title: Asia T-443/05: Kanne  16.12.2005  — El Corte Inglés, S.A. v. SMHV

text:
               25.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 74/24

         Kanne 16.12.2005 — El Corte Inglés, S.A. v. SMHV
   (Asia T-443/05)
   (2006/C 74/46)
   Kannekirjelmän kieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: El Corte Inglés, S.A. (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja Juan Luis Rivas Zurdo)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Juan Bolaños Sabri
   Vaatimukset

               —

               ensimmäisen valituslautakunnan 21.9.2005 asiassa R 1191/2004-1 tekemä päätös on kumottava siltä osin kuin siinä hyväksytään hakijan valitus ja annetaan täten tilaisuus luokkaan 25 kuuluvan yhteisön tavaramerkin nro 2.456.242 ”PIRAÑAM DISEÑO ORIGINAL JUAN BOLAÑOS” myöhemmälle myöntämiselle

               —

               luokkaan 25 kuuluvan yhteisön tavaramerkin nro 2.456.242 ”PIRAÑAM DISEÑO ORIGINAL JUAN BOLAÑOS” rekisteröintihakemus on hylättävä

               —

               vastaaja tai tätä kannetta vastustavat osapuolet on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Juan Bolaños Sabri.

      Haettu tavaramerkki: Kuvamerkki ”PIRAÑAM diseño original Juan Bolaños” (hakemus nro 2.456.242) luokkiin 16, 21 ja 25 kuuluvia tavaroita varten.

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Espanjalaiset sanamerkit ”PIRANHA” luokkiin 25 (790.520) ja 18 (2.116.007) kuuluvia tavaroita varten.

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen osittainen hyväksyminen ja rekisteröintihakemuksen hylkääminen luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen kohteena olevan ratkaisun kumoaminen ja väitteen hylkääminen kokonaisuudessaan.

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheellinen soveltaminen.


title: Asia C-26/07: Kanne 25.1.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               10.3.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 56/24

         Kanne 25.1.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-26/07)
   (2007/C 56/46)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Kondou ja A.-M. Rouchaud-Joët)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta
   Vaatimukset

               —

               Yhteisöjen tuomioistuimen on todettava, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut rikoksen uhreille maksettavista korvauksista 29.4.2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/80 (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

               —

               Helleenien tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika, jossa direktiivi 2004/80/EY oli pantava täytäntöön sisäisessä oikeudessa, on päättynyt 1.1.2006.

      (1)  EUVL L 261, 6.8.2004, s. 15.


title: Asia C-44/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 19.7.2012 (Bundesfinanzhofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Finanzamt Frankfurt am Main V-Höchst v. Deutsche Bank AG (Direktiivi 2006/112/EY — 56 artiklan 1 kohdan e alakohta — 135 artiklan 1 kohdan f ja g alakohta — Vapautus, joka koskee arvopaperiomaisuuden hallinnointia (salkunhoito))

text:
               29.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 295/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 19.7.2012 (Bundesfinanzhofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Finanzamt Frankfurt am Main V-Höchst v. Deutsche Bank AG
   (Asia C-44/11) (1)

   (Direktiivi 2006/112/EY - 56 artiklan 1 kohdan e alakohta - 135 artiklan 1 kohdan f ja g alakohta - Vapautus, joka koskee arvopaperiomaisuuden hallinnointia (salkunhoito))
   2012/C 295/11
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesfinanzhof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Finanzamt Frankfurt am Main V-Höchst

      Vastaaja: Deutsche Bank AG

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesfinanzhof — Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1) 56 artiklan 1 kohdan e alakohdan ja 135 artiklan 1 kohdan f ja g alakohdan tulkinta — Yksityisasiakkaille tarkoitettujen arvopaperiomaisuuden hallinnointipalvelujen vapauttaminen verosta

      Tuomiolauselma

               1)

               Pääasiassa kyseessä olevan kaltainen arvopaperiomaisuuden hallinnointipalvelu eli toiminta, jossa verovelvollinen päättää korvausta vastaan oman harkintansa mukaan arvopapereiden ostosta ja myynnistä ja toteuttaa tämän päätöksen ostamalla ja myymällä arvopapereita, muodostuu kahdesta osatekijästä, jotka liittyvät niin läheisesti yhteen, että ne muodostavat objektiivisesti tarkasteltuna yhden taloudellisen suorituksen.

               2)

               Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 135 artiklan 1 kohdan f tai g alakohtaa on tulkittava niin, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaista arvopaperiomaisuuden hallinnointia ei ole mainitun säännöksen mukaan vapautettu arvonlisäverosta.

               3)

               Direktiivin 2006/112 56 artiklan 1 kohdan e alakohtaa on tulkittava niin, ettei sitä sovelleta ainoastaan mainitun direktiivin 135 artiklan 1 kohdan a–g kohdassa mainittuihin palveluihin, vaan myös arvopaperiomaisuuden hallinnointipalveluihin.

      (1)  EUVL C 145, 14.5.2011.


               20.8.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/15

         Kolmen tuomarin jaoston puheenjohtajan valinta
   (2005/C 205/27)
   Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on 7.7.2005 valinnut työjärjestyksen 15 artiklan 3 kohdan nojalla García-Valdecasasin kolmen tuomarin jaoston puheenjohtajaksi kaudeksi 1.10.2005–30.9.2006.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 15 päivänä heinäkuuta 2003, asiassa T-371/02, Bernard Barbé vastaan Euroopan parlamentti (Palkan ulosmittausta koskeva menettely – Ulosmittauksen peruutusta edeltävien palkanpidätysten jättäminen maksamatta ulosmittausvelkojalle – Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
15.11.2003                FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                          C 275/45
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                asianajaja A. Lorang, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan
                TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                   Euroopan parlamentti (asiamiehinään H. von Hertzen ja
                                                                         L. Knudsen), jossa kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusas-
                     25 päivänä kesäkuuta 2003                           teen tuomioistuin kumoaa parlamentin päätöksen jättää mak-
                                                                         samatta kantajalle summan, joka vastaa kantajan entisen
 asiassa T-41/01 vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)                puolison palkasta vuoden 1998 maaliskuun ja marraskuun
                                                                         välisenä aikana tehtyjä pidätyksiä, yhteisöjen ensimmäisen
(Valtiontuet – Kantelu – Laiminlyöntikanne – Asiavaltuus –               oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpa-
                       Tutkittavaksi ottaminen)                          nossa: jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit J. Azizi
                                                                         ja M. Jaeger, kirjaaja: H. Jung, on 15.7.2003 antanut määräyk-
                           (2003/C 275/74)                               sen, jonka määräysosa on seuraava:
                      (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                     1)    Kanne hylätään, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset
                                                                               selvästi puuttuvat.
Asiassa T-41/01, Rafael Pérez Escolar, kotipaikka Madrid                 2)    Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
(Espanja), edustajanaan asianajaja F. Moreno Pardo, vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään I. Martínez del
Peral ja J. Flett), jossa kantaja vaatii EY 232 artiklan mukaisessa      (1) EYVL C 44, 22.2.2003.
kanteessaan, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuin toteaa, että komissio on laiminlyönyt EY:n perusta-
missopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se on jättänyt
tekemättä ratkaisun kantajan tekemästä kantelusta, jonka
mukaan Espanjan kuningaskunta on rikkonut EY 87 artiklaa,
ja koska se ei ole ryhtynyt EY 88 artiklan 2 kohdassa
tarkoitettuihin toimenpiteisiin niiden valtiontukien vuoksi,
joita Espanjan viranomaisten väitetään myöntäneen rahoitus-                     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
laitoksille nimeltä Banco Español de Crédito ja Banco Santan-                   TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
der, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajen-
nettu neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-
johtaja V. Tiili sekä tuomarit J. Pirrung, P. Mengozzi,                                       5 päivänä elokuuta 2003
A. W. H. Meij ja M. Vilaras, kirjaaja: H. Jung, on 25.6.2003
antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:                        asiassa T-79/03 R, Industrie riunite odolesi Spa (IRO)
                                                                                vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
1)    Kanne jätetään tutkimatta.
2)    Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.               (Välitoimimenettely – Kilpailu – Sakon maksaminen –
                                                                                Pankkitakaus – Kiireellisyys – Puuttuminen)
(1) EYVL C 134, 5.5.2001.
                                                                                (2003/C 275/76)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                         Asiassa T-79/03 R, Industrie riunite odolesi SpA (IRO),
                    15 päivänä heinäkuuta 2003,                          kotipaikka Odolo (Italia), edustajanaan asianajaja A. Giardina,
                                                                         jota tukee Italian tasavalta (asiamiehenään I. M. Braguglia),
asiassa T-371/02, Bernard Barbé vastaan Euroopan parla-                  vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään L. Pigna-
                               mentti (1)                                taro ja A. Whelan), jossa kantaja vaatii HT 65 artiklan
                                                                         soveltamisesta 17 päivänä joulukuuta 2002 tehdyn komission
(Palkan ulosmittausta koskeva menettely – Ulosmittauksen                 päätöksen (COMP/37.956 – betoniterästangot) täytäntöönpa-
peruutusta edeltävien palkanpidätysten jättäminen maksa-                 non lykkäämistä siltä osin kuin siinä määrätään kantajalle
matta ulosmittausvelkojalle – Tutkittavaksi ottamisen edel-              3,58 miljoonan euron suuruinen sakko, Euroopan yhteisöjen
                     lytysten selvä puuttuminen)                         ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on an-
                                                                         tanut 5.8.2003 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                           (2003/C 275/75)
                                                                         1)    Välitoimihakemus hylätään.
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                         2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
Asiassa T-371/02, Bernard Barbé, Euroopan parlamentin virka-
mies, kotipaikka Luxemburgissa (Luxemburg), edustajanaan


title: Asia T-423/05: Kanne  25.11.2005  — Olimpiaki Aeroporia Ypiresies A.E. v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               25.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 74/21

         Kanne 25.11.2005 — Olimpiaki Aeroporia Ypiresies A.E. v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia T-423/05)
   (2006/C 74/42)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Olimpiaki Aeroporia Ypiresies A.E. (Ateena, Kreikka) (edustajat: P. Anestis, T. Soames, D. Geradin. S. Mavroghenis ja S. Jordan)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Valtiontuista, joita Kreikka aikoo myöntää Olimpiaki Aeroporia Ypiresies A.E:lle, tehty riidanalainen päätös K 11/2004 on EY 230–EY 231 artiklan nojalla kumottava kokonaan tai osittain

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kreikan valtiollisen lentoyhtiön, Olympiaki Aeroporian, yksityistämisen yhteydessä aloitti toimintansa uusi yritys (jäljempänä NOA), joka hoitaa lentotoiminnan, kun taas kantajalle (jäljempänä OA) jäivät muut toiminnot, lähinnä maapalvelut sekä lentokoneiden kunnossapito ja korjaus. Riidanalaisessa päätöksessä komissio totesi, että Kreikka oli antanut NOA:lle ja kantajalle perustamissopimuksen vastaisia valtiontukia muun muassa seuraavista syistä:

               —

               NOA:n taseen vastaavat arvioitiin ylihintaan silloin, kun sitä muodostettiin

               —

               Kreikan valtio takaajan ominaisuudessa maksoi OA:n puolesta tiettyjä maksuja

               —

               Kreikan valtio sieti jatkuvasti OA:lta sitä, että se jätti maksamatta veroja ja sosiaaliturvamaksuja.

         Kanteellaan kantaja riitauttaa näin ollen sen osan päätöksestä, joka koskee tapahtuneeksi väitettyä NOA:n taseen vastaavien ylihintaan arvioimista silloin, kun sitä muodostettiin. Kantaja vetoaa EY 87 artiklan 1 ja 3 kohdan ja (perusteluvelvollisuutta koskevan) EY 253 artiklan rikkomiseen. Kantaja katsoo, että yksityistä sijoittajaa koskevaa kriteeriä on sovellettu väärin, koska Helleenien tasavalta toimi kuten olisi toiminut jokainen järkevä yksityinen yrittäjä. Kantaja katsoo myös, että saaduksi väitetyn hyödyn suuruuden laskemisen suhteen on sovellettu virheellistä menetelmää ja että sen osalta on tehty virheellisiä johtopäätöksiä. Se vetoaa myös perustelujen puuttumiseen siltä osin kuin kyse on EY 87 artiklan 1 kohdan edellytysten täyttymisestä.
   Siltä osin kuin kyse on niistä summista, jotka valtio maksoi kantajan puolesta, kantaja ei kiistä näiden maksujen maksamista, mutta se katsoo, että ne eivät merkitse valtiontukea, ja vetoaa tältä osin EY 87 artiklan 1 kohdan rikkomiseen. Tarkemmin ottaen kantaja esittää, että komissio oli hyväksynyt valtiontukien, joihin kuuluu myös se, että Helleenien tasavalta maksoi kyseiset maksut, jatkamisen, ja komissio suoritti oikeudellisesti virheellisen arvioinnin päätyessään päinvastaiseen riidanalaisessa päätöksessä. Tässä samassa yhteydessä kantaja vetoaa siihen, että komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen, joka koskee niitä maksuja, jotka maksettiin ennen kuin joitakin takuita muutettiin, ja tiettyjen valtion suorittamien maksujen luokittelua valtiontueksi. Kantaja vetoaa myös tältä osin perustavanlaatuiseen virheeseen eli perusteluvelvollisuuden rikkomiseen.
   Siltä osin kuin riidanalaisessa päätöksessä todettiin, että Kreikka on ”jatkuvasti sietänyt” OA:lta tiettyjä seikkoja, kantaja vetoaa valtion tuen käsitettävä koskevan yhteisön oikeuden rikkomiseen sillä perusteella, että komissio ei ole tutkinut Kreikan toimintaa yksityisen luotonantajan näkökulmasta ja että se on epäonnistunut todistustaakan täyttämisessä. Kantaja vetoaa myös ilmeiseen arviointivirheeseen, joka koskee saaduksi väitetyn hyödyn laskemista ja sen suuruuden määrittämistä, sekä perustelujen puutteellisuuteen.
   Lopuksi kantaja vetoaa yhteisön oikeuden yleisten periaatteiden loukkaamiseen eli siihen, että lähtökohtaisesti on rikottu kuulluksi tulemista koskevaa oikeutta, mikä kantajan mukana johtuu siitä, että komissio eväsi Helleenien tasavallalta ja laajemmassa merkityksessä itse kantajalta sellaisena, jota asia välittömästi koskee, pääsyn niihin johtopäätöksiin, joihin eräs tilintarkastusyhtiö oli komission toimeksiannosta päätynyt. Kantaja vetoaa myös ne bis in idem -periaatteen loukkaamiseen, koska riidanalaisessa päätöksessä määrättiin maksamaan korkoja yhteisön korkokannan mukaan niille tukimäärille, jotka on perittävä takaisin, vaikka näihin summiin kuitenkin sisältyy jo kansallisten säännösten mukaisesti määrättyjä sakkoja, korkoja ja korotuksia.


title: Asia C-244/14: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 7.7.2015 – Euroopan komissio v. Itävallan tasavalta

text:
               28.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 320/25

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 7.7.2015 – Euroopan komissio v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-244/14) (1)

   (2015/C 320/34)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 253, 4.8.2014.


title: Asia C-159/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de commerce de Bourges (Ranska) on esittänyt 8.5.2009 — Lidl SNC v. Vierzon Distribution SA

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/27

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de commerce de Bourges (Ranska) on esittänyt 8.5.2009 — Lidl SNC v. Vierzon Distribution SA
   (Asia C-159/09)
   2009/C 180/46
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal de commerce de Bourges

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Lidl SNC

      Vastaaja: Vierzon Distribution SA

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko direktiivin 84/450, (1) sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/55, (2) 3 a artiklaa tulkittava siten, että samoja tarpeita tyydyttävien tai samaan tarkoitukseen aiottujen tavaroiden — toisin sanoen tavaroiden, jotka ovat riittävässä määrin korvattavissa toisillaan — hintoja vertaileva mainonta on kiellettyä pelkästään siksi, että elintarvikkeiden osalta kunkin asianomaisen tuotteen käyttöarvo tai ainakin niiden nauttimiseen liittyvä mielihyvä on äärimmäisen vaihteleva riippuen niiden valmistusolosuhteista ja -paikoista, käytetyistä raaka-aineista ja valmistajan kokemuksesta?

      (1)  Harhaanjohtavaa mainontaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 10.9.1984 annettu neuvoston direktiivi 84/450/ETY (EYVL L 250, s. 17).

      (2)  Harhaanjohtavaa mainontaa koskevan direktiivin 84/450/ETY muuttamisesta sisällyttämällä siihen vertaileva mainonta 6.10.1997 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/55/EY (EYVL L 290, s. 18).


title: Asia T-106/10: Kanne 4.3.2010 — Espanja v. komissio

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/71

         Kanne 4.3.2010 — Espanja v. komissio
   (Asia T-106/10)
   2010/C 113/105
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: M. Muñoz Pérez)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Komission 18.12.2009 tekemä päätös K(2009) 10136 lopullinen, jolla on toteutettu rahoitusoikaisuja EMOTR:n ohjausosaston yhteisöaloiteohjelmalle CCI 2000 ES.06.0.PC.003 (Espanja — Leader+Aragon) myönnettyyn tukeen, on kumottava

               —

               vastaajana oleva toimielin on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio sovelsi riidanalaisella päätöksellä Espanjan viranomaisten 4.6.2008 mennessä ilmoittamiin kustannuksiin kiinteää kahden prosentin nettomääräistä rahoitusoikaisua, joka merkitsee edellä mainitun ohjelman kustannuksiin tarkoitetun EMOTR:n ohjausosaston tuen, joka myönnettiin komission 31.7.2001 tekemällä päätöksellä K(2001) 2067, vähentämistä 652 674,70 eurolla.
   Espanjan kuningaskunnan mukaan päätös on kumottava kahdesta syystä:

               Ensimmäinen syy koskee sitä, että asetuksen (EY) N:o 1260/1999 (1) 39 artiklaa on rikottu, koska sitä ei ole sovellettu asianmukaisesti, sillä väitetyt perusteet komission myöntämän rahoituksen oikaisemiseksi eivät kantajan mukaan merkitse todellisuudessa asetuksen (EY) N:o 438/2001 (2) 4 artiklan rikkomista, koska mainitussa säännöksessä asetettu vaatimus siitä, että paikan päällä suoritetuista tarkastuksista laadituissa asiakirjoissa on yksilöitävä loppuunsaatettu työ, ei edellytä välttämättä, että mainittujen asiakirjojen on sisällettävä luettelo suoritetuista tutkimuksista, jos niihin voidaan muuten tutustua vaivattomasti.

               Toinen syy on se, että asetuksen (EY) N:o 1260/1999 39 artiklan 3 kohdassa säädettyä suhteellisuusperiaatetta, jota sovelletaan yhdessä komission yksiköiden asetuksen (EY) N:o 1260/1999 39 artiklan 3 kohdassa säädettyjen rahoitusoikaisujen määrittämisessä soveltamia periaatteita, perusteita ja viitteellisiä prosenttiosuuksia koskevien suuntaviivojen kanssa, on loukattu. (3) Loukkaaminen on tapahtunut ensinnäkin niin, että kustannuksiin on sovellettu kahden prosentin oikaisua, vaikka Espanjan viranomaisten toimittamat tiedot osoittavat, että rahaston riski oli huomattavasti mainittua prosenttimäärää pienempi. Toiseksi loukkaaminen on tapahtunut niin, että ajanjaksoa, johon oikaisu vaikuttaa, on pidennetty siten, että huomioon on otettu paitsi komission tutkimuksessa viitattuun ajanjaksoon (17.12.2004) mennessä ilmoitetut kustannukset, myös kahdenvälisen kokouksen järjestämispäivään (4.6.2008) mennessä ilmoitetut kustannukset.

      (1)  Rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21.6.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1260/1999 (EYVL L 161, 26.6.1999, s. 1).

      (2)  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä rakennerahastoista myönnettävän tuen hallinto- ja valvontajärjestelmien osalta 2.3.2001 annettu komission asetus (EY) N:o 438/2001 (EYVL L 63, 3.3.2001, s. 21).

      (3)  Asiakirja K(2001) 476, 2.3.2001.


title: Asia T-161/03: Cascades SA:n 5.5.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
19.7.2003                FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                         C 171/37
Kanneperusteet ja oikeudelliset perustelut                            mällään päätöksellä hyväksynyt kantajaa varallaololuetteloon.
                                                                      Tämä päätös kumottiin ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                      tuimen asiassa T-102/01 24.9.2002 antamalla tuomiolla.
Esillä olevan asian kantaja vastustaa sitä, että hänen arviointi-     Tämän tuomion täytäntöönpanemiseksi valintalautakunta
kertomuksensa, joka kattaa ajanjakson heinäkuusta 1995                päätti järjestää uuden suullisen kokeen, johon kantaja osallistui,
kesäkuuhun 1997, on annettu tiedoksi kaksi vuotta myöhässä,           mutta moitti sen laillisuutta. Valintalautakunta päätti, että
sekä tämän arviointikertomuksen sisältöä aikaisempiin                 kantajan tulokset uudesta kokeesta eivät riittäneet siihen, että
arviointikertomuksiin nähden.                                         hänet olisi voitu hyväksyä varallaololuetteloon.
Väitteidensä tueksi kantaja vetoaa perusteluvelvollisuuden lai-       Kantaja vetoaa kanteensa tueksi seuraavaan viiteen kannepe-
minlyöntiin, ilmeiseen arviointivirheeseen, harkintavallan vää-       rusteeseen:
rinkäyttöön sekä menettelyvirheeseen.
                                                                      –     henkilöstösääntöjen 25 artiklan 2 kohdan väitetty rikko-
                                                                            minen siltä osin kuin riidanalaista päätöstä ei ollut
                                                                            perusteltu riittävästi;
                                                                      –     EY:n perustamissopimuksen 233 artiklan väitetty rikko-
                                                                            minen sekä yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja haki-
Orlando Perez-Diazin 30.4.2003 Euroopan yhteisöjen                          joiden valinnan objektiivisuuden periaatteen loukkaami-
               komissiota vastaan nostama kanne                             nen, kun kantajan suorituksia oli väitteen mukaan arvioitu
                                                                            eri olosuhteissa ja eri arviointiperusteiden mukaisesti kuin
                                                                            muiden hakijoiden suorituksia;
                           (Asia T-156/03)
                                                                      –     restitutio in integrum -periaatteen ja yhdenvertaisen koh-
                           (2003/C 171/62)                                  telun periaatteen väitetty loukkaaminen, kun kantajan
                                                                            piti toteuttaa suullisen kokeen ensimmäinen ja kolmas
                                                                            vaihe ja esittää toisen vaiheen toisessa osassa huomioitaan
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                          alkuperäisen kokeen jälkeen esiintyneistä tieteen ajankoh-
                                                                            taisista tapahtumista;
Orlando Perez-Diaz, kotipaikka Bryssel, on nostanut                   –     EY:n perustamissopimuksen 233 artiklan väitetty rikko-
30.4.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                      minen, kun uuden valintalautakunnan jäsenet eivät osan-
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                     neet espanjaa riittävän hyvin, jotta he olisivat voineet
vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Marc-Albert Lucas,                 arvioida kantajan taitoja;
prosessiosoite Luxemburgissa.
                                                                      –     restitutio in integrum -periaatteen väitetty loukkaaminen,
                                                                            kun uuden valintalautakunnan kokoonpano ei ollut mah-
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                  dollisimman samankaltainen kuin alkuperäisen valinta-
                                                                            lautakunnan kokoonpano.
–     kumoaa valintalautakunnan KOM/R/A/01/1999 päätök-
      sen, jonka mukaan kantajaa ei hyväksytty soveltuvien
      hakijoiden luetteloon ja joka annettiin kantajalle tiedoksi
      21.1.2003 päivätyllä valintalautakunnan puheenjohtaja-
      na toimineen komission tutkimuspääosaston henkilöstö-
      osaston päällikön kirjeellä;
                                                                      Cascades SA:n 5.5.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota
–     velvoittaa komission maksamaan kantajalle korvauksena                                 vastaan nostama kanne
      riidanalaisen päätöksen lainvastaisuuden vuoksi aiheutu-
      neesta henkisestä kärsimyksestä ja uralle aiheutuneesta
      vahingosta vahingonkorvauksen, jonka määrän ensim-                                        (Asia T-161/03)
      mäisen oikeusasteen tuomioistuin arvioi;
                                                                                (2003/C 171/63)
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                      Cascades SA, kotipaikka La Rochette (Ranska), on nostanut
Kantaja, joka on yritykehityskeskuksen toimihenkilö, on ollut         5.5.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
hakijana valintamenettelyssä KOM/R/A/01/1999, jonka vas-              mioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vas-
taaja järjesti väliaikaisten toimihenkilöiden palvelukseenottore-     taan. Kantajan edustajat ovat asianajaja Jacques Buhart ja
servin muodostamiseksi. Valintalautakunta ei 14.7.2000 teke-          asianajaja Pierre-M. Louis.
 ---pagebreak--- C 171/38                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                       19.7.2003
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin             Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
–      velvoittaa komission korvaamaan vahingon, joka kanta-           –     kumoaa komission 6.5.2002 tekemän päätöksen, jolla
       jalle on aiheutunut siitä, että ensimmäisen oikeusasteen              kantaja luokiteltiin lopullisesti palkkaluokan A7 palkkata-
       tuomioistuimen 28.2.2002 antama tuomio on osittain                    soon 3;
       jätetty panematta täytäntöön;
                                                                       –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–      velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                       Kantaja aloitti tehtävänsä koeajalla olevana virkamiehenä
Käsiteltävänä olevalla kanteella ensimmäisen oikeusasteen tuo-         1.8.2001 ja hänet nimitettiin väliaikaisesti palkkaluokan A7
mioistuinta vaaditaan toteamaan komission sopimuksen ulko-             palkkatasoon 1. Kantaja esitti vaatimuksen hänen luokittelemi-
puolinen vastuu siitä, ettei ensimmäisen oikeusasteen tuo-             sekseen ylempään palkkaluokkaan. Tämä vaatimus hylättiin.
mioistuimen 28.2.2002 antamaa tuomiota (1), joka on annettu
asiassa, jonka yhteisöjen tuomioistuin on palauttanut ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuimeen, ja jolla alennettiin EY:n         Kanteensa tueksi kantaja väittää, että henkilöstösääntöjen
perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamismenettelyä (IV/             31 artiklan 2 kohtaa on rikottu, koska komissio ei ole ottanut
C/33.83 – Kartonki) koskevassa päätöksessä 94/601/EY (2)               huomioon yksikön erityisiä tarpeita. Kantaja vetoaa myös
asetettua sakkoa, ole pantu täysimääräisesti täytäntöön.               siihen, että asiassa on tapahtunut ilmeinen arviointivirhe.
Kantajan mukaan komission pitäisi myös korvata sille määrälle
maksetut korot, joka vastaa maksetun määrän ja ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimen lopulta vahvistaman sakon mää-
rän erotusta, sekä kulut, joiden määräksi on asianosaisten
yhteisellä sopimuksella vahvistettu 50 000 euroa. Tästä aiheu-
tunut vahinko aiheuttaa vastaajan sopimuksen ulkopuolisen              Sergio Rossi S.p.A.:n 12.5.2003 sisämarkkinoiden harmo-
vastuun.                                                               nisointivirastoa (OHMI) vastaan (merkit, kuvat, mallit)
                                                                                nostama kanne
( 1) Asia T-308/94, Cascades v. komissio (Kok. 2002, s. II-813).
( 2) EYVL L 243, 19.9.1991, s. 1.                                                                (Asia T-169/03)
                                                                                (2003/C 171/65)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Pascal Millot’n 30.4.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota
                     vastaan nostama kanne                             Sergio Rossi S.p.A. on nostanut 12.5.2003 Euroopan yhteisö-
                                                                       jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisä-
                                                                       markkinoiden harmonisointivirastoa vastaan.
                          (Asia T-162/03)
                          (2003/C 171/64)                              Kantajan edustajana on asianajaja Alessandro Ruo.
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                       –     toteaa, että kyseessä olevien tavaramerkkien välillä on
                                                                             sekaantumisvaara kaikkien tuotteiden osalta ja kumoaa
Pascal Millot, kotipaikka Brysseli, on nostanut 30.4.2003                    kanteen kohteena olevan päätöksen, ja toteaa toissijai-
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                    sesti, että tavaramerkkien olevan ristiriitaisia siltä osin
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-                 kuin on kyse naisten laukuista ja naisten jalkineista, ja
jan edustajina ovat asianajajat Sébastien Orlandi, Albert Coo-               toteaa, että kyse on samanlaisista tavaroista.
len, Jean-Noël Louis ja Étienne Marchal, prosessiosoite Luxem-
burgissa.                                                              –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-459/07: Kanne 17.12.2007 — Hangzhou Duralamp Electronics v. neuvosto

text:
               23.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/48

         Kanne 17.12.2007 — Hangzhou Duralamp Electronics v. neuvosto
   (Asia T-459/07)
   (2008/C 51/89)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: Hangzhou Duralamp Electronics (Hangzhou City, Kiina) (edustajat: asianajajat M. Gambardella ja V. Villante)

      Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto
   Vaatimukset

               —

               Polkumyyntitullien käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien integroitujen elektronisten pienloistelamppujen tuonnissa asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 2 kohdan mukaisen, toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun johdosta ja toimenpiteiden laajentamisesta koskemaan Vietnamin sosialistisesta tasavallasta, Pakistanin islamilaisesta tasavallasta ja Filippiinien tasavallasta lähetettyjen samanlaisten tuotteiden tuontiin 15.10.2007 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1205/2007, joka on julkaistu
                     Euroopan unionin virallisessa lehdessä L 272/1 17.10.2007, on kumottava siltä osin kuin sitä sovelletaan kantajaan.

               —

               Neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja on kiinalainen yhtiö, joka vaatii, että polkumyyntitullien käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien integroitujen elektronisten pienloistelamppujen tuonnissa asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 2 kohdan mukaisen, toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun johdosta ja toimenpiteiden laajentamisesta koskemaan Vietnamin sosialistisesta tasavallasta, Pakistanin islamilaisesta tasavallasta ja Filippiinien tasavallasta lähetettyjen samanlaisten tuotteiden tuontiin 15.10.2007 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1205/2007 (1) on kumottava siltä osin kuin sitä sovelletaan kantajaan.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi, että neuvoston näkemys siitä, että kaikki pienloistelamput ovat samanlaisia tuotteita riippumatta eroavaisuuksista niiden eliniän, tehon, suojuksen, muiden integroitujen laitteiden, pituuden, halkaisijan, diagonaalin tai loppukäyttäjän välillä, on virheellinen.
   Kantaja väittää lisäksi, että neuvosto teki ilmeisen arviointivirheen laskiessaan polkumyyntimarginaalia, hintojen alittavuusmarginaalia ja vahinkokynnyksiä. Kantajan mukaan menetelmää, jolla tiedot on ekstrapoloitu Eurostatin tiedoista, ei ole selitetty riitautetussa asetuksessa, ja neuvoston olisi pitänyt toimittaa tutkimuksen osapuolille ei-luottamuksellinen tiivistelmä käytetystä menetelmästä sekä laskuesimerkkejä.
   Kantaja toteaa lisäksi, että sen oikeutta tulla kuulluksi vertailumaan valinnan osalta on loukattu, koska kantajalle ei annettu riidanalaisen asetuksen antamiseen johtaneen tutkimuksen aikana mahdollisuutta kommentoida vertailumaa Meksikon korvaamista Korealla.
   Kantaja toteaa lisäksi, että neuvosto on rikkonut perusasetuksen (2) 7, 9 ja 21 artiklaa ottamalla käyttöön polkumyyntitulleja, vaikka yhteisön etu ei vaatinut toimia.
   Kantaja väittää lopuksi, että neuvosto on rikkonut perusasetuksen 5 artiklan 4 kohtaa ja tehnyt ilmeisen arviointivirheen, kun se on ottanut käyttöön polkumyyntitullit, vaikka yhteisön tuotannonala ei tukenut tutkimukseen johtanutta valitusta, koska valitusta vastustaneiden yhteisön tuottajien määrä edusti yli 50 prosenttia samankaltaisen tuotteen koko yhteisön tuotannosta.

      (1)  EUVL L 272, s. 1.

      (2)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22.12.1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 384/96 (EYVL L 56, s. 1).


title: Asia T-323/09: Kanne 18.8.2009 — Komissio v. Irish Electricity Generating

text:
               24.10.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 256/28

         Kanne 18.8.2009 — Komissio v. Irish Electricity Generating
   (Asia T-323/09)
   2009/C 256/53
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A.–M. Rouchaud-Joët ja F. Mirza)

      Vastaaja: Irish Electricity Generating Co. Ltd (Waterford, Irlanti)

      Vaatimukset

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan Euroopan yhteisöjen komissiolle 237 384,31 euron suuruinen summa, joka koostuu 180 664,70 euron suuruisesta päävelasta sekä 56 719,61 euron suuruisista viivästyskoroista laskettuina Euroopan keskuspankin 3,50 (5,56) prosentin korkokannan mukaan 25.8.2003 ja 15.4.2009 väliseltä ajalta

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan 27,52 euron suuruinen korko joka päivältä 16.4.2009 alkaen siihen päivään saakka, kun maksu on kokonaisuudessaan suoritettu

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Euroopan yhteisön neljännen tutkimusta koskevan puiteohjelman perusteella neuvosto teki 23.11.1994 päätöksen N:o 94/806/EY (1) tutkimusta ja teknologista kehittämistä, esittely mukaan lukien, koskevasta energia-alan erityisohjelmasta muun kuin ydinenergian alalla. Kyseisen päätöksen 5 artiklassa komission vastuulle annettiin työohjelman laatiminen päätöksen liitteessä I määriteltyjen tavoitteiden ja sisällön mukaisesti sekä ehdotuspyyntöjen pyytäminen projekteille työohjelman perusteella.
   Tarjouskilpailun jälkeen vastaajan kanssa tehtiin 2.3.1998 sopimus nro WE/178/97/IEGB (jäljempänä sopimus) kahden tuulivoimalan rakentamista varten. Sopimuksen ehtojen mukaisesti komissio sitoutui myöntämään kaikista projektin arvioiduista 1 531 697 ecun suuruisista avustuskelpoisista menoista 40 prosentin suuruisen taloudellisen tuen laskettuna projektin hyväksytyistä avustuskelpoisista menoista 612 679 ecun suuruiseen enimmäismäärään saakka.
   Kantajan mukaan huolimatta siitä, että se maksoi vastaajalle 6.4.1998 ja 30.4.2001 välisenä aikana ennakkona 225 083,79 euron suuruisen summan, vastaaja ei täyttänyt sopimusta. Lisäksi kantajan mukaan huolimatta siitä, että se ryhtyi sopimuksen ja yhteisön talousarviosääntöjen (2) mukaisiin toimiin velan määrän määrittämiseksi ja sen ilmoittamiseksi vastaajalle, vastaaja ei reagoinut tähän. Näin ollen komissio päätti sopimuksen 13.12.2002 päivätyllä kirjeellä sopimuksen liitteessä II olevan 5 artiklan 3 kohdan a alakohdan i alakohdan perusteella.
   Tämän vuoksi komissio on nostanut tämän kanteen EY 238 artiklan nojalla vaatiakseen vastaajalta 180 664,70 euron suuruisen ylimääräiseksi väitetyn summan palauttamista lisättynä 5,56 prosentin mukaan kertyvillä koroilla alkaen päivästä, jolloin velka erääntyi maksettavaksi, eli 24.8.2003 alkaen.

      (1)  Tutkimusta ja teknologista kehittämistä, esittely mukaan lukien, koskevasta energia-alan erityisohjelmasta muun kuin ydinenergian alalla (1994–1998) 23.11.1994 tehty neuvoston päätös (EYVL L 334, 22.12.1994, s. 87).

      (2)  Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annetun neuvoston asetuksen N:o 1605/2002 (EYVL 2002 L 248, s. 1) 71 artikla ja sen täytäntöönpanoasetus, Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä 23.12.2002 annettu komission asetus (EY, Euratom) N:o 2342/2002 (EYVL 2002 L 357, s. 1).


title: Asia C-479/13: Kanne 6.9.2013 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta

text:
               23.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 344/46

         Kanne 6.9.2013 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-479/13)
   2013/C 344/80
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Dintilhac ja C. Soulay)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta

      Vaatimukset

               —

               Unionin tuomioistuimen on todettava, että Ranskan tasavalta on jättänyt noudattamatta arvonlisäverodirektiivin (1) 96 ja 98 artiklan, luettuna yhdessä direktiivin liitteen II ja III sekä direktiivin täytäntöönpanoasetuksen (2) kanssa, mukaisia velvoitteitaan, koska se on soveltanut alennettua arvonlisäverokantaa digitaalisiin (tai sähköisiin) kirjoihin

               —

               Ranskan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio esittää kanteensa tueksi yhden kanneperusteen, joka perustuu siihen, että kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan sähköisten kirjojen luovutuksiin sovelletaan alennettua 7 prosentin arvonlisäverokantaa 1.1.2012 lähtien ja 5,5 prosentin verokantaa 1.1.2013 lähtien, ei ole arvonlisäverodirektiivin mukainen.
   Komissio toteaa, että arvonlisäverodirektiivin 98 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan alennettuja arvonlisäverokantoja saadaan soveltaa ainoastaan direktiivin liitteessä III tarkoitettuihin tavaroiden luovutuksiin ja palvelujen suorituksiin. Mainitussa liitteessä III olevassa ryhmässä 6 ei kuitenkaan mainita, että sähköisten kirjojen luovutuksiin voitaisiin soveltaa alennettua arvonlisäverokantaa. Komissio katsoo tämän johdosta, että sähköisten kirjojen luovutuksiin on arvonlisäverodirektiivin 96 artiklan mukaisesti sovellettava normaalia arvonlisäverokantaa. Tämä vahvistetaan myös direktiivin 98 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa, jossa nimenomaisesti jätetään alennetun arvonlisäverokannan ulkopuolelle sähköiset palvelut. Komissio toteaa kanteensa tueksi vielä, että arvonlisäverokomitea on yksimielisesti hyväksynyt 9.2.2011 suuntaviivat, joiden mukaan alennettuja arvonlisäverokantoja ei sovelleta sähköisten kirjojen luovutuksiin.

      (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1)

      (2)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY täytäntöönpanotoimenpiteistä 15.3.2011 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 282/2011 (EUVL L 77, s. 1).


title: Asia F-116/06: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 11.12.2008 — Buckingham ym. v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Niin kutsuttu toisen aallon ylennys — Vuoden 2005 ylennyskierros — Etusijapisteiden myöntäminen — Siirtymäsäännökset — Henkilöstösääntöjen 45 artiklan yleiset täytäntöönpanosäännökset — Yhdenvertainen kohtelu — Tutkittavaksi ottaminen)

text:
               7.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/50

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 11.12.2008 — Buckingham ym. v. komissio
   (Asia F-116/06) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Niin kutsuttu toisen aallon ylennys - Vuoden 2005 ylennyskierros - Etusijapisteiden myöntäminen - Siirtymäsäännökset - Henkilöstösääntöjen 45 artiklan yleiset täytäntöönpanosäännökset - Yhdenvertainen kohtelu - Tutkittavaksi ottaminen)
   (2009/C 32/97)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantajat: Anne Buckingham (Bryssel, Belgia) ym. (edustaja: asianajaja N. Lhoest)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja Katarzyna Herrmann)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Henkilöstö — Komission 23.11.2005 tekemän sen päätöksen kumoaminen, joka julkaistiin hallinnollisissa tiedotteissa N:o 85-2005, siltä osin siinä ei myönnetty palkkaluokkaan A*12 kuuluville kantajille yhtään etusijapistettä tässä toimielimessä vuoden 2004 tilikauden aikana suoritetusta työstä
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

                  Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 294, 2.12.2006, s. 66.


title: Asia F-73/15: Kanne 6.5.2015 – ZZ v. parlamentti

text:
               27.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 245/50

         Kanne 6.5.2015 – ZZ v. parlamentti
   (Asia F-73/15)
   (2015/C 245/63)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja M. Casado García-Hirschfeld)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen Euroopan parlamentin päätöksen, jolla kantajalle ei myönnetty päivärahaa sen johdosta, että hänet siirrettiin komissiosta, jossa kantaja oli ollut Euroopan unionin Jemenin edustuston palveluksessa, parlamentin palvelukseen Brysseliin, kumoaminen

      Vaatimukset

               —

               8.7.2014 tehty riidanalainen päätös on kumottava

               —

               Euroopan parlamentin pääsihteerin 3.2.2015 tekemä päätös on tarvittaessa kumottava

               —

               parlamentti on velvoitettava maksamaan kantajalle päivärahaa lisättyinä koroilla, jotka on laskettu niistä ajankohdista lähtien, jolloin kyseiset summat erääntyvät maksettaviksi henkilöstösääntöjen liitteen VII nojalla

               —

               Euroopan parlamentti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 23 päivänä lokakuuta 2003 asiassa C-109/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Saksan liittotasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Kuudes arvonlisäverodirektiivi – Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään alennetun verokannan soveltamisesta musiikkiyhtyeisiin ja solisteihin sillä edellytyksellä, että viimeksi mainitut itse ovat konsertin järjestäjiä)

text:
13.12.2003                FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                                 C 304/7
3)    Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 119 artiklasta            1)    Elintarvikkeiden ravintoarvomerkinnöistä 24 päivänä syyskuuta
      tehtyä pöytäkirjaa N:o 2 ja EY 141 artiklasta tehtyä pöytäkir-           1990 annetun neuvoston direktiivin 90/496/ETY 1 artiklan
      jaa, joka on liitetty EY:n perustamissopimukseen, on tulkittava          4 kohdan k alakohtaa ja 6 artiklan 8 kohtaa on tulkittava
      siten, että niistä ensiksi mainittu estää perustamissopimuksen           siten, että elintarvikkeessa ilmoitettu ravintoaineen – kuten
      119 artiklan ja jälkimmäisenä mainittu EY 141 artiklan 1 ja              C-vitamiinin – arvo, joka perustuu valmistajan tekemään
      2 kohdan soveltamisen ammatillisessa sosiaaliturvajärjestel-             analyysiin, voi olla kyseisen ravintoaineen arvo elintarvikkeessa
      mässä säädettyihin etuuksiin, jotka myönnetään päivämäärää               sen viimeisenä käyttöpäivänä, ja siten, että ilmoitetun lukuarvon
      17.5.1990 edeltäneiden työskentelykausien perusteella, paitsi            ja viranomaistarkastuksessa saadun lukuarvon välisen hyväksyt-
      kun kyse on työntekijöistä tai heidän jälkeensä etuuteen                 tävän eron määrittäminen kuuluu yhteisön lainsäädännön
      oikeutetuista, jotka ennen mainittua päivämäärää ovat panneet            tämänhetkisessä tilanteessa jäsenvaltioiden toimivaltaan.
      vireille oikeudenkäynnin tai esittäneet vastaavan vaatimuksen
      sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaisesti.                2)    Kolmannen ennakkoratkaisukysymyksen tarkastelussa ei ole
                                                                               tullut esille mitään sellaista seikkaa, joka vaikuttaisi direktiivin
                                                                               90/496/ETY pätevyyteen.
(1) EYVL C 109, 4.5.2002.
                                                                         (1) EYVL C 109, 4.5.2002.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                            (kuudes jaosto)                                       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                    23 päivänä lokakuuta 2003                                                        (viides jaosto)
asiassa C-40/02 (Unabhängiger Verwaltungssenat im Land                                       23 päivänä lokakuuta 2003
Niederösterreichin esittämä ennakkoratkaisupyyntö):
Margareta Scherndl vastaan Bezirkshauptmannschaft Kor-                   asiassa C-109/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                              neuburg (1)                                                      Saksan liittotasavalta (1)
(Direktiivi 90/496/ETY – Elintarvikkeiden ravintoarvomer-                (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Kuudes
kinnät – Vitamiinipitoisuus – Ilmoitettu arvo – Keskiarvo –              arvonlisäverodirektiivi – Kansallinen lainsäädäntö, jossa
Viiteajankohta – Ilmoitetun lukuarvon ja viranomaistarkas-               säädetään alennetun verokannan soveltamisesta musiikkiyh-
tuksessa saadun lukuarvon välinen hyväksyttävä ero –                     tyeisiin ja solisteihin sillä edellytyksellä, että viimeksi maini-
                  Suhteellisuus – Oikeusvarmuus)                                          tut itse ovat konsertin järjestäjiä)
                           (2003/C 304/09)                                                          (2003/C 304/10)
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                             (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen         (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                 tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-40/02, jonka Unabhängiger Verwaltungssenat im                  Asiassa C-109/02, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
Land Niederösterreich (Itävalta) on saattanut EY 234 artiklan            nään: E. Traversa ja G. Wilms) vastaan Saksan liittotasavalta
nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen              (asiamiehinään: W.-D. Plessing ja M. Lumma) jossa kantaja
tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa           vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Saksan liittota-
Margareta Scherndl ja Bezirkshauptmannschaft Korneuburg,                 savalta ei ole noudattanut jäsenvaltioiden liikevaihtoverolain-
ennakkoratkaisun elintarvikkeiden ravintoarvomerkinnöistä                säädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojär-
24 päivänä syyskuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/              jestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä
496/ETY (EYVL L 276, s. 40) 1 artiklan 4 kohdan k alakohdan              toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin
ja 6 artiklan 8 kohdan tulkinnasta ja pätevyydestä, yhteisöjen           77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 12 artiklan 3 kohdan
tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston             a alakohdan kolmannen alakohdan mukaisia velvoitteitaan,
puheenjohtaja J.-P. Puissochet sekä tuomarit R. Schintgen,               sellaisena kuin tämä direktiivi on muutettuna direktiivin
V. Skouris, F. Macken ja J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä               77/388/ETY muuttamisesta yleisen verokannan tason osalta
tuomari), julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: R. Grass, on              25 päivänä toukokuuta 1999 annetulla neuvoston direktiivillä
antanut 23.10.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-                 1999/49/EY (EYVL L 139, s. 27), koska se soveltaa arvonlisäve-
raava:                                                                   ron alennettua verokantaa välittömästi yleisölle tai konsertin
 ---pagebreak--- C 304/8                  FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                           13.12.2003
järjestäjälle palveluja tuottavien musiikkiyhtyeiden suorituksiin          käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
samoin kuin välittömästi yleisölle palveluja tuottavien solistien          vireillä olevassa asiassa Administration des douanes et droits
suorituksiin, mutta soveltaa järjestäjän lukuun työskentelevien            indirects ja Rioglass SA ja Transremar SL ennakkoratkaisun
solistien suorituksiin arvonlisäveron yleistä verokantaa, yhtei-           EY 28 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes
söjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa:                 jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
tuomarit D. A. O. Edward, joka hoitaa viidennen jaoston                    J.-P. Puissochet sekä tuomarit C. Gulmann, V. Skouris (esittele-
puheenjohtajan tehtäviä, A. La Pergola ja P. Jann (esittelevä              vä tuomari), F. Macken ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies:
tuomari), julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: R. Grass, on                J. Mischo, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M.-F. Contet,
antanut 23.10.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-                   on antanut 23.10.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on
raava:                                                                     seuraava:
1)    Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut jäsenvaltioiden liike-     EY 28 artiklaa on tulkittava siten, että sen kanssa ristiriidassa on se,
      vaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen ar-          että jäsenvaltion teollis- ja tekijänoikeuksia koskevan lainsäädännön
      vonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste –           nojalla tulliviranomaiset panevat täytäntöön haltuunottomenettelyjä,
      17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston               jotka kohdistuvat jossain toisessa jäsenvaltiossa laillisesti valmistet-
      direktiivin 77/388/ETY 12 artiklan 3 kohdan a alakohdan              tuihin tavaroihin, jotka on tarkoitettu saatettaviksi markkinoille
      kolmannen alakohdan mukaisia velvoitteitaan, sellaisena kuin         kolmannessa maassa sen jälkeen, kun ne on kuljetettu ensiksi
      tämä direktiivi on muutettuna direktiivin 77/388/ETY muut-           mainitun jäsenvaltion alueen kautta.
      tamisesta yleisen verokannan tason osalta 25 päivänä touko-
      kuuta 1999 annetulla neuvoston direktiivillä 1999/49/EY,
      koska se soveltaa arvonlisäveron alennettua verokantaa välittö-      (1) EYVL C 131, 1.6.2002.
      mästi yleisölle tai konsertin järjestäjälle palveluja tuottavien
      musiikkiyhtyeiden suorituksiin samoin kuin välittömästi ylei-
      sölle palveluja tuottavien solistien suorituksiin, mutta soveltaa
      järjestäjän lukuun työskentelevien solistien suorituksiin arvonli-
      säveron yleistä verokantaa.
2)    Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
      kulut.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(1) EYVL C 131, 1.6.2002.
                                                                                (kuudes jaosto)
                                                                                23 päivänä lokakuuta 2003
                                                                           asiassa C-154/02 (Hässleholms tingsrättin esittämä ennak-
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                   koratkaisupyyntö): Jan Nilsson (1)
                           (kuudes jaosto)
                                                                           (Luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston uhanalaisten la-
                    23 päivänä lokakuuta 2003                              jien kansainvälinen kauppa – CITES – Asetus N:o 338/97 –
                                                                           2 artiklan w alakohta ja 8 artiklan 3 kohta – Esineeksi
                                                                           muokatun yksilön käsite – Täytetty eläin – Yli viisikymmen-
asiassa C-115/02 (Cour de cassation esittämä ennakkorat-                   tä vuotta aikaisemmin hankitun yksilön käsite – Hankinta-
kaisupyyntö): Administration des douanes et droits indi-                   tapa – Poikkeus – Asetus N:o 1808/2001 – 29 ja 32 artikla)
        rects vastaan Rioglass SA ja Transremar SL (1)
(Tavaroiden vapaa liikkuvuus – Vaikutukseltaan vastaavat                                              (2003/C 304/12)
toimenpiteet – Tullin noudattamat haltuunottomenettelyt –
Kauttakuljetuksessa olevat tavarat, jotka on tarkoitettu                                        (Oikeudenkäyntikieli: ruotsi)
        kolmannen maan markkinoille – Autojen osat)
                          (2003/C 304/11)                                  (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                           Asiassa C-154/02, jonka Hässleholms tingsrätt (Ruotsi) on
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                           saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
                                                                           käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
                                                                           vireillä olevassa rikosoikeudenkäynnissä, jossa vastaajana on
Asiassa C-115/02, jonka Cour de cassation (Ranska) on                      Jan Nilsson, ennakkoratkaisun luonnonvaraisten eläinten ja
saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen                kasvien suojelusta niiden kauppaa sääntelemällä 9 päivänä


title: Asia F-57/10: Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 7.7.2011 — Pedeferri ym. v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Kanne — Henkilöt, jotka vaativat Euroopan unionin virkamiehen tai toimielimen asemaa — Tutkimatta jättäminen — Oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn noudattamatta jättäminen)

text:
               12.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/29

         Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 7.7.2011 — Pedeferri ym. v. komissio
   (Asia F-57/10) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Kanne - Henkilöt, jotka vaativat Euroopan unionin virkamiehen tai toimielimen asemaa - Tutkimatta jättäminen - Oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn noudattamatta jättäminen)
   2012/C 138/62
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantajat: Stefano Pedeferri (Mornago, Italia) ym. (edustaja: asianajaja G. Vistoli)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja D. Martin, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kantajien toimihenkilön aseman tunnustamisesta

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja heidät velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 55, 19.2.2011, s. 36.


title: Asia T-197/06: Kanne 18.7.2006 — FMC v. Komissio

text:
               2.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/45

         Kanne 18.7.2006 — FMC v. Komissio
   (Asia T-197/06)
   (2006/C 212/76)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: FMC Corporation (Philadelphia, USA) (edustajat: C. Stanbrook, Q.C. ja lawyer Y. Virvilis)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Kantajan vaatimukset

               —

               komission 31 päivänä toukokuuta 2006 tekemä päätös K(2006) 1766 lopullinen on kumottava siltä osin kuin se koskee FMC Corporationia;

               —

               toissijaisesti FMC Corporationille määrättyjen sakkojen määrää on alennettava;

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii osittain kumottavaksi komission asiassa COMP/F/38.620 — vetyperoksidi- ja perboraatti, 31 päivänä toukokuuta 2006 tekemää päätöstä K(2006) 1766 lopullinen, jossa komissio totesi, että kantaja oli rikkonut EY 81 artiklaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa osallistumalla kartelliin, joka koostui pääosin kilpailijoiden välisestä tietojenvaihdosta hintojen ja myyntimäärien osalta sekä hinnoista, myyntimääristä ja ETA-alueen tuotantokapasiteeteista sopimisista sekä kyseisten kilpailua rajoittavien sopimusten täytäntöönpanon valvomisesta.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi kaksi kanneperustetta ja väittää yleisesti, että sen ei voida katsoa olevan vastuussa rikkomuksista, joihin sen tytäryhtiö Foret syyllistyi, koska sillä ei ollut tytäryhtiöönsä nähden ratkaisevaa päätösvaltaa.
   Kantaja väittää ensimmäiseksi, että riidanalainen päätös on puutteellisesti perusteltu.
   Toiseksi kantaja väittää, että riidanalainen päätös on sekä oikeudellisesti että tosiseikkojen osalta virheellinen seuraavista syistä:

               a)

               komission päätelmät perustuivat näytön virheelliseen arviointiin, perusteettomaan syrjintää painottamalla eri lähteestä peräisin olevia suullisia näyttöjä eritavoin ja yleisellä tasolla ilmeiseen arviointivirheeseen;

               b)

               komissio sovelsi määräysvaltaa koskevaa väärää oikeudellista testiä määrittäessään kantajan vastuuta Foretin rikkomusten osalta;

               c)

               komissio käytti näyttöä, joka ei koskenut väitetyn rikkomisen ajankohtaa;

               d)

               komissio käytti näyttöä, jonka osalta se ei ollut ilmoittanut kantajalle, että mainittu näyttö muodostaa perustan kantajaa vastaan käytävässä asiassa, ja täten esti kantajaa käyttämästä puolustautumisoikeuksiaan.


title: Asia T-235/01: Georgios Karavelisin 21.9.2001 Euroopan parlamenttia vastaan nostama kanne

text:
24.11.2001               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 331/33
Georgios Karavelisin 21.9.2001 Euroopan parlamenttia                     Centre européen pour la Statistique et le Développement,
                     vastaan nostama kanne                               A.s.b.l:n (CESD – Communautaire, A.s.b.l.) 28.9.2001 Eu-
                                                                            roopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                          (Asia T-235/01)
                                                                                (Asia T-238/01)
                          (2001/C 331/54)
                                                                                (2001/C 331/55)
                    (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Euroopan parlamentin virkamies Georgios Karavelis, kotipaik-
ka Bryssel, on nostanut 21.9.2001 Euroopan yhteisöjen ensim-             Centre européen pour la Statistique et le Développement,
mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan par-               A.s.b.l. (CESD – Communautaire, A.s.b.l.), kotipaikka Luxem-
lamenttia vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Ch. Tagaras.          burg, on nostanut 28.9.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäi-
                                                                         sen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö-
                                                                         jen komissiota vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               Dominique Grisay ja Barbara Koops ja prosessiosoite on
                                                                         Luxemburgissa.
–    toteaa kanteen kokonaisuudessaan ja kaikkien vaatimus-
     ten osalta aiheelliseksi
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–    kumoaa avointa tointa koskevan ilmoituksen nro 9186 ja
     kantajan oikaisuvaatimuksesta implisiittisesti 11.5.2001            –     määrää asiantuntijan,
     tehdyn vastaajan hylkäyspäätöksen
–    velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki kummallekin                  –     ratkaisee asiantuntijan lausunnon perusteella, mitä kanta-
     asianosaiselle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut siitä riip-                jan vaatimista kuluista ei voida hyväksyä eli siis mikä
     pumatta, minkälainen ratkaisu asiassa annetaan.                           summa kantajan on mahdollisesti maksettava takaisin
                                                                               komissiolle,
                                                                         –     toissijaisesti valtuuttaa kantajan määrittelemään tilintar-
                                                                               kastajansa suorittaman tilintarkastuksen perusteella, mitä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                            summia komission sisäisen tarkastuksen yksikkö voi
                                                                               oikeutetusti pitää sellaisina, joita ei voida hyväksyä, sekä
                                                                               muuttamaan komission yksiköiden 16.8.2001 lähettä-
                                                                               mää maksuvaatimusta asianosaisia kuultuaan ratkaise-
Kantaja, jonka on 1.1.2000 lukien palkkaluokkaan A 4
                                                                               malla, mitkä määrät, joita ei voida hyväksyä, kantajan on
ylennetty Euroopan parlamentin virkamies, riitauttaa ne pää-
                                                                               maksettava takaisin komissiolle ja
tökset, joilla vastaaja on hylännyt hänen hakemuksensa avoi-
meen toimeen nro 9186 (Ateenan tiedotustoimiston johtajan
paikka, palkkaluokka A 3) sillä perusteella, että vaadittu
kahden vuoden palvelusaika palkkaluokassa A 4 ei täyttynyt               –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut,
hänen osaltaan hakemuksen tekohetkellä. Hän väittää, että                      asiantuntijalausunnosta aiheutuneet kulut mukaan lukien.
koska Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuimessa oli vireillä hänen nostamansa kanne sitä päätös-
tä vastaan, jolla evättiin hänen ylennyksensä palkkaluokkaan
A 4 vuoden 1998 ylennyksiä koskeneessa menettelyssä ja
koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hyväksyi                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
8.5.2001 antamallaan tuomiolla tämän kanteen ja kumosi
vastaajan kyseisen päätöksen, vastaajan oli otettava huomioon
kantajan hakemus osoittaen kohtuullista huolellisuutta ja
pidentämällä määräaikaa hakemusten tekemistä varten.
                                                                         Kantaja on voittoa tavoittelematon yhdistys, jonka tarkoitus
                                                                         on toteuttaa kolmansia maita varten teknistä yhteistyötä
                                                                         tilastotieteen alalla. Tätä tarkoitusta varten kantaja saa tukea
                                                                         komission kanssa tehdyn sopimuksen perusteella.


title: Asia C-290/13 P: Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 4.9.2014 – Valittajina Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S ja Koppers UK Ltd sekä muuna osapuolena Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) (Muutoksenhaku — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla — Asetus (EY) N:o 1907/2006 (REACH-asetus) — 59 artikla ja liite XIII — Antraseeniöljyn (antraseeniliisteri) tunnistaminen erityistä huolta aiheuttavaksi aineeksi, johon on sovellettava lupamenettelyä — Yhdenvertainen kohtelu)

text:
               17.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 409/22

         Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 4.9.2014 – Valittajina Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S ja Koppers UK Ltd sekä muuna osapuolena Euroopan kemikaalivirasto (ECHA)
   (Asia C-290/13 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla - Asetus (EY) N:o 1907/2006 (REACH-asetus) - 59 artikla ja liite XIII - Antraseeniöljyn (antraseeniliisteri) tunnistaminen erityistä huolta aiheuttavaksi aineeksi, johon on sovellettava lupamenettelyä - Yhdenvertainen kohtelu))
   2014/C 409/31
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S ja Koppers UK Ltd (edustaja: avocat K. Van Maldegem)

      Muu osapuoli: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) (asiamiehet: M. Heikkilä, W. Broere ja T. Zbihlej, avustajinaan advocaat J. Stuyck ja advocate A.-M. Vandromme)

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S ja Koppers UK Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 252, 31.8.2013.


title: Asian C-46/95 poistaminen rekisteristä

text:
N:o C 142/16           j FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         10.5.97
Tribunal de grande instance de Dijonin 26.2.1997 teke                neuvostoa        vastaan.    Kantajan asiamies   on    Euroopan
mällään päätöksellä esittämät ennakkoratkaisupyynnöt                  yhteisöjen tuomioistuimeen liittyviä asioita hoitavan oi
tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevissa asiois        keudellisen osaston valtionasiamies Rosario Silva de La
sa Procureur de la Republique ja Syndicat de defense de               puerta, ja prosessiosoite Luxemburgissa Espanjan suurlä
l'Epoisses ym. vastaan Yvon Chiciak sekä Procureur de la              hetystö, 4-6 bvd. E. Servais .
Republique ja Syndicat de defense de l'Epoisses ym. vas
                         taan Jean-Pierre Fol .                       Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                   (Asiat C-129/97 ja C-130/97 )
                                                                      — kumoaa eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien
                             ( 97/C 142/32 )                                 osalta vuodeksi 1997 vahvistettavista suurimmista sal
                                                                             lituista saaliista ja niiden pyyntiä koskevista tietyistä
Tribunal de grande instance de Dijon on pyytänyt                             edellytyksistä 20 päivänä joulukuuta 1996 annetun
26.2.1997 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Eu                      neuvoston asetuksen ( EY) N:o 390/97 ( ] ) liitteeseen si
roopan yhteisöjen tuomioistuimeen 1.4.1997, Euroopan                         sältyvän anjovista koskevan kohdan, ja
yhteisöjen tuomioistuimelta tässä kansallisessa tuomiois
tuimessa vireillä olevissa asioissa Procureur de la Répu             — velvoittaa vastaajana olevan toimielimen korvaamaan
blique, Syndicat de défense de l'Epoisses, Institut national                 oikeudenkäyntikulut.
des appellations d'origine contrôlées ( INAO ), Association
nationale d'appellation d'origine laitière française                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
( ANAOF ) vastaan Yvon Chiciak ja Fromagerie Chiciak
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat sa
( asia C- 1 29/97) ja Procureur de la République, Syndicat
                                                                      mat kuin asiassa C- 179/95 ( 2 ) esitetyt.
de défense de l'Epoisses, Institut national des appellations
d'origine contrôlées ( INAO ), Association nationale d'ap            H EYVL N:o L 66, 6.3.1997, s . 1 .
pellation d'origine laitière française (ANAOF), SARL Lai             ( 2 ) EYVL N:o C 208 , 12.8.1995 , s. 10 .
terie de la Côte, SA Fromagerie Henri Germain, SA Fro
magerie Berthaut vastaan Jean-Pierre Fol ( asia C-130/97),
ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
1 ) Vaikuttaako 14.7.1992 annettu neuvoston asetus ( EY )
       N:o 2081 /92 (') voimaantulostaan lukien siten, että jä                    Asian C-23/96 H poistaminen rekisteristä
       senvaltioilla  ei enää ole minkäänlaista toimivaltaa
       muuttaa jo aiemmin olemassa ollutta alkuperänimitys                                       ( 97/C 142/34 )
       tä ?
                                                                      Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kuudennen jaoston
2 ) Voidaanko 12.6.1996 annetun komission asetuksen                   puheenjohtajan 6.3.1997 antamalla määräyksellä tuo
       ( EY ) N:o 1107/96 ( 2 ) liitteessä olevissa alaviitteissä     mioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-23/96, Euroo
       olevia tietoja pitää suojaa vailla olevia useampiosaisia       pan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta .
       nimikkeitä koskevana tyhjentävänä luettelona ?
                                                                      (') EYVL N: o C 95 , 30.3.1996 .
(') EYVL N:o L 208 , 24.7.1992 , s . 1 .
( 2 ) EYVL N:o L 148 , 21.6.1996 , s . 1 .
                                                                                Asian C-46/95 (') poistaminen rekisteristä
                                                                                ( 97/C 142/35 )
Espanjan kuningaskunnan 27.3.1997 Euroopan unionin
                neuvostoa vastaan nostama kanne
                           ( Asia C-132/97 )
                                                                      Euroopan          yhteisöjen      tuomioistuimen     presidentin
                                                                      11.3.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste
                             ( 97/C 142/33 )                          ristä on poistettu asia C-46/95 , Euroopan yhteisöjen ko
                                                                      missio vastaan Luxemburgin suurherttuakunta .
Espanjan kuningaskunta on nostanut 27.3.1997 Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin                  O EYVL N:o C 87, 8.4.1995 .


title: Asia T-353/11: Kanne 29.6.2011 — Event v. SMHV — CBT Comunicación Multimedia (eventer EVENT MANAGEMENT SYSTEMS)

text:
               27.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/43

         Kanne 29.6.2011 — Event v. SMHV — CBT Comunicación Multimedia (eventer EVENT MANAGEMENT SYSTEMS)
   (Asia T-353/11)
   2011/C 252/94
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Event Holding GmbH & Co. KG (Köln, Saksa) (edustajat: asianajajat G. Schoenen ja V. Töbelmann)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: CBT Comunicación Multimedia, SL (Getxo, Espanja)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan asiassa R 939/2010-2 29.3.2011 tekemän päätöksen,

               —

               velvoittamaan vastaajan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut ja

               —

               velvoittamaan vastapuolena valituslautakunnassa olleen osapuolen vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan, mikäli se osallistuu väliintulijana oikeudenkäyntimenettelyyn unionin yleisessä tuomioistuimessa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki ”eventer EVENT MANAGEMENT SYSTEMS” luokkiin 9, 35, 41 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten — Yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 6483606

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkkiä ”Event” koskeva saksalainen tavaramerkki, joka on rekisteröity numerolla 39 548 073.6 luokkiin 35, 36, 42 ja 43 kuuluvia palveluita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen kokonaisuudessaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, että yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen ”eventer EVENT MANAGEMENT SYSTEMS” hylkäämiselle ei ollut perusteita. Kun otetaan huomioon sekä tavaramerkkien samankaltaisuus että tavaramerkkien kattamien palveluiden samankaltaisuus, näiden kahden tavaramerkin välillä on olemassa sekaannusvaara.


title: Asia C-416/07: Kanne 11.9.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               24.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/16

         Kanne 11.9.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-416/07)
   (2007/C 283/31)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: Eleni Tserepa-Lacombe ja F. Erlbacher)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta
   Vaatimukset
   On todettava, että

               1.

               Helleenien tasavalta ei ole noudattanut eläinten suojelemisesta kuljetuksen aikana ja direktiivin 91/425/ETY ja 91/496/ETY muuttamisesta 19.11.1991 annetun direktiivin 91/628/ETY (1) 5 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohdan i ja ii alakohdan, 5 artiklan A kohdan 2 alakohdan b alakohdan, 5 artiklan A kohdan 2 alakohdan d alakohdan i alakohdan ensimmäisen luetelmakohdan, 8 ja 9 artiklan sekä 18 artiklan 2 kohdan eikä kyseisen direktiivin liitteessä olevan VII luvun 7 kohdan b alakohdan mukaisia velvoitteitaan eikä 5.1.2007 lähtien eläinten suojelusta kuljetuksen ja siihen liittyvien toimenpiteiden aikana sekä direktiivien 64/432/ETY ja 93/119/EY ja asetuksen (EY) N:o 1255/97 muuttamisesta 22.12.2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2005 (2) 5 artiklan 4 kohdan, 6 artiklan 1 kohdan, 13 artiklan 3 ja 4 kohdan, 15 artiklan 1 kohdan, 25 ja 26 artiklan eikä 27 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska
               se ei ole toteuttanut toimia, jotka ovat tarpeen, jotta

                           —

                           toimivaltainen viranomainen antaa luvan jokaiselle eläinten kuljettajalle ja jotta jokainen eläinten kuljettaja on kirjattu rekisteriin, jotta toimivaltainen viranomainen voi tunnistaa kuljettajan nopeasti, erityisesti siinä tapauksessa, ettei noudateta sääntöjä, jotka koskevat eläinten hyvää kohtelua kuljetuksen aikana

                           —

                           toimivaltaiset viranomaiset suorittavat reittisuunnitelmien pakolliset tarkastukset

                           —

                           varataan satamissa tai niiden lähellä paikkoja, joissa eläimet voivat levätä sen jälkeen, kun ne on purettu aluksista

                           —

                           varmistetaan, että kuljetusvälineiden ja eläinten tarkastuksia tosiasiallisesti suoritetaan ja

                           —

                           määrätään tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia seuraamuksia siinä tapauksessa, että toistuvasti tai vakavasti rikotaan säännöksiä, jotka koskevat eläinten suojelemista kuljetuksen aikana.

               2.

               Helleenien tasavalta ei ole noudattanut eläinten suojelusta teurastus- tai lopettamishetkellä 22.12.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/119/ETY (3) 3 artiklan, 5 artiklan 1 kohdan d alakohdan, 6 artiklan 1 kohdan eikä 8 artiklan mukaisia velvoitteitaan,
               koska se ei ole toteuttanut toimia, jotka ovat tarpeen, jotta

                           —

                           varmistetaan, että noudatetaan sääntöjä, jotka koskevat eläinten tainnuttamista teurastushetkellä, ja

                           —

                           varmistetaan, että teurastamoja tarkastetaan ja valvotaan asianmukaisesti.

               3.

               Helleenien tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Nyt nostamassaan kanteessa komissio väittää, että Helleenien tasavalta ei sovella asianmukaisesti tiettyjä säännöksiä, jotka koskevat eläinten suojelemista kuljetuksessa ja teurastuksessa.
   Komissio vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Helleenien tasavalta ei noudata eläinten suojelemisesta kuljetuksen aikana ja direktiivin 91/425/ETY ja 91/496/ETY muuttamisesta 19.11.1991 annetun direktiivin 91/628/ETY 5 artiklan a kohdan 1 alakohdan a alakohdan i ja ii alakohdan, 5 artiklan A kohdan 2 alakohdan b alakohdan, 5 artiklan A kohdan 2 alakohdan d alakohdan i alakohdan ensimmäisen luetelmakohdan, 8 ja 9 artiklan sekä 18 artiklan 2 kohdan eikä kyseisen direktiivin liitteessä olevan VII luvun 7 kohdan b alakohdan mukaisia velvoitteitaan eikä 5.1.2007 lähtien eläinten suojelusta kuljetuksen ja siihen liittyvien toimenpiteiden aikana sekä direktiivien 64/432/ETY ja 93/119/EY ja asetuksen (EY) N:o 1255/97 muuttamisesta 22.12.2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2005 5 artiklan 4 kohdan, 6 artiklan 1 kohdan, 13 artiklan 3 ja 4 kohdan, 15 artiklan 1 kohdan, 25 ja 26 artiklan eikä 27 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut niitä oikeudellisia ja hallinnollisia toimenpiteitä, jotka ovat tarpeen, jotta mukauduttaisiin kyseisten säännösten mukaisiin velvoitteisiin.
   Komissio vaatii yhteisöjen tuomioistuinta myös toteamaan, että Helleenien tasavalta ei noudata eläinten suojelusta teurastus- tai lopettamishetkellä 22.12.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/119/ETY 3 artiklan, 5 artiklan 1 kohdan d alakohdan, 6 artiklan 1 kohdan eikä 8 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut niitä oikeudellisia ja hallinnollisia toimenpiteitä, jotka ovat tarpeen, jotta mukauduttaisiin kyseisten säännösten mukaisiin velvoitteisiin.
   Komissio muistuttaa, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan tietyn hallinnollisen käytännön, jolla rikotaan yhteisön oikeutta, noudattaminen voi merkitä jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä. Nyt nostamassaan kanteessa komissio ei tukeudu yksittäiseen tosiseikkojen toteamiseen vaan huomattavaan määrään tapauksia, jotka komission elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto on paljastanut ja jotka muodostavat rakenteellisen ja yleisen niiden velvoitteiden rikkomisen, joita kyseisellä valtiolla on edellä mainittujen säännösten perusteella.
   Komissio väittää erityisesti, että Helleenien tasavalta ei ole toteuttanut kaikkia niitä toimia, jotka ovat tarpeen, jotta toimivaltainen viranomainen antaa luvan jokaiselle eläinten kuljettajalle ja jotta jokainen eläinten kuljettaja on kirjattu rekisteriin, jotta toimivaltainen viranomainen voi tunnistaa kuljettajan nopeasti, erityisesti siinä tapatuksessa, ettei noudateta sääntöjä, jotka koskevat eläinten hyvää kohtelua kuljetuksen aikana, ja jotta toimivaltaiset viranomaiset suorittavat reittisuunnitelmien pakolliset tarkastukset ja jotta varataan satamissa tai niiden lähellä paikkoja, joissa eläimet voivat levätä sen jälkeen, kun ne on purettu aluksista, ja jotta varmistetaan, että kuljetusvälineitä ja eläimiä tarkastetaan kuljetuksen aikana.
   Lisäksi komissio väittää, että Helleenien tasavalta ei ole toteuttanut kaikkia niitä toimia, jotka ovat tarpeen, jotta varmistetaan, että noudatetaan sääntöjä, jotka koskevat eläinten tainnuttamista teurastushetkellä, ja jotta varmistetaan, että teurastamoja tarkastetaan ja valvotaan asianmukaisesti.
   Komissio korostaa, että sekä perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä että tämän päivämäärän jälkeen, ja huolimatta Kreikan viranomaisten tietyistä yrityksistä Helleenien tasavalta ei ole toteuttanut kaikkia toimia, jotka ovat tarpeen niiden puutteiden korjaamiseksi, josta sitä arvostellaan. Suurin osa huomautuksista, jotka on osoitettu Kreikan viranomaisille, ei ole johtanut toimenpiteisiin tai on johtanut toimenpiteisiin riittämättömässä määrin. Lisäksi tarkastuskertomuksista saa erittäin huolestuttavan kuvan edellä mainittujen toimien toteuttamisesta.

      (1)  EYVL L 340, 11.12.1991, s. 17.

      (2)  EUVL L 3, 5.1.2005, s. 1.

      (3)  EYVL L 340, 31.12.1993, s. 21.


title: Asia C-315/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 7.4.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesgerichtshof – Saksa) – Marchon Germany GmbH v. Yvonne Karaszkiewicz (Ennakkoratkaisupyyntö — Itsenäiset kauppaedustajat — Direktiivi 86/653/ETY — 17 artiklan 2 kohta — Asiakaskuntahyvitys — Myöntämisedellytykset — Uusien asiakkaiden hankkiminen — Käsite ”uudet asiakkaat” — Päämiehen asiakkaat, jotka ostavat ensimmäistä kertaa tavaroita, joiden myynti on annettu kauppaedustajan tehtäväksi)

text:
               13.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/8

      Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 7.4.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesgerichtshof – Saksa) – Marchon Germany GmbH v. Yvonne Karaszkiewicz
      (Asia C-315/14) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Itsenäiset kauppaedustajat - Direktiivi 86/653/ETY - 17 artiklan 2 kohta - Asiakaskuntahyvitys - Myöntämisedellytykset - Uusien asiakkaiden hankkiminen - Käsite ”uudet asiakkaat” - Päämiehen asiakkaat, jotka ostavat ensimmäistä kertaa tavaroita, joiden myynti on annettu kauppaedustajan tehtäväksi))
      (2016/C 211/08)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Bundesgerichtshof

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Marchon Germany GmbH

         Vastapuoli: Yvonne Karaszkiewicz

         Tuomiolauselma

      Jäsenvaltioiden itsenäisiä kauppaedustajia koskevan lainsäädännön yhteensovittamisesta 18.12.1986 annetun neuvoston direktiivin 86/653/ETY 17 artiklan 2 kohdan a alakohdan ensimmäistä luetelmakohtaa on tulkittava siten, että asiakkaita, jotka kauppaedustaja on hankkinut niille tavaroille, joiden myynnin päämies on antanut kauppaedustajan tehtäväksi, on pidettävä kyseisessä säännöksessä tarkoitettuina uusina asiakkaina, vaikka nämä asiakkaat olivat jo liikesuhteessa tämän päämiehen kanssa muiden tavaroiden osalta, silloin, kun se, että kyseinen edustaja on myynyt ensiksi mainittuja tavaroita, on edellyttänyt tietyn liikesuhteen solmimista, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava.

         (1)  EUVL C 329, 22.9.2014.


title: Asia C-309/05: Tribunale di Bergamon 28.6.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa D.I.A. s.r.l., selvitystilassa, vastaan Cartiere Paolo Pigna s.p.a.

text:
               1.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/11

         Tribunale di Bergamon 28.6.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa D.I.A. s.r.l., selvitystilassa, vastaan Cartiere Paolo Pigna s.p.a.
   (Asia C-309/05)
   (2005/C 243/17)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Tribunale di Bergamo on esittänyt 28.6.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 4.8.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle asiassa D.I.A. s.r.l., selvitystilassa, vastaan Cartiere Paolo Pigna s.p.a. ennakkoratkaisukysymyksiä, joita Corte Suprema di Cassazionen työoikeusjaosto on jo pohtinut 18.10.2004 tekemässään päätöksessä nro. 20410. (1)

      (1)  Asia C-465/04, Honyvem Informazioni Commerciali srl vastaan Mariella De Zotti (EUVL C 31, 5.2.2005, s. 4).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 12 päivänä joulukuuta 2002 asiassa C-324/00 (Finanzgericht Münsterin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Lankhorst-Hohorst GmbH vastaan Finanzamt Steinfurt (Sĳoittautumisvapaus – Verotus – Yhteisövero – Peitelty voitonjako – Yhtiöveron hyvitys – Verojärjestelmän johdonmukaisuus – Veron kiertäminen)

text:
C 31/2                   FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                          8.2.2003
A. Dal Ferro), jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroo-                    YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
(neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-79/96, T-260/97 ja                                           (viides jaosto)
T-117/98, Camar ja Tico vastaan komissio ja neuvosto,
8.6.2000 antaman tuomion (Kok. 2000, s. II-2193) kumoa-                                      12 päivänä joulukuuta 2002
mista, vastapuolina ja muina asianosaisina: Camar Srl, koti-
paikka Florence (Italia) (edustajinaan avvocato W. Viscardini             asiassa C-324/00 (Finanzgericht Münsterin esittämä en-
Donà, avvocato M. Paolin ja avvocato S. Donà), kantajana                  nakkoratkaisupyyntö), Lankhorst-Hohorst GmbH vastaan
ensimmäisessä oikeusasteessa asioissa T-79/96, T-260/97 ja                                       Finanzamt Steinfurt (1)
T-117/98, Tico Srl, kotipaikka Padoue (Italia) (edustajinaan
                                                                          (Sijoittautumisvapaus – Verotus – Yhteisövero – Peitelty
avvocato W. Viscardini Donà, avvocato M. Paolin ja avvocato               voitonjako – Yhtiöveron hyvitys – Verojärjestelmän johdon-
S. Donà), kantajana ensimmäisessä oikeusasteessa asiassa
                                                                                mukaisuus – Veron kiertäminen)
T-117/98, Euroopan unionin neuvosto (asiamiehenään F. Rug-
geri Laderchi), vastaajana ensimmäisessä oikeusasteessa asiassa                                      (2003/C 31/03)
T-260/97, Ranskan tasavalta (asiamiehinään C. Vasak ja G. de
Bergues), väliintulijana ensimmäisessä oikeusasteessa asioissa                                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
T-79/96 ja T-260/97, ja Italian tasavalta (asiamiehenään
U. Leanza, avustajanaan F. Quadri), väliintulijana ensimmäi-              (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
sessä oikeusasteessa asiassa T-79/96, yhteisöjen tuomioistuin,                          tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodríguez Iglesias,
jaostojen puheenjohtajat J.-P. Puissochet, M. Wathelet,
R. Schintgen (esittelevä tuomari) sekä tuomarit C. W. A. Tim-             Asiassa C-324/00, jonka Finanzgericht Münster (Saksa) on
mermans, C. Gulmann, D. A. O. Edward, A. La Pergola, P. Jann,             saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
V. Skouris, F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr, J. N. Cunha              käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
Rodrigues ja A. Rosas, julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja:           vireillä olevassa asiassa Lankhorst-Hohorst GmbH ja Finanz-
R. Grass, on antanut 10.12.2002 tuomion, jonka tuomiolau-                 amt Steinfurt ennakkoratkaisun EY 43 artiklan tulkinnasta,
selma on seuraava:                                                        yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-
                                                                          nossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet (esittelevä tuomari)
                                                                          sekä tuomarit C. W. A. Timmermans, D. A. O. Edward,
                                                                          P. Jann ja A. Rosas, julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: johtava
1)     Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdiste-        hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 12.12.2002 tuomion,
       tyissä asioissa T-79/96, T-260/97 ja T-117/98, Camar ja            jonka tuomiolauselma on seuraava:
       Tico vastaan komissio ja neuvosto, 8.6.2000 antama tuomio
       kumotaan siltä osin kuin siinä hyväksyttiin asiassa T-117/         EY 43 artiklaa tulee tulkita siten, että Körperschaftsteuergesetzin
       98 nostettu kumoamiskanne 23.4.1998 tehdystä Euroopan              (yhteisöverolaki) 8 a §:n 1 momentin 2 kohdan kaltainen toimenpide
       yhteisöjen komission päätöksestä, jolla oli hylätty Camar Srl:n    on sen kanssa ristiriidassa.
       ja Tico Srl:n tekemä banaanialan yhteisestä markkinajärjeste-
       lystä 13 päivänä helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuk-         (1 ) EYVL C 316, 4.11.2000.
       sen (ETY) N:o 404/93 16 artiklan 3 kohtaan perustuva
       vaatimus.
2)     Muilta osin valitus hylätään.                                              YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (viides jaosto)
3)     Asiassa T-117/98 nostettu kumoamiskanne jätetään tutki-                               12 päivänä joulukuuta 2002
       matta.
                                                                          asiassa C-385/00 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä
                                                                          ennakkoratkaisupyyntö), F. W. L. de Groot vastaan Staats-
4)     Camar Srl ja Tico Srl velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-                          secretaris van Financiën (1)
       kulut asiassa T-117/98.
                                                                          (Työntekijöiden vapaa liikkuvuus – Verosopimus – Kaksin-
                                                                          kertaisen verotuksen välttämistä koskeva Alankomaiden
                                                                                säännöstö)
5)     Asianosaiset ja muut osapuolet vastaavat omista oikeudenkäyn-
       tikuluistaan tässä oikeusasteessa.                                                            (2003/C 31/04)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
( 1) EYVL C 302, 21.10.2000.                                              (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                          Asiassa C-385/00, jonka Hoge Raad der Nederlanden
                                                                          (Alankomaat) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen