title: Asia C-626/18: Kanne 3.10.2018 – Puolan tasavalta v. Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/12

      Kanne 3.10.2018 – Puolan tasavalta v. Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto
      (Asia C-626/18)
      (2019/C 4/16)
      Oikeudenkäyntikieli: puola

         Asianosaiset

         Kantaja: Puolan tasavalta (asiamies: M. B. Majczyna)

         Vastaajat: Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto

         Vaatimukset

                  —

                  On kumottava palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon annetun direktiivin 96/71/EY muuttamisesta 28.8.2018 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2018/957 (1) 1 artiklan 2 kohdan a alakohta, 1 artiklan 2 kohdan b alakohta ja 3 artiklan 3 kohta ja

                  —

                  velvoitettava Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

            Toissijaisesti sen varalta, että unionin tuomioistuin katsoo, että direktiivin 2018/957/EU riidanalaisia säännöksiä ei voida erottaa muusta direktiivistä sen sisältöä muuttamatta, Puolan tasavalta vaatii, että direktiivi (EU) 2018/957 kumotaan kokonaisuudessaan.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Puolan tasavalta esittää seuraavat perusteet direktiivin 2018/957/EU riidanalaisia säännöksiä vastaan:

                  1)

                  Kanneperuste, jonka mukaan otetaan käyttöön SEUT 56 artiklassa kiellettyjä rajoituksia palvelujen tarjoamisen vapauteen unionissa siltä osin kuin kyse on jäsenvaltioiden kansalaisista, jotka omistavat yrityksen, joka sijaitsee jossakin toisessa jäsenvaltioissa kuin palvelujen vastaanottaja, siten, että

                              a)

                              asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus taata lähetetyille työntekijöille maksettava korvaus, mukaan lukien ylityökorvaus, joka vahvistetaan siinä jäsenvaltiossa, jossa työ tehdään (1 artiklan 2 kohdan a alakohta)

                              b)

                              asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus taata lähetetyille työntekijöille lähtökohtaisesti kaikki sovellettavat työehdot, jotka vahvistetaan sen jäsenvaltion lainsäädännön tai käytäntöjen mukaisesti, jossa työ tehdään, jos lähettämiskauden tosiasiallinen kesto tai lähetettyjen työntekijöiden, jotka seuraavat toisiaan saman tehtävän suorittamiseksi, lähettämiskausien yhteenlaskettu kesto, ylittää 12 kuukautta tai – jos palveluntarjoaja toimittaa perustellun ilmoituksen – kesto ylittää 18 kuukautta (1 artiklan 2 kohdan b alakohta).

                  2)

                  Kanneperuste, jonka mukaan SEUT 53 artiklan 1 kohtaa ja 62 artiklaa on rikottu, koska direktiivin edellä mainituilla säännöksillä otetaan käyttöön toimenpiteitä, joiden tavoitteena ei ole itsenäisen ammatinharjoittamisen helpottaminen (rajatylittävien palvelusuoritusten helpottaminen) vaan jotka ovat tämän tavoitteen vastaisia.

                  3)

                  Kanneperuste, jonka mukaan SEUT 53 artiklan 1 kohtaa ja SEUT 62 artiklaa, luettuina yhdessä SEUT 58 artiklan kanssa, on rikottu, koska riidanalaista direktiiviä sovelletaan maantieliikenteeseen (3 artiklan e kohta).

            Puolan tasavalta väittää erityisesti, että lähetetyille työntekijöille maksettavia korvauksia koskevien riidanalaisten säännösten pääasiallisena tavoitteena on palvelujen tarjoamisen vapauden rajoittaminen raskauttamalla palvelujentarjoajien taakkaa, jotta poistetaan niiden kilpailuetu, joka perustuu niiden kotipaikkavaltiossa sovellettaviin alempiin korvauksiin. Tehdyt muutokset merkitsevät rajatylittäviä palveluja tarjoavien syrjintää. Muutokset eivät ole oikeutettuja yleiseen etuun liittyvistä pakottavista syistä, kuten erityisesti työntekijöiden sosiaaliseen suojeluun ja terveeseen kilpailuun liittyvistä pakottavista syistä. Niillä loukataan lisäksi suhteellisuusperiaatetta.

         (1)  EUVL L 173, 9.7.2018, s. 16.


title: Asia T-447/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.10.2018 – Pirelli Tyre v. EUIPO – Yokohama Rubber (L:n muotoinen ura) (EU-tavaramerkki – Mitättömyysmenettely – L:n muotoista uraa esittävä EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki – Ehdoton hylkäysperuste – Yksinomaan teknisen tuloksen saavuttamiseksi välttämättömästä tavaran muodosta muodostuva merkki – Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohta – Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohta) – Asetus (EU) 2015/2424 – Lain ajallinen soveltaminen – Tavaran muoto – Merkin luonne – Merkin olennaisten piirteiden yksilöimiseksi hyödyllisten osatekijöiden huomioon ottaminen – Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohdan taustalla oleva yleinen etu)

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/23

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.10.2018 – Pirelli Tyre v. EUIPO – Yokohama Rubber (L:n muotoinen ura)
      (Asia T-447/16) (1)

      (EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - L:n muotoista uraa esittävä EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki - Ehdoton hylkäysperuste - Yksinomaan teknisen tuloksen saavuttamiseksi välttämättömästä tavaran muodosta muodostuva merkki - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohta - Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohta) - Asetus (EU) 2015/2424 - Lain ajallinen soveltaminen - Tavaran muoto - Merkin luonne - Merkin olennaisten piirteiden yksilöimiseksi hyödyllisten osatekijöiden huomioon ottaminen - Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohdan taustalla oleva yleinen etu)
      (2019/C 4/31)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Pirelli Tyre SpA (Milano, Italia) (edustajat: asianajajat T. M. Müller ja F. Togo)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: J. Ivanauskas)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: The Yokohama Rubber Co. Ltd (Tokio, Japani) (edustajat: asianajajat F. Boscariol de Roberto, D. Martucci ja I. Gatto)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 28.4.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 2583/2014-5), joka koskee osapuolten Yokohama Rubber ja Pirelli Tyre välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) viidennen valituslautakunnan 28.4.2016 tekemän päätöksen (asia R 2583/2014-5) päätösosan 2 ja 3 kohta kumotaan.

                  2)

                  EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Pirelli Tyre SpA:n oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  The Yokohama Rubber Co. Ltd vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 350, 26.9.2016.


title: Asia T-759/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.11.2018 – Perfect Bar v. EUIPO (PERFECT Bar) (EU-tavaramerkki – Hakemus kuviomerkin PERFECT Bar rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Ehdottomat hylkäysperusteet – Kuvailevuus – Erottamiskyvyn puuttuminen – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta))

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/29

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.11.2018 – Perfect Bar v. EUIPO (PERFECT Bar)
      (Asia T-759/17) (1)

      (EU-tavaramerkki - Hakemus kuviomerkin PERFECT Bar rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdottomat hylkäysperusteet - Kuvailevuus - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta))
      (2019/C 4/40)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Perfect Bar LLC (San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat F. Miazzetto, J. L. Gracia Albero ja E. Cebollero González)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: J. Ivanauskas ja D. Walicka)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 5.9.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 2440/2016-4), joka koskee hakemusta kuviomerkin PERFECT Bar rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) neljännen valituslautakunnan 5.9.2017 tekemä päätös (asia R 2440/2016-4) kumotaan siltä osin kuin se koskee ”proteiinilisiä” ja ”lisäravinteita ja ravintolisiä”.

                  2)

                  Kanne hylätään muilta osin.

                  3)

                  Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 22, 22.1.2018.


title: Asia C-632/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Belgia) on esittänyt 10.10.2018 – Fonds du Logement de la Région de Bruxelles-Capitale SCRL v. Institut des Comptes nationaux (ICN)

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/13

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Belgia) on esittänyt 10.10.2018 – Fonds du Logement de la Région de Bruxelles-Capitale SCRL v. Institut des Comptes nationaux (ICN)
      (Asia C-632/18)
      (2019/C 4/17)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Conseil d’État

         Pääasian asianosaiset

         Hakija: Fonds du Logement de la Région de Bruxelles-Capitale SCRL

         Vastapuoli: Institut des Comptes nationaux (ICN)

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko Euroopan kansantalouden tilinpito- ja aluetilinpitojärjestelmästä 21.5.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 549/2013 (1) 2.22, 2.23, 2.27, 2.28 ja 20.33 kohtaa tulkittava siten, että erillisen institutionaalisen yksikön, joka on julkisyhteisön määräysvallassa, on katsottava olevan markkinaton toimija ja näin ollen kuuluvan julkisyhteisöjen sektoriin, jos sillä on konserninsisäisen rahoitusyksikön ominaisuudet, ja ettei ole tarpeen tutkia kriteeriä, joka koskee sen altistumista riskille?

                  2)

                  Voidaanko julkisyhteisön määräysvallan alaisena toimivaa yksikköä pitää Euroopan kansantalouden tilinpito- ja aluetilinpitojärjestelmästä 21.5.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 549/2013 2.21–2.23, 2.27 ja 2.28 kohdassa tarkoitettuna konserninsisäisenä rahoitusyksikkönä

                              a)

                              sen perusteella, että kyseisen julkisyhteisön sen toimintaan kohdistamalla sääntelyllä viedään siltä hallinta sen varoihin, vaikka siinä jätetään sille kyky päättää antamiensa kiinnelainojen myöntämisestä, kestosta, määrästä ja tietyistä niiden ehdoista mutta määrätään niihin liittyvistä muista seikoista ja erityisesti korkoprosentista;

                              b)

                              erityisesti sen perusteella, että julkisyhteisön sen ottamille lainoille antama takaus vie siltä hallinnan sen velkoihin, ilman että tutkitaan tällaisen takauksen tarkoitusta ja vaikutuksia takauksella tässä tapauksessa olevien ominaispiirteiden ja sen taustalla olevan taloudellisen todellisuuden perusteella?

         (1)  EUVL 2013, L 174, s. 1.


title: Asia T-729/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.10.2018 – PO ym. v. EUH (Henkilöstö – EUH – Palkkaus – Beijingin edustustossa työskentelevät virkamiehet – Perhelisät – Koulutuslisä vuodelle 2015 – 2016 – Henkilöstösääntöjen liitteessä X olevan 15 artiklan toinen virke – Kolmansissa maissa maksettavan henkilöstösääntöjen mukaisen enimmäismäärän ylittyminen – Päätös lukukausimaksujen korvaamisen enimmäismäärästä erityistapauksissa – Yleiset täytäntöönpanosäännökset)

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/24

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.10.2018 – PO ym. v. EUH
      (Asia T-729/16) (1)

      (Henkilöstö - EUH - Palkkaus - Beijingin edustustossa työskentelevät virkamiehet - Perhelisät - Koulutuslisä vuodelle 2015 – 2016 - Henkilöstösääntöjen liitteessä X olevan 15 artiklan toinen virke - Kolmansissa maissa maksettavan henkilöstösääntöjen mukaisen enimmäismäärän ylittyminen - Päätös lukukausimaksujen korvaamisen enimmäismäärästä erityistapauksissa - Yleiset täytäntöönpanosäännökset)
      (2019/C 4/32)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantajat: PO, PP, PQ ja PR (edustajat: aluksi asianajajat N. de Montigny ja J.-N. Louis, sitten N. de Montigny)

         Vastaaja: Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH) (asiamiehet: S. Marquardt ja R. Spac, avustajinaan asianajajat M. Troncoso Ferrer, F.-M. Hislaire ja S. Moya Izquierdo)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 270 artiklaan perustuva vaatimus kumota EUH:n päätökset olla korvaamatta kantajille lukuvuoden 2015–2016 lukukausimaksuja, jotka ylittävät kolmansissa maissa maksettavan henkilöstösääntöjen mukaisen enimmäismäärän (perusmäärä kuusinkertaisena) korotettuna 10 000 eurolla (yhteensä 27 788,40 euroa)

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  PO, PP, PQ ja PR vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja heidät velvoitetaan korvaamaan Euroopan ulkosuhdehallinnon (EUH) oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 475, 19.12.2016.


title: Asia C-640/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d’appel de Mons (Belgia) on esittänyt 12.10.2018 – Wagram Invest SA v. Belgian valtio

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/14

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d’appel de Mons (Belgia) on esittänyt 12.10.2018 – Wagram Invest SA v. Belgian valtio
      (Asia C-640/18)
      (2019/C 4/18)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Cour d’appel de Mons

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Wagram Invest SA

         Vastapuoli: Belgian valtio

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Kun osakeyhtiö ostaa pysyvää rahoitusomaisuutta, onko yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätöksistä 25.7.1978 annetun neljännen direktiivin 78/660/ETY (1) 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun oikean ja riittävän kuvan käsitteen perusteella tuloslaskelmaan mahdollista merkitä kuluksi yli vuoden pituiseen, korkoa tuottamattomaan velkaan liittyvä diskonttaus ja taseen vastaaviin omaisuuden hankintahinta, josta on vähennetty kyseinen diskonttaus, kun otetaan huomioon edellä mainitun direktiivin 32 artiklasta ilmenevät arvostamisperiaatteet?

                  2)

                  Onko yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätöksistä [ETY:n] perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan [josta on tullut SEUT 50 artiklan 2 kohdan g alakohta] nojalla 25.7.1978 annetun neuvoston direktiivin 2 artiklan 5 kohdan soveltamisedellytyksenä olevaa ilmaisua ”poikkeustapauksissa”, jonka perusteella kyseisen direktiivin jotakin (toista) säännöstä voidaan olla soveltamatta, tulkittava siten, että tätä säännöstä voidaan soveltaa vain siltä osin kuin todetaan, että oikean ja riittävän kuvan periaatteen noudattamista ei voida varmistaa tämän direktiivin säännöksiä noudattamalla ja tarvittaessa kyseisen direktiivin 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti liitetiedoissa täydennettävillä lisätiedoilla?

                  3)

                  Onko edellä mainitun direktiivin 2 artiklan 4 kohtaa sovellettava ensisijaisesti siten, että vain siinä tapauksessa, että lisätietojen perusteella ei voida varmistaa kyseisen direktiivin 2 artiklan 3 kohdassa vahvistetun oikean ja riittävän kuvan periaatteen tehokasta soveltamista, voidaan – ja ainoastaan poikkeustapauksissa – turvautua tämän direktiivin 2 artiklan 5 kohdassa säädettyyn mahdollisuuteen olla soveltamatta jotakin tämän direktiivin säännöstä?

         (1)  Perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla, yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätöksistä 25.7.1978 annettu neljäs neuvoston direktiivi 78/660/ETY (EYVL 1978, L 222, s. 11).


title: Asia C-433/17 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 25.10.2018 – Valittajana Enercon GmbH sekä muina osapuolina Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Gamesa Eólica, SL (Muutoksenhaku – EU-tavaramerkki – Asetus (EY) N:o 207/2009 – 7 artiklan 1 kohdan b alakohta – Mitättömyysmenettely – 53 artikla – EU-väritavaramerkki, joka koostuu vihreän sävyistä – Osittainen mitättömäksi julistaminen – Asian palauttaminen mitättömyysosastolle)

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/6

      Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 25.10.2018 – Valittajana Enercon GmbH sekä muina osapuolina Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Gamesa Eólica, SL
      (Asia C-433/17 P) (1)

      (Muutoksenhaku - EU-tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 207/2009 - 7 artiklan 1 kohdan b alakohta - Mitättömyysmenettely - 53 artikla - EU-väritavaramerkki, joka koostuu vihreän sävyistä - Osittainen mitättömäksi julistaminen - Asian palauttaminen mitättömyysosastolle)
      (2019/C 4/07)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittaja: Enercon GmbH (edustajat: R. H. F. Böhm, Rechtsanwalt, M. Silverleaf, QC)

         Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: D. Botis, V. Ruzek ja A. Folliard-Monguiral) ja Gamesa Eólica, SL (edustaja: A. Sanz Cerralbo, abogada)

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Valitus hylätään.

                  2)

                  Enercon GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 412, 4.12.2017.


title: Asia T-874/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.11.2018 – RA v. tilintarkastustuomioistuin (Henkilöstö – Virkamiehet – Ylennys – Vuoden 2016 ylennyskierros – Päätös olla ylentämättä kantajaa palkkaluokkaan AD 11 – Arviointikertomuksen puuttuminen – Ansioiden vertailu)

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/24

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.11.2018 – RA v. tilintarkastustuomioistuin
      (Asia T-874/16) (1)

      (Henkilöstö - Virkamiehet - Ylennys - Vuoden 2016 ylennyskierros - Päätös olla ylentämättä kantajaa palkkaluokkaan AD 11 - Arviointikertomuksen puuttuminen - Ansioiden vertailu)
      (2019/C 4/33)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: RA (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

         Vastaaja: Euroopan unionin tilintarkastustuomioistuin (asiamiehet: C. Lesauvage, E. von Bardeleben ja A.-M. Cosciug)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 270 artiklaan perustuva kanne, jolla vaaditaan kumoamaan unionin tilintarkastustuomioistuimen 4.3.2016 tekemä päätös olla ylentämättä kantajaa ylempään palkkaluokkaan (AD 11) vuoden 2016 ylennyskierroksella ja olla sisällyttämättä hänen nimeään vuoden 2016 ylennyskierroksella ylennettyjen virkamiesten luetteloon.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Euroopan unionin tilintarkastustuomioistuimen 4.3.2016 tekemä päätös olla ylentämättä RA:ta palkkaluokkaan AD 11 vuoden 2016 ylennyskierroksella kumotaan.

                  2)

                  Tilintarkastustuomioistuin velvoitetaan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 46, 13.2.2017.


title: Asia C-643/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesgericht Korneuburg (Itävalta) on esittänyt 15.10.2018 – British Airways Plc v. MF

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/14

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesgericht Korneuburg (Itävalta) on esittänyt 15.10.2018 – British Airways Plc v. MF
      (Asia C-643/18)
      (2019/C 4/19)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Landesgericht Korneuburg

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: British Airways Plc

         Vastapuoli: MF

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 5 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että lennosta vastaava lentoliikenteen harjoittaja voi vedota myös sellaisiin poikkeuksellisiin olosuhteisiin, jotka eivät ole ilmenneet lentomatkustajan varaamalla lennolla, vaan saman päivän – ei välittömästi tätä edeltäneellä – lennolla, joka suoritettiin lentokoneella, jota oli tarkoitus käyttää matkustajan varaamaan lennon suorittamiseen rotaatiomenettelyssä?

                  2)

                  Onko matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 5 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että ”kaikkien kohtuudella edellytettävien toimenpiteiden”, jotka lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan on ollut toteutettava välttääkseen poikkeuksellisten olosuhteiden tapauksessa velvollisuuden asetuksen 7 artiklan mukaisen korvauksen maksamiseen, on kohdistuttava vain ”poikkeuksellisten olosuhteiden” välttämiseen (tässä Euroopan lennonvarmistusjärjestö EUROCONTROLin osoittama uusi (myöhempi) Air-Traffic-Control-Slot), vai vaaditaanko tämän lisäksi, että lennosta vastaava lentoliikenteen harjoittaja toteuttaa myös kohtuudella edellytettäviä toimenpiteitä itse lennon peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen välttämiseksi?

                  3)

                  Onko – jos todetaan, että itse pitkäaikaisen viivästymisen välttämiseksi lentoliikenteen harjoittajan on toteutettava kohtuudella edellytettäviä toimenpiteitä – matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 5 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että välttääkseen poikkeuksellisten olosuhteiden tapauksessa velvollisuuden asetuksen 7 artiklan mukaisen korvauksen maksamiseen lentoliikenteen harjoittajan on kuljetettaessa lentomatkustajia kahdesta (tai useammasta) lennosta muodostuvalla lentoyhteydellä toteutettava vain kohtuudella edellytettäviä toimenpiteitä itse suorittamansa, viivästymisen uhan alla olevan lennon viivästymisen välttämiseksi, vai onko sen tämän lisäksi toteutettava kohtuudella edellytettäviä toimenpiteitä yksittäisen lentomatkustajan määränpäähän saapumisen pitkäaikaisen viivästymisen välttämiseksi (kuten tutkimalla mahdollisuutta uudelleenreititykseen toiselle lentoyhteydelle)?

         (1)  EUVL 2004, L 46, s. 1.


title: Asia C-451/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 25.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Administrativen sad Veliko Tarnovo – Bulgaria) – ”Walltopia” AD v. Direktor na Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite – Veliko Tarnovo (Ennakkoratkaisupyyntö – Sosiaaliturva – Asetus (EY) N:o 883/2004 – 12 artiklan 1 kohta – Asetus (EY) N:o 987/2009 – 14 artiklan 1 kohta – Lähetetyt työntekijät – Sovellettava lainsäädäntö – A1 todistus – Työntekijän kuuluminen sen jäsenvaltion lainsäädännön alaisuuteen, johon hänen työnantajansa on sijoittautunut – Edellytykset)

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/6

      Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 25.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Administrativen sad Veliko Tarnovo – Bulgaria) – ”Walltopia” AD v. Direktor na Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite – Veliko Tarnovo
      (Asia C-451/17) (1)

      (Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaaliturva - Asetus (EY) N:o 883/2004 - 12 artiklan 1 kohta - Asetus (EY) N:o 987/2009 - 14 artiklan 1 kohta - Lähetetyt työntekijät - Sovellettava lainsäädäntö - A1 todistus - Työntekijän kuuluminen sen jäsenvaltion lainsäädännön alaisuuteen, johon hänen työnantajansa on sijoittautunut - Edellytykset)
      (2019/C 4/08)
      Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Administrativen sad Veliko Tarnovo

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja:”Walltopia” AD

         Vastaaja: Direktor na Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite – Veliko Tarnovo

         Tuomiolauselma

      Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 883/2004 täytäntöönpanomenettelystä 16.9.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 987/2009 14 artiklan 1 kohtaa on tulkittava yhdessä sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004, sellaisena kuin se on muutettuna 22.5.2012 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 465/2012, 12 artiklan 1 kohdan kanssa siten, että toiseen jäsenvaltioon työhön lähetettäväksi palkattuun työntekijään on katsottava jo sovelletun asetuksen N:o 987/2009 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla välittömästi ennen työskentelyn aloittamista sen jäsenvaltion lainsäädäntöä, johon hänet palkannut yritys on sijoittautunut, vaikkei hänellä ollut tämän jäsenvaltion lainsäädännön mukaan vakuutetun asemaa välittömästi ennen työskentelyn aloittamista, jos hänen asuinpaikkansa oli kyseisellä hetkellä kyseisessä jäsenvaltiossa, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on selvitettävä.

         (1)  EUVL C 330, 2.10.2017.


title: Asia C-649/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d’appel de Paris (Ranska) on esittänyt 15.10.2018 – A v. Daniel B, UD, AFP, B ja L

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/15

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d’appel de Paris (Ranska) on esittänyt 15.10.2018 – A v. Daniel B, UD, AFP, B ja L
      (Asia C-649/18)
      (2019/C 4/20)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Cour d’appel de Paris

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: A

         Vastapuolet: Daniel B, UD, AFP, B ja L

         Ennakkoratkaisukysymykset

      Sallitaanko unionin lainsäädännössä ja erityisesti

                  —

                  SEUT 34 artiklassa,

                  —

                  ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY (1) (sellaisena kuin se on muutettuna) 85 c artiklassa ja

                  —

                  tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaupankäyntiä, sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista 8.6.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/31/EY (2) 3 artiklassa säädetyssä sisämarkkinoita koskevassa ehdossa

            se, että unionin jäsenvaltio säätää, että sen alueella sovelletaan apteekkareihin, jotka ovat toisen unionin jäsenvaltion kansalaisia, erityissääntöjä, jotka koskevat

                  —

                  Ranskan kansanterveyslain voimassa olevan R 4235-22 §:n mukaista kieltoa lähestyä –asiakkaita sellaisilla menetelmillä, jotka ovat ammattikunnan arvokkuuden vastaisia [;]

                  —

                  Ranskan kansanterveyslain voimassa olevan R 4235-64 §:n mukaista kieltoa kannustaa potilaita lääkkeiden väärinkäyttöön [;]

                  —

                  (Ranskan) sosiaali- ja terveysministerin 28.11.2016 antaman voimassa olevan asetuksen mukaista velvollisuutta noudattaa jäsenvaltion viranomaisten määrittelemiä lääkkeiden jakelussa noudatettavia hyviä toimintatapoja, edellyttäen myös terveystietoja koskevan lomakkeen sisällyttämistä lääkkeiden verkossa tapahtuvaan tilaamismenettelyyn ja kieltäen maksullisen indeksoinnin käyttämisen?

         (1)  EYVL 2001, L 311, s. 67.

         (2)  Tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaupankäyntiä, sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista 8.6.2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/31/EY (Direktiivi sähköisestä kaupankäynnistä) (EYVL 2000, L 178, s. 1).


title: Asia T-608/18: Kanne 8.10.2018 – Sammut v. parlamentti

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/30

      Kanne 8.10.2018 – Sammut v. parlamentti
      (Asia T-608/18)
      (2019/C 4/41)
      Oikeudenkäyntikieli: malta

         Asianosaiset

         Kantaja: Mark Anthony Sammut (Foetz, Luxemburg) (edustaja: asianajaja P. Borg Olivier)

         Vastaaja: Euroopan parlamentti

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin:

                  —

                  SEUT 270 artiklan mukaisesti kumoaa Euroopan parlamentin henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan nojalla 6.7.2018 tekemän päätöksen, jolla parlamentti hylkäsi kantajan tekemän valituksen, jolla pyrittiin siihen, että tämän vuoden 2016 arviointikertomuksesta poistettaisiin toteamus, joka koski sitä, että kantajan väitettiin jättäneen ilmoittamatta nimittävälle viranomaiselle aikomuksestaan julkaista vuonna 2016 kirja, jonka otsikko oli ”L-Aqwa fl-Europa. Il-Panama papers u il-Poter” (”Euroopan parhaat. Panama-paperit ja valta”), ja tämän seurauksena

                  —

                  kumoaa osittain käännöksen pääosaston pääjohtajan 4.1.2018 tekemän päätöksen, ja tämän seurauksena

                  —

                  velvoittaa poistamaan edellä mainitun toteamuksen arviointikertomuksesta (kantajan käyttäytymistä koskeva 3 kohta – sääntöjen ja menettelyjen noudattaminen)

                  —

                  arvioi kantajalle kyseisten päätösten vuoksi aiheutuneen vahingon

                  —

                  velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajalle kyseisten päätösten vuoksi aiheutuneen vahingon

                  —

                  velvoittaa nimittävän viranomaisen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan henkilöstösääntöjen 17 a artiklaa on rikottu sikäli kuin sillä pyritään suojaamaan sananvapautta koskevaa perusoikeutta, joka taataan Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10 artiklassa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 11 artiklassa. Kantaja toteaa lisäksi, että oikeuksien ja velvollisuuksien on oltava tasapainossa, koska kaikki oikeudet eivät ole ehdottomia.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, jonka mukaan henkilöstösääntöjen 17 a artiklaa on tulkittu virheellisesti, koska kirjan aiheena ei ole ”unionin toiminta”, minkä vuoksi kantajan velvollisuutena ei ollut ilmoittaa aikomuksestaan ennalta nimittävälle viranomaiselle. Sanat ”koskevaa aineistoa” merkitsevät asiakirjan, jonka tarkoituksena on käsitellä ”unionin toimintaa”, sisältöä ja viittaavat siihen. Tämä merkitsee sitä, että virkamiehen on ilmoitettava asiasta nimittävälle viranomaiselle ja saatava lupa ainoastaan siinä tapauksessa, että hän on jollain tavoin tekemisissä unionin toiminnan kanssa. Tähän perustuva nimittävän viranomaisen velvollisuus on tulkita suppeasti – ei laajasti – sitä, mikä muodostaa ”unionin toiminnan”. Kantaja väittää lisäksi, että

                              —

                              päätöstä ei ole perusteltu mitenkään, koska se perustuu pelkkään mielipiteeseen, ei tosiseikkoihin eikä oikeudellisiin seikkoihin

                              —

                              nimittävän viranomaisen asettama velvollisuus on ankarampi kuin mistä henkilöstösäännöissä säädetään

                              —

                              päätös perustuu harkintavallan suhteettomaan käyttöön

                              —

                              ilmaisu ”unionin toimintaa koskevaa aineistoa” viittaa kontekstiin, joka on – unionin toiminnan osalta – pääteltävissä muista suuntaviivoista

                              —

                              koska kantajan toimintaan tai mihinkään muuhun unionin toimintaan ei viitata kirjassa, tämä ei ole laiminlyönyt luottamus-, lojaalisuus- ja puolueettomuusvelvollisuuttaan unionia kohtaan

                              —

                              unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöstä ja erityisesti sen 6.3.2001 antamasta tuomiosta (Connolly v. komissio, C-274/99 P, EU:C:2001:127, 43–62 kohta) ilmenee useita merkityksellisiä seikkoja henkilöstösääntöjen 17 a artiklan soveltamisen ja täytäntöönpanon arvioimiseksi.

                  3)

                  Kolmas kanneperuste perustuu kantajalle päätöksen vuoksi aiheutuneeseen aineettomaan vahinkoon sekä hänen työpaikallaan että hänen yksityiselämässään, sekä vaikutukseen, joka tällä on ollut hänen kirjalliseen tuotantoonsa. On näin ollen tarpeen laskea aiheutunut vahinko ja tämän jälkeen velvoittaa tätä koskevaan korvaukseen.


title: Asia C-462/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 25.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Hamburg – Saksa) – Tänzer & Trasper GmbH v. Altenweddinger Geflügelhof KG (Ennakkoratkaisupyyntö – Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Asetus (EY) N:o 110/2008 – Tislatut alkoholijuomat – Määritelmä, kuvaus, esittely, merkinnät ja maantieteellisten merkintöjen suojaaminen – Liitteessä II oleva 41 kohta – Munalikööri – Määritelmä – Sallittujen ainesosien tyhjentävyys)

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/7

      Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 25.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Hamburg – Saksa) – Tänzer & Trasper GmbH v. Altenweddinger Geflügelhof KG
      (Asia C-462/17) (1)

      (Ennakkoratkaisupyyntö - Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Asetus (EY) N:o 110/2008 - Tislatut alkoholijuomat - Määritelmä, kuvaus, esittely, merkinnät ja maantieteellisten merkintöjen suojaaminen - Liitteessä II oleva 41 kohta - Munalikööri - Määritelmä - Sallittujen ainesosien tyhjentävyys)
      (2019/C 4/09)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Landgericht Hamburg

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Tänzer & Trasper GmbH

         Vastaaja: Altenweddinger Geflügelhof KG

         Tuomiolauselma

      Tislattujen alkoholijuomien määritelmistä, kuvauksesta, esittelystä, merkinnöistä ja maantieteellisten merkintöjen suojaamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1576/89 kumoamisesta 15.1.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 110/2008, sellaisena kuin se on muutettuna 16.12.2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1334/2008, liitteessä II olevaa 41 kohtaa on tulkittava siten, että myyntinimityksen ”munalikööri” käyttämiseksi tislattu alkoholijuoma ei saa sisältää muita kuin kyseisessä kohdassa mainittuja ainesosia.

         (1)  EUVL C 347, 16.10.2017.


title: Asia C-652/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Haskovo (Bulgaria) on esittänyt 18.10.2018 – SZ v. Mitnitsa Burgas

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/16

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Haskovo (Bulgaria) on esittänyt 18.10.2018 – SZ v. Mitnitsa Burgas
      (Asia C-652/18)
      (2019/C 4/21)
      Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Administrativen sad Haskovo

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: SZ

         Vastapuoli: Mitnitsa Burgas

         Ennakkoratkaisukysymys

      Onko yhteisön alueelle tuotavan tai sieltä vietävän käteisrahan valvonnasta 26.10.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1889/2005 (1) 9 artiklan 1 kohtaa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä valuuttalain (Valuten Zakon) 20 §:n 1 momentin kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jossa säädetään, että kun asetuksen 3 artiklassa tarkoitettu ilmoittamisvelvollisuus on laiminlyöty, valuuttalain 18 §:n 1 momentin mukaisen 1 000–3 000 BGN:n suuruisen sakon määräämisen lisäksi ilmoittamatta jätetyt käteisvarat – niiden alkuperästä ja käyttötarkoituksesta riippumatta – määrätään täysimääräisesti valtiolle menetetyksi?

         (1)  EUVL 2005, L 309, s. 9.


title: Asia T-616/18: Kanne 15.10.2018 – Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo v. komissio

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/31

      Kanne 15.10.2018 – Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo v. komissio
      (Asia T-616/18)
      (2019/C 4/42)
      Oikeudenkäyntikieli: puola

         Asianosaiset

         Kantaja: Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. (Varsova, Puola) (edustajat: asianajajat E. Buczkowska ja M. Trepka)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 102 artiklan ja ETA-sopimuksen 54 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia AT.39816 – Tuotantoketjun alkupään kaasutoimitukset Keski- ja Itä-Euroopassa) 24.5.2018 tehdyn komission päätöksen, (1) jolla menettely lopetettiin [EY] 81 ja [EY] 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) 1/2003 (2) 9 artiklan nojalla vastaanottamalla osakeyhtiön Gazprom ja Gazprom Export LLC:n (jäljempänä Gazprom) antamat, 15.3.2018 päivätyt sitovat sitoumukset

                  —

                  velvoittamaan komission korvaamaan asian oikeudenkäyntikulut

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

                  1)

                  Komissio on päätöksen antaessaan rikkonut ilmeisellä tavalla asetuksen N:o 1/2003 9 artiklaa luettuna yhdessä SEUT 102 artiklan kanssa ja loukannut suhteellisuusperiaatetta, koska se on tehnyt ilmeisen virheen arvioidessaan esitettyä todistusaineistoa ja todetessaan, että sillä menettelyn AT.39816 kuluessa olleet sitä koskevat huolenaiheet, että Gazprom asettaa Puolaan suuntautuvien kaasutoimitusten ehdoksi määräysvallan saamisen kaasuinfrastruktuureiden osalta Puolassa, eivät olleet perusteltuja ja hyväksyessään tämän virheen seurauksena Gazpromin osalta sellaiset sitoumukset, joissa näitä huolenaiheita ei ollut huomioitu.

                  2)

                  Komissio on päätöksen antaessaan rikkonut ilmeisellä tavalla asetuksen N:o 1/2003 9 artiklaa luettuna yhdessä SEUT 102 artiklan kanssa ja loukannut suhteellisuusperiaatetta, koska se on hyväksynyt kohtuuttomien, selvästi ylisuurien hintojen käyttämisen osalta Gazpromille sellaiset sitoumukset, joissa ei ole otettu asianmukaisesti huomioon komission huolenaiheita, joissa oli olennaisilta osin katsottuna kyse siitä, että määräävässä markkina-asemassa oleva toimija käyttää ylisuuria hintoja.

                  3)

                  Komissio on päätöksen antaessaan rikkonut ilmeisellä tavalla asetuksen N:o 1/2003 9 artiklaa luettuna yhdessä SEUT 102 artiklan kanssa ja loukannut suhteellisuusperiaatetta, koska se on hyväksynyt alueellisten rajoitusten käyttöönottamisen osalta Gazpromille sellaiset sitoumukset, joissa ei ole otettu asianmukaisesti huomioon komission huolenaiheita ja jotka olivat valikoivia ja joissa oli kopioitu sellaiset sitoumukset, joita määräävässä markkina-asemassa oleva toimija oli jo ehdottanut muissa menettelyissä mutta joiden seurauksena kyseinen toimija ei ole muuttanut käyttäytymistään.

                  4)

                  Komissio on päätöksen antaessaan rikkonut ilmeisellä tavalla SEUT 7 artiklaa luettuna yhdessä SEUT 194 artiklan 1 kohdan kanssa, koska se on tehnyt päätöksen, joka on ristiriidassa Euroopan unionin energiapoliittisten tavoitteiden kanssa ja jossa jätetään ottamatta huomioon sen negatiiviset vaikutukset Euroopan kaasutoimitusten markkinoihin ja joka erityisesti vahvistaa entisestään eristäytymistä ja kilpailunvastaisten ehtojen ylläpitämistä Keski- ja Itä-Euroopan valtioiden kaasumarkkinoilla suhteessa Länsi-Eurooppaan, vaikka unionin energiapoliittisena tavoitteena on näiden markkinoiden yhdentäminen ja tasapuolisten kilpailuedellytysten takaaminen kaikilla unionin markkinoilla.

                  5)

                  Komissio on päätöksen antaessaan rikkonut ilmeisellä tavalla SEUT 18 artiklan 1 kohtaa ja loukannut yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, koska se on saanut aikaan syrjinnän Gazpromin niiden kilpailijoiden, jotka toimivat Keski- ja Itä-Euroopan valtioiden markkinoilla ja joihin kantaja kuuluu, ja Gazpromin sellaisten kilpailijoiden, jotka toimivat Länsi-Euroopan valtioiden markkinoilla, välillä, vaikka nämä molemmat kilpailijoiden ryhmät toimivat samoilla unionin kaasutoimitusten markkinoilla ja niihin sovelletaan tämän osalta SEUT 102 artiklaa ja SEUT 194 artiklan 1 kohtaa ja näiden määräysten perusteella annettua johdettua oikeutta.

                  6)

                  Komissio on käyttänyt valtaansa väärin ja rikkonut olennaisia menettelymääräyksiä, koska se on tehnyt päätöksen, joka on objektiivisesti ristiriidassa asetuksen N:o 1/2003 9 artiklan kanssa ja rikkonut menettelyä AT.39816 toteuttaessaan ilmeisellä tavalla sille annettuja valtuuksia.

         (1)  EUVL 2018, C 258, s. 6.

         (2)  EUVL 2003, L 1, s. 1.


title: Asia C-527/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 25.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundespatentgericht – Saksa) – Asia, jonka on pannut vireille Boston Scientific Ltd (Ennakkoratkaisupyyntö – Tekijän- ja teollisoikeudet – Lääkkeiden lisäsuojatodistus – Asetus (EY) N:o 469/2009 – Soveltamisala – Lääkinnälliseen laitteeseen erottamattomana osana sisältyvä aine, jota erikseen käytettynä saatetaan pitää lääkkeenä – Direktiivi 93/42/ETY – 1 artiklan 4 kohta – Hallinnollisen lupamenettelyn käsite)

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/8

      Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 25.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundespatentgericht – Saksa) – Asia, jonka on pannut vireille Boston Scientific Ltd
      (Asia C-527/17) (1)

      (Ennakkoratkaisupyyntö - Tekijän- ja teollisoikeudet - Lääkkeiden lisäsuojatodistus - Asetus (EY) N:o 469/2009 - Soveltamisala - Lääkinnälliseen laitteeseen erottamattomana osana sisältyvä aine, jota erikseen käytettynä saatetaan pitää lääkkeenä - Direktiivi 93/42/ETY - 1 artiklan 4 kohta - Hallinnollisen lupamenettelyn käsite)
      (2019/C 4/10)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Bundespatentgericht

         Pääasian asianosainen

      Boston Scientific Ltd

         Muu osapuoli: Deutsches Patent- und Markenamt

         Tuomiolauselma

      Lääkkeiden lisäsuojatodistuksesta 6.5.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 469/2009 2 artiklaa on tulkittava siten, että lääkinnällisistä laitteista 14.6.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/42/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 5.9.2007 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2007/47/EY, 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun sellaisen lääkinnällisen laitteen, johon sisältyy erottamattomana osana lääkeaine, direktiivin 93/42 mukaista edeltävää lupamenettelyä ei voida rinnastaa tätä asetusta sovellettaessa ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 31.3.2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2004/27/EY, mukaiseen tämän aineen markkinoille saattamista koskevaan lupamenettelyyn, vaikka edellä mainitun aineen osalta olisi suoritettu direktiivin 93/42, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2007/47, liitteessä I olevan 7.4 kohdan ensimmäisen ja toisen alakohdan mukainen arviointi.

         (1)  EUVL C 402, 27.11.2017.


title: Asia T-622/18: Kanne 13.10.2018 – EN (Henkilötietojen ja/tai tietosuojan suojaamisen puitteissa poistettu tai korvattu tieto.) v. komissio

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/32

      Kanne 13.10.2018 – EN (1) v. komissio
      (Asia T-622/18)
      (2019/C 4/43)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: EN (2) (edustaja: asianajaja E. Metodieva)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan avoimen kilpailun ”EPSO/AD/323/16 – Tutkijat (AD7) seuraaviin työntekijäprofiileihin: 1 – Tutkijat: EU:n menot ja lahjonnan torjunta – 2 – Tutkijat: Tulli ja kauppa, tupakka ja väärennetyt tuotteet” valintalautakunnan 12.12.2017 tekemän päätöksen olla sisällyttämättä kantajan nimeä ensimmäisen työntekijäprofiilin varallaololuetteloon

                  —

                  kumoamaan kokonaisuudessaan EPSO:n 10.7.2018 tekemän päätöksen hylätä kantajan henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan mukainen valitus EPSO:n valintalautakunnan päätöksestä olla sisällyttämästä häntä mainittuun varallaololuetteloon

                  —

                  velvoittamaan vastaajan suorittamaan kantajalle vahingonkorvausta saamatta jääneestä tulosta, jota aiheutui siitä, ettei häntä sisällytetty kyseiseen varallaololuetteloon

                  —

                  velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut ennen oikeudenkäyntiä ja sen aikana.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste perustuu valintalautakunnan erään jäsenen puutteelliseen toimintaan, minkä johdosta kantajaa ei arvioitu asianmukaisesti.

                  2)

                  Toinen kanneperuste perustuu valintalautakunnan erään jäsenen puolueettomuuden puuttumiseen.

                  3)

                  Kolmas kanneperuste perustuu asessoreiden puutteelliseen kyvykkyyteen.

                  4)

                  Neljännen kanneperusteen mukaan kyseessä olevalla kilpailulla loukattiin kielijärjestelyjä.

                  5)

                  Viidennen kanneperusteen mukaan kyseessä olevan kilpailun case-tehtävään liittyi sääntöjenvastaisuuksia.

                  6)

                  Kuudes kanneperuste perustuu yhdenmukaisen ja oikeudenmukaisen kohtelun periaatteiden loukkaamiseen, joka aiheutui siitä, että kyseessä oleva kilpailu järjestettiin kohtuuttoman pitkän, eli kuukauden kestoisen ajanjakson aikana.

                  7)

                  Seitsemäs kanneperuste perustuu kantajan arvioinnin puutteellisiin perusteluihin.

         (1)  Henkilötietojen ja/tai tietosuojan suojaamisen puitteissa poistettu tai korvattu tieto.

         (2)  Henkilötietojen ja/tai tietosuojan suojaamisen puitteissa poistettu tai korvattu tieto.


title: Asia C-528/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 25.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Vrhovno sodišče – Slovenia) – Milan Božičevič Ježovnik v. Slovenian valtio (Ennakkoratkaisupyyntö – Arvonlisävero – Direktiivi 2006/112/EY – 143 artiklan 1 kohdan d alakohta – Tuonnin arvonlisäverosta vapauttaminen – Maahantuonti, jota seuraa yhteisöluovutus – Veropetoksen vaara – Maahantuojana ja luovuttajana toimivan verovelvollisen vilpitön mieli – Arviointi – Maahantuojana ja luovuttajana toimivan verovelvollisen huolellisuusvelvoite)

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/8

      Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 25.10.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Vrhovno sodišče – Slovenia) – Milan Božičevič Ježovnik v. Slovenian valtio
      (Asia C-528/17) (1)

      (Ennakkoratkaisupyyntö - Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - 143 artiklan 1 kohdan d alakohta - Tuonnin arvonlisäverosta vapauttaminen - Maahantuonti, jota seuraa yhteisöluovutus - Veropetoksen vaara - Maahantuojana ja luovuttajana toimivan verovelvollisen vilpitön mieli - Arviointi - Maahantuojana ja luovuttajana toimivan verovelvollisen huolellisuusvelvoite)
      (2019/C 4/11)
      Oikeudenkäyntikieli: sloveeni

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Vrhovno sodišče

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Milan Božičevič Ježovnik

         Vastapuoli: Slovenian valtio

         Tuomiolauselma

      Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 25.6.2009 annetulla neuvoston direktiivillä 2009/69/EY, 143 artiklan 1 kohdan d alakohtaa on tulkittava siten, että tilanteessa, jossa verovelvollinen maahantuoja ja luovuttaja on vapautettu tuonnin arvonlisäverosta sellaisen luvan perusteella, jonka toimivaltaiset tulliviranomaiset ovat antaneet ennakkotarkastuksen jälkeen tämän verovelvollisen esittämien todisteiden perusteella, verovelvollisen ei ole suoritettava arvonlisäveroa jälkikäteen, mikäli myöhemmässä tarkastuksessa käy ilmi, että vapautuksen aineelliset edellytykset eivät täyttyneet, jollei objektiivisten seikkojen perusteella osoiteta, että tämä verovelvollinen tiesi tai sen olisi pitänyt tietää, että kyseessä olevia tuonteja seuraaviin luovutuksiin liittyi hankkijan tekemä petos, ja verovelvollinen ei ollut toteuttanut kaikkia käytettävissään olleita kohtuullisia toimenpiteitä välttääkseen tämän petoksen, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tutkittava.

         (1)  EUVL C 374, 6.11.2017.


title: Asia T-627/18: Kanne 19.10.2018 – ZK v. komissio

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/34

      Kanne 19.10.2018 – ZK v. komissio
      (Asia T-627/18)
      (2019/C 4/45)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: ZK (edustaja: asianajaja J.-N. Louis)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta
      toteamaan, että

                  —

                  avoimen kilpailun EPSO/AD/323/16 valintalautakunnan 1.2.2018 tekemä vahvistava päätös, jolla kantajan nimi jätettiin merkitsemättä kilpailun läpäisseistä hakijoista laadittuun luetteloon, kumotaan

                  —

                  valintalautakunnan 12.12.2017 vahvistama päätös kumotaan siltä osin kuin on tarpeellista

                  —

                  komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu yhtäältä Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt) 30 artiklan ja niiden liitteessä III olevan 3 artiklan rikkomiseen ja toisaalta kilpailujen kokeiden järjestämistä koskevien sääntöjen rikkomiseen. Tältä osin kantaja tuo esiin erityisesti, että häntä kuulivat vain kaksi lautakunnan jäsentä, eikä häntä kuullut kuudesta jäsenestä ja puheenjohtajasta koostuva lautakunta. Lisäksi kantajan mukaan puheenjohtaja osallistui lautakunnan työskentelyyn vain tarkkailijana, mikä oli myös ristiriidassa henkilöstösääntöjen säännösten kanssa.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, joka perustuu riidanalaista päätöstä rasittaviin yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteiden loukkaamisiin, jotka johtuivat valintalautakunnan pysyvyyden puutteesta ja turvautumisesta varalla oleviin tarkistajiin, jotka eivät olleet osallistuneet tarkistajille tarkoitettuun erityiseen koulutukseen.


title: Asia T-623/18: Kanne 13.10.2018 – EO (Henkilötietojen ja/tai tietosuojan suojaamisen puitteissa poistettu tai korvattu tieto.) v. komissio

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/33

      Kanne 13.10.2018 – EO (1) v. komissio
      (Asia T-623/18)
      (2019/C 4/44)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: EO (2) (edustaja: asianajaja E. Metodieva)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan avoimen kilpailun ”EPSO/AD/323/16 – Tutkijat (AD7) seuraaviin työntekijäprofiileihin: 1 – Tutkijat: EU:n menot ja lahjonnan torjunta – 2 – Tutkijat: Tulli ja kauppa, tupakka ja väärennetyt tuotteet” valintalautakunnan 12.12.2017 tekemän päätöksen olla sisällyttämättä kantajan nimeä ensimmäisen työntekijäprofiilin varallaololuetteloon

                  —

                  kumoamaan kokonaisuudessaan EPSO:n 9.7.2018 tekemän päätöksen hylätä kantajan henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan mukainen valitus EPSO:n valintalautakunnan päätöksestä olla sisällyttämästä häntä mainittuun varallaololuetteloon

                  —

                  velvoittamaan vastaajan suorittamaan kantajalle vahingonkorvausta saamatta jääneestä tulosta, jota aiheutui siitä, ettei häntä sisällytetty kyseiseen varallaololuetteloon

                  —

                  velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut ennen oikeudenkäyntiä ja sen aikana.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen sekä kaikkiin perusteisiin, jotka mainitaan hänen henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan mukaisesti tekemässään valituksessa.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste perustuu valintalautakunnan erään jäsenen puutteelliseen toimintaan, minkä johdosta kantajaa ei arvioitu asianmukaisesti.

                  2)

                  Toinen kanneperuste perustuu valintalautakunnan erään jäsenen puolueettomuuden puuttumiseen.

                  3)

                  Kolmas kanneperuste perustuu asessoreiden puutteelliseen kyvykkyyteen.

                  4)

                  Neljännen kanneperusteen mukaan kyseessä olevalla kilpailulla loukattiin kielijärjestelyjä.

                  5)

                  Viidennen kanneperusteen mukaan kyseessä olevan kilpailun case-tehtävään liittyi sääntöjenvastaisuuksia.

                  6)

                  Kuudes kanneperuste perustuu yhdenmukaisen ja oikeudenmukaisen kohtelun periaatteiden loukkaamiseen, joka aiheutui siitä, että kyseessä oleva kilpailu järjestettiin kohtuuttoman pitkän, eli kuukauden kestoisen ajanjakson aikana.

                  7)

                  Seitsemäs kanneperuste perustuu kantajan arvioinnin puutteellisiin perusteluihin.

         (1)  Henkilötietojen ja/tai tietosuojan suojaamisen puitteissa poistettu tai korvattu tieto.

         (2)  Henkilötietojen ja/tai tietosuojan suojaamisen puitteissa poistettu tai korvattu tieto.


title: Asia C-655/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Varna (Bulgaria) on esittänyt 19.10.2018 – Mitnitsa Varna v. Schenker EOOD

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/17

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Varna (Bulgaria) on esittänyt 19.10.2018 – Mitnitsa Varna v. Schenker EOOD
      (Asia C-655/18)
      (2019/C 4/22)
      Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Administrativen sad Varna

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Mitnitsa Varna

         Vastapuoli: Schenker EOOD

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko unionin tullikoodeksista 9.10.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (ЕU) N:o 952/2013 (1) 242 artiklan 1 kohdan a ja b alakohtaa tulkittava siten, että pääasian konkreettisissa olosuhteissa tullivarastointimenettelyyn asetettujen tavaroiden varastamista on pidettävä sellaisena tavaroiden siirtämisenä pois tullivarastointimenettelystä, jonka perusteella luvanhaltijalle määrätään tullioikeudelliseen rikkomukseen perustuva taloudellinen seuraamus?

                  2)

                  Onko tullirikkomuksen – tässä tapauksessa tullivarastointimenettelystä pois siirtämisen – kohteena olevien tavaroiden arvoa vastaavan määrän maksettavaksi määrääminen luonteeltaan unionin tullikoodeksista 9.10.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (ЕU) N:o 952/2013 42 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettu hallinnollinen seuraamus, ja onko kansallinen säännös, jossa säädetään tällaisesta maksettavaksi määräämisestä taloudellisen seuraamuksen lisäksi, hyväksyttävä? Vastaako kyseinen säännös asetuksen 42 artiklan 1 kohdan toisessa virkkeessä säädettyä edellytystä, jonka mukaan unionin tullilainsäädännön rikkomisesta määrättävien seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia?

         (1)  EUVL 2013, L 269, s. 1.


title: Asia T-634/18: Kanne 23.10.2018 – Geske v. EUIPO (revolutionary air pulse technology)

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/35

      Kanne 23.10.2018 – Geske v. EUIPO (revolutionary air pulse technology)
      (Asia T-634/18)
      (2019/C 4/46)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: André Geske (Lübbecke, Saksa) (edustaja: asianajaja R. Albrecht)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki revolutionary air pulse technology – Rekisteröintihakemus nro 17 025 231

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 5.9.2018 asiassa R 2721/2017-2 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut, EUIPO:n valitusmenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut mukaan lukien.

         Kanneperusteet

      Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-640/18: Kanne 29.10.2018 – Intercontact Budapest v. CdT

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/35

      Kanne 29.10.2018 – Intercontact Budapest v. CdT
      (Asia T-640/18)
      (2019/C 4/47)
      Oikeudenkäyntikieli: unkari

         Asianosaiset

         Kantaja: Intercontact Budapest Fordító és Pénzügyi Tanácsadó Kft. (Intercontact Budapest Kft.) (Budapest, Unkari) (edustaja: asianajaja É. Subasicz)

         Vastaaja: Euroopan unionin elinten käännöskeskus (CdT)

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta,

                  —

                  pääasiallisesti, ratkaisemaan, ovatko eri tarjoajille myönnetyt arviointipisteet realistisia, kun niitä vertaillaan esitettyjen tarjousten perusteella, ja ovatko ne yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteiden sekä suhteellisuusperiaatteen ja avoimuusperiaatteen mukaisia;

                  —

                  toissijaisesti, toteamaan, että vastaajan esittämä oikeudellinen tulkinta on virheellinen, kun huomioon otetaan unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25.10.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 113 artiklan 3 kohta, ja ettei tarjoajien tarjoamien hintojen julkaiseminen julkisessa hankintamenettelyssä ole vastoin kyseistä asetusta;

                  —

                  vieläkin toissijaisemmin, kumoamaan vastaajan menettelyssä FL/FIN17 tekemän, erää 12 koskevan päätöksen sekä kyseiseen erään liittyvän hallinnollisen menettelyn;

                  —

                  tätäkin toissijaisemmin, yksilöimään, mikä on se kanteen kohteena olevassa julkisessa hankintamenettelyssä toteutettu toimenpide (voimassa oleva oikeudellinen toimenpide), jonka tiedoksiantamisesta SEUT 263 artiklassa kanteen nostamiselle määrätty määräaika on laskettava;

                  —

                  velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteita sekä suhteellisuus- ja avoimuusperiaatetta on loukattu, koska vastaaja sovelsi julkisessa hankintamenettelyssä tarjoajiin erilaisia arviointiperusteita. (1)

                  2)

                  Toinen kanneperuste, jonka mukaan harkintavaltaa on käytetty väärin, koska vastaaja jätti ilmoittamatta kantajalle julkisissa hankintamenettelyissä annettavaksi edellytetyt tiedot. (2)

                  3)

                  Kolmas kanneperuste, jonka mukaan vastaaja rikkoi julkisista hankintamenettelyistä annettua direktiiviä, koska se jätti ilmoittamatta muutoksenhakumääräajoista ja koska se näin rajoitti valitusmahdollisuuksia. (3)

                  4)

                  Neljäs kanneperuste, jonka mukaan vastaaja esti kantajaa käyttämästä oikeuttaan nostaa kanne CdT:tä vastaan. (4)

         (1)  Julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta 26.2.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/24/EU (EUVL 2014, L 94, s. 65) johdanto-osan 1 ja 19 perustelukappale.

         (2)  Unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25.10.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (EUVL 2012, L 298, s. 1) 113 artiklan 3 kohta.

         (3)  Julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta 26.2.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/24/EU (EUVL 2014, L 94, s. 65) liitteessä V olevan D osan 16 kohta.

         (4)  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 263 artiklan kuudes kohta.


title: Asia T-642/18: Kanne 29.10.2018 – August Wolff v. EUIPO – Faes Farma (DermoFaes Atopimed)

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/36

      Kanne 29.10.2018 – August Wolff v. EUIPO – Faes Farma (DermoFaes Atopimed)
      (Asia T-642/18)
      (2019/C 4/48)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset ja muut osapuolet

         Kantaja: Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel (Bielefeld, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Thünken)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Muu osapuoli valituslautakunnassa: Faes Farma, SA (Lamiaco-Leioa, Espanja)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

         Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus sanamerkin DermoFaes Atopimed rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 15 069 396

         EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 11.7.2018 asiassa R 1365/2017-2 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen,

                  —

                  hyväksyy väitteen ja hylkää riidanalaisen hakemuksen, ja

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n ja tapauksen mukaan väliintulijan korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja EUIPO:ssa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut.

         Kanneperusteet

      Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-644/18: Kanne 29.10.2018 – August Wolff v. EUIPO – Faes Farma (DermoFaes Atopiderm)

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/37

      Kanne 29.10.2018 – August Wolff v. EUIPO – Faes Farma (DermoFaes Atopiderm)
      (Asia T-644/18)
      (2019/C 4/49)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset ja muut osapuolet

         Kantaja: Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel (Bielefeld, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Thünken)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Muu osapuoli valituslautakunnassa: Faes Farma, SA (Lamiaco-Leioa, Espanja)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

         Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus sanamerkin DermoFaes Atopiderm rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 15 069 438

         EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 11.7.2018 asiassa R 1305/2017-2 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen,

                  —

                  hyväksyy väitteen ja hylkää riidanalaisen hakemuksen, ja

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n ja tapauksen mukaan väliintulijan korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja EUIPO:ssa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut.

         Kanneperusteet

      Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-649/18: Kanne 29.10.2018 – ruwido austria v. EUIPO (transparent pairing)

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/38

      Kanne 29.10.2018 – ruwido austria v. EUIPO (transparent pairing)
      (Asia T-649/18)
      (2019/C 4/50)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: ruwido austria GmbH (Neumarkt am Wallersee, Itävalta) (edustaja: asianajaja A. Ginzburg)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus sanamerkin transparent pairing rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 16 581 118

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 30.8.2018 asiassa R 2487/2017-2 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Kanneperusteet

      Riidanalaisella päätöksellä on puutteelliset perustelut
      Rekisteröitäväksi haettua merkkiä on tulkittu asiakysymyksen osalta virheellisesti.


title: Asia T-651/18: Kanne 30.10.2018 – Balani Balani ym. v. EUIPO – Play Hawkers (HAWKERS)

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/39

      Kanne 30.10.2018 – Balani Balani ym. v. EUIPO – Play Hawkers (HAWKERS)
      (Asia T-651/18)
      (2019/C 4/51)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Asianosaiset ja muut osapuolet

         Kantaja: Sonu Gangaram Balani Balani, Anup Suresh Balani Shivdasani ja Amrit Suresh Balani Shivdasani (Las Palmas de Gran Canaria, Espanja) (edustaja: asianajaja A. Díaz Marrero)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Muu osapuoli valituslautakunnassa: Play Hawkers, SL (Elche, Espanja)

         Menettely EUIPO:ssa

         Hakija: Kantaja

         Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus HAWKERS kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 15 746 209

         EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 2.8.2018 asiassa R 396/2018-2 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen ja vahvistaa tuomiollaan rekisteröintihakemuksen 15 746 209 kohteena olevan osittain hyväksytyn tavaramerkin myös muita hakemuksessa tarkoitettuja tavaroita varten: rannekellot, ajanottokellot, urheilurannekellot, korut, korutarvikkeet, korujäljitelmät ja muoviset pukukorut, kellotarvikkeet, kellokotelot.

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Kanneperusteet

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 5 kohdan rikkominen.


title: Asia T-652/18: Kanne 30.10.2018 – Porus v. EUIPO (oral Dialysis)

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/39

      Kanne 30.10.2018 – Porus v. EUIPO (oral Dialysis)
      (Asia T-652/18)
      (2019/C 4/52)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Porus GmbH (Monheim am Rhein, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Weil)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus unionin sanamerkiksi oral Dialysis – Rekisteröintihakemus nro 16 774 259

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 14.9.2018 asiassa R 1375/2018-2 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen

                  —

                  hyväksyy kanteen

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Kanneperusteet

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia T-656/18: Kanne 2.11.2018 – Jareš Procházková ja Jareš v. EUIPO – Elton Hodinářská (MANUFACTURE PRIM 1949)

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/40

      Kanne 2.11.2018 – Jareš Procházková ja Jareš v. EUIPO – Elton Hodinářská (MANUFACTURE PRIM 1949)
      (Asia T-656/18)
      (2019/C 4/53)
      Oikeudenkäyntikieli: tšekki

         Asianosaiset ja muut osapuolet

         Kantajat: Hana Jareš Procházková ja Antonín Jareš (Praha, Tšekki) (edustaja: M. Kyjovský, asianajaja)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Muu osapuoli valituslautakunnassa: Elton Hodinářská a.s. (Nové Město nad Metují, Tšekki)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

         Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki MANUFACTURE PRIM 1949 – EU-tavaramerkki nro 3 531 662

         EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 7.9.2018 asiassa R 1159/2017-4 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen

                  —

                  velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Kanneperusteet

                  —

                  Asetuksen (EU) 2017/1001 60 artiklan 2 ja 3 kohdan, 64 artiklan 5 kohdan ja 70 artiklan 2 kohdan rikkominen.

                  —

                  Asetuksen (EU) 2018/625 27 artiklan 4 kohdan ja 55 artiklan rikkominen.


title: Asia T-659/18: Kanne 30.10.2018 – ZS v. EIP

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/41

      Kanne 30.10.2018 – ZS v. EIP
      (Asia T-659/18)
      (2019/C 4/54)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: ZS (edustaja: asianajaja B. Maréchal)

         Vastaaja: Euroopan investointipankki (EIP)

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan EIP:n 27.9.2017 ja 28.12.2017 tekemät päätökset

                  —

                  velvoittamaan korvaamaan kantajalle aiheutuneet menetykset kokonaisuudessaan.

                  —

                  Tältä osin kantaja vaatii, että EIP velvoitetaan maksamaan hänelle

                              —

                              30 000 euroa maksamatonta palkkaa 42 vuosilomapäivältä ja 40,5 päivältä TSA-A:ta, jotka vastaavat yhteensä 82,5 vapaapäivää

                              —

                              30 000 euroa, joka vähennettiin lainvastaisesti hänelle tehtävien jättämisen yhteydessä maksetusta summasta

                              —

                              50 000 euroa, jotka edustavat vapaaehtoiseen lisäeläkekassaan maksettavaa kolmea prosenttia vuosipalkasta normaaliin eläkeikään asti

                              —

                              35 000 euroa kantajan oikeuksia bonuksiin

                              —

                              15 000 euroa korvauksena kantajalle aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä

                              —

                              menettelystä aiheutuneet oikeudelliset kulut, joiden arvioitu määrä on 15 000 euroa

                              —

                              oikeudenkäyntikulut ja kaikki kulut

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan kantajan poissaolot eivät olleet luvattomia ja EIP:n olisi pitänyt joka tapauksessa toimia aikaisemmin, koska poissaolot koskivat viiden vuoden ajanjaksoa. Väitteissä ei oteta huomioon ajanhallintalomakkeiden täyttöä koskenutta suullista sopimusta kantajan ja vastaajan välillä. Lisäksi työnantajalta puuttuu oikeusperusta väitettyjen luvattomien poissaolojen kuittaamiseen tai vähentämiseen kantajan poissaolo-oikeuksista tai rahasummista, jotka hänelle on maksettava hänen jättäessä tehtävänsä.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, joka perustuu useisiin vastaajan kantajaan kohdistamiin rikkomuksiin, jotka ovat luonteeltaan lainvastaisia hallintopäätöksiä, kuten väitteet luvattomista poissaoloista, 82,5 vapaapäivän menetys ilman oikeusperustaa kuittaus- tai vähentämisoikeuden puuttuessa, luvattomien poissaolojen lainvastainen vähentäminen tehtävien jättämisen ajankohtana, ilman että tähän sisältyvät maksut vapaaehtoiseen lisäeläkekassaan, ja jotka aiheuttivat suoraan kantajalle menetyksiä ja ylimääräistä henkistä kärsimystä.


title: Asia T-660/18: Kanne 8.11.2018 – VodafoneZiggo Group v. komissio

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/42

      Kanne 8.11.2018 – VodafoneZiggo Group v. komissio
      (Asia T-660/18)
      (2019/C 4/55)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: VodafoneZiggo Group BV (Utrechet, Alankomaat) (edustajat: asianajajat W. Knibbeler ja A. Pliego Selie)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan vastaajan 30.8.2018 tekemän päätöksen, jonka viitenumero on C(2018) 5848 lopullinen ja joka koskee asioita NL/2018/2099 ja NL/2018/2100: kiinteiden yhteyksien tukkumarkkinat Alankomaissa, ja

                  —

                  velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajan ja mahdollisten väliintulijoiden oikeudenkäyntikulut unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan mukaisesti.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu väitteelle, jonka mukaan sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetun direktiivin 2002/21/EY (1) (puitedirektiivi) 7 ja 7 a artiklaa on sovellettu ja tulkittu virheellisesti.
                  Kantaja väittää tältä osin, että riidanalaisessa päätöksessä arvostellaan Alankomaiden kansallisen sääntelyviranomaisen päätösluonnosta (jäljempänä vuoden 2018 WFA-päätös) useilta osin siten, että ne on määritelty huomautuksiksi, mutta ovat todellisuudessa kaikki ominaisuuksiltaan vakavia epäilyjä. Kantaja väittää lisäksi, että kaikkien objektiivisten standardien mukaan jokainen näistä huomautuksista koskee todellisuudessa vakavia epäilyjä, jotka edellyttivät, että komission oli suoritettava puitedirektiivin 7 artiklan 4 kohdan ja 7 a artiklan 1 kohdan mukainen perusteellinen tarkastus.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, joka perustuu väitteelle, joka koskee ilmeisiä arviointivirheitä, puitedirektiivin 7 artiklan virheellistä soveltamista ja huolellisen tarkastuksen laiminlyöntiä

                              —

                              Tältä osin kantaja väittää, että komissio sovelsi virheellisesti puitesopimuksen 7 ja 7 a artiklaa ja teki ilmeisiä arviointivirheitä, kun se hyväksyi riidanalaisessa päätöksessä vuoden 2018 WFA-päätöksen toteamukset yhteisestä huomattavasta markkinavoimasta, vaikka on ilmeistä, että näihin toteamuksiin liittyy puitedirektiivin 7 ja 7 a artiklassa tarkoitettuja vakavia epäilyjä.

                              —

                              Kantaja väittää toissijaisesti, että komission olisi joka tapauksessa pitänyt tutkia asia huolellisesti, kun otetaan huomioon (i) se seikka, että Alankomaiden kansallisen sääntelyviranomaisen yhteisestä huomattavasta markkinavoimasta tekemässä arviossa oli ilmeisiä puutteita huomattavan markkinavoiman arviointikehyksen kannalta sellaisena kuin komissio on sen suuntaviivoissaan vahvistanut (ilmeinen arviointivirhe) ja (ii) komission itsensä aikaisempi päätöskäytäntö, josta käy ilmi, että merkityksellisillä markkinoilla ei voida todeta yhteistä huomattavaa markkinavoimaa (epäjohdonmukaisuus).

                  3)

                  Kolmas kanneperuste, joka perustuu väitteelle, jonka mukaan riidanalaisen päätöksen perustelut ovat puutteelliset, joka johtaa SEUT 296 artiklan rikkomiseen.

                              —

                              Kantaja väittää tältä osin, että riidanalaisen päätöksen perustelut ovat vuoden 2018 WFA-päätöksen keskeisten seikkojen osalta puutteelliset.

                              —

                              Lisäksi kantaja väittää, että riidanalaisen päätöksen muut ratkaisevat toteamukset ovat kohtuuttoman suppeat tai ristiriitaiset.

         (1)  Sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7.3.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/21/EY (EYVL 2002, L 108, s. 33).


title: Asia T-662/18: Kanne 9.11.2018 – romwell v. EUIPO (twistpac)

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/43

      Kanne 9.11.2018 – romwell v. EUIPO (twistpac)
      (Asia T-662/18)
      (2019/C 4/56)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: romwell GmbH & Co. KG (Breitscheidt, Saksa) (edustajat: asianajajat C. Spintig, S. Pietzcker ja M. Prasse)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki twistpac – Rekisteröintihakemus nro 17 219 163

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 22.8.2018 asiassa R 336/2018-2 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan luettuna kantajalle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Kanneperusteet

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on rikottu

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Oikaisu virallisessa lehdessä julkaistuun tiedonantoon asiassa T-531/18 (EUVL C 399, 5.11.2018)

text:
               7.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 4/45

      Oikaisu virallisessa lehdessä julkaistuun tiedonantoon asiassa T-531/18
      (
            Euroopan unionin virallinen lehti C 399, 5. marraskuuta 2018
         )
      (2019/C 4/57)
      Virallisessa lehdessä asiassa T-531/18 LL-Carpenter v. komissio julkaistu tiedonanto oikaistaan seuraavasti:

               ”Kanne 1.9.2018 – LL-Carpenter v. komissio
               (Asia T-531/18)
               (2018/C 399/60)
               Oikeudenkäyntikieli: tšekki

                  Asianosaiset

                  Kantaja: LL-Carpenter s.r.o. (Praha, Tšekki) (edustaja: asianajaja J. Buřil)

                  Vastaaja: Euroopan komissio

                  Vaatimukset

               Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                           —

                           kumoamaan asiassa AT.40037 – Carpenter/Subaru 26.6.2018 annetun Euroopan komission päätöksen C(2018) 4138 lopullinen, jolla hylätään perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 (asetus N:o 1/2003) 13 artiklan ja EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan mukaisten komission menettelyjen kulusta 7.4.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 773/2004 (asetus N:o 773/2004) 7 artiklan 2 kohdan nojalla kantajan 6.9.2012 päivätty kantelu, joka perustui asetuksen N:o 1/2003 7 artiklaan ja jossa väitettiin, että SEUT 101 artiklaa oli rikottu, ja

                           —

                           velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

                           1)

                           Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisessa päätöksessä on virhe, joka johtuu virheellisestä oikeudellisesta arvioinnista ja tosiseikkojen ilmeisen virheellisestä arvioinnista.

                                       —

                                       Euroopan komissio arvioi tosiseikkoja virheellisesti, kun se totesi, että kilpailunvastaista menettelyä, josta kantajaa syytettiin (Tšekin tasavallan osalta), oli käsitellyt Tšekin tasavallan kansallinen taloudellisen kilpailun viranomainen, ja arvioi asiaa oikeudelliselta kannalta virheellisesti sen osalta, että asetuksen N:o 1/2003 13 artiklan soveltamisedellytykset täyttyivät (siltä osin kuin kyse oli Tšekin tasavallasta).

                                       —

                                       Euroopan komissio ei tutkinut perusteellisesti kaikkia kantajan sille ilmoittamia tosiasiallisia ja oikeudellisia olosuhteita, ja sen vuoksi se arvioi tosiseikkoja virheellisesti, kun se totesi, että kantajan kirjalliset huomautukset eivät johtaneet kantelun erilaiseen arviointiin, ja että todennäköisyys, että SEUT 101 artiklaa todettaisiin rikotun, vaikutti pieneltä, ja arvioi asiaa oikeudelliselta kannalta virheellisesti katsoessaan, että asetuksen N:o 773/2004 7 artiklan 2 kohdan soveltamisedellytys täyttyi.

                           2)

                           Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisessa päätöksessä on menettelyvirhe, joka johtuu siitä, ettei Euroopan komissio perustele päätöstään asianmukaisesti.

                                       —

                                       Euroopan komissio ei ole selittänyt, mitä prioriteetteja se on käyttänyt, kun se on päättänyt, ettei se tutki asiaa enempää, ja viitannut ainoastaan jatkotutkimusten oletettavasti korkeisiin kustannuksiin.

                                       —

                                       Euroopan komissio ei ole selittänyt, miten se arvioi näyttöä tai mistä syystä se ei ottanut huomioon kantajan ilmoittamia tosiasiallisia ja oikeudellisia olosuhteita, eikä miksi se perusti päätöksensä kantelun hylkäämisestä yksinomaan sen yhtiön kirjallisista huomautuksista otettuihin väitteisiin, jota vastaan kantelu oli suunnattu.”


               10.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/8

      EFTAn valvontaviranomaisen 9 päivänä marraskuuta 2018 Islantia vastaan nostama kanne
      (Asia E-5/18)
      (2019/C 9/09)
      EFTAn valvontaviranomainen, Rue Belliard 35, B-1040 Bryssel, asiamiehinään Carsten Zatschler, Catherine Howdle ja Ingibjörg Ólöf Vilhjálmsdóttir, nosti 9 päivänä marraskuuta 2018 EFTAn tuomioistuimessa kanteen Islantia vastaan.
      EFTAn valvontaviranomainen on pyytänyt EFTAn tuomioistuinta

                  1.

                  toteamaan, että Islanti on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XIX olevissa 7d, 7f ja 7k kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/11/EU, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, kuluttajariitojen vaihtoehtoisesta riidanratkaisusta sekä asetuksen (EY) N: o 2006/2004 ja direktiivin 2009/22/EY muuttamisesta), sellaisena kuin se on mukautettuna sopimuksen pöytäkirjalla 1, sekä ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa jättäessään hyväksymättä säädöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet asetetussa määräajassa tai joka tapauksessa jättäessään ilmoittamatta kyseisistä toimenpiteistä EFTAn valvontaviranomaiselle;

                  2.

                  velvoittamaan Islannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

                  —

                  Hakemuksessa todetaan, että Islanti ei ole noudattanut 23 päivään huhtikuuta 2018 mennessä EFTAn valvontaviranomaisen 21 päivänä helmikuuta 2018 antamaa perusteltua lausuntoa. Lausunto koskee sitä, että Islanti ei ole saattanut osaksi kansallista lainsäädäntöään Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XIX olevissa 7d, 7f ja 7k kohdassa tarkoitettua kuluttajariitojen vaihtoehtoisesta riidanratkaisusta sekä asetuksen (EY) N:o 2006/2004 ja direktiivin 2009/22/EY muuttamisesta 21 päivänä toukokuuta 2013 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2013/11/EU, jäljempänä ’säädös’, sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sen pöytäkirjalla 1.

                  —

                  EFTAn valvontaviranomainen toteaa, että Islanti on laiminlyönyt säädöksen ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa jättäessään hyväksymättä säädöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet asetetussa määräajassa.


title: Asia C-547/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Puola) on esittänyt 23.8.2018 – Dong Yang Electronics Sp. z o.o. v. Dyrektor Izby Administracji Skarbowej we Wrocławiu

text:
               4.2.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/7

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Puola) on esittänyt 23.8.2018 – Dong Yang Electronics Sp. z o.o. v. Dyrektor Izby Administracji Skarbowej we Wrocławiu
      (Asia C-547/18)
      (2019/C 44/10)
      Oikeudenkäyntikieli: puola

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Dong Yang Electronics Sp. z o.o.

         Vastaaja: Dyrektor Izby Administracji Skarbowej we Wrocławiu

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Voiko pelkästään siitä seikasta, että Euroopan unionin ulkopuolelle sijoittautunut yhtiö omistaa Puolaan sijoittautuneen sidoksissa olevan yhtiön, johtaa, että sillä on Puolassa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) [– –] 44 artiklassa ja yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY täytäntöönpanotoimenpiteistä 15.3.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 282/2011 (2) (uudelleenlaadittu [– –]) 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu kiinteä toimipaikka?

                  2)

                  Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko kolmas osapuoli velvollinen tutkimaan Euroopan unionin ulkopuolelle sijoittautuneen yhtiön ja Puolaan sijoittautuneen sidoksissa olevan yhtiön väliset sopimussuhteet sen selvittämiseksi, onko ensin mainitulla yhtiöllä kiinteä toimipaikka Puolassa?

         (1)  EUVL 2006, L 347, s. 1.

         (2)  EUVL 2011, L 77, s. 1.


title: Asia T-552/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.11.2018 – OT v. komissio (Henkilöstö — Väliaikaiset toimihenkilöt — Hakemus EMCDDA:n johtajan tehtävään — Hakemuksen hylkääminen — Nimityskomitean lausunto — Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               4.2.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/56

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.11.2018 – OT v. komissio
      (Asia T-552/16) (1)

      ((Henkilöstö - Väliaikaiset toimihenkilöt - Hakemus EMCDDA:n johtajan tehtävään - Hakemuksen hylkääminen - Nimityskomitean lausunto - Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen))
      (2019/C 44/71)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: OT (edustaja: asianajaja D. Sobor)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Simonetti ja G. Gattinara)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 270 artiklaan perustuva kanne, jolla vaaditaan yhtäältä kumoamaan ”[kantajan] Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen (EMCDDA) johtajan tehtävää koskevan hakemuksen hylkäämisestä 26.9.2014 annettu [komission] päätös” ja toisaalta määräämään korvaus aineellisista ja aineettomista vahingoista, jotka kantaja on väitetysti kärsinyt.

         Määräysosa

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  OT velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 383, 17.10.2016 (asia on alkujaan kirjattu Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa asianumerolla F-75/15 ja siirretty Euroopan unionin yleiseen tuomioistuimeen 1.9.2016).


title: Asia C-632/17: Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 28.11.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich – Puola) – Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich v. Jacek Michalski (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Kuluttajansuoja — Direktiivi 93/13/ETY — Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot — Direktiivi 2008/48/EY — Maksamismääräysmenettely, joka perustuu pankin kirjanpito-otteeseen — Tuomioistuimella ei ole mahdollisuutta arvioida sopimusehtojen mahdollista kohtuuttomuutta, jos kuluttaja ei käytä oikeussuojakeinoja)

text:
               11.2.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 54/2

      Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 28.11.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich – Puola) – Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich v. Jacek Michalski
      (Asia C-632/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Kuluttajansuoja - Direktiivi 93/13/ETY - Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot - Direktiivi 2008/48/EY - Maksamismääräysmenettely, joka perustuu pankin kirjanpito-otteeseen - Tuomioistuimella ei ole mahdollisuutta arvioida sopimusehtojen mahdollista kohtuuttomuutta, jos kuluttaja ei käytä oikeussuojakeinoja))
      (2019/C 54/02)
      Oikeudenkäyntikieli: puola

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich

         Asianosaiset

         Hakija: Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich

         Vastapuoli: Jacek Michalski

         Määräysosa

      Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 7 artiklan 1 kohtaa ja kulutusluottosopimuksista ja neuvoston direktiivin 87/102/ETY kumoamisesta 23.4.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/48/EY 10 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan on mahdollista antaa maksamismääräys, joka perustuu pankin kirjanpito-otteeseen, joka vahvistaa kulutusluottosopimukseen perustuvan saatavan olemassaolon, kun tuomioistuimella, joka käsittelee maksamismääräystä koskevaa hakemusta, ei ole toimivaltaa tutkia kyseisen sopimuksen ehtojen mahdollista kohtuuttomuutta ja varmistua siitä, että kyseisessä sopimuksessa on ilmoitettu mainitussa 10 artiklassa tarkoitetut tiedot, ja kun tällaisen määräyksen vastustamista koskevan oikeuden käyttämiseen liittyvillä yksityiskohtaisilla säännöillä ei voida varmistaa kuluttajalla saman direktiivin perusteella olevien oikeuksien kunnioittamista.

         (1)  EUVL C 104, 19.3.2018.


title: Asia C-48/18 P: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 13.11.2018 – Valittajana Toontrack Music AB ja muuna osapuolena Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (Muutoksenhaku — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla — EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin EZMIX rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Hakemuksen hylkääminen — Asetus (EY) N:o 207/2009 — 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta — 65, 75 ja 76 artikla — Kuvailevuus — Kohdeyleisön käsitys — Oikeus tulla kuulluksi — Viran puolesta tutkimista koskeva periaate — Perusteluvelvollisuus — Todisteiden huomioon ottaminen vääristyneessä muodossa — Unionin yleiselle tuomioistuimelle ensimmäistä kertaa esitetyt todisteet

text:
               11.2.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 54/3

      Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 13.11.2018 – Valittajana Toontrack Music AB ja muuna osapuolena Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)
      (Asia C-48/18 P) (1)

      ((Muutoksenhaku - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla - EU-tavaramerkki - Hakemus sanamerkin EZMIX rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Hakemuksen hylkääminen - Asetus (EY) N:o 207/2009 - 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta - 65, 75 ja 76 artikla - Kuvailevuus - Kohdeyleisön käsitys - Oikeus tulla kuulluksi - Viran puolesta tutkimista koskeva periaate - Perusteluvelvollisuus - Todisteiden huomioon ottaminen vääristyneessä muodossa - Unionin yleiselle tuomioistuimelle ensimmäistä kertaa esitetyt todisteet)
      (2019/C 54/03)
      Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

         Asianosaiset

         Valittaja: Toontrack Music AB (edustaja: L.-E. Ström, advokat)

         Muu osapuoli: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

         Määräysosa

                  1)

                  Valitus hylätään, koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja koska se on osittain selvästi perusteeton.

                  2)

                  Toontrack Music AB velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 152, 30.4.2018.


title: Asia C-630/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesgericht Linz (Itävalta) on esittänyt 8.10.2018 – HK ja IJ v. Deutsche Lufthansa AG

text:
               11.2.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 54/4

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landesgericht Linz (Itävalta) on esittänyt 8.10.2018 – HK ja IJ v. Deutsche Lufthansa AG
      (Asia C-630/18)
      (2019/C 54/05)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Landesgericht Linz

         Pääasian asianosaiset

         Kantajat: HK ja IJ

         Vastaaja: Deutsche Lufthansa AG
      Unionin tuomioistuimen 15.11.2018 antamalla määräyksellä asia poistetaan tuomioistuimen rekisteristä.