title: Asia C-330/04: Euroopan yhteisöjen komission 30.7.2004 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               23.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/16

         Euroopan yhteisöjen komission 30.7.2004 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-330/04)
   (2004/C 262/28)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 30.7.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on Chiara Cattabriga.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut neuvoston direktiivin 90/425/ETY (1) ja neuvoston direktiivin 92/118/ETY (2) muuttamisesta eläimistä saatavien sivutuotteiden terveysvaatimusten osalta 21 päivänä lokakuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/33/EY (3) 3 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, tai ei ainakaan ole ilmoittanut niitä komissiolle

               2)

               velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteeet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 16.5.2003.

      (1)  EYVL L 224, 18.8.1990, s. 29.

      (2)  EYVL L 62, 15.3.1993, s. 49.

      (3)  EYVL L 315, 19.11.2002, s. 14.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, (neljäs jaosto), 13 päivänä heinäkuuta 1995, asiassa C-116/94 (Social Security Commissionerin [Lontoo] esittämä ennakoratkaisupyyntö), Jennifer Meyers vastaan Adjudication Officer (Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu - Direktiivi 76/207/ETY - Mahdollisuus työhön - Työolot - Family credit)

text:
 14.10.95             FI                       Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                 N:o C 268/3
tuomion antamista. Artikla ei koske sitä tilannetta, että          pimuksen 27 artiklan 2 kappaleessa, sellaisena kuin se on
vastaaja vetoaa ainoastaan puolustautumiskeinonaan sel            muutettuna 9 päivänä lokakuuta 1978 Tanskan kuningas
laiseen saamiseen, joka sillä on kantajalta. Mahdollisista         kunnan, Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pobjois-Irlannin
puolustautumiskeinoista ja niiden edellytyksistä säädetään         yhdistyneen kuningaskunnan liittymisestä tehdyllä sopi
kansallisessa oikeudessa.                                          muksella, tarkoitettuna "haastehakemuksena tai muuna
                                                                   vastaavana asiakirjana " .
(') EYVL N:o C 231 , 27.8.1993
                                                                    (') EYVL N:o C 43 , 12.2.1994
     YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                        ( kolmas jaosto ),
                13 pàivànà heinàkuuta 1995 ,
                                                                          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
asiassa C-474/93 (Arrondissementsrechtsbank te Zwollen
                                                                                ( neljäs jaosto ),
( Alankomaat ) esittämä ennakkoratkaisupyyntö ) asiassa
    Hengst Import BV vastaan Anna Maria Campese( ] )                                13 paivànâ heinàkuuta 1995 ,
(Brysselin yleissopimus — 27 artiklan 2 kappale — Haaste          asiassa C-l 16/94 ( Social Security Commissionerin [Lontoo]
            hakemus tai muu vastaava asiakirja)                    esittämä ennakoratkaisupyyntö ), Jennifer Meyers vastaan
                           95 /C 268 /05 )                                             Adjudication Officerf 1 )
                                                                   (Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu — Direktiivi
                                                                    76/207/ETY — Mahdollisuus työhön — Työolot — Family
               (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                                                      crédit)
                                                                                ( 95 /C 268/06 )
(Väliakainen käännös; lopullinen käännös juilkaistaan
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoel
                              massa.)                                              (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Asiassa C-474/93 , jonka Arrondissementsrechtsbank                 (Väliaikainen käännös; lopullinen käänös julkaistaan yhtei
Zwolle ( Alankomaat ) on saattanut tuomioistuimen toimi                 söjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa.)
vallasta sekä tuomioiden täytäntöönpanosta yksityisoikeu
den alalla 27 päivänä syyskuuta 1968 tehdyn yhteisöjen
tuomioistuimen suorittamasta yleissopimuksen tulkinnasta
3 päivänä kesäkuuta 1971 tehdyn pöytäkirjan mukaisesti            Asiassa C-l 16/94 , jonka Social Security Commissioner,
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen ensin         Lontoo, on saattanut ETY:n perustamissopimuksen 177 ar
mainitussa tuomioistuimessa vireillä olevassa riita-asiassa       tiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi
                                                                  saadakseen ensin mainitussa tuomioistuimessa vireillä ole
Hengst Import BV vastaan Anna Maria Campese ennakko
ratkaisun edellä mainitun 27 päivänä syyskuuta 1968               vassa riita-asiassa Jennifer Meyers vastaan Adjudication
tehdyn yleissopimuksen ( EYVL N:o 1972 L 299 , s . 32 )           Officer ennakkoratkaisun miesten ja naisten tasa-arvoisen
27 artiklan 2 kappaleen tulkinnasta sellaisena kuin se on         kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa
muutettuna 9 päivänä lokakuuta 1978 Tanskan kuningas             työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen
kunnan, Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin         sekä työoloissa 9 päivänä helmikuuta 1976 annetun neu
                                                                  voston direktiivin 76/207/ETY ( EYVL N:o L 39 , s . 40 )
yhdistyneen kuningaskunnan liittymisestä tehdyllä sopi
muksella ( EYVL N:o L 304, s . 1 ja muutettu teksti s . 77 ),     tulkinnasta , yhteisöjen tuomioistuin ( neljäs jaosto ), toimien
yhteisöjen tuomioistuin ( kolmas jaosto ), toimien kokoon        kokoonpanossa jaoston puheenjohtaja P. J. G. Kapteyn
panossa jaoston puheenjohtaja C. Gulmann , tuomarit J. C.          ( esittelevä tuomari ), tuomarit C. N. Kakouris ja H. Ragne
Moitinho de Almeida ( esittelevä tuomari ) ja D. A. O.            malm, julkisasiamies : C. O. Lenz, kirjaaja : hallintovirka
Edward , julkisasiamies : F. G. Jacobs, kirjaaja : R. Grass, on   mies L. Hewlett, on 13.7.1995 antanut tuomion, jonka
                                                                  tuomiolauselma on seuraava :
13.7. 1995 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
seuraava :
                                                                  Koska ominaisuuksiltaan ja tarkoitukseltaan family creditin
Italian siviiliprosessia koskevan lain IV osan mukaista            kaltaisen etuuden kohteena ovat työhönpääsymahdollisuu
decreto ingiuntivoa (633 —656 pykälä) on yhdessä maksa           det ja työolot, se kuuluu näin ollen miesten ja naisten
mismääräyshakemuksen kanssa pidettävä tuomioistuimen               tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdol
toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpanosta yksityis          lisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla
oikeuden alalla 27 päivänä syyskuuta 1968 tehdyn yleisso          etenemiseen sekä työoloissa 9 päivänä helmikuuta 1976
 ---pagebreak--- N:o C 268/4            FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        14.10.95
annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY soveltamisa                     YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
laan .                                                                                ( kuudes jaosto ),
(') EYVL N:o C 174, 26.6.1994                                                           11 päivänä elokuuta 1995 ,
                                                                     yhdistetyissä asioissa C-367/93 — C-377/93 (Tariefcom
                                                                     missien esittämät ennakkoratkaisupyynnöt ): F. G. Roders
                                                                     BV ym. vastaan Inspecteur der Invoerrechten en Accijn
                                                                                zen (')
                                                                     (Viinin valmisteverot — Sisäinen syrjivä verotus — Benelux
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                                         järjestelmä)
                          ( kuudes jaosto ),                                                   ( 95/C 268/08 )
                 13 päivänä heinäkuuta 1995 ,
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
asiassa C-216/94, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                    Belgian kuningaskunta^ )                         (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direk             Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoel
tiivi 89/48/ETY — Vähintään kolmivuotisesta ammatil                                                massa .)
lisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkin
                 totodistusten tunnustaminen)                        Yhdistetyissä asioissa C-367/93 — C-377/93 , jotka Tarief
                            ( 95/C 268/07 )                          commissie ( Alankomaat ) on saattanut ETY :n perustamisso
                                                                     pimuksen 177 artiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistui
                                                                     men käsiteltäviksi saadakseen ensin mainitussa tuomioistui
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       messa vireillä olevissa riita-asioissa F. G. Roders BV
                                                                     ( C-367/93 — C-370/93 ), RSK Internationale Expeditie- en
 (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan               Vervoeronderneming BV ( C-371 /93 ja C-372/93 ), Damco
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoel               van Swieten BV ( C-373/93 ja C-377/93 ), VGL Internatio
                                massa.)                              nale Expeditie BV ( C-374/93 ja C-375/93 ), Zaans Veem BV
                                                                     ( C-376/93 ) ja Inspecteur der Invoerrechten en Accijnzen,
Asiassa C-216/94 , Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamie           ennakkoratkaisun ETY:n perustamissopimuksen 95 artik
henään : Marie-José Jonczy ) vastaan Belgian kuningaskunta           lan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin ( kuudes jaosto ),
 ( asiamiehenään: Jan Devadder ), jossa vaaditaan yhteisöjen         toimien kokoonpanossa jaoston puheenjohtaja F. A.
tuomioistuinta toteamaan, että Belgian kuningaskunta on              Schockweiler, tuomarit P. J. G. Kapteyn, G. F. Mancini,
jättänyt täyttämättä sille EY:n perustamissopimuksen                 C. N. Kakouris ja J. L. Murray ( esittelevä tuomari ),
mukaan kuuluvat velvoitteet, koska se on jättänyt toteut            julkisasiamies: G. Tesauro, kirjaaja: johtava hallintovirka
 tamatta asetetussa määräajassa vähintään kolmivuotisesta            mies H. A. Rühl, on 11.8.1995 antanut tuomion, jonka
 ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen                tuomiolauselma on seuraava :
 tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä jär
 jestelmästä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun neuvoston             1 ) Jäsenvaltio ei voi vedota ETY:n perustamissopimuksen
 direktiivin 89/48/ETY ( EYVL 1989 , N:o L 19 , s . 16 )                  233 artiklaan vapautuakseen sille perustamissopimuk
 noudattamisen edellyttämät toimenpiteet ja toissijaisesti ,              sen 95 artiklan mukaisesti kuuluvista velvoitteista,
 ettei se ole ilmoittanut niistä komissiolle, yhteisöjen tuomio          koska se ei ole välttämätöntä Benelux-järjestelmän
 istuin toimien kokoonpanossa jaoston puheenjohtaja : F. A.               toiminnalle.
 Schockweiler, tuomarit P. J. G. Kapteyn, G. F. Mancini, J. L.
 Murray ( esittelevä tuomari ) ja H. Ragnemalm, julkisasia          2 ) ETY:n perustamissopimuksen 95 artiklan ensimmäistä
                                                                          kohtaa on tulkittava siten, että ottaen huomioon
 mies : C. O. Lenz, kirjaaja : R. Grass, on 13 päivänä
 heinäkuuta 1995 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma                    yhteisöjen tuomioistuimen esittämät perusteet, on kan
 on seuraava :
                                                                          sallisen ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen
                                                                          asiana arvioida, ovatko
  1 ) Belgian kuningaskunta on jättänyt täyttämällä sille                 — sellaiset tuotteet kuin punainen pöytäviini, määrite
       EY:n perustamissopimuksen mukaan kuuluvat velvoit                      tyllä alueella tuotettu laatupunaviini, sherry,
       teet, koska se on jättänyt toteuttamatta vähintään                      madeira ja vermutti samanlaisia kuin hiilihapotto
       kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulu                      mat hedelmäviinit, joiden alkoholipitoisuus ei ylitä
       tuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista                   1 5:tä tilavuusprosenttia;
       koskevasta yleisestä järjestelmästä 21 päivänä joulu              — samppanja ja hedelmäkuohuviinit, joiden alkoholi
        kuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 89/48/ETY                     pitoisuus ei ylitä Î 5:tä tilavuusprosenttia, samanlai
        noudattamisen edellyttämät toimenpiteet asetetussa                     sia .
        määräajassa.
                                                                      3 ) ETY:n perustamissopimuksen 95 artiklan toista kohtaa
  2 ) Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeu                 on tulkittava siten, että arvioitaessa veron yhdenmukai
        denkäyntikulut.                                                    suutta yhteisöjen oikeuden kanssa, on otettava
                                                                           huomioon tämän veron vaikutukset asianomaisten
   (') EYVL N:o C 275 , 1.10.1994                                          tuotteiden välisessä kilpailussa siten, että on erityisesti
                                                                           tutkittava, onko tämä vero omiaan vaikuttamaan kysei
                                                                           siin relevantteihin markkinoihin, koska se vähentää


title: Yhdistetyt asiat T-14/14 ja T-87/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.2.2017 – Islamic Republic of Iran Shipping Lines ym. v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen — Varojen jäädyttäminen — Lainvastaisuusväite — Oikeudellinen perusta — Harkintavallan väärinkäyttö — Puolustautumisoikeudet — Luottamuksensuoja — Oikeusvarmuus — Ne bis in idem — Oikeusvoima — Oikeasuhteisuus — Ilmeinen arviointivirhe — Perusoikeudet)

text:
               3.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/39

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.2.2017 – Islamic Republic of Iran Shipping Lines ym. v. neuvosto
   (Yhdistetyt asiat T-14/14 ja T-87/14) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen - Varojen jäädyttäminen - Lainvastaisuusväite - Oikeudellinen perusta - Harkintavallan väärinkäyttö - Puolustautumisoikeudet - Luottamuksensuoja - Oikeusvarmuus - Ne bis in idem - Oikeusvoima - Oikeasuhteisuus - Ilmeinen arviointivirhe - Perusoikeudet))
   (2017/C 104/54)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Teheran, Iran) ja kymmenen muuta kantajaa, joiden nimet luetellaan tuomion liitteessä (edustajat: F. Randolph, QC, P. Pantelis, solicitor, M. Lester, barrister, ja M. Taher, solicitor)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bishop ja V. Piessevaux)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia asiassa T-87/14: Euroopan komissio (asiamiehet: D. Gauci ja T. Scharf)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanteet, joissa on kyse asian T-14/14 osalta SEUT 263 artiklaan perustuvasta, Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 10.10.2013 annetun neuvoston päätöksen 2013/497/YUTP (EUVL 2013, L 272, s. 46) ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 muuttamisesta 10.10.2013 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 971/2013 (EUVL 2013, L 272, s. 1) kumoamisvaatimuksesta siltä osin kuin kyseiset toimet koskevat kantajia ja asian T-87/14 osalta yhtäältä SEUT 277 artiklaan perustuvasta, päätöksen 2013/497 ja asetuksen N:o 971/2013 soveltumattomaksi toteamista koskevasta vaatimuksesta ja toisaalta SEUT 263 artiklaan perustuvasta, Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 26.11.2013 annetun neuvoston päätöksen 2013/685/YUTP (EUVL 2013, L 316, s. 46) ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 26.11.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1203/2013 (EUVL 2013, L 316, s. 1) kumoamisvaatimuksesta siltä osin kuin kyseiset toimet koskevat kantajia

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanteet hylätään.

               2)

               Islamic Republic of Iran Shipping Lines ja muut kantajat, joiden nimet ovat liitteessä, vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 71, 8.3.2014.


title: Asia C-138/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 14.12.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2002/49/EY — Ympäristömelun arviointi ja hallinta — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/20

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 14.12.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
   (Asia C-138/06) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2002/49/EY - Ympäristömelun arviointi ja hallinta - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2006/C 331/35)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A. Alcover San Pedro ja D. Lawunmi)

      Vastaaja: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamies: V. Jackson)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Kaikkia ympäristömelun arvioinnista ja hallinnasta 25.6.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/49/EY noudattamisen edellyttämiä säännöksiä ei ole annettu säädetyssä määräajassa — Komission lausunto ympäristömelun arviointia ja hallintaa koskevan direktiivin sovittelukomitealle (EYVL L 189, 18.7.2002, s. 12)
   Tuomiolauselma

               1)

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut ympäristömelun arvioinnista ja hallinnasta 25.6.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/49/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 131, 3.6.2006.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 10 päivänä huhtikuuta 2003 asiassa T-366/00, Scott SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kumoamiskanne – Valtiontuki – Asetus N:o 659/1999 – Asetuksen 15 artikla – Vanhentumisaika – Tuen takaisinperintä – Vanhentumisen keskeyttävä toimi)

text:
7.6.2003                  FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                            C 135/25
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                   TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                   TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                    10 päivänä huhtikuuta 2003                                              10 päivänä huhtikuuta 2003
                                                                         asiassa T-366/00, Scott SA vastaan Euroopan yhteisöjen
asiassa T-353/00, Jean-Marie Le Pen vastaan Euroopan                                                   komissio (1)
                             parlamentti ( 1)
                                                                         (Kumoamiskanne – Valtiontuki – Asetus N:o 659/1999 –
(Parlamentin toimi – Euroopan parlamentin jäsenen edusta-                Asetuksen 15 artikla – Vanhentumisaika – Tuen takaisinpe-
jantoimen menettäminen – Kansallisen oikeuden soveltami-                             rintä – Vanhentumisen keskeyttävä toimi)
nen – Kumoamiskanne – Kannekelpoinen toimi – Tutkimatta
                              jättäminen)
                                                                                (2003/C 135/38)
                           (2003/C 135/37)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                         Asiassa T-366/00, Scott SA, kotipaikka Saint-Cloud (Ranska),
                                                                         edustajanaan Sir Jeremy Lever, QC, barrister G. Peretz ja
                                                                         solicitor R. Griffith, prosessiosoite Luxemburgissa, jota tukee
Asiassa T-353/00, Jean-Marie Le Pen, kotipaikka Saint-Cloud              Ranskan tasavalta (asiamiehinään F. Million, G. de Bergues ja
(Ranska), edustajanaan asianajaja F. Wagner, vastaan Euroopan            S. Seam), vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
parlamentti (asiamiehinään H. Krück ja C. Karamarcos), jota              nään G. Rozet ja J. Flett), jossa kantaja vaatii, että yhteisöjen
tukee Ranskan tasavalta (asiamiehinään R. Abraham, G. de                 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa osittain val-
Bergues, D. Colas ja L. Bernheim), jossa kantaja vaatii ensim-           tiontuesta, jonka Ranska on myöntänyt Scott Paper SA:lle /
mäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan kantajan                    Kimberly-Clarkille 12 päivänä heinäkuuta 2000 tehdyn komis-
Euroopan parlamentin edustajantoimen menettämistä koske-                 sion päätöksen 2002/14/EY (EYVL L 12, s. 1), ensimmäisen
van päätöksen, joka tehtiin Euroopan parlamentin puhemiehen              oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu viides jaosto), toimien
23.10.2000 tekemän ilmoituksen muodossa, ensimmäisen                     kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. D. Cooke sekä
oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-             tuomarit R. García-Valdecasas, P. Lindh, N. J. Forwood ja
nossa: jaoston puheenjohtaja J. D. Cooke sekä tuomarit                   H. Legal, kirjaaja: johtava hallintovirkamies J. Palacio González,
R. García-Valdecasas ja P. Lindh, kirjaaja: johtava hallintovirka-       on antanut 10.4.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on
mies J. Palacio González, on antanut 10.4.2003 tuomion,                  seuraava:
jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                         1)     Kanne, jossa vaaditaan 12.7.2000 tehdyn komission päätök-
                                                                                sen 2002/14/EY 2 artiklan kumoamista, hylätään siltä osin
1)     Kanne jätetään tutkimatta.                                               kuin kanne perustuu siihen, että komissio olisi rikkonut EY:n
                                                                                perustamissopimuksen [88] artiklan soveltamista koskevista
                                                                                yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999
2)     Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja parlamen-              annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 15 artiklaa.
       tille pääasian oikeudenkäynnistä ja välitoimimenettelystä aiheu-
       tuneista oikeudenkäyntikuluista.
                                                                         2)     Oikeudenkäynti jatkuu muilta osin.
3)     Ranskan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                         3)     Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
( 1) EYVL C 28, 27.1.2001.
                                                                         (1 ) EYVL C 61, 24.2.2001.


title: Asia C-130/02: Finanzgericht Münchenin 27.2.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Krings GmbH vastaan Oberfinanzdirektion Nürnberg, Zoll- u. Verbrauchsteurabteilung, Dienstort München

text:
15.6.2002                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 144/21
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                               a)    64 prosenttia kristallisokeria, 1,9 prosenttia tee-
                                                                                ekstraktia ja vettä ja
–     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on virheellisesti
      katsonut kanteen vanhentuneeksi. Vastaajat ovat vielä                       b)    64 prosenttia kristallisokeria, 1,9 prosenttia tee-
      kanteen nostamisen jälkeen velvollisia esittämään kanta-                          ekstraktia, 0,8 prosenttia sitruunahappoa ja vettä,
      jalle korvausehdotuksen, joka sitoo niitä siihen asti,                            eivät ole teeuutteisiin perustuvia valmisteita?
      kunnes yhteisöjen tuomioistuin ratkaisee vireillä olevan
      asian. Vastaajat eivät voi jättää ottamatta tätä huomioon
      ja vedota vanhentumiseen. Ensimmäisen oikeusasteen                    2)    Onko tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn ni-
      tuomioistuin ei myöskään ole ottanut huomioon, että                         mikkeistöön 12 päivänä helmikuuta 2001 annettu komis-
      riidanalaisessa päätöksessä ei mainittu niitä vastaan käy-                  sion asetus (EY) N:o 306/2001 (2) (EYVL L 44, s. 25)
      tettäviä oikeussuojakeinoja.                                                pätevä liitteessä olevien numeroiden 2 ja 3 kohdalla
                                                                                esitettyjen tavaroiden osalta?
–     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on virheellisesti
      katsonut, että toimivaltaiset kansalliset viranomaiset oli-
      vat kieltäytyneet myöntämästä viitemäärää kantajalle                  (1) EYVL L 279, 23.10.2001, s. 1.
                                                                            (2) EYVL L 44, 15.2.2001, s. 25.
      muilla kuin asetuksen N:o 857/84 (2) 3 a artiklassa
      mainituilla perusteilla. Se ei ole näin ollen voinut tutustua
      kaikkiin asiaa koskeviin seikkoihin eikä arvioida niitä.
(1) Ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.
(2) Asetuksen N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun maksun sovelta-
    mista maito- ja maitotuotealalla koskevista yleisistä säännöistä
    31 päivänä maaliskuuta 1984 annettu neuvoston asetus (ETY)
    N:o 857/84 (EYVL L 90, 1.4.1984, s. 13).                                Gerechtshof te Amsterdamin 2.4.2002 tekemällään pää-
                                                                            töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Timmer-
                                                                            mans Diessen B. V. vastaan Roosendaalin tullialueen
                                                                                päällikkö
                                                                                (Asia C-133/02)
                                                                                (2002/C 144/36)
Finanzgericht Münchenin 27.2.2002 tekemällään päätök-
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Krings
GmbH vastaan Oberfinanzdirektion Nürnberg, Zoll- u.
        Verbrauchsteurabteilung, Dienstort München
                                                                            Gerechtshof te Amsterdam on pyytänyt 2.4.2002 tekemällään
                                                                            päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                            (Asia C-130/02)                                 10.4.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
                                                                            ratkaisua asiassa Timmermans Diessen B. V. vastaan Roosen-
                                                                            daalin tullialueen päällikkö seuraavaan kysymykseen:
                           (2002/C 144/35)
                                                                            Tarjoaako yhteisön tullikoodeksista annetun asetuksen (1) 9 ar-
                                                                            tiklan 1 kohta, kun sitä luetaan yhdessä kyseisen asetuksen
                                                                            12 artiklan 5 kohdan a alakohdan iii alakohdan kanssa,
Finanzgericht München on pyytänyt 27.2.2002 tekemällään                     tulliviranomaisille oikeudellisen perustan peruuttaa sitova tarif-
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen                    fitieto, kun ne muuttavat sitovassa tariffitiedossa todettua,
9.4.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkorat-                  asianomaisten tavaroiden tariffiluokitteluun sovellettavien
kaisua asiassa Krings GmbH vastaan Oberfinanzdirektion                      säännösten tulkintaa koskevaa kantaansa, myös silloin, kun
Nürnberg, Zoll- u. Verbrauchsteurabteilung, Dienstort                       kantaa muutetaan edellä mainitun kuuden vuoden määräajan
München seuraaviin kysymyksiin:                                             kuluessa?
1)    Onko yhdistettyä nimikkeistöä, sellaisena kuin se muutet-
      tuna tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitarif-      (1) Yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annettu
                                                                                neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92 (EYVL 1992, L 302, s. 1).
      fista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87
      liitteen I muuttamisesta 23 päivänä lokakuuta 2001
      annetun asetuksen (EY) N:o 2031/2001 (1) (EYVL L 279)
      liitteessä I, tulkittava siten, että sekoitukset, joissa on


title: Asia T-366/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.10.2012 — Bial-Portela v. SMHV — Isdin (ZEBEXIR) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin ZEBEXIR rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ZEBINIX — Suhteelliset hylkäysperusteet — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               24.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 366/33

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.10.2012 — Bial-Portela v. SMHV — Isdin (ZEBEXIR)
   (Asia T-366/11) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin ZEBEXIR rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ZEBINIX - Suhteelliset hylkäysperusteet - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2012/C 366/64
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Bial-Portela & Ca, SA (São Mamede do Coronado, Portugali) (edustajat: asianajajat B. Braga da Cruz ja J. M. Conceição Pimenta)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: P. Geroulakos)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Isdin, SA (Barcelona, Espanja) (edustajat: asianajajat P. López Ronda, G. Macias Bonilla, G. Marín Raigal ja H. L. Curtis-Oliver)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 6.4.2011 antamasta päätöksestä (asia R 1212/2009-1), joka koski Bial-Portela & Ca, SA:n ja Isdin, SA:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 6.4.2011 antama päätös (asia R 1212/2009-1) kumotaan.

               2)

               SMHV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Bial Portela & Ca, SA:n oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Isdin, SA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 269, 10.9.2011.


title: Asia T-32/16: Kanne 25.1.2015 – Tšekin tasavalta v. komissio

text:
               14.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 98/57

         Kanne 25.1.2015 – Tšekin tasavalta v. komissio
   (Asia T-32/16)
   (2016/C 098/73)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Asianosaiset

      Kantaja: Tšekin tasavalta (asiamiehet: M. Smolek jaJ. Vláčil)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 13.11.2015 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2015/2098 siltä osin kuin siinä on jätetty rahoituksen ulkopuolelle Tšekin tasavallan maksama 584 299,25 euron summa, ja

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 52 artiklan 1 kohdan rikkomista.

                           —

                           Komissio on päättänyt jättää menot unionin rahoituksen ulkopuolelle, vaikka ei ole tapahtunut unionin oikeuden tai kansallisen oikeuden rikkomista. Komissio on nimittäin katsonut virheellisesti, että tilan jatkajaan sovellettava alhaisempi enimmäisikä varhaiseläkettä tuettaessa edellyttää Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen 20.9.2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 19 artiklassa tarkoitetun maaseudun kehittämisohjelman muuttamista.

               2.

               Mikäli unionin yleinen tuomioistuin ei hyväksy ensimmäistä kanneperustetta, kantaja esittää toisen kanneperusteen, joka koskee asetuksen N:o 1306/2013 52 artiklan 2 kohdan rikkomista.

                           —

                           Vaikka alhaisemman enimmäisiän soveltaminen tilanjatkajaan varhaiseläkettä tuettaessa olisi ilman maaseudun kehittämisohjelman muuttamista asetuksen N:o 1698/2005 vastaista (mitä se ei ole), komissio on tehnyt arviointivirheen asetuksen rikkomisen vakavuuden ja unionille aiheutuneen vahingon osalta. Mahdollinen rikkomisen aste on nimittäin minimaalinen, eikä unionille ole aiheutunut minkäänlaista vahinkoa.


title: Asia C-542/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 14.6.2012 — Euroopan komissio v. Alankomaiden kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Henkilöiden vapaa liikkuvuus — Siirtotyöläisten ja heidän perheenjäsentensä pääsy koulutukseen — Kyseisen jäsenvaltion alueen ulkopuolella suoritettavan korkeakoulutuksen rahoitus — Asumisedellytys)

text:
               28.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 227/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 14.6.2012 — Euroopan komissio v. Alankomaiden kuningaskunta
   (Asia C-542/09) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Siirtotyöläisten ja heidän perheenjäsentensä pääsy koulutukseen - Kyseisen jäsenvaltion alueen ulkopuolella suoritettavan korkeakoulutuksen rahoitus - Asumisedellytys)
   2012/C 227/02
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Rozet ja M. van Beek)

      Vastaaja: Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: C. M. Wissels, J. Langer ja M. K. Bulterman)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Belgian kuningaskunta (asiamiehet: L. Van den Broeck ja M. Jacobs), Tanskan kuningaskunta (asiamies: V. Pasternak Jørgensen), Saksan liittotasavalta (asiamiehet: J. Möller ja C. Blaschke) ja Ruotsin kuningaskunta (asiamies: A. Falk)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — SEUT 45 artiklan ja työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15.10.1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68 (EYVL L 257, s. 2) 7 artiklan 2 kohdan rikkominen — Pääsy koulutukseen — Ulkomailla suoritettavien opintojen rahoitus — Asumisedellytys — ”Kolme vuotta kuudesta -sääntö”

      Tuomiolauselma

               1)

               Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut SEUT 45 artiklan eikä työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15.10.1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68, sellaisena kuin se on muutettuna 27.7.1992 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2434/92, 7 artiklan 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on asettanut siirtotyöläisille ja heidän huollettavinaan edelleen oleville perheenjäsenille asumisedellytyksen eli niin sanotun ”kolme vuotta kuudesta” -säännön, jotta he voivat saada opintotukea Alankomaiden ulkopuolella suoritettavia korkeakouluopintoja varten.

               2)

               Alankomaiden kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 37, 13.2.2010.


title: Breda Fucine Meridionali SpA:n 12.8.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-126/96)

text:
26.10.96             IF!                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 318/ 15
sitäkin paremmin, kun pyydettyjen asiakirjojen, jotka ovat             Kantajat väittävät, että siltä osin kuin direktiivin 2 artiklan
prosessinjohtotoimien kohteena toisessa asiassa , esittä              b kohta ja 3 artiklan a kohta koskevat beta-agonistien
mättä jättäminen on tässä vastoin hyvän oikeudenhoidon                 käyttöä hoitotarkoituksiin hyväksytyissä eläinlääkkeissä,
periaatetta .                                                          näissä säännöksissä säädetty kielto estää kantajia
                                                                       käyttämästä oikeuttaan valmistaa ja markkinoida kyseisiä
Kantaja vetoaa lisäksi EY:n perustamissopimuksen 190 ar               eläinlääkkeitä , vaikka niillä on eurooppalaisten säännösten
tiklassa määrätyn perusteluvelvollisuuden rikkomiseen .                edellyttämät asianmukaiset luvat sitä varten . Tällaisella
                                                                       puuttumisella kantajien erityisiin oikeuksiin loukataan tiet
                                                                       tyjä Euroopan yhteisöjen perustavanlaatuisia oikeuspe
                                                                       riaatteita , kuten suhteellisuusperiaatetta, oikeusvarmuuden
                                                                       ja luottamuksensuojan periaatteita sekä hyvää hallintota
                                                                       paa koskevaa periaatetta .
Boehringer Ingelheim Vetmedica GmbH:n ja C. H. Boeh
ringer Sohn Limited Partnershipin 9.8.1996 Euroopan                    Tältä osin kantajat katsovat, ettei niiden valmistamien
           unionin neuvostoa vastaan nostama kanne                     eläinlääkkeiden markkinoille saattamista koskeva kielto ole
                       ( Asia T-125/96 )                               perusteltu, vaikka ne ymmärtävätkin neuvoston ja komis
                         ( 96/C 318/29 )                               sion oikeutetun intressin torjua beta-agonistien laitonta
                                                                       käyttöä kasvukemikaalina . Kielto johtaa todellisuudessa
                                                                       siihen, että
                 (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                       — eläimille ei voida antaa niiden terveyden suojelun
Boehringer Ingelheim Vetmedica GmbH ja C. H. Boehringer                    kannalta olennaista tuotetta;
Sohn Limited Partnership ovat nostaneet 9.8.1996 Euroo
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa               — kantajat eivät enää saa käyttää laillista oikeuttaan
kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan . Kantajan                      markkinoida sellaisia tuotteita, joita kaikki eläinlääkärit
edustajat ovat asianajajat Denis Waelbroeck ja Denis                       suosittelevat niiden turvallisuuden ja laadun vuoksi .
Fosselard, Liederkerke Wolters Waelbroeck & Kirkpatrick ,
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Arendt &
Medernach, Rue Mathias Hardt 8— 10 , PL 39 , L-2010                    Ne tavoitteet, joihin neuvosto on pyrkinyt antaessaan
Luxembourg.                                                            riidanalaisen säädöksen, eivät oikeuta näitä seurauksia .
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio               Lisäksi EY:n perustamissopimuksen 43 artiklaa on rikottu,
istuin                                                                 koska Euroopan parlamenttia on kuultu direktiivin 96/
                                                                       22/EY lopullisesta sanamuodosta huomattavasti poikkea
                                                                       vasta ehdotuksesta .
— kumoaa 29.4.1996 annetun nevoston direktiivin 96/
     22/EY ( EYVL 1996 L 125 , s . 3 ) 1 , 2 , 3 ja 4 artiklan siltä
     osin kuin niissä kielletään beta-agonisteja sisältävien
     eläinlääkkeiden saattaminen markkinoille, jos lääkkeet
     on tarkoitettu käytettäviksi sellaisten eläinten hoitoon,
     joiden liha ja muut tuotteet on tarkoitettu ihmisravin
     noksi, ja
                                                                       Breda Fucine Meridionali SpA:n 12.8.1996 Euroopan
— velvoittaa yhteisön , jota tässä asiassa edustaa neuvosto,                  yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
     korvaamaan riidanalaisesta säädöksestä kantajille
     aiheutuneet vahingot, ja                                                                  Asia T-126/96 )
                                                                                ( 96/C 318/30 )
— velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntiku
     lut .
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                       Breda Fucine Meridionali SpA, kotipaikka Bari ( Italia ), on
Kantajat ovat ainoita merkittäviä direktiivissä 96/22/EY               nostanut 12.8.1996 kanteen Euroopan yhteisöjen ensim
tarkoitettujen beta-agonististen lääkkeiden valmistajia .              mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa Euroopan yhteisöjen
Kantajien mukaan direktiivi 96/22/EY kohdistuu erityisesti             komissiota vastaan . Kantajan edustajina ovat asianajajat
niiden tuotteisiin, joiden on katsottava olleen syynä yhtei           Antonio Tizzano ja Gian Michele Roberti, Napoli , ja
sön toimielinten tällaisia tuotteita koskeviin toimenpitei            prosessiosoite Brysselissä asianajotoimisto Tizzano, Place
siin .                                                                 du Grand Sablon 36 .
Riidanalaisessa direktiivissä mainittu kielto estää nimittäin
beta-agonistien käytön kaikenlajisten ravintoa tuottavien              Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                       istuin
eläinten hengityssairauksien hoidossa . Beta-agonisteja
voidaan direktiivin mukaan edelleen käyttää muihin yleisiin
hoitotarkoituksiin ( esim. poikivien lehmien tocolyysin                — kumoaa kokonaan tai toissijaisesti osittain ( kanteessa
hoitoon ).                                                                 mainituilla perusteilla ) Italian Breda Fucine Meridionali
 ---pagebreak--- N:o C 318/ 16           FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     26.10.96
     SpA:lle myöntämiä valtion tukia koskevan 29.5.1995                     perustamissopimuksen 223 artiklan 1 kohdan b alakoh
     tehdyn komission päätöksen (K ( 96 ) 1643 lopull .),                   dassa tarkoitetun poikkeuksen soveltamisalaan . Vuo
                                                                            den 1987 jälkeen toteutettujen varojen siirtojen voidaan
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku                         puolestaan katsoa olevan emoyhtiön toteuttamia kon
     lut.                                                                   sernin sisäisiä toiminnallisia ratkaisuja .
                                                                       — Perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a ja c ala
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                        kohdan virheellinen soveltaminen .
Kantajayhtiö on EFIM-konserniin kuuluva metallivalimo.                     Kantaja katsoo, että komissio on toiminut mainitun
Vuoteen 1986 asti kaksi puolustusteollisuuden alan yritystä                määräyksen vastaisesti arvioidessaan virheellisesti alu
omisti konsernin osakkeet . Komissio totesi riidanalaisella
                                                                           eelliseen tervehdyttämiseen ja rakenteelliseen uudistami
päätöksellä kantajayhtiölle myönnetyt vajtion tuet yhteis                 seen tähtäävät tuet sekä niiden kohdentumisen merki
markkinoille soveltumattomiksi ja yhteisön oikeuden                        tyksen nimenomaan vaikeuksissa olevalle alueelle.
vastaisiksi, sillä niistä ei ollut annettu etukäteen tietoa EY:n
perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdassa edellytetyllä
tavalla . Komissio on tämän vuoksi päätöksellään velvoitta
nut Italian poistamaan kyseiset tuet.
Edellä mainitun osalta esitetään seuraavat kanneperus
teet :
                                                                       Selvitystilassa olevan yhtiön EFIM:n ( Ente partecipazioni e
— Menettelysääntöjen ja puolustuksen oikeuksien louk                  finanziamento industria manifatturiera ) Euroopan yhteisö
    kaaminen .                                                              jen komissiota vastaan 12.8.1996 nostama kanne
                                                                                (Asia T-127/96 )
    Kantajan mukaan komission ilmoituksessa menettelyn                                           ( 96/C 318/31 )
    aloittamisesta mainittiin ainoastaan EFIM:ltä saatu
    52 miljardin liiran suuruinen rahoituserä ja valtion
    takaamat 10 miljardin liiran lainat eikä viitattu muihin                             (Oikeudenkäyntikieli: italia)
    oletettuihin varojen siirtoihin tai niiden toteuttamisen
    ajankohtiin . Vastaaja ei siis ollut edellä mainitussa
    ilmoituksessaan maininnut millään tavoin suoraan tai              Selvitystilassa oleva yhtiö EFIM ( Ente partecipazioni e
    välillisesti lopullisessa päätöksessä suurinta osaa sovel        finanziamento industria manifatturiera ), kotipaikka Roo
    tumattomiksi katsomistaan tuista .                                ma, on nostanut 12.8.1996 Euroopan yhteisöjen ensim
                                                                      mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan
                                                                      yhteisöjen komissiota vastaan . Kantajan edustajina ovat
— Oikeusvarmuuden periaatteen ja luottamuksensuojan                   asianajajat Antonio Tizzano ja Gian Michele Roberti,
    periaatteen loukkaaminen, sillä viiden vuoden vanhen             Napoli, ja prosessiosoite Brysselissä asianajotoimisto Tiz
    tumisajan päättymistä ei ole noudatettu .                         zano, Place du Grand Sablon 36 .
    Komission päätöksessä ajanjaksolle 1985—92 kohdis
    tuvat tuet katsotaan yhteismarkkinoille soveltumatto             Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
    miksi . Tällä tavoin komissio on katsonut yhteisön                istuin
    oikeuden vastaisiksi kauan aikaa sitten tehdyt oikeustoi
    met ja syntyneet oikeussuhteet. Kantaja katsoo, ettei             — kumoaa kokonaan tai toissijaisesti osittain ( kanteessa
    vastaajan olisi pitänyt tällä tavoin oikeudellisesti luon             mainituilla perusteilla ) Italian Breda Fucine Meridionali
    nehtia niin pitkän aikaa sitten toteutettuja oikeustoimia              SpA:lle myöntämiä valtiontukia koskevan 29.5.1995
    ja oikeussuhteita . Valtion tukia koskevissa asioissa on               annetun komission päätöksen (K ( 96 ) 1643 lopull .),
    noudatettava vahvistettuja vanhentumisaikoja, jotka on
    muihin aloihin rinnastettavalla tavalla vahvistettava
    viisivuotisiksi ( yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön          — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                           lut .
    43 artikla ja asetus ( ETY) N:o 2988/74 ).
— Perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan rikkomi                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    nen .
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
    Kyseistä määräystä on rikottu sen vuoksi , ettei komissio         kuin asiassa T-126/96 , Breda Fucine Meridionali ( M.
    ole selvittänyt kyseessä olevien valtiontukien luonnetta .
    Kantaja on kokonaan jättänyt arvioimatta tukia siinä
    tosiasiallisessa tilanteessa, joka vallitsi niitä myönnettä      (') Ks . tämän virallisen lehden sivu 15 .
    essä . Tältä osin korostetaan, että tuet myönnettiin ajalle,
    jolloin kantaja valmisti tuotteitaan puolustusteollisuu
    den alan tarpeisiin, ja että tuet kuuluvat tästä syystä


title: Bundessozialgerichtin 30.4.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hilmar Kulzer vastaan Freistaat Bayern (Asia C-194/96)

text:
10.8.96                  I FI 1                      Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                    N:o C 233/5
      kiinteistä muovijätteistä mutta joka koostuu myös                       b ) Onko sillä merkitystä, oliko toiseen jäsenvaltioon
      useista muista liitteessä II mainituista jätteistä sekä                     lapsen kanssa muuttanut lapsen vanhempi kuole
      vähäisestä määrästä aineita , joita ei ole mainittu liit                   maansa saakka työntekijänä vai toimiko hän
      teessä ?                                                                    itsenäisenä ammatinharjoittajana ?
2 , a ) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntä                   2 ) Jos kysymykseen 1 , vastataan myöntävästi :
           västi , onko jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975
           annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY ( 2 ) liit               Katsotaanko myös eläkkeellä oleva poliisivirkamies
           teessä II B, sellaisena kuin se on muutettuna ,                    asetuksen ( ETY ) N:o 1408/71 2 artiklan 3 kohdassa
           mainittua lauseketta "Johonkin tässä liitteessä mai               tarkoitetuksi virkamieheksi ?
           nittuun        toimintoon     tarkoitetun     materiaalin
           varastoiminen " tulkittava siten , että siihen ei kuulu
           ainoastaan tapaus , jossa varastointi tapahtuu yri           (') EYVL N:o L 149 , .5.7.1971 , s . 2
           tyksessä , jossa jokin muista liitteessä mainituista
           toiminnoista tapahtuu , vaan myös yrityksessä kul
           jetusta varten tapahtuva varastointi , huolimatta
           siitä , sijaitseeko yritys yhteisön sisällä vai ulkopuo
           lella ?
      b ) Jos tämän kysymyksen ensimmäiseen osaan vasta
           taan myöntävästi, millaisia tietoja ilmoituksen puut
           tuessa on vähintään oltava käytettävissä , jotta              Euroopan yhteisöjen komission 10.6.1996 Ranskan tasa
           voitaisiin katsoa , että direktiiviä on todella sovel                        valtaa vastaan nostama kanne
           lettu oikein ?
                                                                                ( Asia C-197/96 )
                                                                                ( 96/C 233 /08 )
3 . Jos kysymyksiin 1 ja 2a vastataan myöntävästi , seu
      raako asetuksen 26 artiklan 2 kohdan kolmannesta
       virkkeestä , että niissä tapauksissa , joihin tätä säännöstä
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.6.1996
       sovelletaan, myös toimivaltaisen vastaanottavan viran
                                                                         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan
       omaisen on tehtävä tai sillä on toimivalta tehdä se, mitä
                                                                         tasavaltaa vastaan . Kantajan asiamies on Marie Wolfcarius,
       toimivaltaisen lähettävän viranomaisen olisi pitänyt
                                                                         ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos Gomez de la
       tämän säännöksen ensimmäisen virkkeen nojalla
       tehdä ?
                                                                         Cruz, Centre Wagner, Kirchberg .
0 ) EYVL N:o L 30 , 6.2.1993 , s. 1                                      Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin
( 2 ) EYVL N:o L 194 , 2.5.7.1975 , s. 39
                                                                         — toteaa , että pitämällä voimassa Code du TravaiPn
                                                                              L 213-1 pykälässä naisten teollisuustyötä koskevan
                                                                              yötyökiellon, vaikka vastaava kielto ei koske miehiä ,
                                                                              Ranskan tasavalta on jättänyt noudattamatta sille
                                                                              9.2.1976 annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY (')
                                                                              5 artiklan 1 kohdan mukaan kuuluvia velvoitteita ;
 Bundessozialgerichtin 30.4.1996 tekemällään päätöksellä
 esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hilmar Kulzer
                         vastaan Freistaat Bayern                         — velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeuden
                             ( Asia C-194/96 )
                                                                              käyntikulut.
                               ( 96/C 233 /07 )
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
 Bundessozialgericht ( 10 . Sénat) on pyytänyt 30.4.1996
 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhtei                Ranskan hallituksen sanottua irti ILO:n yleissopimuksen
 söjen tuomioistuimen kirjaamoon 10.6.1 996 , Euroopan                    nro 89 sen Ranskaa suhteessa kolmansiin maihin koskevat
 yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Hilmar Kulzer vastaan                velvoitteet, jotka yhteisöjen tuomioistuin on tunnustanut
 Freistaat Bayern ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyk                    asiassa Levy ( 2 ) antamassaan tuomiossa , ovat lakanneet
 siin :                                                                   olemasta voimassa vuoden            1993   helmikuusta     alkaen .
                                                                          Tämän vaatimuksissa mainitun lainsäännöksen pitäminen
  1 ) a ) Sovelletaanko asetusta ( ETY ) N:o 1408/71 ('),                 muuttamattomana voimassa on johtanut epäselvään tilan
            erityisesti sen 73 artiklaa myös silloin , kun etuuteen       teeseen . Parlamentissa esitettyyn kysymykseen annettu
            oikeutettu ( erityisesti työntekijä tai itsenäinen            ministerin vastaus ( 3 ), joka ei ole oikeudellisesti sitova , ei ole
            ammatinharjoittaja ) ei itse käytä oikeuttaan henki          asianmukainen tapa mukauttaa Ranskassa voimassa olevia
            löiden vapaaseen liikkuvuuteen Euroopan yhtei                säännöksiä . Lisäksi tietyt alakohtaisesti neuvotellut työeh
             sössä , silloin kun kuitenkin lapsi, jolle perhe-etuutta     tosopimukset eivät riitä korjaamaan tilannetta , jossa yhtei
             haetaan, käyttää tätä oikeutta ?                              sön oikeutta rikotaan, kun Ranskan Code du Travail'n


title: Asia C-362/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 6.10.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court – Irlanti) – Maximillian Schrems v. Data Protection Commissioner (Ennakkoratkaisupyyntö — Henkilötiedot — Yksilöiden suojelu henkilötietojen käsittelyssä — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 7, 8 ja 47 artikla — Direktiivi 95/46/EY — 25 ja 28 artikla — Henkilötietojen siirto kolmansiin maihin — Päätös 2000/520/EY — Henkilötietojen siirto Yhdysvaltoihin — Tietosuojan riittämätön taso — Pätevyys — Luonnollisen henkilön, jonka tiedot on siirretty Euroopan unionista Yhdysvaltoihin, tekemä kantelu — Kansallisten valvontaviranomaisten toimivalta)

text:
               30.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 398/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 6.10.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court – Irlanti) – Maximillian Schrems v. Data Protection Commissioner
   (Asia C-362/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Henkilötiedot - Yksilöiden suojelu henkilötietojen käsittelyssä - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 7, 8 ja 47 artikla - Direktiivi 95/46/EY - 25 ja 28 artikla - Henkilötietojen siirto kolmansiin maihin - Päätös 2000/520/EY - Henkilötietojen siirto Yhdysvaltoihin - Tietosuojan riittämätön taso - Pätevyys - Luonnollisen henkilön, jonka tiedot on siirretty Euroopan unionista Yhdysvaltoihin, tekemä kantelu - Kansallisten valvontaviranomaisten toimivalta))
   (2015/C 398/06)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Maximillian Schrems

      Vastaaja: Data Protection Commissioner

      Tuomiolauselma

               1)

               Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24.10.1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 29.9.2003 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/2003, 25 artiklan 6 kohtaa, luettuna Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7, 8 ja 47 artiklan valossa, on tulkittava siten, että kyseiseen säännökseen perustuva direktiivin 95/46 mukaisesti yksityisyyden suojaa koskevien safe harbor -periaatteiden antaman suojan riittävyydestä ja niihin liittyvistä Yhdysvaltojen kauppaministeriön julkaisemista tavallisimmista kysymyksistä 26.7.2000 tehdyn komission päätöksen 2000/520/EY kaltainen päätös, jolla Euroopan komissio toteaa kolmannen maan takaavan tietosuojan riittävän tason, ei ole esteenä sille, että direktiivin, sellaisena kuin se on muutettuna, 28 artiklassa tarkoitettu jäsenvaltion valvontaviranomainen tutkii vaatimuksen, jonka henkilö on esittänyt oikeuksiensa ja vapauksiensa suojasta jäsenvaltiosta kyseiseen kolmanteen maahan siirrettyjen henkilötietojensa käsittelyssä, kun henkilön mukaan kyseisessä maassa voimassa olevat oikeussäännöt ja käytännöt eivät takaa tietosuojan riittävää tasoa.

               2)

               Päätös 2000/520 on pätemätön.

      (1)  EUVL C 351, 6.10.2014.


title: Asia C-55/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 22.1.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt cour d’appel de Mons – Belgia) – Régie communale autonome du stade Luc Varenne v. Belgian valtio (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 77/388/ETY — Arvonlisävero — Vapautukset — 13 artiklan B kohdan b alakohta — Käsite ”verosta vapautettu kiinteän omaisuuden vuokraus” — Jalkapallostadionin käyttöön antaminen vastiketta vastaan — Käyttöön antamista koskeva sopimus, jossa varataan omistajalle tiettyjä oikeuksia ja valtuuksia — Tilanne, jossa omistaja tarjoaa erilaisia palveluja, jotka vastaavat 80:tä prosenttia sopimuksessa sovitusta korvauksesta)

text:
               30.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 107/13

      Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 22.1.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt cour d’appel de Mons – Belgia) – Régie communale autonome du stade Luc Varenne v. Belgian valtio
      (Asia C-55/14) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 77/388/ETY - Arvonlisävero - Vapautukset - 13 artiklan B kohdan b alakohta - Käsite ”verosta vapautettu kiinteän omaisuuden vuokraus” - Jalkapallostadionin käyttöön antaminen vastiketta vastaan - Käyttöön antamista koskeva sopimus, jossa varataan omistajalle tiettyjä oikeuksia ja valtuuksia - Tilanne, jossa omistaja tarjoaa erilaisia palveluja, jotka vastaavat 80:tä prosenttia sopimuksessa sovitusta korvauksesta))
      (2015/C 107/16)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Cour d’appel de Mons

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Régie communale autonome du stade Luc Varenne

         Vastapuoli: Belgian valtio

         Tuomiolauselma

      Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan B kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että jalkapallostadionin käyttöön antaminen vastiketta vastaan sellaisen sopimuksen nojalla, jossa varataan omistajalle tiettyjä oikeuksia ja valtuuksia ja määrätään, että omistajan on suoritettava erilaisia palveluja, muun muassa kunnossapito-, siivous- ja ylläpitopalveluja sekä pelikentän saattamista sääntöjä vastaavaksi koskevia palveluja, jotka yhdessä vastaavat 80:tä prosenttia sopimuksessa sovitusta korvauksesta, ei ole lähtökohtaisesti tässä säännöksessä tarkoitettua ”kiinteän omaisuuden vuokrausta”. On kansallisen tuomioistuimen asiana selvittää, onko näin.

         (1)  EUVL C 102, 7.4.2014.


title: Asia C-51/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Ítélőtábla (Unkari) on esittänyt 1.2.2017 – Teréz Ilyés ja Emil Kiss v. OTP Bank Nyrt. ja OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt.

text:
               8.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 144/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Ítélőtábla (Unkari) on esittänyt 1.2.2017 – Teréz Ilyés ja Emil Kiss v. OTP Bank Nyrt. ja OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt.
   (Asia C-51/17)
   (2017/C 144/26)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Fővárosi Ítélőtábla

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Teréz Ilyés ja Emil Kiss

      Vastapuolet: OTP Bank Nyrt. ja OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt.

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko sopimusehtoa pitää direktiivin (1) 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna sopimusehtona, josta ei ole erikseen neuvoteltu ja joka ei tästä syystä kuulu direktiivin soveltamisalaan, jos siinä velvoitetaan kuluttaja vastaamaan valuuttakurssiriskistä ja siitä on tullut valuuttakurssierotusta ja siihen liittyvän valuuttakurssiriskin ottamisvelvollisuutta koskevan kohtuuttoman sopimusehdon poistamisen takia osa sopimusta taannehtivin vaikutuksin lainsäätäjän puututtua tilanteeseen lukuisiin sopimuksiin vaikuttaneiden oikeusriitojen perusteella?

               2)

               Jos sopimusehto, jossa velvoitetaan kuluttaja vastaamaan valuuttakurssiriskistä, kuuluu direktiivin soveltamisalaan, onko direktiivin 1 artiklan 2 kohdassa säädettyä poissulkemista tulkittava siten, että se koskee myös sellaista unionin tuomioistuimen antaman tuomion RWE Vertrieb AG (C-92/11) 26 kohdassa tarkoitettua sopimusehtoa, jossa heijastuvat pakolliset lait ja asetukset ja jotka on hyväksytty tai jotka ovat tulleet voimaan sopimuksen tekemisen jälkeen? Kuuluuko edellä mainitun poissulkemista koskevan säännöksen soveltamisalaan sellainen sopimusehto, josta on tullut osa sopimusta taannehtivin vaikutuksin sopimuksen tekemisen jälkeen sellaisen pakottavanlainsäännöksen nojalla,, jolla korjataan sopimuksen täytäntöönpanon estävästä sopimusehdosta johtuva kohtuuttomuus?

               3)

               Jos edellisiin kysymyksiin annettujen vastausten mukaan on mahdollista tutkia sen sopimusehdon kohtuuttomuus, jolla kuluttaja velvoitetaan vastaamaan valuuttakurssiriskistä, onko direktiivin 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua edellytystä, jonka mukaan ehdot on laadittava selkeästi ja ymmärrettävästi, tulkittava siten, että tämä edellytys täyttyy myös silloin, kun – tosiseikoissa esitetyn mukaisesti – laissa säädettyä ja pakostakin yleisesti muotoiltua ilmoittamisvelvoitetta on noudatettu, vai koskeeko ilmoittamisvelvoite myös niitä kuluttajalle aiheutuvaan riskiin liittyviä tietoja, jotka ovat rahoituslaitoksen tiedossa tai jotka se voi saada tietoonsa sopimuksen tekohetkellä?

               4)

               Onko selkeyttä ja avoimuutta koskevan vaatimuksen ja direktiivin liitteessä olevan 1 kohdan i alakohdan ja direktiivin 4 artiklan 1 kohdan tulkinnan kannalta merkitystä sillä, että sopimuksen tekohetkellä muutoksen tekemistä koskevaa yksipuolista oikeutta ja valuuttakurssierotusta koskevat sopimusehdot – jotka vuosia myöhemmin osoittautuivat kohtuuttomiksi – esitettiin sopimuksessa yhdessä valuuttakurssiriskin ottamista koskevan ehdon kanssa siten, että tällaisten ehtojen yhteisvaikutuksena kuluttaja ei voinut todellisuudessa mitenkään aavistaa, miten maksuvelvoitteet tai niiden vaihtelumekanismi muuttuisivat tulevaisuudessa? Vai eikö jälkeenpäin kohtuuttomiksi todettuja sopimusehtoja pidä ottaa huomioon tutkittaessa valuuttakurssiriskiä koskevan ehdon kohtuuttomuutta?

               5)

               Jos kansallinen tuomioistuin toteaa kohtuuttomaksi sellaisen sopimusehdon, joka velvoittaa kuluttajan vastaamaan valuuttakurssiriskistä, onko se kansallisten oikeussääntöjen mukaisesti oikeudellisia seurauksia määrittäessään velvollinen viran puolesta ja kontradiktorisen menettelyn asianosaisten riitauttamisoikeutta kunnioittaen ottamaan huomioon myös niiden muiden sopimusehtojen kohtuuttomuuden, joihin valittajat eivät ole valituksessaan vedonneet? Sovelletaanko viran puolesta tutkimisen periaatetta unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan myös siinä tapauksessa, että valittaja on kuluttaja, vai, kun otetaan huomioon määräämisoikeuden asema kokonaisuutena tarkastellussa menettelyssä ja tämän erityispiirteet, onko viran puolesta tutkiminen määräämisperiaate huomioiden tässä tapauksessa mahdotonta?

      (1)  Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL 1993, L 95, s. 29)


title: Asia C-241/10: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 7.4.2011 (Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburgin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Harald Jung ja Gerald Hellweger v. Magistrat der Stadt Salzburg, muu osapuoli: Finanzamt Salzburg-Stadt

text:
               16.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/21

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 7.4.2011 (Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburgin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Harald Jung ja Gerald Hellweger v. Magistrat der Stadt Salzburg, muu osapuoli: Finanzamt Salzburg-Stadt
   (Asia C-241/10) (1)

   2011/C 211/41
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 221, 14.8.2010.


title: Asia T-369/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 9.9.2009 — Holland Malt v. komissio (Valtiontuet — Mallastuotanto — Investointituki — Päätös, jolla todetaan tuki yhteismarkkinoille soveltumattomaksi — Kilpailua rajoittava vaikutus — Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan — Perusteluvelvollisuus — Maatalousalan valtiontuesta annetut suuntaviivat)

text:
               24.10.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 256/23

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 9.9.2009 — Holland Malt v. komissio
   (Asia T-369/06) (1)

   (Valtiontuet - Mallastuotanto - Investointituki - Päätös, jolla todetaan tuki yhteismarkkinoille soveltumattomaksi - Kilpailua rajoittava vaikutus - Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan - Perusteluvelvollisuus - Maatalousalan valtiontuesta annetut suuntaviivat)
   2009/C 256/40
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Holland Malt BV (Lieshout, Alankomaat) (edustajat: aluksi asianajajat O. Brouwer ja D. Mes, sittemmin asianajajat O. Brouwer, A. Stoffer ja P. Schepens)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: T. Scharf ja A. Stobiecka-Kuik)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: C. Wissels, M. de Grave, C. ten Dam ja Y. de Vries)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan valtiontuesta, jonka Alankomaat on myöntänyt Holland Malt BV:n hyväksi, 26.9.2006 tehdyn komission päätöksen 2007/59/EY (EUVL L 32, s. 76)

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Holland Malt BV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Alankomaiden kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 42, 24.2.2007.


title: Asia C-242/16: Unionin tuomioistuimen toisen jaoston puheenjohtajan määräys 14.2.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supremo Tribunal de Justiça – Portugali) – José Rui Garrett Pontes Pedroso v. Netjets Management Limited

text:
               24.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/13

         Unionin tuomioistuimen toisen jaoston puheenjohtajan määräys 14.2.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supremo Tribunal de Justiça – Portugali) – José Rui Garrett Pontes Pedroso v. Netjets Management Limited
   (Asia C-242/16) (1)

   (2017/C 129/20)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Unionin tuomioistuimen toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 251, 11.7.2016.


title: Asia F-78/12: Kanne 25.7.2012 — ZZ v. neuvosto

text:
               29.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 295/34

         Kanne 25.7.2012 — ZZ v. neuvosto
   (Asia F-78/12)
   2012/C 295/59
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja Velardo)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Neuvoston päätöksen, jolla jätettiin ottamatta kantaja ylennettävien virkamiesten vuoden 2011 luetteloon, kumoaminen

      Vaatimukset

               —

               Neuvoston pääsihteeristön 12.9.2011 tekemä päätös ja nimittävän viranomaisen 18.4.2012 tekemä päätös jättää kantaja ottamatta ylennettävien virkamiesten luetteloon on kumottava

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan aiheelliset ja aineettomat vahingot, joiden suuruudeksi arvioidaan tilapäisesti 40 000 euroa ja jotka määritellään täsmällisemmin oikeudenkäyntivaiheessa, sekä 6,75 prosentin suuruiset viivästyskorot

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-302/00: Anthony Goldsteinin 21.9.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
9.12.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 355/33
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat           Kantaja esittää kanteensa tueksi kolme oikeudellista perustetta:
kuin asiassa T-297/00 (1).
                                                                         –     EY 81 ja EY 82 artiklaa on rikottu,
(1) Ks. tämän virallisen lehden sivu 30.                                 –     lääkäreiden vapaan liikkuvuuden sekä heidän tutkintoto-
                                                                               distustensa, todistustensa ja muiden muodollista kelpoi-
                                                                               suutta osoittavien asiakirjojensa vastavuoroisen tunnusta-
                                                                               misen helpottamisesta 5 päivänä huhtikuuta 1993 annet-
                                                                               tua neuvoston direktiiviä 93/16/ETY (1) on rikottu,
                                                                         –     yhteisön edun arviointia koskevia sääntöjä on rikottu.
                                                                         (1) EYVL L 165, 1993, s. 1.
Anthony Goldsteinin 21.9.2000 Euroopan yhteisöjen ko-
                missiota vastaan nostama kanne
                           (Asia T-302/00)
                           (2000/C 355/71)
                                                                         Marı́a Jesús Sáez Acevedon 22.9.2000 Euroopan yhteisö-
                                                                                jen komissiota vastaan nostama kanne
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                                (Asia T-304/00)
Anthony Goldstein on nostanut 21.9.2000 Euroopan yhteisö-
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Eu-
roopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on                                       (2000/C 355/72)
solicitor Raymond St John Murphy, Merriman White, Lontoo.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         Marı́a Jesús Sáez Acevedo, kotipaikka Bryssel, on nostanut
–      kumoaa komission 7.7.2000 tekemän päätöksen, jolla                22.9.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
       se hylkäsi kantajan asetuksen N:o 17 nojalla tekemän              tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
       kantelun siitä, että General Medical Council oli rikkonut         vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Juan Ramón Iturria-
       EY 81 ja 82 artiklaa,                                             gagoitia.
–      velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         –     kumoaa komission eläkeasioita hoitavan yksikön
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                            13.12.1999 tekemän päätöksen 23.8.1999, 22.9.1999 ja
                                                                               3.12.1999 esitettyjen vaatimusten mukaisesti
Kantaja, jolla on yhteisössä tunnustettu reumatologian erikois-          –     määrää, että komission eläkeasioita hoitavan yksikön
lääkärin pätevyys, teki vuonna 1993 komissiolle neuvoston                      eläkeoikeuksien siirtoa käsittelevä osasto tutkii uudelleen
asetuksen N:o 17 3 artiklan 2 kohdan nojalla kantelun                          kantajaa koskevat asiakirjat hänen eläkeoikeuksiensa siir-
saadakseen komission toteamaan, että General Medical Coun-                     tämisen johdosta, koska se on saanut Espanjan sosiaalitur-
cil, joka on lääkärin ammatin sääntelystä Yhdistyneessä kunin-                 vajärjestelmästä siirretyt korot tuomion täytäntöönpane-
gaskunnassa vastaava lakisääteinen elin, oli rikkonut EY:n                     miseksi
perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklaa (joista on tullut EY
81 ja EY 82 artikla). Komissio ilmoitti kantajalle 7.7.2000
päivätyllä kirjeellään, että hänen kantelunsa oli hylätty (riidan-       –     määrää edellä mainitusta siirrosta johtuvat tarpeelliset
alainen päätös).                                                               laskelmat tehtäviksi


title: Asia C-199/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 10.9.2009 (Oberster Gerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Dr. Erhard Eschig v. UNIQA Sachversicherung AG (Oikeusturvavakuutus — Direktiivi 87/344/ETY — 4 artiklan 1 kohta — Vakuutetulla henkilöllä oleva vapaus valita asianajaja — Sopimusehto — Useat vakuutetut henkilöt kärsivät vahinkoa saman tapahtuman takia — Oikeudellinen edustaja, jonka valitsee vakuutuksenantaja)

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/19

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 10.9.2009 (Oberster Gerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Dr. Erhard Eschig v. UNIQA Sachversicherung AG
   (Asia C-199/08) (1)

   (Oikeusturvavakuutus - Direktiivi 87/344/ETY - 4 artiklan 1 kohta - Vakuutetulla henkilöllä oleva vapaus valita asianajaja - Sopimusehto - Useat vakuutetut henkilöt kärsivät vahinkoa saman tapahtuman takia - Oikeudellinen edustaja, jonka valitsee vakuutuksenantaja)
   2009/C 267/32
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberster Gerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Dr. Erhard Eschig

      Vastaaja: UNIQA Sachversicherung AG

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Oberster Gerichtshof (Itävalta) — Oikeusturvavakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 22.6.1987 annetun neuvoston direktiivin 87/344/ETY (EYVL L 185, s. 77) 4 artiklan 1 kohdan tulkinta — Erään oikeusturvavakuutuksen antajan käyttämiin yleisiin sopimusehtoihin kuuluva ehto, jonka mukaan sillä on sellaisissa vakuutusasioissa, joissa suuri määrä vakuutuksenottajia on kärsinyt vahinkoa saman tapahtuman seurauksena, oikeus valita oikeudellinen edustaja, ja joka näin ollen rajoittaa yksittäisen vakuutuksenottajan oikeutta valita vapaasti asianajajansa (niin sanottu ”joukkovahinkoehto”)

      Tuomiolauselma

   Oikeusturvavakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 22.6.1987 annetun neuvoston direktiivin 87/344/ETY 4 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että oikeusturvavakuutuksen antaja ei voi silloin, kun suuri määrä vakuutetuista henkilöistä kärsii vahinkoa saman tapahtuman vuoksi, pidättää itselleen oikeutta kaikkien näiden vakuutettujen henkilöiden oikeudellisen edustajan valitsemiseen.

      (1)  EUVL C 197, 2.8.2008.


title: Asia C-555/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado Contencioso-Administrativo n ° 6 de Murcia (Espanja) on esittänyt 3.12.2014 – IOS Finance EFC SA v. Servicio Murciano de Salud

text:
               16.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 56/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado Contencioso-Administrativo no 6 de Murcia (Espanja) on esittänyt 3.12.2014 – IOS Finance EFC SA v. Servicio Murciano de Salud
   (Asia C-555/14)
   (2015/C 056/12)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado Contencioso-Administrativo no 6 de Murcia

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: IOS Finance EFC SA

      Vastaaja: Servicio Murciano de Salud

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Kun huomioon otetaan kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjumisesta 16.2.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/7/EU (1) 4 artiklan 1 kohta, 6 artikla sekä 7 artiklan 2 ja 3 kohta,

               1)

               onko direktiivin 7 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, ettei jäsenvaltio voi asettaa saatavan pääoman perimisen ehdoksi viivästyskoroista luopumista ja

               2)

               onko direktiivin 7 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, ettei jäsenvaltio voi asettaa saatavan pääoman perimisen ehdoksi perintäkulujen korvaamisesta luopumista?

               3)

               Mikäli edellisiin kahteen kysymykseen vastataan myöntävästi, voiko velallinen, joka on hankintaviranomainen, vedota osapuolten tahdon autonomiaan välttääkseen velvollisuutensa maksaa viivästyskorot ja perintäkulut?

      (1)  EUVL L 48, s. 1.


title: Asia C-365/05 P: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 5.10.2006 — Dorte Schmidt-Brown v. Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Avustamisvelvollisuus — Taloudellista avustusta Yhdistyneen kuningaskunnan tuomioistuimissa nostetussa kunnianloukkausoikeudenkäynnissä koskevan vaatimuksen hylkääminen)

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/20

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 5.10.2006 — Dorte Schmidt-Brown v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-365/05 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Avustamisvelvollisuus - Taloudellista avustusta Yhdistyneen kuningaskunnan tuomioistuimissa nostetussa kunnianloukkausoikeudenkäynnissä koskevan vaatimuksen hylkääminen)
   (2006/C 294/34)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: Dorte Schmidt-Brown (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Curral et L. Lozano Palacios, avustajanaan asianajaja D. Waelbroeck)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-387/02, Schmidt-Brown v. komissio, 5.7.2005 antamasta tuomiosta, jolla hylätään komission 26.4.2002 tekemän sellaisen päätöksen kumoamista koskeva vaatimus, jolla hylätään kantajan vaatimus saada tältä toimielimeltä taloudellista avustusta kunnianloukkausoikeudenkäynnissä, jonka kantaja on pannut vireille erästä yhtiötä vastaan High Court of Justicessa (England & Wales).
   Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Schmidt-Brown velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 281, 12.11.2005.


title: Tuomioistuimen tuomio, annettu 20 päivänä syyskuuta 2011 , asiassa E-5/11 – EFTAn valvontaviranomainen vastaan Norjan kuningaskunta (Sopimuspuolen velvoitteiden noudattamatta jättäminen – Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1406/2002, annettu 27 päivänä kesäkuuta 2002 , Euroopan meriturvallisuusviraston perustamisesta – Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1891/2006, annettu 18 päivänä joulukuuta 2006 , Euroopan meriturvallisuusviraston toiminnan monivuotisesta rahoituksesta alusten aiheuttaman pilaantumisen torjunnan alalla ja asetuksen (EY) N:o 1406/2002 muuttamisesta)

text:
               22.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 374/15

         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   annettu 20 päivänä syyskuuta 2011,
   asiassa E-5/11
   EFTAn valvontaviranomainen vastaan Norjan kuningaskunta
   (Sopimuspuolen velvoitteiden noudattamatta jättäminen – Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1406/2002, annettu 27 päivänä kesäkuuta 2002, Euroopan meriturvallisuusviraston perustamisesta – Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1891/2006, annettu 18 päivänä joulukuuta 2006, Euroopan meriturvallisuusviraston toiminnan monivuotisesta rahoituksesta alusten aiheuttaman pilaantumisen torjunnan alalla ja asetuksen (EY) N:o 1406/2002 muuttamisesta)
   2011/C 374/10
   Asiassa E-5/11, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Norjan kuningaskunta, on esitetty pyyntö, jonka mukaan tuomioistuimen olisi julistettava, että Norjan kuningaskunta ei ole noudattanut ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ryhtynyt tarvittaviin toimenpiteisiin saattaakseen a) Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XIII olevan V luvun 56o kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1406/2002, annettu 27 päivänä kesäkuuta 2002, Euroopan meriturvallisuusviraston perustamisesta), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sen pöytäkirjalla 1, ja b) Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XIII olevan V luvun 56oa kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston astus (EY) N:o 1891/2006, annettu 18 päivänä joulukuuta 2006, Euroopan meriturvallisuusviraston toiminnan monivuotisesta rahoituksesta alusten aiheuttaman pilaantumisen torjunnan alalla ja asetuksen (EY) N:o 1406/2002 muuttamisesta), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sen pöytäkirjalla 1, osaksi sisäistä oikeusjärjestystään säädetyssä määräajassa. EFTAn tuomioistuin, jonka muodostivat tuomioistuimen presidentti Carl Baudenbacher ja tuomarit Per Christiansen ja Páll Hreinsson (esittelevä tuomari), antoi 20 päivänä syyskuuta 2011 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   EFTAn tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Norjan kuningaskunta ei ole noudattanut ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ryhtynyt tarvittaviin toimenpiteisiin saattaakseen a) Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XIII olevan V luvun 56o kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1406/2002, annettu 27 päivänä kesäkuuta 2002, Euroopan meriturvallisuusviraston perustamisesta), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sen pöytäkirjalla 1, ja b) Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XIII olevan V luvun 56oa kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston astus (EY) N:o 1891/2006, annettu 18 päivänä joulukuuta 2006, Euroopan meriturvallisuusviraston toiminnan monivuotisesta rahoituksesta alusten aiheuttaman pilaantumisen torjunnan alalla ja asetuksen (EY) N:o 1406/2002 muuttamisesta), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sen pöytäkirjalla 1, osaksi sisäistä oikeusjärjestystään säädetyssä määräajassa; ja

               2)

               määrää Norjan kuningaskunnan maksamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-368/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.2.2015 – Boehringer Ingelheim International v. SMHV – Lehning entreprise (ANGIPAX) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin ANGIPAX rekisteröimisestä yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön sanamerkki ANTISTAX — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               23.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/16

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.2.2015 – Boehringer Ingelheim International v. SMHV – Lehning entreprise (ANGIPAX)
   (Asia T-368/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin ANGIPAX rekisteröimisestä yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön sanamerkki ANTISTAX - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2015/C 096/19)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Boehringer Ingelheim International GmbH (Ingelheim am Rhein, Saksa) (edustajat: aluksi asianajajat V. von Bomhard ja D. Slopek, sitten V. von Bomhard)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamiehet: S. Pétrequin ja J. Crespo Carrillo)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Lehning entreprise SARL (Sainte-Barbe, Ranska) (edustaja: asianajaja P. Demoly)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n viidennen valituslautakunnan 29.4.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 571/2012-5), joka koskee Boehringer Ingelheim International GmbH:n ja Lehning entreprise SARL:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Boehringer Ingelheim International GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien Lehning entreprise SARL:lle sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) valituslautakunnassa käydystä menettelystä aiheutuneet välttämättömät kulut.

      (1)  EUVL C 260, 7.9.2013.


title: Asia T-383/03: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 17.11.2008 — Hynix Semiconductor v. neuvosto

text:
               10.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/42

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 17.11.2008 — Hynix Semiconductor v. neuvosto
   (Asia T-383/03) (1)

   (2009/C 6/83)

      Oikeudenkäyntikieli: englanti

   Kuudennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 21, 24.1.2004.


title: Asia C-277/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 24.10.2013 (Augstākās tiesas Senātsin (Latvia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Vitālijs Drozdovs v. AAS ”Baltikums” (Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettava vakuutus — Direktiivi 72/166/ETY — 3 artiklan 1 kohta — Direktiivi 90/232/ETY — 1 artikla — Liikenneonnettomuus — Alaikäisen hakijan vanhempien kuolema — Lapsen oikeus korvaukseen — Aineeton vahinko — Korvaus — Korvaaminen pakollisesta liikennevakuutuksesta)

text:
               14.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 367/17

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 24.10.2013 (Augstākās tiesas Senātsin (Latvia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Vitālijs Drozdovs v. AAS ”Baltikums”
   (Asia C-277/12) (1)

   (Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettava vakuutus - Direktiivi 72/166/ETY - 3 artiklan 1 kohta - Direktiivi 90/232/ETY - 1 artikla - Liikenneonnettomuus - Alaikäisen hakijan vanhempien kuolema - Lapsen oikeus korvaukseen - Aineeton vahinko - Korvaus - Korvaaminen pakollisesta liikennevakuutuksesta)
   2013/C 367/28
   Oikeudenkäyntikieli: latvia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Augstākās tiesas Senāts

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Vitālijs Drozdovs

      Vastaaja: AAS ”Baltikums”

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Augstakas tiesas Senats — Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta ja vakuuttamisvelvollisuuden voimaansaattamista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 24.4.1972 annetun neuvoston direktiivin 72/166/ETY (EYVL L 103, s. 1) 3 artiklan ja moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 30.12.1983 annetun neuvoston direktiivin 84/5/ETY (EYVL 1984, L 8, s. 17) 1 artiklan 2 kohdan tulkinta — Liikennevakuutus — Niiden vahinkojen määrittäminen, jotka liikennevakuutuksen on katettava — Mahdollisuus sisällyttää aineeton vahinko henkilövahingon perusteella maksettavaan pakolliseen korvaukseen — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään kivun ja henkisen kärsimyksen perusteella maksettavan korvauksen määrästä, joka on selvästi pienempi kuin ne määrät, joista direktiiveissä säädetään henkilövahinkojen korvaamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta ja vakuuttamisvelvollisuuden voimaansaattamista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 24.4.1972 annetun neuvoston direktiivin 72/166/ETY 3 artiklan 1 kohtaa ja moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 30.12.1983 annetun toisen neuvoston direktiivin 84/5/ETY 1 artiklan 1 ja 2 kohtaa on tulkittava siten, että moottoriajoneuvon käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavan pakollisen vakuutuksen on katettava liikenneonnettomuudessa kuolleiden uhrien läheisten kärsimät aineettomat vahingot, jos tällaisesta korvaamisesta vakuutetun vahingonkorvausvastuun perusteella on säädetty pääasiaan sovellettavassa kansallisessa oikeudessa.

               2)

               Direktiivin 72/166 3 artiklan 1 kohtaa ja toisen direktiivin 84/5 1 artiklan 1 ja 2 kohtaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaisille kansallisille säännöksille, joiden mukaan moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettava pakollinen vakuutus kattaa perheenjäsenen kuolemasta liikenneonnettomuudessa aiheutuneen aineettoman vahingon, jonka korvaamisesta säädetään kansallisessa vahingonkorvausoikeudessa, korvaamisen ainoastaan direktiivin 84/5 1 artiklan 2 kohdassa säädettyjä määriä alempiin enimmäismääriin saakka.

      (1)  EUVL C 235, 4.8.2012.


title: Asia C-522/15 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 28.9.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) yhdistetyissä asioissa T-389/10 ja T-419/10, 15.7.2015 antamasta tuomiosta

text:
               7.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 406/26

         Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 28.9.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) yhdistetyissä asioissa T-389/10 ja T-419/10, 15.7.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-522/15 P)
   (2015/C 406/26)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Rossi ja V. Bottka)

      Muut osapuolet: Siderurgica Latina Martin SpA (SLM) ja Ori Martin SA.

      Vaatimukset

   Komissio vaatii unionin tuomioistuinta

               i)

               kumoamaan valituksenalaisen tuomion siltä osin kuin siinä pienennetään SLM:lle määrätyn sakon perusmäärää ja todetaan, että riidanalaisessa päätöksessä ei ollut otettu huomioon rikkomuksen tietyn osan osalta sitä, että SLM ei ollut osallistunut Club Italian ulkoiseen osa-alueeseen

               ii)

               kumoamaan valituksenalaisen tuomion siltä osin kuin siinä pienennetään SLM:lle määrätyn sakon määrää 1,956 miljoonaan euroon ja peruutetaan SLM:lle yhdessä Ori Martinin kanssa yhteisvastuullisesti määrätty sakko

               iii)

               ratkaisemaan asian ja laskemaan uudelleen määrättävän sakon määrän komission vaatimusten mukaisesti

               iv)

               velvoittamaan ensimmäisen oikeusasteen kantajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               i)

               Unionin yleinen tuomioistuin on vääristänyt tosiseikkoja katsoessaan virheellisesti, että riidanalaisessa päätöksessä SLM:lle määrätyn sakon perusmäärä on 19,8 miljoonaa euroa eikä 15,965 miljoonaa euroa niin kuin toisessa oikaisupäätöksessä todetaan, joista 14 miljoonasta eurosta se on yhteisvastuussa Ori Martinin kanssa.

               ii)

               Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen soveltaessaan yhteisvastuuta sakosta koskevia sääntöjä ja laskiessaan 10 prosentin enimmäismäärää, siltä osin kuin se on vahvistanut sakon lopulliseksi määräksi, josta SLM on vastuussa, 1,956 miljoonaa euroa soveltaen asetuksen (EY) N:o 1/2003 (1) 23 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua laillista 10 prosentin enimmäismäärää SLM:n kokonaisliikevaihdosta viitevuonna. Nyt esillä olevaan asiaan liittyvässä tilanteessa ratkaisussa olisi pitänyt todeta, että SLM ei ollut vastuussa ainoastaan 1,956 miljoonan euron maksamisesta henkilökohtaisesti vaan myös 13,3 miljoonan euron määrästä yhteisvastuussa Ori Martinin kanssa. Enimmäismäärät olisi näet pitänyt laskea erikseen SLM:lle yksin ajanjaksolta, jona se osallistui rikkomiseen, kun se ei ollut Ori Martinin määräysvallassa (SLM:n maailmanlaajuista liikevaihtoa koskeva enimmäismäärä) ja SLM:lle yhteisvastuussa Ori Martinin kanssa ajanjaksolta, jona tytäryhtiö oli emoyhtiön määräysvallassa (Ori Martinin maailmanlaajuista liikevaihtoa koskeva enimmäismäärä, jota ei ole saavutettu esillä olevassa asiassa).

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EUVL L 1, s. 1).