title: Maria Grazia Colombo Lunghin 5.8.1997 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston 3.6.1997 antamasta tuomiosta asiassa T-196/95, Maria Grazia Colombo Lunghi vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Asia C-291/97 P)

text:
27.9.97                     FM                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 295/23
Ufficio del giudice di pace de Genovan 16.7.1997 tekemäl               Onko ajanjakson 21.6.1988—16.1.1989 voimassa ollutta
lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa                 maataloustuotteiden nimikkeistöä eli maataloustuotteiden
Societä Eridania SpA vastaan Azienda Agricola San Luca                  nimikkeistöstä vientitukia varten 17 päivänä joulukuuta
                          di Rumagnoli Viannj                           1987 annetun komission asetuksen ( ETY) N:o 3846/87
                             ( Asia C-289/97)                           ( EYVL L 366, 24.12.1987, s. 1 ) liitteen 8 alanimikettä
                                                                        ex 0207 4111 tulkittava siten, että nimikkeen ( kananpalat )
                                ( 97/C 295/38 )                         " neljännekset " soveltamisalaan kuuluvat myös toisistaan
                                                                        vielä kokonaan irrottamatta olevat kananpalat (posteriori ),
                                                                        sellaisina kuin ne ovat tämän päätöksen perusteluissa tar
Ufficio del giudice di pace de Genova on pyytänyt                       kemmin kuvattuina ? 0 )
16.7.1997 tekemällään, yhteisöjen tuomioistuimen kirjaa
moon 4.8.1997 saapuneella päätöksellään Euroopan                        (') Paloiteltu selkärangan poikki , ei pituussuunnassa .
yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa
Societä Eridania SpA vastaan Azienda Agricola San Luca
di Rumagnoli Viannj seuraaviin kysymyksiin :
 1 ) Onko 30.7.1996 annettu asetus ( EY ) N:o 1580/96 (')
         ja erityisesti sen 1 artiklan f kohta pätevä, kun otetaan      Maria Grazia Colombo Lunghin 5.8.1997 tekemä valitus
         huomioon tämän ennakkoratkaisupyynnön esittämistä              Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
         koskevan päätöksen oikeudellisia seikkoja koskevan             tuimen kolmannen jaoston 3.6.1997 antamasta tuomiosta
         osan 3 kohdassa esitetyt perustelut?                           asiassa T-196/95 , Maria Grazia Colombo Lunghi vastaan
                                                                                Euroopan yhteisöjen komissio
2 ) Jos edelliseen kysmykseen vastataan myöntävästi,                                            ( Asia C-291/97 P)
         ovatko 30.6.1981 annettu asetus ( EY ) N:o 1785/81 ( 2 )                                  ( 97/C 295/40 )
         siihen myöhemmin tehtyine muutoksineen ja erityisesti
         sen 3 artiklan 1 kohta, 5 artiklan 3 kohta ja 6 artiklan
         2 kohta päteviä ja onko edellä mainittu asetus                 Maria Grazia Colombo Lunghi on valittanut 5.8.1997
         N:o 1580/96 ja erityisesti sen 1 artiklan f kohta tämän         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen
         vuoksi pätevä , kun otetaan huomioon tämän ennakko            ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 3.6.1997 anta
         ratkaisupyynnön esittämistä koskevan päätöksen                 masta tuomiosta asiassa T-196/95 , Maria Grazia Colombo
         oikeudellisia seikkoja koskevan osan 4 kohdassa esite          Lunghi vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. Kantajan
         tyt perustelut ?                                                edustajana on asianajaja Vincent Lurquin, Bryssel, ja pro
                                                                         sessiosoite Luxemburgissa c/o asianajotoimisto Louis
 (') Valkoisen sokerin johdettujen interventiohintojen , raakasoke      Schiltz, rue du Fort Rheinsheim 2 .
       rin interventiohinnan, A-juurikkaan ja B-juurikkaan vähim
       mäishintojen sekä varastointikustannusten tasaamiseksi suori
       tettavan korvauksen määrän vahvistamisesta markkinointivuo       Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin :
       deksi    1996/ 1997 30 päivänä heinäkuuta      1996 annettu
       neuvoston asetus ( EY ) N:o 1580/96 ( EYVL L 206, 16.8.19 96 ,
       s . 9 ).                                                          — ottaa valituksen tutkittavaksi ja toteaa, että se on
 ( 2 ) Sokerialan yhteisestä markkinointijärjestelystä 30 päivänä            perusteltu,
       kesäkuuta 1981 annettu neuvoston asetus ( ETY ) N:o 1785/81
       ( EYVL L 177, 1.7.1981 , s . 4 ).
                                                                         — kumoaa valituksen kohteena oleva tuomion kaikilta
                                                                             osiltaan,
                                                                         — ottaa alkuperäisen vaatimuksen tutkittavaksi ja toteaa
                                                                             sen perustelluksi .
 Bundesfinanzhofin 26.6.1997 tekemällään päätöksellä esit
 tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Georg Bruner in
 Firma Georg Bruner vastaan Hauptzollamt Hamburg                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                      Jonas
                              ( Asia C-290/97 )                          — Työkyvyttömyyslautakunnan muodostamismenettelyn
                                                                             lainvastaisuus .
                                 ( 97/C 295/39 )
                                                                             Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on virheelli
 Bundesfinanzhof ( VII . Senat ) on pyytänyt 26.6.1997 teke                 sesti katsonut, että menettelyn, jossa yhteisöjen tuo
 mällään, yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 4.8.1997                      mioistuimen presidentti viran puolesta määrää toimen
 saapuneella päätöksellään Euroopan yhteisöjen tuomiois                      haltijaa edustavan lääkärin työkyvyttömyyslautakun
 tuimelta ennakkoratkaisua asiassa Georg Bruner in Firma                     taan, ei tarvitse olla kontradiktorinen . Vaikka määräys
 Georg Bruner vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas seu                         valittajaa työkyvyttömyyslautakunnassa edustavasta
 raavaan kysymykseen:                                                         lääkäristä olisikin sellaisenaan luonteeltaan hallinto
 ---pagebreak--- C 295/24                 FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            27.9.97
      toimi, sitä välittömästi edeltävät ja seuraavat toimet              toa koko sinä aikana, joka on kiintiön myöntämisen
      edellyttävät kontradiktorisuutta. Komissio on siis vel             edellytyksenä ( 1.3.1 994—1 . 1.1995 ),
      vollinen ilmoittamaan toimenhaltijalle päätöksestään
      pyytää yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määrä
      ystä . Sen jälkeen kun edustaja on määrätty, komissiolla
                                                                     maito- ja maitotuotealan lisämaksusta annetun neuvoston
      on lisäksi velvollisuus toimittaa valittajalle jäljennös
      yhteisöjen tuomioistuimen presidentin antamasta mää           asetuksen ( ETY ) N:o 3950/92 (') ja EY:n perustamissopi
                                                                     muksen 5 artiklan ja 40 artiklan 3 kohdan sekä yhdenver
      räyksestä .
                                                                     taista kohtelua koskevan yhteisön oikeuden perusperiaat
                                                                     teen mukaisia ?
— Henkilöstösääntöjen liitteen II 9 artiklan ensimäisen
      kohdan rikkominen .                                            H EYVL L 405 , 31.12.1992 , s . 1 .
      Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on virheelli
      sesti katsonut, että valittaja olisi voinut käyttää tässä
      säännöksessä hänelle turvattuja oikeuksia .
                                                                     Divisional Courtin ( Queen's Bench Division ) 17.6.1997
                                                                     tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                     asiassa The Queen vastaan 1 ) Secretary of State for the
                                                                     Environment ja 2 ) Minister of Agriculture, Fisheries &
                                                                     Food, ex parte: 1 ) H. A. Standley ym. ja 2 ) D. G.
Regeringsrättenin 23.7.1997 tekemällään päätöksellä esit                D. Metson ym., väliintulija National Farmers' Union
tämä ennakkoratkaisupyyntö Kjell Karlssonin ym. vireille                                       (Asia C-293/97)
                        panemassa asiassa
                                                                                ( 97/C 295/42 )
                          ( Asia C-292/97 )
                            ( 97/C 295/41 )
                                                                     Divisional Court ( Queen's Bench Division ) on pyytänyt
                                                                     17.6.1997 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
Regeringsrätten pyytää 23.7.1997 tekemällään, yhteisöjen             Euroopan         yhteisöjen      tuomioistuimen        kirjaamoon
tuomioistuimen kirjaamoon 8.8.1997 saapuneella päätök               11.8.1997, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa
sellään Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkorat             The Queen vastaan 1 ) Secretary of State for the
kaisua Kjell Karlssonin ym. Jordbruksverketiä vastaan                Environment ja 2 ) Minister of Agriculture, Fisheries &
vireille panemassa asiassa seuraaviin kysymyksiin :                  Food, ex parte: 1 ) H. A. Standley ym. ja 2 ) D. G. D. Met
                                                                     son ym ., väliintulija National Farmers ' Union, ennakkorat
                                                                     kaisua seuraaviin ennakkoratkaisukysymyksiin :
Ovatko 1.1.1995 Euroopan unionin liittyneen valtion kan
salliset säännökset,
                                                                     1 ) Edellytetäänkö vesien suojelemisesta maataloudesta
                                                                         peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumi
1 ) joiden mukaan niiden tuottajien, jotka eivät ole muut               selta 12 päivänä joulukuuta 1991 annetussa neuvoston
     taneet tuotantoaan, vuosien 1991 , 1992 ja 1993 keski              direktiivissä 91 /676/ETY ( : ) ( jäljempänä " nitraattidi
     määräisiä toimituksia pidetään maitokiintiöiden myön               rektiivi "), että jäsenvaltiot direktiivin 2 artiklan
     tämisen perusteena;                                                 j alakohdan ja 3 artiklan 1 kohdan sekä liitteen I
                                                                         mukaisesti määrittävät makeat pintavedet " pilaantu
                                                                         neiksi vesiksi " ja määrittelevät näistä 3 artiklan 2 koh
                                                                         dassa mainituiksi pilaantumisalttiiksi vyöhykkeiksi
2 ) joiden mukaan niiden tuottajien, jotka ovat aloittaneet              kaikki tunnetut vesialueet, joilta vesi valuu tällaisiin
     maidontuotannon uudelleen tai lisänneet sitä 1.1.1991
                                                                         vesiin ja jotka edistävät pilaantumista;
     ja 31.12.1994 välisenä aikana, maitokiintiötä pienen
     netään, erotuksena maidontuottajista, joiden tuotanto
     olosuhteet eivät ole muuttuneet kyseisenä ajanjaksona,              i)   kun näiden vesien nitraattipitoisuus on yli 50 mg/l
     sekä ekologisesti tuotetun maidon tuottajista, ja joiden                 ( nitraattidirektiivin liitteessä I vahvistettu nitraatti
     mukaan tällainen pienentäminen poikkeaa tuotannon                       pitoisuus; ks . direktiivi 75/440/ETY (2 )) ja jäsenval
     uudelleen aloittavien ja sitä lisäävien osalta;                         tio on sitä mieltä , että maataloudesta peräisin ole
                                                                             vien nitraattiyhdisteiden päästöillä on huomattava
                                                                             merkitys nitraattipitoisuuden kannalta, ja jos näin
3 ) joiden mukaan maitokiintiö evätään tuottajilta, jotka                    on, voiko jäsenvaltio olla tätä mieltä , jos sillä on
     ovat toimittaneet maitoa ennen valtion liittymistä                      syytä uskoa, että maataloudesta peräisin olevien
     yhteisön maitokiintiöjärjestelmään, mutta jotka eivät                   nitraattiyhdisteiden vaikutus tähän kokonaispitoi
     itsestään riippumattomista syistä ole toimittaneet mai                 suuteen on suurempi kuin vähimmäisvaikutus tai


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 16 päivänä heinäkuuta 1998, asiassa T-144/96, Y vastaan Euroopan parlamentti (Henkilöstö - Rikosoikeudellinen rangaistus - Kurinpitoseuraamus - Viraltapano - Perustelut - Huolenpitovelvollisuus)

text:
26.9.98               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   C 299/31
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                               YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                16 päivänä heinäkuuta 1998,
                17 päivänä heinäkuuta 1998,
                                                                      asiassa T-144/96, Y vastaan Euroopan parlamentti (1)
asiassa T-111/96, ITT Promedia NV vastaan Euroopan
                                                                  (Henkilöstö Ð Rikosoikeudellinen rangaistus Ð Kurinpi-
                    yhteisöjen komissio (1)
                                                                  toseuraamus Ð Viraltapano Ð Perustelut Ð Huolenpito-
(Kilpailu Ð Kumoamiskanne Ð Valituksen hylkääminen                                           velvollisuus)
Ð EY:n perustamissopimuksen 86 artikla Ð Määräävän                                          (98/C 299/50)
markkina-aseman väärinkäyttö Ð Kansallisissa tuomiois-
tuimissa käsiteltävät kanteet Ð Oikeus tuomioistuinkäsit-                          (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
telyyn Ð Vaatimus sopimuksen täytäntöönpanosta Ð
Ilmeinen arviointivirhe Ð Tutkimisvelvollisuus Ð Määrit-          Asiassa T-144/96, Euroopan parlamentin entinen virka-
           telyvirhe Ð Riittämättömät perustelut)                 mies Y, kotipaikka Bryssel, edustajanaan asianajaja GeÂrard
                                                                  Collin, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa fiduciaire
                        (98/C 299/49)                             Myson SARL, 30 rue de Cessange, vastaan Euroopan par-
                                                                  lamentti (asiamiehenään Hans Krück ja Hugo Vanden-
                                                                  berghe), jossa kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusas-
                                                                  teen tuomioistuin kumoaa 19.1.1996 tehdyn parlamentin
               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                    kurinpidollisen päätöksen, joka koski kantajan viraltapa-
                                                                  noa, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides
                                                                  jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
                                                                  J. Azizi sekä tuomarit R. García-Valdecasas ja M. Jaeger,
                                                                  kirjaaja: H. Jung, on antanut 16.7.1998 tuomion, jonka
Asiassa T-111/96, ITT Promedia NV, kotipaikka Anvers              tuomiolauselma on seuraava:
(Belgia), edustajinaan asianajajat Ivo Van Bael, Peter
L'Ecluse ja Kris Van Hove, Bryssel, prosessiosoite Luxem-         1) Kanne hylätään.
burgissa asianajotoimisto Loesch ja Wolter, 11, rue
Goethe, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-          2) Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluis-
nään Wouter Wils ja Rosemary Caudwell), jota tukee Bel-                taan.
gacom SA, kotipaikka Bryssel, edustajanaan ensin asian-
ajaja Jules Stuyck ja sitten asianajajat Herman De Bauw ja        (1) EYVL C 354, 23.11.1996.
Paul Maeyaert, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa
asianajotoimisto Arendt ja Medernach, 8Ð10, rue Mat-
hias Hardt, jossa kantaja vaatii kumoamaan komission
päätöksen, jolla hylättiin lopullisesti osia kantajan teke-
mästä valituksesta, jonka mukaan Belgacom SA oli pannut
haitantekotarkoituksessa vireille oikeudenkäyntejä kanta-              YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
jaa vastaan belgialaisissa tuomioistuimissa ja vaatinut kan-                     TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
tajaa luopumaan teollisesta ja kaupallisesta tietotaidostaan
osapuolten välillä olevien sopimusvelvoitteiden nojalla,                            16 päivänä heinäkuuta 1998,
mitkä menettelyt kantajan mukaan ovat EY:n perustamis-            asiassa T-156/96, Claus Jensen vastaan Euroopan yhteisö-
sopimuksen 86 artiklan vastaisia, ensimmäisen oikeusas-                                    jen komissio (1)
teen tuomioistuin (laajennettu neljäs jaosto), toimien
                                                                  (Henkilöstö Ð Palkkaus Ð Asettautumiskorvaus Ð Perus-
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Lindh sekä tuo-
                                                                             teettomien suoritusten takaisinperiminen)
marit R. García-Valdecasas, K. Lenaerts, J. D. Cooke ja
M. Jaeger, kirjaaja: A. Mair, on antanut 17.7.1998 tuo-                                     (98/C 299/51)
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                  Asiassa T-156/96, Euroopan yhteisöjen komission entinen
                                                                  väliaikainen toimihenkilö Claus Jensen, kotipaikka Water-
1) Kanne hylätään.                                                loo (Belgia), edustajanaan asianajaja Marc-Albert Lucas,
                                                                  LieÁge, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Eve-
                                                                  lyne Korn, 21 rue de Nassau, vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                  komissio (asiamiehinään Julian Currall, Christine Berardis-
2) Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja              Kayser ja Florence Clotuche), jossa kantaja vaatii,
     velvoitetaan korvaamaan komission sekä väliintulijana        että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa
     toimineen Belgacomin oikeudenkäyntikulut.                    13.11.1995 annetun komission päätöksen, joka koski kan-
                                                                  tajalle asettautumiskorvauksena maksetun määrän takai-
                                                                  sinperimistä, joka suoritettiin kantajan väliaikaisen toimi-
(1) EYVL C 269, 14.9.1996.                                        henkilön sopimusta koskevan irtisanomisen seurauksena ja
                                                                  toissijaisesti, että vastaaja velvoitetaan korvaamaan takai-
                                                                  sin perimisestä kantajalle aiheutuneet vahingot, ensimmäi-
                                                                  sen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien
                                                                  kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Kalogeropoulos


title: Asia T-794/16: Kanne 11.11.2016 – Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret v. EUIPO – Zaharieva (jäätelövohvelien pakkaus)

text:
               23.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/42

         Kanne 11.11.2016 – Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret v. EUIPO – Zaharieva (jäätelövohvelien pakkaus)
   (Asia T-794/16)
   (2017/C 022/58)
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret AŞ (Şehitkamil Gaziantep, Turkki) (edustaja: T. Tsenova, asianajaja)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Elka Zaharieva (Plovdiv, Bulgaria)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen mallin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen malli: Yhteisömalli ”Jäätelövohvelien pakkaus” – Yhteisömalli nro 002 343 244-0001

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 12.9.2016 asiassa R 1144/2015-3 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen;

               —

               toteamaan yhteisömallin nro 002 343 244-0001 ”Bobo cornet” mitättömäksi; ja

               —

               velvoittamaan EUIPO:n ja Elka Zaharievan korvaamaan Şölenille menettelystä unionin yleisessä tuomioistuimessa ja menettelyn hallinnollisessa vaiheessa EUIPO:ssa aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet

               —

               Asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan e alakohdan rikkominen

               —

               Asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan f alakohdan rikkominen

               —

               Asetuksen N:o 6/2002 62 artiklan rikkominen

               —

               Asetuksen N:o 6/2002 63 artiklan 1 kohdan rikkominen.


title: Asia T-177/03: Andreas Strohmin 22.5.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 200/24                FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                            23.8.2003
AFCon Management Consultantsin, Patrick Mc Mullinin ja                   Kantajat väittävät, että komissio toimi virheellisesti, kun se teki
Seamus O'Gradyn 12.5.2003 Euroopan yhteisöjen komis-                     sopimuksen kyseisen yhteenliittymän kanssa toisen arvioinnin
                   siota vastaan nostama kanne                           jälkeen, koska kyseinen yhteenliittymä ei noudattanut komis-
                                                                         sion teknistä apua koskevien tarjousten sääntöjä ja säännöksiä.
                            (Asia T-160/03)
                                                                         Kantajat väittävät myös, että komissio rikkoi asetuksen
                                                                         N:o 1279/1996 liitteessä III olevaa 3 kohtaa, kun se salli toisen
                           (2003/C 200/43)                               arviontikomitean ottaa huomioon aikaisemman kokemuksen
                                                                         TACIS-hankkeissa ja että se saattoi kyseenalaiseksi kantajien
                                                                         maineen aiemman menestyksekkään työn osalta.
                     (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
AFCon Management Consultants, Bray (Irlanti), Patrick Mc
Mullin, Bray (Irlanti) ja Seamus O'Grady, Bray (Irlanti) ovat
nostaneet 12.5.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeu-
sasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-
siota vastaan. Kantajien edustajina ovat solicitor B. O'Conner ja        Andreas Strohmin 22.5.2003 Euroopan yhteisöjen komis-
asianajaja I. Carreño.                                                                       siota vastaan nostama kanne
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                                        (Asia T-177/03)
–     velvoittaa komission maksamaan vahingonkorvausta                                              (2003/C 200/44)
      kantajille siitä tappiosta, joka aiheutui siitä, ettei komissio
      ollut huolehtinut asianmukaisesti TACIS-ohjelman FDRUS
      9902 -hanketta koskevasta tarjousmenettelystä sekä jokai-                                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
      selle korvausmäärälle osaksi korvausmäärää laskettuna
      hyvityskorkoa siitä päivästä lukien, jolloin vahinko ilmeni
–     velvoittaa vastaajan maksamaan asianmukaista viivästys-            Andreas Strohm, kotipaikka Bryssel, on nostanut 22.5.2003
      korkoa tuomituille korvausmäärille                                 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                         messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
                                                                         Kantajan asiamies on asianajaja Christl Illig.
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         –     velvoittaa vastaajan nimittämään kantajan vaatimustason
                                                                               palkkaluokkaan A/4 taannehtivasti 1.1.2002 lukien
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         –     toissijaisesti toteaa, että se, että kantajan palvelussuhteessa
Kantajat olivat niiden kymmenen hyväksytyn tarjoajien                          olon kestoa vahvistettaessa ei otettu huomioon seitsemää
joukossa, joilta pyydettiin tarjous TACIS-ohjelmaan kuuluvan                   bonuspistettä oli lainvastaista ja että tämä virhe vaikutti
FDRUS 9902 -nimisen hankkeen yhteydessä. Erään toisen                          ansioiden vertailussa, minkä vuoksi kantaja on palvelus-
kilpailijan ja arviointikomitean jäsenen välisen eturistiriidan                suhteen, palkkauksen ja etuuksien osalta huonommassa
vuoksi viimeksi mainitun hyväksi tapahtunut ensimmäinen                        asemassa kuin hän olisi ollut, jos hänet olisi 1.1.2002
arviointi kumottiin. Tätä seurasi toinen arvionti, jonka seurauk-              nimitetty palkkaluokkaan A/4
sena mainitun kilpailijan kanssa allekirjoitettiin TACIS-hankkeen
toteuttamista koskeva sopimus.                                           –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kantajat väittävät, että komissio toimi lainvastaisesti FDRUS
9902 -hanketta koskeneen tarjousmenettelyn aikana. Ne väit-
tävät, että niiltä evättiin epäreilusti sopimuksen toteuttaminen,
että ne ovat kärsineet vakavia taloudellisia menetyksiä ja että          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
niille on aiheutunut vahinkoa, johon kuuluvat tarjousmenet-
telyn aiheuttamat kustannukset ja saamatta jäänyt voitto sekä
profiilia koskeva menetys ja maineelle on aiheutunut vahinkoa.           Kantaja vetoaa kanteensa tueksi siihen, että komission ylen-
                                                                         nystä koskevia ohjeita on sovellettu väärin sekä siihen, että
                                                                         yhdenvertaisen kohtelun, yhtäläisten mahdollisuuksien ja
Kantajat esittävät, että komission olisi pitänyt ensimmäisen             hallinnon lainalaisuuden periaatteita on loukattu.
arvioinnin kumoamisen jälkeen jättää pois toisen yhteenliit-
tymän tarjous toisesta arvioinnista tai rangaista sitä.


title: Asia C-112/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 26.7.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Persidera SpA v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni ja Ministero dello Sviluppo Economico delle Infrastrutture e dei Trasporti (Ennakkoratkaisupyyntö — Sähköinen viestintä — Televiestintäpalvelut — Direktiivit 2002/20/EY, 2002/21/EY ja 2002/77/EY — Yhdenvertainen kohtelu — Jokaiselle toimijalle, jolla on jo hallussaan analogisia radiotaajuuksia, jaettavien digitaalisten radiotaajuuksien lukumäärän määrittäminen — Laittomasti käytettyjen analogisten radiotaajuuksien huomioon ottaminen — Hallussa olevien analogisten radiotaajuuksien lukumäärän ja saatujen digitaalisten radiotaajuuksien lukumäärän välinen vastaavuus)

text:
               18.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 309/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 26.7.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Persidera SpA v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni ja Ministero dello Sviluppo Economico delle Infrastrutture e dei Trasporti
   (Asia C-112/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Sähköinen viestintä - Televiestintäpalvelut - Direktiivit 2002/20/EY, 2002/21/EY ja 2002/77/EY - Yhdenvertainen kohtelu - Jokaiselle toimijalle, jolla on jo hallussaan analogisia radiotaajuuksia, jaettavien digitaalisten radiotaajuuksien lukumäärän määrittäminen - Laittomasti käytettyjen analogisten radiotaajuuksien huomioon ottaminen - Hallussa olevien analogisten radiotaajuuksien lukumäärän ja saatujen digitaalisten radiotaajuuksien lukumäärän välinen vastaavuus))
   (2017/C 309/11)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Persidera SpA

      Vastaajat: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni ja Ministero dello Sviluppo Economico delle Infrastrutture e dei Trasporti
   Radiotelevisione italiana SpA:n (RAI), Reti Televisive Italiane SpA:n (RTI), Elettronica Industriale SpA:n, Television Broadcasting System Spa:n, Premiata Ditta Borghini e Stocchetti di Torino Srl:n, Rete A SpA:n, Centro Europa 7 Srl:n, Prima TV SpA:n, Sky Italia Srl:n ja Elemedia SpA:n osallistuessa asian käsittelyyn

      Tuomiolauselma

               1)

               Sähköisten viestintäverkkojen ja palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi), sellaisena kuin se on muutettuna 25.11.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2009/140/EY, 9 artiklaa, sähköisiä viestintäverkkoja ja palveluja koskevista valtuutuksista 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/20/EY (valtuutusdirektiivi), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/140, 3, 5 ja 7 artiklaa sekä kilpailusta sähköisten viestintäverkkojen ja palvelujen markkinoilla 16.9.2002 annetun komission direktiivin 2002/77/EY 2 ja 4 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle säännökselle, jossa otetaan olemassa olevia analogisia kanavia digitaalisiksi verkoiksi muunnettaessa huomioon laittomasti hallinnoidut analogiset kanavat, jos se johtaa perusteettoman kilpailuedun jatkumiseen tai sen vahvistamiseen.

               2)

               Syrjintäkiellon periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle säännökselle, joka johtaa saman muuntamisperusteen mukaan siihen, että jaettujen digitaalisten verkkojen lukumäärä verrattuna hallinnoitujen analogisten kanavien lukumäärään vähenee tietyn toimijan vahingoksi suhteellisesti enemmän kuin sen kilpailijoilla, jollei kyseinen säännös ole objektiivisesti perusteltavissa ja oikeasuhteinen tavoitteeseensa nähden. Televisiotarjonnan jatkuvuus on legitiimi tavoite, joka voi oikeuttaa tällaisen erilaisen kohtelun. Säännöksellä, joka johtaisi siihen, että markkinoilla jo oleville toimijoille jaetaan enemmän digitaalisia radiotaajuuksia kuin mikä on riittävää niiden televisiotarjonnan jatkuvuuden turvaamiseksi, ylitettäisiin kuitenkin se, mikä on tarpeen mainitun tavoitteen saavuttamiseksi, ja se olisi siten suhteeton.

      (1)  EUVL C 175, 17.5.2016.


title: Asia T-479/10: Kanne 4.10.2010 — Département du Gers v. komissio

text:
               18.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 346/50

         Kanne 4.10.2010 — Département du Gers v. komissio
   (Asia T-479/10)
   ()
   2010/C 346/96
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Départment du Gers (Auch, Ranska) (edustajat: asianajaja S. Mabile ja asianajaja J.-P. Mignard)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               On kumottava 28.7.2010 tehty Euroopan komission päätös 2010/420/EU luvan myöntämisestä muuntogeenistä maissia MON89034xNK603 (MON-89Ø34-3xMON-ØØ6Ø3-6) sisältävien, siitä koostuvien tai siitä valmistettujen tuotteiden markkinoille saattamiseen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1829/2003 mukaisesti

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut, joihin kantaja vetoaa, ovat samat tai olennaisilta osiltaan samanlaiset kuin ne oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut, joihin on vedottu asiassa T-478/10, Département du Gers v. komissio.


title: Asia T-525/10: Kanne 5.11.2010 — Azienda Agricola Colsaliz di Faganello Antonio v. SMHV — Weinkellerei Lenz Moser (SERVO SUO)

text:
               15.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/34

         Kanne 5.11.2010 — Azienda Agricola Colsaliz di Faganello Antonio v. SMHV — Weinkellerei Lenz Moser (SERVO SUO)
   (Asia T-525/10)
   ()
   2011/C 13/65
   Kannekirjelmän kieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Azienda Agricola Colsaliz di Faganello Antonio (Refrontolo, Italia) (edustajat: asianajajat G. Massa ja P. Massa)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Weinkellerei Lenz Moser AG (Linz, Itävalta)

      Vaatimukset

               —

               Riidanalaista päätöstä on muutettava ja se on kumottava

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki SERVO SUO (rekisteröintihakemus nro 5 798 244) luokkaan 33 kuuluvia tavaroita varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Weinkellerei Lenz Moser Aktiengesellschaft

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön sanamerkki SERVUS (nro 579 193), kansainväliset kuviomerkit, jotka sisältävät sanaosan SERVU (nro 580 447A ja 844 793) sekä kansainvälinen sanamerkki SERVUS (nro 727 131) luokkaan 33 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheellinen soveltaminen ja tulkinta


title: Tuomioistuimen tuomio, annettu 1 päivänä helmikuuta 2016, asiassa E-22/15 – EFTAn valvontaviranomainen vastaan Liechtensteinin ruhtinaskunta (ETA/EFTA-valtion velvollisuuksien laiminlyönti – täytäntöönpanon laiminlyönti – direktiivi 2011/62/EU – direktiivi 2012/26/EU)

text:
               19.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 18/28

         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   annettu 1 päivänä helmikuuta 2016,
   asiassa E-22/15
   EFTAn valvontaviranomainen vastaan Liechtensteinin ruhtinaskunta
   (ETA/EFTA-valtion velvollisuuksien laiminlyönti – täytäntöönpanon laiminlyönti – direktiivi 2011/62/EU – direktiivi 2012/26/EU)
   (2017/C 18/12)
   Asiassa E-22/15, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Liechtensteinin ruhtinaskunta, on esitetty HAKEMUS, jossa pyydetään tuomioistuinta toteamaan, että jättäessään hyväksymättä Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä II olevan XIII luvun 15q kohdassa tarkoitettujen säädösten (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/62/EU, annettu 8 päivänä kesäkuuta 2011, ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä annetun direktiivin 2001/83/EY muuttamisesta siltä osin kuin on kyse väärennettyjen lääkkeiden pääsyn estämisestä lääkkeiden lailliseen toimitusketjuun ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/26/EU, annettu 25 päivänä lokakuuta 2012, direktiivin 2001/83/EY muuttamisesta lääketurvatoiminnan osalta), sellaisena kuin ne ovat mukautettuina ETA-sopimukseen pöytäkirjalla 1, täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet asetetun määräajan kuluessa Liechtensteinin ruhtinaskunta on laiminlyönyt kummankin säädöksen 2 artiklan ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti, sekä tuomarit Per Christiansen ja Páll Hreinsson (esittelevä tuomari), on antanut 1 päivänä helmikuuta 2016 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Tuomioistuin

               1.

               toteaa, että jättäessään hyväksymättä asetetun määräajan kuluessa Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä II olevan XIII luvun 15q kohdassa tarkoitettujen säädösten (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/62/EU, annettu 8 päivänä kesäkuuta 2011, ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä annetun direktiivin 2001/83/EY muuttamisesta siltä osin kuin on kyse väärennettyjen lääkkeiden pääsyn estämisestä lääkkeiden lailliseen toimitusketjuun ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/26/EU, annettu 25 päivänä lokakuuta 2012, direktiivin 2001/83/EY muuttamisesta lääketurvatoiminnan osalta), sellaisena kuin ne ovat mukautettuina ETA-sopimukseen pöytäkirjalla 1, täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet Liechtensteinin ruhtinaskunta on laiminlyönyt kummankin säädöksen 2 artiklan ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa;

               2.

               määrää Liechtensteinin ruhtinaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-639/16 P: Valitus, jonka FV on tehnyt 7.9.2016 virkamiestuomioistuimen asiassa F-40/15, FV v. neuvosto, 28.6.2016 antamasta tuomiosta

text:
               14.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 419/49

         Valitus, jonka FV on tehnyt 7.9.2016 virkamiestuomioistuimen asiassa F-40/15, FV v. neuvosto, 28.6.2016 antamasta tuomiosta
   (Asia T-639/16 P)
   (2016/C 419/65)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: FV (Rhode-St-Genèse, Belgia) (edustaja: asianajaja L. Levi)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen 28.6.2016 antaman tuomion asiassa F-40/15

               —

               tämän seurauksena hyväksymään hänen vaatimuksensa ensimmäisessä oikeusasteessa ja näin ollen

                           —

                           kumoamaan hänestä vuodelta 2013 laaditun arviointikertomuksen

                           —

                           velvoittamaan Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa kolmeen valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste, joka perustuu siihen, että valituksenalainen tuomio on annettu ratkaisukokoonpanossa, joka on virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 27 artiklan 3 kohdan vastainen.
               Valittaja katsoo, että kyseinen rikkominen perustuu siihen, että kolmen tuomarin nimittämisestä Euroopan unionin virkamiestuomioistuimeen 22.3.2016 annettu neuvoston päätös 2016/454 on itsessään tehty ilman toimivaltaa, SEUT 257 ja SEUT 281 artiklaa rikkoen, Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännöstä tehdyssä pöytäkirjassa 3 olevaa liitettä I rikkoen, SEU 13 artiklan 2 kohtaa rikkoen sekä Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen tuomarin tehtävään nimittämistä koskevien ehdokkuuksien esittämisen ja käsittelyn edellytyksistä ja sitä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 18.1.2015 annetun päätöksen 2001/150/EY vastaisesti.

               2)

               Toinen valitusperuste, joka perustuu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen harjoittaman valvonnan laiminlyöntiin ilmeisen arviointivirheen osalta, vastaajan sekä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin sekä asiakirja-aineiston vääristämiseen ja arviointiohjeiden noudattamatta jättämiseen.

               3)

               Kolmas valitusperuste, joka perustuu huolenpitovelvollisuuden laiminlyöntiin ja asiakirja-aineiston vääristämiseen.


title: Asia C-499/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 21.12.2011 (Rechtbank van eerste aanleg te Bruggen (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Vlaamse Oliemaatschappij NV v. FOD Financiën (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Verovelvolliset — Yhteisvastuullinen kolmas osapuoli — Muu varastomenettely kuin tullivarastomenettely — Tavaroiden varastoijan ja niiden verovelvollisen omistajan yhteisvastuu — Vilpitön mieli tai varastonpitäjän virheen tai huolimattomuuden puuttuminen)

text:
               18.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 49/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 21.12.2011 (Rechtbank van eerste aanleg te Bruggen (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Vlaamse Oliemaatschappij NV v. FOD Financiën
   (Asia C-499/10) (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Verovelvolliset - Yhteisvastuullinen kolmas osapuoli - Muu varastomenettely kuin tullivarastomenettely - Tavaroiden varastoijan ja niiden verovelvollisen omistajan yhteisvastuu - Vilpitön mieli tai varastonpitäjän virheen tai huolimattomuuden puuttuminen)
   2012/C 49/18
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank van eerste aanleg te Brugge

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Vlaamse Oliemaatschappij NV

      Vastaaja: FOD Financiën

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Rechtbank van eerste aanleg te Brugge — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 21 artiklan 3 kohdan tulkinta — Verovelvolliset — Yhteisvastuullinen kolmas osapuoli — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan muun varaston kuin tullivaraston haltija on yhteisvastuullisesti velvollinen maksamaan tavaran verovelvollisen omistajan verovelan, vaikka varaston haltija olisi toiminut vilpittömästi tai vaikkei hänen viakseen voida osoittaa virhettä tai laiminlyöntiä

      Tuomiolauselma

   Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 20.12.2001 annetulla neuvoston direktiivillä 2001/115/EY, 21 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että jäsenvaltioilla ei ole sen nojalla oikeutta säätää, että muun varaston kuin tullivaraston haltija on yhteisvastuullisesti velvollinen maksamaan tavaroiden verovelvollisen omistajan kyseisestä varastosta tekemästä vastikkeellisesta tavaroiden luovutuksesta aiheutuneen verovelan, vaikka varaston haltija olisi toiminut vilpittömästi tai vaikkei hänen viakseen voitaisi osoittaa mitään virhettä tai laiminlyöntiä.

      (1)  EUVL C 13, 15.1.2011.


title: Asia T-359/12: Kanne 8.8.2012 — Vuitton Malletier v. SMHV — Nanu-Nana (ruutukuvioon perustuva tunnus)

text:
               13.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/13

         Kanne 8.8.2012 — Vuitton Malletier v. SMHV — Nanu-Nana (ruutukuvioon perustuva tunnus)
   (Asia T-359/12)
   2012/C 311/18
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Louis Vuitton Malletier (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat P. Roncaglia, G. Lazzaretti ja N. Parrotta)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co. KG (Berliini, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 1855/2011-1 4.5.2012 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan SMHV:n korvaamaan kantajalle tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat kulut

               —

               velvoittamaan Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co. KG:n korvaamaan ne kulut, joita kantajalle aiheutui menettelystä SMHV:n valituslautakunnassa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Kuviomerkki, jossa on ruutukuvioon perustuva tunnus, luokkaan 18 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 370445

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Kantaja

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perustelut: Vastapuoli valituslautakunnassa haki yhteisön tavaramerkin julistamista mitättömäksi ehdottomien perusteiden, eli neuvoston asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohdan, luettuna yhdessä 7 artiklan 1 kohdan b, c ja d alakohdan, e alakohdan iii alakohdan ja f alakohdan kanssa, perusteella ja saman asetuksen 52 artiklan 1 kohdan b alakohdan perusteella

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Mitättömäksi toteamista koskevan hakemuksen hyväksyminen kokonaisuudessaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet:

               —

               neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen

               —

               neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohdan ja 52 artiklan 2 kohdan rikkominen.


title: Asia T-176/10: Kanne 15.4.2010 — Seven v. SMHV — Seven for all mankind (SEVEN FOR ALL MANKIND)

text:
               19.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/50

      Kanne 15.4.2010 — Seven v. SMHV — Seven for all mankind (SEVEN FOR ALL MANKIND)
      (Asia T-176/10)
      (2010/C 161/80)
      Kannekirjelmän kieli: italia

         Asianosaiset

         Kantaja: Seven SpA (Leini, Italia) (edustaja: asianajaja L. Trevisan)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

         Vastapuoli valituslautakunnassa: Seven for all mankind LLC

         Vaatimukset

                  —

                  toisen valituslautakunnan 28.1.2010 tekemä päätös on kumottava

                  —

                  SMHV on velvoitettava vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan ne kulut, joita SEVEN SPA:lle on aiheutunut tästä oikeudenkäynnistä ja valituslautakunnassa käydystä menettelystä.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

         Yhteisön tavaramerkin hakija: SEVEN FOR ALL MANKIND LLC

         Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”SEVEN FOR ALL MANKIND” (rekisteröintihakemus nro 4 443 222) luokkiin 14 ja 18 kuuluvia tavaroita varten

         Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

         Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kaksi yhteisön kuviomerkkiä (nro 591 206 ja nro 3 489 234 luokkiin 16, 18 ja 25 kuuluvia tavaroita varten) ja kansainvälinen tavaramerkki (nro 731 954 luokkiin 3, 9, 12, 14, 15, 16, 18, 20, 22, 25 ja 28 kuuluvia tavaroita varten), jotka sisältävät sanaosan ”SEVEN”.

         Väiteosaston ratkaisu: Väitteen osittainen hyväksyminen

         Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

         Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheellinen soveltaminen.


title: Yhdistetyt asiat C-8/15 P–C-10/15 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 20.9.2016 – Valittajina Ledra Advertising Ltd (C-8/15 P), Andreas Eleftheriou (C-9/15 P), Eleni Eleftheriou (C-9/15 P), Lilia Papachristofi (C-9/15 P), Christos Theophilou (C-10/15 P) ja Eleni Theophilou (C-10/15 P) sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja Euroopan keskuspankki (Muutoksenhaku — Kyproksen tasavallan vakaustukiohjelma — Kyproksen tasavallan ja Euroopan vakausmekanismin (EVM) välillä erityisistä talouspoliittisista ehdoista 26.4.2013 tehty yhteisymmärryspöytäkirja — Euroopan komission ja Euroopan keskuspankin tehtävät — Sopimussuhteen ulkopuolinen Euroopan unionin vastuu — SEUT 340 artiklan toinen kohta — Edellytykset — Velvollisuus valvoa tämän yhteisymmärryspöytäkirjan yhteensopivuutta unionin oikeuden kanssa)

text:
               14.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 419/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 20.9.2016 – Valittajina Ledra Advertising Ltd (C-8/15 P), Andreas Eleftheriou (C-9/15 P), Eleni Eleftheriou (C-9/15 P), Lilia Papachristofi (C-9/15 P), Christos Theophilou (C-10/15 P) ja Eleni Theophilou (C-10/15 P) sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja Euroopan keskuspankki
   (Yhdistetyt asiat C-8/15 P–C-10/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Kyproksen tasavallan vakaustukiohjelma - Kyproksen tasavallan ja Euroopan vakausmekanismin (EVM) välillä erityisistä talouspoliittisista ehdoista 26.4.2013 tehty yhteisymmärryspöytäkirja - Euroopan komission ja Euroopan keskuspankin tehtävät - Sopimussuhteen ulkopuolinen Euroopan unionin vastuu - SEUT 340 artiklan toinen kohta - Edellytykset - Velvollisuus valvoa tämän yhteisymmärryspöytäkirjan yhteensopivuutta unionin oikeuden kanssa))
   (2016/C 419/12)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Ledra Advertising Ltd (C-8/15 P), Andreas Eleftheriou (C-9/15 P), Eleni Eleftheriou (C-9/15 P), Lilia Papachristofi (C-9/15 P), Christos Theophilou (C-10/15 P) ja Eleni Theophilou (C-10/15 P) (edustajat: A. Paschalides, dikigoros, A. M. Paschalidou, barrister, ja A. Riza, QC, solicitor C. Paschalidesin valtuuttamana)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio (asiamiehet: J.-P. Keppenne ja M. Konstantinidis) ja Euroopan keskuspankki (EKP) (asiamiehet: K. Laurinavičius ja O. Heinz, avustajanaan H.-G. Kamann, Rechtsanwalt)

      Tuomiolauselma

               1)

               Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.11.2014, Ledra Advertising vastaan komissio ja EKP (T-289/13, EU:T:2014:981), määräys 10.11.2014, Eleftheriou ja Papachristofi vastaan komissio ja EKP (T-291/13, ei julkaistu, EU:T:2014:978) ja määräys 10.11.2014, Theophilou vastaan komissio ja EKP (T-293/13, ei julkaistu, EU:T:2014:979), kumotaan.

               2)

               Unionin yleisessä tuomioistuimessa asioissa T-289/13, T-291/13 ja T-293/13 nostetut kanteet hylätään.

               3)

               Ledra Advertising Ltd, Andreas Eleftheriou, Eleni Eleftheriou, Lilia Papachristofi, Christos Theophilou ja Eleni Theophilou, Euroopan komissio ja Euroopan keskuspankki (EKP) vastaavat kukin omista oikeudenkäyntikuluistaan, sekä ensimmäisessä oikeusasteessa että valitusasteessa aiheutuneista.

      (1)  EUVL C 171, 26.5.2015.


title: Asia T-325/08: Kanne 12.8.2008 — Pepito Pesca v. komissio

text:
               25.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/37

         Kanne 12.8.2008 — Pepito Pesca v. komissio
   (Asia T-325/08)
   (2008/C 272/73)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Pepito Pesca Srl (Vibo Valentia, Italia) (edustajat: asianajajat A. Maiorana, A. De Matteis, A. De Francesco)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               12.6.2008 annettu komission asetus (EY) N:o 530/2008 (EUVL L 155, 13.6.2008) on kumottava.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-313/08, Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c. v. komissio.


title: Asia T-84/02: Armand De Buckin 25.3.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 131/22               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        1.6.2002
Margot Wagemann-Reuterin 18.3.2002 Euroopan yhteisö-                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
 jen tilintarkastustuomioistuinta vastaan nostama kanne
                                                                       Kantaja vetoaa siihen, että henkilöstösääntöjen 40 artiklan
                                                                       4 kohdan d alakohtaa on rikottu ja väittää, että vastaaja ei
                          (Asia T-81/02)                               palauttanut häntä avoimeen virkaan, joka tilintarkastustuo-
                                                                       mioistuimen kielipalveluiden saksankielisellä osastolla avautui,
                                                                       kun palkkaluokan LA 5 virkoja määriteltiin uudelleen palkka-
                                                                       luokkaan LA 4, eikä edes tutkinut sitä mahdollisuutta, että
                         (2002/C 131/41)                               hänet palautettaisiin tähän virkaan.
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                       Armand De Buckin 25.3.2002 Euroopan yhteisöjen ko-
                                                                                missiota vastaan nostama kanne
Margot Wagemann-Reuter, kotipaikka Luxemburg, on nosta-
nut 18.3.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                                        (Asia T-84/02)
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen tilintarkastus-
tuomioistuinta vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Marc-                                    (2002/C 131/42)
Albert Lucas.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin             Armand De Buck, Koersel (Belgia), on nostanut 25.3.2002
                                                                       Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                       messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
–    kumoaa tilintarkastustuomioistuimen 22.5.2001 teke-               jan edustajana on asianajaja Lucas Vogel, prosessiosoite Lu-
     män implisiittisen päätöksen, jolla hylättiin kantajan            xemburgissa.
     18.1.2001 esittämä pyyntö palata virkaan henkilökohtai-
     sista syistä myönnetyn virkavapauden jälkeen                      Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                       mioistuin
–    kumoaa tilintarkastustuomioistuimen 12.12.2001 teke-              –     kumoaa minittävän viranomaisen 14.12.2001 tekemän
     män päätöksen, jolla hylättiin kantajan 14.8.2001 tekemä                päätöksen, jolla hylättiin kantajan 19.5.2001 tekemä
     hallinnollinen valitus, joka koski ensimmäistä riidanalais-             valitus, joka koski 20.2.2001 tehtyä päätöstä, jonka
     ta päätöstä ja sitä, että vastaaja ei palauttanut kantajaa              johdosta 1.7.1999 tehdystä sellaisesta väliaikaisesta pää-
     kielipalveluiden saksankielisellä osastolla loppuvuodesta               töksestä, jossa kantajan vereen liittyvää sairautta ei tun-
     2000 alkuvuoteen 2001 vapaana olleeseen palkkaluokan                    nustettu ammattitaudiksi, tuli lopullinen
     LA 4 käännösyksikön päällikön virkaan, eikä edes tutki-
     nut kantajan pätevyyttä hoitamaan kyseessä olevaa virkaa          –     kumoaa kyseiset 20.2.2001 ja 1.7.1999 tehdyt päätökset,
                                                                             ja
                                                                       –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–    velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajan uraan riidana-
     laisten päätösten lainvastaisuudesta aiheutuneen vahin-
     gon maksamalla hänelle summan, joka vastaa kokonais-
     palkkaa, joka hänelle olisi maksettu, jos hänet olisi             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     palautettu tähän virkaan, 8 prosentin vuotuisine korkoi-
     neen siitä päivästä lukien, jolloin nämä summat olisi             Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi henkilöstösääntöjen 73 ar-
     pitänyt maksaa, siihen päivään asti, jolloin ne maksetaan         tiklan 1 kohdan ja Euroopan yhteisöjen virkamiesten tapatur-
     kokonaisuudessaan                                                 ma- ja ammattitautivakuutusta koskevien määräysten 3 artik-
                                                                       lan rikkomiseen. Kantaja väittää, että komissio teki ilmeisen
                                                                       arviointivirheen, koska se käytti lääketieteellisiä asiakirjoja,
–    velvoittaa vastaajan maksamaan hänelle 2 500 euroa                joiden perustelut sisältävät ristiriitaisuuksia ja virheellisiä ar-
     oikeuden ja kohtuuden mukaisena korvauksena henkises-             viointeja, jotka perustuvat asianmukaisesti esitetyistä tosisei-
     tä kärsimyksestä, joka hänelle on aiheutunut siitä, että          koista tehtyyn väärän arviointiin.
     riidanalaiset päätökset ovat lainvastaisia
–    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (suuri jaosto) 12 päivänä heinäkuuta 2005, yhdistetyissä asioissa C-154/04 ja C-155/04 (High Court of Justice (England and Wales), Queen's Bench Divisionin (Administrative Court) esittämä ennakkoratkaisupyyntö): The Queen, Alliance for Natural Health ym. vastaan Secretary of State for Health ym. (Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen — Ravintolisät — Direktiivi 2002/46/EY — Kielto pitää kaupan tuotteita, jotka eivät ole direktiivin mukaisia — Pätevyys — Oikeudellinen perusta — EY 95 artikla — EY 28 ja EY 30 artikla — Asetus N:o 3285/94 — Toissijaisuusperiaate, suhteellisuusperiaate ja yhdenvertaisen kohtelun periaate — Omaisuudensuoja — Elinkeinovapaus — Perusteluvelvollisuus)

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/19

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (suuri jaosto)
   12 päivänä heinäkuuta 2005,
   yhdistetyissä asioissa C-154/04 ja C-155/04 (High Court of Justice (England and Wales), Queen's Bench Divisionin (Administrative Court) esittämä ennakkoratkaisupyyntö): The Queen, Alliance for Natural Health ym. vastaan Secretary of State for Health ym. (1)

   (Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Ravintolisät - Direktiivi 2002/46/EY - Kielto pitää kaupan tuotteita, jotka eivät ole direktiivin mukaisia - Pätevyys - Oikeudellinen perusta - EY 95 artikla - EY 28 ja EY 30 artikla - Asetus N:o 3285/94 - Toissijaisuusperiaate, suhteellisuusperiaate ja yhdenvertaisen kohtelun periaate - Omaisuudensuoja - Elinkeinovapaus - Perusteluvelvollisuus)
   (2005/C 217/36)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Yhdistetyissä asioissa C-154/04 ja C-155/04, joissa on ollut kyse EY 234 artiklaan perustuvista ennakkoratkaisupyynnöistä, jotka High Court of Justice (England and Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 17.3.2004 tekemillään päätöksillä, jotka ovat saapuneet yhteisöjen tuomioistuimeen 26.3.2004, saadakseen ennakkoratkaisun asioissa The Queen, ex parte: Alliance for Natural Health ja Nutri-Link Ltd, vastaan Secretary of State for Health (asia C-154/04) ja The Queen, ex parte: National Association of Health Stores ja Health Food Manufacturers Ltd, vastaan Secretary of State for Health ja National Assembly for Wales (asia C-155/04), yhteisöjen tuomioistuin (suuri jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti V. Skouris, jaostojen puheenjohtajat P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas ja K. Lenaerts (esittelevä tuomari) sekä tuomarit C. Gulmann, A. La Pergola, J.-P. Puissochet, R. Schintgen, J. Klučka, U. Lõhmus, E. Levits ja A. Ó Caoimh, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: hallintovirkamies K. Sztranc, on antanut 12.7.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Esitetyn kysymyksen tarkastelussa ei ole ilmennyt yhtäkään seikkaa, joka olisi omiaan vaikuttamaan ravintolisiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 10 päivänä kesäkuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/46 3 artiklan, 4 artiklan 1 kohdan ja 15 artiklan toisen kohdan b alakohdan säännösten pätevyyteen.

      (1)  EUVL C 118, 30.4.2004.


title: Asia T-610/14: Kanne 11.8.2014 – Laverana v. SMHV(BIO ORGANIC)

text:
               13.10.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 361/24

         Kanne 11.8.2014 – Laverana v. SMHV(BIO ORGANIC)
   (Asia T-610/14)
   2014/C 361/37
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Saksa) (edustajat: asianajajat J. Wachinger, M. Zöbisch ja D. Chatterjee)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan asiassa R 301/2014-4 2.6.2014 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki, joka sisältää sananosan BIO ORGANIC, luokkaan 3, 5 ja 35 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten – rekisteröintihakemus nro 1 2 0 06  409

      Tutkijan päätös: Rekisteröinnin hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet:

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen

               —

               Harkintavallan väärinkäyttö kilpailuoikeudellisen harkinnan perusteella tehdyn ratkaisun takia


title: Asia C-660/15 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 8.3.2017 – Valittajana Viasat Broadcasting UK Ltd sekä muina osapuolina Euroopan komissio, Tanskan kuningaskunta ja TV2/Danmark A/S (Muutoksenhaku — Valtiontuki — SEUT 107 artiklan 1 kohta — SEUT 106 artiklan 2 kohta — Tanskan viranomaisten tanskalaisen julkisen palvelun yleisradioyhtiön TV2/Danmarkin hyväksi toteuttama toimenpide — Julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä aiheutuvien kustannusten korvaaminen — Päätös, jolla tuki todetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi)

text:
               8.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 144/11

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 8.3.2017 – Valittajana Viasat Broadcasting UK Ltd sekä muina osapuolina Euroopan komissio, Tanskan kuningaskunta ja TV2/Danmark A/S
   (Asia C-660/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Valtiontuki - SEUT 107 artiklan 1 kohta - SEUT 106 artiklan 2 kohta - Tanskan viranomaisten tanskalaisen julkisen palvelun yleisradioyhtiön TV2/Danmarkin hyväksi toteuttama toimenpide - Julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä aiheutuvien kustannusten korvaaminen - Päätös, jolla tuki todetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi))
   (2017/C 144/14)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Viasat Broadcasting UK Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: M. Honoré ja S. E. Kalsmose-Hjelmborg, advokater)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio (asiamiehet L. Grønfeldt, L. Flynn ja B. Stromsky), Tanskan kuningaskunta (asiamies: C. Thorning, avustajanaan R. Holdgaard, advokat) ja TV2/Danmark A/S (edustaja: O. Koktvedgaard, advokat)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Viasat Broadcasting UK Ltd velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission ja TV2/Danmark A/S:n oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Tanskan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 59, 15.2.2016.


title: Asia F-59/12: Kanne 7.6.2012 — ZZ v. tilintarkastustuomioistuin

text:
               28.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 227/38

         Kanne 7.6.2012 — ZZ v. tilintarkastustuomioistuin
   (Asia F-59/12)
   2012/C 227/64
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja L. Levi)

      Vastaaja: Euroopan tilintarkastustuomioistuin

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Henkilöstöosaston johtajan avointa virkaa koskevan ilmoituksen ECA/2011/67 kumoaminen

      Vaatimukset

               —

               avointa virkaa koskeva ilmoitus ECA/2011/67 on kumottava

               —

               kaikki avointa virkaa koskevan ilmoituksen ECA/2011/67 johdosta aloitetun palvelukseenottomenettelyn yhteydessä tehdyt päätökset on kumottava

               —

               on korvattava aineellinen vahinko, joka on aiheutunut nimitykseen liittyvien taloudellisten oikeuksien (jotka liittyvät uraan ja eläkeoikeuksiin) menettämisestä ja siis näiden oikeuksien menettämisestä 1.1.2011 alkaen

               —

               kun otetaan huomioon asiayhteys, jossa nämä päätökset on tehty, on myönnettävä 15 000 euroa korvauksena henkisestä kärsimyksestä

               —

               tilintarkastustuomioistuin on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.


title: Asia F-37/10: Virkamiestuomioistuimen määräys 12.5.2011 — Stratakis v. komissio

text:
               12.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/39

         Virkamiestuomioistuimen määräys 12.5.2011 — Stratakis v. komissio
   (Asia F-37/10) (1)

   2012/C 138/96
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 246, 11.9.2010, s. 41.


title: Asia C-400/04: Euroopan yhteisöjen komission 21.9.2004 Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
               6.11.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 273/22

         Euroopan yhteisöjen komission 21.9.2004 Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-400/04)
   (2004/C 273/41)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 21.9.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Knut Simonsson ja Wouter Wils.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:

               1)

               toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut irtolastialusten turvallisen lastaamisen ja lastinpurkamisen yhdenmukaistetuista edellytyksistä ja menettelyistä 4 päivänä joulukuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/96/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisten direktiivien noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ainakaan ole ilmoittanut niitä komissiolle,

               2)

               velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin 2001/96/EY täytäntöönpanemiseksi varattu määräaika päättyi 5.8.2003.

      (1)  EYVL L 13, 16.1.2002, s. 9—20.


title: Asia C-346/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 22.4.2010 — Euroopan komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2001/80/EY — Saasteet ja haitat — Polttolaitokset — Tiettyjen ilmaan joutuvien epäpuhtauspäästöjen rajoittaminen — Kyseisen direktiivin soveltamatta jättäminen Lynemouthin voimalaitokseen (Yhdistynyt kuningaskunta))

text:
               19.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/7

      Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 22.4.2010 — Euroopan komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
      (Asia C-346/08) (1)

      (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2001/80/EY - Saasteet ja haitat - Polttolaitokset - Tiettyjen ilmaan joutuvien epäpuhtauspäästöjen rajoittaminen - Kyseisen direktiivin soveltamatta jättäminen Lynemouthin voimalaitokseen (Yhdistynyt kuningaskunta))
      (2010/C 161/09)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Oliver ja A. Alcover San Pedro)

         Vastaaja: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: L. Seeboruth, QC ja D. Wyatt, QC)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan joutuvien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta 23.10.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/80/EY (EYVL L 309, s. 1) noudattamatta jättäminen Lynemouthissa Northumberlandissa sijaitsevan voimalaitoksen osalta — Kyseisen laitoksen päästöjä ei ole vähennetty huomattavasti direktiivin 4 artiklan 3 kohdassa säädetyssä määräajassa

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan joutuvien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta 23.10.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/80/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole varmistanut, että tätä direktiiviä sovelletaan Rio Tinto Alcan Smelting and Power (UK) Ltd:n Lynemouthissa koillis-Englannissa käyttämään voimalaitokseen.

                  2)

                  Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 260, 11.10.2008.


title: Asia T-95/14: Kanne 7.2.2014 – Iranian Offshore Engineering & Construction v. neuvosto

text:
               7.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 102/40

         Kanne 7.2.2014 – Iranian Offshore Engineering & Construction v. neuvosto
   (Asia T-95/14)
   2014/C 102/61
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Iranian Offshore Engineering & Construction (Teheran, Iran) (edustajat: asianajajat J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urrutioechea ja J. Iriarte Ángel)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan neuvoston päätöksen 2013/661/YUTP 1 artiklan siltä osin kuin se koskee kantaja, ja poistamaan sen nimen mainitun päätöksen liitteestä

               —

               kumoamaan neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1154/2013 1 artiklan siltä osin kuin se koskee kantajaa, ja poistamaan sen nimen mainitun asetuksen liitteestä, ja

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Nyt esillä oleva kanne koskee Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 15.11.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1154/2013 (EUVL L 306, s. 3) 1 artiklaa ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 15.11.2013 annetun neuvoston päätöksen 2013/661/YUTP (EUVL L 306, s. 18) 1 artiklaa siltä osin kuin niissä säädetään kantajan nimen merkitsemisestä mainittujen toimenpiteiden kohteena olevien henkilöiden ja yhteisöjen luetteloon.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu niitä tosiseikkoja koskevaan ilmeiseen arviointivirheeseen, joihin riidanalaiset säännökset perustuvat, koska niiltä puuttuu tosiasiallinen perusta.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin, koska kantajaa koskevin osin sen lisäksi, että riidanalaiset säännökset ovat perusteettomia, ne ovat myös epätäsmällisiä ja yleisiä, mikä estää kantajaa valmistelemasta puolustustaan asianmukaisella tavalla.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu tehokasta oikeussuojaa koskevan oikeuden loukkaamiseen toimien perustelujen, esitettyjä väitteitä koskevan näytön puuttumisen, puolustautumisoikeuksien ja omaisuudensuojan osalta, koska perusteluvelvollisuutta ei ole noudatettu eikä tosiasiallista näyttöä ole esitetty, millä on vaikutusta muihin oikeuksiin.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu harkintavallan väärinkäyttöön, koska on olemassa objektiivisia, täsmällisiä ja yhtäpitäviä viitteitä, joiden perusteella voidaan todeta, että neuvosto asemaansa väärinkäyttäen tavoitteli seuraamustoimenpiteet toteuttaessaan muita päämääriä kuin niitä, joita se väitti tavoittelevansa.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu sovellettujen oikeussääntöjen virheelliseen tulkintaan, koska niitä tulkittu ja sovellettu laajasti ja virheellisesti, mikä ei ole hyväksyttävää, kun kyseessä ovat seuraamuksia koskevat säännökset.

               6)

               Kuudes kanneperuste, joka perustuu omaisuudensuojan loukkaamiseen, koska sitä on rajoitettu ilman tosiasiallista oikeuttamisperustetta.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamiseen, koska kantajana olevan yrityksen kilpailuasemaa on loukattu ilman syytä.


title: Asia T-326/02: Kotug International B.V:n, Sleepdienst Adriaan Kooren B.V:n ja K&K International B.V:n 24.10.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
21.12.2002                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 323/39
Tämä sekä niiden tietojen säilyttäminen, joista käy ilmi osallis-          Kanneperusteet ja pääasialliset perustelut
tuminen ammattiyhdistystoimintaan, on asetuksen 45/2001/
EY (1) säännösten vastaista.
                                                                           Kantajat kuuluvat niin sanotun verohelpotuksen ja tonnistove-
( 1) Yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suoritta-    rotuksen piiriin, jotka Alankomaat on ottanut käyttöön muun
     massa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta        muassa hinaus- ja avustustoimintaan merellä tarkoitettujen
     liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annettu euroopan            alusten hyväksi. Riidanalaisessa päätöksessä komissio katsoo,
     parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 45/2001 (EYVL L 8,
                                                                           että tämä järjestelmä merkitsee uutta valtiontukea hinausalus-
     s. 1).
                                                                           ten toiminnalle, joka tapahtuu pääasiallisesti yhteisön sata-
                                                                           missa ja niiden edustalla sekä sisävesillä eikä pääasiallisesti
                                                                           merellä. Komissio vaatii myös, että Alankomaiden valtio perii
                                                                           tämän tuen takaisin.
                                                                           Kantajat lausuvat, että komissio rikkoo EY:n perustamissopi-
                                                                           musta ja asetusta N:o 659/1999 (1) katsoessaan kysymyksessä
                                                                           olevien järjestelmien olevan uutta valtiontukea. Kantajien
Kotug International B.V:n, Sleepdienst Adriaan Kooren                      mukaan nämä järjestelmät ovat olemassaolevaa valtiontukea,
B.V:n ja K&K International B.V:n 24.10.2002 Euroopan                       jonka komissio on hyväksynyt.
          yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                            (Asia T-326/02)                                Kantajien mukaan kysymys ei näin ollen voi olla olemassaole-
                                                                           van tuen muuttamisesta. Komission mukaan Alankomaiden
                                                                           lain tulkinta on muuttunut vuosien kuluessa. Täten hinausaluk-
                            (2002/C 323/64)                                set tulivat tukijärjestelmän piiriin pikemminkin alusta koske-
                                                                           vien teknisten edellytysten perusteella kuin sen paikan perus-
                                                                           teella, missä toimintaa harjoitetaan. Kantajien mukaan tämä
                                                                           kuitenkin ilmeni selvästi Alankomaiden viranomaisten toimit-
                       (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                     tamista säädösteksteistä, joissa ei käytetä maantieteellisiin
                                                                           seikkoihin vaan teknisiin laatuominaisuuksiin perustuvaa kri-
                                                                           teeriä. Myöskään tukijärjestelmän tulkinta ei siten ole muut-
                                                                           tunut.
Kotug International B.V., Sleepdienst Adriaan Kooren B.V. ja
K&K International B.V., kotipaikka Rotterdam, ovat nostaneet
24.10.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                    Kantajat väittävät edelleen, ettei komissio ole noudattanut
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                           asianmukaista menettelyä. Kantajien mukaan komissio ei
vastaan. Kantajien edustaja on asianajaja T. R. Ottervanger,
                                                                           lisätietojen saamisen jälkeen ole milloinkaan esittänyt asetuk-
prosessiosoite Luxemburgissa.
                                                                           sen N:o 659/1999 18 artiklan mukaista ehdotusta aiheellisiksi
                                                                           toimenpiteiksi. Komissio ei myöskään ole uudelleenarvioinut
                                                                           hyväksymäänsä tukea asetuksen N:o 659/1999 9 artiklan
                                                                           perusteella. Kantajat katsovat, etteivät tämän artiklan mukaiset
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
                                                                           edellytykset myöskään täyty, koska kysymys ei ole virheellisistä
                                                                           tiedoista. Lisäksi komissio ei kantajien mukaan ole osoittanut,
1)      kumoaa Alankomaiden valtiontuesta alankomaalaisten                 etteivät kyseiset järjestelmät kuuluisi sen aikaisemmin hyväksy-
        hinausalusten toiminnalle merisatamissa ja sisävesillä             män tukijärjestelmän piiriin.
        19.6.2002 tehdyn komission päätöksen K(2002) 2158
        lopull.
2)      toissijaisesti kumoaa komission riidanalaisen päätöksen 2          Kantajat lausuvat vielä, että riidanalainen päätös on EY:n
        ja 3 artiklan, joissa komissio velvoittaa Alankomaiden             perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan vastainen. Kanta-
        hallituksen muun muassa ryhtymään kaikkiin tarpeellisiin           jien mukaan komissio julistaa perusteettomasti kyseiset järjes-
        toimenpiteisiin tuen perimiseksi takaisin edunsaajilta –           telmät yhteismarkkinoille soveltumattomiksi. Kantajat väittä-
        lukuun ottamatta ennen 12.9.1990 myönnettyä tukea                  vät, että merihinausalusten merialuksille antamat hinauspalve-
                                                                           lut kuuluvat meriliikenteen valtion tuelle annettujen yhteisön
                                                                           suuntaviivojen ( 2) soveltamisalaan siitä riippumatta, missä
3)      velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.               tämä toiminta tapahtuu.
 ---pagebreak--- C 323/40                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    21.12.2002
Riidanalainen päätös loukkaa kantajien mukaan tämän lisäksi                2)    toissijaisesti kumoaa komission riidanalaisen päätöksen 2
myös luottamuksensuojan periaatetta ja rikkoo asetuksen                          ja 3 artiklan, joissa komissio velvoittaa Alankomaiden
N:o 659/1999 14 artiklaa. Kantajien mukaan niillä oli oikeus                     hallituksen muun muassa ryhtymään kaikkiin tarpeellisiin
luottaa siihen, että tukitoimenpide oli laillinen, koska se oli                  toimenpiteisiin tuen perimiseksi takaisin edunsaajilta —
komission hyväksymä. Saadun tuen takaisinperiminen olisi                         lukuun ottamatta ennen 12.9.1990 myönnettyä tukea
täten myös kantajien perusteltujen odotusten vastaista.
                                                                           3)    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Riidanalainen päätös loukkaa kantajien mukaan myös oikeus-
varmuuden periaatetta, koska komissio on muuttanut suhtau-
tumistaan merenkulun verotukseen. Tukijärjestelmään kohdis-
tuvan suhtautumisen muutoksesta ei kantajien mukaan voi
olla seurauksena, että hyväksyttyä tukijärjestelmää pidetään               Kanneperusteet ja pääasialliset perustelut
uutena tukena olemassaolevan tuen sijasta.
                                                                           Esitetyt kanneperusteet ovat samat kuin asiassa T-326/02.
Kantajat vetoavat vielä yhdenvertaisuusperiaatteen ja suhteelli-
suusperiaatteen loukkaamiseen ja perusteluvelvollisuuden lai-
minlyöntiin.
( 1) Neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999, annettu 22 päivänä maalis-
     kuuta 1999, Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artik-
     lan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä (EYVL
     L 83, s. 1).
( 2) Yhteisön suuntaviivat meriliikenteen valtion tuelle (EYVL 1997,
     C 205, s. 5). .                                                       Smit Harbour Towage Rotterdam B.V:n 24.10.2002 Eu-
                                                                              roopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-328/02)
                                                                                (2002/C 323/66)
Muller Marine Holding B.V:n, Muller Maritime Holding
B.V:n ja Handel- en Scheepvaartmaatschappij Multraschip
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
B.V:n 24.10.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
                           nostama kanne
                          (Asia T-327/02)
                                                                           Smit Harbour Towage Rotterdam B.V., kotipaikka Rotterdam,
                                                                           on nostanut 24.10.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                          (2002/C 323/65)                                  oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
                                                                           komissiota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja T. R. Otter-
                                                                           vanger, prosessiosoite Luxemburgissa.
                     (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
Muller Marine Holding B.V., Muller Maritime Holding B.V. ja
Handel- en Scheepvaartmaatschappij Multraschip B.V., koti-                 1)    kumoaa Alankomaiden valtiontuesta alankomaalaisten
paikka Rotterdam, ovat nostaneet 24.10.2002 Euroopan yhtei-                      hinausalusten toiminnalle merisatamissa ja sisävesillä
söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen                          19.6.2002 tehdyn komission päätöksen K(2002) 2158
Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustaja                       lopull.
on asianajaja T. R. Ottervanger, prosessiosoite Luxemburgissa.
                                                                           2)    toissijaisesti kumoaa komission riidanalaisen päätöksen 2
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:                   ja 3 artiklan, joissa komissio velvoittaa Alankomaiden
                                                                                hallituksen muun muassa ryhtymään kaikkiin tarpeellisiin
                                                                                toimenpiteisiin tuen perimiseksi takaisin edunsaajilta –
1)     kumoaa Alankomaiden valtiontuesta alankomaalaisten                        lukuun ottamatta ennen 12.9.1990 myönnettyä tukea
       hinausalusten toiminnalle merisatamissa ja sisävesillä
       19.6.2002 tehdyn komission päätöksen K(2002) 2158
       lopull.                                                             3)    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-41/06: Kanne  6.2.2006  — Puolan tasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               22.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/17

         Kanne 6.2.2006 — Puolan tasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia T-41/06)
   (2006/C 96/33)
   Oikeudenkäyntikieli: puola
   Asianosaiset

      Kantaja: Puolan tasavalta (asiamies: hallituksen asiamies Paweł Szałamacha )

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Asiassa COMP/M.3894 18.10.2005 tehty komission päätös, jolla todettiin ilmoitetun Unicredito Italiano SpA:n ja Bayerische Hypo- und Vereinsbank AG:n välisen keskittymän soveltuvan yhteismarkkinoille, on kumottava

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii, että asiassa COMP/M.3894 18.10.2005 tehty Euroopan yhteisöjen komission päätös, jolla todettiin ilmoitetun pankkien Unicredito Italiano SpA (UCI) ja Bayerische Hypo- und Vereinsbank AG (HVB) välisen sulautuman soveltuvan yhteismarkkinoille, kumotaan. Kummallakin pankeista on osuuksia pankkilaitoksissa Puolassa, ja kantajan mukaan sulautuman seurauksena UCI saa valvontaansa HVB:n omistuksessa olevat osuudet Puolan pankkimarkkinoilla.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi seuraaviin kanneperusteisiin:

               —

               Yrityskeskittymiä koskevan asetuksen (1) 2 artiklan 1 kohdan rikkominen, koska komissio oli kantajan mukaan arvioinut suunniteltua yrityskeskittymää epäasianmukaisesti, sillä se ei ollut ottanut huomioon Puolan pankkialan historiaa, ulkomaisten sijoitusten suurta määrää eikä niitä syitä, joiden vuoksi Puolan hallitus oli rajoittanut sijoituksia valtion omistuksessa olevia pankkeja yksityistettäessä. Kantaja katsoo lisäksi, että komissio rikkoi asetuksen 2 artiklan 1 kohtaa, koska kun se päätyi katsomaan suunnitellun yrityskeskittymän yhteismarkkinoille soveltuvaksi, se ei ottanut huomioon yksityistämissopimuksen (2) 3 artiklan 9 kohdan olemassaoloa ja vaikutuksia. Kantajan mukaan kyseinen olemassaolo ja kyseiset vaikutukset merkitsivät yrityskeskittymiä koskevan asetuksen 2 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja oikeudellisia markkinoillepääsyn esteitä. Kantaja väittää myös, että komissio arvioi virheellisesti keskittymiä Puolan pankkimarkkinoilla, samoin kuin niitä vaikutuksia, joita ehdotetulla keskittymällä olisi kilpailuun sijoitusrahastomarkkinoilla ja joihinkin pankkialan erityismarkkinoihin Puolassa.

               —

               Yrityskeskittymiä koskevan asetuksen 6 artiklan 1 kohdan rikkominen, koska ehdotetun keskittymän olisi kantajan mukaan pitänyt herättää komissiossa vakavia epäilyjä siihen nähden, oliko keskittymä yhteismarkkinoille soveltuva, ja johtaa menettelyn eli sitä, kuuluiko ehdotettu keskittymä kyseisen asetuksen soveltamisalaan, koskevan tutkimuksen toisen vaiheen aloittamiseen.

               —

               Yrityskeskittymiä koskevan asetuksen 11 artiklan rikkominen, täytäntöönpanoasetuksen (3) 5 artiklan rikkominen ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaaminen, koska kantajan mukaan keskittymää koskeva ilmoitus, sellaisena kuin osapuolet ovat sen esittäneet, oli puutteellinen, sillä se ei sisältänyt tietoja yksityistämissopimuksen ehdoista, erityisesti sen 3 artiklasta, eikä komissio ole näin ollen voinut ylipäänsä ottaa sitä huomioon.

               —

               Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 10 artiklan mukaisen yhteistyövelvollisuuden laiminlyönti, koska ennen päätöksen tekemistä ei ollut otettu huomioon niitä Puolan tasavallan oikeutettuja etuja, joista säädetään yrityskeskittymiä koskevan asetuksen 21 artiklan 4 kohdassa. Kantajan mukaan komission olisi pitänyt ennen kuin se teki päätöksen keskittymän julistamisesta yhteismarkkinoille soveltuvaksi, toteuttaa toimenpiteet saadakseen tiedon kaikista jäsenvaltioiden oikeutetuista eduista. Näin on sitäkin suuremmalla syyllä, kun seuratessaan Puolan pankkimarkkinoita ajanjaksolla ennen Puolan liittymistä Euroopan unioniin komissiolla oli mahdollisuus tutustua kyseisten markkinoiden rakenteeseen ja komission on pitänyt olla tietoinen Puolan hallituksen yleisestä oikeutetusta edusta monopolien purkamista ja yksityistämisiä koskevan strategian soveltamisessa ja täytäntöönpanossa.

               —

               EY 253 artiklan rikkominen ja päätöstä koskevien asianmukaisten perustelujen esittämistä koskevan velvollisuuden laiminlyönti, koska tällä tavalla on kantajan mukaan tehty vaikeammaksi seurata sitä, onko komission toteuttama lain soveltamismenettely virheetön.

      (1)  Yrityskeskittymien valvonnasta 21 päivänä joulukuuta 1989 annettu neuvoston asetus (EYVL 1989, L 395, s. 1).

      (2)  Bank Polska Kasa Opieki Spółka Akcyjna – Grupa Pekao S.A:n osakkeiden myynnistä 23.6.1999 Puolan tasavallan talousviraston sekä Unicredito Italiano SpA:n ja Allianz AG:n välillä tehty sopimus.

      (3)  Yrityskeskittymien valvonnasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 täytäntöönpanosta 7 päivänä huhtikuuta 2004 annettu komission asetus (EY) N:o 802/2004 (EUVL L 133, s. 1).


title: Asia T-331/07: Kanne 7.9.2007 — Chupa Chups v. komissio

text:
               20.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/40

         Kanne 7.9.2007 — Chupa Chups v. komissio
   (Asia T-331/07)
   (2007/C 247/66)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Chupa Chups, S.A. (Barcelona, Espanja) (edustaja: asianajaja Ramón Falcón Tella)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               vastaajan tekemän päätöksen 1 artiklan 2 kohta, jossa todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi 800 000 euron suuruinen alueellinen tuki, joka myönnettiin vuonna 2003 ”Mineria 2” -ohjelman puitteissa, ja todetaan, että kyseistä tukea ei näin ollen voida panna täytäntöön, on kumottava

               —

               toissijaisesti 1 artiklan 2 kohdan viimeinen virke, jonka mukaan ”kyseistä tukea ei näin ollen voida panna täytäntöön”, on kumottava

               —

               komissio on joka tapauksessa velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Riidanalaisessa päätöksessä katsotaan yhteensopimattomaksi EY:n perustamissopimuksen kanssa 800 000 euron suuruinen alueellinen tuki, joka myönnettiin vuonna 2003 ”Minería 2” -ohjelman, jonka komissio oli aiemmin hyväksynyt, puitteissa. Riidanalaisessa päätöksessä katsotaan, että kantaja ei ollut oikeutettu kyseiseen tukeen mainitun ohjelman puitteissa, koska vaikeuksissa olevat yritykset on suljettu sen ulkopuolelle.
   Vaatimustensa tueksi kantaja väittää komission syyllistyneen ilmeiseen arviointivirheeseen sekä loukanneen luottamuksensuojan periaatetta.
   Tosiseikkojen virheellisyyden ja komission arviointivirheen osalta kantaja väittää, että 2002 oli ensimmäinen vuosi, jona kirjattiin tappioita, ja että ilmoittaessaan tuesta kansalliset viranomaiset eivät voineet olla tietoisia näistä tappioista, koska tilejä ei ollut vielä hyväksytty.
   Kantaja väittää edelleen, että yritystä ei voida pitää valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen yhteisön suuntaviivojen 5a kohdassa, jonka mukaan yrityksen katsotaan olevan vaikeuksissa, jos se on menettänyt puolet merkitystä osakepääomasta ja neljänneksen kyseisestä pääomasta viimeksi kuluneiden 12 kuukauden aikana, tarkoitettuna vaikeuksissa olevana yrityksenä. Komissio teki kantajan mukaan tältä osin ilmeisen arviointivirheen, koska se ei ottanut huomion tappioiden edustaman prosenttiosuuden laskemiseksi ja sen määrittämiseksi, vaikuttavatko nämä osakepääomaan, yhtiössä olevia pakollisia ja vapaaehtoisia varauksia, jotka olivat suuruudeltaan enemmän kuin riittäviä kaikkien tappioiden kattamiseksi.
   Yritys itse omin varoin ja lainanantajien sekä yksityisten pankkien myöntäminen varoin selvisi tilanteesta, jossa se teki tappiota, minkä vuoksi sitä ei voida pitää valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen yhteisön suuntaviivojen 4 kohdassa tarkoitettuna vaikeuksissa olevana yrityksenä, sillä tässä kohdassa vaikeuksissa olevaksi yritykseksi määritellään yritykset, jotka eivät selviä tällaisesta tilanteesta ilman ulkopuolista apua.
   Myöskään suuntaviivojen 6 kohdassa mainittuja merkkejä ei esiintynyt, koska tappiot eivät kasvaneet vaan pienenivät. Varastot eivät kasva vaan pienenevät. Velka ei kasvanut vaan pieneni. Rahoituskulut eivät kasvaneet, vaan negatiivinen taloudellinen tulos päinvastoin pieneni merkittävästi vuosien 2002 ja 2003 välillä.
   Kantaja väittää myös, että kyseessä oleva kielto maksaa 800 000 euron tukea, joka myönnettiin vuonna 2003 komission hyväksymän alueellisen tukiohjelman puitteissa, loukkaa luottamuksensuojan periaatetta.
   Se väittää tältä osin, että tuen tosiasiallista maksamista koskevalla kiellolla on sama kielteinen vaikutus yhtiön tuloslaskelmaan kuin takaisinmaksuun velvoittavalla päätöksellä yksinomaan sillä erotuksella, että esillä olevassa asiassa ei aiheudu korkoja.
   Komissio oli hyväksynyt tuen, eikä Chupa Chupsilla ollut mitään syytä olettaa, että se ei ollut oikeutettu kyseiseen tukeen. Jos alueellista tukea ei olisi ollut, investointipäätökset olisivat voineet olla erilaisia.


title: Asia C-193/15 P: Valitus, jonka Tarif Akhras on tehnyt 27.4.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-579/11, Tarif Akhras v. Euroopan unionin neuvosto, 12.2.2015 antamasta tuomiosta

text:
               22.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/24

         Valitus, jonka Tarif Akhras on tehnyt 27.4.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-579/11, Tarif Akhras v. Euroopan unionin neuvosto, 12.2.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-193/15 P)
   (2015/C 205/32)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Tarif Akhras (edustajat: solicitor S. Millar, solicitor S. Ashley, D. Wyatt, QC, ja barrister R. Blakeley)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-579/11, Tarif Akhras v. Euroopan unionin neuvosto 12.2.2015 antaman tuomion osittain

               —

               kumoaa asiassa T-579/11 riitautetut, 23.3.2012 päivätyt ja sitä myöhäisemmät toimenpiteet siltä osin kuin niitä sovelletaan valittajaan

               —

               velvoittaa neuvoston korvaamaan valituksesta ja yleisessä tuomioistuimessa käydystä oikeudenkäyntistä aiheutuneet ja aiheutuvat oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vetoaa valituksensa tueksi kahteen valitusperusteeseen.
   Ensinnäkin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, että neuvosto oli oikeutettu soveltamaan olettamaa, jonka mukaan valittaja oli hyötynyt hallinnosta ja/tai tukenut sitä, ja yleinen tuomioistuin ei soveltanut oikeaa testiä, eli sitä, muodostavatko tosiseikat riittävän konkreettisten, täsmällisten ja yhtäpitävien todisteiden kokonaisuuden, jonka perusteella voidaan osoittaa, että valittaja hyötyi hallinnosta ja/tai tuki sitä.
   Toiseksi yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen ottaessaan vääristyneellä tavalla huomioon sitä kysymystä koskevat todisteet, hyötyikö valittaja hallinnosta ja/tai tukiko hän sitä, jotka, jollei niitä olisi otettu huomioon vääristyneellä tavalla, olisivat osoittaneet, että valittaja ei tukenut hallintoa tai hyötynyt siitä.
   Jos yleinen tuomioistuin ei olisi soveltanut olettamaa ja/tai se olisi soveltanut oikeaa testiä ja/tai ei olisi ottanut vääristyneellä tavalla huomioon edellä mainittuja todisteita, se olisi kumonnut asiassa T-579/11 riitautetut, 23.3.2012 päivätyt ja sitä myöhäisemmät toimenpiteet.