title: Asia C-20/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 9.9.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgericht Berlin – Saksa) – Daniel Unland v. Land Berlin (Ennakkoratkaisupyyntö — Sosiaalipolitiikka — Direktiivi 2000/78/EY — Yhdenvertainen kohtelu työssä ja ammatissa — 2 artikla, 3 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 6 artiklan 1 kohta — Ikään perustuva välitön syrjintä — Tuomareiden peruspalkka — Siirtymäjärjestelmä — Uudelleenluokittelu ja myöhempi eteneminen — Erilaisen kohtelun jatkuminen — Oikeuttamisperusteet)

text:
               3.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 363/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 9.9.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgericht Berlin – Saksa) – Daniel Unland v. Land Berlin
   (Asia C-20/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 2000/78/EY - Yhdenvertainen kohtelu työssä ja ammatissa - 2 artikla, 3 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 6 artiklan 1 kohta - Ikään perustuva välitön syrjintä - Tuomareiden peruspalkka - Siirtymäjärjestelmä - Uudelleenluokittelu ja myöhempi eteneminen - Erilaisen kohtelun jatkuminen - Oikeuttamisperusteet))
   (2015/C 363/02)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgericht Berlin

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Daniel Unland

      Vastaaja: Land Berlin

      Tuomiolauselma

               1)

               Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY 3 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että tuomareiden palkkaehdot kuuluvat kyseisen direktiivin soveltamisalaan.

               2)

               Direktiivin 2000/78 2 artiklaa ja 6 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan otettaessa tuomari palvelukseen hänen peruspalkkansa määräytyy yksinomaan hänen ikänsä perusteella.

               3)

               Direktiivin 2000/78 2 artiklaa ja 6 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa määritellään yksityiskohtaiset säännöt ennen tämän lainsäädännön voimaantuloa jo palveluksessa olleiden tuomareiden luokittelulle ja säädetään, että palkkataso, jolle heidät vastedes luokitellaan, määräytyy pelkästään sen peruspalkan määrän perusteella, jota he saivat aiemman palkkausjärjestelmän nojalla, vaikka tämä järjestelmä perustui tuomarin ikään perustuvaan syrjintään, siltä osin kuin tästä lainsäädännöstä seuraava erilainen kohtelu voidaan perustella tavoitteella, jossa on kyse siitä, että suojataan saavutettuja oikeuksia.

               4)

               Direktiivin 2000/78 2 artiklaa ja 6 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa määritellään yksityiskohtaiset säännöt ennen tämän lainsäädännön voimaantuloa jo palveluksessa olleiden tuomareiden etenemiselle uudessa palkkausjärjestelmässä ja säädetään, että tuomarit, jotka siirtymäajankohtana ovat saavuttaneet tietyn iän, saavat tietyltä palkkatasolta lähtien nopeammin palkankorotuksen kuin ne tuomarit, jotka olivat siirtymäajankohtana iältään nuorempia, siltä osin kuin tästä lainsäädännöstä seuraava erilainen kohtelu voidaan perustella direktiivin 6 artiklan 1 kohdan kannalta.

               5)

               Pääasiaan liittyvien kaltaisissa olosuhteissa unionin oikeus ei edellytä, että syrjityille tuomareille myönnetään taannehtivasti määrä, joka vastaa tosiasiassa saadun palkan ja heidän palkkaluokkansa ylimmän palkkatason mukaisen palkan välistä erotusta.
               Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana on selvittää, täyttyvätkö kaikki unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä asetetut edellytykset sille, että Saksan liittotasavallalle syntyy vahingonkorvausvastuu unionin oikeuden nojalla.

               6)

               Kun pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen kansallisen säännön nojalla kansallisen tuomarin on esitettävä vaade rahasuorituksesta, joka ei perustu suoraan lainsäädäntöön, viipymättä eli ennen kuluvan varainhoitovuoden päättymistä, unionin oikeus ei ole esteenä tällaiselle säännölle, jos sääntö ei ole vastaavuusperiaatteen eikä tehokkuusperiaatteen vastainen. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava, täyttyvätkö nämä edellytykset pääasiassa.

      (1)  EUVL C 86, 23.3.2013.


title: Asia F-92/14: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 24.9.2015 – Weissenfels v. parlamentti (Henkilöstö — Virkamiehet — Vahingonkorvauskanne — Sopimussuhteen ulkopuolinen unionin vastuu — Hallinnon eläkkeellä olevalle virkamiehelle lähettämän sähköpostin sisältö — Kantajan kunniaa ei ole loukattu — Toimielintä edustavien asiamiesten kantajan asianajajalle unionin yleisessä tuomioistuimessa vireillä olevan oikeudenkäynnin yhteydessä lähettämät kantajan henkilötiedot — Asetuksen N:o 45/2001 rikkominen — Virheelliset tosiseikkoja koskevat toteamukset)

text:
               3.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 363/49

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 24.9.2015 – Weissenfels v. parlamentti
   (Asia F-92/14) (1)

   ((Henkilöstö - Virkamiehet - Vahingonkorvauskanne - Sopimussuhteen ulkopuolinen unionin vastuu - Hallinnon eläkkeellä olevalle virkamiehelle lähettämän sähköpostin sisältö - Kantajan kunniaa ei ole loukattu - Toimielintä edustavien asiamiesten kantajan asianajajalle unionin yleisessä tuomioistuimessa vireillä olevan oikeudenkäynnin yhteydessä lähettämät kantajan henkilötiedot - Asetuksen N:o 45/2001 rikkominen - Virheelliset tosiseikkoja koskevat toteamukset))
   (2015/C 363/58)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Roderich Weissenfels (Freiburg im Breisgau, Saksa) (edustaja: asianajaja G. Maximini)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: J. Steele ja S. Seyr)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä vaatimus sen kumoamiseksi, että Euroopan parlamentti hylkäsi kantajan hakemuksen siitä aiheutuneen vahingon korvaamiseksi, että kantajan oikeutta nauttia yksityiselämän kunnioitusta oli loukattu ja asetuksen N:o 45/2011 säännöksiä oli rikottu aikaisemman oikeudenkäyntiasian käsittelyn yhteydessä, ja toisaalta vaatimus kantajalle väitetysti aiheutuneen henkisen kärsimyksen korvaamiseksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Roderich Weissenfels vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan parlamentin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 448, 15.12.2014, s. 40.


title: Asia Motor Francen ym. 30.7.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-225/97)

text:
C 318/28               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     18.10.97
2. toteaa, että kantajalla on oikeus saada aikaisempi              Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
    palkkaluokkaan määrittelynsä tarkistettua, sitten kuin         tuin
    hän on pyytänyt 21.6.1996 päivätyllä asiakirjalla,
                                                                   — toteaa, että komissio on laiminlyönyt velvollisuutensa,
3 . velvoittaa komission maksamaan
                                                                   — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                         lut.
    — kantajan palkan erotuksen siitä päivästä, kun luo
         kitteluperusteiden muuttamisesta tehdyn päätöksen
        vaikutukset alkoivat, eli 5.10.1995 alkaen korkoi         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
         neen ,
                                                                   Kantajat moittivat vastaajaa siitä, että se ei ole pannut täy
                                                                   täntöön ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa
    — 1 000 ecua korvauksena aineettomasta vahingosta ,            T-7/92 29.6.1993 antamaa tuomiota (') eikä sen asiassa
                                                                   T-387/94 18.9.1996 antamaa tuomiota (2 ). Nämä kaksi
                                                                   tuomiota liittyvät tietyistä yrityksistä tehtyyn valitukseen,
     — tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat kulut.                   jossa niitä moitittiin siitä, että ne olivat toimineet yhteis
                                                                   ymmärryksessä varmistaakseen itselleen yksinoikeuden
                                                                   japanilaisten autojen markkinoilla Ranskassa sulkemalla
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                markkinoilta kantajien tuomia merkkejä edustavat autot
                                                                   ja että ne olivat edelleen jakaneet keskenään kiintiön jär
                                                                   jestelmässä, jota kutsuttiin oman toiminnan rajoittami
                                                                   seksi , ja näin poistaneet kaiken kilpailun.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
samat kuin asiassa T-16/97 ( M.
                                                                   Kantajien mukaan sen jälkeen, kun ensimmäisen oikeusas
                                                                   teen tuomioistuin oli edellä mainitulla 29.6.1993 antamal
                                                                   lan tuomiolla kumonnut päätöksen, jolla valitukset hylät
Kantaja katsoo erityisesti, että jos komissio muuttaa sisäis      tiin, komissio piti ennallaan kantansa 9.3.1994 päivätyssä
tä päätöstään siitä syystä, että tuomioistuin on kumonnut          kirjeessään, josta nostettiin uusi kumoamiskanne, minkä
virheellisen luokittelun perustana olleet aikaisemmin anne        seurauksena 18.9.1 996 annettiin edellä myös mainittu tuo
tut säännökset, tämä on sellainen uusi tosiseikka, jonka           mio, jolla kumottiin valitusten hylkäyspäätös.
vuoksi valitusaika alkaa kulua uudestaan .
                                                                   Tässä tilanteessa Asia Motor France, Cesbron, EAS ja
(') EYVL C 74, 8.3.1997, s . 27.                                   Monin Automobiles ja niiden selvitysmiehet vaativat vas
                                                                   taajaa osoittamaan merkkejä Honda, Mazda, Mitsubishi,
                                                                   Toyota ja Nissan Ranskaan tuoville väitetiedoksiannon,
                                                                   jotta ainakin ilmiannettu yritysten välinen yhteisjärjestely
                                                                   vihdoin todettaisiin ja siitä asetettaisiin seuraamus.
                                                                   Kahden kuukauden kuluttua kantajat nostivat tämän kan
Asia Motor Francen ym. 30.7.1997 Euroopan yhteisöjen               teen .
              komissiota vastaan nostama kanne
                        ( Asia T-225 /97 )                         (') Kok . 1993 , s . 11-669 .
                                                                   ( 2 ) Kok . 1996 , s . 11-961 .
                          ( 97/C 318/55 )
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                   Guérin Automobilesin 30.7.1997 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
Asia Motor France, kotipaikka Livange ( Luxemburg),
kauppias Jean-Michel Cesbron, toiminimenään JMC Auto                                              (Asia T-226/97)
mobiles, kotipaikka Livange ( Luxemburg ), Monin Auto
mobiles, kotipaikka Bourg-de-Péage ( Ranska ), ja Europe                                            ( 97/C 318/56 )
Auto Service (EAS), kotipaikka Livange ( Luxemburg),
ovat nostaneet 30.7.1997 Europaan yhteisöjen ensimmäi                                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
sen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen komissiota vas
taan. Kantajien edustajana on asianajaja Jean Claude
Fourgoux, Pariisi, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asia        Guérin Automobiles, kotipaikka Alengon ( Ranska ), on
najotoimisto Pierrot Schiltz, 4 rue Beatrix de Bourbon.            nostanut 30.7.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen


title: Asia T-295/10: Kanne 7.7.2010 — Camara v. neuvosto

text:
               28.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 234/51

         Kanne 7.7.2010 — Camara v. neuvosto
   (Asia T-295/10)
   ()
   2010/C 234/91
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Kerfalla Person Camara (edustaja: asianajaja J.-C. Tchikaya)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               Tietyistä Guinean tasavaltaan kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 22.12.2009 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 1284/2009 on kumottava kantajaa koskevilta osin, ja

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii tietyistä Guinean tasavaltaan kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 22.12.2009 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1284/2009 (1) kumoamista siltä osin kuin kantaja kirjattiin sellaisten luonnollisten henkilöiden, oikeushenkilöiden, yhteisöjen ja elinten luetteloon, joiden varat ja taloudelliset resurssit on jäädytetty mainitun asetuksen 6 artiklan nojalla.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kolmeen kanneperusteeseen, jotka koskevat

               —

               ilmeistä arviointivirhettä siltä osin kuin kantaja kirjattiin sellaisten luonnollisten henkilöiden, oikeushenkilöiden, yhteisöjen ja elinten luetteloon, joiden varat ja taloudelliset resurssit on jäädytetty

               —

               SEUT 215 artiklan 3 kohdan rikkomista, koska riidanalaisen asetus ei sisällä lainkaan oikeusturvaa koskevia takeita eikä muun muassa prosessuaalisia takeita, ja

               —

               Euroopan unionin perusoikeuskirjan rikkomista siltä osin kuin riidanalaisella asetuksella loukataan i) syrjintäkiellon periaatetta, kun kantajan nimi säilytettiin pakotteiden kohteina olevien henkilöiden luettelossa kantajan sosiaalisen taustan vuoksi, ii) puolustautumisoikeuksia, koska siinä ei säädetä menettelystä, jolla kantajalle ilmoitetaan hänelle vastaisista seikoista, iii) tehokkaita oikeussuojakeinoja koskevaa oikeutta, koska neuvosto ei ilmoittanut kantajalle oikeussuojakeinoista, ja iv) kantajan omaisuudensuojaa.

      (1)  EUVL L 346, s. 26.


title: Asian T-62/97 poistaminen rekisteristä

text:
C 246/46              FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   28.8.1999
          Asian T-32/96 (1)poistaminen rekisteristä                              Asian T-6/97 (1) poistaminen rekisteristä
                        (1999/C 246/93)                                                        (1999/C 246/96)
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                         (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-              Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men laajennetun toisen jaoston puheenjohtajan 12.4.1999                men viidennen jaoston puheenjohtajan 5.5.1999 antamalla
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-         määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-
tu asia T-32/96, Société Générale vastaan Euroopan yhteisöjen          teristä on poistettu asia T-6/97, Comafrica SpA ja Dole Fresh
komissio.                                                              Fruit Europe Ltd & Co. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
(1) EYVL C 133, 4.5.1996.                                              (1) EYVL C 74, 8.3.1997.
Yhdistettyjen asioiden T-153/96 ja T-8/97 (1) poistaminen
                          rekisteristä                                           Asian T-62/97 (1) poistaminen rekisteristä
                        (1999/C 246/94)                                                        (1999/C 246/97)
                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                                         (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-              Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men laajennetun viidennen jaoston puheenjohtajan 25.2.1999             men laajennetun toisen jaoston puheenjohtajan 12.4.1999
antamalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-              antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tuimen rekisteristä on poistettu yhdistetyt asiat T-153/96             tu asia T-62/97, Société Générale vastaan Euroopan yhteisöjen
ja T-8/97, Union Carbide Corporation vastaan Euroopan                  komissio.
yhteisöjen komissio.
                                                                       (1) EYVL C 166, 31.5.1997.
(1) EYVL C 354, 23.11.1996 ja C 74, 8.3.1997.
                                                                                Asian T-124/97 (1) poistaminen rekisteristä
          Asian T-1/97 (1) poistaminen rekisteristä
                        (1999/C 246/95)                                                        (1999/C 246/98)
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                         (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-              Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men toisen jaoston puheenjohtajan 31.5.1999 antamalla                  men ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 15.4.1999 antamal-
määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-            la määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
teristä on poistettu asia T-1/97, Jean-Luc Delhaye vastaan             T-124/97, Miguel Dı́az-Llanos La Roche vastaan Euroopan
Euroopan yhteisöjen komissio.                                          yhteisöjen komissio.
(1) EYVL C 54, 22.2.1997.                                              (1) EYVL C 181, 14.6.1997.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS 8 päivänä heinäkuuta 1998, asiassa C-9/98, Ermanno Agostini ja Emanuele Agostini vastaan Ligue francophone de judo et disciplines associées ASBL ja Ligue belge de judo ASBL (Ennakkoratkaisupyyntö - Tutkimatta jättäminen)

text:
24.10.98               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 327/5
neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1191/69 (EYVL L 156,                 177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-
28.6.1969, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna asetuk-         väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
sella (ETY) N:o 1893/91 (EYVL L 169, 29.6.1991, s. 1),             vireillä olevassa asiassa Ermanno Agostini ja Emanuele
ja erityisesti sen 1 artiklan 3 kohdan sekä 4 artiklan tul-        Agostini vastaan Ligue francophone de judo et disciplines
kinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien         associeÂes ASBL ja Ligue belge de judo ASBL, ennakkorat-
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja H. Ragnemalm                  kaisun EY:n perustamissopimuksen 6, 48 ja 59 artiklan,
sekä tuomarit R. Schintgen, G. F. Mancini, P. J. G. Kap-           työntekijöiden vapaasta liikkumisesta yhteisön alueella
teyn (esittelevä tuomari) ja G. Hirsch, julkisasiamies: P.         15 päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen
LeÂger, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on anta-        (ETY) N:o 1612/68 (EYVL L 257, 19.10.1968, s. 2) sekä
nut 17.9.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-                sijoittautumiseen ja palvelujen tarjoamiseen liittyvien
raava:                                                             jäsenvaltioiden kansalaisten liikkumista ja oleskelua
                                                                   yhteisön alueella koskevien rajoitusten poistamisesta
                                                                   21 päivänä toukokuuta 1973 annetun neuvoston direktii-
Julkisten palvelujen käsitteeseen rautatie-, maantie- ja sisä-     vin 73/148/ETY (EYVL L 172, 28.6.1973, s. 14) tulkin-
vesiliikenteessä olennaisesti kuuluvia velvoitteita koske-         nasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa:
vista jäsenvaltioiden toimenpiteistä 26 päivänä kesäkuuta          presidentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjoh-
1969 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 1191/69, sel-           tajat C. Gulmann, H. Ragnemalm, M. Wathelet ja R.
laisena kuin se on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 1893/          Schintgen sekä tuomarit G. F. Mancini (esittelevä tuo-
91, ja erityisesti sen 1 artiklan 3 kohtaa sekä 4 artiklaa on      mari), J. C. Moitinho de Almeida, P. J. G. Kapteyn, J. L.
tulkittava siten, ettei niillä aseteta jäsenvaltioille velvolli-   Murray, D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P.
suutta hyväksyä kuljetusyrityksen hakemusta sen julkisen           Jann, L. Sevón ja K. M. Ioannou, julkisasiamies: G. Cos-
palvelun velvoitteen lakkauttamisesta osittain, vaikka yri-        mas, kirjaaja: R. Grass, on antanut 8.7.1998 määräyksen,
tys osoittaisikin tämän velvoitteen voimassa pitämisen             jonka määräysosa on seuraava:
aiheuttavan sille taloudellista haittaa. Hakemuksen hyl-
kääminen saadaan kuitenkin perustaa ainoastaan riittä-
vien liikennepalvelujen varmistamistarpeeseen. Asetuksen           Tribunal de premieÁre instance de Namurin 5.1.1998 teke-
(ETY) N:o 1191/69 3 artiklan mukaisesti tätä käsitettä on          mällään päätöksellä esittämää ennakkoratkaisupyyntöä ei
arvioitava ottamalla huomioon yleinen etu, mahdollisuus            oteta tutkittavaksi.
käyttää muita liikennemuotoja ja näiden liikennemuotojen
kyky täyttää kyseinen liikennetarve sekä kuljetusmaksut ja
-ehdot, jotka voidaan tarjota käyttäjille. Jos useammalla          (1) EYVL C 72, 7.3.1998.
kuin yhdellä tavalla voidaan samoilla ehdoilla varmistaa
riittävät liikennepalvelut, jäsenvaltioiden toimivaltaisten
viranomaisten on valittava niistä yhteisölle halvin tapa.
(1) EYVL C 74, 8.3.1997.
                                                                   Italian tasavallan 23.7.1998 Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                                siota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-295/98)
                                                                                (98/C 327/09)
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS
                  8 päivänä heinäkuuta 1998,
asiassa C-9/98, Ermanno Agostini ja Emanuele Agostini              Italian tasavalta on nostanut 23.7.1998 Euroopan yhteisö-
vastaan Ligue francophone de judo et disciplines associeÂes        jen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-
            ASBL ja Ligue belge de judo ASBL (1)                   siota vastaan. Kantajan asiamiehenä ovat professori
                                                                   Umberto Leanza, avustajanaan valtionasiamies Danilo Del
     (Ennakkoratkaisupyyntö Ð Tutkimatta jättäminen)               Gaizo, prosessiosoite Luxemburgissa Italian suurlähetystö,
                                                                   5 rue Marie-Adelaïde.
                         (98/C 327/08)
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                   Ð kumoaa komission päätöksen 98/358/EY (1) varainhoi-
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                tovuonna 1994 rahoitettuja menoja koskevien Italian
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                  tasavallan tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä siltä
                                                                        osin kuin siinä esitetyistä syistä todetaan, että siinä
                                                                        mainittuja summia ei voida kirjata EMOTR:sta mak-
Asiassa C-9/98, jonka Tribunal de premieÁre instance de                 settaviksi, ja velvoittaa komission korvaamaan oikeu-
Namur (Belgia) on saattanut EY:n perustamissopimuksen                   denkäyntikulut.


title: Asia C-270/17 PPU: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 18.5.2017 – Openbaar Ministerie v. Tadas Tupikas

text:
               21.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 277/24

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 18.5.2017 – Openbaar Ministerie v. Tadas Tupikas
   (Asia C-270/17 PPU)
   (2017/C 277/34)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank Amsterdam

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Openbaar Ministerie

      Vastaaja: Tadas Tupikas

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko sellainen muutoksenhakumenettely,

               —

               jossa asian ratkaisuperusteet on tutkittu ja

               —

               joka on johtanut asianomaisen henkilön (uudelleen) tuomitsemiseen ja/tai ensimmäisen asteen tuomioistuimen antaman tuomion pysyttämiseen,

               —

               kun eurooppalainen pidätysmääräys koskee kyseisen tuomion täytäntöönpanoa,

         puitepäätöksen 2002/584/YOS (1) 4 a artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ”päätökseen johtanut oikeudenkäynti”?

      (1)  Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 tehty neuvoston puitepäätös 2002/584/YOS (EYVL 2002, L 190, s. 1).


title: Asia T-70/99: Alpharma Incin 11.3.1999 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
19.6.1999                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 174/9
Kantajana oleva yhdistys väittää lopuksi, että asiassa kyseessä          Kantaja vetoaa seuraaviin seikkoihin:
olevien tukien takaisinmaksamisvaatimukset eivät ole riittävän
perusteltuja, koska niillä loukataan suhteellisuusperiaatetta,           –    olennaisen menettelymääräyksen noudattamatta jättämi-
luottamuksensuojan periaatetta, yhdenvertaisuuden periaatetta                 nen, kun kumottavaksi vaaditulla asetuksella ei ole lainkaan
sekä mielivallan kiellon periaatetta.                                         tai ei ole selkeää oikeudellista perustaa, ja/tai direktiivissä
                                                                              70/524/ETY (2) säädettyjen olennaisten menettelymääräys-
                                                                              ten rikkominen, kun kaksi oikeudellista perustaa on yhdis-
                                                                              tetty,
                                                                         –    neuvosto on tehnyt ilmeisen arviointivirheen soveltaessaan
                                                                              direktiivin 70/524/ETY 3 artiklan a kohdan e alakohtaa,
Alpharma Incin 11.3.1999 Euroopan unionin neuvostoa                      –    neuvosto on loukannut yhteisön oikeusjärjestykseen kuu-
                      vastaan nostama kanne                                   luvia oikeusperiaatteita, kuten suhteellisuusperiaatetta,
                                                                              luottamuksensuojan periaatetta ja kuulemisperiaatetta,
                            (Asia T-70/99)                               –    kumottavaksi vaaditun asetuksen perustelut ovat puutteel-
                                                                              liset, minkä vuoksi neuvosto on rikkonut EY:n perustamis-
                          (1999/C 174/19)                                     sopimuksen 190 artiklaa.
                                                                         (1) Ks. myös vireillä oleva asia T-13/99, Pfizer Animal Health v.
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                          neuvosto (ei vielä julkaistu EYVL:ssä).
                                                                         (2) Rehujen lisäaineista 23 päivänä marraskuuta 1970 annettu neu-
Alpharma Inc, Fort Lee (Amerikan yhdysvallat), on nostanut                   voston direktiivi 70/524/ETY (EYVL L 270, 14.12.1970, s. 1.)
11.3.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vas-
taan. Kantajan edustajina ovat Gavin Robert, Lontoo, ja
Bernard Van de Walle de Ghelcke, Bryssel, ja prosessiosoite
Luxemburgissa asianajotoimisto Losch & Wolter, 11 rue
Goethe, Luxemburg.
                                                                         Eli Lilly and Company Ltd:n 15.3.1999 Euroopan yhteisö-
                                                                                jen komissiota vastaan nostama kanne
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–    kumoaa rehujen lisäaineista annetun neuvoston direktiivin                                        (Asia T-75/99)
     70/524/ETY muuttamisesta siltä osin kuin se koskee
     tiettyjen antibioottien hyväksymisen peruuttamista 17                                           (1999/C 174/20)
     päivänä joulukuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen
     (EY) N:o 2821/98, tai
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
–    kumoaa neuvoston asetuksen (EY) N:o 2821/98 basitrasii-
     nisinkin hyväksymisen peruuttamista koskevilta osin, ja             Eli Lilly and Company Ltd on nostanut 15.3.1999 Euroopan
                                                                         yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
–    velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-
                                                                         jina ovat asianajajat Denis Waelbrock ja Dirk Brinckman,
                                                                         prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Arendt ja Me-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      dernach, B. P. 39, L-2010.
Kantajana oleva osakeyhtiö, jonka kotipaikka on Amerikan                 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
yhdysvallat ja johon sovelletaan Delawaren osavaltion lakia,
valmistaa basitrasiinisinkiksi kutsuttua antibioottista rehujen          –    toteaa EY: n perustamissopimuksen 175 artiklan mukai-
lisäainetta, joka soveltuu käytettäväksi eläinten kasvun edistä-              sesti, että komissio on EY: n perustamissopimuksen 176
miseen. Kantaja on basitrasiinisinkin ainoa valmistaja ja tärkein             artiklan vastaisesti laiminlyönyt tarvittavien toimenpitei-
toimittaja Euroopan talousalueella, ja se markkinoi Norjassa                  den toteuttamisen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
valmistettavaa lisäainettaan kauppanimellä Albac.                             men asiassa T-120/96 (Lilly Industries v. komissio)
                                                                              25.6.1998 antaman tuomion noudattamiseksi,
Kumottavaksi vaaditussa asetuksessa (1) peruutetaan lupa                 –    velvoittaa komission maksamaan Ey:n perustamissopi-
käyttää ja markkinoida basitrasiinisinkkiä eläinten rehun lisäai-             muksen 178 artiklan ja 215 artiklan toisen kohdan mukai-
neena 30.6.1999 lukien. Basitrasiinisinkin kieltämistä pidettiin              sesti 2,6 miljoonaa ecua korvauksena aineellisesta ja aineet-
tarpeellisena turvatoimena niin kauan kuin ei ole saatu perus-                tomasta vahingosta, jonka kantaja kärsi komission laimin-
teellisia lisätodisteita mahdollisen vastustuskyvyn syntymisestä              lyönnin takia,
antibiootille eikä arvioitu sen siirtymisriskiä eläimestä ihmis-
een. Vastustuskyvyn siirtyminen vähentäisi ihmisen hoidossa              –    velvoittaa komission maksamaan korvauksena 1000 ecua
käytettävän basitrasiinisinkin tehokkuutta. Samalla kertaa kiel-              päivässä tässä asiassa annettavan tuomion päivämäärästä
lettiin kolme muuta ainetta eli spiramysiini, virginiamysiini                 siihen asti kun komissio on toteuttanut tarvittavat toimen-
ja tylosiinifosfaatti. Kielto otetaan uudelleen käsiteltäväksi                piteet ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa
viimeistään 31.12.2000.                                                       T-120/96 antaman tuomion noudattamiseksi,


title: Asia T-494/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.2.2013 — Bank Saderat Iran v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iraniin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen — Varojen jäädyttäminen — Perusteluvelvollisuus — Puolustautumisoikeudet — Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan — Ilmeinen arviointivirhe)

text:
               16.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/12

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.2.2013 — Bank Saderat Iran v. neuvosto
   (Asia T-494/10) (1)

   (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen - Varojen jäädyttäminen - Perusteluvelvollisuus - Puolustautumisoikeudet - Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan - Ilmeinen arviointivirhe)
   2013/C 79/20
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Bank Saderat Iran (Teheran, Iran) (edustajat: aluksi solicitor S. Gadhia, solicitor S. Ashley, D. Anderson, QC, ja barrister R. Blakeley, sitten S. Gadhia, S. Ashley, R. Blakeley ja D. Wyatt, QC, ja lopuksi S. Ashley, R. Blakeley, D. Wyatt, solicitor S. Jeffrey ja solicitor A. Irvine)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bishop ja R. Liudvinaviciute-Cordeiro)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: S. Boelaert ja M. Konstantinidis)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa unionin yleistä tuomioistuinta vaaditaan kumoamaan Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annettu neuvoston päätös 2010/413/YUTP (EUVL L 195, s. 39), Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanosta 26.7.2010 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 668/2010 (EUVL L 195, s. 25), päätöksen 2010/413 muuttamisesta 25.10.2010 annettu neuvoston päätös 2010/644/YUTP (EUVL L 281, s. 81), Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen N:o 423/2007 kumoamisesta 25.10.2010 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 961/2010 (EUVL L 281, s. 1), päätöksen 2010/413 muuttamisesta 1.12.2011 annettu neuvoston päätös 2011/783/YUTP (EUVL L 319, s. 71), asetuksen N:o 961/2010 täytäntöönpanosta 1.12.2011 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1245/2011 (EUVL L 319, s. 11) ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 267/2012 (EUVL L 88, s. 1) siltä osin kuin kyseiset toimet koskevat kantajaa.

      Tuomiolauselma

               1)

               Bank Saderat Irania koskevilta osin kumotaan:

                           —

                           Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP liitteen II taulukossa B oleva 7 kohta

                           —

                           Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanosta 26.7.2010 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 668/2010 liitteen taulukossa B oleva 5 kohta

                           —

                           päätöksen 2010/413 muuttamisesta 25.10.2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/644/YUTP liitteen I osaston taulukossa B oleva 7 kohta

                           —

                           Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen N:o 423/2007 kumoamisesta 25.10.2010 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 961/2010 liitteen VIII taulukossa B oleva 7 kohta

                           —

                           päätöksen 2010/413 muuttamisesta 1.12.2011 annettu neuvoston päätös 2011/783/YUTP

                           —

                           asetuksen N:o 961/2010 täytäntöönpanosta 1.12.2011 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1245/2011

                           —

                           Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 liitteessä IX olevan I osaston taulukossa B oleva 7 kohta.

               2)

               Päätöksen 2010/413, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2010/644 ja päätöksellä 2011/783, vaikutukset pysytetään Bank Saderat Irania koskevilta osin siihen asti, kunnes asetuksen N:o 267/2012 kumoaminen tulee voimaan.

               3)

               Kanne hylätään muilta osin.

               4)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Bank Saderat Iranin oikeudenkäyntikulut.

               5)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 328, 4.12.2010.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (viides jaosto), 12 päivänä syyskuuta 1996, asiassa C-251/94 (Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vascon esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Eduardo Lafuente Nieto vastaan Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) ja Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) (Sosiaaliturva - Työkyvyttömyys - Asetuksen (ETY) N:o 1408/71 46 ja 47 artikla - Etuuksien laskeminen)

text:
N:o C 354/4            F                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      23.11.96
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                  perustamissopimukseksi muuttuneen ETY:n perusta
                         ( viides jaosto ),                              missopimuksen 51 artiklassa määrätyn tavoitteen
                                                                         mukaisesti, kansallisen tuomioistuimen käsittelemän
                  12 päivänä syyskuuta 1996,                             kaltaisessa tilanteessa vakuutusmaksun perusteiden
asiassa C-251/94 (Tribunal Superior de Justicia de la                    keskiarvon laskeminen perustuu ainoastaan niiden
Comunidad Autónoma del País Vascon esittämä ennakko                     vakuutusmaksujen määrään , jotka on maksettu sovel
ratkaisupyyntö ), Eduardo Lafuente Nieto vastaan Instituto               lettavan lainsäädännön mukaisesti, ja näin laskettu
Nacional de la Seguridad Social (INSS ) ja Tesorería General             etuuden teoreettinen määrä on ajankohtaistettava ja
                de la Seguridad Social ( TGSS )(')                       tarkastettava ikään kuin asianomainen henkilö olisi
(Sosiaaliturva — Työkyvyttömyys — Asetuksen (ETY)                        jatkanut työskentelyä samoissa oloissa kyseisessä jäsen
                                                                         valtiossa.
  N:o 1408/71 46 ja 47 artikla — Etuuksien laskeminen)
                          ( 96/C 354/06 )                           3 ) Edellä mainitun asetuksen 46 artiklan 2 kohdan c ala
                                                                         kohtaa ei sovelleta työkyvyttömyysetuuksien laskemi
                 (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                          seen sen kaltaisen järjestelmän mukaan, josta on
                                                                         säädetty Espanjan lainsäädännössä ja jossa etuuksien
                                                                         määrä on riippumaton vakuutuskausien pituudesta.
( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)              (>) EYVL N:o C 316 , 12.11.1994
Asiassa C-251 /94 , jonka Tribunal Superior de Justicia de la
Comunidad Autonoma del Pais Vasco ( Espanja ) on saatta
nut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä                 YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Edu
                                                                                ( viides jaosto ),
ardo Lafuente Nieto vastaan Instituto Nacional de la
Seguridad Social ( INSS ) ja Tesoreria General de la Seguridad                        12 päivänä syyskuuta 1996,
Social ( TGSS ) ennakkoratkaisun sosiaaliturvajärjestelmien         asiassa C-278/94 , Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin                               Belgian kuningaskunta ( 1 )
työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän          (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Kansa
perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun                 laisuuteen perustuva välillinen syrjintä — Siirtotyöläisten
neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 1408/71 , sellaisena kuin se
                                                                    lapset — Sosiaaliset edut — Ensimmäistä työpaikkaansa
on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna neuvoston asetuk
                                                                    hakevat nuoret työnhakijat — Pääsy erityisiin työllistä
sella ( ETY ) N:o 2001 /83 ( EYVL 1983 L 230, s . 6 ) ja
                                                                                misohjelmiin)
mukautettuna Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin
tasavallan liittymisehdoista ja perustamissopimusten mu                                     ( 96/C 354/07 )
kautuksista tehdyn asiakirjan liitteen I osalla VIII ( EYVL
1985 L 302 , s . 170 ), 47 artiklan 1 kohdan tulkinnasta ja                          (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
pätevyydestä sekä saman asetuksen 46 artiklan 2 kohdan
tulkinnasta , yhteisöjen tuomioistuin ( viides jaosto ), toimien    ( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja D. A. O. Edward                   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
sekä tuomarit J.-P . Puissochet ( esittelevä tuomari ), P. Jann ,
L. Sevon ja M. Wathelet, julkisasiamies : A. La Pergola ,           Asiassa C-278/94 , Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamie
kirjaaja : hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut                 henään M. Wolfcarius ) vastaan Belgian kuningaskunta
 12.9.1996 tuomion , jonka tuomiolauselma on seuraava :             ( asiamiehinään J. Devadder ja C. Denève ), jossa kantaja
                                                                    vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että ensinnäkin
                                                                    säätäessään, että vain sellaiset ensimmäistä työpaikkaansa
 1 ) Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alu        hakevat nuoret, jotka ovat suorittaneet keskiasteen opin
      eella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin     tonsa Belgian valtion ( tai jonkun Belgian hallinnollisen
      ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14           kieliyhteisön ) tukemassa tai hyväksymässä oppilaitoksessa ,
      päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen            voivat saada työmarkkinatukea , ja toiseksi kannustaessaan
      (ETY) N:o 1408/71 , sellaisena kuin se on muutettuna ja
                                                                    työnantajia palkkaamaan tällaista työttömyysavustusta
      ajan tasalle saatettuna 2 päivänä kesäkuuta 1983              saavia henkilöitä säätämällä , että valtio vastaa kyseisissä
      annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2001 /83 ja
                                                                    tapauksissa näiden työntekijöiden palkan ja sosiaaliturva
      mukautettuna Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin             maksujen maksamisesta , jos nämä henkilöt ovat avustusta
      tasavallan liittymisehdoista ja perustamissopimusten          saavia täysin työttömiä henkilöitä , Belgian kuningaskunta
      mukautuksista tehdyn asiakirjan liitteen I osalla VIII,       ei ole noudattanut niitä velvoitteita , joita sillä on EY:n
      47 artiklan 1 kohdan e alakohtaa sovelletaan sellaiseen
                                                                     perustamissopimuksen 48 artiklan ja työntekijöiden vapaa
      Espanjan lainsäädännössä säädetyn kaltaiseen työky            sta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta
      vyttömyysetuuksien laskentajärjestelmään, jossa etuu          1968 annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 1612/68
      det lasketaan vakuutusmaksun perusteiden keskiarvon            ( EYVL L 257, s . 2 ) 3 ja 7 artiklan perusteella , yhteisöjen
      perusteella .                                                  tuomioistuin ( viides jaosto ), toimien kokoonpanossa :
                                                                     jaoston puheenjohtaja D. A. O. Edward sekä tuomarit J.-P .
2 ) Edellä mainitun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 47 ar               Puissochet, C. Gulmann, P. Jann ( esittelevä tuomari ) ja L.
      tiklan l kohdan e alakohdan mukaan , tulkittuna EY:n           Sevon , julkisasiamies : D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja :


title: Asia C-242/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supremo Tribunal de Justiça (Portugali) on esittänyt 27.4.2016 – José Rui Garrett Pontes Pedroso v. Netjets Management Limited

text:
               11.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 251/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supremo Tribunal de Justiça (Portugali) on esittänyt 27.4.2016 – José Rui Garrett Pontes Pedroso v. Netjets Management Limited
   (Asia C-242/16)
   (2016/C 251/17)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supremo Tribunal de Justiça

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: José Rui Garrett Pontes Pedroso

      Vastapuoli: Netjets Management Limited

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Kun asian tosiseikkojen mukaan työntekijä on liikennelentäjä, joka harjoittaa ammatillista toimintaa työsopimuksensa mukaisesti koko Euroopan ilmatilan alueella, onko tarpeetonta määrittää 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (1) 19 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettua paikkakuntaa, ”missä työntekijä tavallisesti työskentelee” ja/tai ”missä hän viimeksi työskenteli”?

               2)

               Jos vastaus on kieltävä eli määrittäminen ei ole tarpeetonta:

                           i)

                           onko unionin oikeuden edellä mainitussa säännöksessä tarkoitetun paikkakunnan, ”missä työntekijä tavallisesti työskentelee”, tulkittava tai voidaanko sen tulkita tarkoittavan paikkakuntaa, jossa sijaitsee lentoasema, jonne on pysäköity ilma-alus, jonka miehistöön työntekijä kuuluu, ja jolta matka alkaa ja työntekijän työtehtävät alkavat?
                           Ja/tai onko sen tulkittava tai voidaanko sen tulkita tarkoittavan paikkaa, jonka osapuolet ovat nimenneet gateway airportiksi (kotilentoasema), jolta työntekijä kuljetettiin sille lentoasemalle, jonne oli pysäköity ilma-alus, jonka miehistöön työntekijä kuuluu, ja jonne työntekijä työtehtävän suoritettuaan palasi?
                           Ja/tai onko sen oltava tai voiko se olla paikka, jossa ilma-alukset, joiden miehistöön työntekijä kuuluu, on rekisteröity?
                           Ja/tai onko sen oltava tai voiko se olla paikka, jossa työntekijä on saanut ohjeita, ilmoituksia ja tietoja lennonselvityksistä, työntekijän ja vastapuolen väliseen työsuhteeseen liittyvistä erilaisista näkökohdista sekä työsuhteen päättymiseen johtaneesta prosessista?

                           ii)

                           onko unionin oikeuden edellä mainitussa säännöksessä tarkoitetun paikkakunnan, ”missä hän viimeksi työskenteli”, tulkittava tai voidaanko sen tulkita tarkoittavan paikkakuntaa, jolla sijaitsee lentoasema, jonne oli pysäköity ilma-alus, jonka miehistöön työntekijä kuului viimeisen kerran ennen työsopimuksensa päättymistä?
                           Vai onko sitä tulkittava tai voidaanko sitä tulkita pikemminkin siten, että se tarkoittaa paikkaa, jonka osapuolet ovat nimenneet gateway airportiksi (kotilentoasema), jolta työntekijä kuljetettiin viimeisen kerran ennen työsopimuksen päättymistä sille lentoasemalle, jonne oli pysäköity ilma-alus, jonka miehistöön työntekijä kuului, ja jonne työntekijä työtehtävän suoritettuaan palasi?

               3)

               Voidaanko asian tosiseikkojen perusteella 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 19 artiklan 2 kohdan b alakohdassa käytettyä ilmausta ”työntekijän palvelukseen ottanut toimipaikka” tulkita siten, että sillä tarkoitetaan työntekijän kanssa tehtyyn työsopimukseen työnantajaksi merkityn yrityksen liiketoimintakeskusta, jossa tapahtuu lentäjien palvelukseen ottaminen (hakemusten vastaanotto ja käsittely) ja jossa lentäjät saavat perehdytys- ja täydennyskoulutusta, vaikka kyseinen liiketoimintakeskus sijaitsee toisessa yrityksessä ja on toisen yrityksen hoitama, ja tämä toinen yritys on oikeudellisesti erillinen ensin mainitusta yrityksestä, mutta kuuluu kuitenkin samaan yritysryhmään?

               4)

               Voidaanko asian tosiseikkojen perusteella 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 60 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa käytettyjä ilmauksia ”keskushallinto” ja ”pääasiallinen toimipaikka” tulkita siten, että niillä tarkoitetaan työntekijän tekemään työsopimukseen työnantajaksi merkityn yrityksen liiketoimintakeskusta, josta hoidetaan kaikkia yrityksen toimintaan liittyviä asioita (huollon valvonta; lennonselvitykset ja varaukset; ilma-alusten käyttö, huolto ja miehitys; maahuolinta ja catering-palvelut) ja josta lentäjille annetaan kaikki ohjeet, jossa lentäjät saavat perehdytys- ja täydennyskoulutusta ja jossa hoidetaan kaikki henkilöstöasiat sekä järjestetään kurinpidolliset kokoukset ja käsitellään kantelut, vaikka kyseinen liiketoimintakeskus sijaitsee toisessa yrityksessä ja on toisen yrityksen hoitama, ja tämä toinen yritys on oikeudellisesti erillinen ensin mainitusta yrityksestä, mutta kuuluu kuitenkin samaan yritysryhmään?

               5)

               Kun otetaan huomioon 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 johdanto-osan 13 perustelukappale, jossa todetaan, että vakuutus-, kuluttaja- ja työsopimusten osalta heikompaa osapuolta olisi suojeltava hänen etujensa kannalta suotuisammilla tuomioistuimen toimivaltaa koskevilla säännöksillä kuin mitä yleiset säännökset edellyttävät, onko 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 edellä mainittua 19 artiklan 2 kohtaa tulkittava työntekijän etujen kannalta suotuisammalla tavalla?

      (1)  Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001 (EYVL 2001, L 12, s 1).


title: Asia T-675/16: Kanne 22.9.2016 – Wirecard v. EUIPO (mycard2go)

text:
               7.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 410/28

         Kanne 22.9.2016 – Wirecard v. EUIPO (mycard2go)
   (Asia T-675/16)
   (2016/C 410/39)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Wirecard AG (Aschheim, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Bayer)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkki ”mycard2go” – Rekisteröintihakemus nro 14 303 416

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 21.7.2016 asiassa R 282/2016-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen ja palauttaa asian vastaajalle EU-tavaramerkin nro 014303416 hakemusmenettelyn jatkamiseksi

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien EUIPO:n valitusmenettelyssä aiheutuneet kulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa, luettuna yhdessä asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 2 kohdan kanssa, on rikottu.


title: Asia T-127/99: Territorio Histórico de Alava, Arabako Foru Aldundia - Diputación Foral de Alavan 25.5.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
7.8.1999                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 226/41
Territorio Histórico de Alava, Arabako Foru Aldundia –                        (aiempi 92 artikla) soveltamisalaan. Veroviranomaisilla ei
Diputación Foral de Alavan 25.5.1999 Euroopan yhteisö-                        ole sellaista harkintavaltaa, jota komissio väittää sillä
            jen komissiota vastaan nostama kanne                               olevan. Lisäksi kaikki yritykset voivat täyttää laissa säädetyt
                                                                               vaatimukset siitä riippumatta, millä alalla ne toimivat,
                          (Asia T-127/99)
                                                                          –    järjestelmään luonteeseen ja systematiikkaan perustuvaa
                                                                               poikkeusta, jonka vuoksi mahdollinen valikoivuus olisi
                          (1999/C 226/72)                                      perusteltua siinä tapauksessa, että järjestelmän katsottaisiin
                                                                               olevan valikoiva, on sovellettu virheellisesti. Kantaja väittää
                                                                               tältä osin, että Normas Foralesin 22/1994 ja 24/1996
                    (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                             soveltamisedellytykset ovat objektiivisia ja avoimia sekä
                                                                               välttämättömiä tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi.
Territorio Histórico de Alava, Arabako Foru Aldundia –
Diputación Foral de Alava, kotipaikka Vitoria (Espanja), on              Lopuksi kantaja vetoaa perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin.
nostanut 25.5.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-
siota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Antonio
Creus Carreras ja Begoña Uriarte Valiente, prosessiosoite
asianajotoimisto Cuatrecasas Abogados, 78 Av. d’Auderghem,
1040 Bryssel.
                                                                          Signal Communications Ltd:n sisämarkkinoilla toimivaa
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                yhdenmukaistamisvirastoa vastaan 25.5.1999 nostama
                                                                                kanne
–   kumoaa Espanjan myöntämästä valtiontuesta Daewoo
    Electronics Manufacturing España (DEMESA) -yhtiölle 24                                         (Asia T-128/99)
    päivänä helmikuuta 1999 tehdyn komission päätöksen ja
    erityisesti 1 artiklan d ja e alakohdan ja 2 artiklan 1 kohdan
    b alakohdan sekä kantajaa koskevilta osin 2 artiklan                                            (1999/C 226/73)
    2 kohdan,
–   velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut ko-                                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
    konaisuudessaan.
                                                                          Signal Communications Ltd on nostanut 25.5.1999 yhteisöjen
                                                                          ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisä-
                                                                          markkinoilla toimivaa yhdenmukaistamisvirastoa vastaan.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       Kantajan edustajina ovat asianajajat John Grayston ja André
                                                                          Bywater, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto
Nyt esillä oleva kanne koskee komission päätöstä, jossa se                Duro & Lang, 3 rue de la Chapelle.
totesi seuraavien Daewoo Electronics Manufacturing España
(DEMESA) -yritykseen sovellettujen verotuksellisten toimenpi-             Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
teiden olevan yhteismarkkinoille soveltumattomia valtion-                 mioistuin
tukia:
                                                                          –    kumoaa 24.3.1999 tehdyn yhdenmukaistamisviraston en-
–   Júndizin teollisuusaluella olevan maa-alueen vastikkeeton                 simmäisen valituslautakunnan päätöksen, jolla hylättiin
    hallinta yhdeksän kuukauden ajan siihen asti, kunnes sen                   kantajan valitus,
    hinta maksettiin,
                                                                          –    määrää, että yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro
–   Baskimaan viranomaisten EKIMEN-ohjelman yhteydessä                         837096 muutetaan TELEYE:sta TELEEYE:ksi,
    myöntämä investointituki, josta 5 prosenttia ei perustu
    kyseiseen järjestelmään,                                              –    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–   Territorio Histórico de Alavan Normas Foralesissa (Alavan
    historiallisen alueen laissa) 22/1994 ja 24/1996 säädetyt             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    toimenpiteet, jotka merkitsevät 45 prosentin verohuojen-
    nusta investointikuluista ja veron perusteen alentamista              Kyseinen tavaramerkki:              TELEYE −        ilmoitusnumero
    äskettäin perustettujen yritysten osalta.                                                                 837096
Kantaja väittää vaatimustensa tueksi seuraavaa:                           Tavara tai palvelu:                 hälytys- ja valvontajärjestelmät
                                                                                (luokka 9)
–   komissio on tulkinnut virheellisesti valtiontuen käsitettä
    katsoessaan, että äskettäin perustetuille yrityksille myön-           Valituslautakunnassa                tutkijan päätös, jolla ei ole
    nettävä verohuojennus ja veron perusteen alentaminen                  riitautettu päätös:                 hyväksytty        tavaramerkkiä
    ovat valikoivia toimenpiteitä ja sen vuoksi valtiontukea.                                                 TELEYE koskevan rekisteröin-
    Kantaja väittää tältä osin, että riidanalaiset toimenpiteet                                               tihakemuksen        muuttamista
    ovat yleisluonteisia eivätkä näin ollen kuulu 87 EY artiklan                                              TELEYE:ksi


title: Asia C-46/09: Kanne 30.1.2009 – Euroopan yhteisöjen komissio v. Viron tasavalta

text:
               18.4.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 90/12

         Kanne 30.1.2009 – Euroopan yhteisöjen komissio v. Viron tasavalta
   (Asia C-46/09)
   2009/C 90/18
   Oikeudenkäyntikieli: viro

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: E. Randvere ja K. Simonsson)

      Vastaaja: Viron tasavalta

      Vaatimukset

               —

               on todettava, että Viron tasavalta ei ole noudattanut aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottolaitteista satamissa 27.11.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/59/EY (1) 11 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole saattanut kyseistä direktiiviä osaksi kansallista oikeusjärjestystä asianmukaisella tavalla

               —

               Viron tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin 2000/59 11 artiklan 2 kohdan a alakohdasta seuraa, että Viron tasavalta on velvollinen luomaan arviointiperusteet tarkastettavien aluksien valitsemiseksi muiden kuin kalastusalusten ja enintään 12 matkustajalle sallittujen huvialusten osalta.
   Direktiivin 2000/59 11 artiklan 2 kohdan c alakohdassa säädetään, että jos asiaa hoitava viranomainen ei ole tyytyväinen tarkastuksen tulokseen, sen on varmistettava, että alus ei poistu satamasta, ennen kuin se on toimittanut aluksella syntyvän jätteensä ja lastijäämänsä sataman jätteen vastaanottolaitteisiin 7 ja 10 artiklan säännösten mukaisesti.
   Viron tasavalta on ilmoittanut aikeensa täydentää lainsäädäntöään saattaakseen direktiivin säännökset osaksi kansallista oikeusjärjestystä asianmukaisella tavalla. Komissiolla ei ole tietoja tällaisten muutosten tekemisestä.

      (1)  EYVL L 332, s. 81.


title: Asia C-281/15: Unionin tuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 12.5.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberlandesgericht München – Saksa) – Soha Sahyouni v. Raja Mamisch (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Asetus (EU) N:o 1259/2010 — Soveltamisala — Uskonnollisen instanssin kolmannessa maassa antaman yksityistä avioeroa koskevan ratkaisun tunnustaminen — Unionin tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen)

text:
               1.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 279/5

         Unionin tuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 12.5.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberlandesgericht München – Saksa) – Soha Sahyouni v. Raja Mamisch
   (Asia C-281/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Asetus (EU) N:o 1259/2010 - Soveltamisala - Uskonnollisen instanssin kolmannessa maassa antaman yksityistä avioeroa koskevan ratkaisun tunnustaminen - Unionin tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen))
   (2016/C 279/08)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberlandesgericht München

      Asianosaiset

      Kantaja: Soha Sahyouni

      Vastaaja: Raja Mamisch

      Määräysosa

   Unionin tuomioistuimelta puuttuu selvästi toimivalta vastata Oberlandesgericht Münchenin (Münchenin alueen ylin tuomioistuin, Saksa) 2.6.2015 tekemällään päätöksellä esittämiin kysymyksiin.

      (1)  EUVL C 294, 7.9.2015.


title: Asia T-712/15: Kanne 3.12.2015 – Crédit Mutuel Arkéa v. EKP

text:
               15.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 59/33

         Kanne 3.12.2015 – Crédit Mutuel Arkéa v. EKP
   (Asia T-712/15)
   (2016/C 059/38)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Crédit Mutuel Arkéa (Le Relecq-Kerhuon, Ranska) (edustaja: asianajaja H. Savoie)

      Vastaaja: Euroopan keskuspankki (EKP)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa 5.10.2015 tehdyn Euroopan keskuspankin päätöksen (ECB/SSM/2015 – 9695000CG7B8NLR5984/28), jolla vahvistettiin Groupe Crédit Mutueliin sovellettavat vakavaraisuusvaatimukset.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan Euroopan keskuspakin 5.10.2015 tekemä päätös (jäljempänä päätös) on lainvastainen siitä syystä, että siinä ei noudateta niitä unionin oikeuden säännöksiä, joilla Euroopan keskuspankin toimivalta vakavaraisuuden valvonnassa on rajattu koskemaan ainoastaan luottolaitoksia. Kanneperusteessa on neljä osaa.

                           —

                           Ensimmäinen osa, jonka mukaan Euroopan keskuspankkiin pankkivalvonnan alalla sovellettavissa oikeussäännöissä on rajattu tämän elimen toimivalta niin, että se kohdistuu ainoastaan luotto- ja muihin rahalaitoksiin.

                           —

                           Toinen osa, jonka mukaan Confédération Nationale du Crédit Mutuel (CNCM) ei ole luottolaitos, minkä vuoksi siihen ei voida kohdistaa valvontaa Euroopan keskuspankin tasolla.

                           —

                           Kolmas osa, jonka mukaan sitä, ettei Euroopan keskuspankilla ole suhteessa CNCM:ään valtaa vakavaraisuuden valvontaan, tukee myös, ettei sillä ole minkäänlaista valtaa määrätä seuraamuksia, minkä se on itsekin myöntänyt.

                           —

                           Neljäs osa, jonka mukaan Euroopan keskuspankki on turhaan ja syyllistyen oikeudelliseen virheeseen halunnut määrätä Groupe Crédit Mutuelille – joka ei ole oikeudelliselta kannalta itsenäinen yksikkö – korjaavia toimenpiteitä, koska sillä ei ole minkäänlaista toimivaltaa kohdistaa minkäänlaisia toimenpiteitä CNCM:ään

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan päätös on kumottava myös siksi, että siinä on lainvastaisesti katsottu, että Crédit Mutuel muodostaa vakavaraisuuden valvontaa koskevissa unionin oikeussäännöissä tarkoitetulla tavalla ryhmän. Kanneperusteessa on kolme osaa.

                           —

                           Ensimmäinen osa, jonka mukaan unionin oikeussäännöissä vahvistettu pääperiaate on valvoa luottolaitosten vakavaraisuutta laitoskohtaisesti ja keskinäisten laitosten muodostamien ryhmien vakavaraisuutta konsolidoidusti edellyttäen, että niistä muodostuu oma itsenäinen yksikkö.

                           —

                           Toinen osa, jonka mukaan unionin oikeussäännöissä vahvistetut oikeudelliset edellytykset, joiden täyttyessä vakavaraisuuden konsolidoitu valvonta pankkiryhmien tasolla on mahdollista, eivät täyty.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan päätös on kumottava myös siksi, että sillä on lainvastaisesti korotettu 8 prosentista 11 prosenttiin ydinpääomavaatimusta (CET1), joka koskee Crédit Mutuel Arkéaa. Kanneperusteessa on kaksi osaa:

                           —

                           Ensimmäinen osa, jonka mukaan päätöstä rasittaa oikeudellinen virhe.

                           —

                           Toinen osa, jonka mukaan päätöstä tehtäessä on lisäksi syyllistytty useisiin arviointivirheisiin.


title: Asia C-177/99: Tribunal administratif de Nantes'in (ensimmäinen jaosto) 11.5.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ampafrance SA vastaan Directeur des services fiscaux de Maine-et-Loire

text:
17.7.1999               FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 204/29
     ja/tai käytännössä vahvistettujen edellytysten mukaisesti”        Tribunal administratif de Nantes’in (ensimmäinen jaosto)
     tulkittava siten, että jäsenvaltio voi antaa lainsäädäntöä,       11.5.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
     jonka mukaan,                                                     kaisupyyntö asiassa Ampafrance SA vastaan Directeur
                                                                                des services fiscaux de Maine-et-Loire
     a) työntekijälle ei synny oikeutta työaikadirektiivin
          7 artiklassa määriteltyyn palkalliseen vuosilomaan                                     (Asia C-177/99)
          (eikä saa hyväkseen mitään siihen liittyvää etuutta)
          ennen kuin hän on täyttänyt koeajan saman työnanta-
                                                                                (1999/C 204/55)
          jan palveluksessa, mutta
                                                                       Tribunal administratif de Nantes on pyytänyt 11.5.1999
     b) kun kyseinen koeaika on täytetty, hänen työskente-
          lynsä koeaikana otetaan huomioon laskettaessa hänen          tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisö-
          lomaoikeuttaan?                                              jen tuomioistuimen kirjaamoon 17.5.1999, Euroopan yhteisö-
                                                                       jen tuomioistuimelta asiassa Ampafrance SA vastaan Directeur
                                                                       des services fiscaux de Maine-et-Loire ennakkoratkaisua seuraa-
2. Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä,                   vaan kysymykseen:
     mitkä ovat ne tekijät, jotka kansallisen tuomioistuimen on
     otettava huomioon määrittäessään, onko tietty työskente-
     lyä koskeva koeaika saman työnantajan palveluksessa               Ovatko neuvoston 28.7.1989 (1)tekemän päätöksen määräyk-
     lainmukainen ja oikeasuhtainen? Voiko jäsenvaltio perus-          set, joiden nojalla Ranskan hallitus voi poiketa 17.5.1977
     tellusti ottaa huomioon erityisesti ne kustannukset, joita        annetussa Euroopan yhteisöjen neuvoston kuudennessa arvon-
     työnantajille aiheutuu siitä, että kyseinen oikeus myön-          lisäverodirektiivissä 77/388/ETY vahvistetusta jäädyttämisestä
     netään niille työntekijöille, jotka työskentelevät ly-            ja ulottaa arvonlisäveron vähennysoikeuden epäämisen koske-
     hyemmän ajan kuin koeajan?                                        maan myös kolmansia majoitus-, ravintola-, vastaanotto- ja
                                                                       viihdytyskustannuksien osalta, yhdenmukaisia toisaalta kuu-
                                                                       dennen arvonlisäverodirektiivin tavoitteiden ja erityisesti sen
                                                                       27 artiklan kanssa, jossa todetaan, että ”neuvosto voi yksimieli-
                                                                       sesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltioille luvan ottaa
                                                                       käyttöön tästä direktiivistä poikkeavia erityistoimenpiteitä ve-
                                                                       ronkannon yksinkertaistamiseksi tai tietyntyyppisten verope-
                                                                       tosten ja veron kiertämisen estämiseksi”, ja toisaalta suhteelli-
                                                                       suusperiaatteen kanssa, jonka mukaan tavoitellun verotukselli-
                                                                       sen päämäärän ja sen saavuttamiseksi käytettävien keinojen on
Conseil de prud’hommes de Metzin (section activités                    oltava oikeassa suhteessa toisiinsa nähden?
diverses) 14.4.1999 tekemällään päätöksellä esittämä en-
nakkoratkaisupyyntö asiassa Didier Mayeur vastaan APIM
      Association Promotion de l’Information Messine                   (1) Luvan antamisesta Ranskan tasavallalle soveltaa jäsenvaltioiden
                                                                           liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun
                                                                           kuudennen direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 6 kohdan toisesta
                         (Asia C-175/99)                                   alakohdasta poikkeavaa toimenpidettä 28 päivänä heinäkuuta
                                                                           1989 tehty neuvoston päätös (89/487/ETY) (EYVL L 239,
                                                                           16.8.1989, s. 21).
                         (1999/C 204/54)
Conseil de prud’hommes de Metz (section activités diverses)
on pyytänyt 14.4.1999 tekemällään päätöksellä, joka on
saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 11.5.1999, Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Didier
Mayeur vastaan APIM Association Promotion de l’Information             Bezirksgericht Bregenzin 29.12.1998 tekemällään
Messine, seuraavaan kysymykseen:                                       päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö kiinteistöre-
                                                                       kisteriasiassa, jossa hakijana on Doris Salzmann o.s. Greif
”Sovelletaanko työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityk-
sen tai liikkeen taikka liiketoiminnan osan luovutuksen yhtey-                                   (Asia C-178/99)
dessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
14 päivänä helmikuuta 1977 annettua neuvoston direktiiviä                                        (1999/C 204/56)
77/187/ETY (1) tilanteessa, jossa yksityisoikeudellisen oikeus-
henkilön toiminta siirretään julkisoikeudelliselle oikeushen-
kilölle? Onko mahdollista, että edellä mainittua direktiiviä ei        Bezirksgericht Bregenz on pyytänyt 29.12.1998 tekemällään
sovelleta luovutuksensaajan ollessa julkishallinnollinen yk-           päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-
sikkö?”                                                                tuimen kirjaamoon 14.5.1999, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
                                                                       tuimelta kiinteistörekisteriasiassa, jossa hakijana on Doris
                                                                       Salzmann o.s. Greif, ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
(1) EYVL L 61, 5.3.1977, s. 26.
                                                                       1) Voivatko Euroopan unionin jäsenvaltion kansalaiset vedota
                                                                            pääomien vapaaseen liikkuvuuteen siinäkin tapauksessa,
                                                                            että pääoman luovutus ei sisällä mitään kansainvälistä
                                                                            liityntää?


title: Asia C-398/00: Espanjan kuningaskunnan 30.10.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
27.1.2001                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              C 28/11
4)    Onko yhteisön oikeusjärjestys syrjintäkiellon periaatetta           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      ja suhteellisuusperiaatetta koskevilta osiltaan yhteensovel-
      tuva Italian Codice Postalen (presidentin asetus
      nro 156/1973) 399 §:ssä säädetyn kaltaisen seuraamus-               Komissio toteaa, että vaikka kyseisellä alueella olikin ennen
      järjestelmän kanssa?                                                31.12.1998 jo ollut jätevedenpuhdistamoita, Italian olisi pitä-
                                                                          nyt määrittää direktiivin 5 artiklan 5 kohdan soveltamisalaan
                                                                          kuuluvat jätevedet ja niille soveltuvat jätevedenpuhdistamot.
(1) EYVL L 91, 7.4.1999, s. 10.                                           Italia ei voi perustella viivästystä direktiivillä asetettujen velvoit-
(2) EYVL L 321, 30.12.1995, s. 1.                                         teiden noudattamisessa sillä, että ne perusseikat, joiden nojalla
                                                                          tosiasiallista tilannetta oli arvioitava harkittaessa 5 artiklan
                                                                          2 kohdassa ja 5 artiklan 5 kohdassa säädettyjen velvoitteiden
                                                                          soveltamista, ei ole vielä tutkittu eikä arvioitu, sillä tämä
                                                                          tehtävä on uskottu paikallisille viranomaisille (alueet). Yhteisö-
                                                                          jen tuomioistuin on useaan otteeseen todennut, että jäsenval-
                                                                          tiot eivät voi vedota sisäiseen lainsäädäntöönsä perustellakseen
                                                                          sitä, etteivät ne ole noudattaneet niille yhteisön direktiivissä
                                                                          asetettua velvollisuutta.
                                                                          Direktiivin 5 artiklan 4 kohdassa säädetyn poikkeuksen osalta
                                                                          komissio toteaa olevan selvää, ettei sitä voida soveltaa ennen
Euroopan yhteisöjen komission 26.10.2000 Italian tasa-                    kuin on sen soveltamisedellytyksenä olevat tosiasialliset olo-
                  valtaa vastaan nostama kanne                            suhteet, ts. että tietyn haavoittumiselle alttiin alueen kaikille
                                                                          yhdyskuntien jätevedenpuhdistamoille tulevasta kokonais-
                                                                          kuormituksesta on poistettu tietty osuus, ovat olemassa, mitä
                          (Asia C-396/00)                                 tällä hetkellä ei voida näyttää toteen, koska jätevedenpuhdista-
                                                                          moja ei ole.
                           (2001/C 28/19)
                                                                          Italian viranomaiset ovat asian kiireellisyyteen viittaamalla
Euroopan yhteisöjen komissio on 26.10.2000 nostanut kan-                  osoittaneet vakavasti haluavansa ratkaista ongelman, mutta
teen Italian tasavaltaa vastaan Euroopan yhteisöjen tuomiois-             komissiota huolestuttaa se, että vaikka ne 9.7. ja 27.10.1999
tuimessa. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen osaston                 päivätyissä, virallisen huomautuksen antamisen jälkeen lähe-
virkamies Gregorio Valero Jordana ja oikeudellisella osastolla            tyissä vastauskirjeissään ilmoittivat toimenpiteiden toteutta-
työskentelevä tuomari Roberto Amorosi ja prosessiosoite                   miselle asetetut määräpäivät, asiasta ei enää mainita viimei-
Luxemburgissa on c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre                     sessä, 6.4.2000 päivätyssä kirjeessä. Edellä esitetty ei kuiten-
Wagner, Kirchberg.                                                        kaan missään tapauksessa vaikuta siihen seikkaan, että Italia
                                                                          on rikkonut yhteisön oikeutta.
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuin
                                                                          (1) EYVL L 135, 30.5.1991, s. 40.
                                                                          (2) EYVL L 375, 31.12.1991, s. 1.
–     toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut yhdyskun-
      tajätevesien käsittelystä 21 päivänä toukokuuta 1991
      annetun neuvoston direktiivin 91/271/ETY (1) 5 artiklan
      2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, sellaisina kuin niistä
      säädetään saman artiklan 5 kohdassa, koska se ei ole
      ennen 31.12.1998 määrännyt, että Milanon kaupungista
      peräisin oleviin yhdyskuntajätevesiin, jotka johdetaan
      ”Po-joen suistoalueen” ja ”pohjois-Adrianmeren länsiran-
      nikon” vesistöjen valuma-alueelle, mitkä jätevesien käsit-
      telystä 11.5.1999 annetulla tasavallan presidentin asetuk-          Espanjan kuningaskunnan 30.10.2000 Euroopan yhteisö-
      sella nro 152 (jolla yhdyskuntajätevesien käsittelystä                           jen komissiota vastaan nostama kanne
      annettu neuvoston direktiivin 91/271/ETY ja vesien suo-
      jelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien
      aiheuttamalta       pilaantumiselta     annettu      direktiivi                                (Asia C-398/00)
      91/676/ETY (2) on pantu täytäntöön) on määritelty yhdys-
      kuntajätevesien käsittelystä 21.5.1991 annetun neuvos-
      ton direktiivin 91/271/ETY 5 artiklassa tarkoitetuiksi                                          (2001/C 28/20)
      haavoittumiselle alttiiksi alueiksi, on sovellettava biologis-
      ta tai sitä vastaavaa käsittelyä ankarampia käsittelyvaati-         Espanjan kuningaskunta on nostanut 30.10.2000 Euroopan
      muksia.                                                             yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
                                                                          komissiota vastaan. Kantajan asiamiehenä on valtionasiamies
–     velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-            Santiago Ortiz Vaamonde, ja prosessiosoite Luxemburgissa on
      kulut.                                                              Espanjan suurlähetystö, 4-6 boulevard E. Servais.
 ---pagebreak--- C 28/12                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        27.1.2001
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             Euroopan yhteisöjen komission 7.11.2000 Espanjan ku-
                                                                                ningaskuntaa vastaan nostama kanne
–     toteaa pätemättömäksi 22.8.2000 tehdyn komission pää-
      töksen kaikkien kantajaa koskevien toimenpiteiden osalta                                     (Asia C-404/00)
      kesäkuussa 1998 annettua takausta lukuunottamatta
–     velvoittaa vastaajana olevan toimielimen korvaamaan                                           (2001/C 28/21)
      oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 7.11.2000 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningas-
                                                                         kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen yksi-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         kön virkamiehet Klaus-Dieter Borchardt ja Stefan Rating,
                                                                         prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de la Cruz,
–     Esillä oleva kanne koskee komission päätöstä, jolla aloitet-       Centre Wagner C 254.
      tiin EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu muodollinen
      tutkintamenettely Santana Motor SA -yritykselle myönne-
      tyistä pääomasijoituksesta ja aluetuesta ja jossa niitä            Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
      pidetään uusina tukina, joiden täytäntöönpanoa on lykät-           tuin
      tävä. Espanjan viranomaiset katsovat, että riidanalaisen
      päätöksen kohteena olevat toimenpiteet ovat voimassa
      olevia tukia. Tuista, jotka ilmoitettiin asianmukaisesti           –     toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut
      30.7. (pääomasijoitus) ja 17.11.1999 (aluetuet), tuli voi-               EY 249 artiklan neljännen kohdan ja 26.10.2000 tehdyn
      massa olevia tukia neuvoston asetuksen N:o 659/99 (1)                    komission päätöksen (1) 2 ja 3 artiklan mukaisia velvoit-
      4 artiklan 6 kohdan mukaisesti. Espanjan viranomaiset                    teitaan, koska se ei ole säädetyssä määräajassa toteuttanut
      ilmoittivat komissiolle 28.7.2000 päivätyllä kirjeellään,                tarvittavia toimenpitetä noudattaakseen kyseistä päätöstä,
      joka lähetettiin telekopiolla samana päivänä, että Andalu-               jossa todetaan, että tietty julkiselle telakkakonsernille
      cı́an hallitus aikoi toteuttaa komissiolle ilmoitetut toimen-            myönnetty tuki on lainvastainen ja lisäksi yhteismarkki-
      piteet. Se, että komission yksiköt kirjasivat tämän ilmoi-               noille soveltumaton
      tuksen saapuneeksi 31.7. eli kolme päivää myöhemmin,
      ei voi muuttaa telekopion vastaanottamispäivää, joka on
      sen lähettämispäivä.                                               –     velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
                                                                               denkäyntikulut.
      Riidanalainen päätös, joka on päivätty 22.8.2000, annet-
      tiin tiedoksi 23.8.2000, kun komission käytettävissä
      olleet 15 työpäivää olivat jo kuluneet.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      Telekopiota, joka on päivätty 17.8., ja kirjettä, joka
      on päivätty 21.8., eli ennen riidanalaisen päätöksen               EY 249 artiklan mukaan 26.10.1999 tehty päätös
      tekemistä, ja joissa ilmoitetaan komission ”tehneen” kysei-        2000/131/EY velvoittaa kaikilta osiltaan sitä, jolle se on
      sen päätöksen, ei voida mitenkään pitää ilmoituksena               osoitettu, eli Espanjan kuningaskuntaa, koska se on annettu
      asetuksen N:o 659/99 4 artiklan mukaisen tutkintamenet-            sille tiedoksi 2.12.1999. Vaikka EY 243 artiklassa määrätä
      telyn aloittamista koskevasta nimenomaisesta päätöksestä           päätöksen täytäntöönpanon keskeytettäväksi, Espanjan kunin-
      (Toissijaisesti) Perusteiden puuttuminen.                          gaskunta, joka on nostanut kyseisestä päätöksestä EY 230 ar-
                                                                         tiklan mukaisen kumoamiskanteen (asia C-36/00), ei tähän
–     Komission on tehnyt riidanalaisen päätöksen ainoastaan             päivämäärään ole esittänyt mitään tätä koskevaa hakemusta.
      sen vuoksi, ettei määräaika, jonka jälkeen tuet muuttuvat          Vuoden 1999 velvoittaa näin ollen yhä Espanjaa kaikilta
      voimassa oleviksi, kuluisi umpeen. Päätöksestä ei ilmene,          osiltaan. Espanjan hallitus ei ole pannut päätöstä täytäntöön,
      että komissio olisi todellisuudessa vakuuttunut toimenpi-          eikä voida katsoa, että velvoitteen noudattamatta jättäminen
      teiden yhteensoveltumattomuudesta perustamissopimuk-               voitaisiin perustella ”täytäntöönpanoa koskevalla ehdottomalla
      sen kanssa tai että tietoja olisi tarvittu enemmän kuin            esteellä”.
      niitä on toimitettu.
                                                                         (1) Valtiontuesta, jonka Espanja on toteuttanut valtion omistamien
(1) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamis-           telakoiden hyväksi, tehty komission päätös 2000/131/EY (EYVL
    ta koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu           L 37, s. 22).
    neuvoston asetus (EYVL L83, 27.3.1999, s.1).


title: Asia T-26/00: Société Lecureur SA:n 11.2.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
29.4.2000                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 122/37
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–    kumoaa 12.10.1999 tehdyn komission päätöksen nro                      –   kumoaa komission 13.12.1999 tekemän päätöksen;
     2749;
                                                                           –   velvoittaa komission maksamaan kantajalle 109 921 euroa
–    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                      hankintasopimuksen täyttämisen johdosta;
                                                                           –   velvoittaa komission maksamaan viivästyskorkoa;
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                           –   velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-
Pääasian kantaja on riitauttanut edellä mainitun päätöksen,                    kulut.
jolla hylättiin tämän vaatimus saada esittää kirjelmä Pretura
Circondariale di Varesen syyttäjänvirastolle. Kirjelmä koski
Pretura di Foggiassa käytävässä rikosoikeudenkäynnissä esitett-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
ävien, eräästä ruumiista otettujen 24 näytteen katoamista.
Näytteitä oli säilytetty CCR-Ispran röntgenlaboratoriossa.
                                                                           Kantaja, josta tuli 11.5.1998 annettua asetusta N:o 990/98
                                                                           täytäntöön pantaessa 15 000 tonnin maissierää koskevan
Riidanalaisessa päätöksessä kantajalle ei ole annettu lupaa                tarjouspyynnön perusteella hankintasopimuksen osapuoli, on
esittää tätä kirjelmää italian lainkäyttöviranomaisille sillä pe-          nostanut kanteen komission päätöstä vastaan, jolla komissio
rusteella, ettei tämä voi johtaa rikosoikeudellisten seuraamus-            hylkäsi kantajan vaatimuksen saada 109 921,41 euron täy-
ten määräämiseen.                                                          dentävä maksusuoritus kyseisen asetuksen mukaisesti tapahtu-
                                                                           neesta toimituksesta. Komissio katsoo, että toimittamattomien
                                                                           määrien johdosta tehdyt vähennykset on laskettu voimassa
Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa
                                                                           olevien säännösten mukaan.
–    henkilöstösääntöjen 19 artiklan rikkomiseen;
                                                                           Kantaja katsoo komission päätöksen olevan tämän sopimus-
–    harkintavallan väärinkäyttöön, joka johtuu muun muassa                velvoitteiden vastaisen. Kantaja riitauttaa komission kannan
     siitä, ettei päätöstä ole perusteltu, siihen että tosiseikkoja ja     lopullisesta toimitusmäärästä, jonka perusteella maksu suorite-
     oikeudellisia seikkoja on vääristelty, siihen että riidanalai-        taan, kuten myös sen, että vastuu Niameyn liikkeissä tehdyistä
     nen päätös on ilmeisen ristiriitainen sekä siihen, että hyvän         varkauksista on kantajalla. Se katsoo lisäksi, että varastetut
     hallintotavan ja avoimuuden periaatteita sekä oikeudenmu-             määrät voidaan tarkasti selvittää ja että maksamatta olevat
     kaisuuden periaatetta on loukattu, sekä siihen, että yhteisön         määrät ovat helposti arvioitavissa. Lisäksi kantaja katsoo, että
     yhteistoimintavelvollisuutta kansallisten lainkäyttöviran-            se ei ole voinut riitauttaa vastaavuustodistuksen ehtoja, koska
     omaisten kanssa ei ole noudatettu, sekä suhteellisuus-                se on laadittu tavalla, joka on omiaan aiheuttamaan sekaan-
     periaatteen loukkaamiseen.                                            nusta.
Société Lecureur SA:n 11.2.2000 Euroopan yhteisöjen                        Luis Borrego Aliaksen alueiden komiteaa vastaan
                komissiota vastaan nostama kanne                                              15.2.2000 nostama kanne
                            (Asia T-26/00)                                                            (Asia T-28/00)
                           (2000/C 122/56)                                                           (2000/C 122/57)
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                            (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Société Lecureur SA, kotipaikka Pariisi, on nostanut 11.2.2000             Luis Borrego Alias, kotipaikka Bryssel, on nostanut 15.2.2000
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-                  yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-              teen alueiden komiteaa vastaan. Kantajan edustajina ovat
jina ovat asianajajat Lise Funck-Brentano, Pariisi, ja Jean                asianajajat Jean-Noël Louis, Greta-Françoise Parmentier ja
Villette, Versailles (Ranska), ja prosessiosoite Luxemburgissa             Véronique Peere, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa Société
on asianajotoimisto Jacques Neuen, 1 place du Théâtre.                     de Gestion Fiduciaire sàrl, 2-4 rue Beck.