title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 5 päivänä huhtikuuta 2001 asiassa T-16/98, Wirtschaftsvereinigung Stahl ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu – EHTY:n perustamissopimus – Tietojenvaihtosopimus – Ilmoittaminen – Komission päätös, joka eroaa sopimuksen sisällöstä – Perustelut)

text:
C 212/22              FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        28.7.2001
                                           ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
Jaostojen kokoonpanojen käytön jatkaminen ensimmäi-                  (EYVL 1998, L 1, s. 10), yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
sen oikeusasteen tuomioistuimen toimintakaudelle                     tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
                          2000/2001                                  puheenjohtaja J. Azizi sekä tuomarit K. Lenaerts ja M. Jaeger,
                                                                     kirjaaja: hallintovirkamies G. Herzig, on 5.4.2001 antanut
                       (2001/C 212/39)                               tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on päättä-          1)    EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan menettelystä (Asia
nyt 3.7.2001 pidetyssä hallinnollisessa täysistunnossa, että               IV/36.069 – Wirtschaftsvereinigung Stahl) 26 päivänä mar-
koska yhteisöjen tuomioistuimen lomakauden vuoksi uusi                     raskuuta 1997 tehty komission päätös 98/4/EHTY kumotaan.
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomari voi van-             2)    Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoite-
noa virkavalan yhteisöjen tuomioistuimessa vasta tuomioistui-              taan korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut.
men lomakauden jälkeen, jaoston puheenjohtajien ja jaostojen
kokoonpanojen määräämisestä ja asioiden jakamisesta niille
4.7.2000 tehdyn päätöksen (EYVL C 259, 9.9.2000) sovelta-            (1) EYVL C 94, 28.3.1998.
mista jatketaan ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
presidentin tehtävien hoitamista jatkaa presidentti Bo Vester-
dorf yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön (EY) 5 artiklan
3 kappaleen, yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön (Eura-
tom) 5 artiklan 3 kappaleen ja yhteisöjen tuomioistuimen
perussäännön (EHTY) 5 artiklan 3 kappaleen mukaisesti.
                                                                     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                                                                                MIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                2 päivänä toukokuuta 2001
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                 MIOISTUIMEN TUOMIO                                  yhdistetyissä asioissa T-167/99 ja T-174/99, Carla Giuletti
                                                                             ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                 5 päivänä huhtikuuta 2001
                                                                     (Henkilöstö – Kilpailu – Kumoamiskanne – Esivalintamenet-
asiassa T-16/98, Wirtschaftsvereinigung Stahl ym. vastaan            tely – Kokeiden vaiheet – Yhdenvertaisuusperiaate – Peruste-
             Euroopan yhteisöjen komissio(1)                         luvelvollisuus – Luottamuksensuojan periaatteet – Hyvän
                                                                     hallintotavan periaate – Vaikutukset kilpailun myöhempiin
(Kilpailu – EHTY:n perustamissopimus – Tietojenvaihtoso-                                        vaiheisiin)
pimus – Ilmoittaminen – Komission päätös, joka eroaa
             sopimuksen sisällöstä – Perustelut)
                                                                                (2001/C 212/41)
                       (2001/C 212/40)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                   (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                     Yhdistetyissä asioissa T-167/99 ja T-174/99, Carla Giulietti,
Asiassa T-16/98, Wirtschaftsvereinigung Stahl, kotipaikka            Ana Caprile, kotipaikka Bryssel, Fabrizio Dell’Olio, kotipaikka
Düsseldorf (Saksa), AG der Dillinger Hüttenwerke, kotipaikka         Bari (Italia), Konrad Fuhrmann ja Olivier Radelet, kotipaikka
Dillingen (Saksa), EKO Stahl GmbH, kotipaikka                        Bryssel, edustajinaan avocat G. Vandersanden ja avocat L. Levi,
Eisenhüttenstadt (Saksa), Krupp Thyssen Nirosta GmbH, koti-          prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen
paikka Bochum (Saksa), Thyssen Krupp Stahl GmbH, kotipaik-           komissio (asiamiehinään G. Valsesia, J. Currall ja C. Berardis-
ka Duisburg (Saksa), Salzgitter AG (aiemmin Preussag Stahl           Kayser), joissa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuo-
AG), kotipaikka Salzgitter (Saksa), Stahlwerke Bremen GmbH,          mioistuinta kumoamaan valintalautakunnan tekemän päätök-
kotipaikka Bremen (Saksa), ja Thyssen Stahl AG, kotipaikka           sen KOM/A/10/98, jolla kantajat suljettiin pois esivalintakokei-
Duisburg, edustajanaan asianajaja J. Sedemund, prosessiosoite        den jälkeisistä kokeiden vaiheista, ja kaikki muut kokeita
Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asia-           seuranneet toimenpiteet ja päätökset, yhteisöjen ensimmäisen
miehinään K. Wiedner ja H.-J. Freund), jossa kantajat vaativat       oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpa-
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoa-            nossa: jaoston puheenjohtaja A. W. H. Meij, sekä tuomarit
maan EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan menettelystä            A. Potocki ja J. Pirrung, kirjaaja: hallintovirkamies G. Herzig,
(Asia IV/36.069 – Wirtschaftsvereinigung Stahl) 26 päivänä           on 2.5.2001 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
marraskuuta 1997 tehdyn komission päätöksen 98/4/EHTY                seuraava:


title: Asia C-437/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 13.3.2008 (Niedersächsisches Finanzgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Securenta Göttinger Immobilienanlagen und Vermögensmanagement AG v. Finanzamt Göttingen (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Verovelvollinen, joka harjoittaa sekä verollista tai verosta vapautettua taloudellista toimintaa että muuta kuin taloudellista toimintaa — Oikeus ostoihin sisältyvän arvonlisäveron vähentämiseen — Osakkeiden ja epätyypillisten osuuksien antiin liittyvät kulut — Ostoihin sisältyvän arvonlisäveron jakaminen sen mukaan, onko kyse taloudellisesta toiminnasta — Vähennyksen suhdeluvun laskeminen)

text:
               9.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 116/7

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 13.3.2008 (Niedersächsisches Finanzgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Securenta Göttinger Immobilienanlagen und Vermögensmanagement AG v. Finanzamt Göttingen
   (Asia C-437/06) (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Verovelvollinen, joka harjoittaa sekä verollista tai verosta vapautettua taloudellista toimintaa että muuta kuin taloudellista toimintaa - Oikeus ostoihin sisältyvän arvonlisäveron vähentämiseen - Osakkeiden ja epätyypillisten osuuksien antiin liittyvät kulut - Ostoihin sisältyvän arvonlisäveron jakaminen sen mukaan, onko kyse taloudellisesta toiminnasta - Vähennyksen suhdeluvun laskeminen)
   (2008/C 116/11)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Niedersächsisches Finanzgericht
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Securenta Göttinger Immobilienanlagen und Vermögensmanagement AG

      Vastaaja: Finanzamt Göttingen
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Niedersächsishes Finanzgericht — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 2 artiklan 1 kohdan ja 17 artiklan 5 kohdan tulkinta — Se, että osakeyhtiö antaa osakkeita ja äänettömiä osuuksia pääoman korotuksen yhteydessä — Direktiivin 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu vastikkeellinen suoritus — Arvonlisäveron vähennettävyys, jonka edellytyksenä on suora ja välitön yhteys verovelvollisen taloudelliseen toimintaan — Direktiivin 17 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu osittainen vähennyskelpoisuus
   Tuomiolauselma

               1)

               Kun verovelvollinen harjoittaa sekä verollista tai verosta vapautettua taloudellista toimintaa että muuta kuin taloudellista toimintaa eli toimintaa, joka ei kuulu jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY soveltamisalaan, arvonlisävero, joka sisältyy osakkeiden ja epätyypillisten äänettömien osuuksien antiin liittyviin kuluihin, voidaan vähentää vain siltä osin kuin kyseiset kulut voidaan kohdistaa mainitun direktiivin 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun verovelvollisen taloudelliseen toimintaan.

               2)

               Ostoihin sisältyvän arvonlisäveron jakamisessa kuudennessa direktiivissä 77/388 tarkoitetun taloudellisen toiminnan ja muun kuin taloudellisen toiminnan välillä käytettävien menetelmien ja perusteiden määrittäminen kuuluu jäsenvaltioiden harkintavaltaan, ja niiden on harkintavaltaansa käyttäessään otettava huomioon mainitun direktiivin tarkoitus ja systematiikka ja siis säädettävä sellaisesta laskentatavasta, joka kuvastaa objektiivisesti osuutta, joka ostoihin liittyvistä kustannuksista tosiasiallisesti kohdistuu kumpaankin näistä toiminnoista.

      (1)  EUVL C 326, 30.12.2006.


title: Asia C-417/99: Euroopan yhteisöjen komission 29.10.1999 Espanjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
22.1.2000               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 20/11
Kantongerecht te Groningenin 19.10.1999 tekemällään                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
Kamer van Koophandel en Fabrieken voor Groningen
vastaan ulkomaan oikeuden mukaan perustettu yhtiö                         Komissio toteaa, että direktiivin 13 artiklan mukaisesti Espan-
               Challenger Trading Company Ltd                             jan kuningaskunnan olisi pitänyt täyttää nimeämistä koskeva
                                                                          velvoite 21.5.1998 mennessä, ja huomauttaa, että Espanjan
                          (Asia C-410/99)                                 kuningaskunta ei vieläkään ole ilmoittanut kyseisen direktiivin
                                                                          soveltamisesta vastaavia viranomaisia ja toimielimiä huolimat-
                           (2000/C 20/21)                                 ta siitä, että on annettu neuvoston direktiivi 1999/30/EY (2),
                                                                          joka on ensimmäinen direktiivin 96/62/EY alan kehittämistä
                                                                          koskeva direktiivi.
Kantongerecht te Groningen on pyytänyt 19.10.1999 te-
kemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomiois-
tuimen kirjaamoon 27.10.1999, Euroopan yhteisöjen tuo-
mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Kamer van Koophan-
                                                                          (1) EYVL L 296, 21.11.1996, s. 55.
del en Fabrieken voor Groningen vastaan ulkomaan oikeuden                 (2) EYVL L 163, 29.6.1999, s. 41.
mukaan perustettu yhtiö Challenger Trading Company Ltd
seuraavaan kysymykseen:
Onko Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen (uuden) 43
ja 48 artiklan vastaista, että Wet op de formeel buitenlandse
vennootschappen -nimisen lain (laki muodollisesti ulkomaalaisis-
ta yhtiöistä) 1 §:ssä tarkoitettuihin muodollisesti ulkomaalaisiin
yhtiöihin sovelletaan Alankomaissa tämän lain 2 §:n ja sitä
seuraavien pykälien säännöksiä. (1)
(1) Mainitun lain 2 §:n ja sitä seuraavien pykälien mukaan muodolli-
    sesti ulkomaalaiset yhtiöt ovat Alankomaiden yhtiöoikeuden            Euroopan yhteisöjen komission 29.10.1999 Italian tasa-
    eräiden säännösten, joiden tarkoituksena on sivullisten etujen                         valtaa vastaan nostama kanne
    suojeleminen, kuten kaupparekisteriin merkitsemistä, vähimmäis-
    pääomaa ja kirjanpitovelvollisuutta sekä vuosikertomuksen laati-
    mista muotoa ja julkistamista koskevien säännösten, alaisia.
                                                                                (Asia C-418/99)
                                                                                (2000/C 20/23)
                                                                          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 29.10.1999 yhtei-
Euroopan yhteisöjen komission 29.10.1999 Espanjan ku-                     söjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa vastaan.
             ningaskuntaa vastaan nostama kanne                           Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen yksikön virkamies
                                                                          Gregorio Valero Jordana ja oikeudellisessa yksikössä toimiva
                          (Asia C-417/99)                                 kansallinen magistrato di appello Giacinto Bisogni, ja proses-
                                                                          siosoite Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksikön virkamies
                           (2000/C 20/22)                                 Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 29.10.1999 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningas-                Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on Gregorio Valero                   tuin
Jordana, prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de la
Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                          — toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut sille liikku-
                                                                               viin työkoneisiin asennettavien polttomoottoreiden kaasu-
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                   ja hiukkaspäästöjen torjuntatoimenpiteitä koskevan jäsen-
                                                                               valtioiden lainsäädännön lähentämisestä 16 päivänä joulu-
— toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut                       kuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston
     ilmanlaadun arvioinnista ja hallinnasta 27 päivänä syys-                  direktiivin 97/68/EY (1) mukaan kuuluvia velvoitteita,
     kuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/62/EY (1)                     koska se ei ole antanut direktiivin noudattamisen edellyttä-
     mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole nimennyt kyseisen                miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä eikä
     direktiivin 3 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettuja               ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle;
     toimivaltaisia ja toimielimiä, ja
— velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeu-                    — velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
     denkäyntikulut.                                                           kulut.


title: Asia T-498/07 P: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 8.6.2009 — Krcova v. yhteisöjen tuomioistuin (Muutoksenhaku — Yhteisöjen henkilöstö — Henkilöstö — Palvelukseen ottaminen — Koeaika — Koeajan pidentäminen — Koeajan arviointikertomus — Irtisanominen koeajan päätyttyä — Henkilöstösääntöjen 34 artikla — Virkamiestuomioistuimen perusteluvelvollisuus)

text:
               26.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 233/14

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 8.6.2009 — Krcova v. yhteisöjen tuomioistuin
   (Asia T-498/07 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteisöjen henkilöstö - Henkilöstö - Palvelukseen ottaminen - Koeaika - Koeajan pidentäminen - Koeajan arviointikertomus - Irtisanominen koeajan päätyttyä - Henkilöstösääntöjen 34 artikla - Virkamiestuomioistuimen perusteluvelvollisuus)
   2009/C 233/23
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Erika Krcova (Trnava, Slovakia) (edustaja: asianajaja J. Rooy)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen tuomioistuin (asiamiehet: aluksi M. Schauss, sittemmin A. V. Placco)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa F-112/06, Krcova v. yhteisöjen tuomioistuin, 18.10.2007 antamasta tuomiosta (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) ja kyseisen tuomion kumoamista koskeva vaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Erika Krcova vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle tästä oikeudenkäynnistä aiheutuneet kulut.

      (1)  EUVL C 209, 15.8.2008.


title: Asia C-57/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Belgia) on esittänyt 28.1.2010 — Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW v. Belgische Staat

text:
               17.4.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 100/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Belgia) on esittänyt 28.1.2010 — Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW v. Belgische Staat
   (Asia C-57/10)
   2010/C 100/38
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Raad van State

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW

      Vastapuoli: Belgische Staat

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Ovatko lemmikkieläinten muihin kuin kaupallisiin kuljetuksiin sovellettavista eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista ja neuvoston direktiivin 92/65/ETY muuttamisesta 26.5.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 998/2003/EY (1) 3 artiklan b alakohta, 4 artiklan 2 kohta, 5 artikla ja 17 artiklan toinen kohta sekä mallitodistuksen vahvistamisesta koirien, kissojen ja frettien yhteisön sisällä tapahtuvia kuljetuksia varten 26.11.2003 tehdyn komission päätöksen 2003/803/EY (2) artiklat ja liitteet esteenä sille, että todistusta kissoja ja frettejä varten koskevassa kansallisessa säännöstössä yhtäältä viitataan edellä mainitussa 26.11.2003 tehdyssä komission päätöksessä vahvistettuun malliin ja lisävaatimuksiin, mutta toisaalta määrätään lisäksi, että kussakin todistuksessa on oltava 13 merkistä muodostuva yksilöllinen numerosarja, johon sisältyvät Belgian ISO-koodi ”BE”, jota seuraavat kahdesta numerosta muodostuva jakelijan tunnistusnumero ja tämän jälkeen yhdeksän numeron sarja?

               2)

               Onko kansallinen säännöstö, jossa viitataan kissojen ja frettien todistusten osalta edellä mainitussa 26.11.2003 tehdyssä komission päätöksessä 2003/803/EY vahvistettuun malliin ja lisävaatimuksiin, mutta toisaalta määrätään lisäksi, että kussakin todistuksessa on oltava 13 merkistä muodostuva yksilöllinen numerosarja, johon sisältyvät Belgian ISO-koodi ”BE”, jota seuraavat kahdesta numerosta muodostuva jakelijan tunnistusnumero ja tämän jälkeen yhdeksän numeron sarja, teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22.6.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY (3) 1 artiklassa tarkoitettu tekninen määräys, joka on tämän direktiivin 8 artiklan mukaan toimitettava Euroopan komissiolle ennen sen vahvistamista?

      (1)  EUVL L 146, s. 1.

      (2)  EUVL L 312, s. 1.

      (3)  EYVL L 204, s. 37.


title: Asia F-66/06: Kanne  16.6.2006  — Kyriazi v. komissio

text:
               29.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/43

         Kanne 16.6.2006 — Kyriazi v. komissio
   (Asia F-66/06)
   (2006/C 178/80)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Kalliopi Kyriazi (Clabecq, Belgia) (edustaja: asianajaja E. Boigelot)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               päätös, joka tehtiin 12.9.2005 ja jolla kantaja nimitettiin koeajalla olevaksi virkamieheksi palkkaluokan C*1 palkkatasolle 2, ja kaikki sitä seuranneet ja/tai siihen liittyvät päätökset, kuten päätös lakata maksamasta kantajalle sihteerilisää ja olla aloittamatta maksamaan sitä uudelleen hänen vakinaistamisensa jälkeen, on kumottava

               —

               nimittävän viranomaisen 6.3.2006 tekemä päätös, jolla hylättiin kantajan valitus, jossa vaadittiin edellä mainitun päätöksen kumoamista, on kumottava

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja, joka on läpäissyt ura-alueelta toiselle siirtymistä koskevan sisäisen kilpailun KOM/PC/04, oli komission väliaikainen toimihenkilö palkkaluokassa C*2 (aikaisempi palkkaluokka C5), kun hänet merkittiin soveltuvien hakijoiden luetteloon mainitussa kilpailussa, ja 31.7.2004 saakka. Tämän jälkeen hän työskenteli tässä samassa toimielimessä tilapäisenä työntekijänä 1.11.2004 saakka, jolloin hänet otettiin uudelleen palvelukseen väliaikaisena toimihenkilönä palkkaluokkaan C*1 ilman sihteerilisää, jota hänelle oli maksettu aikaisemman sopimuksen perusteella. Kantaja nimitettiin 16.4.2005 koeajalla olevaksi virkamieheksi, ja hänen palkkaluokkansa pysyi samana.
   Kantaja väittää kanteensa tueksi, että hallinto rikkoi henkilöstösääntöjen 31 artiklan 1 kohtaa ja 25 artiklan toista alakohtaa sekä henkilöstösääntöjen liitteessä XII olevia 5 ja 18 artiklaa. Hän vetoaa myös olennaisten menettelymääräysten ja kilpailuilmoituksen säännösten rikkomiseen sekä lukuisten yleisten oikeusperiaatteiden, muun muassa luottamuksensuojan periaatteen, oikeusvarmuuden periaatteen, hyvän hallinnon periaatteen ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamiseen.
   Kantaja katsoo lisäksi, että Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen muuttamisesta 22 päivänä maaliskuuta 2004 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 723/2004 (1) on lainvastainen sen osan osalta, jolla henkilöstösääntöihin lisättiin sen liitteessä XIII oleva 5 artiklan 4 kohta, siltä osin kuin nimittävä viranomainen tulkitsee kyseistä säännöstä niin, että siinä sallitaan se, että nimittävä viranomainen sijoittaa kantajan palkkaluokan C*1 palkkatasolle 2 henkilöstösääntöjen 31 artiklan säännösten ja useiden oikeusperiaatteiden vastaisesti.

      (1)  EUVL L 124, 27.4.2004, s. 1.


title: Asia T-488/07: Kanne 20.12.2007 — Cabel Hall Citrus v. SMHV — Casur (EGLÉFRUIT)

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/44

         Kanne 20.12.2007 — Cabel Hall Citrus v. SMHV — Casur (EGLÉFRUIT)
   (Asia T-488/07)
   (2008/C 64/73)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Cabel Hall Citrus Ltd (Grand Cayman, Cayman-saaret) (edustaja: barrister C. Rogers)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Casur S. Coop. Andaluza (Viator, Espanja)
   Vaatimukset

               —

               SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 19.9.2007 tekemä päätös asiassa R 293/2007-1 on kumottava;

               —

               SMHV:n kyseessä olevaa mitättömyysosastoa on ohjattava julistamaan mitättömäksi yhteisön tavaramerkin rekisteröinti N:o 3 517 431 EGLÉFRUIT;

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Sanamerkki EGLÉFRUIT luokkiin 29, 30 ja 31 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten — yhteisön tavaramerkki N:o 3 517 431.

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Casur S. Coop. Andaluza.

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Kantaja.

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjän tavaramerkkioikeus: Yhteisön ja kansalliset sana- ja kuviomerkit ”UGLI” luokkiin 29, 31 ja 32 kuuluvia tavaroita varten.

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen hylkääminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 52 artiklan 1 kohdan a alakohdan rikkominen, koska valituslautakunta sovelsi väärin kilpailevien tavaramerkin sekaannusvaaraa koskevaa arviointia.


title: Asia T-828/14: Kanne 29.12.2014 – Antrax It v. SMHV – Vasco Group (Lämpöpatterit)

text:
               23.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/47

         Kanne 29.12.2014 – Antrax It v. SMHV – Vasco Group (Lämpöpatterit)
   (Asia T-828/14)
   (2015/C 065/64)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Antrax It (Resana, Italia) (edustaja: asianajaja L. Gazzola)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Vasco Group BVBA (Dilsen, Belgia)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalaisen mallin haltija: Kantaja

      Riidanalainen malli: Yhteisömalli ryhmään keskuslämmitysmalli kuuluville tavaroille – Rekisteröity yhteisömalli nro 593959-0001

      Riidanalainen päätös: SMHV:n kolmannen valituslautakunnan 10.10.2014 asiassa R 1272/2013-3 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               yhdistää tämän asian asiaan, jonka tänään nostetun kanteen kantaja on nostanut SMHV:n asiassa R 1273/2013-3 tekemästä päätöksestä, koska nämä asiat ovat keskenään kaikin puolin samanlaisia

               —

               kumoaa SMHV:n riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä julistetaan mitättömäksi yhteisömalli nro 593959-0001 siitä syystä, että siltä puuttuu yksilöllinen luonne, ja että se näin ollen toteaa kyseisen mallin päteväksi siirtämättä asian käsittelyä kolmatta kertaa virastolle

               —

               kumoaa SMHV:n päätöksen siltä osin kuin sillä velvoitetaan Antraz It korvaamaan oikeudenkäyntikulut

               —

               velvoittaa SMHV:n ja Vasco Group BVBA:n yhteisvastuullisesti korvaamaan kantajalle oikeudenkäynnistä aiheutuvat kulut, palkkiot ja muut lakiin perustuvat menot

               —

               velvoittaa Vasco Group BVBA:n korvaamaan kantajalle tälle SMHV:ssä käydystä menettelystä aiheutuneen kulut, palkkiot ja muut lakiin perustuvat menot

               —

               toteaa, että asetuksen N:o 216/96 1 d artikla on ristiriidassa [Euroopan unionin perusoikeuskirjan] 41 artiklan kanssa.

      Kanneperusteet

               —

               [Euroopan unionin perusoikeuskirjan] 41 artiklan ensimmäistä kohtaa on rikottu

               —

               Yhteisömallista annetun asetuksen N:o 6/2002 6, 61, 62 ja 63 artiklaa on rikottu.


title: Asia T-702/14: Kanne 21.9.2014 – Hamas v. neuvosto

text:
               10.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 395/61

      Kanne 21.9.2014 – Hamas v. neuvosto
      (Asia T-702/14)
      (2014/C 395/74)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Hamas (Damaskos, Syyria) (edustaja: asianajaja L. Glock)

         Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan niitä henkilöitä, ryhmiä ja yhteisöjä, joihin sovelletaan erityistoimenpiteiden toteuttamisesta terrorismin torjumiseksi hyväksytyn yhteisen kannan 2001/931/YUTP 2, 3 ja 4 artiklaa, koskevan luettelon ajan tasalle saattamisesta ja muuttamisesta sekä päätöksen 2014/72/YUTP kumoamisesta 22.7.2014 annetun neuvoston päätöksen 2014/483/YUTP Hamasia (mukaan lukien Hamas-Izz-al-Din-al-Quassem) koskevilta osin

                  —

                  kumoamaan tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta sekä täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 125/2014 kumoamisesta 22.7.2014 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 790/2014 Hamasia (mukaan lukien Hamas-Izz-al-Din-al-Quassem) koskevilta osin

                  —

                  velvoittamaan neuvoston korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahdeksaan kanneperusteeseen, jotka ovat olennaisilta osin täysin samanlaiset tai samankaltaiset kuin perusteet, joihin vedottiin asiassa T-531/11, Hamas vastaan neuvosto (1).

         (1)  EUVL 2012, C 126, s. 18.


title: Asia C-391/13 P: Valitus, jonka Helleenien tasavalta on tehnyt 8.7.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-294/11, Helleenien tasavalta v. Euroopan komissio, 17.5.2013 antamasta tuomiosta

text:
               7.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/35

         Valitus, jonka Helleenien tasavalta on tehnyt 8.7.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-294/11, Helleenien tasavalta v. Euroopan komissio, 17.5.2013 antamasta tuomiosta
   (Asia C-391/13 P)
   2013/C 260/64
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Valittaja: Helleenien tasavalta (asiamies: I. Chalkias)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Valitus on hyväksyttävä.

               —

               Unionin yleisen tuomioistuimen riidanalainen tuomio on kumottava jäljempänä tarkemmin esitetyn perusteella.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               —

               Ensimmäisessä valitusperusteessaan, joka koskee oliiviöljyalaa, Helleenien tasavalta väittää, että riidanalaisessa tuomiossa on tehty oikeudellinen virhe tulkitsemalla ja soveltamalla virheellisesti suuntaa-antavia periaatteita, jotka sisältyvät asiakirjoihin AGRI/VI/5330/1997, AGRI/17933/2000 ja AGRI/61495/2002, sellaisina kuin ne ovat voimassa, koska siinä katsottiin oliiviöljyalan tarkastusjärjestelmän ilmiselvä parannus vuosien 2004 ja 2005 välisenä ajanjaksona verrattuna vuosien 2003 ja 2004 väliseen ajanjaksoon toistuvuudeksi, jatkuvaksi puutteellisuudeksi ja merkittäväksi huonontumiseksi, joiden vuoksi vuosien 2004 ja 2005 välisen ajanjakson oikaisun nostaminen on perusteltua, vaikkei kyse ilmeisesti ollut tilanteesta, jossa vuosien 2004 ja 2005 välisen ajanjakson oikaisua olisi voitu nostaa 15 prosenttiin vuosien 2003 ja 2004 väliselle ajanjaksolle määrätystä 10 prosentista toistuvuuden vuoksi, koska valvontajärjestelmän lujittamiseksi oli tehty erittäin monia parannuksia (lisäpäivitykset oliivialan GIS-järjestelmässä, paikalla tehtävien tarkastusten parantaminen ja ristiintarkastukset, joissa todetaan säännönvastaisuudet ja määrätään seuraamuksia).

               —

               Toisessa valitusperusteessa, joka koskee peltokasvialaa, vedotaan siihen, että

                           1)

                           Unionin oikeutta on rikottu ja suhteellisuusperiaatetta on loukattu, koska päivittämättömiä vanhan YMP:n suuntaa-antavia periaatteita kiinteistä oikaisuista on tulkittu ja sovellettu virheellisesti uuteen YMP:hen, sillä kiinteitä oikaisuja koskivat eri tarkastusjärjestelmät.

                           2)

                           Unionin yleisen tuomioistuimen ratkaisun perustelut ovat puutteellisia siinä, että LPIS-GIS-tietojen, jotka otettiin huomioon maksatusvuodelta 2007, vertailusta uuden, päivitetyn vuoden 2009 LPIS-GIS:n tietojen kanssa kävi ilmi, että erot ja puutteet ovat erittäin vähäisiä, alle 2,4 %, ja 5 prosentin oikaisu on siis perusteeton etenkin, kun Helleenien tasavallan olennaisia lausumia hallinnollisten ristiintarkastusten laadusta ei otettu huomioon.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys, 2 päivänä heinäkuuta 2004, asiassa T-422/03 R II, Enviro Tech Europe Ltd ja Enviro Tech International Inc. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Direktiivit 67/548/ETY ja 204/73/EY — Tutkittavaksi ottamisen edellytykset)

text:
               9.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 251/17

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS,
   2 päivänä heinäkuuta 2004,
   asiassa T-422/03 R II, Enviro Tech Europe Ltd ja Enviro Tech International Inc. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
   (Väliaikainen oikeussuoja - Direktiivit 67/548/ETY ja 204/73/EY - Tutkittavaksi ottamisen edellytykset)
   (2004/C 251/31)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asiassa T-422/03 R II, Enviro Tech Europe Ltd, kotipaikka Surrey (Yhdistynyt kuningaskunta), ja Enviro Tech International Inc., kotipaikka Chicago (Amerikan yhdysvallat), edustajinaan asianajaja C. Mereu ja asianajaja K. Van Maldegem, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään X. Lewis ja F. Simonetti, prosessiosoite Luxemburgissa), jossa kantajat vaativat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta ensiksikin keskeyttämään n-propyylibromidin sisällyttämisen mukaan mukautettaessa vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä kesäkuuta 1967 annettua neuvoston direktiiviä 67/548/ETY (EYVL 1967, 196, s. 1) tekniikan kehitykseen 29. kerran, toiseksi lykkäämään täytäntöönpanoa, joka koskee n-propyylibromidin sisällyttämistä direktiivin 67/548 mukauttamisesta tekniikan kehitykseen 29. kerran 29.4.2004 annettuun komission direktiiviin 2004/73/EY (EUVL L 152, s. 1), sekä kolmanneksi määräämään muita välitoimia, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on 2.7.2004 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-363/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.5.2015 – Harper Hygienics v. SMHV – Clinique Laboratories (CLEANIC natural beauty) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin CLEANIC natural beauty rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat yhteisön tavaramerkeiksi rekisteröidyt sanamerkit CLINIQUE — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Tavaroiden ja palvelujen samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Aikaisempien tavaramerkkien erottamiskyvyn tai maineen epäoikeutettu hyväksikäyttö — Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta)

text:
               29.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 213/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.5.2015 – Harper Hygienics v. SMHV – Clinique Laboratories (CLEANIC natural beauty)
   (Asia T-363/12) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin CLEANIC natural beauty rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat yhteisön tavaramerkeiksi rekisteröidyt sanamerkit CLINIQUE - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Tavaroiden ja palvelujen samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Aikaisempien tavaramerkkien erottamiskyvyn tai maineen epäoikeutettu hyväksikäyttö - Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta))
   (2015/C 213/47)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Harper Hygienics S.A. (Varsova, Puola) (edustajat: aluksi asianajaja R. Rumpel, sitten asianajajat D. Rzążewska ja G. Pietras)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: D. Walicka)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Clinique Laboratories LLC (Wilmington, Delaware, Yhdysvallat) (edustajat: aluksi asianajajat V. von Bomhard ja A. Renck sekä solicitor K. Hughes, sitten K. Hughes)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 25.5.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 1134/2011 2), joka koskee Clinique Laboratories, LLC:n ja Harper Hygienics S.A:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Harper Hygienics S.A. vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ja Clinique Laboratories LLC:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 355, 17.11.2012.


title: Asian T-89/02 poistaminen rekisteristä

text:
20.3.2004                FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                          C 71/43
Oikeudelliset perusteet:         Asetuksen N:o 40/94 43 ja 15 ar-       mukaan asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdassa
                                 tiklan rikkominen (1).                 ei oikeuteta tekemään komission oikeudenkäyntiasiakirjojen
                                                                        osalta kokonaisvaltaista poikkeusta periaatteeseen, joka koskee
                                                                        oikeutta tutustua yhteisön asiakirjoihin, eikä siinä anneta
(1) Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu          komissiolle oikeutta kieltää sen oikeudenkäyntiasiakirjoihin
    neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1).                  tutustumista pelkästään siitä syystä, että itse asia tai siihen
                                                                        liittyvät oikeudenkäynnit ovat vielä vireillä.
                                                                        (1) Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saa-
                                                                             misesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001
                                                                             annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus N:o 1049/
                                                                             2001 (EYVL L 145, 31.5.2001, s. 43-48).
Association de la Presse Internationale a.s.b.l:n (API)
2.2.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nosta-
                              ma kanne
                            (Asia T-36/04)                                         Asian T-89/02 (1) poistaminen rekisteristä
                           (2004/C 71/74)                                                         (2004/C 71/75)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                        Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                        men neljännen jaoston puheenjohtajan 25.11.2003 antamalla
Association de la Presse Internationale a.s.b.l. (API), kotipaikka
                                                                        määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-
Bryssel (Belgia), on nostanut 2.2.2004 Euroopan yhteisöjen
                                                                        teristä on poistettu asia T-89/02, Check Point Software Limited
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
                                                                        vastaan Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit
pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat
                                                                        ja mallit) (SMHV).
lakimies S. Völcker, lakimies F. Louis ja lakimies J. Heithecker.
                                                                        (1) EYVL C 156, 29.6.2002.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     kumoaa 20.11.2003 tehdyn komission päätöksen
      D(2003) 30621 kokonaisuudessaan
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                Asian T-307/02 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2004/C 71/76)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Kantaja on voittoa tavoittelematon ulkomaisten toimittajien
järjestö, jonka kotipaikka on Belgiassa ja jonka tarkoituksena
on avustaa jäseniään heidän raportoidessaan kotimaihinsa                Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
Euroopan Unionia koskevista asioista. Se pyysi komissiolta              men toisen jaoston puheenjohtajan 19.11.2003 antamalla
lupaa tutustua kaikkiin asiakirjoihin, jotka komissio on esittä-        määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-
nyt tietyissä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa ja Euroo-            teristä on poistettu asia T-307/02, Altana Pharma AG vastaan
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa                sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
käytävissä oikeudenkäynneissä. Tällainen tutustumisoikeus               (SMHV).
evättiin riidanalaisella päätöksellä.
                                                                        (1) EYVL C 305, 7.12.2002.
Kanteensa tueksi kantaja vetoaa asetuksen N:o 1049/2001 (1)
2 artiklan ja 4 artiklan 2 kohdan rikkomiseen. Kantajan


title: Asia T-360/16: Kanne 27.6.2016 – Dimos Athinaion v. komissio

text:
               10.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 371/9

         Kanne 27.6.2016 – Dimos Athinaion v. komissio
   (Asia T-360/16)
   (2016/C 371/10)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Dimos Athinaion (Ateena, Kreikka) (edustaja: asianajaja G. Georgakarakos)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan asetuksen (EY) N:o 692/2008 muuttamisesta kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 6) osalta 20.4.2016 annetun komission asetuksen (EU) N:o 2016/646 (1), ja

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu SEUT 191 artiklan, jossa vahvistetaan Euroopan unionin ympäristöpolitiikkaa koskevat tavoitteet, rikkomiseen.

               2)

               Toinen kanneperuste perustuu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 37 artiklan, jossa vahvistetaan oikeus ympäristönsuojelun korkeaan tasoon, rikkomiseen.

               3)

               Kolmas kanneperuste perustuu moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 5 ja Euro 6) osalta ja ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuudesta 20.6.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 715/2007 (2) 15 artiklan rikkomiseen.

      (1)  EUVL 2016, L 109, s. 1.

      (2)  EUVL 2007, L 171, s. 1.


title: Asia C-105/04 P: NederlandseFederatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebiedin (FEG) 1.3.2004 tekemävalitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisenjaoston yhdistetyissä asioissa T-5/00 ja T-6/00, Nederlandse Federatieve Verenigingvoor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied ja Technische Unie BV vastaanEuroopan yhteisöjen komissio, jota tukevat CEF City Electrical Factors BVja CEF Holding Ltd, 1.3.2004 antamastatuomiosta

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/25

         Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebiedin (FEG) 1.3.2004 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston yhdistetyissä asioissa T-5/00 ja T-6/00, Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied ja Technische Unie BV vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukevat CEF City Electrical Factors BV ja CEF Holding Ltd, 1.3.2004 antamasta tuomiosta
   (Asia C-105/04 P)
   (2004/C 106/44)
   Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied (FEG) on valittanut 1.3.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston yhdistetyissä asioissa T-5/00 ja T-6/00, Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied ja Technische Unie BB vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukevat CEF City Electrical Factors BV ja DEF Holding Ltd, 1.3.2004 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajina ovat asianajajat E. H. Pijnacker Hordijk ja D. J. M. de Grave.
   Valittaja vaatii, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuin

               a)

               kumoaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-5/00 ja T-6/00, ja joka tapauksessa asiassa T-5/00, 16.12.2003 antaman tuomion, käsittelee asian uudelleen ja kumoaa FEG:lle osoitetun, Euroopan yhteisöjen komission 26.10.1999 tekemän päätöksen kokonaan tai ainakin osittain, ja joka tapauksessa alentaa huomattavasti FEG:lle määrätyn sakon määrää,

               b)

               toissijaisesti kumoaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-5/00 ja T-6/00, ja joka tapauksessa asiassa T-5/00, 16.12.2003 antaman tuomion ja palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle,

               c)

               velvoittaa komission korvaamaan molemmista oikeusasteista aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on ensinnäkin loukannut yhteisön oikeuden yleisiä periaatteita ja etenkin menettelyn kohtuullista kestoa koskevaa periaatetta, kun se on todennut, ettei hallinnollisen menettelyn liian pitkä kesto merkitse välttämättä sitä, että riidanalainen päätös on kumottava. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kohtuullista kestoa koskeva arviointi on ristiriidassa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ja sen oman oikeuskäytännön kanssa.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on lisäksi tulkinnut väärin Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytäntöä, johon se on vedonnut näkemyksensä tueksi.
   Toiseksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on loukannut yhteisön oikeuden yleisiä periaatteita ja etenkin syyttömyysolettamaa ja perusteluvelvollisuutta koskevia periaatteita, kun se on todennut tuomiossa, että (i) väitetiedoksiannon lähettämistä edeltävää ajanjaksoa — ja näin olen myös 16.9.1991 päivätyn varoituskirjeen ja väitetiedoksiannon lähettämisen välistä ajanjaksoa — ei tarvitse ottaa huomioon kohtuullista kesto arvioitaessa ja että (ii) niille puoltaville todisteille, jotka ovat peräisin varoituskirjeen lähettämisen jälkeiseltä ajalta, ei tarvitse antaa merkitystä. Nämä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen lausumat ovat sinänsä ristiriitaisia, eikä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ole antanut tähän ristiriitaisuuteen mitään riittävää perustetta. Sitä paitsi se, että kyseiset puoltavat todisteet on jätetty huomioon ottamatta ilman tarkempia selityksiä, merkitsee vakavaa perusteluvelvollisuuden loukkaamista ja vie merkityksen syyttömyysolettamaa koskevalta periaatteelta.
   Kolmanneksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut EY 81 artiklan 1 kohtaa ja loukannut perusteluvelvollisuutta, koska se on hyväksynyt komission esittämän näytön väitettyjen kollektiivisten yksinmyyntisopimusten keston osalta. Tältä osin on otettava huomioon, että (i) kaikki sisällölliset perustelut puuttuvat, että (ii) koska mitään todisteita ei ole esitetty siitä, että kilpailusääntöjä olisi rikottu 12.3.1986 ja 28.2.1989 sekä 18.11.1991 ja 25.2.1994 välisinä ajanjaksoina, kilpailusääntöjen rikkomisen toteamiseen näiden ajanjaksojen ajalta on sovellettava tiukempia perusteluvaatimuksia ja että (iii) ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole ottanut lainkaan huomioon kestoa koskevaa näkökohtaa tutkiessaan komission esittämiä todisteita.
   Neljänneksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on loukannut perusteluvelvollisuutta etenkin sen vuoksi, että se on sivuuttanut FEG:n esittämät väitteet tai se ei ole esittänyt niitä asianmukaisesti. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen perustelut, jotka koskevat sitä, että FEG on syyllistynyt hintoja koskevien kilpailusääntöjen rikkomiseen, ovat niin vakavasti puutteelliset, ettei tuomion II D osaa voida pitää voimassa. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on lisäksi rikkonut useissa kohdissa EY 81 artiklan 1 kohtaa, koska se on luonnehtinut eräät sopimukset yhdenmukaistetuiksi menettelytavoiksi toteamatta kuitenkaan samalla, että sopimukset ilmenivät tosiasiallisista menettelytavoista.
   Viidenneksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut yhteisön oikeutta tai ainakin soveltanut virheellisesti vakiintunutta eurooppalaista oikeuskäytäntöä, koska se on katsonut FEG:n olevan vastuussa väitetyn kollektiivisen yksinmyyntisopimuksen laajentamisesta NAVEG:iin kuulumattomiin tavarantoimittajiin. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole ottanut huomioon sitä, ettei FEG:llä ollut väitettyjen menettelytapojen toteuttamisen osalta omaa erottuvaa asemaa. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio on sitä paitsi perusteltu epäymmärrettävällä tavalla, koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo ryhmän eri jäsenten erisuuntaisten yhteisten toimenpiteiden perusteella, että FEG:n olisi osallistunut suoraan toimintaan, vaikka (i) FEG:llä ei ole ollut osuutta toimenpiteiden toteuttamisessa tai täytäntöönpanemisessa, (ii) ei ole tutkittu, onko mahdollinen FEG:n suostumus yhteisiin toimenpiteisiin ilmennyt sen käyttäytymisestä ja (iii) komission asiakirjoissa on nimenomainen todistus siitä, ettei FEG:llä ole osuutta kyseessä olevassa menettelytavassa.
   Kuudenneksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on sakon määrää vahvistaessaan rikkonut ja/tai soveltanut väärin yhteisön oikeutta ja erityisesti asetuksen N:o 17/62 15 artiklan 2 kohtaa tai ainakin loukannut (tuomioistuinten) päätösten perusteluja ja suhteellisuutta koskevia yhteisön oikeuden yleisiä periaatteita, kun se on todennut, että FEG:n ja TU:n esittämät väitteet, jotka koskivat sitä, miten komissio oli vahvistanut päätöksessä kilpailusääntöjen rikkomisen keston, oli hylättävä.
   Seitsemänneksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on sakon määrää vahvistaessaan rikkonut ja/tai soveltanut väärin yhteisön oikeutta ja erityisesti asetuksen N:o 17/62 15 artiklan 2 kohtaa tai ainakin loukannut (tuomioistuinten) päätösten perusteluja ja suhteellisuutta koskevia yhteisön oikeuden yleisiä periaatteita, kun se on todennut, että kantajat eivät ole toimittaneet mitään perusteita sille, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin alentaisi täyttä harkintavaltaansa käyttäessään FEG:lle määrätyn sakon määrää vielä lisää. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sivuuttaa kuitenkin sen, että toisin kuin komissio on päätöksessään katsonut, komissio on FEG:n mukaan yksinomaisesti vastuussa menettelyn kohtuuttomasta kestosta. Tämän lisäksi komission itsensä myöntämällä erittäin vähäisellä sakon alennuksella ei voida hyvittää sitä vahinkoa, joka FEG:lle on aiheutunut kyseisen menettelyn kohtuuttoman keston perusteella.


title: Asia T-641/15: Kanne 13.11.2015 – Malle v. parlamentti

text:
               8.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/55

         Kanne 13.11.2015 – Malle v. parlamentti
   (Asia T-641/15)
   (2016/C 048/63)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Tanja Malle (Wien, Itävalta) (edustaja: asianajaja N. Pirc Musar)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan parlamentin 14.9.2015 antaman päätöksen A(2015)8324 C, jolla hylättiin kantajan uudistettu hakemus saada tutustua tiettyihin asiakirjoihin, jotka koskivat tietoja Euroopan parlamentin jäsenten matkakuluista, päivärahoista, muista kulukorvauksista ja henkilöstöjärjestelykuluista

               —

               velvoittamaan parlamentin korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 134 ja 140 artiklan mukaisesti, mukaan lukien mahdollisten väliintulijoiden oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu asetuksen 1049/2001 (1) 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja asetuksen 45/2001 (2) 8 artiklan b alakohdan rikkomiseen, sillä pyydettyjä henkilötietoja ei ole suojattu unionin lainsäädännössä.

               2.

               Toinen kanneperuste perustuu asetuksen 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja asetuksen 45/2001 8 artiklan b alakohdan rikkomiseen, sillä pyydettyihin tietoihin ei annettu tutustua, vaikka edellytykset tietojen ilmaisemiselle täyttyivät.

               3.

               Kolmas kanneperuste perustuu asetuksen 1049/2001 2 ja 4 artiklan sekä 6 artiklan 3 kohdan mukaisen yleisen velvollisuuden, jonka mukaan kunkin yksittäisen asiakirjan osalta on suoritettava tutkimus, rikkomiseen.

               4.

               Neljäs kanneperuste perustuu asetuksen 1049/2001 4 artiklan 6 kohdan rikkomiseen, koska pyydettyjen asiakirjojen osittaisen tutustumisen epääminen ei ollut perusteltu.

               5.

               Viides kanneperuste perustuu asetuksen 1049/2001 7 artiklan 1 kohdassa ja 8 artiklan 1 kohdassa edellytetyn perusteluvelvollisuuden rikkomiseen, sillä parlamentti ei vastannut kaikkiin kantajan väitteisiin.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).

      (2)  Yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18.12.2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 45/2001 (EYVL 2001, L 8, s. 1).


title: Asia C-129/99: Saksan liittotasavallan 15.4.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 188/14                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          3.7.1999
2. velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-                 Oberste Gerichtshofin (Itävalta) 30.3.1999 tekemällään
     käyntikulut.                                                        päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Jo-
                                                                         hann Kappel vastaan Pensionsversicherungsanstalt der
                                                                                Arbeiter
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (Asia C-128/99)
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen kohdan
ja 5 artiklan määräysten sitovan vaikutusten johdosta jäsenval-
tioiden on toteutettava toimenpiteet, joita direktiivin panemi-                                   (1999/C 188/32)
nen täytäntöön sisäisessä oikeusjärjestyksessä edellyttää, ennen
tätä varten säädetyn määräajan päättymistä ja ilmoitettava
                                                                         Oberste Gerichtshof (Itävalta) on pyytänyt 30.3.1999 te-
välittömästi näistä toimenpiteistä komissiolle. Tämä määräaika
                                                                         kemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomiois-
on tässä tapauksessa päättynyt 30.6.1996 ilman, että Hellee-
                                                                         tuimen kirjaamoon 15.4.1999, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
nien tasavalta olisi ilmoittanut komissiolle niistä säännöksistä
                                                                         tuimelta ennakkoratkaisua asiassa Johann Kappel vastaan
ja määräyksistä, joilla se on pannut direktiivin täytäntöön
                                                                         Pensionsversicherungsanstalt der Arbeiter seuraaviin kysymyk-
sisäisessä oikeusjärjestyksessään.
                                                                         siin:
(1) EYVL L 365, 31.12.1994, s. 10.                                       1. Onko direktiivin 79/7/ETY (1) 7 artiklan 1 kohdan a
                                                                              alakohtaa tulkittava niin, että siinä sallitaan eri eläkeiän
                                                                              vahvistaminen ainoastaan sellaisten eläkeoikeuksien osalta,
                                                                              jotka myönnetään vanhuuden johdosta, vai sovelletaanko
                                                                              tätä poikkeussäännöstä myös sellaisiin eläkeoikeuksiin,
                                                                              jotka myönnetään vasta tietyn iän ylittäneille henkilöille
                                                                              mutta joiden myöntämisedellytyksenä on tämän edellytyk-
                                                                              sen lisäksi ainoastaan tietynlainen työkyvyttömyys (vähen-
Ruotsin kuningaskunnan 15.4.1999 tekemä valitus Euroo-                        tynyt työkyky)?
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men toisen jaoston asiassa T-264/97, D, jota Ruotsin
kuningaskunta tukee, vastaan Euroopan unionin neuvos-                    2. Onko direktiivin 79/7/ETY 7 artiklan 1 kohdan a alakohtaa
              to, 28.1.1999 antamasta tuomiosta                               ja 7 artiklan 2 kohtaa tulkittava niin, että siinä sallitaan se,
                                                                              että jäsenvaltio muuttaa sääntelyä, jonka mukaan eläkeikä
                                                                              on sama sekä miehille että naisille (55 ikävuoden täyttämi-
                         (Asia C-125/99 P)                                    nen), niin, että tietyn siirtymäkauden jälkeen miehillä ja
                                                                              naisilla on eri eläkeikä (miesten osalta 57 ikävuoden
                          (1999/C 188/31)                                     täyttäminen ja naisten osalta 55 ikävuoden täyttäminen)?
Ruotsin kuningaskunnan valittanut 14.1.1997 Euroopan yh-
teisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                 (1) EYVL 1979, L 6, s. 24.
oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston asiassa T-264/97,
D, jota Ruotsin kuningaskunta tukee, v. Euroopan unionin
neuvosto, 15.4.1999 antamasta tuomiosta. Valittajan asiamie-
henä on oikeudellinen neuvonantaja Lotty Nordling ja proses-
siosoite Luxemburgissa Ruotsin suurlähetystö, 2 rue Heinrich
Heine.
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                           Saksan liittotasavallan 15.4.1999 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
–    kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen anta-
     man tuomion ja neuvoston päätöksen, jolla se epäsi D:n
     vaatimat sosiaaliset etuudet,                                                                (Asia C-129/99)
–    velvoittaa neuvoston korvaamaan Ruotsin kuningaskun-
     nalle yhteisöjen tuomioistuimessa käytävästä oikeuden-                                       (1999/C 188/33)
     käynnistä aiheutuvat kulut.
                                                                         Saksan liittotasavalta on nostanut 15.4.1999 Euroopan yhteis-
                                                                         öjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissio-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      ta vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat liittovaltion talousminis-
                                                                         teriön ministerineuvos Wolf-Dieter Plessing ja ylijohtaja Claus-
Henkilöstösääntöjen liitteen VII 1 artiklan määräysten rikkomi-          Dieter Quassowski, prosessiosoite Postfach 13 08, D-53003
nen. ”Naimisissa oleva” ja ”puoliso” -käsitteille on tuomiossa           Bonn.
annettu merkitys, jossa virkamiesten kansalliseen lakiin perus-
tuva perheasema ja siviilisääty jätetään huomiotta, koska
                                                                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
virkamiehen rekisteröityä kumppanuussuhdetta ei rinnasteta
virkamiehen avioliittoon.
                                                                         •    kumoaa Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston
                                                                              (EMOTR) tukiosastosta varainhoitovuonna 1995 rahoitet-
                                                                              tuja menoja koskevien jäsenvaltioiden tilien tarkastamises-
 ---pagebreak--- 3.7.1999                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 188/15
     ta ja hyväksymisestä 3 päivänä helmikuuta 1999 tehdyn               2. Onko direktiivin 69/335/ETY 4 artiklan 3 kohdassa tarkoi-
     komission päätöksen K(1999) 209 lopull. (1), siltä osin                  tettujen liiketoimien katsottava kuuluvan saman direktiivin
     kuin sen 2 artiklan mukaan 833 895,82 Saksan markan                      10 artiklassa säädetyn kiellon alaan siten, että sen mukaan
     suuruista osuutta ei ”maksumääräaikojen ylittämisen vuok-                on kiellettyä kantaa sekä veroa pääoman hankinnasta että
     si” rahoiteta EMOTR:sta vaan määrä tulee Saksan liittotasa-              periä muodosta riippumatta mitä tahansa muuta maksua
     vallan kustannettavaksi,                                                 siinäkin tapauksessa, että kyseessä on nimenomaisesti
                                                                              julkisoikeudellinen maksu eikä vero?
•    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         3. Onko direktiivin 69/335/ETY 10 artiklaa ja 12 artiklan 1
                                                                              kohdan e alakohtaa tulkittava siten, että sen vastaista
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                           on, että kaupparekisteriin (lain nojalla) rekisteröidyistä
                                                                              yhtiöpääoman korotuksista suoritettavien maksujen suur-
–    Oikeudellisen perustan puuttuminen, jotta Saksan liittota-               uus vaihtelee korotuksen suuruuden mukaan?
     savallan maksettavaksi voitaisiin asettaa budjettikohtaan
     B01-2122-007 kuuluva, 2 237 238,60 Saksan markan                    4. Voidaanko näiden vaihtelevien maksujen kuitenkin katsoa
     suuruinen summa 1 403 342,78 Saksan markan suuruisen                     vastaavan palvelun tarjoamisesta aiheutuneita kustan-
     summan sijaan. Jälkimmäinen, oikean suuruinen summa                      nuksia?
     on Saksan viranomaisten laskema ja siinä otetaan huo-
     mioon vuodelta 1994 oleva, yhteensä 2 447 802,54
     Saksan markan suuruinen varaus. Varainhoitovuoden                   5. Kuuluvatko näihin kustannuksiin kyseisiin rekisteritoimiin
     1995 tilien tarkastamisen ja hyväksymisen yhteydessä                     liittyvät virkamiesten palkat, vastikkeetta suoritetuista
     komissio ei ole ottanut asianmukaisella tavalla huomioon                 vähäisistä toimenpiteistä aiheutuneet kustannukset ja
     30.9.1994 laatimaansa työasiakirjaan VT/458/93-Rev.4                     osuus kiinteistö- ja kalustokuluista (tilojen vuokra, tieto-
     perustuvaa varausjärjestelyä.                                            jenkäsittely- ja tietoliikennelaitteista aiheutuneet kustan-
                                                                              nukset, sähkö-, vesiym. kustannukset)?
–    Venire contra factum proprium, luottamuksensuoja: komissio
     toimii ristiriitaisesti, kun tarkastellaan varainhoitovuoden        6. Onko direktiivin edellä mainittujen säännösten nojalla
     1994 tilien tarkastamista ja hyväksymistä, sillä tässä yhtey-            sallittua katsoa, että edellä mainitut, yhtiöpääoman koro-
     dessä se on todennut riidanalaisen summan maksetuksi                     tuksiin liittyvät maksut ovat tavanomaisia, ja että ne ovat
     määräajassa.                                                             näin ollen sallittuja?
–    EY:n perustamissopimuksen 190 artiklassa määrätyn pe-               7. Onko direktiivin edellä mainittujen säännösten nojalla
     rusteluvelvollisuuden rikkominen.                                        sallittua periä sellaisia maksuja, jotka ylittävät mainitut
                                                                              kustannukset? Ja jos on, niin kuinka suuri ylitys sallitaan?
                                                                              Jos ylitys on ilmeinen ja kohtuuton, voidaanko maksujen
(1) Päätös 1999/187/EY, EYVL L 61, 10.3.1999, s. 37.                          suuruutta vähentää kohtuullisuusperustein?
                                                                         (1) Pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista 17 päivänä
                                                                             heinäkuuta 1969 annettu neuvoston direktiivi 69/335/ETY, EYVL
                                                                             L 249, 3.10.1969, s. 25.
Supremo Tribunal Administrativon toisen jaoston
17.3.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
kaisupyyntö asiassa IGI-Investimentos Imobiliários, SA
                      vastaan Fazenda Pública
                           (Asia C-134/99)
                                                                         Bundessozialgerichtin 24.2.1999 tekemällään päätöksellä
                           (1999/C 188/34)                               esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ursula Elsen vas-
                                                                                taan Bundesversicherungsanstalt für Angestellte
Supremo Tribunal Administrativon toinen jaosto on pyytänyt
17.3.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-                                       (Asia C-135/99)
jen tuomioistuimeen 19.4.1999, Euroopan yhteisöjen tuo-
mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa IGI-Investimentos
                                                                                (1999/C 188/35)
Imobiliários, SA vastaan Fazenda Pública, seuraaviin kysymyk-
siin:
                                                                         Bundessozialgericht on pyytänyt 24.2.1999 tekemällään
1. Voiko yksityinen vedota neuvoston direktiivin                         päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-
     69/335/ETY (1) 10 ja 12 artiklaan valtiota vastaan, vaikka          tuimen kirjaamoon 19.4.1999, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
     kyseinen valtio ei ole saattanut direktiiviä osaksi kansallista     tuimelta asiassa Ursula Elsen vastaan Bundesversicherungsans-
     oikeusjärjestystä?                                                  talt für Angestellte ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:


title: Højesteretin 3.6.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Centros Limited vastaan Erhvervs- og Selskabsstyrelsen (Asia C-212/97)

text:
N:o C 228/8            1 FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     26.7.97
         ollut tarpeen TTJ:n perustamisen takia ( quod non),          Landessozialgericht Niedersachsenin 22.5.1997 tekemäl
         pyynnöstä ja oma-aloitteisesti annettavaa keski             lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
         näistä avunantoa koskevien säännösten oikeudelli            Paula Gomez-Rivero vastaan Bundesanstalt für Arbeit,
         sena perustana olisi joka tapauksessa pitänyt olla                       jossa kuultavana Saksan liittotasavalta
         100 a artikla . Asiassa C-300/89 antamassaan tuo                                   ( Asia C-2 11/97 )
         miossa yhteisöjen tuomioistuin on kuitenkin katso
         nut, ettei toimea voida antaa kahden oikeudellisen                                     ( 97/C 228/ 16
         perustan nojalla, jos toinen niistä edellyttää yhteis
         toimintamenettelyä ( EY:n perustamissopimuksen               Landessozialgericht Niedersachsen pyytää 22.5.1997 teke
         189 b artikla ) ja toinen yksimielisyyttä, sillä tällai     mällään, yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 4.6.1997
         sella tavalla kyseenalaistettaisiin yhteistoimintame        saapuneella päätöksellä Euroopan yhteisöjen tuomioistui
         nettelyn tavoite ja tehtäisiin siitä sisällyksetön .         melta ennakkoratkaisua asiassa Paula Gomez-Rivero vas
                                                                      taan Bundesanstalt für Arbeit, jossa kuultavana Saksan
    — Asetuksella järjestetään jäsenvaltioiden tulliviran            liittotasavalta, seuraaviin kysymyksiin :
         omaisten keskinäinen sekä niiden ja komission
         välinen tarpeellinen yhteistyö sisämarkkinoiden              a ) Koskeeko konsuliedustustossa työskentelevän henkilön
         toiminnan turvaamiseksi .                                         asetuksen ( ETY ) N:o 1408/71 (') 16 artiklan 2 kohdan
                                                                           ensimmäisen virkkeen mukainen päätös valita sovellet
     — Perustamissopimuksessa ei ole mitään muuta eri                     tavaksi lainsäädännöksi lähettävän jäsenvaltion, jonka
         tyistä oikeudellista perustaa, minkä vahvistaa se,                kansalainen hän on, lainsäädäntö myös hänen avio
         että neuvosto on turvautunut EY:n perustamissopi                 puolisoaan — joka ei työskentele konsuliedustustossa
         muksen 235 artiklaan .                                            ja — joka on myös tämän lähettävän jäsenvaltion kan
                                                                           salainen,
(M EYVL N:o L 82 , 22.3.1997, s . 1 .
                                                                           vai
                                                                           onko aviopuolisoon sovellettava lähettävän jäsenval
                                                                           tion lainsäädäntöä vain silloin, jos myös tämä itse niin
                                                                           päättää ?
Verwaltungsgericht Kölnin 6.5.1997 tekemällään päätök                b ) Jos konsuliedustustossa työskentelevän kansalaisen
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Haydar                        päätös ulottuu myös hänen aviopuolisoonsa: edellyt
Akman vastaan Oberkreisdirektor des Rheinisch-Bergi                       tääkö lähettävän jäsenvaltion lainsäädännön sovelta
schen-Kreises, jossa kuultavana Vertreter des öffentlichen                 mista koskeva päätös — ollakseen tehokas — myös
           Interesses beim Verwaltungsgericht Köln                         kyseisen aviopuolison suostumusta tai muuta myötä
                          (Asia C-210/97)                                  vaikutusta ?
                             ( 97/C 228/ 15 )
                                                                      O EYVL N:o L 149, 5.7.1971 , s . 2 .
Verwaltungsgericht Köln pyytää 6.5.1997 tekemällään,
yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 2.6.1997 saapu
neella päätöksellä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
ennakkoratkaisua asiassa Haydar Akman vastaan Ober                   Hojesteretin 3.6.1997 tekemällään päätöksellä esittämä
kreisdirektor des Rheinisch-Bergischen-Kreises, jossa kuul           ennakkoratkaisupyyntö asiassa Centros Limited vastaan
tavana Vertreter des öffentlichen Interesses, seuraavaan                               Erhvervs- og Selskabsstyrelsen
kysymykseen:                                                                                ( Asia C-212/97 )
                                                                                97/C 228/ 17 )
Edellyttääkö yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-355/93 ,
Eroglu, 3.10.1994 antaman tuomion (') mukaan assosiaa
                                                                      Hojesteret on pyytänyt 3.6.1997 tekemällään päätöksellä,
tion kehittämisestä tehdyn ETY—Turkki-assosiaationeu
                                                                      joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
voston päätöksen N:o 1 /80 7 artiklan toisessa kohdassa
                                                                      5.6.1997, yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Centros
turkkilaisen työntekijän lapselle myönnetty oikeus saada
                                                                      Limited vastaan Erhvervs- og Selskabsstyrelsen ennakko
oleskelulupansa pidennetyksi, että hänen työssäkäyvä
isänsä tai äitinsä vielä oleskelee Liittotasavallan alueella
                                                                      ratkaisua seuraavaan kysymykseen:
tai että hän myös työskentelee siellä silloin, kun lapsi on
                                                                      Onko EY:n perustamissopimuksen 52 artiklan — tulkit
päättänyt ammatillisen koulutuksensa ja aikoo ottaa työ
                                                                      tuna yhdessä sen 58 ja 56 artiklan kanssa — vastaisena
tarjouksen vastaan, vai riittääkö tämän määräyksen täyttä
miseksi se, että turkkilainen isä tai äiti on aiemmin työs
                                                                      pidettävä sellaisen hakemuksen hylkäämistä, jossa yhtiö,
                                                                      jonka kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa ja jonka yhtiö
kennellyt vähintään kolme vuotta säännönmukaisilla työ               pääoma on 100 GBP ( noin 1 000 Tanskan kruunua
markkinoilla ?
                                                                      ( DKK )) ja joka on näin lainmukaisesti perustettu ja tämän
                                                                      lainsäädännön mukaan edelleen olemassa tässä jäsenval
(1) Kok . 1994, s . 1-5113 .                                          tiossa, pyytää sivuliikkeensä rekisteröintiä, kun yhtiöllä ei
                                                                      ole omaa liiketoimintaa ja kun sivuliike perustettaisiin
                                                                      siksi, että liiketoimintaa harjoitettaisiin pelkästään kysei
 ---pagebreak--- 26.7.97               FI |                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 228/9
sessä sivuliikkeen perustamisvaltiossa, ja kun tämä menet          — se ei ole säätänyt päästöjen raja-arvoja sellaisista tie
telytapa on ilmeisesti valittu sen sijasta, että viimeksi mai             tyistä teollisuuslaitoksista peräisin olevien aineiden
nitussa maassa perustettaisiin yhtiö, jotta vältettäisiin sen              päästöille, joita ei mainita direktiivin liitteessä II
edellytyksen täyttäminen, jonka mukaan yhtiöpääoman                        olevan A otsikon alla,
täytyy olla vähintään 200 000 DKK ( nykyään 125 000
DKK )?                                                              — se ei ole saattanut osaksi kansallista oikeutta direktii
                                                                           vin 3 artiklan 5 kohtaa, joka koskee sitä analyysin ver
                                                                           tailumenetelmää, jota käytetään määritettäessä 2 artik
                                                                           lan a alakohdassa tarkoitettujen aineiden esiintymistä,
                                                                    — se ei ole saattanut osaksi kansallista oikeutta direktii
Euroopan yhteisöjen komission 4.6.1997 Portugalin tasa                    vin liitteessä I olevan A otsikon 5 kohtaa, joka koskee
                valtaa vastaan nostama kanne                               sitä valvontamenettelyä, joka on otettava käyttöön sen
                       ( Asia C-213/97 )                                   tarkastamiseksi, noudatetaanko 2 artiklan a alakoh
                                                                           dassa tarkoitettujen aineiden päästöjen suhteen pääs
                         ( 97/C 228/18 )                                   töstandardeja , ja koska
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 4.6.1997                   — se ei ole ottanut käyttöön mitään erityisohjelmaa
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin                    niiden aineiden, joihin nimenomaisesti viitataan
tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen                  liitteessä II, huomattavista päästöistä aiheutuvan
yksikön virkamies Francisco de Sousa Fialho ja prosessi                   pilaantumisen välttämiseksi tai sen poistamiseksi,
osoite Luxemburgissa c/o Carlos Gomez de la Cruz,
Centre Wagner, Kirchberg.                                           ja koska se näin ollen ei ole saattanut direktiiviä osaksi
                                                                    kansallista oikeuttaan, sillä direktiivin täytäntöönpanoa on
                                                                    edellä lueteltujen seikkojen vuoksi pidettävä virheellisenä
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                        ja puutteellisena .
— toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut              (') EYVL N:o L 129 , 18.5.1976 , s . 23 .
    EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolman                  ( 2 ) EYVL N:o L 181 , 4.7.1986, s. 16 .
    nen kohdan ja direktiivin 76/464/ETY ( ] ) liitteen             (■') EYVL N:o L 158 , 25.6.1988 , s. 35 .
    luetteloon I sisältyvien tiettyjen vaarallisten aineiden
    päästöjen raja-arvoista ja laatutavoitteista 12 päivänä
    kesäkuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/280/
    ETY ( 2 ) 7 artiklan, sellaisena kuin kyseinen direktiivi
    on muutettuna 16 päivänä kesäkuuta 1988 annetulla
    neuvoston direktiivillä 88/347/ETY ( 3 ), ja tämän vii         Euroopan yhteisöjen komission 4.6.1997 Portugalin tasa
    meksi mainitun direktiivin 2 artiklan mukaisia velvoit                            valtaa vastaan nostama kanne
    teitaan, koska se ei ole antanut näiden direktiivien                                       (Asia C-214/97)
    noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallin                                     ( 97/C 228/19 )
    nollisia määräyksiä,
                                                                    Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 4.6.1997
— toteaa toissijaisesti, että Portugalin tasavalta ei ole           Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin
    noudattanut kyseisen määräyksen ja kyseisten säännös           tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen
    ten mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole välittömästi
                                                                    yksikön virkamies Francisco de Sousa Fialho ja prosessi
    ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle, ja               osoite Luxemburgissa c/o Carlos Gomez de la Cruz,
                                                                    Centre Wagner, Kirchberg.
— velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden
    käyntikulut.                                                    Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 — toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut
                                                                           EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen
                                                                           kohdan ja jäsenvaltioissa juomaveden valmistamiseen
Komissio väittää, että Portugalin tasavalta ei ole noudatta               tarkoitetun pintaveden laatuvaatimuksista 16 päivänä
nut sille kuuluvia velvoitteita , koska                                    kesäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/440/
                                                                           ETY (') säännösten mukaisia velvoitteitaan, koska se
— se on säätänyt valtuuslain ( decreto-lei ) N:o 74/90                     ei ole antanut kyseisen direktiivin täydellisen ja
    44 §:n 3 momentin mukaisesti, että se viranomainen,                    virheettömän noudattamisen edellyttämiä lakeja ,
    joka on toimivaltainen antamaan lupia, voi vahvistaa                   asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ,
    sellaisia päästöjen arvoja, jotka ovat vähemmän tiuk
    koja kuin direktiivin liitteessä I olevan A otsikon alla       — toissijaisesti toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole
    olevat arvot, ja kun se ei ole asettanut minkäänlaista                 noudattanut kyseisen määräyksen ja kyseisten säännös
    velvollisuutta tarkastella lupia uudelleen ( direktiivin               ten mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole välittömästi
    3 artiklan 3 kohdan rikkominen )                                       ilmoittanut komissiolle näistä toimenpiteistä, ja


               10.10.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/9

         EFTAn valvontaviranomaisen 3 päivänä heinäkuuta 2013 Islantia vastaan nostama kanne
   (Asia E-14/13)
   2013/C 294/09
   EFTAn valvontaviranomainen, rue Belliard 35, 1040 Bryssel, Belgium, asiamiehinään Xavier Lewis, Gjermund Mathisen ja Auður Ýr Steinarsdóttir, nosti 3 päivänä heinäkuuta 2013 EFTAn tuomioistuimessa kanteen Islantia vastaan.
   EFTAn valvontaviranomainen on pyytänyt EFTAn tuomioistuinta toteamaan, että

               1)

               pitämällä voimassa kotimaisten sulautumien ja rajat ylittävien sulautumien erilaisen kohtelun, joka on seurausta tuloverolain nro 90/2003 (lög nr. 90/2003 um tekjuskatt) 51 §:n 1 momentin soveltamisesta, Islanti on jättänyt täyttämättä velvollisuutensa, jotka johtuvat Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 31 ja 40 artiklasta;

               2)

               Islannin on korvattava oikeudenkäyntikulut.

         Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

               —

               Tämä EFTAn valvontaviranomaisen kanne koskee sitä, että Islanti ei ole täyttänyt velvollisuuksiaan, jotka liittyvät Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (ETA-sopimus) 31 ja 40 artiklassa määrättyyn sijoittautumisvapauteen ja pääomien vapaaseen liikkuvuuteen, vaan se on asettanut välittömän veron sellaisten yritysten omaisuuserille ja osakkeille, jotka sulautuvat muissa ETA-valtioissa sijaitsevien yritysten kanssa, sekä tällaisten yritysten osakkeenomistajille, kun vastaavat liiketoimet Islannin alueella eivät aiheuta välittömiä veroseurauksia.

               —

               EFTAn valvontaviranomainen toteaa, että tämä kotimaisten sulautumien ja rajat ylittävien sulautumien erilainen kohtelu ei ole perusteltua ja on näin ollen ristiriidassa ETA-sopimuksen 31 ja 40 artiklan kanssa.


title: Asia T-163/11: Kanne 17.3.2011 — Cofra v. SMHV — O2 (can do)

text:
               7.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 139/27

         Kanne 17.3.2011 — Cofra v. SMHV — O2 (can do)
   (Asia T-163/11)
   2011/C 139/52
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Cofra Holding AG (Zug, Sveitsi) (edustajat: asianajajat K.-U. Jonas ja J. Bogatz)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: O2 Holdings Ltd (Slough, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 10.1.2011 tekemän päätöksen asiassa R 246/2009-4

               —

               velvoittamaan vastaajan ja mahdollisesti muut osapuolet korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: O2 Holdings Ltd.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”can do” luokkiin 9, 16, 25, 35, 36, 38 ja 43 kuuluville tavaroille ja palveluille.

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansallinen kuviomerkki, joka sisältää sanan ”CANDA” luokkaan 25 kuuluville tavaroille.

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 15 artiklan ja 42 artiklan 2 kohdan sekä asetuksen (EY) N:o 2868/95 (2) 22 säännön rikkominen, koska valituslautakunta on arvioidessaan käytön todistamista käyttänyt liian suppeaa vertailukohtaa eikä se ole ottanut huomioon kantajan yrityksen erityistilannetta. Lisäksi asetuksen (EY) N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohdan rikkominen, koska valituslautakunta on perusteettomasti jättänyt ottamasta huomioon erilaiset, väitteen kohteena olevan merkin käytön todistamista koskevat asiakirjat. Lopuksi asetuksen (EY) N:o 207/2009 75 artiklan toisen virkkeen rikkominen, sillä valituslautakunta ei ole ilmoittanut kantajalle, ettei se pidä käyttöä koskevia todisteita riittävinä eikä se ole antanut kantajalle mahdollisuutta esittää suullisessa käsittelyssä lisätodisteita.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL 2009, L 78, s. 1).

      (2)  Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13.12.1995 annettu komissio asetus (EY) N:o 2868/95 (EYVL 1995, L 303, s. 1).


title: Asia T-27/11: Kanne 21.1.2011 — Rheinischer Sparkassen- und Giroverband v. komissio

text:
               5.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 72/29

         Kanne 21.1.2011 — Rheinischer Sparkassen- und Giroverband v. komissio
   (Asia T-27/11)
   2011/C 72/47
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Rheinischer Sparkassen- und Giroverband (Düsseldorf, Saksa) (edustajat: asianajajat A. Rosenfeld ja I. Liebach)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Komission 21.12.2010 tekemä päätös K(2010) 9525 lopullinen, Valtiontuki, MC 8/2009 ja C-43/2009 — Saksa — WestLB, on kumottava siltä osin kuin sillä hylätään Saksan 28.10.2010 esittämä hakemus Westdeutschen Immobilienbank AG:n myymiselle ja uuden liiketoiminnan lopettamiselle asetetun määräajan pidentämiseksi 15.2.2011 jälkeen,

               —

               toissijaisesti komission 21.12.2010 tekemä päätös K(2010) 9525 lopullinen, Valtiontuki, MC 8/2009 ja C-43/2009 — Saksa — WestLB, on kumottava osittain siltä osin kuin komissio päättää siinä implisiittisesti, että Saksa on tehnyt vain yhden hakemuksen Westdeutschen Immobilienbank AG:n myymiselle ja uuden liiketoiminnan lopettamiselle asetetun määräajan pidentämiseksi 15.2.2011 saakka eikä tämän vuoksi ollut mahdollista päättää määräajan pidentämisestä kyseisen päivämäärän jälkeen;

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja esittää kanteensa tueksi viisi kanneperustetta.
   1)   Ensimmäinen kanneperuste: SEUT 296 artiklan toisen kohdan mukaisen perusteluvelvollisuuden noudattamatta jättäminen
   Kantaja väittää tältä osin, että komissio ei ole esittänyt, miksi se on yhdistänyt Saksan tekemät kaksi määräajan pidentämistä koskevaa hakemusta yhdeksi hakemukseksi.
   Komissio ei ole myöskään selittänyt, miksi valtiontuesta C-43/08 (ex N 390/08), jonka Saksa haluaa myöntää WestLB AG:n rakenneuudistukseen 12.5.2009 tehdyn, myöhemmin korjatun komission päätöksen K(2009) 3900 lopullinen (jäljempänä 12.5.2009 tehty päätös) 2 artiklan 2 kohdan mukaiset määräajan pidentämistä koskevat edellytykset eivät sen mukaan olleet täyttyneet.
   2)   Toinen kanneperuste: Arviointivirheet
   Kantaja väittää tässä yhteydessä, että komissio nojautuu harkintavaltansa nojalla tekemässään määräajan pidentämistä koskevassa päätöksessään virheellisiin tosiseikkoja koskeviin toteamuksiin. Kantajan mukaan riidanalaisessa päätöksessä lähdetään virheellisesti siitä, että hakemuksessa pyydetään määräajan pidentämistä ainoastaan 15.2.2011 saakka, tai siinä todetaan implisiittisesti, ettei pidemmästä määräajan pidennyksestä voida enää päättää.
   Tämän lisäksi kantaja väittää, ettei komissio ole käyttänyt 12.5.2009 tehdyn päätöksen 2 artiklan 2 kohdassa nimenomaisesti säädettyä määräajan pidentämismahdollisuutta, vaikka sen edellytykset olivat täyttyneet. Komissio on sen sijaan vedonnut kirjoittamattomaan pidentämistä koskevaan sui generis -oikeuteen, jolla ei ole mitään oikeudellista perustaa ja jota koskevat yksityiskohtaiset edellytykset ovat täysin epäselvät.
   3)   Kolmas kanneperuste: Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen
   Kantaja väittää tältä osin muun muassa, että komission tekemä päätös Westdeutschen Immobilienbank AG:n uuden liiketoiminnan päättämisestä 15.2.2011 jälkeen on kyseisestä päätöksestä johtuvien haittojen vuoksi suhteeton.
   4)   Neljäs kanneperuste: Yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaaminen
   Kantaja väittää tässä yhteydessä, että komissio on muissa finanssikriisiin liittyvissä tapauksissa, joissa rahoituslaitoksille on myönnetty huomattavasti suurempia tukia, myöntänyt selvästi pidempiä määräaikoja osuuksien samoin kuin kiinteistörahoitusyhtiöiden myymiselle.
   5)   Viides kanneperuste: Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan rikkominen ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaaminen
   Kantaja väittää viidennen kanneperusteen yhteydessä, että komissio ei voi tulkita jonkin jäsenvaltion esittämiä hakemuksia eikä tehdä niitä koskevia päätöksiä niiden nimenomaisen sanamuodon ja tarkoituksen vastaisesti.


title: Asia C-380/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Italia) on esittänyt 21.8.2008 — ENI SpA v. Ministero Ambiente e tutela del territorio e del mare ym.

text:
               22.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Italia) on esittänyt 21.8.2008 — ENI SpA v. Ministero Ambiente e tutela del territorio e del mare ym.
   (Asia C-380/08)
   (2008/C 301/28)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: ENI SpA

      Vastaajat: Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare ym.
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko ympäristövahinkojen korvaamista koskeva 21.4.2004 annettu yhteisön direktiivi N:o 2004/35/EY (1) ja erityisesti sen 7 artikla ja siinä mainittu liite II esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka nojalla viranomaiset voivat velvoittaa toteuttamaan ”kohtuullisina ympäristövahinkoja korjaavina vaihtoehtoina” sellaisia ympäristötoimenpiteitä (jotka tarkoittavat esimerkkitapauksessa pohjavesikerroksen ”fyysistä eristämistä” koko rannikon edustalta), jotka ovat asianmukaisen kontradiktorisen kuulemisen perusteella valittuihin, jo hyväksyttyihin ja jo toteutettuihin tai toteutusvaiheessa oleviin ympäristötoimenpiteisiin nähden muita ja ylimääräisiä ympäristötoimenpiteitä?

               2)

               Onko kyseinen direktiivi esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka nojalla viranomaiset voivat asettaa viranomaisteitse tällaisia määräyksiä eli voivat asettaa niitä arvioimatta aluekohtaisia olosuhteita, täytäntöönpanokustannuksia verrattuna kohtuudella ennakoitavissa oleviin etuihin, mahdollisia tai todennäköisiä muille kohteille aiheutuvia vahinkoja tai vaaraa ihmisten terveydelle ja yleiselle turvallisuudelle tai täytäntöönpanon edellyttämää aikataulua?

               3)

               Kun otetaan huomioon Priolon kansallisesti merkittävällä alueella vallitseva erityistilanne, onko kyseinen direktiivi esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka nojalla viranomaiset voivat asettaa viranomaisteitse sen edellytykseksi, että Priolon kansallisesti merkittävällä alueella sijaitsevia alueita, joita kunnostaminen ei suoraan koske sen vuoksi, että ne on jo kunnostettu tai ne eivät ole pilaantuneita, voidaan käyttää niiden oikeutettuun käyttöön, tällaisten määräysten noudattamisen?

      (1)  EUVL L 143, s. 56.


title: Asian C-314/00 poistaminen rekisteristä

text:
C 289/20              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  13.10.2001
         Asian C-132/00 (1) poistaminen rekisteristä               tu asia C-314/00 (Oberster Gerichtshofin (Itävalta) esittämä
                                                                   ennakkoratkaisupyyntö), Kraft Jacobs Suchard Österreich
                                                                   GmbH vastaan Eduard Mitsche ym.
                       (2001/C 289/44)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 10.7.2001           (1) EYVL C 302, 21.10.2000.
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-132/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Helleenien tasavalta.
(1) EYVL C 176, 24.6.2000.
                                                                            Asian C-382/00 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2001/C 289/48)
                                                                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 27.7.2001
                                                                   antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
         Asian C-191/00 (1) poistaminen rekisteristä               tu asia C-382/00 (Juzgado de lo Social no 1 de Pontevedran
                                                                   esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Ma Gardenia Abal Pombo
                                                                   vastaan Instituto Nacional de la Seguridad Social ja Tesoreria
                       (2001/C 289/45)
                                                                   General de la Seguridad Social.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 8.6.2001
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-     (1) EYVL C 355, 9.12.2000.
tu asia C-191/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian
tasavalta.
(1) EYVL C 211, 22.7.2000.
                                                                            Asian C-397/00 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2001/C 289/49)
                                                                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 11.7.2001
         Asian C-306/00 (1) poistaminen rekisteristä               antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                   tu asia C-397/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                   Helleenien tasavalta.
                       (2001/C 289/46)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 30.5.2001           (1) EYVL C 355, 9.12.2000.
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-306/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Alankomaiden kuningaskunta.
(1) EYVL C 285, 7.10.2000.
                                                                            Asian C-401/00 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2001/C 289/50)
                                                                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 13.6.2001
                                                                   antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
         Asian C-314/00 (1) poistaminen rekisteristä               tu asia C-401/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                   Luxemburgin suurherttuakunta.
                       (2001/C 289/47)
                                                                   (1) EYVL C 355, 9.12.2000.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 12.6.2001
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-