka liittyy uudel-             muuttamisesta nimityksen ”Feta” osalta 14 päivänä loka-
leenjärjestelyyn kokonaisuudessaan. Oli myöhäistä ryhtyä li-                  kuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1829/
säksi viralliseen tutkintamenettelyyn, joka koski vain TAB-                   2002 ( 1);
lainaa ja vakuuden muuntamista. Hyvän hallintotavan periaate
olisi edellyttänyt, että komissio arvioi rakennejärjestelyn yhte-
nä kokonaisuutena.                                                      –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kantajan mukaan komissio on niin ikään loukannut kantajan
puolustautumisoikeuksia. Menettelyn hajottamisen seuraukse-
na kantaja saattoi vain osaksi ottaa kantaa toimenpiteisiin, ja         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
komissio on evännyt lainvastaisesti kantajalta oikeuden tutus-
tua asiakirjoihin ja tulla kuulluksi. Komissio on loukannut
yhdenvertaisuusperiaatetta, kun se ei antanut kantajalle ja
Saksan hallitukselle tilaisuutta lausua käsitystä kilpailijan lau-      Kantaja on toimialakohtainen järjestö, joka edustaa siihen
sunnosta, jonka komissio oli kyseiselle kilpailijalle esittämiensä      kuuluvien kaikkien lampaanmaitopohjaisen fetajuuston tuotta-
kysymysten johdosta saanut.                                             jien etuja.
Komissio ei myöskään ole osoittanut, että asianomaisten
tukien takaisin perimisellä kyettäisiin palauttamaan tilanne            Riidanalaisessa asetuksessa varataan nimitys ”Feta” – suojattu
ennalleen esillä olevassa tapauksessa. Takaisinperinnässä on            alkuperänimitys – kreikkalaisille tuottajille. Yhteisöjen tuo-
kyse seuraamuksesta, joka ylittää komission rajalliset toimival-        mioistuin on jo vuonna 1996 kumonnut komission samasta
tuudet.                                                                 asiasta antaman asetuksen (2).
( 1) Komission 12.6.2001 tekemä päätös K(2001) 1549, joka koski         Kantaja esittää kumoamiskanteensa tueksi, että asetuksen
     Saksan valtiontukea Technische Glaswerke Ilmenau GmbH:lle ja
                                                                        N:o 2081/92 ( 3) 17 artiklan mukaisen niin kutsutun ”yksinker-
     josta kantaja valitti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen
     (asia T-198/01, EYVL C 303, s. 25).                                taistetun” menettelyn valinta ei ollut oikeutettu eikä perusteltu.
                                                                        Tähän menettelyyn turvautuminen ei nimittäin edellytä ainoas-
                                                                        taan sitä, että on olemassa kansallisten viranomaisten hakemus,
                                                                        joka koskee ennen asetuksen N:o 2081/92 voimaantuloa
                                                                        hakemuksen esittäneessä jäsenvaltiossa oikeudellisesti suojat-
                                                                        tua nimitystä, vaan myös sitä, ettei kyseinen nimitys ole
                                                                        oikeudellisesti suojattu eikä käytössä muissa kuin hakemuksen
                                                                        esittäneessä jäsenvaltiossa. Termiä ”Feta” ei kuitenkaan ollut
                                                                        lainsäädännössä tarkoitetulla tavalla oikeudellisesti suojattu
Confédération générale des producteurs de lait de brebis                Kreikassa – hakemuksen esittäneessä jäsenvaltiossa – asetuksen
et des industriels de roquefortin 18.12.2002 Euroopan                   N:o 2081/92 tullessa voimaan. Tätä samaa termiä ei sitä
         yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                    vastoin ollut pelkästään oikeudellisesti suojattu Tanskassa
                                                                        ennen asetuksen N:o 2081/92 voimaantuloa, vaan lisäksi sen
                                                                        käyttö on levinnyt Ranskaan ja koko maailmaan.
                            (Asia T-381/02)
                             (2003/C 55/82)                             Kantaja katsoo seuraavaksi, että komissio on laiminlyönyt
                                                                        velvollisuuksiaan termin ”Feta” yleisyyden arvioinnissa ja rikko-
                                                                        nut asetuksen N:o 2081/92 3 artiklan 1 kohtaa, koska se on
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                        jälleen jättänyt ottamatta riittävästi huomioon tiettyjä tekijöitä
                                                                        ja erityisesti tilannetta jäsenvaltiossa, josta nimi on peräisin,
                                                                        tilannetta muissa jäsenvaltioissa ja asian kannalta merkityksel-
                                                                        listä kansallista ja yhteisön lainsäädäntöä. Lisäksi kantaja
Confédération générale des producteurs de lait de brebis et             katsoo, että komissio on rikkonut asetuksen N:o 2081/92
des industriels de roquefort, kotipaikka Millau (Ranska) on             2 artiklan 3 kohtaa.


title: Asia C-475/99: Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalzin 8.12.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ambulanz Glöckner vastaan Landkreis Südwestpfalz, jossa kuultavina 1. Arbeiter-Samariter-Bund Landesverband Rheinland-Pfalz e.V. ja 2. Deutsches Rotes Kreuz Landesverband Rheinland-Pfalz e.V. sekä virkansa puolesta edustettuna yleisen edun valvoja, Mainz

text:
C 63/12                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          4.3.2000
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             Euroopan yhteisöjen komission 16.12.1999 Ruotsin ku-
                                                                                ningaskuntaa vastaan nostama kanne
1. toteaa, että Itävallan tasavalta on jättänyt noudattamatta
     EY:n perustamissopimuksen mukaiset velvollisuutensa,
     koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa työntekijöi-
     den suojelemiseksi vaaroilta, jotka liittyvät biologisille                                    (Asia C-478/99)
     tekijöille altistumiseen työssä annetun neuvoston direktii-
     vin 90/679/ETY (seitsemäs direktiivin 89/391/ETY 16 ar-
     tiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) mukauttami-
     sesta tekniseen kehitykseen 30 päivänä kesäkuuta 1995                                          (2000/C 63/24)
     annetun komission direktiivin 95/30/EY (1) noudattamisen
     edellyttämiä kaikkia lakeja, asetuksia ja hallinnollisia
     määräyksiä.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission on nostanut 16.12.1999
2. velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ruotsin kunin-
     kulut.                                                              gaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat oikeudellisen
                                                                         yksikön virkamiehet Leo Parpala ja Paolo Stancanelli ja proses-
                                                                         siosoite Luxemburgissa on c/o komission oikeudellisen yk-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      sikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,
                                                                         Kirchberg, Luxemburg.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
asiassa C-460/99 (2) olevia oikeudellisia perusteita ja pääasialli-
sia perusteluja; Direktiivin 95/30/EY 2 artiklassa täytäntöönpa-
                                                                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
nolle säädetty määräaika päättyi 30.11.1996.
(1) EYVL L 155, 6.7.1995, s. 41.                                         1. vahvistaa, että Ruotsin kuningaskunta ei ole noudattanut
(2) Ks. tämän virallisen lehden s. 11.                                        kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5 päivänä
                                                                              huhtikuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin
                                                                              93/13/ETY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
                                                                              antanut direktiivin 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun
                                                                              liitteen noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
                                                                              hallinnollisia määräyksiä;
Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalzin 8.12.1999 te-
kemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                     2. velvoittaa Ruotsin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
asiassa Ambulanz Glöckner vastaan Landkreis Südwest-
pfalz, jossa kuultavina 1. Arbeiter-Samariter-Bund Landes-
verband Rheinland-Pfalz e.V. ja 2. Deutsches Rotes Kreuz
Landesverband Rheinland-Pfalz e.V. sekä virkansa puoles-
          ta edustettuna yleisen edun valvoja, Mainz                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                           (Asia C-475/99)
                                                                         Komissio pitää tärkeänä, että direktiivi pannaan täytäntöön
                            (2000/C 63/23)                               siten, että oikeusvarmuuden toteutuminen turvataan ja että
                                                                         oikeustila on yksityisten oikeussubjektien kannalta selvä, jotta
Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz on pyytänyt                       niillä on mahdollisuus saada tieto kaikista oikeuksistaan.
8.12.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-
jen tuomioistuimeen 15.12.1999, Euroopan yhteisöjen tuo-
mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Ambulanz Glöckner
vastaan Landkreis Südwestpfalz, jossa kuultavina 1. Ar-                  Direktiivin 8 artiklassa vahvistetaan, että direktiivi on vähim-
beiter-Samariter-Bund Landesverband Rheinland-Pfalz e.V. ja              mäisdirektiivi, kun taas 3 artiklan 3 kohdassa viitataan liitteessä
2. Deutsches Rotes Kreuz Landesverband Rheinland-Pfalz e.V.              olevaan ohjeelliseen luetteloon. Jäsenvaltiot voivat lisätä siihen
sekä virkansa puolesta edustettuna yleisen edun valvoja, Mainz,          muitakin ehtoja, muotoilla ehdot ankarammiksi (rajoittaen
seuraavaan kysymykseen:                                                  enemmän elinkeinonharjoittajan vapautta) tai muuttaa luette-
                                                                         lon 2 kohdan a-d alakohdassa tarkoitettua soveltamisalaa. Sen
Onko EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan 1 kohdan                      sijaan ne eivät voi poistaa sopimusehtoja eivätkä muotoilla
sekä 81 artiklan ja sitä seuraavan artiklan mukaista antaa               niitä kuluttajan kannalta epäedullisemmiksi. Siitä, että 3 artik-
sairaankuljetuspalvelujen osalta monopoli maantieteellisesti             lan 3 kohdassa viitataan luetteloon ja että johdanto-osan
rajatulle alueelle?                                                      seitsemännessätoista perustelukappaleessa säädetään, että
                                                                         jäsenvaltiot voivat vain laajentaa tai rajoittaa ehtojen soveltami-
                                                                         salaa lainsäädännöllään, seuraa myös, että luettelo on sisälly-
                                                                         tettävä kansalliseen säädöstekstiin.


title: Asia F-35/06: Kanne  30.3.2006  — Grünheid v. komissio

text:
               17.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/36

         Kanne 30.3.2006 — Grünheid v. komissio
   (Asia F-35/06)
   (2006/C 143/70)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Sabine Grünheid (Overijse, Belgia) (edustaja: asianajaja E. Boigelot)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               sellainen 20.7.2004 tehty päätös, jota ei annettu kantajalle tiedoksi mutta jonka olemassaolosta hän sai tietää sattumalta 23.6.2005, kun toinen hänen tekemänsä ja viitteellä R/162/05 numeroitu valitus hylättiin, ja jonka sisältöön hän pääsi pyynnöstään tutustumaan 29.6.2005, on kumottava sikäli kuin hänet määritetään siinä lopullisesti palkkaluokkaan A7 ja palkkatasolle 3, ja on kumottava kaikki tästä johtuvat ja/tai tähän liittyvät toimet

               —

               sellainen nimittävän viranomaisen 16.12.2005 tekemä ja 10.1.2006 tiedoksi antama päätös on kumottava, jolla hylättiin kantajan valitus, joka oli rekisteröity 22.9.2005 viitteellä R/732/05

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa niitä perusteita vastaaviin perusteisiin, joihin hän on jo vedonnut toisessa vireille panemassaan asiassa F-101/05 (1).

      (1)  EUVL C 10, 14.1.2004, s. 26 (asia oli pantu vireille Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa ja rekisteröity numerolla T-388/05)


title: Schleswig-Holsteinisches Oberverwaltungsgerichtin 27.10.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö hallintoriita-asiassa Matthias Witt vastaan Amt für Land- und Wasserwirtschaft (Asia C-356/95)

text:
20.1.96             I FI 1                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    N:o C 16/5
     YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                               laskea yhteen suoramyyntien ja toimitusten viitemääriä,
                        (toinen jaosto ),                           jotka ovat toisistaan riippumattomia.
               16 päivänä marraskuuta 1995 ,                        (') EYVL N:o C 233 , 20.8.1994
asiassa C-196/94 (Conseil d'Etat du Luxembourgin comité
du contentieux'n esittämä ennakkoratkaisupyyntö ), Cathe
rine Schiltz-Thilmann vastaan Ministre de l'Agriculture^)
(Ennakkoratkaisupyyntö — Maito- ja maitotuotealan
yhteisestä markkinajärjestelystä 27 päivänä kesäkuuta               Bayerisches Verwaltungsgericht Miinchenin 14.6.1995
1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 804/68                   tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
5 c artiklan tulkinta — Lisämaksu — Viitemäärä —                    hallintoriita-asiassa     Selma     Kadiman   vastaan  Freistaat
                              Ylitys)                                                                Bayern
                          ( 96/C 16/09 )                                                     (Asia C-351/95 )
                                                                                ( 96/C 16/ 10 )
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                    Bayerisches Verwaltungsgericht Munchen ( 7, jaosto ) pyytää
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan               14.6.1995 tekemällään päätöksellä , joka on saapunut
   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)               Euroopan         yhteisöjen       tuomioistuimen    kirjaamoon
                                                                    13.11.1995 , yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua
                                                                    hallintoriita-asiassa Selma Kadiman vastaan Freistaat Bay
Asiassa C-196/94, jonka Conseil d'Etat du Luxembourgin              era seuraaviin kysymyksiin :
comité du contentieux on saattanut EY:n perustamissopi
muksen 177 artiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen            1 . Edellyttääkö ETY:n ja Turkin välisen assosioinnin
käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui
                                                                          kehittämiseksi perustetun assosiointineuvoston teke
messa vireillä olevassa riita-asiassa Catherine Schiltz-Thil
                                                                          män päätöksen N:o 1 /80 (ANP N:o 1 /80 ) 7 artiklan
mann vastaan Ministre de l'Agriculture ennakkoratkaisun                   ensimmäisen virkkeen soveltaminen, että perheen
maito- ja maitotuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä                 yhteiselämä edelleen jatkuu silloin, kun muut edelly
27 päivänä kesäkuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen                     tykset täyttyvät ?
(ETY ) N:o 804/68 ( EYVL N:o L 148 , s. 13 ) 5 c artiklan,
sellaisena kuin se on muutettuna 31 päivänä maaliskuuta
1984 annetulla neuvoston asetuksella ( ETY ) N:o 856/84             2 . Edellyttääkö ANP:n N:o 1 /80 7 artiklan ensimmäisen
                                                                          virkkeen ensimmäisen luetelmakohdan soveltaminen
( EYVL N:o L 90, s. 10 ) ja 23 päivänä toukokuuta 1985
annetulla neuvoston asetuksella ( ETY ) N:o 1298/85 ( EYVL                kolmen vuoden yhtäjaksoista säännönmukaista asumis
N:o L 137, s . 5 ), sekä maito- ja maitotuotealan yhteisestä              ta jossain yhteisön jäsenvaltiossa ?
markkinajärjestelystä annetun asetuksen ( ETY ) N:o 804/68
5 c artiklassa tarkoitetun maito- ja maitotuotealan maksun          3.    Luetaanko ANP:n N:o 1 /80 7 artiklan ensimmäisen
                                                                          virkkeen ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitet
soveltamista koskevista yleisistä säännöistä 31 päivänä
maaliskuuta 1984 annetun asetuksen ( ETY ) N:o 857/84                     tuun kolmen vuoden säännönmukaiseen asumiseen
( EYVL N:o L 90 , s . 13 ) 6 a artiklan, sellaisena kuin se on            välillä tapahtunut viiden kuukauden pituinen vapaaeh
muutettuna 26 päivänä helmikuuta 1985 annetulla neu                      toinen tai pakollinen oleskelu Turkissa ?
voston asetuksella ( ETY ) N:o 590/85 ( EYVL N:o L 68 , s . 1 ),
tulkinnasta , yhteisöjen tuomioistuin ( toinen jaosto ),
toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja G. Hirsch,
tuomarit G. F. Mancini ( esittelevä tuomari ) ja F. A.
Schockweiler, julkisasiamies : G. Cosmas, kirjaaja : R. Grass,
on antanut 16.11.1995 tuomion, jonka tuomiolauselma on                    Schleswig-Holsteinisches Oberverwaltungsgerichtin
seuraava :
                                                                    27.10.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat
                                                                    kaisupyyntö hallintoriita-asiassa Matthias Witt vastaan
                                                                                Amt für Land- und Wasserwirtschaft
Maito- ja maitotuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä                                    ( Asia C-356/95 )
annetun asetuksen (ETY) N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoi
tetun maito- ja maitotuotealan maksun soveltamista koske                                        ( 96/C 16/11 )
vista yleisistä säännöistä 31 päivänä maaliskuuta 1984
annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 857/84 6 a artik              Schleswig-Holsteinisches Oberverwaltungsgericht ( 3 , jao
laa, sellaisena kuin se on muutettuna 26 päivänä helmikuuta          sto ) pyytää 27.10.1995 tekemällään päätöksellä, joka on
 1 985 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 590/85, ja          saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
maito- ja maitotuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä            21.11.1 995 , yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua
27 päivänä kesäkuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen                hallintoriita-asiassa Matthias Witt vastaan Amt für Land
 (ETY) N:o 804/68 5 c artiklan 7 kohtaa, sellaisena kuin se          und Wasserwirtschaft seuraaviin kysymyksiin:
 on muutettuna 3 1 päivänä maaliskuuta 1 984 annetulla
 neuvoston asetuksella (ETY) N:o 856/84 ja sittemmin 23              a ) Voiko jäsenvaltio tukijärjestelmästä tiettyjen peltokas
päivänä toukokuuta 1985 annetulla asetuksella (ETY)                       vien viljelijöille 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun
 N:o 1298/85, on tulkittava siten, että niissä ei sallita                  neuvoston asetuksen (ETY ) N:o 1765/92 ( 1 ) 3 artiklan
 kansallisen tason mahdollisen ylituotannon tutkimiseksi                   1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan määritellä
 ---pagebreak--- N:o C 16/6              FI                       Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                       20.1.96
     eri tuotantoalueita ilmoittamatta määrittelyssä käytet             2 . Euroopan atomienergiayhteisön komission on kor
     tyjä perusteita ?                                                         vattava tämä vahinko joko asianosaisten keskenään
                                                                               tekemän sopimuksen ehtojen mukaisesti tai , jos
b ) Mikäli kysymykseen a ) vastataan myöntävästi : Voiko                       sopimukseen ei päästä , sen on 60 päivän kuluessa
     jäsenvaltio, joka tämän asetuksen 2 artiklan 2 kohdan                     yhteisöjen tuomioistuimen antamasta tuomiosta
     toisen alakohdan kolmannen virkkeen mukaisesti on                         korvattava vahinko yhteisöjen tuomioistuimen vah
     päättänyt siten, että alueella ei tarkoiteta jäsenvaltion                 vistamien edellytysten mukaisesti .
     koko aluetta , vaan kulloinkin perusviljelyalaksi määri
     teltyä osaa sen alueesta, kuten Saksan liittotasavalta on       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     tehnyt, periaatteessa määritellä kulloisenkin perusvilje
     lyalojen alueen myös asetuksen 3 artiklan 1 kohdan              — Yhteisön oikeuden rikkominen: Komissio on kiistänyt,
     ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuksi tuotantoalu                mutta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on toden
     eeksi, jolla on sama viljojen keskituotos ? Missä tapauk        - nut, että Euratomin perustamissopimuksen 66 artiklan
     sissa " tuotokseen vaikuttavat erityispiirteet, kuten maa          nojalla käyttäjien on ensin käytettävä se aineisto, jota
     perän hedelmällisyys," edellyttävät kuvatunlaisessa läh            tarjotaan yhteisössä , ennen kuin ne voivat tehdä han
     tökohtatilanteessa sitä, että perusviljelyalat jaetaan              kintoja yhteisön ulkopuolelta . Käyttäjät voivat kuiten
     edelleen eri tuotantoalueiksi, joilla on erilaiset viljojen         kin vain vetoamalla kohtuuttomaan hintaan ( jota neu
     keskituotokset ?                                                    vosto ei ole vahvistanut — 69 artikla — eikä myöskään
                                                                         hintoja ole tasattu ) kieltäytyä hankkimasta hankinta
(M EYVL N:o L 181 , 1.7.1992 , s . 12                                    keskukselta ja tehdä hankinnat yhteisön ulkopuolisista
                                                                         maista ( 66 artikla ). Väistämätön johtopäätös tästä on
                                                                         se , että hankintakeskuksen tarjoamien yhteisössä tuotet
                                                                         tujen aineiden menekki taataan sisämarkkinoilla , joilla
                                                                         kysyntä on suurempi kuin tarjonta , jos pyydetty hinta ei
                                                                         ole kohtuuton . Yhteisön tuottajien suosituimmuus
                                                                         asema yhteisössä on näin ollen ilmeinen .
ENU — Empresa Nacional de Urânio SA:n 21.11.1995
tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus                   Muutoin kuin yhteisön tuotannon osalta komissio voi
asteen tuomioistuimen laajennetun toisen jaoston                         ottaa huomioon tilaukset vain, jos se onnistuu ostamaan
15.9.1995 antamasta tuomiosta yhdistetyissä asioissa                     aineita yhteisön ulkopuolisista maista . Tämä tarkoittaa ,
T-458/93 ja T-523/93 , ENU — Empresa Nacional de                         että ainoa tuotanto, jonka hankintakeskus ja käyttäjät
      Urânio SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio                     voivat varmasti ottaa lukuun, on se , jota yhteisön
                         ( Asia C-357/95 P                               tuottajien on tarjottava hankintakeskukselle . Hankinta
                             ( 96/C 16/ 12 )                             keskuksen on puolestaan tilauksia täyttäessään asetet
                                                                         tava yhteisön tuotanto etusijalle ja tuotava aineita
                                                                         yhteisöön muualta vain, jos se on välttämätöntä . Jos
ENU — Empresa Nacional de Urânio SA on valittanut                         näin ei meneteltäisi , yhteisön tuotannon jatkuvuuden ja
21.11.1995 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroo                     kehittymisen " päätavoite " ja pitkällä aikavälillä myös
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                    kin yhteisön omavaraisuuden takaamisen tavoite vai
laajennetun toisen jaoston 15.9.1995 antamasta tuomiosta                  keutuisivat .
yhdistetyissä asioissa T-458/93 ja T-523/93 , ENU —
 Empresa Nacional de Urânio SA vastaan Euroopan yhtei                    ENUn       hankintakeskukselle    kohtuulliseen    hintaan
 söjen komissio . Valittajan edustajat ovat professori , asian           tarjoaman rajoitetun tuotannon menekin takaamiseksi
 ajaja Joäo Mota de Campos ja asianajaja Joäo Luis Mota de                ei ole välttämätöntä edes vedota yhteisön suosituim
 Campos, Lissabon, ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o                    muuteen ja tunnustaa sitä . On ilmeistä , että niin kauan
Joaquim Calvo Basarän, 34 , boulevard Ernest Feltgen ,                    kuin tarjolla on yhteisössä tuotettuja aineita hintaan,
 Luxembourg.                                                              joka ei ole " kohtuuton ", hankintakeskus voi täyttää
                                                                          hankintoja koskevat tilaukset eivätkä käyttäjät voi 66
 Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                           artiklan mukaisesti tehdä sopimuksia suoraan yhteisön
                                                                          ulkopuolelta tulevista tilauksista . Ottaen huomioon
 a ) toteaa ,    että   valittajan    ensimmäisen  oikeusasteen           kiistattomasti riittämättömän yhteisön tuotannon,
      tuomioistuimessa esittämä vaatimus komission riidan                joka kattaa vain vajaat 25 prosenttia vakituisesta
      alaisen päätöksen kumoamisesta on perusteltu, ja näin               kulutuksesta, tämä johtaa siihen, että ENUn rajoitetun
      ollen kumoaa kyseisen päätöksen,                                    tuotannon menekki on taattu .
 b ) hyväksyy komissiota vastaan esitetyn vahingonkorvaus           — Yhteisön oikeuden rikkominen :           Koska hankintakes
      vaatimuksen alkuperäisen vaatimuksen mukaisesti ja                   kus, jota perustamissopimuksen määräysten rikko
      tämän vuoksi toteaa , että                                           misesta vastuussa oleva komissio on tukenut, ei ole nou
                                                                           dattanut VI luvun määräyksiä , se on aiheuttanut ENUlle
      1 , rikkoessaan Euratomin perustamissopimuksen                       vakavaa vahinkoa , jonka korvaamisesta yhtrisö on
          määräyksiä ja yhteisön oikeuden periaatteita                     vastuussa .
          komissio on aiheuttanut valittajalle vahinkoa , jonka
           suuruutta ei tällä hetkellä ole mahdollista tarkasti
           määritellä ,


               30.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 237/26

         (2006/C 237/43)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 224, 16.9.2006

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 212, 2.9.2006

      EUVL C 190, 12.8.2006

      EUVL C 178, 29.7.2006

      EUVL C 165, 15.7.2006

      EUVL C 154, 1.7.2006

      EUVL C 143, 17.6.2006

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Asia C-15/06 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 22.3.2007 — Regione Siciliana v. Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku — Euroopan aluekehitysrahasto (EAKR) — Rahoitustuen päättäminen — Kumoamiskanne — Tutkittavaksi ottaminen — Alueellinen tai paikallinen yksikkö — Tätä yksikköä suoraan ja erikseen koskevat toimenpiteet — Yksityistä suoraan koskeva toimi)

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/15

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 22.3.2007 — Regione Siciliana v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-15/06 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Euroopan aluekehitysrahasto (EAKR) - Rahoitustuen päättäminen - Kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen - Alueellinen tai paikallinen yksikkö - Tätä yksikköä suoraan ja erikseen koskevat toimenpiteet - Yksityistä suoraan koskeva toimi)
   (2007/C 96/24)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Valittaja: Regione Siciliana (edustaja: asianajaja G. Aiello)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: E. de March ja L. Flynn, avustajanaan avvocatessa G. Faedo)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu ensimmäinen jaosto) asiassa T-60/03, Regione Sicilia v. Euroopan yhteisöjen komissio, 18.10.2005 antamasta tuomiosta, jolla kumottiin Euroopan aluekehitysrahaston infrastruktuuri-investointeihin Italiassa (alue: Sisilia) myöntämän, vähintään 15 miljoonan euron suuruisen tuen peruuttamisesta ja komission suorittaman tukiennakon takaisinperimisestä 11.12.2002 tehty komission päätös K(2002) 4905
   Tuomiolauselma

               1)

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-60/03, Regione Siciliana vastaan komissio, 18.10.2005 antama tuomio kumotaan.

               2)

               Regione Sicilian kanne, jossa se vaati Euroopan aluekehitysrahaston infrastruktuuri investointeihin Italiassa (alue: Sisilia) myöntämän, vähintään 15 miljoonan [euron] suuruisen tuen myöntämisestä 17.12.1987 tehdyllä komission päätöksellä K(87) 2090 026 Italian tasavallalle myönnetyn tuen peruuttamisesta ja komission suorittaman tukiennakon takaisinperimisestä 11.12.2002 tehdyn komission päätöksen K(2002) 4905 kumoamista, jätetään tutkittavaksi ottamatta.

               3)

               Lausunnon antaminen Regione Sicilianan tämän tuomiolauselman 1 kohdassa mainitusta tuomiosta tekemästä valituksesta raukeaa.

               4)

               Regione Siciliana velvoitetaan korvaamaan sekä tässä että ensimmäisessä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 74, 25.3.2006.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 27 päivänä tammikuuta 2000 asiassa T-49/97, TAT European Airlines SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valtiontuki – Lentoliikenne – Kolmessa erässä maksettavan tuen hyväksyminen – Kanne päätöksestä, jolla hyväksyttiin kolmas maksuerä – Tuen hyväksymistä koskevan uuden päätöksen tekeminen kumoamispäätöksen täytäntöönpanotoimena – Lausunnon antamisen raukeaminen – Edellytykset)

text:
18.3.2000               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 79/25
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                              YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                    MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                                 MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                26 päivänä marraskuuta 1999
                   27 päivänä tammikuuta 2000
                                                                        asiassa T-253/97, Kurt Giegerich vastaan Euroopan yhtei-
                                                                                söjen komissio (1)
asiassa T-49/97, TAT European Airlines SA vastaan Euroo-
                    pan yhteisöjen komissio (1)                         (Henkilöstö – Ylentämättä jättäminen – Kumoamiskanne ja
                                                                        vahingonkorvausvaatimus – Tutkittavaksi ottamisen edelly-
                                                                                tysten selvä puuttuminen)
(Valtiontuki – Lentoliikenne – Kolmessa erässä maksettavan
tuen hyväksyminen – Kanne päätöksestä, jolla hyväksyttiin                                         (2000/C 79/55)
kolmas maksuerä – Tuen hyväksymistä koskevan uuden
päätöksen tekeminen kumoamispäätöksen täytäntöönpano-
toimena – Lausunnon antamisen raukeaminen – Edellytyk-                                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                set)
                                                                        Asiassa T-253/97, Euroopan yhteisöjen komission entinen
                                                                        virkamies Kurt Giegerich, kotipaikka Osmate (Italia), edustaji-
                          (2000/C 79/54)                                naan asianajajat Bernd Potthast, Hans-Josef Rüber ja Albert
                                                                        Potthast, Köln, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
                                                                        Ernest Arendt, 8-10 rue Mathias Hardt vastaan Euroopan
                                                                        yhteisöjen komissio (asiamiehinään Christine Berardis-Kayser
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      ja Bertrand Wägenbaur), jossa kantaja vaatii 18.10.1996
                                                                        tehdyn komission päätöksen kumoamista, joka koski kantajan
                                                                        ylentämisvaatimuksen nimenomaista hylkäämistä ja vahingon-
Asiassa T-49/97, TAT European Airlines SA, kotipaikka Tours             korvauksen maksamista, ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
(Ranska), edustajanaan solicitor Romano Subiotto, asianajajat           tuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-
Robbert Snelders, Bryssel, ja Stéphanie Hallouët, Paris, proses-        johtaja V. Tiili sekä tuomarit R. M. Moura Ramos ja P. Mengoz-
siosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Elvinger, Hoss ja               zi, kirjaaja: H. Jung, on antanut 26.11.1999 määräyksen, jonka
Prussen, 15 côte d’Eich, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio           määräysosa on seuraava:
(asiamiehinään Nicholas Khan ja Ami Barav), jota tukee
Ranskan tasavalta (asiamiehinään Kareen Rispal-Bellanger ja             1) Kanne jätetään tutkimatta.
Frédérik Million) ja Compagnie nationale Air France, kotipaik-
                                                                        2) Kukin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
ka Pariisi, edustajinaan Olivier d’Ormesson ja Anne Wachs-
mann, Pariisi, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
Katia Manhaeve, 58 rue Charles Martel, jossa kantaja vaatii, että       (1) EYVL C 55, 20.2.1998.
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa 27.7.1996
tehdyn komission päätöksen, jolla oikeutettiin kolmannen
tukierän maksaminen Air Francen rakennemuutosta varten
(EYVL C 374, s. 9), yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuin (laajennettu toinen jaosto), toimien kokoonpa-
nossa: jaoston puheenjohtaja J. Pirrung sekä tuomarit J. Azizi,         YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
A. Potocki, M. Jaeger ja A. W. H. Meij, kirjaaja: H. Jung, on                              MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
27.1.2000 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seu-
raava:                                                                                24 päivänä marraskuuta 1999
                                                                        asiassa T-109/98, A.V.M. vastaan Euroopan yhteisöjen
1) Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.                                                           komissio (1)
                                                                        (Henkilöstö – Kanteen nostamisen määräaika – Maksutonta
2) Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoite-
                                                                        oikeudenkäyntiä koskevan pyynnön vaikutus – Tutkimatta
     taan korvaamaan yksi kolmasosa kantajan oikeudenkäyntikuluis-
                                                                                jättäminen)
     ta. Kantaja vastaa kahdesta kolmasosasta omista oikeudenkäyn-
     tikuluistaan.
                                                                                (2000/C 79/56)
3) Kumpikin väliintulija vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.                            (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                        Asiassa T-109/98, A.V.M., Euroopan yhteisöjen komission
                                                                        virkamies, kotipaikka Bryssel, edustajanaan asianajaja Olivier
(1) EYVL C 142, 10.5.1997.                                              Eben, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
                                                                        Jean Tonnar, 29 rue du Fossé, Esch/Alzette, vastaan Euroopan
                                                                        yhteisöjen komissio (asiamiehenään Julian Currall), jossa kanta-
                                                                        ja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoa-
                                                                        maan 10.10.1997 tehdyn komission päätöksen, jolla kantaja


title: Asia T-66/14: Kanne 24.1.2014 – Bredenkamp ym. v. neuvosto ja komissio

text:
               14.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/47

         Kanne 24.1.2014 – Bredenkamp ym. v. neuvosto ja komissio
   (Asia T-66/14)
   2014/C 112/60
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: John Arnold Bredenkamp (Harare, Zimbabwe), Echo Delta (Holdings) PCC Ltd (Castletown, Mansaari), Scottlee Holdings (Private) Ltd (Harare) ja Fodya (Private) Ltd (Harare) (edustajat: P. Moser, QC (Queen’s Counsel), ja solicitor G. Martin)

      Vastaajat: Euroopan komissio ja Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               määräämään prosessinjohtotoimena, että vastaajien on esitettävä kaikki tiedot ja todisteet, joita niillä saattaa olla hallussaan kantajien sisällyttämisestä luetteloon

               —

               velvoittamaan neuvoston ja/tai komission maksamaan kantajille vahingonkorvausta aineettomista ja aineellisista vahingoista, jotka aiheutuivat kantajille sääntöjenvastaisesti määrätyistä unionin seuraamuksista, joilla heidän nimensä lisättiin (ja pysytettiin vuoteen 2012 saakka) neuvoston asetuksen (EY) N:o 314/2004 liitteeseen neuvoston yhteisellä kannalla 2009/68/YUTP ja komission asetuksella (EY) N:o 77/2009, neuvoston päätöksellä 2010/92/YUTP ja komission asetuksella (EU) N:o 173/2010 sekä neuvoston päätöksellä 2011/101/YUTP ja komission asetuksella (EU) N:o 174/2011

               —

               määräämään, että vastaajien kantajille maksettavana olevalle summalle on maksettava tuomion antopäivästä alkaen Euribor + 2 prosenttiyksikön suuruista (tai jonkin muun määrättävän korkokannan mukaista) koronkorkoa

               —

               velvoittamaan vastaajat korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee sitä, että kyseessä olevilta toimilta puuttui asianmukainen oikeudellinen perusta, sillä ne annettiin vain EY 60 ja EY 301 artiklan perusteella, jotka koskevat yksinomaan kolmansiin maihin kohdistettavia toimenpiteitä eivätkä yksityishenkilöitä tai yhtiöitä.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka koskee sitä, että kyseessä olevat toimet sisälsivät tosiseikkoja koskevia ilmeisiä virheitä, sillä ne eivät osoittaneet vahvoja siteitä Zimbabwen hallitukseen tai taloudellista tai muuta tukea maan hallinnolle, mistä syystä ne eivät täyttäneet vastaajilla olevaa todistustaakkaa ja johtivat lainvastaiseen päätöksentekomenettelyyn.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka koskee sitä, että kyseessä olevilla toimilla rikottiin olennaisia menettelymääräyksiä, sillä niissä ei esitetty lainkaan perusteluita tai riittäviä perusteluita eikä kantajille varattu mahdollisuutta tulla kuulluksi tai esittää vapauttavia perusteita niiden osalta.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka koskee sitä, että kyseessä olevilla toimilla loukattiin unionin oikeuden yleisiä periaatteita, sellaisina kuin ne on myös vahvistettu Euroopan ihmisoikeussopimuksen (EIOS) ensimmäisen lisäpöytäkirjan 1 artiklassa, kun niillä rajoitettiin lainvastaisesti kantajien oikeutta omaisuudensuojaan.


title: Asia C-446/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 2.10.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Conseil d’État – Ranska) – Fonderie 2A v. Ministre de l’Économie et des Finances (Ennakkoratkaisupyyntö — Kuudes arvonlisäverodirektiivi — 8 artiklan 1 kohdan a alakohta — Tavaroiden luovutuspaikan määrittäminen — Muuhun kuin vastaanottajan jäsenvaltioon sijoittautunut tavarantoimittaja — Tavaran jalostaminen vastaanottajan jäsenvaltiossa)

text:
               24.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 421/15

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 2.10.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Conseil d’État – Ranska) – Fonderie 2A v. Ministre de l’Économie et des Finances
   (Asia C-446/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Kuudes arvonlisäverodirektiivi - 8 artiklan 1 kohdan a alakohta - Tavaroiden luovutuspaikan määrittäminen - Muuhun kuin vastaanottajan jäsenvaltioon sijoittautunut tavarantoimittaja - Tavaran jalostaminen vastaanottajan jäsenvaltiossa))
   2014/C 421/20
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d’État

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Fonderie 2A

      Vastaaja: Ministre de l’Économie et des Finances

      Tuomiolauselma

   Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 10.4.1995 annetulla neuvoston direktiivillä 95/7/EY, 8 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että tavaran, jonka tiettyyn jäsenvaltioon sijoittautunut yhtiö myy toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelle vastaanottajalle ja jota tähän toiseen jäsenvaltioon sijoittautunut palvelujen tarjoaja viimeistelee myyjän lukuun, jotta tämä tavara saatetaan luovutuskuntoon, ennen kuin kyseinen palvelujen tarjoaja lähettää sen vastaanottajalle, luovutuspaikan on katsottava sijaitsevan jäsenvaltiossa, johon vastaanottaja on sijoittautunut.

      (1)  EUVL C 304, 19.10.2013.


title: Asia T-186/08: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 7.9.2009 — LPN v. komissio (Kumoamis- ja vahingonkorvauskanne — Ympäristö — Direktiivi 92/43/ETY — Kantelun hylkääminen — Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn aloittamatta jättäminen — Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/64

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 7.9.2009 — LPN v. komissio
   (Asia T-186/08) (1)

   (Kumoamis- ja vahingonkorvauskanne - Ympäristö - Direktiivi 92/43/ETY - Kantelun hylkääminen - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn aloittamatta jättäminen - Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2009/C 267/116
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Liga para Protecção da Natureza (LPN) (Lissabon, Portugali) (edustaja: asianajaja P. Vinagre e Silva)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. Costa de Oliveira ja D. Recchia)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Inez Fernandes, T. Moreira ja A. de Oliveira Mendonça, avustajinaan asianajajat D. Abecasis ja A. Marques)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamisvaatimus, joka koskee yhtäältä komission 28.2.2008 tekemää päätöstä, joka mainitaan komission kantajalle osoittamassa 3.4.2008 päivätyssä kirjeessä, jonka viitenumero on ENV.A.2/MAS/mm/D (2008) 5542, ja jolla komissio ilmaisi aikeensa hylätä kantajan kantelu, jonka mukaan padon rakentamista Sabor-jokeen (Portugali) koskeva hanke on luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (EYVL L 206, s. 7) vastainen (kantelu nro 2003/4523 — Baixo Saborin patohanke), ja toisaalta väitettyä komission implisiittistä päätöstä, jolla kieltäydytään antamasta kantajan tutustua tiettyihin asiakirjoihin, sekä vahingonkorvausvaatimus

      Määräysosa

               1)

               Ei ole enää tarpeen lausua kanteesta siltä osin kuin siinä vaaditaan yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 8 artiklan 3 kohdan nojalla väitetty implisiittinen päätös, jolla kieltäydytään antamasta kantajan tutustua asiakirjoihin.

               2)

               Kanne jätetään muilta osin tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               3)

               La Liga para Protecção da Natureza (LPN) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan yhteisöjen komission oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Portugalin tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 183, 19.7.2008.


title: Asia C-432/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Handelsgericht Wien (Itävalta) on esittänyt 18.9.2007 — Stefan Böck ja Cornelia Lepuschitz v. Air France SA

text:
               24.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Handelsgericht Wien (Itävalta) on esittänyt 18.9.2007 — Stefan Böck ja Cornelia Lepuschitz v. Air France SA
   (Asia C-432/07)
   (2007/C 283/37)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Handelsgericht Wien
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Stefan Böck ja Cornelia Lepuschitz

      Vastaaja: Air France SA
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 5 artiklaa, kun sitä luetaan yhdessä 2 artiklan l alakohdan ja 6 artiklan kanssa, tulkittava siten, että lennon lähdön lykkääntyminen 22 tunnilla katsotaan 6 artiklassa tarkoitetuksi ”viivästymiseksi”?

               2)

               Onko asetuksen (EY) 261/2004 2 artiklan l alakohtaa tulkittava siten, että tapaukset, joissa matkustajat kuljetetaan huomattavasti myöhäisempänä ajankohtana (22 tuntia) lennolla, jonka lentonumeroa on täydennetty (lisäämällä alkuperäiseen lentonumeroon ”A”) ja jolla kuljetetaan vain osa — joskin suurin osa — kyseisen lennon alun perin varanneista matkustajista, mutta että lennolla on mukana lisäksi muita matkustajia, jotka eivät olleet varanneet alun perin kyseistä lentoa, katsottava ”viivästymisen” sijasta ”peruuttamiseksi”?
               Mikäli toiseen kysymykseen annetaan myöntävä vastaus:

               3)

               Onko asetuksen (EY) 261/2004 5 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että lentokoneen tekninen vika ja siitä johtuvat aikataulun muutokset on katsottava poikkeuksellisiksi olosuhteiksi (joita ei olisi voitu välttää, vaikka kaikki kohtuudella edellytettävät toimenpiteet olisi toteutettu)?

      (1)  EUVL L 46, s. 1.


title: Günzler Aluminium GmbH:n 3.3.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-75/95)

text:
N:o C 137/28          FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         3.6.95
Euroc AB:n 28.2.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota                  2 . Euroopan yhteisöjen komission velvoittamista päättä
                      vastaan nostama kanne                              mään uudelleen Saksan 2.5.1994 tekemästä hakemuk
                          ( Asia T-71 /95 )                              sesta , jossa komissiota oli pyydetty päättämään tuonti
                                                                         tai vientitullien palauttamisesta tai peruuttamisesta .
                            ( 95/C 137/65 )                              Kantajan mukaan komission on asi-aa uudelleen käsitel
                                                                         lessään otettava huomioon se mitä ensimmäisen oikeus
                                                                         asteen tuomioistuin harkitsee asiassa oikeaksi
                 (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Euroc AB, edustajinaan Nicholas Forwood , QC , ja John
Cook , prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
Ernest Arendt, 8— 10, rue Mathias Hardt, BP39 , L-2101
Luxembourg, on nostanut 28.2.1995 Eurpaan yhteisöjen
ensimmäisen         oikeusasteen     tuomioistuimessa  kanteen       Kantaja on Saksan oikeuden mukainen rajoitetun vastuun
Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan .                             yhtiö ( GmbH ), joka myy alumiinia ja tuo sitä yksittäista
                                                                     pauksissa maahan . Se valittaa komission 14.11.1994 teke
                                                                     mästä päätöksestä , jossa komissio oli hylännyt Jugosla
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio                viasta tuodulle alumiinille määrättyä tuontitullia koskevan
istuin :
                                                                     vapauttamishakemuksen .
— julistaa komission 30. 11 . 1994 tekemän päätöksen(')
      joko kokonaan mitättömäksi tai osittain mitättömäksi           Kantaja oli tuonut touko- ja kesäkuussa 1 990 tietyn määrän
      kantajaa koskevilta osin ,                                     alumiinia maahan. Tuonnin yhteydessä oli sovittu, että
                                                                     kaikki siitä perittävät tullit tulevat jugoslavialaisen viejän
— kumoaa tai toissijaisesti vähentää kantajalle 9 artiklan           maksettavaksi ja että tämä toteutetaan alentamalla kaup
      nojalla asetettua sakkoa , ja                                  pahintaa . Toimivaltainen saksalainen tullitoimipaikka
                                                                     suoritti tuodun alumiinin tulliselvityksen vapaata liikettä
— korvaa kantajan oikeudenkäyntikulut.                               varten määräämättä maksettavaksi siitä tullia . Tullitoimi
                                                                     paikan päätös ei ollut väliaikainen, eikä siihen ollut liitetty
                                                                     varaumaa , jonka mukaan asia tutkittaisiin myöhemmin
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:                 vielä erikseen . Kantaja tilitti tämän tullitoimipaikan teke
                                                                     män päätöksen perusteella kauppahinnan lyhentämättö
Oikeudelliset persteet ja pääasialliset perustelut ovat samat        mänä jugoslavialaiselle viejälle .
kuin asiassa T-70/ 95 .
(') EYVL N:o L 343 , 30.12.1994 , s . 1—158
                                                                     Sen jälkeen kun kantajaa oli kehotettu kaksi kertaa touko
                                                                     ja heinäkuussa 1992 maksamaan jälkikäteen tullia , kantaja
                                                                     yritti ottaa yhteyttä jugoslavialaiseen viejään onnistumatta
                                                                     siinä kuitenkaan Jugoslaviassa vähän aikaisemmin puhjen
                                                                     neen sisällissodan takia . Jälkikäteistä tullien maksamista
                                                                     koskevaa vaatimusta perusteltiin sillä , että alumiinin tuonti
                                                                     olisi tapahtunut Jugoslavialle jaettujen tullikiintiöiden täyt
                                                                     tymisen jälkeen ja sen jälkeen kun yhteinen tullitariffi oli
Günzler Aluminium GmbH:n 3.3.1995 Euroopan yhteisö                  otettu tämän seurauksena uudelleen kättöön . Kantaja
             jen komissiota vastaan nostama kanne                    vetoaa asetuksen ( ETY ) N:o 1430/79 1 artiklassa tarkoitet
                                                                     tujen " erityisten olosuhteiden " olomassaoloon . Se viittaa
                           ( Asia T-75 /95 )
                                                                     tältä osin siihen, että se ei ollut vähentänyt tullia vastaavaa
                             ( 95/C 137/66 )                         summaa kauppahinnasta saksalaisten tulliviranomaisten
                                                                     ensimmäisen perittävää tullia koskevan päätöksen takia .
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                     Sitä paitsi molemmat jälkimaksua koskevat vaatimukset oli
Günzler Aluminium GmbH, Ostfildern ( Saksan liittotasa              esitetty vuoden ja kahden vuoden päästä sen jälkeen kun
valta ), on nostanut 3.3.1 995 Euroopan yhteisöjen ensim            Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä oli ilmoitettu, että
mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan                yhteinen tullitariffi otetaan uudelleen käyttöön . Koska
yhteisöjen komissiota vastaan . Kantajan edustajana oikeu           kantaja tekee ainoastaan satunnaisesti tuontikauppoja , ei
denkäynnissä on asianajaja Dr . J. Strauß, Stuttgart ( Saksan        häneltä voida vaatia tämän alan toimivaltaisia viranomaisia
 liittotasavalta ).                                                  korkeampaa tiedontasoa eikä tullikäytäntöön liittyvää
                                                                     kokemusta .
 Kantaja vaatii
 1 . Komission 14.11.1994 tekemän päätöksen ( viite :
       REdM:16/94d ) julistamista mitättömäksi ;


title: Asia C-23/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 5.10.2016 – Euroopan komissio v. Puolan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Asetus (EY) N:o 1071/2009 — Maantieliikenteen harjoittajan ammatin harjoittamisen edellytyksiä koskevat yhteiset säännöt — 16 artiklan 1 ja 5 kohta — Kansallinen sähköinen rekisteri maantiekuljetusyrityksistä — Kyseistä rekisteriä ei ole liitetty yhteen muiden jäsenvaltioiden kansallisten sähköisten rekisterien kanssa)

text:
               28.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 441/7

      Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 5.10.2016 – Euroopan komissio v. Puolan tasavalta
      (Asia C-23/16) (1)

      ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Asetus (EY) N:o 1071/2009 - Maantieliikenteen harjoittajan ammatin harjoittamisen edellytyksiä koskevat yhteiset säännöt - 16 artiklan 1 ja 5 kohta - Kansallinen sähköinen rekisteri maantiekuljetusyrityksistä - Kyseistä rekisteriä ei ole liitetty yhteen muiden jäsenvaltioiden kansallisten sähköisten rekisterien kanssa))
      (2016/C 441/09)
      Oikeudenkäyntikieli: puola

         Asianosaiset

         Kantaja: Euroopan komissio (asiamies: J. Hottiaux)

         Vastaaja: Puolan tasavalta (asiamies: B. Majczyna)

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Puolan tasavalta ei ole noudattanut maantieliikenteen harjoittajan ammatin harjoittamisen edellytyksiä koskevista yhteisistä säännöistä ja neuvoston direktiivin 96/26/EY kumoamisesta 21.10.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1071/2009 16 artiklan 1 ja 5 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole perustanut kansallista sähköistä rekisteriä maantiekuljetusyrityksistä ja koska se ei ole liittänyt sitä yhteen muiden jäsenvaltioiden kansallisten sähköisten rekisterien kanssa.

                  2)

                  Puolan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 98, 14.3.2016.


title: Asia T-577/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.9.2015 – NIOC ym. v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen — Varojen jäädyttäminen — Kumoamiskanne — Valtionsisäinen yhteisö — Asiavaltuus ja oikeussuojan tarve — Tutkittavaksi ottaminen — Perusteluvelvollisuus — Oikeudellisen perustan ilmoittaminen ja valinta — Neuvoston toimivalta — Unionin toimien ennustettavuuden periaate — Lähellä olevan yhteisön käsite — Ilmeinen arviointivirhe — Puolustautumisoikeudet — Oikeus tehokkaaseen tuomioistuimen tarjoamaan oikeussuojaan — Oikeasuhteisuus — Omaisuudensuoja)

text:
               19.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 346/16

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.9.2015 – NIOC ym. v. neuvosto
   (Asia T-577/12) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen - Varojen jäädyttäminen - Kumoamiskanne - Valtionsisäinen yhteisö - Asiavaltuus ja oikeussuojan tarve - Tutkittavaksi ottaminen - Perusteluvelvollisuus - Oikeudellisen perustan ilmoittaminen ja valinta - Neuvoston toimivalta - Unionin toimien ennustettavuuden periaate - Lähellä olevan yhteisön käsite - Ilmeinen arviointivirhe - Puolustautumisoikeudet - Oikeus tehokkaaseen tuomioistuimen tarjoamaan oikeussuojaan - Oikeasuhteisuus - Omaisuudensuoja))
   (2015/C 346/18)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC) (Singapore, Singapore), National Iranian Oil Company International Affairs Ltd (NIOC International Affairs) (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) Iran Fuel Conservation Organization (IFCO) (Teheran, Iran), Karoon Oil & Gas Production Co. (Khūzestān, Iran), Petroleum Engineering & Development Co. (PEDEC) (Teheran), Khazar Exploration and Production Co. (KEPCO) (Teheran), National Iranian Drilling Co. (NIDC) (Khūzestān), South Zagros Oil & Gas Production Co. (Širaz, Iran), Maroun Oil & Gas Co. (Ahvāz, Iran), Masjed-Soleyman Oil & Gas Co. (MOGC) (Khūzestān), Gachsaran Oil & Gas Co. (Ahmad, Iran), Aghajari Oil & Gas Production Co. (AOGPC) (Khūzestān), Arvandan Oil & Gas Co. (AOGC) (Khorramshar, Iran), West Oil & Gas Production Co. (Kermanšah, Iran), East Oil & Gas Production Co. (EOGPC) (Mašhad, Iran), Iranian Oil Terminals Co. (IOTC) (Teheran) ja Pars Special Economic Energy Zone (PSEEZ) (Bušehr, Iran) (edustaja: asianajaja J. M. Thouvenin)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: V. Piessevaux ja M. Bishop)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus yhtäältä Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 15.10.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/635/YUTP (EUVL L 282, s. 58) ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 15.10.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 945/2012 (EUVL L 282, s. 16) kumoamisesta siltä osin kuin nämä toimet koskevat kantajia ja toisaalta vaatimus todeta, ettei Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP (EUVL L 195, s. 39), sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2012/635, 20 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 (EUVL L 88, s. 1) 23 artiklan 2 kohdan d alakohtaa sovelleta kantajiin

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC), National Iranian Oil Company International Affairs Ltd (NIOC International Affairs), Iran Fuel Conservation Organization (IFCO), Karoon Oil & Gas Production Co., Petroleum Engineering & Development Co. (PEDEC), Khazar Exploration and Production Co. (KEPCO), National Iranian Drilling Co. (NIDC), South Zagros Oil & Gas Production Co., Maroun Oil & Gas Co., Masjed-Soleyman Oil & Gas Co. (MOGC), Gachsaran Oil & Gas Co., Aghajari Oil & Gas Production Co. (AOGPC), Arvandan Oil & Gas Co. (AOGC), West Oil & Gas Production Co., East Oil & Gas Production Co. (EOGPC), Iranian Oil Terminals Co. (IOTC) et Pars Special Economic Energy Zone (PSEEZ) vastaavat omista ja Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 79, 16.3.2013.


title: Asia T-329/01: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 27.9.2006 — Archer Daniels Midland v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt — Natriumglukonaatti — EY 81 artikla — Sakko — Asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohta — Sakkojen määrän laskennasta annetut suuntaviivat — Yhteistyötiedonanto — Suhteellisuusperiaate — Yhdenvertainen kohtelu — Taannehtivuuskielto — Perusteluvelvollisuus — Puolustautumisoikeudet)

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/40

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 27.9.2006 — Archer Daniels Midland v. komissio
   (Asia T-329/01) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Natriumglukonaatti - EY 81 artikla - Sakko - Asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohta - Sakkojen määrän laskennasta annetut suuntaviivat - Yhteistyötiedonanto - Suhteellisuusperiaate - Yhdenvertainen kohtelu - Taannehtivuuskielto - Perusteluvelvollisuus - Puolustautumisoikeudet)
   (2006/C 294/85)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Archer Daniels Midland Co. (Decatur, Illinois, Yhdysvallat) (edustajat: asianajaja C.O. Lenz, solicitor L. Martin Alegi, solicitor M. Garcia ja solicitor E. Batchelor)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A. Whelan ja W. Wils)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, jossa kantaja vaatii ensisijaisesti EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta (asia COMP/E-1/36.756 — Natriumglukonaatti) 2 päivänä lokakuuta 2001 tehdyn komission päätöksen K(2001)2931, lopullinen, 1 artiklan kumoamista siltä osin, kuin se koskee kantajaa, tai ainakin siltä osin, kuin siinä todetaan kantajan osallistuneen rikkomiseen 4.10.1994 jälkeen, ja kyseisen päätöksen 3 artiklan kumoamista siltä osin, kuin se koskee kantajaa, ja toissijaisesti tällä päätöksellä kantajalle määrätyn sakon kumoamista tai alentamista
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Archer Daniels Midland Co. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 84, 6.4.2002.


title: Asia C-151/05: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 7.11.2006 (Bundesfinanzhofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — F. Weissheimer Malzfabrik v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/24

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 7.11.2006 (Bundesfinanzhofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — F. Weissheimer Malzfabrik v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Asia C-151/05) (1)

   (2006/C 331/45)

      Oikeudenkäyntikieli: saksa

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 143, 11.6.2005.


title: Asia T-10/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.4.2015 – Bank of Industry and Mine v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iraniin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen — Varojen jäädyttäminen — Kumoamiskanne — Kanteen nostamisen määräaika — Tutkittavaksi ottaminen — Lainvastaisuusväite — Oikeudellinen virhe — Oikeasuhteisuus — Omaisuudensuoja — Neuvoston toimivalta — Perusteluvelvollisuus — Puolustautumisoikeudet — Toteutettujen rajoittavien toimenpiteiden uudelleentarkastelu — Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan — Arviointivirhe)

text:
               15.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 198/32

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.4.2015 – Bank of Industry and Mine v. neuvosto
   (Asia T-10/13) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen - Varojen jäädyttäminen - Kumoamiskanne - Kanteen nostamisen määräaika - Tutkittavaksi ottaminen - Lainvastaisuusväite - Oikeudellinen virhe - Oikeasuhteisuus - Omaisuudensuoja - Neuvoston toimivalta - Perusteluvelvollisuus - Puolustautumisoikeudet - Toteutettujen rajoittavien toimenpiteiden uudelleentarkastelu - Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan - Arviointivirhe))
   (2015/C 198/42)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Bank of Industry and Mine (Teheran, Iran) (edustajat: asianajajat E. Glaser ja S. Perrotet)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: V. Piessevaux ja M. Bishop)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä vaatimus Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 15.10.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/635/YUTP (EUVL L 282, s. 58) 1 artiklan 8 kohta osittaisesta kumoamisesta ja toisaalta vaatimus päätöksen 2012/635, Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 15.10.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 945/2012 (EVL L 282, s. 16) kumoamisesta sekä neuvoston 14.3.2014 päivätyllä kirjeellä tiedoksi antaman päätöksen kumoamisesta siltä osin kuin kyse on kantajan nimen merkitsemisestä Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP (EUVL L 195, s. 39) liitteessä II olevaan luetteloon ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 (EUVL L 88, s. 1) liitteessä IX olevaan luetteloon,

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Bank of Industry and Mine velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 79, 16.3.2013.


title: Asia T-169/01: SAGEMin 24.7.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
13.10.2001               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 289/29
Lucchini S.p.A:n 23.7.2001 Euroopan yhteisöjen komis-                          teihin asian kannalta merkityksettömiä aineellisia sään-
                  siota vastaan nostama kanne                                  nöksiä sen vuoksi, että se piti tuotantoon tarkoitettuina
                                                                               sellaisia investointeja, jotka olisi pitänyt katsoa yksin-
                                                                               omaan ympäristönsuojeluun tarkoitetuiksi investoinneik-
                          (Asia T-166/01)                                      si. Varmistettuaan, että ilmoitetut investoinnit olivat
                                                                               ainoastaan ympäristönsuojeluun tarkoitettuja eikä tuo-
                                                                               tantoinvestointeja, komission olisi nimittäin pitänyt tehdä
                          (2001/C 289/68)                                      päätöksensä yksinomaan edellä mainitun terästukisääntö-
                                                                               jen 3 artiklan perusteella, joka on tässä tapauksessa
                                                                               relevantti määräys, eikä niiden määräysten perusteella,
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)                            jotka koskevat komission suorittamaa valvontaa niissä
                                                                               tapauksissa, joissa tuotantoinvestointien lisäksi tehdään
                                                                               ympäristönsuojeluun tarkoitettuja investointeja.
Lucchini S.p.A. on nostanut 23.7.2001 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on                –     Komission perustelut ovat ristiriitaisia, koska vaikka se
asianajaja Giovanni Vezzoli.                                                   on katsonut ilmoitetut investoinnit pelkästään toiminnal-
                                                                               lisiksi investoinneiksi, se on kuitenkin arvostellut Italian
                                                                               viranomaisia siitä, etteivät nämä ole toimittamassaan
                                                                               aineistossa millään tavalla eritelleet tuotantokustannuksia
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                     ja ympäristönsuojelutoimista aiheutuvia kustannuksia,
                                                                               mikä olisi mahdollista ainoastaan, jos komissio olisi itse
–     ensisijaisesti ja aineellisesti kumoaa 21.12.2000 tehdyn                 pitänyt investointeja ympäristönsuojeluun tarkoitettuina.
      komission päätöksen C(2000) 4368 lopull. (EYVL L 163,
      20.6.2001) siltä osin kuin komissio on todennut yhteis-
                                                                         –     Komissio on laiminlöynyt perusteluvelvollisuutensa,
      markkinoille soveltumattomaksi valtiontuen, jonka Italia
                                                                               koska se ei ole esittänyt minkäänlaista objektiivista näyt-
      aikoi toteuttaa Lucchini -nimisen terästeollisuusyrityksen
                                                                               töä niistä syistä, joihin se on perustanut päätelmänsä siitä,
      hyväksi ja joka on suuruudeltaan 13,5 miljardia Italian
                                                                               että ilmoitetut tuet eivät soveltuneet yhteismarkkinoille,
      liiraa (6,98 miljoonaa euroa);
                                                                               eikä edes niistä syistä, joiden vuoksi se katsoi, että
                                                                               riidanalaiset investoinnit liittyivät tuotantolaitoksiin ei-
–     joka tapauksessa velvoittaa komission korvaamaan oikeu-                  vätkä ympäristönsuojeluun.
      denkäyntikulut.
                                                                         –     Komissio on tietyissä perustelujensa merkityksellisissä
                                                                               kohdissa kohdellut kantajaa eriarvoisesti verrattuna mui-
                                                                               hin yrityksiin, jotka ovat saaneet tukia samankaltaisissa
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                            tapauksissa.
Riidanalainen päätös on tehty menettelyssä, joka aloitettiin
Italian komissiolle tekemällä terästukisääntöjen 3 artiklan
mukaisella virallisella ilmoituksella valtiontuesta, jonka Italia
aikoi myöntää Lucchini -nimiselle terästeollisuusyritykselle
ympäristönsuojeluun tarkoitettuihin investointeihin Piombi-
non tuotantolaitoksessa. Kyseisessä menettelyssä komissio
väitti, että ilmoitetut investoinnit oli pääasiallisesti tarkoitettu
tuotantotoimintaan eikä ympäristöolojen parantamiseen ja                 SAGEMin 24.7.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vas-
että ne olivat tarpeen muiden tuotantoinvestointien ohella                                      taan nostama kanne
Piombinon tuotantolaitoksen nykyaikaistamiseksi, joten niitä
varten ei voitu myöntää suunniteltuja valtiontukia.
                                                                                (Asia T-169/01)
Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin perusteisiin:                                       (2001/C 289/69)
–     Komissio on käyttänyt väärin harkintavaltaansa tosiseik-
      kojen puutteellisen selvittämisen vuoksi, koska se on                                 (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
      tehnyt ilmeisen virheen arvioidessaan sille ilmoitettuja
      investointeja, jotka se itse määritteli tuotantoinvestoin-
      neiksi eikä ympäristönsuojeluun tarkoitetuiksi investoin-          SAGEM SA, kotipaikka Pariisi, on nostanut 24.7.2001 Euroo-
      neiksi esittämättä tältä osin minkäänlaisia perusteluita.          pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
                                                                         kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan
–     Komissio on rikkonut oikeussääntöjä ja soveltanut niitä            edustaja on asianajaja Dominique Berlin, asianajotoimisto
      virheellisesti, kun se on soveltanut riidanalaisiin investoin-     Wilkie Farr & Gallagher, Pariisi (Ranska).
 ---pagebreak--- C 289/30                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        13.10.2001
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                     –     vertaili tarjouksentekijöiden teknistä taitoa epäasian-
                                                                                mukaisesti ja arvioi niitä erilaisin taloudellisin perus-
                                                                                tein ja
–    kumoaa komission päätöksen, jolla se hylkäsi SAGEMin
     tarjouksen koskien Eurodac AFIS keskusyksikköä,
                                                                               –     muutti vertailutestien tarkoitusta, lisäsi tarjouksente-
                                                                                kijöiden muuttuvien kustannusten vertailemista kos-
–    kumoaa komission päätöksen, jolla se myönsi Eurodac
                                                                                kevan säännön ja otti huomioon ainoastaan muuta-
     AFIS keskusyksikköä koskevan urakan BULLille.
                                                                                man seikan taloutta koskevasta pakollisesta vastaus-
                                                                                lomakkeesta, vaikka tarjouskilpailun sääntöjen mu-
                                                                                kaan kaikki seikat piti ottaa huomioon.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      –     ilmeinen arviointivirhe. Kantaja korosti tältä osin, että
                                                                               komissio arvioi tarjouksentekijöitä eri perustein. Vertailu-
                                                                               testien ja erityisesti taitotestin osalta komissio totesi,
Tämän asian kantaja, joka on Ranskan oikeuden mukaan                           että BULLin malli oli nopeampi kuin kantajan, vaikka
perustettu yhtiö, vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                    tarjouksentekijät käyttivät eri määrää välineitä. Taloudelli-
tuinta kumoamaan komission päätökset, joilla se hylkäsi                        sessa arvioinnissa komissio käytti eri perusteita vertailles-
kantajan tarjouksen, jonka se oli tehnyt vastauksena tarjous-                  saan tarjouksentekijöiden esittämiä toimintatukia.
pyyntöön nro DG JAI A2/2000/002 liittyen sopimukseen
”EURODAC” automaattisen sormenjälkien tunnistusjärjestel-
män (AFIS) keskusyksiköstä, ja hyväksyi BULLin tekemän
tarjouksen.
Vaatimustensa tueksi kantaja esittää seuraavat oikeudelliset
perusteet:
–    riidanalaisten päätösten perusteluiden esittämistä koske-
     van velvollisuuden laiminlyönti. Tältä osin kantaja väittää,
     että komissio:                                                      Vieira Argentina S.A:n 24.7.2001 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
     –     ei selvittänyt, täyttyivätkö valintaedellytykset,
                                                                                (Asia T-170/01)
     –     ei esittänyt yksityiskohtaisia tuloksia, joissa otetaan
           huomioon kunkin teknisen edellytyksen painotus,
                                                                                (2001/C 289/70)
     –     oli puolueellinen vertailutestien tuloksia esittäes-
           sään,
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
     –     ei taannut liikesalaisuuksien suojaa ja
     –     esitti epäselviä ja ristiriitaisia tietoja sekä valitun
           tarjouksentekijän henkilöllisyydestä että tietojen ver-       Vieira Argentina S.A., kotipaikka Buenos Aires, on nostanut
           tailun tarkkuutta koskevasta kysymyksestä.                    24.7.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                         tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                         vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Ramón Garcia-
–    yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja avoimuusperiaat-             Gallardo ja Dolores Domı́nguez Pérez.
     teen loukkaaminen, koska komissio:
     –     antoi tarjouksentekijöille erilaista tietoa samoista
           EURODAC AFIS keskusyksikön teknisistä vaatimuk-               Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
           sista,
                                                                         –     toteaa, että komissio on laiminlyönyt velvoitteensa, kun
     –     muutti tietojen vertailun tarkkuuteen liittyviä tekni-              se ei ole määritellyt kantaansa kahden kuukauden ku-
           siä kriteereitä arviointimenettelyn aikana,                         luessa 18.5.2001 esitetystä kehotuksesta;


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 29 päivänä maaliskuuta 2001 asiassa C-62/99 (Landesarbeitsgericht Düsseldorfin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Betriebsrat der bofrost* Josef H. Boquoi Deutschland West GmbH & Co. KG vastaan Bofrost* Josef H. Boquoi Deutschland West GmbH & Co. KG (Ennakkoratkaisupyyntö – Direktiivin 94/45/EY 11 artiklan 1 ja 2 kohta – Tiedot, jotka yrityksen on pyynnöstä asetettava käytettäviksi – Tiedot, joiden avulla on tarkoitus selvittää, käyttääkö jokin yritys määräysvaltaa yhteisönlaajuisessa yritysryhmässä)

text:
C 200/4                   FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            14.7.2001
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                         myös sellaisten tarpeellisten asiakirjojen toimittamista, joissa
                                                                                täsmennetään ja selitetään kyseisen päämäärän kannalta välttä-
                            (kuudes jaosto)                                        mättömiä tietoja, jos tämä on tarpeen, jotta asianomaiset
                                                                                työntekijät tai heidän edustajansa voivat tutustua tarvittaviin
                                                                                tietoihin sen arvioimiseksi, onko heillä oikeus vaatia neuvottelu-
                   29 päivänä maaliskuuta 2001
                                                                                jen aloittamista.
asiassa C-62/99 (Landesarbeitsgericht Düsseldorfin esittä-
mä ennakkoratkaisupyyntö), Betriebsrat der bofrost*                          (1) EYVL C 160, 5.6.1999.
Josef H. Boquoi Deutschland West GmbH & Co. KG
vastaan Bofrost* Josef H. Boquoi Deutschland West
                         GmbH & Co. KG (1)
(Ennakkoratkaisupyyntö – Direktiivin 94/45/EY 11 artiklan
1 ja 2 kohta – Tiedot, jotka yrityksen on pyynnöstä asetettava
käytettäviksi – Tiedot, joiden avulla on tarkoitus selvittää,
käyttääkö jokin yritys määräysvaltaa yhteisönlaajuisessa                              YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                            yritysryhmässä)
                                                                                (kuudes jaosto)
                           (2001/C 200/05)
                                                                                29 päivänä maaliskuuta 2001
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                             asiassa C-163/99, Portugalin tasavalta vastaan Euroopan
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan                                     yhteisöjen komissio(1)
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                             (Kilpailu – Yksinoikeudet – Lentokenttien hallinnointi –
Asiassa C-62/99, jonka Landesarbeitsgericht Düsseldorf (Saksa)               Laskeutumismaksut – EY:n perustamissopimuksen 90 artik-
on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta                        lan 3 kohta [josta on tullut EY 86 artiklan 3 kohta])
on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa                                         (2001/C 200/06)
vireillä olevassa asiassa Betriebsrat der bofrost* Josef H. Boquoi
Deutschland West GmbH & Co. KG vastaan Bofrost* Josef
H. Boquoi Deutschland West GmbH & Co. KG ennakkoratkai-                                          (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
sun eurooppalaisen yritysneuvoston perustamisesta tai työnte-
kijöiden tiedottamis- ja kuulemismenettelyn käyttöönottami-
sesta yhteisönlaajuisissa yrityksissä tai yritysryhmissä 22 päi-
                                                                             (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
vänä syyskuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/45/EY
                                                                                yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
11 artiklan 1 ja 2 kohdan tulkinnasta (EYVL L 254, s. 64),
yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpa-
nossa: jaoston puheenjohtaja C. Gulmann sekä tuomarit                        Asiassa C-163/99, Portugalin tasavalta (asiamiehinään L. Fer-
V. Skouris, J.-P. Puissochet, R. Schintgen ja F. Macken (esittelevä          nandes sekä M.L. Duarte ja F. Viegas) vastaan Euroopan
tuomari), julkisasiamies: A. Saggio, kirjaaja: R. Grass, on                  yhteisöjen komissio (asiamiehinään aluksi K. Leivo ja M. Afon-
antanut 29.3.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-                      so, ja sittemmin M. Afonso ja M. Erhart), jossa kantaja vaatii
raava:                                                                       perustamissopimuksen 90 artiklan soveltamismenettelystä
                                                                             10 päivänä helmikuuta 1999 tehdyn komission päätöksen
1)    Eurooppalaisen yritysneuvoston perustamisesta tai työntekijöi-         1999/199/EY (IV/35.703 – Portugalin lentokentät) kumoamis-
      den tiedottamis- ja kuulemismenettelyn käyttöönottamisesta             ta (EYVL L 69, s. 31), yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto),
      yhteisönlaajuisissa yrityksissä tai yritysryhmissä 22 päivänä          toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. Gulmann
      syyskuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/45/EY                  sekä tuomarit V. Skouris, J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari),
      11 artiklan 1 ja 2 kohtaa on tulkittava siten, että siinä              R. Schintgen ja F. Macken, julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja:
      yritysryhmään kuuluvalle yritykselle asetetaan velvollisuus toi-       apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 29.3.2001 tuo-
      mittaa yrityksen sisäisille työntekijöiden edustustoille tietoja,      mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
      myös silloin, kun ei vielä ole selvitetty, onko yritys, jonka
      johdon puoleen työntekijät kääntyvät, yritysryhmän sisällä             1)    Kanne hylätään.
      määräysvaltaa käyttävä yritys.
                                                                             2)    Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
2)    Jos tiedot yritysryhmän organisaatiorakenteesta ovat välttämät-              kulut.
      tömiä eurooppalaisen yritysneuvoston perustamista koskevien
      neuvottelujen aloittamiseksi tai rajatylittävän työntekijöiden
      tiedottamis- ja kuulemismenettelyn käyttöönottamiseksi, yritys-        (1) EYVL C 226, 7.8.1999.
      ryhmään kuuluvan yrityksen on toimitettava yrityksen sisäisille
      työntekijöitä edustaville elimille pyynnöstä tiedot, jotka ovat sen
      hallussa tai jotka se kykenee hankkimaan. Vaatia voidaan


title: Asia T-85/11 P: Valitus, jonka Luigi Marcuccio on tehnyt 11.2.2011 virkamiestuomioistuimen asiassa F-65/09, Marcuccio v. komissio, 23.11.2010 antamasta tuomiosta

text:
               2.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 103/27

         Valitus, jonka Luigi Marcuccio on tehnyt 11.2.2011 virkamiestuomioistuimen asiassa F-65/09, Marcuccio v. komissio, 23.11.2010 antamasta tuomiosta
   (Asia T-85/11 P)
   2011/C 103/46
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa joka tapauksessa valituksenalaisen tuomion kokonaisuudessaan

               —

               toteaa, että Euroopan komission istunnossa esittämää asiakirjaa ei olisi tullut eikä sitä edelleenkään tule ottaa huomioon tässä asiassa

               —

               hyväksyy virkamiestuomioistuimessa nostetun kanteen kokonaisuudessaan

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan valittajalle asian käsittelystä virkamiestuomioistuimessa aiheutuneet ja valituksen käsittelystä unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntikulut ja asianajokulut

               —

               toissijaisesti palauttaa asian virkamiestuomioistuimeen käsiteltäväksi eri kokoonpanossa uuden ratkaisun saamiseksi pääasiassa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksen kohteena on virkamiestuomioistuimen 23.10.2010 antama tuomio. Tuomiolla hylättiin kumoamiskanne, joka koski 5.8.2008 tehtyä päätöstä unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-18/04, Marcuccio vastaan komissio, 10.6.2008 antaman tuomion (ei julkaistu oikeustapauskokoelmassa) täytäntöönpanemiseksi, kyseistä päätöstä koskevan valituksen hylkäämispäätöstä ja vaatimusta siitä, että komission on maksettava valittajalle tietty summa korvauksena vahingosta, joka valittajalle on väitetysti aiheutunut näiden päätösten vuoksi.
   Valittaja vetoaa valituksensa tueksi neljään perusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen peruste koskee tiettyjä menettelyvirheitä ja oikeudellisia virheitä, jotka perustuvat muun muassa puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen.

               2)

               Toinen peruste koskee virkamiestuomioistuimessa nostetun kumoamiskanteen kohteena olleen päätöksen tekijän toimivallan puuttumista.

               3)

               Kolmas peruste koskee täydellistä perustelujen puuttumista siltä osin kuin virkamiestuomioistuimessa nostettu kanne hylättiin.

               4)

               Neljäs peruste koskee sitä, että valituksenalainen tuomio sisältää useita lainvastaisia lausumia, jotka liittyvät muun muassa seuraaviin puutteisiin: a) oikeussääntöjen rikkominen ja niiden tulkinta ja soveltaminen virheellisesti ja epäjohdonmukaisesti, b) patere legem quam ipse fecisti -periaatteen loukkaaminen, c) vallan ja menettelyn väärinkäyttö ja d) perustelujen täydellinen puuttuminen.