title: Oikaistaan virallisessa lehdessä julkaistu tiedonanto asiassa T-197/17 (EUVL C 151, 15.5.2017)

text:
               3.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 213/39

         Oikaistaan virallisessa lehdessä julkaistu tiedonanto asiassa T-197/17
   (
         Euroopan unionin virallinen lehti, C 151, 15. toukokuuta 2017
      )
   (2017/C 213/53)
   Virallisessa lehdessä asiassa T-197/17 Abel ym. v. komissio julkaistu tiedonanto oikaistaan seuraavasti:

      Kanne 28.3.2017 – Abel ym. v. komissio
      (Asia T-197/17)
      (2017/C 151/59)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantajat: Marc Abel (Montreuil, Ranska) ja 1 428 muuta kantajaa (edustaja: asianajaja J. Assous)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  toteamaan Euroopan komission menettelyn lainvastaiseksi

                  —

                  toteamaan, että kantajille on aiheutunut vahinkoa asetuksen (EY) N:o 692/2008 muuttamisesta kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 6) osalta 20.4.2016 annetusta komission asetuksen (EU) N:o 2016/646 antamisesta

                  —

                  velvoittamaan Euroopan komission maksamaan kantajille 1 000 euroa korvauksena aineettomasta vahingosta, joka johtuu mainitun asetuksen antamisesta, ja yhden euron symbolisena korvauksena aineellisesta vahingosta

                  —

                  antamaan määräyksen, jolla Euroopan komissio velvoitetaan alentamaan välittömästi asetuksessa (EU) N:o 2016/646 säädetty ”lopullisen vaatimustenmukaisuuden tunnusluku” tunnusluvuksi 1 ja luopumaan ”väliaikaisen vaatimustenmukaisuuden tunnusluvusta”2,1

                  —

                  velvoittamaan Euroopan komissio korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantajat vetoavat seuraaviin kanneperusteisiin:

                  1)

                  Vastaaja teki virheitä, kun se antoi edellä mainitun asetuksen käyttämällä toimivaltaa, jonka Euroopan parlamentti ja neuvosto olivat siirtäneet sille moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 5 ja Euro 6) osalta ja ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuudesta 20.6.2007 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 715/2007 (EUVL 2007, L 171, s. 1) menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28.6.1999 tehdyn neuvoston päätöksen N:o 1999/468/EY mukaisesti. Näitä virheitä ovat

                              —

                              ympäristöasioita koskevien unionin primäärioikeuden ja johdetun oikeuden säännösten rikkominen

                              —

                              unionin oikeuden toissijaisten oikeussääntöjen, kuten ympäristöpolitiikan yleisten periaatteiden eli ympäristönsuojelun tason säilyttämisen periaatteen, ennalta varautumisen periaatteen, ennalta ehkäisyn periaatteen, ympäristövahinkojen torjumista ensisijaisesti niiden lähteellä koskevan periaatteen ja saastuttaja maksaa -periaatteen loukkaaminen

                              —

                              menettelysääntöjen kiertäminen, koska komission ei olisi pitänyt soveltaa valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä muuttaakseen asetuksen (EU) N:o 715/2007 olennaista osaa

                              —

                              olennaisten menettelymääräysten rikkominen, koska mainittu asetus ei ole saanut osakseen demokratian takeita, jotka Euroopan parlamentin ja neuvoston yhteispäätösmenettely tavallista lainsäätämisjärjestystä noudatettaessa tarjoaa.

                  2)

                  On olemassa todellinen ja varma vahinko sekä suora syy-yhteys komission menettelyn ja väitetyn vahingon välillä.


title: Asia T-568/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.1.2013 — Kokomarina v. SMHV — Euro Shoe Group (interdit de me gronder IDMG) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Kansainvälinen rekisteröinti, joka koskee Euroopan yhteisöä — Kuviomerkki interdit de me gronder IDMG — Benelux-maissa rekisteröity aiempi sanamerkki DMG — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Aiemman tavaramerkin tosiasiallisen käytön kiistäminen ensimmäisen kerran unionin yleisessä tuomioistuimessa)

text:
               16.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.1.2013 — Kokomarina v. SMHV — Euro Shoe Group (interdit de me gronder IDMG)
   (Asia T-568/11) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Kansainvälinen rekisteröinti, joka koskee Euroopan yhteisöä - Kuviomerkki interdit de me gronder IDMG - Benelux-maissa rekisteröity aiempi sanamerkki DMG - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Aiemman tavaramerkin tosiasiallisen käytön kiistäminen ensimmäisen kerran unionin yleisessä tuomioistuimessa)
   2013/C 46/32
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Kokomarina (Concarneau, Ranska) (edustaja: asianajaja C. Charrière-Bournazel)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: V. Melgar)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Euro Shoe Group (Beringen, Belgia) (edustaja: asianajaja I. Vernimme)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 21.7.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 1814/2010-1), joka koskee Euro Shoe Unien ja Kokomarinan välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kokomarina velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 13, 14.1.2012.


title: Asia T-232/11: Kanne 4.5.2011 — Stichting Greenpeace Nederland ja PAN Europe v. komissio

text:
               2.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/19

         Kanne 4.5.2011 — Stichting Greenpeace Nederland ja PAN Europe v. komissio
   (Asia T-232/11)
   2011/C 194/31
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Stichting Greenpeace Nederland (Amsterdam, Alankomaat) ja Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja B. Kloostra)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               on todettava, että komission 1.3.2011 tekemä päätös (Ares(2011)223668) on asetuksen N:o 1367/2006/EY (1) vastainen

               —

               komission 1.3.2011 tekemä päätös (Ares(2011)223668) on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava arvioimaan 20.12.2010 päivätty sisäistä uudelleentarkastelua koskeva pyyntö aineellisesti unionin yleisen tuomioistuimen määrittelemän ajanjakson kuluessa

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan vastaajan velvollisuutena oli suorittaa direktiivin 2010/77/EU (2) sisäinen uudelleentarkastelu, jota kantajat pyysivät, koska kyseinen direktiivi ei ole yleisesti sovellettava, kuten vastaaja väitti, vaan pikemminkin säädös, joka sisältää konkreettisia ja yksittäisiä päätöksiä, jotka perustuvat asianomaisten tuottajien yksittäisiin hakemuksiin.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan riidanalainen päätös on asetuksen N:o 1367/2006/EY vastainen, koska direktiivi 2010/77/EY sisältää useita hallintotoimia, jotka koskevat yksittäisiä päätöksiä yksittäisistä hakemuksista. Koska kyseistä direktiiviä ei lisäksi ole annettu komission lainsäätäjän ominaisuudessa, oikeus saada asiansa käsitellyksi tuomioistuimissa tähän direktiiviin liittyen on taattava.

      (1)  Tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta yhteisön toimielimiin ja elimiin 6.9.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1367/2006 (EUVL L 264, s. 13)

      (2)  Neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta siltä osin kuin se koskee tiettyjen tehoaineiden liitteeseen I sisällyttämisen voimassaolon päättymispäiviä 10.11.2010 annettu komission direktiivi 2010/77/EU (EUVL L 293, s. 48)


title: Asian T-259/99 poistaminen rekisteristä

text:
               22.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 19/33

         Asian T-259/99 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 19/69)

      (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)

   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun toisen jaoston puheenjohtajan 9.11.2004 antamalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia T-259/99, Tankstation Jagt B.V. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.

      (1)  EYVL C 6, 8.1.2000.


title: Asia C-182/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 30.4.2008 — Glaxo Wellcome GmbH & Co. v. Finanzamt München II

text:
               2.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 197/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 30.4.2008 — Glaxo Wellcome GmbH & Co. v. Finanzamt München II
   (Asia C-182/08)
   (2008/C 197/09)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesfinanzhof
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Glaxo Wellcome GmbH & Co.

      Vastaaja: Finanzamt München II
   Ennakkoratkaisukysymys
   Ovatko EY:n perustamissopimuksen 52 artikla (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla) tai EY:n perustamissopimuksen 73 b artikla (josta on tullut EY 56 artikla) esteenä sellaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan kansallisessa yhtiöveron hyvitysjärjestelmässä ei verotettavaa määrää vahvistettaessa oteta huomioon voitonjaosta seurannutta yhtiöosuuksien arvon alentumista silloin, kun yhtiöveron hyvitykseen oikeutettu verovelvollinen on hankkinut osuuden yleisesti verovelvollisesta pääomayhtiöstä osuudenomistajalta, jolla ei ole oikeutta yhtiöveron hyvitykseen, kun tällainen arvon alentuminen sitä vastoin pienentää osuudensaajan verotettavaa määrää silloin, kun tämä on hankkinut tällaisen osuuden yhtiöveron hyvitykseen oikeutetulta osuudenomistajalta?


title: Asia C-13/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 16.1.2015 – Cdiscount SA v. Ministère public

text:
               30.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 107/20

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 16.1.2015 – Cdiscount SA v. Ministère public
      (Asia C-13/15)
      (2015/C 107/28)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Cour de cassation

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Cdiscount SA

         Vastapuoli: Ministère public (yleinen syyttäjä)

         Ennakkoratkaisukysymys

      Ovatko sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla 11.5.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/29/EY (1) 5–9 artiklan säännökset esteenä sille, että hinnanalennukset, joita ei lasketa suhteessa lainsäädännössä vahvistettuun viitehintaan, ovat kaikissa tilanteissa kiellettyjä siitä riippumatta, mikä vaikutus niillä mahdollisesti on keskivertokuluttajan päätöksentekoon?

         (1)  Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/29/EY (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) (EUVL L 149, s. 22).


title: Asia C-96/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 15.4.2010 (Pest Megyei Bíróságin (Unkarin tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — CIBA Speciality Chemicals Central and Eastern Europe Szolgáltató ja Tanácsadó és Keresdedelmi Kft. v. Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály (Sijoittautumisvapaus — Välitön verotus — Ammattikoulutusmaksu — Valtion alueelle sijoittautuneiden yritysten maksettavaksi kuuluvan maksun laskentaperuste — Toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen sivuliikkeen palveluksessa olevien työntekijöiden palkkakustannusten huomioon ottaminen — Kaksinkertainen verotus — Mahdollisuus saada maksun bruttomäärää alennetuksi)

text:
               5.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 148/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 15.4.2010 (Pest Megyei Bíróságin (Unkarin tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — CIBA Speciality Chemicals Central and Eastern Europe Szolgáltató ja Tanácsadó és Keresdedelmi Kft. v. Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály
   (Asia C-96/08) (1)

   (Sijoittautumisvapaus - Välitön verotus - Ammattikoulutusmaksu - Valtion alueelle sijoittautuneiden yritysten maksettavaksi kuuluvan maksun laskentaperuste - Toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen sivuliikkeen palveluksessa olevien työntekijöiden palkkakustannusten huomioon ottaminen - Kaksinkertainen verotus - Mahdollisuus saada maksun bruttomäärää alennetuksi)
   2010/C 148/06
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Pest Megyei Bíróság

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: CIBA Speciality Chemicals Central and Eastern Europe Szolgáltató, Tanácsadó és Keresdedelmi Kft.

      Vastaaja: Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Pest Megyei Bíróság — EY 43 ja EY 48 artiklan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan ammattikoulutusmaksun perustetta laskettaessa sellaista yritystä varten, jolla on kotipaikka tässä jäsenvaltiossa, on otettava huomioon sellaisten työntekijöiden palkkakustannukset, jotka työskentelevät johonkin toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneessa yrityksessä, vaikka kyseessä oleva yritys joutuu kantamaan vastaavan maksurasituksen tässä toisessa jäsenvaltiossa kyseisten työntekijöiden työllistämisen perusteella

      Tuomiolauselma

   EY 43 ja EY 48 artikla ovat esteenä sellaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka nojalla yritys, jonka kotipaikka on tässä valtiossa, on velvollinen suorittamaan ammattikoulutusmaksun kaltaisen maksun, jonka määrä lasketaan yrityksen palkkakustannusten perusteella, sellaisen tämän yrityksen sivuliikkeen palkkakustannukset mukaan lukien, joka on sijoittautunut toiseen jäsenvaltioon, jos tällaisen yrityksen on käytännössä mahdotonta käyttää tällaisen sivuliikkeensä osalta hyväkseen tässä lainsäädännössä säädettyjä mahdollisuuksia tämän maksun alentamiseen tai päästä osalliseksi tällaisista mahdollisuuksista.

      (1)  EUVL C 142, 7.6.2008.


title: Asia C-111/11 P: Valitus, jonka Ignacio Ruipérez Aguirre ja ATC Petition ovat tehneet 3.3.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-487/10, Ignacio Ruipérez Aguirre ja ATC Petition v. Euroopan komissio, 20.1.2011 antamasta tuomiosta

text:
               29.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/9

         Valitus, jonka Ignacio Ruipérez Aguirre ja ATC Petition ovat tehneet 3.3.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-487/10, Ignacio Ruipérez Aguirre ja ATC Petition v. Euroopan komissio, 20.1.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-111/11 P)
   2011/C 319/15
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittajat: Ignacio Ruipérez Aguirre ja ATC Petition (edustaja: asianajaja M. J. Sánchez González)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio
   Unionin tuomioistuin (kuudes jaosto) jätti valituksen tutkimatta 14.7.2011 antamallaan määräyksellä.


title: Asia T-211/17: Kanne 6.4.2017 – Amplexor Luxembourg v. komissio

text:
               3.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 213/31

         Kanne 6.4.2017 – Amplexor Luxembourg v. komissio
   (Asia T-211/17)
   (2017/C 213/42)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Amplexor Luxembourg Srl (Bertrange, Luxemburg) (edustaja: asianajaja J.-F. Steichen)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               ottaa kanteen tutkittavaksi

               —

               kumoaa Euroopan unionin julkaisutoimiston 13.2.2017 tekemän päätöksen

               —

               kumoaa tämän johdosta hankintailmoituksen nro AO 10651

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan ja

               —

               toteaa, ettei asiassa annettava ratkaisu vaikuta kantajan mahdollisuuteen esittää muita vaatimuksia ja turvautua muihin oikeussuojakeinoihin.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Nostetulla kanteella on vaadittu Euroopan unionin julkaisutoimiston 13.2.2017 tekemän päätöksen kumoamista siksi, että kantaja on siinä sijoitettu toiselle sijalle hankintamenettelyssä nro AO 10651 – Ilmoitusten käsittely niiden julkaisemiseksi Euroopan unionin virallisen lehden täydennysosassa (EUVL S) (2016/S 143-258115).
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste: Unionin oikeussääntöjä ja oikeusperiaatteita on rikottu siksi, että julkaisutoimista on antanut tarjoajille, jotka eivät olleet julkaisutoimiston sopimuspuolia tarjouksia tehtäessä, mahdollisuuden suurempiin kuluihin hankinnan kustannusten kattamiseksi, millä on selvästi loukattu yhdenvertaisuuden periaatetta. Kantajan mukaan tällä tavoin on sen lisäksi, että menettelyä on pidettävä vakavalla tavalla syrjivänä, rikottu julkisia hankintoja koskevien sopimuksentekomenettelyjen perusteita ja toimittu niiden perusajatuksen vastaisesti.

               2)

               Toinen kanneperuste: Asiassa on syyllistytty harkintavallan väärinkäyttöön.


title: Asia T-299/11: Kanne 6.6.2011 — European Dynamics Luxembourg ym. v. SMVH

text:
               6.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 232/37

         Kanne 6.6.2011 — European Dynamics Luxembourg ym. v. SMVH
   (Asia T-299/11)
   2011/C 232/64
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luxemburg), Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimate Tilepikoinonion Pliforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) ja European Dynamics Belgium SA (Bryssel, Belgia) (asiamiehet: asianajajat N. Korogiannakis ja M. Dermitzakis)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SMVH:n päätöksen, jolla tarjous, jonka kantaja oli jättänyt ”ulkopuolisen suorittamia tietojärjestelmien ohjelmahallinnointia, projektinhallintaa ja teknistä konsultointia” koskevan tarjouskilpailun N:o AO/021/10 osalta, oli valittu etusijajärjestyksessä kolmanneksi, kuten kantajalle ilmoitettiin 28.3.2011 päivätyllä kirjeellä, ja kaikki tähän liittyvät SMVH:n päätökset, mukaan lukien ne päätökset, joilla päätettiin tehdä sopimus etusijajärjestyksessä ensimmäiseksi ja toiseksi valitun tarjoajan kanssa

               —

               velvoittamaan SMVH:n korvaamaan kantajille kyseisessä tarjouskilpailumenettelyssä aiheutunut vahinko, jonka määrä on 6 500 000 euroa

               —

               lisäksi velvoittamaan SMVH:n korvaamaan kantajille mahdollisuuden menettämisestä aiheutunut ja kantajien maineelle ja uskottavuudelle aiheutunut vahinko, jonka määrä on 650 000 euroa

               —

               velvoittamaan SMVH:n korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut ja muut tähän kanteeseen liittyvät kulut siinäkin tapauksessa, että kanne hylätään.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu asetuksen N:o 1605/2002 100 artiklan 2 kohdan rikkomiseen (1). Kantajat väittävät erityisesti, että SMVH on rikkonut perusteluvelvollisuutta, sillä se on kieltäytynyt antamasta kantajille riittäviä perusteluita tai selityksiä ja ilmoittamasta, mitkä tarjouskilpailun voittajiin liittyvät ansiot olivat.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu tarjouspyyntöilmoituksen rikkomiseen ottamalla arvioinnissa huomioon kriteereitä, joita ei ollut mainittu tarjouspyyntöilmoituksessa.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen ja arviointikomitean perustelemattomiin lausumiin.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu tarjouksen tekijöiden syrjivään kohteluun, poissulkemista koskevien perusteiden noudattamatta jättämiseen, asetuksen N:o 1605/2002 93 artiklan 1 kohdan f alakohdan, 94 artiklan ja 96 artiklan ja asetuksen N:o 2342/2002 (2) 133 artiklan a kohdan ja 134 artiklan b kohdan rikkomiseen ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen. Kantajan mukaan toinen valittu tarjoaja olisi tullut sulkea pois.

      (1)  Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (EYVL L 248, s. 1).

      (2)  Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä 23.12.2002 annettu komission asetus (EY, Euratom) N:o 2342/2002 (EYVL L 357, s. 1).


title: Asia C-131/03 P: R.J. Reynolds Tobacco Holdings, Inc.:n, RJR Acquisition Corp.:n, R.J. Reynolds Tobacco Companyn, R.J. Reynolds Tobacco International Inc.:n ja Japan Tobacco, Inc.:n 25.3.2003 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-377/00, T-379/00, T-380/00, T-260/01 ja T-272/01, Philip Morris International, Inc., R.J. Reynolds Tobacco Holdings, Inc., RJR Acquisition Corp., R.J. Reynolds Tobacco Company, R.J. Reynolds Tobacco International Inc. ja Japan Tobacco, Inc. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukivat Euroopan parlamentti, Espanjan kuningaskunta, Ranskan tasavalta, Italian tasavalta, Portugalin tasavalta, Suomen tasavalta, Saksan liittotasavalta, Helleenien tasavalta ja Alankomaiden kuningaskunta, 15.1.2003 antamasta tuomiosta

text:
C 124/10                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                              24.5.2003
Komissio toteaa, ettei Italian tasavalta ole vielä valmistautunut     Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin
ilmoittamaan edellä mainittuja tietoja eikä ole vielä nimennyt
yhtään yhteisön tavaramerkkituomioistuinta, joten se ei edel-         –      kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
leenkään noudata kyseisen asetuksen 91 artiklan 1 kohdassa                   15.1.2003 antaman tuomion, jolla se
asetettua velvollisuutta.
                                                                             i)    jätti kanteet tutkimatta
( 1) EYVL L 11, 14.1.1994, s. 1.                                             ii)   velvoitti kantajat korvaamaan omat oikeudenkäynti-
                                                                                kulunsa sekä korvaamaan yhteisvastuullisesti komis-
                                                                                sion oikeudenkäyntikulut ja
                                                                             iii) velvoitti väliintulijat korvaamaan omat oikeuden-
                                                                                käyntikulunsa.
                                                                      –      ottaa valittajien kumoamiskanteet tutkittaviksi sillä perus-
                                                                             teella, että riidanalaiset päätökset olivat ilmeisen lainvas-
                                                                             taisia, ja ratkaisee asian lopullisesti; toissijaisesti
R.J. Reynolds Tobacco Holdings, Inc.:n, RJR Acquisition
Corp.:n, R.J. Reynolds Tobacco Companyn, R.J. Reynolds                –      ottaa valittajien kumoamiskanteet tutkittaviksi ja palaut-
Tobacco International Inc.:n ja Japan Tobacco, Inc.:n                        taa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsi-
25.3.2003 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäi-                       teltäväksi, jotta tämä antaa tuomion pääasiassa; toissijai-
sen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaos-                    sesti
to) yhdistetyissä asioissa T-377/00, T-379/00, T-380/00,
T-260/01 ja T-272/01, Philip Morris International, Inc.,              –      palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
R.J. Reynolds Tobacco Holdings, Inc., RJR Acquisition                        men käsiteltäväksi, jotta tämä tarkastelee tutkittavaksi
Corp., R.J. Reynolds Tobacco Company, R.J. Reynolds                          ottamista yhdessä pääasian tarkastelun kanssa ja antaa
Tobacco International Inc. ja Japan Tobacco, Inc. vastaan                    tuomion tämän mukaisesti
Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukivat Euroopan
parlamentti, Espanjan kuningaskunta, Ranskan tasavalta,               –      velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut
Italian tasavalta, Portugalin tasavalta, Suomen tasavalta,                   yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan
Saksan liittotasavalta, Helleenien tasavalta ja Alankomai-                   2 kohdan mukaisesti.
     den kuningaskunta, 15.1.2003 antamasta tuomiosta
                        (Asia C-131/03 P)
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                         (2003/C 124/17)                              Valittajat väittävät, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                      tuin teki oikeudellisen virheen sikäli kuin se katsoi, että
                                                                      päätöstä kanteen nostamisesta ei voida periaatteessa pitää
                                                                      kannekelpoisena päätöksenä. Lukuun ottamatta Euroopan
                                                                      yhteisöjen tuomioistuimen asiassa 60/81, IBM vastaan komis-
R.J. Reynolds Tobacco Holdings Inc., kotipaikka Winston-              sio, antamaa tuomiota, jonka mukaan asia voidaan ottaa
Salem, Pohjois-Carolina (Yhdysvallat), RJR Acquisition Corp,          tutkittavaksi ”poikkeuksellisten olosuhteiden” vallitessa, oi-
kotipaikka Wilmington, Delaware (Yhdysvallat), R.J. Reynolds          keuskäytäntö osoittaa selvästi, että uusien kanneluokkien tai -
Tobacco Company, kotipaikka Winston-Salem, Pohjois-Caroli-            tyyppien tutkittavaksi ottaminen määritellään tapauskohtai-
na (Yhdysvallat), R.J. Reynolds Tobacco International Inc.,           sesti.
kotipaikka Winston-Salem, Pohjois-Carolina (Yhdysvallat) ja
Japan Tobacco Inc., kotipaikka Tokio (Japani), ovat valittaneet
25.3.2003 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan                Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tulkitsi oikeuskäytän-
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajen-           töä väärin, kun se katsoi, ettei menetetystä mahdollisuudesta
nettu toinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-377/00 ( 1), T-379/     saada Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ennakkoratkaisu
00 (2), T-380/00 ( 2), T-260/01 (3) ja T-272/01 (4), Philip Morris    komission toimivallasta nostaa kanne kolmannessa valtiossa
International, Inc., R.J. Reynolds Tobacco Holdings, Inc., RJR        periäkseen tullimaksuja ja arvonlisäveroa, joita ei sen mukaan
Acquisition Corp., R.J. Reynolds Tobacco Company, R.J.                ollut suoritettu, seurannut oikeusvaikutuksia. Päätellessään,
Reynolds Tobacco International Inc. ja Japan Tobacco, Inc.            että kanteen nostamisella kolmannessa valtiossa pikemmin
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukivat Euroopan           kuin yhteisössä ei ole oikeusvaikutuksia, ensimmäisen oikeus-
parlamentti, Espanjan kuningaskunta, Ranskan tasavalta, Ita-          asteen tuomioistuin myös tulkitsi väärin oikeuskäytäntöä, jossa
lian tasavalta, Portugalin tasavalta, Suomen tasavalta, Saksan        vahvistetaan, että kun lopullinen valinta tietystä menettelystä
liittotasavalta, Helleenien tasavalta ja Alankomaiden kuningas-       jonkin toisen menettelyn sijaan on tehty, tämän valinnan
kunta, 15.1.2003 antamasta tuomiosta. Valittajien edustajat           sisältävällä päätöksellä on EY 230 artiklassa tarkoitettuja
ovat asianajaja O. W. Brouwer ja solicitor P. Lomas.                  oikeusvaikutuksia.
 ---pagebreak--- 24.5.2003               FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                             C 124/11
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei myöskään myöntä-                           elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainon-
nyt, että komissio määritteli riidanalaisilla päätöksillä lopulli-                  taa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentä-
sen kannan EY-oikeuden mukaiseen toimivaltaansa, millä on                           misestä 20 päivänä maaliskuuta 2000 annetun
vakiintuneessa oikeuskäytännössä tarkoitettuja oikeusvaiku-                         Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä
tuksia.                                                                             2000/13/EY ( 4) eikä varsinkaan kyseisen asetuk-
                                                                                sen 2, 5 ja 10 a artiklan eikä kyseisen asetuksen
                                                                                2 artiklan, kun sitä luetaan yhdessä edellä mainitun
Valittajat väittävät myös, että ensimmäisen oikeusasteen tuo-                       direktiivin 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan
mioistuin oli väärässä toimiessaan sillä perusteella, että District                 i alakohdan kanssa, mukaisia velvoitteitaan, koska
Court voisi korjata ennakkoratkaisumekanismin puuttumisen                           se on säilyttänyt kansallisessa oikeusjärjestyksessään
Yhdysvalloissa soveltamalla itse yhteisön oikeutta, että jättäes-                   ja käytännössään mahdollisuuden käyttää sanaa bio
sään kanteen tutkimatta ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                          yksin tai yhdessä muiden ilmaisujen kanssa sellaisia
tuin loukkasi näiden oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan ja                         tuotteita varten, joita ei ole tuotettu luonnonmukai-
että se sovelsi väärin ja tulkitsi väärin yhteisöjen oikeuskäytän-                  sella tuotantomenetelmällä, mikä on ristiriidassa
töä ilmeisen lainvastaisten toimenpiteiden kannekelpoisuu-                          edellä mainitun asetuksen 2 ja 5 artiklan kanssa; se
desta.                                                                              ei ole toteuttanut toimia, jotka ovat tarpeen tämän
                                                                                sanan vilpillisen käytön estämiseksi, mikä on ristirii-
                                                                                dassa edellä mainitun asetuksen, sellaisena kuin se
Valittajat väittävät lopuksi, että päätellessään, että komission                    on muutettuna, 2 ja 10 a artiklan kanssa, tai että se
toimivaltaa nostaa kanne Yhdysvalloissa koskevat kiistat voitai-                    ei ole toteuttanut toimia sen estämiseksi, että ostajia
siin ratkaista Yhdysvaltain District Courtissa, ensimmäisen                         johdetaan harjaan elintarvikkeiden valmistusmene-
oikeusasteen tuomioistuin teki ratkaisun, joka oli EY 292 artik-                    telmän tai tuotantomenetelmän suhteen, mikä on
lan ja perustamissopimusten järjestelmän vastainen.                                 ristiriidassa edellä mainitun asetuksen, sellaisena
                                                                                kuin se on muutettuna, 2 artiklan, kun sitä luetaan
                                                                                yhdessä edellä mainitun direktiivin 2 artiklan
( 1) EYVL C  79, 10.3.2001, s. 23.                                                  1 kohdan a alakohdan i alakohdan kanssa,
( 2) EYVL C  79, 10.3.2001, s. 24.
( 3) EYVL C  3, 5.1.2002, s. 39.
( 4) EYVL C  3, 5.1.2002, s. 45.                                              –     se on säilyttänyt Comunidad Foral de Navarran
                                                                                alueella mahdollisuuden käyttää sanaa bio yksin tai
                                                                                yhdessä muiden ilmaisujen kanssa sellaisia maito-
                                                                                tuotteita varten, joita varten on tavanomaisesti ja
                                                                                jatkuvasti käytetty tätä sanaa mutta joita ei ole
                                                                                tuotettu luonnonmukaisella tuotantomenetelmällä
Euroopan yhteisöjen komission 26.3.2003 Espanjan ku-                    –     velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
             ningaskuntaa vastaan nostama kanne                               denkäyntikulut.
                          (Asia C-135/03)
                          (2003/C 124/18)
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 26.3.2003 Euroo-               Asetuksen (ETY) N:o 2092/91 2 artiklassa kielletään käyttä-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningas-              mästä sellaisen nimityksen johdannaisia, joka kuvaa luonnon-
kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellinen neu-            mukaista maanviljelyä millä tahansa Euroopan yhteisöjen
vonantaja Gérard Berscheid ja kantajan oikeudellisen yksikän            virallisella kielellä, tuotteissa, joita ei ole tuotettu luonnonmu-
virkamies Sara Pardo Quintillán, prosessiosoite Luxemburgissa.          kaisella tuotantotavalla. Niinpä on kiellettyä käyttää sanaa
                                                                        bio, joka nimenomaisesti mainitaan 2 artiklassa esimerkkinä
                                                                        johdannaisista, jotka on varattu luonnonmukaista maanviljelyä
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                            koskevaksi merkinnäksi.
–      toteaa, että Espanjan kuningaskunta
       –    ei ole noudattanut maataloustuotteiden luonnonmu-           Kuninkaan asetuksen 1852/1993, sellaisena kuin se on muu-
            kaisesta tuotantotavasta ja siihen viittaavista merkin-     tettuna kuninkaan asetuksella 506/2001, kaltainen kansallinen
            nöistä maataloustuotteissa ja elintarvikkeissa 24 päi-      säännös, jossa sallitaan sanan bio käyttäminen sellaisen tuot-
            vänä kesäkuuta 1991 annetun neuvoston asetuksen             teen merkinnöissä tai mainonnassa tai sellaista tuotetta koske-
            (ETY) N:o 2092/91 (1), sellaisena kuin se on muutet-        vissa kaupallisissa asiakirjoissa, jota ei ole tuotettu asetuksen
            tuna asetuksella (EY) N:o 1935/95 (2) ja asetuksella        (ETY) N:o 2092/91 mukaisesti, on ristiriidassa asetuksen (ETY)
            (EY) N:o 1804/99 ( 3), ja myytäväksi tarkoitettujen         N:o 2092/91 kanssa.


title: Asia C-103/15 P: Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 21.1.2016 – Valittajana Internationaler Hilfsfonds eV ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Oikeus tutustua Euroopan unionin toimielinten asiakirjoihin — Toimet kehitysmaita koskevilla aloilla — Kieltäytyminen antamasta tutustuttaviksi tiettyjä sopimusta ”LIEN 97-2011” koskevan asiakirja-aineiston asiakirjoja — Unionin yleisen tuomioistuimen tuomion täytäntöönpano)

text:
               18.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 136/2

         Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 21.1.2016 – Valittajana Internationaler Hilfsfonds eV ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-103/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Oikeus tutustua Euroopan unionin toimielinten asiakirjoihin - Toimet kehitysmaita koskevilla aloilla - Kieltäytyminen antamasta tutustuttaviksi tiettyjä sopimusta ”LIEN 97-2011” koskevan asiakirja-aineiston asiakirjoja - Unionin yleisen tuomioistuimen tuomion täytäntöönpano))
   (2016/C 136/03)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Internationaler Hilfsfonds eV (edustaja: Rechtsanwalt H.-H. Heyland)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Costa de Oliveira ja T. Scharf)

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Internationaler Hilfsfonds eV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 302, 14.9.2015.


title: Asia T-128/13: Kanne 1.3.2013 — Vicente Gandia Pla v. SMHV — Tesco Stores (MARQUES DE CHIVÉ)

text:
               27.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 123/21

         Kanne 1.3.2013 — Vicente Gandia Pla v. SMHV — Tesco Stores (MARQUES DE CHIVÉ)
   (Asia T-128/13)
   2013/C 123/35
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Vicente Gandia Pla, SA (Chiva, Espanja) (edustaja: asianajaja I. Temiño Ceniceros)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Tesco Stores Ltd (Cheshunt, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kanteen ja sen liitteet tutkittaviksi

               —

               kumoamaan valituslautakunnan päätöksen

               —

               velvoittamaan SMHV:n ja vastapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki ”MARQUES DE CHIVÉ” luokkiin 29, 32 ja 33 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkkiä koskeva rekisteröinti nro 9 571 415

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhdistyneessä kuningaskunnassa numerolla 1 520 720 rekisteröity sanamerkki ”MARQUES DE CHIVE” luokkaan 33 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: hakemukseen kohdistetun väitteen hylkääminen luokkaan 33 kuuluvien tavaroiden osalta tosiasiallisen käytön puuttumisen perusteella

      Valituslautakunnan ratkaisu: riidanalaisen päätöksen kumoaminen ja hakemuksen hylkääminen luokkaan 33 kuuluvien tavaroiden osalta

      Kanneperusteet: neuvoston asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohdan rikkominen


title: Asia C-40/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Gerechtshof Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 25.1.2013 — X AG ym. v. Inspecteur van de Belastingdienst Amsterdam

text:
               27.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 123/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Gerechtshof Amsterdam (Alankomaat) on esittänyt 25.1.2013 — X AG ym. v. Inspecteur van de Belastingdienst Amsterdam
   (Asia C-40/13)
   2013/C 123/12
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Gerechtshof Amsterdam

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: X AG, X1 Holding GmbH, X2 Holding GmbH, X3 Holding BV, D1 BV, D2 BV ja D3 BV

      Vastapuoli: Inspecteur van de Belastingdienst Amsterdam

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Rajoitetaanko EY 43 ja EY 48 artiklassa tarkoitettua sijoittautumisvapautta sillä, ettei asianosaisten Alankomaissa asuvien sisaryhtiöiden [X3 Holding], [D1] ja [D2] liiketoimintaan ja varoihin sovelleta Alankomaiden verotuksellista yksikköä koskevaa järjestelmää?
               Onko tässä yhteydessä Alankomaiden verotuksellista yksikköä koskevassa järjestelmässä asetettujen tavoitteiden [– –] kannalta [X3 Holdingin], [D1 Holdingin] ja [D2 Holdingin] tilanne objektiivisesti rinnastettavissa [– –] sellaisten Alankomaissa asuvien sisaryhtiöiden tilanteeseen, jotka eivät ole hakeutuneet samaan verotukselliseen yksikköön Alankomaissa asuvien yhteisten emoyhtiöiden kanssa ja jotka eivät siten yhteisinä sisaryhtiöinä asianosaisten tavoin voi päästä verotuksellista yksikköä koskevan järjestelmän piiriin, vai ii) sellaisten Alankomaissa asuvien sisaryhtiöiden tilanteeseen, jotka ovat hakeutuneet yhdessä Alankomaissa asuvien yhteisten emoyhtiöiden kanssa sisällytettäviksi samaan verotukselliseen yksikköön niiden Alankomaissa asuvien emoyhtiöiden kanssa ja joiden liiketoiminnat ja varat kuuluvat siten asianosaisista poiketen verojen konsolidoinnin piiriin?

               2)

               Onko ensimmäisen kysymyksen i kohtaan annettavan vastauksen kannalta merkityksellistä [– –], jos asianosaisilla yhtiöillä i), kuten tässä tapauksessa yhtiöillä [D1] ja [D2], on yhteinen (välitön) emoyhtiö toisessa jäsenvaltiossa, tai ii), kuten tässä tapauksessa yhtäältä yhtiöllä [X3 Holding] ja toisaalta yhtiöillä [D1] ja [D2], on eri (välittömät) emoyhtiöt toisessa jäsenvaltiossa niin, että vasta konsernirakenteen korkeammalla — tosin kyseisessä toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevalla — tasolla näillä yhtiöillä on yhteinen (välillinen) emoyhtiö?

               3)

               Jos ensimmäisen kysymyksen i kohtaan vastataan myöntävästi, voidaanko kyseinen rajoitus oikeuttaa yleisen edun mukaisilla pakottavilla syillä, kuten verotuksen johdonmukaisuuden säilyttämisen välttämättömyydellä, mukaan lukien tappioiden yksipuolisen ja kahdenvälisen kaksinkertaisen käyttämisen välttäminen [– –]?

               4)

               Jos kolmanteen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko tällainen rajoitus oikeasuhteinen [– –]?


title: Asia F-143/06: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 12.7.2007 — Continolo v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Eläkkeet — Eläkeoikeuksien siirto — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               8.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/58

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 12.7.2007 — Continolo v. komissio
   (Asia F-143/06) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Eläkkeet - Eläkeoikeuksien siirto - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   (2007/C 211/108)
   Oikeudenkäyntikieli:ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Donato Continolo (Duino-Aurisina, Italia) (edustajat: asianajajat S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz ja R. Albelice)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: D. Martin ja M. Velardo)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Henkilöstö — Kantajan eläkeoikeuksien myöntämisestä ja laskemisesta tehdyn komission päätöksen kumoaminen sikäli kuin siinä ei hyvitetä palvelusaikana kokonaan 11.6.1981-1.3.1983 välistä ajanjaksoa, jonka hän oli henkilökohtaisista syistä myönnetyllä virkavapaalla.
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 20, 27.1.2007, s. 41.


title: Asia T-242/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 5.9.2006 — AEPI v. komissio (Tekijänoikeus ja lähioikeudet — Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen toteamista koskeva menettely — Yksityishenkilön tekemän kantelun käsittelyn lopettaminen — Kumoamiskanne — Tutkimatta jättäminen)

text:
               18.11.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 281/36

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 5.9.2006 — AEPI v. komissio
   (Asia T-242/05) (1)

   (Tekijänoikeus ja lähioikeudet - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen toteamista koskeva menettely - Yksityishenkilön tekemän kantelun käsittelyn lopettaminen - Kumoamiskanne - Tutkimatta jättäminen)
   (2006/C 281/63)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias (AEPI AE) (Maroussi, Kreikka) (edustaja: asianajaja T. Asprogerakas-Grivas)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: T. Christoforou ja F. Castillo de la Torre)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kumoamisvaatimus, joka koskee komission 20.4.2005 tekemää päätöstä olla aloittamatta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen toteamista koskevaa menettelyä Helleenien tasavaltaa vastaan sekä vaatimus, joka koskee pääasian ratkaisemista
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 205, 20.8.2005.


title: Asia T-385/10: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 19.5.2011 — ArcelorMittal Wire France ym. v. komissio

text:
               9.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 204/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 19.5.2011 — ArcelorMittal Wire France ym. v. komissio
   (Asia T-385/10) (1)

   2011/C 204/53
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 301, 6.11.2010.


title: Asia C-437/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Bari (Italia) on esittänyt 22.9.2014 – Rikosoikeudenkäynti Nicola Seminariota vastaan

text:
               15.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 448/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Bari (Italia) on esittänyt 22.9.2014 – Rikosoikeudenkäynti Nicola Seminariota vastaan
   (Asia C-437/14)
   (2014/C 448/08)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Bari

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   Nicola Seminario

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko SEUT 49 artiklaa ja sitä seuraavia artikloja sekä SEUT 56 artiklaa ja sitä seuraavia artikloja, niin kuin niitä on luettu Euroopan unionin tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-72/10 ja C-77/10 16.2.2012 antamassa tuomiossa, tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että avataan tarjouskilpailu, joka koskee aiemmin tehtyjä sopimuksia lyhytkestoisempia sopimuksia, tilanteessa, jossa kyseinen tarjouskilpailu on käynnistetty niiden seurausten korjaamiseksi, jotka johtuvat siitä, että tietty määrä toimijoita on lainvastaisesti suljettu edellisen tarjouskilpailun ulkopuolelle?

               2)

               Onko SEUT 49 artiklaa ja sitä seuraavia artikloja sekä SEUT 56 artiklaa ja sitä seuraavia artikloja, niin kuin niitä on luettu edellä mainitussa Euroopan unionin tuomioistuimen antamassa tuomiossa, tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että sopimusten päättymisaikojen ajallista yhdenmukaistamista koskeva vaatimus olisi riittävä perustelu tarjouskilpailun kohteena olevien sopimusten aiemmin tehtyjen sopimusten kestoa lyhyemmälle kestolle?

               3)

               Onko SEUT 49 artiklaa ja sitä seuraavia artikloja sekä SEUT 56 artiklaa ja sitä seuraavia artikloja, niin kuin niitä on luettu edellä mainitussa Euroopan unionin tuomioistuimen antamassa tuomiossa, tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaiselle määräykselle, jossa velvoitetaan luovuttamaan vastikkeettomasti sellaisten aineelliseen ja aineettomaan omaisuuteen kuuluvien hyödykkeiden käyttö, jotka muodostavat pelin hallinto- ja keräysverkoston, siinä tapauksessa, että toiminta päättyy sopimuksen määräajan päätyttyä tai päättämis- tai purkamistoimenpiteiden vuoksi?


title: Asia T-816/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.2.2016 – Tayto Group v. SMHV – MIP Metro (REAL HAND COOKED) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin REAL HAND COOKED rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aiempi kansallinen kuviomerkki real QUALITY — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Harkintavallan väärinkäyttö — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 64, 75, 76 ja 83 artikla)

text:
               4.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/30

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.2.2016 – Tayto Group v. SMHV – MIP Metro (REAL HAND COOKED)
   (Asia T-816/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin REAL HAND COOKED rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aiempi kansallinen kuviomerkki real QUALITY - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Harkintavallan väärinkäyttö - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 64, 75, 76 ja 83 artikla))
   (2016/C 118/34)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Tayto Group Ltd (Corby, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat R. Kunze ja G. Würtenberger)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Muu osapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Saksa) (edustajat: asianajajat J.-C. Plate ja R. Kaase)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 6.10.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 842/2013-4), joka koskee MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG:n ja Tayto Group Ltd:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Tayto Group Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 56, 16.2.2015.


title: Asia C-112/06: Kanne  24.2.2006  — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               20.5.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 121/4

         Kanne 24.2.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-112/06)
   (2006/C 121/07)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: M. Konstantinidis)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta
   Vaatimukset
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               a)

               toteaa, että Helleenien tasavalta, joka ei ole toteuttanut tarvittavia toimia, joilla varmistetaan, että

                           —

                           Kreetalla sijaitsevien Mesomourin ja Kouroupitosin kaatopaikkojen jätteistä huolehditaan vaarantamatta ihmisten terveyttä ja ympäristöä

                           —

                           Mesomourin ja Kouroupitosin kaatopaikkojen jätteet annetaan joko yksityiselle tai julkisella jätteenkerääjälle tai yritykselle, joka suorittaa toimia, joilla jätteistä huolehditaan

                           —

                           Mesomourin kaatopaikan, jolle ei ole annettu toiminnan jatkolupaa, toiminta lopetetaan mahdollisimman pikaisesti, ja että lopettamisessa noudatetaan edellytettyä hoitamis- ja hallinnoimismenettelyä,

                     on rikkonut jätteistä annetun direktiivin 75/442/ETY, (1) sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 91/156/ETY (2), 4 ja 8 artiklan sekä kaatopaikoista annetun direktiivin 99/31/EY (3) 14 artiklan b alakohdan mukaisia velvoitteitaan,

               b)

               velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Kantaja katsoo, että jätteistä huolehtiminen Mesomourin ja Kouroupitosin kaatopaikoilla Kreetalla merkitsee niiden velvoitteiden rikkomista, joita Helleenien tasavallalla on jätteistä annetun direktiivin 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 91/156/ETY, 4 ja 8 artiklan sekä kaatopaikoista annetun direktiivin 99/31/EY 14 artiklan b alakohdan nojalla.

               2.

               Siltä osin kuin kyse on Mesomourin valvomattomasta jätteiden kaatopaikasta, komission asiantuntijoiden selvityksen johtopäätökset osoittavat, että 90 000 tonnin suuruinen jätteiden kerrostuma kyseisellä paikalla vaarantaa ihmisten terveyden ja voi vahingoittaa ympäristöä. Lisäksi komissio esittää, että Kreikan viranomaiset eivät ole ryhtyneet toimiin, joita tarvitaan sen varmistamiseksi, että Mesomourissa varastoidut jätteet annetaan yksityiselle tai julkiselle jätteenkerääjälle tai yritykselle, joka suorittaa toimia, joilla jätteistä huolehditaan.
               Komissio lisää, että Kreikan viranomaiset ovat päättäneet, että Mesomourin paikan toiminta on lakkautettava, ja katsoneet välttämättömäksi paikan palauttamisen entiselleen ja tiettyjen edellytysten asettamisen siltä osin kuin kyse on paikasta huolehtimisesta ja sen hallinnoimisesta toiminnan lakkauttamisen jälkeen. Päätökseen ei kuitenkaan sisälly erityistä mukauttamiselle asetettua aikataulua eikä päätöstä ole vielä ryhdytty soveltamaan sen toteuttamista koskevien varojen puutteen takia.

               3.

               Siltä osin kuin kyse on Kouroupitosin vanhasta roskakuopasta, komission asiantuntijoiden selvityksestä ilmeni, että kyseistä roskakuoppaa ei ole palautettu entiselleen, ja siinä huomautetaan mahdollisista ihmisten terveydelle ja ympäristölle koituvista vaaroista. Selvityksessä mainitaan erityisesti, että 1) suuri osa peittona olleesta maa-aineksesta on pyyhkiytynyt pois, että 2) kulumisen stabiliteetti ja vastatoimet ovat riittämättömiä ja että 3) roskakuopassa olemassa olevia jätteitä poltetaan, mikä voi johtaa myrkyllisiin päästöihin. Kreikan viranomaiset eivät myöskään ole toteuttaneet toimia, joita tarvitaan sen varmistamiseksi, että Kouroupitosin jätteet annetaan yksityiselle tai julkiselle jätteenkerääjälle tai yritykselle, joka suorittaa toimia, joilla jätteistä huolehditaan.

      (1)  EYVL L 194, 25.7.1975, s. 39.

      (2)   EYVL L 78, 26.3.1991, s. 32.

      (3)  EYVL L 182, 16.7.1999, s. 1.


title: Asia C-529/06: Kanne 22.12.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta

text:
               24.2.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 42/18

         Kanne 22.12.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-529/06)
   (2007/C 42/32)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: E. Montaguti)

      Vastaaja(t): Luxemburgin suurherttuakunta
   Vaatimukset

               —

               on todettava, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut julkisen sektorin hallussa olevien tietojen uudelleenkäytöstä 17.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/98/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei joka tapauksessa ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

               —

               Luxemburgin suurherttuakunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanolle säädetty määräaika päättyi 1.7.2005.

      (1)  EUVL L 345, s. 90.


title: Asia C-381/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Zamora (Espanja) on esittänyt 17.7.2015 – Javier Ángel Rodríguez Sánchez v. Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, S.A.U. (Banco CEISS)

text:
               14.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 302/26

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Zamora (Espanja) on esittänyt 17.7.2015 – Javier Ángel Rodríguez Sánchez v. Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, S.A.U. (Banco CEISS)
   (Asia C-381/15)
   (2015/C 302/33)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Audiencia Provincial de Zamora

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Javier Ángel Rodríguez Sánchez

      Vastapuoli: Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, S.A.U. (Banco CEISS)

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun direktiivin 93/13/ETY (1) 6 artiklan 1 kohdan mukaista, että lainasopimukseen, jonka vakuutena on kiinteistökiinnitys, otetun vähimmäiskorkoehdon pätemättömäksi toteamisesta kohtuuttomuuden perusteella johtuvat vaikutukset eivät ole taannehtivia sopimuksentekopäivään saakka vaan tiettyyn myöhempään ajankohtaan saakka?

               2)

               Aiheuttaako kohtuuttoman ehdon soveltaminen Tribunal Supremon vahvistaman ajanjakson aikana perusteetonta etua sopimuspuolena olevalle elinkeinonharjoittajalle, jolle ei anneta suojaa yhteisön lainsäädännössä, koska sillä ei palauteta suoritusten tasapainoa sopimuspuolten välille vaan hyödytetään sopimuspuolta, joka otti kohtuuttomaksi todetun taloudellisen ehdon sopimukseen?

               3)

               Onko kansantaloudelle aiheutuvien vakavien häiriöiden vaara sovellettavissa perusteena kohtuuttoman ehdon soveltamisen ja vaikutusten rajoittamiselle, kun kyseessä on kuluttajan nostama yksittäinen kanne, vai onko päinvastoin tässä yksittäisessä kanteessa kyseinen vakava häiriö se häiriö, joka aiheutuu kuluttajan taloudelle [seurauksena siitä, että] pätemättömän lausekkeen vaikutukset rajataan edellä mainittuun ajanjaksoon?

      (1)  EYVL L 95, s. 29.


title: Asia C-497/01: Tribunal d'arrondissement de Luxembourgin 19.12.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Zita modes SARL vastaan Administration de l'enregistrement et des domaines

text:
C 44/10               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             16.2.2002
perusteltava yksityiskohtaisesti erityisillä syillä. Tarkastusten             yhdenmukainen määräytymisperuste (1) – 17 päivänä
osalta mikään ei estä sitä, että muihin jäsenvaltioihin sijoittau-            toukokuuta 1977 annetun neuvoston kuudennen direk-
neet laboratoriot sitoutuvat lupahakemuksen tekemishetkellä                   tiivin 77/388/ETY 5 artiklan 8 kohtaa tulkittava siten,
vapaaehtoisesti noudattamaan ranskalaisia standardeja, eikä                   että varallisuuskokonaisuuden siirtäminen verovelvolli-
mikään myöskään estä ranskalaisia tarkastajia matkustamasta                   selle on riittävä edellytys sille, ettei tätä liiketointa arvonli-
ulkomaille, mikäli laboratoriot, joita asia koskee, suostuvat                 säveroteta, riippumatta siitä, minkälaista toimintaa tämä
niiden tarkastuksiin vapaaehtoisesti.                                         verovelvollinen harjoittaa tai siitä, miten hän käyttää
                                                                              siirretyt tavarat?
                                                                        2.    Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi,
                                                                              onko kuudennen direktiivin 5 artiklan 8 kohtaa tulkittava
                                                                              siten, että varallisuuskokonaisuuden siirtämisellä verovel-
                                                                              volliselle tarkoitetaan sitä, että koko yritys tai sen osa
                                                                              siirretään verovelvolliselle, joka jatkaa luovuttavan yrityk-
Tribunal d’arrondissement de Luxembourgin 19.12.2001                          sen koko liiketoiminnan harjoittamista, vai tarkoitetaan-
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                        ko sillä varallisuuskokonaisuuden luovuttamista koko-
asiassa Zita modes SARL vastaan Administration de                             naan tai osittain sellaiselle verovelvolliselle, joka jatkaa
             l’enregistrement et des domaines                                 luovuttavan yrityksen liiketoiminnan harjoittamista tai
                                                                              joka jatkaa sen harjoittamista osittain luovutetun varalli-
                        (Asia C-497/01)                                       suuskokonaisuuden osalta, vai yksinkertaisesti siten, että
                                                                              sillä tarkoitetaan varallisuuskokonaisuuden luovuttamista
                         (2002/C 44/17)                                       kokonaan tai osittain sellaiselle verovelvolliselle, joka
                                                                              jatkaa kokonaan tai osittain samantyyppistä liiketoimin-
                                                                              taa kuin luovuttaja ilman että yritystä tai yrityksen
                                                                              liiketoiminnan osa-aluetta luovutettaisiin?
Tribunal d’arrondissement de Luxembourg on pyytänyt                     3.    Jos toisen kysymyksen johonkin osaan vastataan myöntä-
19.12.2001 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhtei-                   västi, edellytetäänkö tai sallitaanko 5 artiklan 8 kohdassa
söjen tuomioistuimeen 24.12.2001, Euroopan yhteisöjen tuo-                    se, että jäsenvaltio voi edellyttää, että luovutuksensaajalla
mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Zita modes SARL                        on tätä liiketoimintaa tai sen osa-aluetta harjoittaessaan
vastaan Administration de l’enregistrement et des domaines                    toimivaltaisen viranomaisen myöntämä lupa, jos kyseistä
seuraaviin kysymyksiin:                                                       toimintaa harjoitetaan yhteisöjen tuomioistuimen oikeus-
                                                                              käytännössä tarkoitetun laillisen vaihdannan puitteissa?
1.   Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yh-
     denmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä:            (1) EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1.


title: Asia T-276/03: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio  25.1.2006  — Le Canne v. komissio (Tuomio, jolla komission päätös alentaa yhteisön myöntämän taloudellisen tuen määrää kumotaan — Täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt — Laiminlyöntikanne — Lausunnon antamisen raukeaminen — Vahingonkorvauskanne)

text:
               25.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 74/16

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 25.1.2006 — Le Canne v. komissio
   (Asia T-276/03) (1)

   (Tuomio, jolla komission päätös alentaa yhteisön myöntämän taloudellisen tuen määrää kumotaan - Täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt - Laiminlyöntikanne - Lausunnon antamisen raukeaminen - Vahingonkorvauskanne)
   (2006/C 74/32)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Azienda agricola ”Le Canne” (Porto Viro, Italia) (edustajat: asianajajat F. Mazzonetto ja G. Carraro)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: L. Visaggio ja C. Cattabriga avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta toteamaan, että komissio on lainvastaisesti jättänyt toteuttamatta toimenpiteet, jotka ovat tarpeen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-241/00, Le Canne vastaan komissio, 5.3.2002 antaman tuomion (Kok. 2002, s. II-1251) täytäntöönpanemiseksi. Lisäksi kantaja vaatii korvausta vahingosta, jonka se väittää näiden toimenpiteiden toteuttamatta jättämisestä aiheutuneen.
   Tuomiolauselma

               1)

               Lausunnon antaminen laiminlyöntiä koskevista vaatimuksista raukeaa.

               2)

               Vahingonkorvausvaatimukset hylätään.

               3)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 239, 4.10.2003.


title: Asia T-376/08 P: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 22.6.2009 — Nijs v. tilintarkastustuomioistuin (Valitus — Henkilöstö — Virkamiehet — Jakson 2005/2006 arviointikertomus — Päätös jättää kantaja ylentämättä vuoden 2007 ylennyskierroksella — Tilintarkastustuomioistuimen päätös, jolla jatkettiin tilintarkastustuomioistuimen pääsihteerin virkakautta — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)

text:
               26.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 233/17

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 22.6.2009 — Nijs v. tilintarkastustuomioistuin
   (Asia T-376/08 P) (1)

   (Valitus - Henkilöstö - Virkamiehet - Jakson 2005/2006 arviointikertomus - Päätös jättää kantaja ylentämättä vuoden 2007 ylennyskierroksella - Tilintarkastustuomioistuimen päätös, jolla jatkettiin tilintarkastustuomioistuimen pääsihteerin virkakautta - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)
   2009/C 233/32
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Bart Nijs (Bereldange, Luxemburg) (edustajat: asianajajat F. Rollinger ja A. Hertzog)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin (asiamiehet: T. Kennedy, J.-M. Stenier ja G. Corstens)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, joka tehty asiassa F-1/08, Nijs v. tilintarkastustuomioistuin, 26.6.2008 annetusta Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) määräyksestä (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) ja jolla vaaditaan kyseisen määräyksen kumoamista

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Bart Nijs vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuimelle tässä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 301, 22.11.2008.


title: Asia F-11/12: Virkamiestuomioistuimen määräys 26.6.2012 — Ciora v. komissio

text:
               16.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/33

         Virkamiestuomioistuimen määräys 26.6.2012 — Ciora v. komissio
   (Asia F-11/12)
   2013/C 46/71
   Oikeudenkäyntikieli: romania
   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.


title: Yhdistetyt asiat C-401/13 ja C-432/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 22.1.2015 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Curtea de Apel Cluj – Romania) – Vasiliki Balazs v. Casa Județeană de Pensii Cluj (C-401/13), sekä Casa Județeană de Pensii Cluj v. Attila Balazs (C-432/13) (Ennakkoratkaisupyyntö — Siirtotyöläisten sosiaaliturva — Asetus (ETY) N:o 1408/71 — 7 artiklan 2 kohdan c alakohta — Jäsenvaltioiden välisten sosiaaliturvasopimusten sovellettavuus — Jäsenvaltiosta peräisin oleva, kotimaahansa palannut pakolainen — Työskentelyjaksojen täyttyminen toisen jäsenvaltion alueella — Vanhuusetuuden myöntämistä koskeva hakemus — Hylkääminen)

text:
               30.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 107/5

      Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 22.1.2015 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Curtea de Apel Cluj – Romania) – Vasiliki Balazs v. Casa Județeană de Pensii Cluj (C-401/13), sekä Casa Județeană de Pensii Cluj v. Attila Balazs (C-432/13)
      (Yhdistetyt asiat C-401/13 ja C-432/13) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Asetus (ETY) N:o 1408/71 - 7 artiklan 2 kohdan c alakohta - Jäsenvaltioiden välisten sosiaaliturvasopimusten sovellettavuus - Jäsenvaltiosta peräisin oleva, kotimaahansa palannut pakolainen - Työskentelyjaksojen täyttyminen toisen jäsenvaltion alueella - Vanhuusetuuden myöntämistä koskeva hakemus - Hylkääminen))
      (2015/C 107/05)
      Oikeudenkäyntikieli: romania

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Curtea de Apel Cluj

         Pääasian asianosaiset

         Kantajat: Vasiliki Balazs (C-401/13) ja Casa Județeană de Pensii Cluj (C-432/13)

         Vastaajat: Casa Județeană de Pensii Cluj (C-401/13) ja Attila Balazs (C-432/13)

         Tuomiolauselma

      Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97 ja sellaisena kuin se on muutettuna 18.12.2006 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1992/2006, 7 artiklan 2 kohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että toisen sopimusvaltion kansalaisten, jotka ovat olleet poliittisina pakolaisina toisessa sopimusvaltiossa, sosiaaliturvaetuuksia koskevaa kahdenvälistä sopimusta, joka oli tehty ennen kuin toinen sopimusvaltioista liittyi unioniin ja jota ei mainita asetuksen liitteessä III, ei enää sovelleta sellaisten poliittisten pakolaisten tilanteeseen, jotka ovat palanneet kotimaahansa ennen kahdenvälisen sopimuksen tekemistä ja asetuksen voimaantuloa.

         (1)  EUVL C 298, 12.10.2013.


title: Asia T-216/10: Kanne 10.5.2010 — Monster Cable Products v. SMHV — Live Nation (Music) UK Ltd (MONSTER ROCK)

text:
               17.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/25

         Kanne 10.5.2010 — Monster Cable Products v. SMHV — Live Nation (Music) UK Ltd (MONSTER ROCK)
   (Asia T-216/10)
   2010/C 195/39
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Monster Cable Products, Inc. (Brisbane, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat O. Günzel ja W. von der Osten-Sacken)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Live Nation (Music) UK Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 24.2.2010 asiassa R 216/2009-1 tekemä päätös on kumottava siltä osin kuin valitus hylättiin

               —

               yhteisön tavaramerkkiä koskevaa hakemusta N:o 3333804 ”MONSTER ROCK” tehty väite nro B 754335 on hylättävä kokonaisuudessaan

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”MONSTER ROCK” luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkkiä ”MONSTERS OF ROCK” koskeva yhdistyneen kuningaskunnan tavaramerkkirekisteröinti nro 1313176 luokkaan 16 kuuluvia tavaroita varten, sanamerkkiä ”MONSTERS OF ROCK” koskeva yhdistyneen kuningaskunnan tavaramerkkirekisteröinti nro 1313177 luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten, sanamerkkiä ”MONSTERS OF ROCK” koskeva yhdistyneen kuningaskunnan tavaramerkkirekisteröinti nro 1313178 luokkaan 26 kuuluvia tavaroita varten, sanamerkkiä ”MONSTERS OF ROCK” koskeva yhdistyneen kuningaskunnan tavaramerkkirekisteröinti nro 2299141 luokkiin 9, 16, 25, 41 ja 43 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten, 15 vanhassa jäsenvaltiossa (Pariisin yleissopimuksen 6 a artiklassa tarkoitetulla tavalla) hyvin tunnettu rekisteröimätön tavaramerkki ”MONSTERS OF ROCK”, 15 vanhassa jäsenvaltiossa kaupankäynnissä käytetty rekisteröimätön tavaramerkki ”MONSTERS OF ROCK”, 15 vanhassa jäsenvaltiossa kaupankäynnissä käytetty kaupallinen nimi ”MONSTERS OF ROCK”

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hyväksyttiin kaikkien riidanalaisten tavaroiden osalta ja hakemus hylättiin kokonaisuudessaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta i) arvioi tavaroiden samanlaisuuden/samankaltaisuuden virheellisesti, ii) ei ottanut huomioon tavaramerkkien välisiä, erityisesti käsitteellisiä, eroavaisuuksia ja iii) ei määrittänyt aikaisemman merkin suojan ulottuvuutta.


title: Asian C-256/04 poistaminen rekisteristä

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/32

         Asian C-256/04 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 217/65)

      (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)

   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 16.6.2005 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-256/04, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Helleenien tasavalta.

      (1)  EUVL C 239, 25.9.2004.


title: Asia T-317/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.9.2014 – Holcim (Romania) v. komissio (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä — Tuottamusvastuu — Komissio ei antanut tietoja eikä kieltänyt liiketoimia väitetysti varastetuilla päästöoikeuksilla — Oikeussäännön, jolla annetaan yksityisille oikeuksia, riittävän ilmeinen rikkominen — Ankara vastuu)

text:
               3.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 388/12

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.9.2014 – Holcim (Romania) v. komissio
   (Asia T-317/12) (1)

   ((Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä - Tuottamusvastuu - Komissio ei antanut tietoja eikä kieltänyt liiketoimia väitetysti varastetuilla päästöoikeuksilla - Oikeussäännön, jolla annetaan yksityisille oikeuksia, riittävän ilmeinen rikkominen - Ankara vastuu))
   2014/C 388/13
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Holcim (Romania) SA (Bukarest, Romania) (edustaja: asianajaja L. Arnauts)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: K. Mifsud-Bonnici ja E. White)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä tuottamusvastuun alaan kuuluva vaatimus saada korvaus kantajan siitä syystä, ettei komissio antanut sille tietoja siltä väitetysti varastetuista päästöoikeuksista eikä kieltänyt kaikkia liiketoimia kyseisillä päästöoikeuksilla, väitetysti aiheutuneesta vahingosta ja toisaalta ankaran vastuun alaan kuuluva vahingonkorvausvaatimus.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Holcim (Romania) SA vastaa omista ja Euroopan komission oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 287, 22.9.2012.


title: Asia C-360/99: Tribunale di Brescia - Terza Sezione Civilen 2.9.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Union Factor s.p.a. ym. vastaan Ministero delle Finanze

text:
4.12.1999                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 352/27
3. Asetuksen N:o 1404/99 1 artiklassa vahvistetaan valkoisen            Tribunale di Brescia – Seconda Sezione Stralcion 2.9.1999
     sokerin johdettu interventiohinta Yhdistyneen kunin-               tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
     gaskunnan, Irlannin, Portugalin, Suomen ja Espanjan osal-             asiassa Autogolf s.r.l. vastaan Ministero delle Finanze
     ta, mutta jätetään se vahvistamatta Italian osalta.
                                                                                (Asia C-359/99)
     Italian hallitus katsoo, että yhdenvertaisen kohtelun periaa-
     tetta on loukattu, koska se ei tunne syitä, joiden vuoksi                                  (1999/C 352/43)
     interventiohintaa ei ole vahvistettu Italian osalta, vaikka se
     on kuitenkin vahvistettu näiden muiden jäsenvaltioiden
     osalta.                                                            Tribunale di Brescia – Seconda Sezione Stralcio on pyytänyt
                                                                        2.9.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan
                                                                        yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 24.9.1999, Euroopan
(1) EYVL L 164, 30.6.1999, s. 15.                                       yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Autogolf s.r.l. vastaan
(2) EYVL L 164, 30.6.1999, s. 13.                                       Ministero delle Finanze ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyk-
(3) EYVL L 177, 1.7.1981, s. 4.                                         siin:
                                                                        Ovatko yhteisön oikeuden ja erityisesti 17.7.1969 annetun
                                                                        neuvoston direktiivin 69/335/ETY (1) 10 ja 12 artiklan mukai-
                                                                        sia 23.12.1998 annetun Italian lain nro 448 (GURI,
                                                                        29.12.1998, nro 302, supplemento ordinario) 11 §:n 1 mo-
                                                                        mentin kaltaiset säännökset, joiden mukaan ”yhtiöitä koske-
                                                                        vien muiden toimien” merkitsemisestä rekisteriin vuosina
                                                                        1985-1992 suoritettava julkinen maksu (tassa di concessione
                                                                        governativa) on suoritettava kiinteänä vuosimaksuna, joka on
                                                                        osake- ja kommandiittiyhtiöiden osalta 750 000 Italian liiraa
                                                                        ja rajavastuuyhtiöiden osalta 400 000 Italian liiraa vuodessa.
Tribunale di Brescia – Seconda Sezione Stralcion 2.9.1999
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                  Ovatko yhteisön oikeuden mukaisia lain nro 448/98 11 §:n
asiassa T.M.A. Tecnologie Meccaniche Avanzate s.r.l. ja                 3 momentin kaltaiset säännökset, joiden mukaan kun on
    Federchemicals s.r.l. vastaan Ministero delle Finanze               maksettu 1 momentissa tarkoitettua suurempi summa, laske-
                                                                        taan tästä johtuvalle palautukselle laillisia korkoja sen suuruisi-
                                                                        na kuin ne olivat sinä päivänä, jona tämä laki tuli voimaan (eli
                                                                        2,5 prosenttia vuodessa) eikä 26.1.1961 annetun lain nro 29
                          (Asia C-358/99)                               5 §:ssä, yhdessä sen 1 §:n kanssa ja sellaisena kuin se on
                                                                        myöhemmin muutettuna, tarkoitetun koron suuruisena.
                          (1999/C 352/42)
                                                                        (1) EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25.
Tribunale di Brescia – Seconda Sezione Stralcio on pyytänyt
2.9.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 24.9.1999, Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa T.M.A. Tecnologie Mecca-
niche Avanzate s.r.l. ja Federchemicals s.r.l. vastaan Ministero
delle Finanze ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:
                                                                        Tribunale di Brescia – Terza Sezione Civilen 2.9.1999
Ovatko yhteisön oikeuden ja erityisesti 17.7.1969 annetun               tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
neuvoston direktiivin 69/335/ETY (1) 10 ja 12 artiklan mukai-           asiassa Union Factor s.p.a. ym. vastaan Ministero delle
sia 23.12.1998 annetun Italian lain nro 448 (GURI,                                                  Finanze
29.12.1998, nro 302, supplemento ordinario) 11 §:n 1 mo-
mentin kaltaiset säännökset, joiden mukaan ”yhtiöitä koske-
vien muiden toimien” merkitsemisestä rekisteriin vuosina                                        (Asia C-360/99)
1985-1992 suoritettava julkinen maksu (tassa di concessione
governativa) on suoritettava kiinteänä vuosimaksuna, joka on
osake- ja kommandiittiyhtiöiden osalta 750 000 Italian liiraa                                   (1999/C 352/44)
ja rajavastuuyhtiöiden osalta 400 000 Italian liiraa vuodessa.
                                                                        Tribunale di Brescia – Terza Sezione Civile on pyytänyt
                                                                        2.9.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan
(1) EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25.
                                                                        yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 24.9.1999, Euroopan
                                                                        yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Union Factor s.p.a. ym.
                                                                        vastaan Ministero delle Finanze ennakkoratkaisua seuraaviin
                                                                        kysymyksiin:
 ---pagebreak--- C 352/28               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       4.12.1999
Ovatko yhteisön oikeuden ja erityisesti 17.7.1969 annetun                Euroopan yhteisöjen komission 4.10.1999 Irlantia vastaan
neuvoston direktiivin 69/335/ETY (1) 10 ja 12 artiklan mukai-                                       nostama kanne
sia 23.12.1998 annetun Italian lain nro 448 (GURI,
29.12.1998, nro 302, supplemento ordinario) 11 §:n 1 mo-
mentin kaltaiset säännökset, joiden mukaan ”yhtiöitä koske-                                        (Asia C-370/99)
vien muiden toimien” merkitsemisestä rekisteriin vuosina
1985-1992 suoritettava julkinen maksu (tassa di concessione                                        (1999/C 352/46)
governativa) on suoritettava kiinteänä vuosimaksuna, joka on
osake- ja kommandiittiyhtiöiden osalta 750 000 Italian liiraa
ja rajavastuuyhtiöiden osalta 400 000 Italian liiraa vuodessa.           Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 4.10.1999 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.
                                                                         Kantajan asiamiehet ovat oikeudellinen neuvonantaja Karen
Ovatko yhteisön oikeuden mukaisia lain nro 448/98 11 §:n                 Banks ja oikeudellisessa yksikössä työskentelevä kansallinen
3 momentin kaltaiset säännökset, joiden mukaan kun on                    asiantuntija Manuel Desantes ja prosessiosoite Luxemburgissa
maksettu 1 momentissa tarkoitettua suurempi summa, laske-                c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz,
taan tästä johtuvalle palautukselle laillisia korkoja sen suuruisi-      Centre Wagner, Kirchberg.
na kuin ne olivat sinä päivänä, jona tämä laki tuli voimaan (eli
2,5 prosenttia vuodessa) eikä 26.1.1961 annetun lain nro 29
5 §:ssä, yhdessä sen 1 §:n kanssa ja sellaisena kuin se on               Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
myöhemmin muutettuna, tarkoitetun koron suuruisena.
                                                                         — toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut tietokantojen oikeu-
                                                                              dellisesta suojasta 11.3.1996 annetun Euroopan parlamen-
(1) EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25.                                             tin ja neuvoston direktiivin 96/9/EY (1) mukaisia velvoittei-
                                                                              taan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin täy-
                                                                              täntöönpanon edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnolli-
                                                                              sia määräyksiä, ja
                                                                         — velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Landesgericht Korneuburgin (Itävalta) 21.9.1999 te-
kemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
asiassa Hugo BOSS Aktiengesellschaft vastaan Coalle                      EY 249 artikla (entinen EY:n prustamissopimuksen 189 ar-
                              FA-93                                      tikla), jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulok-
                                                                         seen nähden jokaista jäsenvaltiota, sisältää implisiittisen jäsen-
                                                                         valtioita koskevan velvoitteen noudattaa direktiivissä asetettua
                        (Asia C-367/99)                                  täytäntöönpanon määräaikaa. Määräaika päättyi 1.1.1998
                                                                         ilman, että Irlanti olisi antanut komission vaatimuksissa maini-
                                                                         tun direktiivin täytäntöönpanon edellyttämiä säännöksiä.
                        (1999/C 352/45)
Landesgericht Korneuburg (Itävalta) on pyytänyt 21.9.1999                (1) EYVL L 77, 27.3.1996, s. 20.
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomio-
istuimen kirjaamoon 4.10.1999, Euroopan yhteisöjen tuomio-
istuimelta ennakkoratkaisua asiassa Hugo BOSS Aktiengesell-
schaft vastaan Coalle FA-93 seuraavaan kysymykseen:
Onko väärennettyjen ja laittomasti valmistettujen tavaroiden
vapaaseen liikkeeseen luovutuksen, viennin, jälleenviennin
tai suspensiomenettelyyn asettamisen kieltämistä koskevista
toimenpiteistä 22 päivänä joulukuuta 1994 annettua neu-                  Euroopan yhteisöjen komission 6.10.1999 Italian tasaval-
voston asetusta N:o 3295/94 (EYVL L 341, 30.12.1994,                                        taa vastaan nostama kanne
jäljempänä asetus N:o 3295/94) tulkittava niin, että asetus
koskee myös niitä tilanteita, joissa Euroopan yhteisöön kuulu-                                     (Asia C-372/99)
mattomasta maasta toiseen Euroopan yhteisöön kuulumatto-
maan maahan läpikulkumatkalla olevat, asetuksessa tarkem-
min määritellyt tavarat, voidaan saada oikeuksiaan loukatuiksi                                     (1999/C 352/47)
väittävän kolmannessa maassa kotipaikan omaavan oikeuden-
haltijan hakemuksesta kyseisen asetuksen nojalla jonkin jäsen-
valtion tulliviranomaisten toimenpitein väliaikaisesti pysäyte-          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 6.10.1999 kanteen
tyksi jossakin jäsenmaassa?                                              Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa Italian tasavaltaa vas-
                                                                         taan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön virkamies
                                                                         Paolo Stancanelli, ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o
                                                                         Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg, Luxem-
                                                                         burg.


title: Asia T-42/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 10.9.2008 — Williams v. komissio (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Valmistelevat asiakirjat, jotka koskevat geneettisesti muunnetuista organismeista annetun direktiivin 2001/18/EY hyväksymistä — Oikeuden tutustua asiakirjoihin osittainen epääminen — Oikeuden tutustua asiakirjoihin implisiittinen epääminen — Poikkeukset, jotka koskevat taloudellisten etujen suojelemista, kansainvälisten suhteiden suojelemista ja päätöksentekomenettelyn suojelemista — Perusteluvelvollisuus)

text:
               25.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/16

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 10.9.2008 — Williams v. komissio
   (Asia T-42/05) (1)

   (Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Valmistelevat asiakirjat, jotka koskevat geneettisesti muunnetuista organismeista annetun direktiivin 2001/18/EY hyväksymistä - Oikeuden tutustua asiakirjoihin osittainen epääminen - Oikeuden tutustua asiakirjoihin implisiittinen epääminen - Poikkeukset, jotka koskevat taloudellisten etujen suojelemista, kansainvälisten suhteiden suojelemista ja päätöksentekomenettelyn suojelemista - Perusteluvelvollisuus)
   (2008/C 272/29)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Rhiannon Williams (Bryssel, Belgia) (edustajat: solicitor S. Crosby, solicitor C. Bryant ja asianajaja R. Lang)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: C. Docksey ja P. Costa de Oliveira)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Komission 19.11.2004 tekemän päätöksen evätä osittain kantajalta oikeus tutustua tiettyihin asiakirjoihin, jotka koskevat geneettisesti muunnetuista organismeista annetun lainsäädännön valmistelutöitä, kumoamisvaatimus
   Tuomiolauselma

               1)

               Lausunnon antaminen komission 19.11.2004 tekemän päätöksen evätä Rhiannon Williamsilta osittain oikeus tutustua tiettyihin asiakirjoihin, jotka koskevat geneettisesti muunnetuista organismeista annetun lainsäädännön valmistelutöitä, laillisuudesta sikäli kuin tässä päätöksessä evätään implisiittisesti oikeus tutustua valmisteleviin asiakirjoihin, jotka ovat peräisin komission Kauppapolitiikan pääosastolta (PO) ja jotka koskevat geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön ja neuvoston direktiivin 90/220/ETY kumoamisesta 12.3.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY hyväksymistä, raukeaa.

               2)

               Komission 19.11.2004 tekemä päätös kumotaan sikäli kuin siinä evätään implisiittisesti oikeus tutustua valmisteleviin asiakirjoihin, jotka koskevat direktiivin 2001/18 hyväksymistä ja jotka eivät ole peräisin Kauppapolitiikan PO:lta.

               3)

               Kanne hylätään muilta osin.

               4)

               Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan puolet Williamsin oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 93, 16.4.2005.


title: Asia T-527/09: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 31.1.2012 — Ayadi v. komissio (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet — Asetus (EY) N:o 881/2002 — Asianomaisen poistaminen kyseisten henkilöiden ja yhteisöjen luettelosta — Kumoamiskanne — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               24.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 31.1.2012 — Ayadi v. komissio
   (Asia T-527/09) (1)

   (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet - Asetus (EY) N:o 881/2002 - Asianomaisen poistaminen kyseisten henkilöiden ja yhteisöjen luettelosta - Kumoamiskanne - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2012/C 89/37
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Chafiq Ayadi (Dublin, Irlanti) (edustajat: aluksi B. Emmerson, QC, barrister S. Cox ja solicitor H. Miller, sitten barrister E. Grieves ja H. Miller)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Paasivirta, T. Scharf ja M. Konstantinidis)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: E. Finnegan et R. Szostak)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 881/2002 muuttamisesta 114. kerran 13.10.2009 annetun komission asetuksen (EY) N:o 954/2009 (EUVL L 269, s. 20) kumoamista koskeva vaatimus siltä osin kuin kyseinen toimi koskee kantajaa.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Chafiq Ayadin oikeudenkäyntikulut sekä unionin yleisen tuomioistuimen kassalle maksuttoman oikeudenkäynnin perusteella maksetut määrät.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 148, 5.6.2010.


title: Asia C-524/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 17.10.2011 — Lowlands Design Holding BV v. Minister van Financiën

text:
               28.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 25/28

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 17.10.2011 — Lowlands Design Holding BV v. Minister van Financiën
      (Asia C-524/11)
      (2012/C 25/47)
      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Hoge Raad der Nederlanden

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Lowlands Design Holding BV

         Vastapuoli: Minister van Financiën

         Ennakkoratkaisukysymykset

      Miten on tulkittava yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeitä 6209 20 ja 6211 42 sekä yhdistetyn nimikkeistön alanimikettä 9404 30 nyt esillä olevien vauvoille ja pikkulapsille tarkoitettujen tavaroiden luokittelun kannalta?


title: Asia T-23/10: Kanne 27.1.2010 — Arkema France v. komissio

text:
               27.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/37

         Kanne 27.1.2010 — Arkema France v. komissio
   (Asia T-23/10)
   2010/C 80/61
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Arkema France (Colombes, Ranska) (edustajat: Barrister J. Joshua ja asianajaja E. Aliende Rodríguez)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               on kumottava 11.11.2009 tehdyn komission päätöksen K(2009)8682 1 ja 2 artikla siltä osin kuin ne koskevat kantajaa, ja joka tapauksessa kumottava 1 artiklan 1 kohta siltä osin kuin siinä todetaan, että kantaja osallistui kilpailusääntöjen rikkomiseen tinastabilisaattorien alalla 16.3.1994–31.3.1996

               —

               kantajalle 2 artiklassa määrätyt sakot on kumottava

               —

               siinä tapauksessa, että unionin yleinen tuomioistuin ei kumoa sakkoja kokonaisuudessaan, sen on täyttä harkintavaltaansa käyttäen alennettava niitä huomattavasti

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii tällä kanteellaan, että on kumottava asiassa COMP/38.589 — lämpöstabilisaattorit 11.11.2009 tehty komission päätös, jossa todetaan, että kantaja osallistui kahteen erilliseen EY 81 artiklan (josta on tullut SEUT 101 artikla) rikkomiseen, joista toiseen tinastabilisaattorien ja toiseen ESBO:n alalla.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi seuraavat perusteet:

               Kantaja väittää ensiksi, että kun asetuksen (EY) N:o 1/2003 (1) 25 artiklaa tulkitaan asianmukaisesti, asia Akzo (2) ei katkaise vanhentumisaikaa, ja komission toimivalta määrätä sakkoja oli vanhentunut molempien rikkomisen osalta ”kaksinkertaista vanhentumisaikaa” koskevan kymmenen vuoden säännön perusteella. Kantaja väittää, että komissio teki oikeudellisen virheen, kun se totesi, että ajanjakso, jonka asiaa Akzo koskeva menettely oli vireillä tuomioistuimessa, olisi katkaissut vanhentumisajan, ja että se päätteli virheellisesti, että edellä mainitun asetuksen 25 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua kymmenen vuoden vanhentumisaikaa voitiin pidentää käsiteltävänä olevassa asiassa.

               Kantaja väittää toiseksi, että komissio ei ole osoittanut mitään oikeutettua etua sen ilmoitusluonteisen toteamuksen esittämiseen, jossa se on ilmaissut kilpailusääntöjen rikkomiset, joiden osalta sillä ei ollut mitään toimivaltaa määrätä sakkoja. Kantaja näet toteaa, että komissio voi asetuksen (EY) N:o 1/2003 7 artiklan nojalla tehdä ilmoitusluonteisen toteamuksen siitä, että kilpailusääntöjä on rikottu, jos se ei määrää sakkoa, edellyttäen, että on osoitettu, että komissiolla on oikeutettu etu.

               Kolmanneksi ja kahdesta ensimmäisestä kanneperusteesta itsenäisesti kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin kumoaa riidanalaisen päätöksen 1 artiklan 1 kohtaan sisältyvän ilmoitusluonteisen toteamuksen, jonka mukaan kantaja oli osallistunut kilpailusääntöjen rikkomiseen tinastabilisaattorien alalla 16.3.1994–31.3.1996, ja väittää, että komissio ei ole osoittanut, että sillä on ollut oikeutettu etu tällaisen toteamuksen esittämiseen.

               Neljänneksi ja sen varalta, että unionin yleinen tuomioistuin ei kumoa sakkoja kokonaisuudessaan, kantaja väittää, että komissio ei ole osoittanut, että rikkominen olisi kestänyt pidempään kuin 23.2.1999, ja että tämän vuoksi toisesta kartellijaksosta määrättyä sakkoa tulee alentaa, jotta se heijastaisi rikkomisten lyhyempää kestoa.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003 L 1, s. 1)

      (2)  Yhdistetyissä asioissa T-125/03 ja T-253/03, Akzo Nobel Chemicals ja Akcros Chemicals v. komissio, 17.9.2007 annettu tuomio (Kok., s. II-3523).