title: Asia C-374/07 P: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 20.1.2009 — Mebrom NV v. Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku — Sopimussuhteen ulkopuolinen komission vastuu — Varma ja todellinen vahinko — Tosiseikkojen ja selvitysaineiston vääristäminen — Todistustaakka)

text:
               20.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/20

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 20.1.2009 — Mebrom NV v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-374/07 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Sopimussuhteen ulkopuolinen komission vastuu - Varma ja todellinen vahinko - Tosiseikkojen ja selvitysaineiston vääristäminen - Todistustaakka)
   2009/C 141/35
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Mebrom NV (edustajat: asianajajat K. Van Maldegem ja C. Mereu)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: X. Lewis)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, joka on tehty ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-198/05, Mebrom NV vastaan komissio, 22.5.2007 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi perusteettomana kanteen, jolla pyrittiin saamaan korvausta vahingosta, jonka kantaja oli väitetysti kärsinyt, koska komissio ei ollut ottanut käyttöön tammi- ja helmikuulle 2005 järjestelmää, jonka ansiosta se olisi voinut tuoda Euroopan unioniin metyylibromidia, otsonikerrosta heikentävistä aineista 29.6.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2037/2000 (EYVL L 244, s. 1) 6 ja 7 artiklan mukaisesti

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Mebrom NV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 247, 20.10.2007.


title: Asia T-370/05: Kanne  30.9.2005  — Ranska v. komissio

text:
               10.12.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/16

         Kanne 30.9.2005 — Ranska v. komissio
   (Asia T-370/05)
   (2005/C 315/30)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Ranskan tasavalta (Pariisi, Ranska) (asiamiehet: G. de Bergues ja A. Colomb)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 20 päivänä heinäkuuta 2005 tehty komission päätös K (2005) 2576 lopullinen on kumottava siltä osin kuin siinä jätetään yhteisörahoituksen ulkopuolelle 13 519 122,05 euron suuruinen määrä, koska komissio korjasi niiden pinta-alojen määrittämistä, jotka voivat saada tukea viiniviljelmien rakenneuudistuksen ja uusiin lajikkeisiin siirtymisen toteuttamiseksi vuosina 2001–2003

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Tämän oikeudenkäynnin kohteena olevalla riidanalaisella päätöksellä komissio päätti kantajan viininviljelyä koskevien tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä sellaisen määrän osalta, joka vastasi yhteisörahoituksen ulkopuolelle jätettyä määrää, johtuen yhtäältä uusien istutusten sallitun enimmäismäärän ylittämisestä ja toisaalta korjauksesta, jota komissio sovelsi Ranskan rakenneuudistuksen/uusiin lajikkeisiin siirtymisen toteuttamiseksi tukikelpoisiksi ilmoittamien pinta-alojen ja niiden pinta-alojen välillä, joita komissio piti tukikelpoisina mainittujen tukien osalta, markkinointivuosille 2000–2001 ja 2001–2002. Kantaja kiistää ainoastaan päätöksen toisen osan, joka koskee pinta-alojen eroon perustuvaa korjausta.
   Kantaja vetoaa väitteidensä tueksi kahteen kanneperusteeseen. Ensinnäkin se väittää, että komissio on tulkinnut virheellisesti asetuksen 1258/99 (1) 7 artiklan 4 kohtaa, koska se ei ole osoittanut, että Ranskan hallitus on rikkonut yhteisön sääntöjä viiniviljelmien rakenneuudistuksen ja uusiin lajikkeisiin siirtymisen toteuttamiseksi myönnettävän tuen laskennan osalta, eikä myöskään sitä, että Ranskan hallituksen käyttämästä laskentatavasta on aiheutunut vahinkoa yhteisön talousarvioon.
   Kantajan toinen kanneperuste koskee puutteellisia perusteluja, koska riidanalaisessa päätöksessä ei selvitetä sääntöjä, joita komission mukaan olisi tullut soveltaa viljelemättömiin pinta-aloihin, jotka voitiin ottaa huomioon tuen määrää laskettaessa, eikä perustella selvällä tavalla taloudellista korjausta, joka oli suuruudeltaan 10 prosenttia viiniviljelmien rakenneuudistuksen ja uusiin lajikkeisiin siirtymisen toteuttamiseksi myönnettävien tukien määrästä.

      (1)  Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1258/1999, EYVL L 160, s. 103–112.


title: Asia T-716/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.12.2016 – Gallardo Blanco v. EUIPO – Expasa Agricultura y Ganadería (H:n muotoinen hevosen kuolain) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus H:n muotoisesta hevosen kuolaimesta koostuvan kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiemmat EU-kuviomerkit ja espanjalaiset kuviomerkit — Suhteellinen hylkäysperuste — Aiempien tavaramerkkien tosiasiallinen käyttö — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 kohta — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               6.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/33

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.12.2016 – Gallardo Blanco v. EUIPO – Expasa Agricultura y Ganadería (H:n muotoinen hevosen kuolain)
   (Asia T-716/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus H:n muotoisesta hevosen kuolaimesta koostuvan kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiemmat EU-kuviomerkit ja espanjalaiset kuviomerkit - Suhteellinen hylkäysperuste - Aiempien tavaramerkkien tosiasiallinen käyttö - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 kohta - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2017/C 038/45)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Juan Gallardo Blanco (Los Barrios, Espanja) (edustaja: asianajaja E. Estella Garbayo)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: S. Palmero Cabezas)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Expasa Agricultura y Ganadería SA (Jerez de la Frontera, Espanja) (edustaja: asianajaja A. Bosch Döffert)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 29.9.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 1502/2014-2), joka koskee Expasa Agricultura y Ganadería SA:n ja Juan Gallardo Blancon välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Juan Gallardo Blanco velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 59, 15.2.2016.


title: Asia T-335/15: Kanne 23.6.2015 – Universal Protein Supplements v. SMHV (kehonrakentajan esitys)

text:
               24.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 279/45

         Kanne 23.6.2015 – Universal Protein Supplements v. SMHV (kehonrakentajan esitys)
   (Asia T-335/15)
   (2015/C 279/56)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Universal Protein Supplements Corp. (New Brunswick, Yhdysvallat) (edustaja: barrister S. Malynicz)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: kehonrakentajaa esittävä kuviomerkki – rekisteröintihakemus nro 13 060 991

      Riidanalainen päätös: SMHV:n viidennen valituslautakunnan 6.3.2015 asiassa R 2958/2014-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperuste

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen.


title: Asia F-12/08: Kanne 5.2.2008 — Nardin v. parlamentti

text:
               5.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/50

         Kanne 5.2.2008 — Nardin v. parlamentti
   (Asia F-12/08)
   (2008/C 171/99)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Thierry Nardin (Luxemburg, Luxemburgin suurherttuakunta) (edustaja: asianajaja V. Wiot)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti
   Oikeusriidan kohde ja kuvaus
   Yhtäältä Euroopan parlamentin 2.4.2007 tekemän päätöksen, jossa vahvistettiin kantajan palvelukseentuloa koskevat oikeudet, kumoaminen sikäli kuin siinä ei myönnetty kantajalle ulkomaankorvausta ja toisaalta vastaajan velvoittaminen maksamaan ulkomaankorvaus sekä viivästyskorko ja korvaamaan kantajalle aiheutunut henkinen kärsimys.
   Kantajan vaatimukset

               —

               Euroopan parlamentin 2.4.2007 tekemä päätös, jossa vahvistettiin kantajan palvelukseentuloa koskevat oikeudet, on kumottava sikäli kuin siinä ei myönnetty kantajalle ulkomaankorvausta.

               —

               Euroopan parlamentti on velvoitettava maksamaan kantajalle ulkomaankorvaus, jonka suuruus kuukaudessa on 16 prosenttia peruspalkan kokonaismäärästä, sekä kotitalouslisä ja huollettavaa lasta koskeva lisä, jotka maksetaan kantajalle kuukausittain huhtikuusta 2007 lukien ja kaikilta seuraavilta kuukausilta siihen saakka, kunnes kyseiset määrät on täysin maksettu.

               —

               Tähän on liitettävä 8 prosentin viivästyskorko vuodessa eräpäivistä siihen saakka, kunnes kyseiset määrät on täysin maksettu.

               —

               Euroopan parlamentti on velvoitettava maksamaan kantajalle 10 000 euron suuruinen summa tai mikä tahansa, jopa suurempi, muu summa tälle aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä.

               —

               Euroopan parlamentti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia F-62/13: Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 19.3.2015 – Marcuccio v. komissio (Asianosaisen edustajalle asetettu kielto esiintyä asian käsittelyssä — Uutta edustajaa ei ole nimetty — Kantaja, joka on lakannut vastaamasta virkamiestuomioistuimen yhteydenottoihin — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               4.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 146/47

         Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 19.3.2015 – Marcuccio v. komissio
   (Asia F-62/13) (1)

   ((Asianosaisen edustajalle asetettu kielto esiintyä asian käsittelyssä - Uutta edustajaa ei ole nimetty - Kantaja, joka on lakannut vastaamasta virkamiestuomioistuimen yhteydenottoihin - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2015/C 146/64)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja A.)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja G. Gattinara)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota päätös pidättää kantajan vuoden 2012 heinäkuun työkyvyttömyyskorvauksesta 500 euroa ja hänen vuoden 2012 elo–joulukuun työkyvyttömyyskorvauksista viisi kertaa 504,67 euroa.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen asiassa F-62/13, Marcuccio vastaan komissio, nostetusta kanteesta raukeaa.

               2)

               Luigi Marcuccio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 352, 30.11.2013, s. 26.


title: Euroopan yhteisöjen komission 15.12.1998 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-457/98)

text:
C 71/4                  FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     13.3.1999
     saattoi syntyä perusteltu luottamus siihen, että komis-         tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat komission
     sio hyväksyisi DAFSE:n antaman vahvistuksen.                    oikeudellinen neuvonantaja Dimitrios Goulousis ja oikeu-
                                                                     dellisen osaston virkamies Antonio Aresu ja prosessiosoite
                                                                     Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksikön virkamies
Ð Tosiseikkoja koskevat virheellisyydet.                             Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
(1) Euroopan sosiaalirahaston tehtävistä tehdyn päätöksen
    83/516/ETY soveltamisesta 17 päivänä lokakuuta 1983
                                                                     Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo-
    annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2950/83 (EYVL L 289,
    22.10.1983, s. 1).                                               mioistuin
(2) Asia Branco v. komissio, tuomio 12.1.1995, Kok. 1995,
    s. II-45.
                                                                     Ð toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut
                                                                          EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan,
                                                                          koska se ei ole säädetyssä määräajassa antanut miesten
                                                                          ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteutta-
                                                                          misesta ammatillisissa sosiaaliturvajärjestelmissä anne-
                                                                          tun direktiivin 86/378/ETY muuttamisesta 20 päivänä
Tampereen käräjäoikeuden 31.3.1998 tekemällään väli-
                                                                          joulukuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Suo-
                                                                          96/97/EY (1) noudattamisen edellyttämiä lakeja, ase-
    men valtio/Tullihallitus vastaan Kaupo Salumets ym.
                                                                          tuksia tai hallinnollisia määräyksiä ja koska toissijai-
                         (Asia C-455/98)                                  sesti se ei ole ilmoittanut niistä komissiolle,
                          (1999/C 71/06)
                                                                     Ð velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
Tampereen käräjäoikeus on pyytänyt 31.3.1998 tekemäl-                     käyntikulut.
lään välipäätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisö-
jen tuomioistuimen kirjaamoon 14.12.1998, Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Suomen valtio/Tullihal-          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
litus vastaan Kaupo Salumets ym. ennakkoratkaisua seu-
raavaan kysymykseen:
                                                                     EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen koh-
Onko Euroopan Talousyhteisön verodirektiivejä NDir                   dan ja 5 artiklan määräykset, jotka ovat sitovia, velvoitta-
92/12/ETY/25.2.1992 (1), NDir 92/83/ETY/19.10.1992 (2)               vat jäsenvaltiot toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet
ja NDir 77/388/ETY/17.5.1977 (3) sekä tullikoodeksia                 direktiivien saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjes-
NAs (ETY) N:o 2913/92 12.10.1992 (4) tulkittava niin,                tystä ennen tätä varten säädetyn määräajan päättymistä ja
että verovelvollisuutta ja tullivelkaa koskevia säännöksiä           ilmoittamaan välittömästi näistä toimenpiteistä komissiol-
on sovellettava väkiviinan salakuljetukseen?                         le. Kyseinen määräaika päättyi 1.7.1997 ilman, että Hel-
                                                                     leenien tasavalta olisi ilmoittanut komissiolle niitä toimen-
                                                                     piteitä, joita se on toteuttanut kyseisen direktiivin saatta-
(1) Valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestel-
    mästä sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja
                                                                     miseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä.
    valvonnasta (EYVL, Erityispainos 1994, 09/Nide 02, s. 57).
(2) Alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden
                                                                     (1) EYVL L 46, 17.2.1997.
    yhdenmukaistamisesta (EYVL, Erityispainos 1994, 09/Nide
    02, s. 100).
(3) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaista-
    misesta Ð yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen
    määräytymisperuste (EYVL, Erityispainos 1994, 09/Nide 01,
    s. 28).
(4) Yhteisöjen tullikoodeksista (EYVL, Erityispainos 1994,
    02/Nide 16, Täydentävä, s. 4).
                                                                     Verwaltungsgerichtshofin, Wien (Itävalta) 26.11.1998
                                                                     tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                     asiassa Sutterlüty Gesellschaft mbH & Co vastaan Vorarl-
                                                                     berger Landesregierung, vastapuolena Stadt Dornbirn,
                                                                     Gemeinde Bludesch, Marktgemeinde Rankweil ja
                                                                                Gemeinde Lochau
Euroopan yhteisöjen komission 15.12.1998 Helleenien
               tasavaltaa vastaan nostama kanne                                               (Asia C-460/98)
                         (Asia C-457/98)                                                       (1999/C 71/08)
                          (1999/C 71/07)
                                                                     Verwaltungsgerichtshof, Wien (Itävalta) on pyytänyt
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 15.12.1998                  26.11.1998 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien              yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 17.12.1998, Euroo-


title: Asia C-590/12: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 10.3.2014 (Amtsgericht Winsenin (Luhe) (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Andrea Merten v. ERGO Lebensversicherung AG

text:
               16.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 184/22

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 10.3.2014 (Amtsgericht Winsenin (Luhe) (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Andrea Merten v. ERGO Lebensversicherung AG
   (Asia C-590/12) (1)

   2014/C 184/32
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 46, 16.2.2013.


title: Asia C-284/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour du travail de Bruxelles (Belgia) on esittänyt 10.6.2015 – Office national de l'emploi (ONEm) ja M v. M, Office national de l'emploi (ONEm) ja Caisse Auxiliaire de Paiement des Allocations de Chômage (CAPAC)

text:
               24.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 279/22

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour du travail de Bruxelles (Belgia) on esittänyt 10.6.2015 – Office national de l'emploi (ONEm) ja M v. M, Office national de l'emploi (ONEm) ja Caisse Auxiliaire de Paiement des Allocations de Chômage (CAPAC)
   (Asia C-284/15)
   (2015/C 279/27)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour du travail de Bruxelles

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Office national de l'emploi (ONEm) ja M

      Vastaajat: M, Office national de l'emploi (ONEm) ja Caisse Auxiliaire de Paiement des Allocations de Chômage (CAPAC)

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko sosiaaliturva-asetuksen N:o 1408/71 (1) 67 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että se on esteenä sille, että jäsenvaltio kieltäytyy sellaisten työskentelykausien yhteenlaskemisesta, jotka ovat edellytyksenä osa-aikatyöstä saatavan palkkatulon täydentämiseen tarkoitettua työttömyyskorvausta koskevan oikeuden saamiselle, kun henkilölle ei ole kertynyt tätä työtä edeltävältä ajalta kyseisessä jäsenvaltioissa täyttyneitä vakuutus- tai työskentelykausia?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko sosiaaliturva-asetuksen N:o 1408/71 67 artiklan 3 kohta yhteensopiva erityisesti

                           —

                           SEUT 48 artiklan kanssa siltä osin kuin kyseisen asetuksen 67 artiklan 3 kohdassa työskentelykausien yhteenlaskemiselle asetettu ehto on luonteeltaan sellainen, että se rajoittaa työntekijöiden vapaata liikkuvuutta ja heidän pääsyään tiettyihin osa-aikatöihin

                           —

                           SEUT 45 artiklan kanssa, koska siinä määrätään, että ”kaikki kansalaisuuteen perustuva jäsenvaltioiden työntekijöiden syrjintä työsopimusten tekemisessä sekä palkkauksessa ja muissa työehdoissa poistetaan” ja että työntekijöillä on oikeus ”hakea tosiasiallisesti tarjottua työtä” (osa-aikatyö mukaan luettuna) toisesta jäsenvaltiosta ja ”liikkua tässä tarkoituksessa vapaasti jäsenvaltioiden alueella” sekä oleskella siellä ”työn tekemiseksi tämän valtion kotimaisten työntekijöiden työsuhdetta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten mukaisesti”

                           —

                           Euroopan unionin perusoikeuskirjan 15 artiklan 2 kohdan kanssa, koska siinä vahvistetaan, että ”jokaisella unionin kansalaisella on vapaus hakea työtä, tehdä työtä – – missä tahansa jäsenvaltiossa”?

      (1)  Neuvoston asetus (EY) N:o 1408/71, annettu 14 päivänä kesäkuuta 1971, sosiaaliturvajärjestelmän soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä, sellaisena kuin se on muutettuna ja saatettuna ajan tasalle 2 päivänä joulukuuta 1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97 (EYVL L 28, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 29 päivänä kesäkuuta 1998 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1606/98 (EYVL L 209, s. 1; jäljempänä sosiaaliturva-asetus N:o 1408/71).


title: Asia C-501/07 P: Valitus, jonka S.A.BA.R. SpA on tehnyt 19.11.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-176/07, S.A.BA.R. SpA v. Euroopan yhteisöjen komissio, 17.9.2007 antamasta määräyksestä

text:
               9.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 37/4

         Valitus, jonka S.A.BA.R. SpA on tehnyt 19.11.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-176/07, S.A.BA.R. SpA v. Euroopan yhteisöjen komissio, 17.9.2007 antamasta määräyksestä
   (Asia C-501/07 P)
   (2008/C 37/05)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Valittajt: S.A.BA.R. SpA (edustajat: avvocato E. Coffrini ja avvocato F. Tesauro)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Valituksen kohteena oleva ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys on kumottava ja/tai sitä on kokonaisuudessaan muutettava ja on tehtävä asianmukaiset oikeudelliset päätelmät.

               —

               Ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyn kanteen mukaiset vaatimukset on hyväksyttävä.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valtiontuesta, joka koskee Italian myöntämiä verovapautuksia ja halpakorkoisia lainoja yleishyödyllisille laitoksille, joiden osake-enemmistö on julkisessa omistuksessa, 5.6.2002 (1) tehdyllä komission päätöksellä todettiin yhteismarkkinoille soveltumattomiksi valtiontuiksi lain N:o 549/1995 3 §:n 70 momentin ja asetuksen N:o 331/1993 66 §:n 14 momentin, sellaisina kuin ne ovat muutettuina, mukainen vapautus tuloverosta sellaisille osakeyhtiöille, joiden osake-enemmistö on julkisen sektorin omistuksessa ja jotka harjoittavat yleishyödyllistä toimintaa. Komission päätös ei koskenut tiettyjä yksilöityjä yhtiöitä, vaan se koski lain N:o 241/1990 22 artiklaan mukaisesti perustettuja yhtiöitä, joiden osake-enemmistö on julkisen sektorin omistuksessa. Päätöstä ei tämän vuoksi annettu tiedoksi millekään yhtiölle (eikä sitä annettu tiedoksi kantajalle), koska adressaatteja ei ollut yksilöity. Italian valtio pani kyseisen päätöksen täytäntöön 15.2.2007 antamallaan asetuksella N:o 10 ja antoi takaisinperimistä koskevan tehtävän Agenzie delle Entratelle (veroviranomaisille). Tämän johdosta Guastallan Agenzia delle Entrate lähetti 20.3.2005 kantajayhtiölle seuraavat maksumääräykset: N:o 3796, päivätty 15.3.2007, pääoma 1 912 128,47 euroa, minkä lisäksi korkoja 2 192 225 euroa; N:o 3799, päivätty 15.3.2007, pääoma 815 406,94 euroa, minkä lisäksi korkoja 783 529 euroa, N:o 3800, päivätty 15.3.2007, pääoma 439 549,29 euroa, minkä lisäksi korkoja 712 588 euroa.
   Koska kantajayhtiö ei kuitenkaan ole yhtiö, jonka osake-enemmistö on julkisen sektorin omistuksessa, vaan se on kokonaan julkinen yhtiö, ”komission päätelmiä ja sen tekemää päätöstä” ei voida soveltaa kantajayhtiöön.
   Kantaja vastaa in house -periaatteella kahdeksan osakkeenomistajana olevan kunnan julkisista palveluista ja se on perustettu nimenomaisesti tähän tarkoitukseen asiaa koskevan lainsäädännön mukaisesti.
   Kantaja hallinnoi näitä julkisia palveluja monopoliasemassa pääasiallisesti paikallisesti ja siten, että se ei voi vaikuttaa vapaaseen kilpailuun, jota ei voi esiintyä, kun ei ole markkinoita.
   Yhtiö, jonka pääoma on kokonaan julkisessa omistuksessa, on vain sen osakkeenomistajana olevien kuntien välillinen toimielin, ja kunnat ovat komission riitauttaman taloudellisen tuen todellisia saajia.
   Kantajalle myönnettyä vapautusta verosta ei voida objektiivisesti eikä subjektiivisesti luokitella valtiontueksi ja EY 87 artiklan vastaiseksi.
   Edellä esitetyistä syistä komission päätöksestä nostettiin kanne ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa. Kanne rekisteröitiin asianumerolla T-176/07 ja se osoitettiin neljännen jaoston ratkaistavaksi. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ratkaisi asian 17.9.2007 antamallaan määräyksellä tutkimatta jättämisestä; perusteluna oli se, että ei ollut noudatettu EY 230 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua määräaikaa, jonka mukaan kumoamiskanne on pantava vireille kahden kuukauden kuluessa tapauksen mukaan joko säädöksen julkaisemista tai siitä, kun se on annettu kantajalle tiedoksi, taikka jollei sitä ole julkaistu tai annettu tiedoksi, siitä, kun kantaja on saanut siitä tiedon ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 102 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
   Kantaja katsoo, että tämä päätelmä on perusteeton myös asioissa 730/79 17.9.1980 annetun tuomion (2), asiassa 323/82 14.11.1984 annetun tuomion (3) ja asiassa T-358/94 12.12.1996 annetun tuomion (4) valossa sekä ennen kaikkea yhteisöjen tuomioistuimen kolmannen jaoston asiassa C-346/03 23.2.2006 antaman tuomion (5) valossa, minkä vuoksi kantaja vaatii määräyksen muuttamista.
   Kantaja toteaa, että kanne ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa nostettiin heti kun kantajayhtiö sai tietoonsa, että se oli yksi komission tekemän päätöksen adressaateista, toisin sanoen silloin, kun se sai tiedon Agenzia delle Entraten lähettämistä maksumääräyksistä.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräystä koskevana toisena valitusperusteena kantaja esittää, että määräyksessä on sovellettu EY 225 artiklaa virheellisesti.
   Komission päätöksen kumoamista koskevan vaatimuksen on katsottava liittyvän kiinteästi yhteen sen vaatimuksen kanssa, että on todettava, että päätös ei koske kantajaa, minkä vuoksi kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräystä on muutettava myös kyseisen tuomioistuimen asiallisen toimivallan todetun puuttumisen osalta.

      (1)  EUVL 2003, L 77, s. 21.

      (2)  Kok. 1980, s. 2671.

      (3)  Kok. 1984, s. 3809.

      (4)  Kok. 1996, s. II-2109.

      (5)  Kok. 2005, s. I-6159.


title: Asia F-64/10: Kanne 3.8.2010 — Mantzouratos v. parlamentti

text:
               9.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 274/33

         Kanne 3.8.2010 — Mantzouratos v. parlamentti
   (Asia F-64/10)
   ()
   2010/C 274/51
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Andreas Mantzouratos (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen Euroopan parlamentin päätöksen kumoaminen, jolla kantaja jätettiin ylentämättä palkkaluokkaan AD 13 vuoden 2009 ylennyskierroksella, ja niiden päätösten kumoaminen, joilla ylennettiin tähän palkkaluokkaan virkamiehiä, joilla on vähemmän ansiopisteitä kuin kantajalla

      Vaatimukset

               —

               Euroopan parlamentin päätös, jolla kantaja jätettiin ylentämättä palkkaluokkaan AD 13 vuoden 2009 ylennyskierroksella, ja ne päätökset, joilla ylennettiin tähän palkkaluokkaan virkamiehiä, joilla on vähemmän ansioita (ansiopisteitä) kuin kantajalla, on kumottava, ja

               —

               Euroopan parlamentti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-369/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 26.6.2007 (VAT and Duties Tribunal, Londonin (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Hutchison 3G UK Ltd, mmO 2 plc, Orange 3G Ltd, T-Mobile (UK) Ltd ja Vodafone Group Services Ltd v. Commissioners of Customs & Excise (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Verolliset liiketoimet — Taloudellisen toiminnan käsite — 4 artiklan 2 kohta — Sellaisten toimilupien myöntäminen, joiden perusteella voidaan käyttää määrättyä telepalveluille varattua radiotaajuutta)

text:
               25.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 199/3

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 26.6.2007 (VAT and Duties Tribunal, Londonin (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Hutchison 3G UK Ltd, mmO2 plc, Orange 3G Ltd, T-Mobile (UK) Ltd ja Vodafone Group Services Ltd v. Commissioners of Customs & Excise
   (Asia C-369/04) (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Verolliset liiketoimet - Taloudellisen toiminnan käsite - 4 artiklan 2 kohta - Sellaisten toimilupien myöntäminen, joiden perusteella voidaan käyttää määrättyä telepalveluille varattua radiotaajuutta)
   (2007/C 199/05)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   VAT and Duties Tribunal, London
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Hutchison 3G UK Ltd, mmO2 plc, Orange 3G Ltd, T-Mobile (UK) Ltd ja Vodafone Group Services Ltd

      Vastaaja: Commissioners of Customs & Excise
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — VAT and Duties Tribunal, London — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 4 artiklan 1, 2 ja 5 kohdan tulkinta — Taloudellisen toiminnan käsite — Julkisoikeudellisen yhteisön viranomaisen ominaisuudessa harjoittama toiminta tai suorittamat liiketoimet — Taajuuksien jakaminen matkapuhelinoperaattoreille huutokaupalla
   Tuomiolauselma
   Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 4 artiklan 1 ja 2 kohtaa on tulkittava siten, että se, että taajuuksien osoittamisesta vastaava kansallinen sääntelyviranomainen myöntää kolmannen sukupolven matkaviestintää (niin sanottu UMTS) koskevien toimilupien kaltaisia toimilupia järjestämällä huutokaupan oikeuksista käyttää televiestintälaitteita, ei ole kyseisessä säännöksessä tarkoitettua taloudellista toimintaa eikä se näin ollen kuulu kyseisen direktiivin soveltamisalaan.

      (1)  EUVL C 273, 6.11.2004.


title: Asia T-406/04: André Bonnet'n 4.10.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta vastaan nostama kanne

text:
               4.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/50

         André Bonnet'n 4.10.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta vastaan nostama kanne
   (Asia T-406/04)
   (2004/C 300/96)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   André Bonnet, kotipaikka Saint Pierre de Vassols (Ranska), on nostanut 4.10.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Hervé de Lepineau ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa 11.2.2004, 4.3.2004 ja 2.7.2004 tehdyt päätökset sekä päätöksen, jolla toinen henkilö on nimitetty virkaan, johon kantaja olisi pitänyt nimittää;

               —

               toteaa, että 4.2.2004 tapahtuneen palvelukseen ottamisen on tultava täysimääräisesti voimaan 1.3.2004 lukien;

               —

               velvoittaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen maksamaan kantajalle 100 000 euroa henkisestä kärsimyksestä sekä 5 000 euroa kuukaudessa 1.3. lukien siihen saakka, kunnes kantaja tosiasiasiallisesti aloittaa tehtävien hoidon;

               —

               toissijaisesti, mikäli ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päätös on sellainen, ettei kantajan tehtävien hoidon tosiasiallinen aloittaminen ole sen perusteella väistämätöntä, velvoittaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen maksamaan kantajalle 260 000 euroa laillisine korkoineen tämän vaatimuksen esittämisestä lukien;

               —

               joka tapauksessa velvoittaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kanneperusteet, joihin kantaja vetoaa, ovat samanlaiset kuin saman kantajan asiassa T-132/04 (1) käyttämät kanneperusteet.

      (1)  EUVL C 168, 26.6.2004, s. 7.


title: Asia C-533/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 4.5.2010 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — TNT Express Nederland B.V. v. AXA Versicherung AG (Oikeudellinen yhteistyö siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa — Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano — Asetus (EY) N:o 44/2001 — 71 artikla — Jäsenvaltioiden erityisillä oikeudenaloilla tekemät sopimukset — Tavaran kansainvälisessä tiekuljetuksessa käytettävästä rahtisopimuksesta tehty yleissopimus (CMR))

text:
               3.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 4.5.2010 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — TNT Express Nederland B.V. v. AXA Versicherung AG
   (Asia C-533/08) (1)

   (Oikeudellinen yhteistyö siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa - Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano - Asetus (EY) N:o 44/2001 - 71 artikla - Jäsenvaltioiden erityisillä oikeudenaloilla tekemät sopimukset - Tavaran kansainvälisessä tiekuljetuksessa käytettävästä rahtisopimuksesta tehty yleissopimus (CMR))
   2010/C 179/10
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: TNT Express Nederland B.V.

      Vastaaja: AXA Versicherung AG

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) — Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (Bryssel I -asetus) (EYVL 2001 L 12, s. 1) 71 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan a alakohdan ja b alakohdan toisen alakohdan tulkinta — Suhde tavaran kansainvälisessä tiekuljetuksessa käytettävästä rahtisopimuksesta 19.5.1956 Genevessä allekirjoitettuun yleissopimukseen (CMR) — Vireilläolovaikutus — Samanaikaisuutta koskevat säännöt

      Tuomiolauselma

               1)

               Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 71 artiklaa on tulkittava siten, että pääasian kaltaisessa asiassa tavaran kansainvälisessä tiekuljetuksessa käytettävästä rahtisopimuksesta Genevessä 19.5.1956 allekirjoitetun yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Genevessä 5.7.1978 allekirjoitetulla pöytäkirjalla, vireilläolovaikutusta koskevassa 31 artiklan 2 kappaleessa ja sen täytäntöönpanokelpoisuutta koskevassa 31 artiklan 3 kappaleessa määrätyn kaltaisia erityisiä oikeudenaloja koskevan yleissopimuksen mukaisia tuomioistuinten toimivaltaa sekä tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevia sääntöjä sovelletaan, jos niiden ennustettavuus on hyvä, jos niillä helpotetaan asianmukaista lainkäyttöä ja mahdollistetaan se, että rinnakkaiset oikeudenkäynnit saadaan mahdollisimman vähiin, ja jos niillä varmistetaan siviili- ja kauppaoikeudellisten tuomioiden vapaa liikkuvuus ja keskinäinen luottamus lainkäyttöön (favor executionis) unionissa ehdoin, jotka ovat vähintään yhtä suotuisia kuin kyseisessä asetuksessa säädetyt ehdot.

               2)

               Unionin tuomioistuin ei ole toimivaltainen tulkitsemaan tavaran kansainvälisessä tiekuljetuksessa käytettävästä rahtisopimuksesta tehdyn yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, 31 artiklaa.

      (1)  EUVL C 44, 21.2.2009.


title: Asia T-255/12: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.12.2012 — Vakili v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iraniin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden leviäminen — Varojen jäädyttäminen — Poistaminen niiden henkilöiden luettelosta, joita kyseiset toimenpiteet koskevat — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               16.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.12.2012 — Vakili v. neuvosto
   (Asia T-255/12) (1)

   (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden leviäminen - Varojen jäädyttäminen - Poistaminen niiden henkilöiden luettelosta, joita kyseiset toimenpiteet koskevat - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2013/C 46/33
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Bahman Vakili (Teheran, Iran) (edustaja: asianajaja J. M. Thouvenin)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bishop ja I. Rodios)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 1.12.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/783/YUTP (EUVL L 319, s. 71), Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 961/2010 täytäntöönpanosta 1.12.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1245/2011 (EUVL L 319, s. 11) ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 (EUVL L 88, s. 1) kumoamisesta kantajaa koskevilta osin sekä vaatimus 23.3.2012 päivätyn neuvoston kirjeen kumoamisesta

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Bahman Vakilin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 258, 25.8.2012.


title: Asia C-174/09: Kanne 14.5.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Puolan tasavalta

text:
               18.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 167/6

         Kanne 14.5.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Puolan tasavalta
   (Asia C-174/09)
   2009/C 167/10
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Kaduczak ja S. Schønberg)

      Vastaaja: Puolan tasavalta

      Vaatimukset

               —

               on todettava, että Puolan tasavalta ei ole noudattanut energiaa käyttävien tuotteiden ekologiselle suunnittelulle asetettavien vaatimusten puitteista 6.7.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/32/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja koska se ei ainakaan ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

               —

               Puolan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Määräaika direktiivin 2005/32/EY saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä päättyi 11.8.2007. Kuitenkaan kanteen nostamisen aikaan vastaaja ei vielä ollut toteuttanut kaikkia direktiivin täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä tai ainakaan ollut ilmoittanut näistä komissiolle.

      (1)  EUVL L 191, s. 29.


title: Asia T-619/13 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.12.2014 – Valittajana Faita ja muuna osapuolena ETSK (Muutoksenhaku — henkilöstö — Virkamiehet — Työpaikkakiusaaminen — Avustamatta jättäminen ja huolenpitovelvollisuuden laiminlyönti — Oikeudellinen virhe — Puolustautumisoikeudet)

text:
               9.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/51

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.12.2014 – Valittajana Faita ja muuna osapuolena ETSK
   (Asia T-619/13 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - henkilöstö - Virkamiehet - Työpaikkakiusaaminen - Avustamatta jättäminen ja huolenpitovelvollisuuden laiminlyönti - Oikeudellinen virhe - Puolustautumisoikeudet))
   (2015/C 046/65)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Carla Faita (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas ja J.-N. Louis)

      Muu osapuoli: Euroopan talous- ja sosiaalikomitea (ETSK) (asiamiehet: M. Pascua Mateo ja L. Camarena Januzec, avustajinaan asianajajat M. Troncoso Ferrer ja F.-M. Hislaire)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, jossa vaaditaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen asiassa F-92/11, Faita vastaan ETSK, 16.9.2013 antaman tuomion (Kok. H., EU:F:2013:130) kumoamista.

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Carla Faita vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan talous- ja sosiaalikomitean (ETSK) oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 24, 25.1.2014.


title: Asia T-192/13: Kanne 2.4.2013 — Transworld Oil Computer Centrum ym. v. Eurojust

text:
               15.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/30

         Kanne 2.4.2013 — Transworld Oil Computer Centrum ym. v. Eurojust
   (Asia T-192/13)
   2013/C 171/57
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Transworld Oil Computer Centrum BV (Berg en Dal, Alankomaat), Transworld Payment Solutions Ltd (Bermuda), Transworld ICT Solutions Ltd (Bangalore, Intia), Transworld Oil USA, Inc. (Houston, Texas, Yhdysvallat), Bermuda First Curaçao Ltd (Bermuda) ja Johannes Christiaan Marinus Augustinus Maria Deuss (Bermuda) (edustaja: asianajaja T. Barkhuysen)

      Vastaaja: Eurojust

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Eurojustin 2.2.2013 tekemän vahvistamispäätöksen

               —

               kehottamaan Eurojustia ratkaisemaan 31.12.2012 tehdyn uudistetun pyynnön ottaen huomioon unionin yleisen tuomioistuimen ratkaisun

               —

               velvoittamaan Eurojustin korvaamaan tämän kannekirjelmän käsittelystä aiheutuneet kulut ja uudistetun hakemuksen yhteydessä aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että Eurojust on laiminlyönyt tutkia kaikki ne oikeudelliset perusteet, joihin kantajat nojautuvat.
               Tietojensaantipyyntö, joka on esitetty 4.10.2012, ja 31.12.2013 esitetty uudistettu tietojensaantipyyntö perustuvat useisiin eri perusteisiin, joita ovat muun muassa Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10 artikla sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan (EUVL 2010, C 83, s. 389) 8 artiklan 2 kohta, 41 artiklan 2 kohta ja 42 artikla. Eurojust on tästä huolimatta tehnyt riidanalaiseen päätökseen sisältyvän ratkaisunsa pelkästään oikeutta tutustua Eurojustin asiakirjoihin koskevien oikeussääntöjen perusteella. Eurojust on oikeudenvastaisesti jättänyt tarkastelunsa ulkopuolelle ne muut perusteet, joihin kantajat ovat vedonneet.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että vahvistuspäätös on tehty huolellisuusvaatimusta noudattamatta ja sen perustelut ovat puutteelliset.
               Eurojust kieltäytyy pyydettyjen tietojen antamisesta vetoamalla poikkeamisperusteisiin, joista säädetään oikeutta tutustua Eurojustin asiakirjoihin koskevien sääntöjen 4 artiklan ensimmäisen kohdan a ja b alakohdassa. Riidanalaisessa päätöksessä Eurojust ei kuitenkaan perustele ainakaan riittävästi, minkä vuoksi ja missä määrin näitä poikkeuksia olisi sovellettava nyt kyseessä olevassa tapauksessa.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu oikeutta tutustua Eurojustin asiakirjoihin koskevien sääntöjen 4 artiklan ensimmäisen kohdan a alakohdassa säädettyjen poikkeamisperusteiden ”meneillään oleva kansallinen tutkinta” ja ”vakavan rikollisuuden torjunta” virheelliseen soveltamiseen.
               Kantajilla on järkevä ja perusteltu epäily siitä, että yksi tai useampi lainvalvontaviranomainen on menetellyt lainvastaisella tavalla rikoksen esitutkinnassa. Voidakseen tarkemmin perustella nämä epäilyt kantajat ovat muun muassa esittäneet Eurojustille tietojensaantipyynnön. Eurojust väittää, ettei pyydettyjä tietoja voida antaa, koska esitutkinta on vielä meneillään. Kantajien mielestä Eurojust vetoaa näihin poikkeamisperusteisiin oikeudenvastaisesti ja ilman riittäviä perusteita.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu oikeutta tutustua Eurojustin asiakirjoihin koskevien sääntöjen 4 artiklan ensimmäisen kohdan b alakohdassa säädetyn poikkeamisperusteen ”henkilöiden yksityiselämän ja koskemattomuuden suoja” virheelliseen soveltamiseen.
               Eurojust ei ole väittänyt eikä perustellut, että pyydettyihin asiakirjoihin sisältyisi kolmansia osapuolia koskevia henkilötietoja. Pelkästään se seikka, että asiakirjaan sisältyy henkilötietoja, ei myöskään välttämättä merkitse yksityiselämään tai koskemattomuuteen puuttumista. Mahdolliset virkamiesten lausumat, joita ei ole annettu yksityishenkilön asemassa, eivät voi olla peruste kieltäytyä pyydettyjen tietojen antamisesta.
               Siinä tapauksessa, että asiassa on kyse henkilöiden yksityiselämän ja koskemattomuuden suojasta, Eurojustin olisi pitänyt tutkia, voidaanko pyydetyt asiakirjat kuitenkin antaa ja jos niin miltä osin — tarvittaessa anonymisoituina tai osittain. Eurojust on menetellyt virheellisesti jättäessään tämänkin tekemättä.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu Neljäs kanneperuste, joka perustuu oikeutta tutustua Eurojustin asiakirjoihin koskevien sääntöjen 4 artiklan ensimmäisen kohdan a alakohdassa säädetyn poikkeamisperusteen ”ammatillista salassapitovelvollisuutta koskevien voimassa olevien sääntöjen vaikutukset” virheelliseen soveltamiseen.
               Tähän poikkeamisperusteeseen vetoamista ei ole perusteltu. Kantajien ei ole mahdollista tietää, minkä salassapitosääntöjen soveltamisesta tässä voi olla kysymys, ja epäilevät, ettei sellaisia salassapitosääntöjä ole, jotka estäisivät pyydettyjen asiakirjojen antamisen.


title: Asia T-280/17: Kanne 9.5.2017 – GE.CO.P. v. komissio

text:
               3.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 213/37

         Kanne 9.5.2017 – GE.CO.P. v. komissio
   (Asia T-280/17)
   (2017/C 213/51)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: GE.CO.P General Costruzioni e Progettazioni SpA (Rooma, Italia) (edustaja: asianajaja G. Naticchioni)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että vahvistettuaan ensin, että Euroopan komissio – infrastruktuuri- ja logistiikkatoimisto (Luxemburg) – teki lainvastaisesti 7.3.2017 päätöksen, jossa kantaja GE.CO.P. S.p.A. suljetaan kahdeksi vuodeksi EU:n tarjouspyyntömenettelyistä ja jonka mukaan tämä päätös julkaistaan, unionin yleinen tuomioistuin kumoaa kyseisen päätöksen ja kaikki sitä seuraavat tai edeltäneet toimet, myös ne, jotka eivät ole GE.CO.P:n tiedossa. Vastaajan on korvattava tästä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Riidanalaisen päätöksen perustana on se, että komissio irtisanoi viran puolesta 5.8.2015 GE.CO.P:lle annetun hankintasopimuksen nro 09bis/2012/OIL – erä 1, joka koski kahden Luxemburgissa sijaitsevan Foyer européen -nimisen rakennuksen kunnostamista.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi, että unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä annetun asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 muuttamisesta 28.10.2015 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) 2015/1929 (EUVL 2015 L 286, s. 1) 8 artiklaa on rikottu, minkä lisäksi Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklaa on rikottu.
   Riidanalaista päätöstä ei edeltänyt sääntöjenmukainen kontradiktorinen menettely. Kantaja väittää, että sille ei ilmoitettu poissulkemismenettelyn alkamisesta, joten sillä ei ollut mahdollisuutta puolustautua menettelyssä eikä esittää puolustuksekseen perusteita viranomaiselle.
   Jos kantajalle olisi annettu mahdollisuus puolustautua, se olisi esittänyt puolustuksekseen väitteitä, jotka olisivat todennäköisesti voineet johtaa viranomaisen tekemään toisenlaiseen ratkaisuun asiassa ja koko menettelyssä toiseen, GE.CO.P:n kannalta edullisempaan lopputulokseen.


title: Asia T-8/06: Kanne  12.1.2006  — FAB Fernsehen aus Berlin GmbH v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               8.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/31

         Kanne 12.1.2006 — FAB Fernsehen aus Berlin GmbH v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia T-8/06)
   (2006/C 86/62)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: FAB Fernsehen aus Berlin GmbH (Berliini, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Böken)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Komission 9.11.2005 tekemä päätös (K(2005) 3903 lopullinen (valtiontuesta, jonka Saksan liittotasavalta on myöntänyt maanpäällisten digitaalitelevisiolähetysten (DVB-T) aloittamiselle Berlin-Brandenburgissa) on kumottava.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja riitauttaa valtiontuesta maanpäällisten digitaalitelevisiolähetysten (DVB-T) aloittamiselle Berlin-Brandenburgissa myönnettävästä tuesta 9.11.2005 tehdyn komission päätöksen K(2005) 3903 lopull. Komissio totesi riidanalaisessa päätöksessään, että Saksan liittotasavallan niille yksityisille yleisradiopalvelun tarjoajille, jotka osallistuivat DVB-T:hen, maksama tuki oli yhteismarkkinoille soveltumatonta ja velvoitti Saksan liittotasavallan perimään takaisin tuensaajille — ja näin ollen myös kantajalle — sääntöjenvastaisesti maksetut tuet.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi, että myönnetty rahoitus ei ole EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea. Kysymyksessä ei ole tuki myöskään sen vuoksi, että EY 86 artiklan 2 kohdan mukaiset edellytykset täyttyvät. Kantaja väittää edelleen, että toimenpide kantajan tapauksessa ei rajoita jäsenvaltioiden välistä kauppaa, minkä vuoksi riidanalainen päätös on lainvastainen.
   Kantaja perustaa kanteensa lisäksi siihen, että jos rahoituksen katsottaisiin olevan EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea, se olisi EY 87 artiklan 3 kohdan mukaan yhteismarkki- noille soveltuva. Tältä osin kantaja väittää, että vastaaja on käyttänyt harkintavaltaansa väärin tarkastellessaan sitä, onko rahoitus EY 87 artiklan 3 kohdan b ja d alakohdan mukaista ja yhteismarkkinoille soveltuvaa.


title: Asia C-35/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.11.2012 (High Court of Justicen (Chancery Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Test Claimants in the FII Group Litigation v. Commissioners of Inland Revenue ja The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs (SEUT 49 ja SEUT 63 artikla — Osingonjako — Yhteisövero — Asia C-446/04 — Test Claimants in the FII Group Litigation — Tuomion tulkinta — Taloudellisen kaksinkertaisen verotuksen välttäminen — Vapautus- ja hyvitysjärjestelmän välinen vastaavuus — Käsitteet ”verokanta” ja ”erisuuruiset verot” — Kolmannesta maasta peräisin olevat osingot)

text:
               12.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.11.2012 (High Court of Justicen (Chancery Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Test Claimants in the FII Group Litigation v. Commissioners of Inland Revenue ja The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Asia C-35/11) (1)

   (SEUT 49 ja SEUT 63 artikla - Osingonjako - Yhteisövero - Asia C-446/04 - Test Claimants in the FII Group Litigation - Tuomion tulkinta - Taloudellisen kaksinkertaisen verotuksen välttäminen - Vapautus- ja hyvitysjärjestelmän välinen vastaavuus - Käsitteet ”verokanta” ja ”erisuuruiset verot” - Kolmannesta maasta peräisin olevat osingot)
   2013/C 9/13
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Test Claimants in the FII Group Litigation

      Vastaajat: Commissioners of Inland Revenue ja The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — High Court of Justice (Chancery Division) — SEUT 49 ja SEUT 63 artiklan tulkinta — Sijoittautumisvapaus — Pääomien vapaa liikkuvuus — Verolainsäädäntö — Yhteisövero — Yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-446/04, Test Claimants in the FII Group Litigation, 12.12.2006 antaman tuomion tulkinta — Käsitteet ”verokanta” ja ”erisuuruiset verot” — Verokanta, joka on otettava huomioon varmistuttaessa siitä, että kotimaisiin ja ulkomaisiin osinkoihin kohdistuu samansuuruinen vero

      Tuomiolauselma

               1)

               SEUT 49 ja SEUT 63 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jossa sovelletaan vapautusjärjestelmää kotimaisiin osinkoihin ja hyvitysjärjestelmää ulkomaisiin osinkoihin, jos asiassa osoitetaan yhtäältä, että hyvitysjärjestelmää sovellettaessa osinkoja saavan yhtiön saama veronhyvitys vastaa sen veron määrää, joka on tosiasiallisesti maksettu voitoista, joista osingot on jaettu, ja toisaalta, että yhtiöiden voittojen tosiasiallinen verokanta kyseessä olevassa jäsenvaltiossa yleensä on säädettyä nimellistä verokantaa alhaisempi.

               2)

               Asiassa C-446/04, Test Claimants in the FII Group Litigation, 12.12.2006 annetussa tuomiossa toiseen ja neljänteen kysymykseen annetut vastaukset pätevät myös, kun

                           —

                           jaettujen osinkojen taustalla olevasta voitosta kannettua ulkomaista yhteisöveroa ei ole tai ei ole kokonaan maksanut ulkomailla asuva yhtiö, joka on maksanut nämä osingot maassa asuvalle yhtiölle, vaan veron on maksanut jäsenvaltiossa asuva yhtiö, joka on kyseisen osingot maksaneen yhtiön suora tai välillinen tytäryhtiö,

                           —

                           yhteisöveroennakkoa ei ole maksanut maassa asuva yhtiö, joka on saanut osinkoa ulkomailla asuvalta yhtiöltä, vaan sen on konserniverotusjärjestelmän puitteissa maksanut ensin mainitun yhtiön maassa asuva emoyhtiö.

               3)

               Unionin oikeutta on tulkittava siten, että jäsenvaltiossa asuva emoyhtiö, joka on pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen konserniverotusjärjestelmän puitteissa joutunut unionin oikeuden vastaisesti maksamaan yhteisöveroennakon ulkomaisista osingoista peräisin olevasta osasta voittoaan, voi vaatia tämän aiheettomasti kannetun veron palauttamista siltä osin kuin veroennakko on suurempi kuin se yhteisöveron lisämäärä, joka kyseessä olevalla jäsenvaltiolla oli oikeus kantaa kompensoidakseen ulkomaisten osinkojen perustana oleviin voittoihin sovelletun, maassa asuvan yhtiön voittoihin sovellettua nimellisverokantaa alhaisemman nimellisverokannan.

               4)

               Unionin oikeutta on tulkittava siten, että jäsenvaltiossa asuva yhtiö, jolla on kolmannessa maassa asuvasta yhtiöstä omistusosuus, jonka perusteella sillä on selvä vaikutusvalta tämän yhtiön päätöksiin ja mahdollisuus määrätä sen toiminnasta, voi vedota SEUT 63 artiklaan kyseenalaistaakseen sen, onko tuon määräyksen kanssa yhteensoveltuva jäsenvaltion lainsäädäntö, joka koskee tuosta kolmannesta maasta peräisin olevien osinkojen verokohtelua ja jota ei sovelleta ainoastaan tilanteisiin, joissa emoyhtiö käyttää ratkaisevaa vaikutusvaltaa osinkoja jakavassa yhtiössä.

               5)

               Edellä mainitussa asiassa Test Claimants in the FII Group Litigation annetussa tuomiossa kolmanteen kysymykseen annettu vastaus ei päde tilanteissa, joissa muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneet tytäryhtiöt, joille yhteisöveroennakkoa ei ole voitu siirtää, eivät ole verovelvollisia emoyhtiön jäsenvaltiossa.

      (1)  EUVL C 103, 2.4.2011.


title: Asia C-315/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 18.7.2013 (Højesteretin (Tanska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Metro Cash & Carry Danmark ApS v. Skatteministeriet (Valmistevero — Direktiivi 92/12/ETY — 7 — 9 artikla — Direktiivi 2008/118/EY — 32 — 34 artikla — Valmisteveron alaisten tuotteiden liikkuminen yhteisössä — Asetus (ETY) N:o 3649/92 — 1 ja 4 artikla — Yksinkertaistettu saateasiakirja — 1 kappale — Cash & carry -toiminta — Tuotteet, jotka on luovutettu kulutukseen jossakin jäsenvaltiossa ja jotka toimitetaan toiseen jäsenvaltioon kaupallisessa tarkoituksessa, tai tuotteet, jotka yksityishenkilöt ovat hankkineet omiin tarpeisiinsa ja kuljettaneet itse — Alkoholijuomat — Tavarantoimittajan tarkastusvelvollisuuden puuttuminen)

text:
               7.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/18

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 18.7.2013 (Højesteretin (Tanska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Metro Cash & Carry Danmark ApS v. Skatteministeriet
   (Asia C-315/12) (1)

   (Valmistevero - Direktiivi 92/12/ETY - 7 - 9 artikla - Direktiivi 2008/118/EY - 32 — 34 artikla - Valmisteveron alaisten tuotteiden liikkuminen yhteisössä - Asetus (ETY) N:o 3649/92 - 1 ja 4 artikla - Yksinkertaistettu saateasiakirja - 1 kappale - Cash & carry -toiminta - Tuotteet, jotka on luovutettu kulutukseen jossakin jäsenvaltiossa ja jotka toimitetaan toiseen jäsenvaltioon kaupallisessa tarkoituksessa, tai tuotteet, jotka yksityishenkilöt ovat hankkineet omiin tarpeisiinsa ja kuljettaneet itse - Alkoholijuomat - Tavarantoimittajan tarkastusvelvollisuuden puuttuminen)
   2013/C 260/30
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Højesteret

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Metro Cash & Carry Danmark ApS

      Vastaaja: Skatteministeriet

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Højesteret — Valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnasta 25.2.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/12/ETY (EYVL L 76, s. 1) 7 artiklan 4 kohdan, valmisteveroja koskevasta yleisestä järjestelmästä ja direktiivin 92/12/ETY kumoamisesta 16.12.2008 annetun neuvoston direktiivin 2008/118/EY (EUVL L 9, s. 12) 34 artiklan 1 kohdan ja lähtöjäsenvaltiossa kulutukseen luovutettujen yhteisön sisällä liikkuvien valmisteveron alaisten tuotteiden yksinkertaistetusta saateasiakirjasta annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3649/92 (EYVL L 369, s. 17) tulkinta — Valmisteverot — Yksityishenkilöiden omiin tarpeisiinsa hankkimat tuotteet — Kysymys siitä, onko jäsenvaltiolla velvollisuus varmistaa, että yksinkertaistetun saateasiakirjan 1 kappale otetaan vastaan silloin, kun kyse on alkoholinmyynnistä tähän jäsenvaltioon sijoittautuneessa liikkeessä sellaisille muiden jäsenvaltioiden kansalaisille, jotka asioivat kyseisessä liikkeessä johonkin toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen liikkeen nimissä myönnettyä asiakaskorttia käyttäen, ja kun kyseinen kortinhaltija tilaa ostamansa alkoholijuomat kyseiseen liikkeeseen kuljettaakseen ne itse asuinpaikkansa jäsenvaltioon

      Tuomiolauselma

               1)

               Valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnasta 25.2.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/12/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 14.12.1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/108/ETY, 7–9 artiklaa ja lähtöjäsenvaltiossa kulutukseen luovutettujen yhteisön sisällä liikkuvien valmisteveron alaisten tuotteiden yksinkertaistetusta saateasiakirjasta 17.12.1992 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3649/92 1 ja 4 artiklaa on tulkittava siten, ettei niissä aseteta pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle elinkeinonharjoittajalle velvollisuutta tarkastaa, aikovatko muista jäsenvaltioista tulevat ostajat maahantuoda toiseen jäsenvaltioon valmisteveron alaisia tuotteita, ja tarvittaessa, ovatko tällaisen tuonnin tarkoitukset yksityisiä vai kaupallisia.

               2)

               Valmisteveroja koskevasta yleisestä järjestelmästä ja direktiivin 92/12/ETY kumoamisesta 16.12.2008 annetun neuvoston direktiivin 2008/118/EY 32–34 artiklaa on tulkittava siten, ettei niissä tehdä direktiivin 92/12, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 92/108, 7–9 artiklaan huomattavia muutoksia, joiden perusteella ensimmäiseen kysymykseen olisi vastattava eri tavalla pääasian kaltaisissa olosuhteissa.

               3)

               Direktiivin 92/12, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 92/108, 8 artiklaa on tulkittava siten, että se voi kattaa valmisteveron alaisten tuotteiden ostamisen pääasian kaltaisissa olosuhteissa, kun yksityishenkilöt ovat ostaneet nämä tuotteet omiin tarpeisiinsa ja kuljettaneet ne itse, mikä toimivaltaisten kansallisten viranomaisten on tarkastettava tapauskohtaisesti.

      (1)  EUVL C 258, 25.8.2012.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 22 päivänä syyskuuta 1998, asiassa C-61/97 (Retten i Ålborgin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Foreningen af danske Videogramdistributører, Egmont Film A/S:n ym:iden puolesta vastaan Laserdisken (Tekijänoikeus ja lähioikeudet - Videolevyjen vuokraus)

text:
7.11.98               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   C 340/1
                                                               I
                                                         (Tiedonantoja)
                                                TUOMIOISTUIN
                                                        TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                             mäismäärien vahvistamisesta satovuoden 1991 osalta ja
                       (viides jaosto),                            asetuksen (ETY) N:o 1331/90 muuttamisesta 13 päivänä
                                                                   kesäkuuta 1991 annetun neuvoston asetuksen (ETY)
                 17 päivänä syyskuuta 1998,                        N:o 1738/91 pätevyyteen.
asiassa C-372/96 (Pretura circondariale di Casertan esit-
tämä ennakkoratkaisupyyntö), Antonio Pontillo vastaan              (1) EYVL C 40, 8.2.1997.
                       Donatab Srl (1)
(Yhteinen markkinajärjestely Ð Raakatupakka Ð Hinta-
ja palkkiojärjestelmä Ð Asetuksen (ETY) N:o 1738/91
                          pätevyys)
                        (98/C 340/01)
                                                                         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                22 päivänä syyskuuta 1998,
                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                   asiassa C-61/97 (Retten i lborgin esittämä ennakkorat-
                                                                   kaisupyyntö): Foreningen af danske Videogramdistributù-
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan           rer, Egmont Film A/S:n ym:iden puolesta vastaan Laser-
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                        disken (1)
                                                                    (Tekijänoikeus ja lähioikeudet Ð Videolevyjen vuokraus)
Asiassa C-372/96, jonka Pretura circondariale di Caserta
(Italia) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artik-                                  (98/C 340/02)
lan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi
saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä                            (Oikeudenkäyntikieli: tanska)
olevassa asiassa Antonio Pontillo vastaan Donatab Srl
ennakkoratkaisun tavoite- ja interventiohintojen sekä
tupakanlehtien ostajille myönnettävien palkkioiden, paka-             (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
tun tupakan johdettujen interventiohintojen, viitelaatujen,            yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
tuotantoalueiden ja taattujen enimmäismäärien vahvista-
misesta satovuoden 1991 osalta ja asetuksen (ETY)
                                                                   Asiassa C-61/97, jonka Retten i lborg (Tanska) on saat-
N:o 1331/90 muuttamisesta 13 päivänä kesäkuuta 1991
                                                                   tanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla
annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1738/91 (EYVL
                                                                   yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä
L 163, 26.6.1991 s. 13) pätevyydestä, yhteisöjen tuomiois-
                                                                   kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa
tuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
                                                                   Foreningen af danske Videogramdistributùrer, Egmont
puheenjohtaja C. Gulmann sekä tuomarit M. Wathelet,
                                                                   Film A/S:n, Buena Vista Home Entertainment A/S:n, Scan-
J. C. Moitinho de Almeida (esittelevä tuomari), D. A. O.
                                                                   box Danmark A/S:n, Metronome Video A/S:n, Polygram
Edward ja J.-P. Puissochet, julkisasiamies: J. Mischo, kir-
                                                                   records A/S:n, Nordisk Film Video A/S:n, Irish Video
jaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut
                                                                   A/S:n ja Warner Home Video Inc:n puolesta vastaan Laser-
17.9.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                   disken, Sammenslutningen af Danske Filminstruktùrerin,
                                                                   Michael Viuf Christiansenin, Pioneer Electronics Denmark
Esitettyjen kysymysten tarkastelussa ei ole tullut esiin           A/S:n ja Videoforhandler Ove Jensenin osallistuessa asian
mitään sellaista seikkaa, joka vaikuttaisi tavoite- ja inter-      käsittelyyn ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen
ventiohintojen sekä tupakanlehtien ostajille myönnettävien         30, 36, 85 ja 86 artiklan sekä vuokraus- ja lainausoikeuk-
palkkioiden, pakatun tupakan johdettujen interventiohin-           sista sekä tietyistä tekijänoikeuden lähioikeuksista henki-
tojen, viitelaatujen, tuotantoalueiden ja taattujen enim-          sen omaisuuden alalla 19 päivänä marraskuuta 1992 anne-
 ---pagebreak--- C 340/2               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     7.11.98
tun neuvoston direktiivin 92/100/ETY (EYVL L 346,                 vänä helmikuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin
27.11.1992, s. 61) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin,          76/207/ETY 6 artiklassa velvoitetaan jäsenvaltiot toteutta-
toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodríguez Igle-          maan kansallisissa oikeusjärjestyksissään tarvittavat toi-
sias, jaostojen puheenjohtajat C. Gulmann, M. Wathelet ja         menpiteet sen varmistamiseksi, että työntekijälle, jonka
R. Schintgen sekä tuomarit G. F. Mancini, J. C. Moitinho          työnantaja kieltäytyy työsuhteen päätyttyä antamasta
de Almeida, J. L. Murray, J.-P. Puissochet (esittelevä tuo-       häntä koskevia suosituksia vastatoimena kanteeseen, jonka
mari), G. Hirsch, L. Sevón ja K. M. Ioannou, julkisasia-          hän on nostanut direktiivissä tarkoitetun tasa-arvoisen
mies: A. La Pergola, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Hol-        kohtelun periaatteen noudattamisen varmistamiseksi, taa-
stein, on antanut 22.9.1998 tuomion, jonka tuomiolau-             taan oikeusturva.
selma on seuraava:
                                                                  (1) EYVL C 212, 12.7.1997.
EY:n perustamissopimuksen 30 ja 36 artikla ja vuokraus-
ja lainausoikeuksista sekä tietyistä tekijänoikeuden lähioi-
keuksista henkisen omaisuuden alalla 19 päivänä marras-
kuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/100/ETY eivät
estä sitä, että se, jolla on yksinomainen vuokrausoikeus,
kieltää elokuvateoksen kappaleiden vuokralleannon jäsen-
                                                                         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
valtiossa, vaikka näiden kappaleiden vuokralleantoon toi-
sen jäsenvaltion alueella olisi annettu lupa.                                             (toinen jaosto),
                                                                                24 päivänä syyskuuta 1998,
(1) EYVL C 108, 5.4.1997.
                                                                  asiassa C-319/96 (éstre Landsretin tekemä ennakkorat-
                                                                  kaisupyyntö), Brinkmann Tabakfabriken GmbH vastaan
                                                                                Skatteministeriet (1)
                                                                  (Valmistetun tupakan kulutukseen kohdistuva vero Ð
                                                                  Direktiivi 79/32/ETY Ð Savukkeet Ð Piippu- ja savuke-
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                           tupakka Ð Käsite Ð Yhteisön oikeuden rikkomisesta
                 22 päivänä syyskuuta 1998,                       aiheutuva sopimussuhteen ulkopuolinen jäsenvaltion
asiassa C-185/97 (Employment Appeal Tribunal, Londo-                                          vastuu)
nin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Belinda Jane Coote                                    (98/C 340/04)
             vastaan Granada Hospitality Ltd (1)
(Direktiivi 76/207/ETY Ð Työnantajan kieltäytyminen                                (Oikeudenkäyntikieli: tanska)
antamasta irtisanottua entistä työntekijäänsä koskevia
                         suosituksia)
                                                                     (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                        (98/C 340/03)                                 yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                  Asiassa C-319/96, jonka éstre Landsret (Tanska) on saat-
                                                                  tanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                  yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                  kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa
Asiassa C-185/97, jonka Employment Appeal Tribunal,               Brinkmann Tabakfabriken GmbH vastaan Skatteministe-
London (Yhdistynyt kuningaskunta) on saattanut EY:n               riet ennakkoratkaisun muista valmistetun tupakan kulu-
perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla yhteisöjen tuo-         tukseen kohdistuvista veroista kuin liikevaihtoveroista
mioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa         18 päivänä joulukuuta 1978 annetun toisen neuvoston
tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Belinda Jane           direktiivin 79/32/ETY (EYVL L 10, 16.1.1979, s. 8)
Coote vastaan Granada Hospitality Ltd ennakkoratkaisun            3 artiklan 1 kohdan ja 4 artiklan 1 kohdan sekä jäsenval-
miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen             tion vastuuta yhteisön oikeutta rikkomalla yksityisille
toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen           aiheuttamistaan vahingoista koskevan periaatteen tulkin-
koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9 päi-         nasta, yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien
vänä helmikuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin                kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. Schintgen sekä
76/207/ETY (EYVL L 39, 14.2.1976, s. 40) tulkinnasta,             tuomarit G. F. Mancini ja G. Hirsch (esittelevä tuomari),
yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presi-            kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut
dentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat         24.9.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
H. Ragnemalm ja R. Schintgen sekä tuomarit G. F. Man-
cini, J. C. Moitinho de Almeida (esittelevä tuomari), J. L.       1) Muista valmistetun tupakan kulutukseen kohdistuvista
Murray, D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P.               veroista kuin liikevaihtoveroista 18 päivänä joulukuuta
Jann ja K. M. Ioannou, julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja:            1978 annetun toisen neuvoston direktiivin 79/32/ETY
johtava hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on anta-                3 artiklan 1 kohtaa ja 4 artiklan 1 kohtaa, sellaisina
nut 22.9.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-                    kuin ne olivat voimassa toukokuussa 1990, on tulkit-
raava:                                                                 tava siten, että huokoiseen selluloosaan käärittyjä
                                                                       tupakkakääröjä, jotka on niiden polttamista varten
Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen                  ensin työnnettävä savukeputkeen, on pidettävä sano-
toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen                tun direktiivin 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna
koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9 päi-              piippu- ja savuketupakkana.


title: Yhdistetyt asiat C-403/08 ja C-429/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 4.10.2011 (High Court of Justice (England & Wales), Chancery Divisionin ja High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Divisionin (Administrative Court) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Football Association Premier League Ltd, NetMed Hellas SA ja Multichoice Hellas SA v. QC Leisure, David Richardson, AV Station plc, Malcolm Chamberlain, Michael Madden, SR Leisure Ltd, Philip George Charles Houghton ja Derek Owen (asia C-403/08) sekä Karen Murphy v. Media Protection Services Ltd (asia C-429/08) (Satelliitin välityksellä tapahtuva yleisradiointi — Jalkapallo-ottelujen lähettäminen — Lähetyksen vastaanottaminen satelliittidekooderikorttien avulla — Jäsenvaltiossa laillisesti markkinoille saatetut satelliittidekooderikortit, joita käytetään toisessa jäsenvaltiossa — Myyntiä ja käyttöä koskeva kielto jäsenvaltiossa — Lähetysten näyttäminen myönnettyjen yksinoikeuksien vastaisesti — Tekijänoikeus — Oikeus televisiolähettämiseen — Lisenssit, joilla myönnetään yksinoikeus yleisradiointiin yhden jäsenvaltion alueella — Palvelujen tarjoamisen vapaus — SEUT 56 artikla — Kilpailu — SEUT 101 artikla — Kilpailua rajoittava tarkoitus — Ehdolliseen pääsyyn perustuvien palvelujen suojaaminen — Laiton laite — Direktiivi 98/84/EY — Direktiivi 2001/29/EY — Kappaleiden valmistaminen teoksista satelliittidekooderin muistissa ja televisioruudulla — Poikkeus yksinoikeudesta kappaleen valmistamiseen — Teosten välittäminen yleisölle ravitsemisliikkeissä — Direktiivi 93/83/ETY)

text:
               26.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 4.10.2011 (High Court of Justice (England & Wales), Chancery Divisionin ja High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Divisionin (Administrative Court) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Football Association Premier League Ltd, NetMed Hellas SA ja Multichoice Hellas SA v. QC Leisure, David Richardson, AV Station plc, Malcolm Chamberlain, Michael Madden, SR Leisure Ltd, Philip George Charles Houghton ja Derek Owen (asia C-403/08) sekä Karen Murphy v. Media Protection Services Ltd (asia C-429/08)
   (Yhdistetyt asiat C-403/08 ja C-429/08) (1)

   (Satelliitin välityksellä tapahtuva yleisradiointi - Jalkapallo-ottelujen lähettäminen - Lähetyksen vastaanottaminen satelliittidekooderikorttien avulla - Jäsenvaltiossa laillisesti markkinoille saatetut satelliittidekooderikortit, joita käytetään toisessa jäsenvaltiossa - Myyntiä ja käyttöä koskeva kielto jäsenvaltiossa - Lähetysten näyttäminen myönnettyjen yksinoikeuksien vastaisesti - Tekijänoikeus - Oikeus televisiolähettämiseen - Lisenssit, joilla myönnetään yksinoikeus yleisradiointiin yhden jäsenvaltion alueella - Palvelujen tarjoamisen vapaus - SEUT 56 artikla - Kilpailu - SEUT 101 artikla - Kilpailua rajoittava tarkoitus - Ehdolliseen pääsyyn perustuvien palvelujen suojaaminen - Laiton laite - Direktiivi 98/84/EY - Direktiivi 2001/29/EY - Kappaleiden valmistaminen teoksista satelliittidekooderin muistissa ja televisioruudulla - Poikkeus yksinoikeudesta kappaleen valmistamiseen - Teosten välittäminen yleisölle ravitsemisliikkeissä - Direktiivi 93/83/ETY)
   2011/C 347/02
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisuja pyytäneet tuomioistuimet

   High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division ja High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Yhdistynyt kuningaskunta)

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Football Association Premier League Ltd, NetMed Hellas SA ja Multichoice Hellas SA (asia C-403/08) sekä Karen Murphy (asia C-429/08)

      Vastaajat: QC Leisure, David Richardson, AV Station plc, Malcolm Chamberlain, Michael Madden, SR Leisure Ltd, Philip George Charles Houghton ja Derek Owen (asia C-403/08) sekä Media Protection Services Ltd (asia C-429/08)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — High Court of Justice (Chancery Division) — EY 28, EY 30, EY 49 ja EY 81 artiklan sekä ehdolliseen pääsyyn perustuvien tai ehdollisen pääsyn sisältävien palvelujen oikeussuojasta 20.11.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/84/EY (EYVL L 320, s. 54) 2 artiklan a ja e kohdan, 4 artiklan a kohdan ja 5 artiklan, tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY (EYVL L 167, s. 10) 2 ja 3 artiklan sekä 5 artiklan 1 kohdan, televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 3.10.1989 annettu neuvoston direktiivi 89/552/EY (EYVL L 298, s. 23) 1 artiklan a ja b kohdan ja tiettyjen satelliitin välityksellä tapahtuvaan yleisradiointiin ja kaapeleitse tapahtuvaan edelleen lähettämiseen sovellettavien tekijänoikeutta sekä lähioikeuksia koskevien sääntöjen yhteensovittamisesta 27.9.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/83/EY (EYVL L 248, s. 15) tulkinta — Jalkapallo-otteluiden satelliitin kautta tapahtuvaa lähettämistä koskevien yksinoikeuksien myöntäminen maksua vastaan — Toisessa jäsenvaltiossa laillisesti markkinoille saatettujen dekooderien, jotka mahdollistavat näiden otteluiden näyttämisen myönnettyjen yksinoikeuksien vastaisesti, markkinoille saattaminen Yhdistyneessä kuningaskunnassa

      Tuomiolauselma

               1)

               Ehdolliseen pääsyyn perustuvien tai ehdollisen pääsyn sisältävien palvelujen oikeussuojasta 20.11.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/84/EY 2 artiklan e alakohdassa tarkoitettua käsitettä ”laiton laite” on tulkittava siten, ettei se käsitä ulkomaisia dekoodausvälineitä, jotka mahdollistavat lähetystoiminnan harjoittajan satelliittilähetyspalveluiden vastaanottamisen ja jotka on valmistettu ja markkinoitu kyseisen lähetystoiminnan harjoittajan luvalla mutta joita käytetään sen tahdon vastaisesti sen maantieteellisen alueen ulkopuolella, joita varten ne on toimitettu, välineitä, jotka on saatu tai aktivoitu väärää nimeä ja osoitetta käyttäen, eikä välineitä, joita käytettäessä on rikottu sopimusperusteista rajoitusta, jonka mukaan vain niiden yksityiskäyttö on sallittua.

               2)

               Direktiivin 98/84 3 artiklan 2 kohta ei ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jolla estetään ulkomaisten dekoodausvälineiden — mukaan lukien sellaiset välineet, jotka on saatu tai aktivoitu väärää nimeä ja osoitetta käyttäen ja joita käytettäessä on rikottu sopimusperusteista rajoitusta, jonka mukaan vain niiden yksityiskäyttö on sallittua — käyttö, koska tällainen lainsäädäntö ei kuulu kyseisellä direktiivillä yhteensovitettuun alaan.

               3)

               SEUT 56 artiklaa on tulkittava siten, että

                           —

                           se on esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jolla säädetään laittomaksi ulkomaisten dekoodausvälineiden, joiden avulla voidaan vastaanottaa toisesta jäsenvaltiosta peräisin oleva koodattu satelliittilähetyspalvelu, joka sisältää ensimmäisen valtion lainsäädännössä suojattua aineistoa, maahantuonti, myynti ja käyttö tässä jäsenvaltiossa,

                           —

                           tätä toteamusta ei horjuta se, että ulkomaiset dekoodausvälineet on hankittu tai aktivoitu väärää henkilöllisyyttä ja väärää osoitetta käyttäen tarkoituksena kiertää kyseessä olevaa alueellista rajoitusta, eikä se, että välinettä on käytetty kaupallisessa tarkoituksessa, vaikka sen käyttö oli rajattu yksityistarkoituksiin.

               4)

               Immateriaalioikeuksien haltijan ja lähetystoiminnan harjoittajan välisen yksinoikeuteen perustuvaa lisenssiä koskevan sopimuksen ehdot merkitsevät SEUT 101 artiklassa kiellettyä kilpailunrajoitusta, jos niissä asetetaan lähetystoiminnan harjoittajalle velvollisuus olla toimittamatta dekoodausvälineitä, jotka mahdollistavat oikeuksien haltijan suojattuun aineistoon pääsyn kyseisen lisenssisopimuksen käsittämän alueen ulkopuolella.

               5)

               Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY 2 artiklan a alakohtaa on tulkittava siten, että kappaleen valmistamista koskeva oikeus ulottuu teosten väliaikaisten katkelmien luomiseen satelliittidekooderin muistissa ja televisioruudulla sillä edellytyksellä, että ne sisältävät elementtejä, joita voidaan pitää ilmauksena kyseisten teosten tekijöiden henkisestä luomistyöstä, ja että sen selvittämiseksi, onko niissä tällaisia elementtejä, on tutkittava katkelmista, joista on valmistettu kappale samanaikaisesti, muodostuvaa kokonaisuutta.

               6)

               Asiassa C-403/08 kyseessä olevan kaltaiset satelliittidekooderin muistissa ja televisioruudulla toteutetut kappaleen valmistamista koskevat toimet täyttävät direktiivin 2001/29 5 artiklan 1 kohdan mukaiset edellytykset, ja nämä toimet voidaan toteuttaa ilman tekijänoikeuksien haltijoiden lupaa.

               7)

               Direktiivin 2001/29 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua käsitettä ”välittäminen yleisölle” on tulkittava siten, että se käsittää televisioitujen teosten lähettämisen televisioruudulla ja kaiuttimista ravitsemisliikkeessä oleville asiakkaille.

               8)

               Tiettyjen satelliitin välityksellä tapahtuvaan yleisradiointiin ja kaapeleitse tapahtuvaan edelleen lähettämiseen sovellettavien tekijänoikeutta sekä lähioikeuksia koskevien sääntöjen yhteensovittamisesta 27.9.1993 annettua neuvoston direktiiviä 93/83/ETY on tulkittava siten, ettei sillä ole vaikutusta satelliittidekooderin muistissa ja televisioruudulla tapahtuvien kappaleen valmistamista koskevien toimien laillisuuteen.

      (1)  EUVL C 301, 22.11.2008.


title: Asia C-436/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 26.8.2011 — Sandra Schüsslbauer, Martin Schüsslbauer ja Maximilian Schüsslbauer v. Iberia Líneas Aéreas de España SA

text:
               12.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 26.8.2011 — Sandra Schüsslbauer, Martin Schüsslbauer ja Maximilian Schüsslbauer v. Iberia Líneas Aéreas de España SA
   (Asia C-436/11)
   2011/C 331/15
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Sandra Schüsslbauer, Martin Schüsslbauer ja Maximilian Schüsslbauer

      Vastaaja: Iberia Líneas Aéreas de España SA

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko matkustajalla oikeus asetuksen N:o 261/2004 (1) 7 artiklan mukaiseen korvaukseen, jos lähtö on viivästynyt siten, että viivästymisen kesto jää kyseisen asetuksen 6 artiklan 1 kohdassa määriteltyjen ajanjaksojen alle mutta lento saapuu lopulliseen määräpaikkaan vähintään kolme tuntia aikataulun mukaisen saapumisajan jälkeen?

      (1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL L 46, s. 1)


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 11 päivänä toukokuuta 2005, yhdistetyissä asioissa T-111/01 ja T-133/01, Saxonia Edelmetalle GmbH ja Zeitzer Maschinen, Anlagen Geräte (ZEMAG) GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valtiontuki — Rakenneuudistus — Valtiontuen väärinkäyttö — Tuen takaisinperintä — EY 88 artiklan 2 kohta — Asetus (EY) N:o 659/1999)

text:
               9.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/13

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   11 päivänä toukokuuta 2005,
   yhdistetyissä asioissa T-111/01 ja T-133/01, Saxonia Edelmetalle GmbH ja Zeitzer Maschinen, Anlagen Geräte (ZEMAG) GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Valtiontuki - Rakenneuudistus - Valtiontuen väärinkäyttö - Tuen takaisinperintä - EY 88 artiklan 2 kohta - Asetus (EY) N:o 659/1999)
   (2005/C 171/21)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Yhdistetyissä asioissa T-111/01 ja T-133/01, Saxonia Edelmetalle GmbH, kotipaikka Haslbrücke (Saksa), edustajanaan asianajaja P. von Woedtke, ja J. Riedemann selvitystilassa olevan ZEMAG GmbH:n, kotipaikka Zeitz (Saksa), pesänhoitajana, edustajanaan asianajaja U. Vahlhaus, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään V. Kreuschitz ja V. Di Bucci, prosessiosoite Luxemburgissa, jossa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta vaaditaan kumoamaan valtiontuesta, jonka Saksa on toteuttanut EFBE Verwaltungs GmbH & Co. Management KG:n hyväksi (nykyisin Lintra Beteiligungsholding GmbH, yhdessä Zeitzer Maschinenin, Anlagen Geräte GmbH:n, LandTechnik Schlüter GmbH:n, ILKA MAFA Kältetechnik GmbH:n, SKL Motoren und Systembautechnik GmbH:n, SKL Spezialapparatebau GmbH:n, Magdeburger Eisengießerei GmbH:n, Saxonia Edelmetalle GmbH:n ja Gothaer Fahrzeugwerk GmbH:n kanssa), 28 päivänä maaliskuuta 2001 tehdyn komission päätöksen 2001/673/EY (EYVL L 236, s. 3), yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuomarit M. Jaeger, P. Mengozzi, M. E. Martins Ribeiro ja F. Dehousse, kirjaaja: hallintovirkamies D. Christensen, on 11.5.2005 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1

               Valtiontuesta, jonka Saksa on toteuttanut EFBE Verwaltungs GmbH & Co. Management KG:n hyväksi (nykyisin Lintra Beteiligungsholding GmbH, yhdessä Zeitzer Maschinenin, Anlagen Geräte GmbH:n, LandTechnik Schlüter GmbH:n, ILKA MAFA Kältetechnik GmbH:n, SKL Motoren und Systembautechnik GmbH:n, SKL Spezialapparatebau GmbH:n, Magdeburger Eisengießerei GmbH:n, Saxonia Edelmetalle GmbH:n ja Gothaer Fahrzeugwerk GmbH:n kanssa), 28 päivänä maaliskuuta 2001 tehdyn komission päätöksen 2001/673/EY 3 artikla kumotaan siltä osin kuin Saksan liittotasavalta on siinä velvoitettu perimään takaisin Saxonia Edelmetalle GmbH -nimiseltä yhtiöltä 3 195 559 DEM korkoineen ja Zeitzer Maschinen, Anlagen Geräte (ZEMAG) GmbH -nimiseltä yhtiöltä 6 496 271 DEM:n suuruinen tuki korkoineen.

               2

               Kanne hylätään muilta osin.

               3

               Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien asiaan T-111/01 liittyvää välitoimimenettelyä koskevat kulut.

      (1)  EYVL C 227, 11.8.2001.


title: Asia F-89/12: Virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) määräys 4.6.2013 — Marrone v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Nimitys — Urakehitysten vastaavuusperiaate — Palkkaluokan määrittely uusia, epäedullisempia sääntöjä soveltamalla — Uudelleenmäärittelyä koskeva vaatimus — Myöhästyminen — Uusien tosiseikkojen puuttuminen — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               31.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/51

         Virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) määräys 4.6.2013 — Marrone v. komissio
   (Asia F-89/12) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Nimitys - Urakehitysten vastaavuusperiaate - Palkkaluokan määrittely uusia, epäedullisempia sääntöjä soveltamalla - Uudelleenmäärittelyä koskeva vaatimus - Myöhästyminen - Uusien tosiseikkojen puuttuminen - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   2013/C 252/95
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Stefania Marrone (Wezembeek-Oppem, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Rodrigues, A. Blot ja A. Tymen)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja G. Berscheid)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus komission päätöksen, jonka mukaan kantajan palkkaluokkaa ei määritellä uudelleen, kumoamisesta.

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään, koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Stefania Marrone vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 331, 27.10.2012, s. 33.


title: Asia T-266/06: Kanne 26.9.2006 — komissio v. TH Parkner

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/55

         Kanne 26.9.2006 — komissio v. TH Parkner
   (Asia T-266/06)
   (2006/C 294/112)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: M. Wilderspin, avustajanaan asianajaja R. van der Hout)

      Vastaaja: TH Parkner GmbH (Mühlhausen, Saksa)
   Kantajan vaatimukset

               —

               vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle 64.078,58 euroa 6,04 prosentin korolla 1.8.2001 — 31.12.2002 ja 8,04 prosentin korolla 1.1.2003 alkaen

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja on tehnyt vastaajan kanssa sopimuksen tuesta lämpösähköisellä muuntimella varustetun lämpövoimalan (Stirling-moottori) rakentamiselle Thüringenissä sijaitsevaan teollisuuslaitokseen energiateknologioiden edistämistä Euroopassa koskevan ohjelman puitteissa (THERMIE-ohjelma).
   Komissio irtisanoi tämän sopimuksen kirjallisesti 4.12.1995, koska vastaaja ei ollut käyttänyt sen maksamaa tukea sopimusehtojen mukaisesti. Komissio vaatii kyseessä olevalla kanteella vastaajalta takaisin viimeistä vielä palauttamatta olevaa erää viivästyskorkoineen.


title: Asia C-360/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 31.7.2012 — Coty Prestige Lancaster Group GmbH v. First Note Perfumes NV

text:
               10.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 343/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 31.7.2012 — Coty Prestige Lancaster Group GmbH v. First Note Perfumes NV
   (Asia C-360/12)
   2012/C 343/03
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Coty Prestige Lancaster Group GmbH

      Vastaaja: First Note Perfumes NV

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 93 artiklan 5 kohtaa tulkittava siten, että loukkaustoimi on tapahtunut jäsenvaltion (jäsenvaltio A) alueella asetuksen (EY) N:o 40/94 93 artiklan 5 kohdan mukaisesti, jos toisen jäsenvaltion (jäsenvaltio B) alueella tapahtuneesta toimesta seuraa osallisuus ensin mainitun jäsenvaltion (jäsenvaltio A) alueella tapahtuneeseen oikeudenloukkaukseen?

               2)

               Onko asetuksen (EY) N:o 44/2001 (2) 5 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että vahinko on sattunut jäsenvaltion (jäsenvaltio A) alueella, jos säännöstenvastainen toimi, joka on oikeudenkäynnin kohteena tai josta johdetaan vaatimuksia, on tapahtunut toisen jäsenvaltion (jäsenvaltio B) alueella ja siihen liittyy osallisuus ensin mainitun jäsenvaltion (jäsenvaltio A) alueella tapahtuneeseen säännöstenvastaiseen toimeen (päätekoon)?

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1).

      (2)  Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001(EYVL L 12, 16.1.2001).