title: Asia T-143/11: Kanne 9.3.2011 — Consorzio vino Chianti Classico v. SMHV — Fédération française de rugby (tunnus, jossa on kukon kuva)

text:
               21.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 152/24

         Kanne 9.3.2011 — Consorzio vino Chianti Classico v. SMHV — Fédération française de rugby (tunnus, jossa on kukon kuva)
   (Asia T-143/11)
   2011/C 152/44
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Consorzio vino Chianti Classico (Radda in Chianti, Italia) (edustajat: asianajajat S. Corona ja G. Ciccone)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Fédération française de rugby (Pariisi, Ranska)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 10.1.2011 asiassa R 43/2010-4 tekemän päätöksen ja eväämään yhteisön tavaramerkkihakemuksen nro 5713888 rekisteröinnin väitteen tekemisestä lukien

               —

               toissijaisesti muuttamaan edellä mainittua päätöstä ja epäämään hakemuksen riidanalaisen merkin rekisteröimiseksi luokkaan 33 kuuluville viineille

               —

               velvoittaa vastapuolen valituslautakunnassa vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut, myös väiteosastossa ja valituslautakunnassa käytävissä menettelyissä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki ”F.F.R”, jolla on seuraava kuvaus: ”oranssinkeltainen: PMS 1235C; kulta: PMS 145C; punainen: PMS 1795C”, luokkaan 33 kuuluville tavaroille — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 5713888

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Italialainen (yhteismerkin) tavaramerkkihakemus nro FI2007C00984 kuviomerkille ”CONSORZIO VINO CHIANTI CLASSICO — CHIANTI CLASSICO” luokkaan 33 kuuluville tavaroille; italialainen yhteismerkin tavaramerkkirekisteröinti nro 856049 kuviomerkille ”CHIANTI CLASSICO — CONSORZIO DEL MARCHIO STORICO” luokkaan 33 kuuluville tavaroille; italialainen yhteismerkin tavaramerkkirekisteröinti nro 856219 kuviomerkille ”CHIANTI CLASSICO — CHIANTI CLASSICO — CONSORZIO” luokkaan 33 kuuluville tavaroille; italialainen yhteismerkin tavaramerkkirekisteröinti nro 1006311 kuviomerkille ”CHIANTI CLASSICO — SINCE 1716” luokkaan 33 kuuluville tavaroille; italialainen yhteismerkin tavaramerkkirekisteröinti nro 856048 kuviomerkille ”CHIANTI CLASSICO — CONSORZIO DEL MARCHIO STORICO” luokkaan 33 kuuluville tavaroille; tavaramerkkirekisteröinti nro 1215633 Yhdistyneessä kuningaskunnassa kuviomerkille ”CONSORTIO VINO CHIANTI CLASSICO” luokkaan 33 kuuluville tavaroille; saksalainen ja ranskalainen yleisesti tunnettu tavaramerkki ”CHIANTI CLASSICO — CONSORZIO VINO CHIANTI CLASSICO” luokkaan 33 kuuluville tavaroille; ja Saksassa ja Ranskassa liike-elämässä käytetty rekisteröimätön merkki ”CHIANTI CLASSICO — CONSORZIO VINO CHIANTI CLASSICO” luokkaan 33 kuuluville tavaroille

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hyväksyttiin

      Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston ratkaisu kumottiin ja väite hylättiin kokonaisuudessaan

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 8 artiklan 5 kohdan rikkominen, koska valituslautakunta i) katsoi virheellisesti, että riidanalaisen tavaramerkin ja kantajan tavaramerkkien välillä ei ole sekaannusvaaraa eikä ottanut asianmukaisesti huomioon kantajan tavaramerkkien vahvaa erottamiskykyä; ii) ei huomioinut kantajan tavaramerkeille aiheutuvaa haittaa eikä perusteetonta etua, jota riidanalaiselle tavaramerkille koituisi, jos sen rekisteröinti hyväksyttäisiin; ja iii) ei huomioinut asian erityisyyttä, joka perustuu siihen, että kantajan tavaramerkki on luonteeltaan yhteismerkki, jolla on institutionaalinen tehtävä, jonka vuoksi se on yksi valtion tunnusmerkeistä.


title: Asia T-20/02: Interquell GmbH:n 30.1.2002 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
C 109/52                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           4.5.2002
Interquell GmbH:n 30.1.2002 sisämarkkinoiden harmoni-                     Kanneperusteet:                 –      asetuksen N:o 40/94 (1) 8 ar-
sointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama                                                          tiklan 1 kohdan b alakohdan
                                kanne                                                                            virheellinen soveltaminen
                                                                                –      asetuksen N:o 40/94 rikko-
                            (Asia T-20/02)                                                                       minen, koska ei ole otettu
                                                                                huomioon asetuksen 12 ar-
                                                                                tiklaa
                         (2002/C 109/100)
                                                                          (1) Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu
                                                                              neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1).
(Oikeudenkäyntikielestä päätetään työjärjestyksen 131 artiklan
     2 kohdan mukaisesti – Kieli, jolla kanne on laadittu: saksa)
Interquell GmbH, Wehringen (Saksan liittotasavalta), on nosta-
nut 30.1.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                Sumimoto Chemical Co. Ltd.:n 7.2.2002 Euroopan yhtei-
tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivi-                            söjen komissiota vastaa nostama kanne
rastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustajana on
asianajaja G. J. Hodapp. Vastapuolena valituslautakunnassa oli
SCA Nutrition Ltd., Lichfield (Yhdistynyt kuningaskunta).                                            (Asia T-22/02)
                                                                                (2002/C 109/101)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
–     kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavara-
      merkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 27.11.2001
      tekemän päätöksen R 264/2000-2,
                                                                          Sumimoto Chemical Co. Ltd. on nostanut 7.2.2002 Euroopan
–     velvoittaa viraston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
                                                                          teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-
                                                                          jina ovat Martin Klusmann ja Vanessa Turner, asianajotoimisto
                                                                          Freshfields Bruckhaus Deringer, Düsseldorf (Saksa).
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                          mioistuin:
Yhteisön     tavaramerkin        kantaja                                  –     kumoaa komission asiassa COMP/E-1/37.512-Vitamins
hakija:                                                                         21.11.2001 tekemän päätöksen C(2001)3695 final siltä
                                                                                osin kuin se koskee Sumimoto Chemical-yhtiötä
Kyseessä oleva yhteisön          kuvamerkki ”HAPPY DOG” luo-
tavaramerkki:                    kan 31 tavaroille (koiranruuat) –        –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                 hakemus nro 290577
Tavaramerkin- tai mer-           SCA Nutrition Ltd.
kinhaltija, jonka oikeu-                                                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
teen väitemenettelyssä
vedotaan:
                                                                          Riitautettu päätös on sama käsiteltävänä olevassa asiassa ja
Tavaramerkki tai merk-           brittiläinen sana- ja kuvamerkki         asiassa T-15/02, BASF v. komissio. (1)
ki, johon väitemenette-          ”HAPPIDOG” luokan 31 tavaroille
lyssä vedotaan:                  (koiranruuat)
                                                                          Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi seuraaviin seikkoihin:
Väiteosaston päätös:             merkkihakemuksen hylkääminen             –     Komission oikeus tehdä kieltöpäätös oli vanhentunut.
                                                                                Vaikka vastaaja väittää, että vanhentumisaikoja koskevat
Valituslautakunnan pää-          kantajan valituksen hylkääminen                säännökset eivät vaikuta sen oikeuteen tutkia kartelliasioi-
tös:                                                                            ta ja tehdä kieltopäätöksiä, on katsottava, että asetuksessa


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 20 päivänä maaliskuuta 2002 asiassa T-358/00, DaimlerChrysler AG vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Yhteisön tavaramerkki – Sanamerkki TRUCKCARD –Ehdottomat hylkäysperusteet – Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)

text:
15.6.2002                  FI                               Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                   C 144/43
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                                             –      tietojenkäsittelylaitteiden vuokraus ja liisaus; kirjanpito-
                      MIOISTUIMEN TUOMIO                                                      ja tilitysohjelmien laatiminen; vieraiden ravitseminen;
                                                                                hotelli- tai matkustajakotimajoitusten välittäminen ja/tai
                                                                                varaaminen, jotka kuuluvat luokkaan 42.
                    20 päivänä maaliskuuta 2002
                                                                                2)    Kanne hylätään muilta osin.
asiassa T-356/00, DaimlerChrysler AG vastaan sisämarkki-                         3)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoite-
noiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)                                   taan lisäksi korvaamaan puolet vastaajan oikeudenkäyntiku-
                                 (SMHV) (1)                                            luista. Vastaaja vastaa toisesta puolesta oikeudenkäyntikuluis-
                                                                                taan.
(Yhteisön tavaramerkki — Sanamerkki CARCARD — Eh-
dottomat hylkäysperusteet — Asetuksen N:o 40/94 7 artik-                         (1) EYVL C 28, 27.1.2001.
                     lan 1 kohdan b ja c alakohta)
                             (2002/C 144/90)
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                                                                                MIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                20 päivänä maaliskuuta 2002
Asiassa T-356/00, DaimlerChrysler AG, kotipaikka Stuttgart
(Saksa), edustajanaan asianajaja S. Völker, vastaan sisämarkki-
noiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)                      asiassa T-358/00, DaimlerChrysler AG vastaan sisämarkki-
(asiamiehinään A. von Mühlendahl ja D. Schennen), jossa                          noiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
kantaja on nostanut kanteen sisämarkkinoiden harmonisointi-                                                       (SMHV) (1)
viraston (tavaramerkit ja mallit) kolmannen valituslautakunnan
12.9.2000 tekemästä päätöksestä (asia R 477/1999-3), joka                        (Yhteisön tavaramerkki – Sanamerkki TRUCKCARD –Eh-
koskee sanamerkin CARCARD rekisteröintiä yhteisön tavara-                        dottomat hylkäysperusteet – Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan
merkiksi, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                                              1 kohdan b ja c alakohta)
(laajennettu toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
puheenjohtaja R. M. Moura Ramos sekä tuomarit V. Tiili,
                                                                                (2002/C 144/91)
J. Pirrung, P. Mengozzi ja A. W. H. Meij, kirjaaja: H. Jung,
on antanut 20.3.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on
seuraava:                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
1)    Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mal-
                                                                                Asiassa T-358/00, DaimlerChrysler AG, kotipaikka Stuttgart
      lit) kolmannen valituslautakunnan 12.9.2000 tekemä päätös
                                                                                (Saksa), edustajanaan asianajaja S. Völker, vastaan sisämarkki-
      (asia R 477/1999-3) kumotaan siltä osin kuin se koskee
                                                                                noiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)
      seuraavia tavara- ja palvelulajeja:
                                                                                (asiamiehinään A. von Mühlendahl ja D. Schennen), jossa
                                                                                kantaja on nostanut kanteen sisämarkkinoiden harmonisointi-
      –      kiinteät ja siirrettävät tietojenkäsittelylaitteet; tietovälineil-  viraston (tavaramerkit ja mallit) kolmannen valituslautakunnan
             le tallennetut ohjelmat tiedon- ja/tai tekstin- ja/tai              12.9.2000 tekemästä päätöksestä (asia R 569/1999-3), joka
             kuvankäsittelyyn, jotka kuuluvat luokkaan 9                         koskee sanamerkin TRUCKCARD rekisteröintiä yhteisön tava-
                                                                                ramerkiksi, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                                (laajennettu toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
      –      maksujen välitys ja tilitys, nimittäin puhelinmaksut;               puheenjohtaja R. M. Moura Ramos sekä tuomarit V. Tiili,
             rahoitus ja myyntirahoitus sekä niiden välitys; huolto- ja          J. Pirrung, P. Mengozzi ja A. W. H. Meij, kirjaaja: H. Jung,
             takuupalveluiden tilinteko, jotka kuuluvat luokkaan 36              on antanut 20.3.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on
                                                                                seuraava:
      –      huolto- ja takuupalveluiden välitys, joka kuuluu luok-
             kaan 37                                                             1)    Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mal-
                                                                                lit) kolmannen valituslautakunnan 12.9.2000 tekemä päätös
                                                                                (asia R 569/1999-3) kumotaan siltä osin kuin se koskee
      –      tietoliikennepalvelujen välittäminen, nimittäin puhelupal-                seuraavia tavara- ja palvelulajeja:
             velut, puheentallennuspalvelut, tiedotuspalvelut; tietolii-
             kennelaitteistoihin liittyvät palvelut, nimittäin puhelupal-              –      kiinteät ja siirrettävät tietojenkäsittelylaitteet; tietovälineil-
             velut, puheentallennuspalvelut, tiedotuspalvelut, jotka                          le tallennetut ohjelmat tiedon- ja/tai tekstin- ja/tai
             kuuluvat luokkaan 38                                                             kuvankäsittelyyn, jotka kuuluvat luokkaan 9
 ---pagebreak--- C 144/44                 FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        15.6.2002
      –     maksujen välitys ja tilitys, nimittäin puhelinmaksut;            siolaitteista ja jossa kieltäydyttiin peruuttamasta näitä tulleja,
            rahoitus ja myyntirahoitus sekä niiden välitys; huolto- ja       yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas
            takuupalveluiden tilinteko, jotka kuuluvat luokkaan 36           jaosto), toimien kokoonpanossa: puheenjohtaja M. Jaeger sekä
                                                                             tuomarit K. Lenaerts ja J. Azizi, kirjaaja: H. Jung, on 21.3.2002
      –     huolto- ja takuupalveluiden välitys, joka kuuluu luok-           antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
            kaan 37
      –     tietoliikennepalvelujen välittäminen, nimittäin puhelupal-       1)    Lausunnon antaminen nyt käsiteltävänä olevasta kanteesta
            velut, puheentallennuspalvelut, tiedotuspalvelut; tietolii-            raukeaa.
            kennelaitteistoihin liittyvät palvelut, nimittäin puhelupal-
            velut, puheentallennuspalvelut, tiedotuspalvelut, jotka
            kuuluvat luokkaan 38                                             2)    Komissio vastaa oikeudenkäyntikuluistaan kokonaisuudessaan.
      –     tietojenkäsittelylaitteiden vuokraus ja liisaus; kirjanpito-
            ja tilitysohjelmien laatiminen; vieraiden ravitseminen;
                                                                             (1) EYVL C 79, 18.3.2000.
            hotelli- tai matkustajakotimajoitusten välittäminen ja/tai
            varaaminen, jotka kuuluvat luokkaan 42.
2)    Kanne hylätään muilta osin.
3)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoite-
      taan lisäksi korvaamaan puolet vastaajan oikeudenkäyntiku-
      luista. Vastaaja vastaa toisesta puolesta oikeudenkäyntikuluis-
      taan.
                                                                             YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
(1) EYVL C 28, 27.1.2001.                                                                      MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
                                                                                4 päivänä maaliskuuta 2002,
                                                                             asiassa T-337/00, Firma Sarah Tex Textil Groß- und
                                                                             Einzelhandel GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                                sio (1)
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                    MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
                                                                             (Kumoamiskanne – Riidanalaisen toimen peruuttaminen
                   21 päivänä maaliskuuta 2002,                                           –Lausunnon antamisen raukeaminen)
asiassa T-355/99, Vatinel N.V. vastaan Euroopan yhteisö-                                              (2002/C 144/93)
                            jen komissio (1)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Kumoamiskanne – Turkista peräisin olevien televisioiden
         tuonti – Lausunnon antamisen raukeaminen)
                           (2002/C 144/92)
                                                                             Asiassa T-337/00, Firma Sarah Tex Textil Groß- und Einzel-
                                                                             handel GmbH, kotipaikka Essen (Saksa), edustajanaan asianaja-
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                          ja D. Ehle, prosessiosoite Luxemburgissa, jota tukee Tanskan
                                                                             kuningaskunta (asiamiehenään J. Molde), vastaan Euroopan
                                                                             yhteisöjen komissio (asiamiehinään R. Tricot ja M. Núñez
                                                                             Müller), jossa kantaja vaatii Saksan liittotasavallalle osoitetun,
Asiassa T-355/99, Vatinel N.V., kotipaikka Antwerpen (Belgia),               tuontitullien määräämistä koskevan 29 päivänä kesäkuuta
edustajanaan asianajaja M. Famchon, prosessiosoite Luxembur-                 2000 tehdyn päätöksen kumoamista, yhteisöjen ensimmäisen
gissa, jota tukee Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehinään                  oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-
J. van Bakel ja H. G. Sevenster), vastaan Euroopan yhteisöjen                nossa: jaoston puheenjohtaja J.D. Cooke, sekä tuomarit
komissio (asiamiehinään R. Tricot ja J. Stuyck), jossa kantaja               R. Garcı́a-Valdecasas ja P. Lindh, kirjaaja: H. Jung, on antanut
vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan                     4.3.2002 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
komission 22.7.1999 tekemän päätöksen C(1999) 2286 lo-
pull. (REC 12/98), jossa todetaan, että kantajalta oli jälkitul-
lauksin kannettava tuontitullia Turkista peräisin olevista televi-           1)    Lausunnon antaminen asiassa raukeaa.


title: Asia T-890/16: Kanne 12.12.2016 – Scandlines Danmark ja Scandlines Deutschland v. komissio

text:
               27.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/31

         Kanne 12.12.2016 – Scandlines Danmark ja Scandlines Deutschland v. komissio
   (Asia T-890/16)
   (2017/C 063/42)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Scandlines Danmark ApS (Kööpenhamina, Tanska) ja Scandlines Deutschland GmbH (Hampuri, Saksa) (edustaja: asianajaja L. Sandberg-Mørch)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa 30.9.2016 annetun Euroopan komission päätöksen (riidanalainen päätös), joka koskee eräitä kolmansien osapuolten hyväksi toteutettuja tukitoimenpiteitä, jotka liittyvät Fehmarninsalmen kiinteää yhteyttä koskevan hankkeen suunnittelemisen, rakentamisen ja toiminnan rahoittamiseen ja

               —

               velvoittaa komission korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat vetoavat kanteensa tueksi kymmeneen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että rautatiemaksuihin sisältyvä mahdollinen liiallinen korvaus on voimassaolevaa tukea, joka on hyväksytty rakennuspäätöksessä.

               2.

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että vastikkeeton valtion omaisuuden käyttö on voimassa olevaa tukea, joka on hyväksytty rakennuspäätöksessä.

               3.

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että valtiontakuut kyseessä olevalle kolmannelle osapuolelle ovat voimassa olevaa tukea, joka on hyväksytty suunnittelupäätöksessä.

               4.

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että pääomasijoitukset ovat voimassa olevaa tukea, joka on hyväksytty suunnittelupäätöksessä.

               5.

               Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että valtionlainat ovat voimassa olevaa tukea, joka on hyväksytty suunnittelupäätöksessä.

               6.

               Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että suunnittelupäätöksessä hyväksytyn määrän ylittävä valtiontuki on voimassa olevaa tukea.

               7.

               Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että veroedut ovat voimassa olevaa tukea, joka on hyväksytty suunnittelupäätöksessä.

               8.

               Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että riidanalaiset tukitoimenpiteet suunnitteluvaihetta varten on hyväksytty rakennuspäätöksessä.

               9.

               Yhdeksäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio ei ole noudattanut velvollisuuttaan aloittaa muodollinen tutkintamenettely.

               10.

               Kymmenes kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio ei ole noudattanut perusteluvelvollisuuttaan.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 11 päivänä heinäkuuta 2002 asiassa T-205/99, Hyper Srl vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Tullit – Intiasta peräisin olevien televisioiden tuonti – Pätemätön alkuperätodistus – Tuontitullien peruuttamishakemus – Asetuksen N:o 1430/79 13 artiklan 1 kohta – Puolustautumisoikeudet – Erityistilanne)

text:
C 219/16                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        14.9.2002
2)    Päätöksen 1999/484/EY 3 artikla kumotaan siltä osin kuin               YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
      siinä velvoitetaan Espanjan kuningaskunta perimään takaisin                       TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
      valtion elinten velan anteeksiannon muodossa myöntämä val-
      tiontuki.                                                                          12 päivänä kesäkuuta 2002
3)    Kanne hylätään muilta osin.                                      asiassa T-66/00, B vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                                sio (1)
4)    Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoi-
      tetaan korvaamaan 30 prosenttia kantajan oikeudenkäyntiku-       (Henkilöstö – Koulutuslisä – Huollettavana olevaa lasta
      luista.                                                          koskeva lisä – Myöntämisedellytykset – Perusteettoman edun
                                                                                palautus)
5)    Espanjan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
      taan.                                                                                (2002/C 219/41)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(1) EYVL C 246, 28.8.1999.
                                                                       Asiassa T-66/00, B Euroopan yhteisöjen komission virkamies,
                                                                       kotipaikka Tervuren (Belgia), edustajinaan asianajajat
                                                                       J.-N. Louis, G.-F. Parmentier ja V. Peere, prosessiosoite Luxem-
                                                                       burgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
                                                                       nään J. Currall), jossa kantaja oli vaatinut, että yhteisöjen
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                              ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa 4.3.1999
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                 tehdyn komission päätöksen, jolla kantajalle maksetut koulu-
                                                                       tuslisä ja huollettavana olevaa lasta koskeva lisä poistettiin
                                                                       1.9.1997 lähtien, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (nel-
                   11 päivänä heinäkuuta 2002                          jäs jaosto), toimien kokoonpanossa: puheenjohtaja M. Vilaras,
                                                                       sekä tuomarit V. Tiili ja P. Mengozzi, kirjaaja: hallintovirkamies
asiassa T-205/99, Hyper Srl vastaan Euroopan yhteisöjen                D. Christensen, on 12.6.2002 antanut tuomion, jonka tuomio-
                            komissio (1)                               lauselma on seuraava:
(Tullit – Intiasta peräisin olevien televisioiden tuonti –             1)    Kanne hylätään.
Pätemätön alkuperätodistus – Tuontitullien peruuttamisha-              2)    Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
kemus – Asetuksen N:o 1430/79 13 artiklan 1 kohta –                          taan.
            Puolustautumisoikeudet – Erityistilanne)
                                                                       (1) EYVL C 135, 13.5.2000.
                          (2002/C 219/40)
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                             YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
Asiassa T-205/99, Hyper Srl, kotipaikka Limena (Italia), edusta-                        TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
jinaan asianajajat D. Ehle ja D. Ehle, prosessiosoite Luxembur-
gissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään                                9 päivänä heinäkuuta 2002
J.-C. Schieferer ja M. Nuñez-Müller), jossa vaaditaan kumotta-
vaksi komission 5.2.1999 tekemää päätöstä REM 14/98, jossa             asiassa T-333/00, Rougemarine SARL vastaan Euroopan
todetaan, ettei kantajan tuontitullien peruuttaminen Intiasta                               yhteisöjen komissio (1)
peräisin olevien televisioiden osalta ole perusteltua, ensimmäi-
sen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien ko-             (Euroopan audiovisuaalisten teosten kehittämisen ja levityk-
koonpanossa: puheenjohtaja M. Jaeger, sekä tuomarit K. Le-             sen edistämistä koskeva ohjelma (MEDIA II) – Rahoitustu-
naerts ja J. Azizi, kirjaaja: H. Jung, on 11.7.2002 antanut            kea koskeva päätös – Hylkääminen – Implisiittiset peruste-
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                                             lut)
1)    Kanne hylätään.                                                                           (2002/C 219/42)
2)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.                                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(1) EYVL C 333, 20.11.1999.                                            Asiassa T-333/00, Rougemarine SARL, kotipaikka Pariisi
                                                                       (Ranska), edustajinaan asianajajat T. Levy ja O. Rezlan, proses-
                                                                       siosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio


title: Asia C-523/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 2.4.2009 (korkeimman hallinto-oikeuden (Suomi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — A:n vireille panema asia (Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa — Asetus (EY) N:o 2201/2003 — Aineellinen soveltamisala — Siviilioikeudellisen asian käsite — Päätös lasten huostaanotosta ja sijoittamisesta kodin ulkopuolelle — Lapsen asuinpaikka — Turvaamistoimet — Toimivalta)

text:
               20.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/14

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 2.4.2009 (korkeimman hallinto-oikeuden (Suomi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — A:n vireille panema asia
   (Asia C-523/07) (1)

   (Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa - Asetus (EY) N:o 2201/2003 - Aineellinen soveltamisala - Siviilioikeudellisen asian käsite - Päätös lasten huostaanotosta ja sijoittamisesta kodin ulkopuolelle - Lapsen asuinpaikka - Turvaamistoimet - Toimivalta)
   2009/C 141/22
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Korkein hallinto-oikeus

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: A

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Korkein hallinto-oikeus — Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/2003 (EUVL L 338, s. 1) 1 artiklan 2 kohdan d alakohdan, 8 artiklan 1 kohdan, 13 artiklan 1 kohdan ja 20 artiklan 1 kohdan tulkinta — Julkisoikeudellisen lastensuojelun yhteydessä yhtenä päätöksenä tehdyn, lapsen välitöntä huostaanottoa ja sijoittamista kodin ulkopuolelle koskevan ratkaisun täytäntöönpano — Tilanne, jossa lapsella on vakinainen asunto yhdessä jäsenvaltiossa mutta hän oleskelee toisessa jäsenvaltiossa viettäen siellä kiertelevää elämää

      Tuomiolauselma

               1)

               Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/2003 1 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että lapsen välitöntä huostaanottoa ja sijoittamista kodin ulkopuolelle koskeva päätös kuuluu kyseiseen säännökseen sisältyvän siviilioikeudellisen asian käsitteen soveltamisalaan, kun tällainen päätös on tehty julkisoikeudellisen lastensuojelun yhteydessä.

               2)

               Asetuksen N:o 2201/2003 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua asuinpaikan käsitettä on tulkittava siten, että asuinpaikka on paikka, joka ilmentää lapsen tiettyä integroitumista sosiaaliseen ympäristöön ja perheympäristöön. Tämän arvioimiseksi on erityisesti otettava huomioon jäsenvaltioon muuttamisen ja sen alueella oleskelun osalta sen kesto, säännöllisyys, olosuhteet ja syyt, lapsen kansalaisuus, koulunkäynnin paikka ja olosuhteet, se, osaako lapsi kyseisen valtion kieltä, sekä lapsen perhesiteet ja sosiaaliset siteet kyseisessä valtiossa. Kansallisen tuomioistuimen asiana on ratkaista lapsen asuinpaikka ottamalla huomioon kaikki kullekin yksittäistapaukselle erityiset tosiseikat.

               3)

               Kansallinen tuomioistuin voi päättää lasten huostaanoton kaltaisesta turvaamistoimesta asetuksen N:o 2201/2003 20 artiklan nojalla, kun seuraavat edellytykset täyttyvät:

                           —

                           tällaisen kyseessä olevan toimen on oltava kiireellinen

                           —

                           sen on kohdistuttava kyseessä olevassa jäsenvaltiossa oleskeleviin henkilöihin ja

                           —

                           sen on oltava väliaikainen.

                     Mainitun toimen toteuttaminen ja toimen sitovuus määräytyvät kansallisen oikeuden mukaisesti. Turvaamistoimen toteuttamisen jälkeen kansallinen tuomioistuin ei ole velvollinen siirtämään asiaa toisen jäsenvaltion toimivaltaiselle tuomioistuimelle. Kansallisen tuomioistuimen, joka on toteuttanut väliaikaisia toimenpiteitä tai turvaamistoimia, on kuitenkin ilmoitettava niistä suoraan tai asetuksen N:o 2201/2003 53 artiklan nojalla nimetyn keskusviranomaisen välityksellä toisen jäsenvaltion toimivaltaiselle tuomioistuimelle, mikäli lapsen edun suoja sitä edellyttää.

               4)

               Jos jäsenvaltion tuomioistuin ei ole lainkaan toimivaltainen, sen on omasta aloitteestaan jätettävä asia tutkimatta, mutta se ei ole velvollinen siirtämään asiaa toiseen tuomioistuimeen. Kansallisen tuomioistuimen, joka on omasta aloitteestaan jättänyt asian tutkimatta, on kuitenkin ilmoitettava siitä suoraan tai asetuksen N:o 2201/2003 53 artiklan nojalla nimetyn keskusviranomaisen välityksellä toisen jäsenvaltion toimivaltaiselle tuomioistuimelle, mikäli lapsen edun suoja sitä edellyttää.

      (1)  EUVL C 22, 26.1.2008.


title: Asia T-68/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.10.2014 – Soliver v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Euroopan autonlasimarkkinat — Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan rikkominen — Markkinoiden jakamista koskevat sopimukset ja kaupallisesti arkaluonteisten tietojen vaihtaminen — Asetus (EY) N:o 1/2003 — Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen — Kilpailusääntöjen rikkomiseen osallistuminen)

text:
               24.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 421/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.10.2014 – Soliver v. komissio
   (Asia T-68/09) (1)

   ((Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Euroopan autonlasimarkkinat - Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan rikkominen - Markkinoiden jakamista koskevat sopimukset ja kaupallisesti arkaluonteisten tietojen vaihtaminen - Asetus (EY) N:o 1/2003 - Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen - Kilpailusääntöjen rikkomiseen osallistuminen))
   2014/C 421/36
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Soliver NV (Roulers, Belgia) (edustajat: asianajajat H. Gilliams, J. Bocken ja T. Baumé)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Bouquet, M. Kellerbauer ja F. Ronkes Agerbeek)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan kumoamaan [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 12.11.2008 tehty komission päätös K(2008) 6815 lopullinen (asia COMP/39.125 – Autonlasi), sellaisena kuin se on muutettuna 11.2.2009 tehdyllä komission päätöksellä K(2009) 863 lopullinen, kantajaa koskevilta osin ja toissijaisesti alentamaan kantajalle kyseisessä päätöksessä määrättyä sakkoa.

      Tuomiolauselma

               1)

               [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 12.11.2008 tehdyn komission päätöksen K(2008) 6815 lopullinen (Asia COMP/39.125 – Autonlasi), sellaisena kuin se on muutettuna 11.2.2009 tehdyllä komission päätöksellä K(2009) 863 lopullinen, 1 artiklan d alakohta ja 2 artiklan d alakohta kumotaan yhtäältä siltä osin kuin niissä todettiin Soliver NV:n osallistuneen ajalla 19.11.2001–11.3.2003 lainvastaiseen kartelliin autonlasin markkinoilla Euroopan talousalueella (ETA) ja toisaalta siltä osin kuin sille määrättiin tämän perusteella 4 3 96  000 euron suuruinen sakko.

               2)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 90, 18.4.2009.


title: Asia T-23/13: Kanne 16.1.2013 — Senz Technologies v. SMHV — Impliva (sateenvarjot)

text:
               6.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 101/19

         Kanne 16.1.2013 — Senz Technologies v. SMHV — Impliva (sateenvarjot)
   (Asia T-23/13)
   2013/C 101/42
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Senz Technologies (Delft, Alankomaat) (edustajat: asianajajat W. Hoyng ja C. Zeri)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Impliva BV (Amsterdam, Alankomaat)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) kolmannen valituslautakunnan 26.9.2012 antaman päätöksen asiassa R 2459/2010-3

               —

               hyväksymään unionin yleisessä tuomioistuimessa esitetyt väitteet ja toteamaan rekisteröidyn yhteisön mallin nro 000579032-0002 rekisteröinnin päteväksi

               —

               velvoittamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisömalli, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: malli ”sateenvarjot” — rekisteröity yhteisömalli nro 000579032-0002

      Yhteisömallin haltija: kantaja

      Yhteisömallin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Impliva BV

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perustelut: mitättömäksi julistamista koskeva hakemus perustui neuvoston asetuksen N:o 6/2002 4 ja 9 artiklaan

      Mitättömyysosaston ratkaisu: mitättömäksi julistamista koskevan hakemuksen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: neuvoston asetuksen N:o 6/2002 7 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan rikkominen yhdessä 25 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa.


title: Asia F-28/16: Kanne 2.6.2016 – ZZ v. komissio

text:
               16.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/45

         Kanne 2.6.2016 – ZZ v. komissio
   (Asia F-28/16)
   (2016/C 296/57)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajajat J.-N. Louis ja N. de Montigny)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen päätöksen kumoaminen, jolla vastaaja päätti olla määräämättä kohtuullisessa määräajassa asiassa F-96/13 annetun tuomion ja sen 22.12.2015 annetun päätöksen täytäntöönpanotoimia, jolla kantaja siirrettiin takautuvasti Länsirannan ja Itä-Jerusalemin Gazan alueen edustustosta liikenteen ja liikkumisen pääosaston MOVE/ENER yhteisten resurssien linjalle Brysseliin, mikä kantajan mukaan merkitsee uutta päätöstä kieltäytyä panemasta täytäntöön mainittua tuomiota.

      Vaatimukset

               —

               On kumottava komission päätös olla määräämättä asiassa F-96/13 annetun tuomion ja sen 22.12.2015 annetun päätöksen täytäntöönpanotoimia, jolla kantaja siirrettiin takautuvasti 1.1.2013 lukien Euroopan unionin Länsirannan ja Gazan alueen (Itä-Jerusalem) edustustosta liikenteen ja liikkumisen pääosaston (MOVE) yhteisten resurssien linjalle Brysseliin, mikä merkitsi ainoastaan uutta päätöstä, joka on pantu täytäntöön jo yli kolme vuotta sitten;

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia F-111/07: Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 12.12.2007 — Kerelov v. komissio (Henkilöstö — Kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen — Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohta)

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/64

         Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 12.12.2007 — Kerelov v. komissio
   (Asia F-111/07)
   (Henkilöstö - Kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen - Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohta)
   (2008/C 64/106)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Georgi Kerelov (Pazardzhik, Bulgaria) (edustaja: asianajaja A. Kerelov)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Oikeudenkäynnin kohde
   Yhtäältä EPSO:n 14.12.2006 tekemän sen päätöksen kumoaminen, jolla kantajaa ei kehotettu täyttämään hakemus mahdollista kilpailuun hyväksymistä varten, ja toisaalta kantajalle väitetysti aiheutuneen vahingon korvaaminen
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.


title: Asia C-229/01: Unabhängiger Verwaltungssenat im Land Niederösterreichin 1.6.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö valitusasiassa Susanne Müller

text:
C 245/4                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           1.9.2001
1.    Onko yhteisön passitusmenettelyyn saatettu tavara siirret-               Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
      ty pois tullivalvonnasta, kun T1-passitusasiakirja on jon-               2000/13/EY (2) (jäljempänä direktiivi 79/112/ETY) voi-
      kin aikaa ollut erillään lastista?                                       maantuloa, ja erityisesti sen 15 artiklan
2.    Jos yhteisöjen tuomioistuin vastaa kieltävästi ensimmäi-           –     tai myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä,
      seen kysymykseen:                                                        esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lain-
      Onko yhteisön passitusmenettelyyn saatettu tavara siirret-               säädännön lähentämisestä 20 päivänä maaliskuuta 2000
      ty pois tullivalvonnasta, kun sen koskemattomuuden                       annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
      todentava tullisinetti on rikottu ja kun tavaralasti on                  2000/13/EY (jäljempänä direktiivi 00/13/EY), ja erityisesti
      osittain purettu ennen säännönmukaisen huolinnan                         sen 18 artiklan
      toteuttamista, vaikka tapahtumasarjasta on ennalta sovit-
      tu ostajina esiintyneiden tullirikospoliisin virkamiesten          kanssa ristiriidassa sellainen jäsenvaltion sääntely, jonka mu-
      kanssa ja vaikka nämä ovat seuranneet yksityiskohtaisesti          kaan pidettäessä kaupan elintarvikkeita, joiden vähimmäissäi-
      tapahtumien kehittymistä?                                          lyvyysaika on jo päättynyt, tämän ajan päättymisestä on
                                                                         kyseistä päättymispäivämäärää koskevan merkinnän lisäksi
3.    Jos yhteisöjen tuomioistuin vastaa myöntävästi joko                ilmoitettava muulla tavalla selvästi ja yleisesti ymmärrettävästi?
      ensimmäiseen tai toiseen kysymykseen:
      Onko kyse asetuksen N:o 1430/79 (1) 13 artiklan mukai-
                                                                         (1) EYVL 1979 L 33, s. 1.
      sista erityisolosuhteista, kun ostajana esiintynyt tullirikos-
                                                                         (2) EYVL 2000, L 109, s. 29.
      poliisin virkamies on yllyttänyt säännönvastainsuuksiin
      yhteisön passitusmenettelyn yhteydessä? Jos henkilöt,
      joiden puolesta passituksesta vastaava henkilö toimii
      yhteisön passitusmenettelyä koskevien velvollisuuksiensa
      noudattamiseksi, ovat syyllistyneet petolliseen toimintaan
      tai ilmeiseen tuottamukseen, onko täysin poissuljettua,
      että passituksesta vastaavalle henkilölle palautettaisiin
      maksut, jotka johtuvat siitä, että yhteison passitusmenet-
      telyn piirissä olevat tavarat on siirretty pois tullivalvon-       Guidice di pace di Palermon 4.5.2001 tekemällään päätök-
      nasta?                                                             sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa R.A.S. Riu-
                                                                             nione Adriatica di Sicurtà SpA vastaan Dario Lo Bue
(1) EYVL L 175, 12.7.1979, s. 1.                                                                   (Asia C-233/01)
                                                                                (2001/C 245/08)
                                                                         Guidice di pace di Palermo on pyytänyt 4.5.2001 tekemällään
                                                                         päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                         18.6.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
                                                                         ratkaisua asiassa R.A.S. Riunione Adriatica di Sicurtà SpA
Unabhängiger Verwaltungssenat im Land Niederösterrei-                    vastaan Dario Lo Bue seuraaviin kysymyksiin:
chin 1.6.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakko-
        ratkaisupyyntö valitusasiassa Susanne Müller
                                                                         1)    Onko neuvoston direktiivin 73/239/ETY (1) 8 artiklan
                                                                               3 kohdan kolmatta alakohtaa, sellaisena kuin se on
                         (Asia C-229/01)                                       muutettuna neuvoston direktiivin 92/49/ETY (2) 6 artik-
                                                                               lalla, tulkittava siten, että sen vastaisia ovat sellaiset
                                                                               kansalliset säännökset, joita inflaation hillitsemiseksi so-
                         (2001/C 245/07)                                       velletaan ainoastaan autoille, mopedeille ja moottoripyö-
                                                                               rille myönnettäviin vastuuvakuutuksiin ja joilla ei säännel-
Unabhängiger Verwaltungssenat im Land Niederösterreich on                      lä yleisesti tavaroiden tai muiden palveluiden kuin moot-
pyytänyt 1.6.2001 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut                    toriajoneuvojen vastuuvakuutusten hintoja, vaikka myös
yhteisöjen tuomioistuimeen 11.6.2001, Euroopan yhteisöjen                      nämä hinnat vaikuttavat kuluttajahintaindeksiin?
tuomioistuimelta ennakkoratkaisua valitusasiassa Susanne
Müller seuraavaan kysymykseen:                                           2)    Onko neuvoston direktiivin 73/239/ETY 8 artiklan
                                                                               3 kohdan kolmatta alakohtaa, sellaisena kuin se on
–     Onko kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkei-               muutettuna neuvoston direktiivin 92/49/ETY 6 artiklalla,
      den merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsen-                 tulkittava siten, että sen vastaisia ovat sellaiset kansalliset
      valtioiden lainsäädännön lähentämisestä 18 päivänä jou-                  säännökset, joissa inflaation hillitsemiseksi kielletään
      lukuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin                               muuttamasta vakuutusmaksujen lisäksi myös vakuutus-
      79/112/ETY (1), sellaisena kuin se oli ennen myytäväksi                  luokkia, vakuutusmaksujen määrittämisessä käytettäviä
      tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja               kertoimia sekä niihin liittyviä maksuluokkien muuttamis-
      mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lä-                     ta koskevia sääntöjä, joiden mukaan vakuutusmaksua
      hentämisestä 20 päivänä maaliskuuta 2000 annetun                         voidaan muuttaa sen mukaan, tapahtuuko vahinkoja?


title: Asia T-89/09: Kanne 25.2.2009 — Pollmeier Massivholz v. komissio

text:
               6.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/14

         Kanne 25.2.2009 — Pollmeier Massivholz v. komissio
   (Asia T-89/09)
   2009/C 129/25
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG (Creuzburg, Saksa) (edustajat: asianajajat J. Heithecker ja F. von Alemann)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               Euroopan yhteisöjen komission 21.10.2008 menettelyssä ”valtiontuki N 512/2007 — Saksa, Abalon Hardwood Hessen GmbH” tekemä päätös on kumottava

               —

               Euroopan yhteisöjen komission 15.12.2008 menettelyssä ”CP 195/2007 — Abalon Hardwood Hessen GmbH” tekemä päätös on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajan kanne koskee komission menettelyssä valtiontuki N 512/2007 — Saksa, Abalon Hardwood Hessen GmbH 21.10.2008 tekemää päätöstä, jolla komissio jätti vastustamatta useita Abalon Hardwood Hessen GmbH:n, joka on kantajan suora kilpailija, hyväksi toteutettavia tukitoimenpiteitä uuden sahalaitoksen rakentamista varten ja komission 15.12.2008 tekemää päätöstä, jolla komissio lopetti komissiossa tämän asian osalta vireillä olevan kantelumenettelyn CP 195/2007.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi seitsemään kanneperusteeseen.
   Ensinnäkin riidanalaisilla päätöksillä rikotaan EY 88 artiklan 2 ja 3 kohtaa ja asetusta (EY) N:o 659/1999 (1), koska komissio perusti ilmoitettuja tukitoimenpiteitä koskevan arvionsa virheellisesti tukitoimenpiteiden hyväksymispäätöksen tekohetkellä voimassa oleviin säännöksiin ja tuli siksi lopputulokseen, joka on ristiriidassa objektiivisen oikeuden kanssa.
   Jos ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkää ensimmäisen kanneperusteen, kantaja väittää toissijaisesti, että komissio rikkoi EY 88 artiklan 3 kohtaa ja asetusta N:o 659/1999, kun se sovelsi asetuksen N:o 659/1999 4 artiklassa tarkoitettua ilmoitettuja tukia koskevaa menettelyä, vaikka kyseiset tuet oli jo myönnetty aikaisemmin.
   Kolmanneksi komissio rikkoi EY 88 artiklan 2 ja 3 kohtaa, kun se vakavista arviointivaikeuksista huolimatta ei aloittanut muodollista tutkintamenettelyä.
   Neljänneksi komissio laiminlöi huolellista ja puolueetonta arviointia koskevan velvollisuutensa, koska se ei selvästi vastannut ollenkaan useaan kantajan esittämään keskeiseen väitteeseen.
   Viidenneksi riidanalaiset päätökset on perusteltu puutteellisesti.
   Kuudenneksi komissio loukkasi kantajan oikeutta osallistua riittävällä tavalla menettelyyn, kun se ei tiedottanut kantajalle valitsemansa menettelyn luonteesta.
   Seitsemänneksi komissio rikkoi EY 87 artiklan 1 kohtaa ja EY 88 artiklan 3 kohtaa, kun se arvioi väärin takausten tukiarvon.

      (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999.


title: Asia T-429/15: Kanne 27.7.2015 – Monster Energy v. SMHV – Mad Catz Interactive (MAD CATZ)

text:
               28.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 320/37

         Kanne 27.7.2015 – Monster Energy v. SMHV – Mad Catz Interactive (MAD CATZ)
   (Asia T-429/15)
   (2015/C 320/54)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Monster Energy Company (Corona, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustaja: Solicitor P. Brownlow)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Mad Catz Interactive, Inc. (San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat)

      Menettely SMHV:ssa

      Hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan MAD CATZ – Rekisteröintihakemus nro 11 390 846

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n neljännen valituslautakunnan 21.5.2015 asiassa R 2176/2014-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               kumoaa väiteosaston 23.6.2014 väitemenettelyssä B 2 182 312 tekemän päätöksen

               —

               hylkää väitteen kohteena olevan tavaramerkin kaikkia luokkaan 25 kuuluvia tavaroita koskien

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohtaa on rikottu.


title: Asia T-52/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.4.2013 — Aecops v. komissio (ESR — Koulutustoiminta — Alun perin myönnetyn rahoitustuen alentaminen — Asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 — Vanhentuminen — Oikeusvarmuus — Puolustautumisoikeudet — Kohtuullinen aika — Perusteluvelvollisuus)

text:
               1.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/39

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.4.2013 — Aecops v. komissio
   (Asia T-52/11) (1)

   (ESR - Koulutustoiminta - Alun perin myönnetyn rahoitustuen alentaminen - Asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 - Vanhentuminen - Oikeusvarmuus - Puolustautumisoikeudet - Kohtuullinen aika - Perusteluvelvollisuus)
   2013/C 156/70
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) (Lissabon, Portugali) (edustajat: aluksi asianajajat J. da Cruz Vilaça ja L. Pinto Monteiro, sitten asianajajat L. Pinto Monteiro, P. Farinha Alves ja N. Morais Sarmento)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Guerra e Andrade ja D. Recchia)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus sen 27.10.2010 tehdyn komission päätöksen kumoamisesta, jolla vahvistettiin tukikelpoisten kustannusten lopullinen määrä Euroopan sosiaalirahaston (ESR) sen tuen osalta, joka myönnettiin kantajalle koulutustoimintaa varten koulutustoiminnan rahoittamisesta (asia 89 0979 P3) 22.3.1989 tehdyllä päätöksellä K(89) 570

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 139, 7.5.2011.


title: Asia C-138/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad — Varna (Bulgaria) on esittänyt 15.3.2012 — Rusedespred OOD v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno Upravlenie na Natsionalnata Agentsia za Prihodite

text:
               26.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/24

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad — Varna (Bulgaria) on esittänyt 15.3.2012 — Rusedespred OOD v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno Upravlenie na Natsionalnata Agentsia za Prihodite
   (Asia C-138/12)
   2012/C 151/38
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen sad — Varna

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Rusedespred OOD

      Vastaaja: Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno Upravlenie na Natsionalnata Agentsia za Prihodite

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko verotuksen neutraalisuuden periaatteen mukaan verovelvollisella säädetyn vanhentumisajan kuluessa oikeus vaatia palautettavaksi virheellisesti laskussa mainittu arvonlisävero, jota laskun vastaanottaja ei ole velvollinen maksamaan, kun liiketoimi, josta verovelvollinen on laskenut veron, on kansallisen oikeuden nojalla veroton, kun verotulojen menettämisen vaara on poistettu ja kun kansalliseen lakiin sisältyvää laskujen oikaisemista koskevaa sääntelyä ei voida soveltaa?

               2)

               Ovatko yhteinen arvonlisäverojärjestelmä sekä verotuksen neutraalisuuden periaate, tehokkuusperiaate ja yhdenvertaisen kohtelun periaate esteenä sille, että yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112 (1) 203 artiklan kansallisen täytäntöönpanosäännöksen nojalla veroviranomainen kieltäytyy palauttamasta verovelvolliselle tämän laskussa mainitsemaa arvonlisäveroa, kun velvollisuutta maksaa kyseistä veroa ei ole, koska kyseessä on veroton liiketoimi, ja kun vero on virheellisesti merkitty laskuun, laskettu ja maksettu, sikäli kuin lainvoimaisessa verotarkastuspäätöksessä hankkijalta on jo evätty vähennysoikeus saman liiketoimen osalta sillä perusteella, että tavaran luovuttaja tai palvelun suorittaja on laskenut veron virheellisesti?

               3)

               Voiko verovelvollinen vedota suoraan yhteistä arvonlisäverojärjestelmää ohjaaviin periaatteisiin, tässä tapauksessa verotuksen neutraalisuuden periaatteeseen ja tehokkuusperiaatteeseen, sellaista kansallista säännöstä tai sen veroviranomaisten tai tuomioistuinten toimesta tehtävää soveltamista vastaan, jolla loukataan näitä periaatteita, tai sitä vastaan, että kansallisen säännöstön puuttuminen loukkaa jotakin mainituista periaatteista?

      (1)  EUVL L 347, s. 1.


title: Asia F-53/09: Kanne 20.5.2009 — J v. komissio

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/64

         Kanne 20.5.2009 — J v. komissio
   (Asia F-53/09)
   2009/C 180/119
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: J (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Kumoamiskanne päätöksestä, jolla hylättiin kantajan pyyntö hänen sairautensa tunnustamisesta ammattitaudiksi, sekä päätöksestä, jolla kantaja velvoitettiin korvaamaan hänen nimeämänsä lääkärin palkkiot ja kulut sekä puolet lääketieteellisen komitean kolmannen lääkärin palkkioista ja muista kuluista.

      Vaatimukset

               —

               Komission päätös, jolla hylättiin kantajan pyyntö hänen sairautensa, joka estää häntä hoitamasta tehtäviään, tunnustamisesta henkilöstösääntöjen 73 artiklassa tarkoitetuksi ammattitaudiksi, on kumottava

               —

               komission päätös, jolla kantaja velvoitettiin korvaamaan nimeämänsä lääkärin palkkiot ja kulut sekä puolet lääketieteellisen komitean kolmannen lääkärin palkkioista ja kuluista, on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava suorittamaan kantajalle yhden euron symbolinen vahingonkorvaus hänelle aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-435/02: Landgericht Essenin 25.11.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö kaupparekisteriasiassa Axel Springer AG vastaan Zeitungsverlag Niederrhein GmbH & Co. Essen KG

text:
C 44/12                  FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                          22.2.2003
Euroopan yhteisöjen komission 16.10.2002 Italian tasa-                  29.11.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
                  valtaa vastaan nostama kanne                          ratkaisua asiassa Arnold André GmbH & Co. KG vastaan
                                                                        Landrat des Kreises Herford seuraavaan kysymykseen:
                           (Asia C-374/02)
                                                                        Onko tupakkatuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja
                           (2003/C 44/22)                               myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallin-
                                                                        nollisten määräysten lähentämisestä annetun direktiivin 2001/
                                                                        37/EY ( 1) 8 artikla, jonka mukaan jäsenvaltioiden on kiellettävä
                                                                        suussa käytettäväksi tarkoitetun tupakan markkinoille saatta-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.10.2002 Euroo-              minen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Itävallan, Suomen ja
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa              Ruotsin liittymisasiakirjan 151 artiklan soveltamista, yhteenso-
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Minas Konstantinidis ja              piva ylemmäntasoisen yhteisön oikeuden kanssa?
Roberto Amorosi.
                                                                        (1 ) EYVL L 194, s. 26.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–      toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut kaatopai-
       koista 26 päivänä huhtikuuta 1999 annetun neuvoston
       direktiivin 1999/31/EY (1) 18 artiklan mukaisia velvoittei-
       taan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudatta-
       misen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia mää-
                                                                        Landgericht Essenin 25.11.2002 tekemällään päätöksellä
       räyksiä, tai joka tapauksessa, koska se ei ole ilmoittanut
                                                                        esittämä ennakkoratkaisupyyntö kaupparekisteriasiassa
       näistä toimista komissiolle;
                                                                        Axel Springer AG vastaan Zeitungsverlag Niederrhein
                                                                                GmbH & Co. Essen KG
–      velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
       kulut.
                                                                                (Asia C-435/02)
                                                                                (2003/C 44/24)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
EY 249 artikla, jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutetta-
                                                                        Landgericht Essen on pyytänyt 25.11.2002 tekemällään pää-
vaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on               töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
osoitettu, tarkoittaa, että jäsenvaltioiden on noudatettava direk-
                                                                        2.12.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
tiiveissä täytäntöönpanoa varten vahvistettuja määräaikoja.
                                                                        ratkaisua kaupparekisteriasiassa Axel Springer AG vastaan
Kyseinen määräaika on päättynyt ilman, että Italian tasavalta           Zeitungsverlag Niederrhein GmbH & Co. Essen KG seuraaviin
olisi toteuttanut komission mainitsemia, direktiivin noudatta-
                                                                        kysymyksiin:
misen edellyttämiä toimia.
                                                                        1)     Onko direktiivi 90/605/ETY ( 1), luettuna yhdessä direktii-
( 1) EYVL L 182, 16.7.1999, s. 1.                                              vin 78/660/ETY ( 2) 47 artiklan kanssa, sopusoinnussa
                                                                               yhteisön oikeudessa taattuihin perusoikeuksiin kuuluvan
                                                                               ammatin harjoittamisen vapauden kanssa siltä osin kuin
                                                                               tämän direktiivin perusteella kommandiittiyhtiöiden, joi-
                                                                               den vastuunalaisena yhtiömiehenä on rajavastuuyhtiö, on
                                                                               julkistettava tilinpäätöksensä ja toimintakertomuksensa
                                                                               niin, ettei erityisesti niiden henkilöiden piiriä, joilla on
                                                                               oikeus tutustua kyseisiin asiakirjoihin, ole mitenkään
Verwaltungsgericht Mindenin 14.11.2002 tekemällään                             rajattu?
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ar-
nold André GmbH & Co. KG vastaan Landrat des Kreises                    2)     Onko direktiivi 90/605/ETY, luettuna yhdessä direktiivin
                               Herford                                         78/660/ETY 47 artiklan kanssa, sopusoinnussa yhteisön
                                                                               oikeudessa taattuihin perusoikeuksiin kuuluvien lehdis-
                                                                               tön vapauden ja yleisradiotoiminnan vapauden kanssa
                           (Asia C-434/02)
                                                                               siltä osin kuin tämän direktiivin perusteella kommandiit-
                                                                               tiyhtiöiden, joiden vastuunalaisena yhtiömiehenä on raja-
                           (2003/C 44/23)                                      vastuuyhtiö ja jotka harjoittavat lehdenkustannustoimin-
                                                                               taa ja muuta kustannustoimintaa taikka yleisradiotoimin-
                                                                               taa, on julkistettava tilinpäätöksensä ja toimintakerto-
                                                                               muksensa niin, ettei erityisesti niiden henkilöiden piiriä,
Verwaltungsgericht Minden on pyytänyt 14.11.2002 tekemäl-                      joilla on oikeus tutustua kyseisiin asiakirjoihin, ole miten-
lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen                  kään rajattu?
 ---pagebreak--- 22.2.2003                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                            C 44/13
3)     Onko direktiivi 90/605/ETY sopusoinnussa yleisen yh-            neenä on ollut epäasianmukaista, koska sen on katsottu
       denvertaisuusperiaatteen kanssa siltä osin kuin se johtaa       sellaisenaan riittävän näytöksi valittajan menettelyn sääntöjen-
       siihen, että sellaiset kommandiittiyhtiöt, joiden vastuun-      vastaisuudesta. Valittajan mukaan tällä valvontaviranomaisella
       alaisena yhtiömiehenä on rajavastuuyhtiö, ovat epäedulli-       on valta ainoastaan kirjata pöytäkirjoihinsa tutkinnassa havai-
       semmassa asemassa kuin sellaiset kommandiittiyhtiöt,            tut tosiseikat, eikä minkäänlaista valtaa arvioida tarkemmin
       joiden vastuunalaisena yhtiömiehenä on luonnollinen             tällaisia seikkoja, minkä vuoksi komission olisi valittajan
       henkilö, vaikka ensin mainitun tyyppisen yhtiön (GmbH           mukaan pitänyt tutkia asia itsenäisesti. Valittaja katsoo, että
       & Co. KG) velkojat saavat rajavastuuyhtiöillä olevien           ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tunnustaessaan
       julkistamisvelvollisuuksien vuoksi parempaa suojaa kuin         valvontaviranomaisen selvityksellä olevan riittävä näyttöarvo
       sellaisen kommandiittiyhtiön velkojat, joiden vastuunalai-      syyllistynyt oikeudelliseen arviointivirheeseen, joka rasittaa sen
       sella yhtiömiehellä ei luonnollisena henkilönä ole julkista-    antamaa tuomiota.
       misvelvollisuuksia?
( 1) EYVL L 317, 16.11.1990, s. 60.                                    Valittaja väittää myös, että ensimmäisen oikeusasteen tuo-
( 2) EYVL L 222, 14.8.1978, s. 11.                                     mioistuimen tuomiossa ei ole otettu huomioon subjektiivisia
                                                                       kriteereitä, jotka ovat ratkaisevia tuen peruuttamista koskevan
                                                                       päätöksen laillisuuden arvioinnissa. Sen mukaan ensimmäisen
                                                                       oikeusasteen tuomioistuimen olisi pitänyt käsitellä erikseen
                                                                       kysymys siitä, voitiinko tukiedellytysten rikkominen lukea
                                                                       valittajan syyksi vai oliko kyseessä tuottamuksellisena pidettä-
                                                                       vä teko, mikä perustelisi sen, että tukea alennetaan tai sen
Sgaravatti Mediterranea Srl:n 13.12.2002 tekemä valitus                suorittaminen keskeytetään, jos kyseessä oli petostarkoitus,
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                 komissio voisi peruuttaa tuen kokonaisuudessaan.
tuimen viidennen jaoston asiassa T-199/99,Sgaravatti Me-
diterranea Srl vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                 26.9.2002 antamasta tuomiosta
                                                                       Valittaja riitauttaa lisäksi sen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                       mioistuimen toteamuksen, jonka mukaan non bis in idem
                          (Asia C-455/02 P)
                                                                       periaatetta ei ole millään tavoin loukattu, koska seuraamus,
                                                                       joka määrättiin kansallisella päätöksellä, oli määrätty vasta
                           (2003/C 44/25)                              yhteisön toimielimen päätöksen jälkeen. Valittajan mukaan
                                                                       silloin kun komissio päätti peruuttaa jäljellä olevan tuen se
                                                                       tiesi tai sen olisi pitänyt tietää, että kansallinen hallinnollinen
Sgaravatti Mediterranea Srl, kotipaikka Capoterra (CA) -Italia,        seuraamus oli jo määrätty.
on valittanut 13.12.2002 Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
meen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuimen viidennen jaoston asiassa T-199/99, Sgaravatti
Mediterranea Srl vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
26.9.2002 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajina ovat
asianajajat Massimo Merola ja Piero A.M. Ferrari.
Valittaja vaatii ensisijaisesti, että yhteisöjen tuomioistuin
–      kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen vii-             Tribunal du travail de Bruxellesin (15. jaosto) 21.11.2002
       dennen jaoston asiassa T-199/99, 26.9.2002 antaman              tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
       tuomion                                                         asiassa Michel Trojani vastaan Centre public d’aide sociale
                                                                                de Bruxelles, C.P.A.S.
–      kumoaa 4.6.1990 tehdyn komission päätöksen
       K(1999) 1502 tai toissijaisesti, että se palauttaa asian
       Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön                                           (Asia C-456/02)
       54 artiklan mukaisesti ensimmäisen oikeusasteen tuo-
       mioistuimen käsiteltäväksi
                                                                                (2003/C 44/26)
–      velvoittaa joka tapauksessa komission korvaamaan kum-
       massakin oikeusasteessa käydyistä oikeudenkäynneistä
       aiheutuneet kulut.
                                                                       Tribunal du travail de Bruxelles (15. jaosto) on pyytänyt
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    21.11.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhtei-
                                                                       söjen tuomioistuimeen 18.12.2002, Euroopan yhteisöjen tuo-
                                                                       mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Michel Trojani vastaan
Valittaja väittää, että Guardia di Finanzan (julkisen varainkäy-       Centre public d’aide sociale de Bruxelles, C.P.A.S. seuraaviin
tön valvontaviranomainen) pöytäkirjan käyttö todisteluväli-            kysymyksiin:


title: Asia T-268/11 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 26.5.2011 virkamiestuomioistuimen asiassa F-120/07, Strack v. komissio, 15.3.2011 antamasta tuomiosta

text:
               6.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 232/31

         Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 26.5.2011 virkamiestuomioistuimen asiassa F-120/07, Strack v. komissio, 15.3.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia T-268/11 P)
   2011/C 232/56
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (edustajat: J. Currall ja B. Eggers)

      Muu osapuoli: Guido Strack (Köln, Saksa)

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan virkamiestuomioistuimen asiassa F-121/07, Strack vastaan komissio, 15.3.2011 antaman tuomion

               —

               velvoittamaan kummankin osapuolen vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ensimmäisen oikeusasteen menettelyn ja tämän valituksen osalta.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa etenkin seuraaviin kolmeen valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste: Unionin oikeuden rikkominen Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt) liitteessä V olevan 4 artiklan tulkinnassa
               Ensimmäiseksi virkamiestuomioistuin tulkitsi henkilöstösääntöjen liitteessä V olevan 4 artiklan ensimmäistä kohtaa vastoin unionin oikeutta ja vakiintunutta oikeuskäytäntöä siten, ettei se koske lomaoikeuksien siirtoa, kun on kyse pitkällisestä sairaudesta.

               2)

               Toinen valitusperuste: Unionin oikeuden rikkominen, koska henkilöstösääntöjen 1e artiklan 2 kohdan soveltamisala ja oikeudellinen vaikutus on määritelty virheellisesti
               Toiseksi virkamiestuomioistuin myös unionin oikeutta rikkomalla ja puutteellisin perustein tulkitsi henkilöstösääntöjen 1e artiklan 2 kohdan soveltamisalaa virheellisesti siten, että siinä asetetaan elimille yleinen velvollisuus taata virkamiehille terveyden suojelun osalta sellaiset työolot, jotka ovat vähintään samantasoiset kuin SEUT 153 artiklan nojalla annettujen direktiivien mukaan. Henkilöstösääntöjen vuonna 2004 tehdyn uudistuksen johdosta lisätyn 1e artiklan 2 kohdan tarkoituksena on kuitenkin vain poistaa aukko, joka johtuu henkilöstösäännöistä puuttuvista teknisistä säännöksistä toimielimissä työskentelevien henkilöiden terveyden ja turvallisuuden varmistamiseksi (esim. paloturva, vaaralliset aineet, ilmastointi, ergonomia jne.). Henkilöstösääntöjen mukaan on nyt mahdollista soveltaa direktiiveissä tai kansallisissa säännöksissä, joilla ne on pantu täytäntöön, säädettyjä teknisiä vähimmäisvaatimuksia. Säännös ei kuitenkaan voi eikä sen pidä koskea loman siirtämistä ja pitämättä jätetyn loman korvaamista koskevia työehtoja, jotka määrittelee ainoastaan henkilöstösääntöjen antaja. Kun virkamiestuomioistuin tuli tällaiseen tulokseen, se rikkoi paitsi henkilöstösääntöjä ja unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä, myös luottamuksensuojan periaatetta.

               3)

               Kolmas valitusperuste: Menettelyvirhe
               Kolmanneksi virkamiestuomioistuin rikkoi menettelysäännöksiä, kun se katsoi viran puolesta kantajan ensimmäisen kanneperusteen koskevan henkilöstösääntöjen 1e artiklan 2 kohdan rikkomista ja de facto lakkasi soveltamasta yhtä henkilöstösääntöjen säännöstä ilman, että olisi tehty lainvastaisuutta koskevaa väitettä ja ilman, että Euroopan unionin neuvostolla ja parlamentilla olisi ollut mahdollisuus osallistua asian käsittelyyn.


title: Asia T-80/09 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.7.2011 — komissio v. Q (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Vastavalitus — Työpaikkakiusaaminen — Henkilöstösääntöjen 12 a artikla — Työpaikkakiusaamisesta komissiossa annettu tiedonanto — Hallinnolle kuuluva avustamisvelvollisuus — Henkilöstösääntöjen 24 artikla — Soveltamisala — Avustamispyyntö — Väliaikaiset etäännyttämistoimenpiteet — Huolenpitovelvollisuus — Vastuu — Korvausvaatimus — Täysi harkintavalta — Täytäntöönpanon edellytykset — Urakehityskertomus — Kumoamiskanne — Oikeussuojan tarve)

text:
               27.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/32

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.7.2011 — komissio v. Q
   (Asia T-80/09 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Vastavalitus - Työpaikkakiusaaminen - Henkilöstösääntöjen 12 a artikla - Työpaikkakiusaamisesta komissiossa annettu tiedonanto - Hallinnolle kuuluva avustamisvelvollisuus - Henkilöstösääntöjen 24 artikla - Soveltamisala - Avustamispyyntö - Väliaikaiset etäännyttämistoimenpiteet - Huolenpitovelvollisuus - Vastuu - Korvausvaatimus - Täysi harkintavalta - Täytäntöönpanon edellytykset - Urakehityskertomus - Kumoamiskanne - Oikeussuojan tarve)
   2011/C 252/75
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Joris, D. Martin ja B. Eggers)

      Valittajan vastapuoli: Q (Domsjö, Ruotsi) (edustajat: asianajajat S. Rodrigues ja Y. Minatchy)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, joka on tehty Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa F-52/05, Q vastaan komissio, 9.12.2008 antamasta tuomiosta (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) ja jossa vaaditaan kyseisen tuomion kumoamista.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa F-52/05, Q vastaan komissio, 9.12.2008 antama tuomio (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) kumotaan siltä osin kuin sen tuomiolauselman 2 kohdassa velvoitetaan Euroopan yhteisöjen komissio suorittamaan Q:lle korvauksena 500 euroa sekä lisäksi maksamaan tälle 15 000 euroa tarkoituksena korvata se henkinen kärsimys, jota Q:lle aiheutui siitä, että häntä koskevan hallinnollisen tutkintamenettelyn väitettiin viivästyneen, ja siltä osin kuin kyseisen tuomion tuomiolauselman 3 kohdassa todetun ensimmäisessä oikeusasteessa nostetun kanteen hylkäämisen muilta osin osalta tuomion perustelujen 147–189 kohdassa lausutaan ”Q:n esittämästä työpaikkakiusaamista koskevasta väitteestä” ja todetaan perustelujen 230 kohdassa, että ei ole tarpeen antaa ratkaisua vaatimuksista, jotka liittyvät Q:ta koskevien sellaisten urakehityskertomusten kumoamiseen, jotka on laadittu ajanjaksoilta 1.1.–31.10.2011 ja 1.11.–31.12.2003.

               2)

               Valitus ja vastavalitus hylätään muilta osin.

               3)

               Asia palautetaan virkamiestuomioistuimeen, jotta tämä lausuisi edellä mainittujen urakehityskertomusten kumoamista koskevista vaatimuksista sekä siitä määrästä, joka komission on suoritettava Q:lle pelkästään sen henkisen kärsimyksen perusteella, jota Q:lle on aiheutunut siitä, että komissio on kieltäytynyt toteuttamasta etäännyttämistoimenpidettä.

               4)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (1)  EUVL C 102, 1.5.2009.


title: Anna Maria Campogranden 4.1.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-3/97)

text:
N:o C 74/22          I FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            8.3.97
J. J. M. van Rossumm ja C. C. W. M. van Rossumm                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
12.12.1996 Euroopan yhteisöjen neuvostoa ja komissiota             asiassa T-206/96 esitettyjä .
                    vastaan nostama kanne
                        ( Asia T-207/96 )                          (') EYVL N:o L 90, 1.4.1984, s . 13 .
                                                                   ( 2 ) EYVL N:o L 84, 29.3.1989, s . 2 .
                           ( 97/C 74/46                            ( 3 ) EYVL N:o L 131 , 26.5.1977, s. 1 .
                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
J. J. M. van Rossum, Alphen (Alankomaat) ja C. C. W. M.            Anna Maria Campogranden 4.1.1997 Euroopan yhteisöjen
van Rossum, Maasbommel (Alankomaat), ovat nostaneet                                komissiota vastaan nostama kanne
12.12.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas
                                                                                ( Asia T-3 /97 )
teen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen neu
vostoa ja komissiota vastaan. Kantajien edustajana on                                           ( 97/C 74/47)
asianajaja A. A. M. van Beek, Tilburg.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuin
                                                                   Anna Maria Campogrande, kotipaikka Bryssel, on nosta
                                                                   nut 4.1.1997 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo
                                                                   mioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
1 . toteaa, että Euroopan talousyhteisöllä on velvollisuus         vastaan . Kantajan edustajana on asianajaja Marc-Albert
     korvata kantajille aiheutunut vahinko;                        Lucas, Liege, ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi
                                                                   misto Evelyne Korn, 21 rue de Nassau.
2. toteaa, että Euroopan talousyhteisö on vastuussa siitä          Kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta
     tulojen menetyksestä, jonka kantajat ovat kärsineet
     31.3.1984 annetun neuvoston asetuksen ( ETY )
     N:o 857/84 (') ja asetuksen N:o 857/84 muuttamisesta          — kumoamaan             keskijohdon      virkojen   täyttämisestä
     20.3.1989 annetun neuvoston asetuksen ( ETY )                        19.7.1988 tehdyn komission päätöksen [KOM(88 ) PV
     N:o 764/89 ( 2) soveltamisen seurauksena siksi , ettei               928 , julkaistu hallinnollisessa tiedotuksessa nro 578 ,
     näissä asetuksissa säädetä/ollut säädetty, että sellaisille          5.12.1988 ], sellaisena kuin se on muutettuna
     SLOM-luovutuksensaajille, jotka eivät 17.5.1977 an                  28.6.1995 tehdyllä komission päätöksellä (julkaistu
     netussa neuvoston asetuksessa ( ETY ) N:o 1078/77 ( 3 )              hallinnollisissa tiedotuksissa nro 898 , 7.7.1995 ), tai to
     tarkoitetun sitoumuksen takia ole kyseisen jäsenvaltion              teamaan kyseisen päätöksen lainvastaiseksi , tai
     valitsemana viitevuonna toimittaneet maitoa, voidaan
     myöntää edustava viitemäärä;
                                                                   — toissijaisesti kumoamaan komission päätöksen siitä,
                                                                          että Andien ryhmä -yksikön päällikön virka on palkka
3 . toteaa, että kantajien tulojen, joissa otetaan huomioon               ryhmän A 5/A 4 virka ( avoimia virkoja koskeva tiivis
     muun muassa liikevaihto ja karjan lisääntyminen, me                 telmä nro 39 , 14.2.1995, KOM/141/95 ), tai toteamaan
     netyksen määränä on niiden tulojen, jotka kantajat en               kyseisen päätöksen lainvastaiseksi, tai
     sinnäkin olisivat normaalioloissa karjan tuottamasta ja
     toimittamastaan maitomäärästä saaneet, jos heillä olisi       — toissijaisesti kumoamaan kyseistä avointa virkaa kos
     ollut 1.4.1984 ( asetuksen ( ETY) N:o 857/84 voimaan
                                                                          kevan ilmoituksen tai toteamaan sen lainvastaiseksi,
     tulopäivä ) ja 31.3.1994 ( 1993/1994 koskevien maksu                tai
     jen loppuminen) välisenä aikana käytössään maidon
     viitemäärät, joihin heillä oli oikeus ja toisaalta niiden
     tulojen, jotka he tänä aikana tosiasiassa saivat, erotus;     — toissijaisesti kumoamaan nimittävän viranomaisen
                                                                          päätöksen nimittää toinen henkilö kyseiseen virkaan;
4. toteaa, että kantajille velkaa olevalle vahingonkorvaus
     määrälle on maksettava ensimmäisen oikeusasteen tuo          — velvoittamaan nimittävä viranomainen joka tapauk
     mioistuimen tuomion antamispäivästä siihen saakka                    sessa korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
     kunnes koko määrä on maksettu 8 prosentin tai jon
     kun muun, tuomioistuimen kohtuulliseksi harkitseman
     korkokannan mukaista vuosittaista korkoa;                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                   Kantaja, joka on palkkaluokan A 4 viidennellä palkkata
5. velvoittaa vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.            solla oleva virkamies, riitauttaa nimittävän viranomaisen
 ---pagebreak--- 8.3.97                   rl                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    N:o C 74/23
päätöksen hylätä hänen hakemuksensa suhteita Andien                   Roberto D'Orazion ja Pierre Hublaun 6.1.1997 Euroopan
ryhmän jäsenmaihin hoitavan yksikön päällikön virkaan .                        yhteisöjen komissiota vataan nostama kanne
Kilpailuilmoituksen mukaan tämä virka on palkkaryhmän                                          ( Asia T-4/97 )
A 5/A 4 virka .
                                                                                ( 97/C 74/48
Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi ensinnäkin henkilös                               (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
tösääntöjen 5 artiklan 4 kohtaan ja henkilöstösääntöjen
liitteeseen I, koska soveltaessaan tässä tapauksessa
19.7.1988 tekemäänsä päätöstä keskijohdon virkojen täyt              Roberto D'Orazio, kotipaikka Clabecq ( Belgia ), ja Pierre
tämisestä vastaaja on määritellyt täysin samoin tavoin eri            Hublau, kotipaikka Tubize ( Belgia ), ovat nostaneet
palkkaryhmiin kuuluviin virkoihin liittyviä tehtäviä . Kan           6.1.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
taja katsoo tältä osin, että asiassa T-10/94, Kratz vastaan           tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
komissio, 17.5.1995 antamassaan tuomiossa (') ensimmäi               vastaan . Kantajien edustajina ovat asianajajat Patrice
sen oikeusasteen tuomioistuin ei ole katsonut, että komis            Bonbled, Caroline Sokolovitch ja Olivier Gemberling,
sio olisi voinut määritellä eri palkkaryhmiin kuuluviin               Bryssel .
kahteen vakiovirkaan kuuluvia tehtäviä niin, ettei se olisi
tehnyt niiden välillä hierarkista eroa. Ensimmäisen oikeus
asteen tuomioistuin päinvastoin näyttää hyväksyneen sen,              Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
että virat voitiin täyttää eri tasoilla silloin, kun ne eivät ol     tuin
leet yhtä tärkeitä.
                                                                      — kumoaa komission päätöksen .
Kantaja vetoaa toiseksi harkintavallan väärinkäyttöön siltä
osin kuin valituksenalainen päätös on tehty sellaisen hen            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
kilöstöpolitiikan nojalla, jolla pyritään johtoportaan nuo
rentamiseen yksikön edun tavoittelemisen asemasta . Lisäk
si on niin, että keskijohdon virkojen täyttämismenettely on           Kantajat ovat ammattiyhdistysosaston ja työntekijäval
kantajan mukaan omiaan loukkaamaan täytettävänä ole                  tuuskunnan johtajia Forges de Clabecq -nimisessä osake
van viran tasoa koskevan päätöksen välttämätöntä objek               yhtiössä, jolla on integroitu terästehdas sulan teräksen ja
tiivisuutta .                                                         valmiiden teräslevyjen tekemistä varten; kantajat riitautta
                                                                      vat komission 18.12.1996 tekemän päätöksen, jolla kiel
                                                                      lettiin Wallonian alueen tuki tälle yritykselle .
Lopuksi kantaja vetoaa urakehityshalun periaatteen ja
henkilöstösääntöjen 5 artiklan 3 kohdan loukkaamiseen,
koska komission vahvistamissa henkilöstöpolitiikan suun              Tuki oli tarkoitus antaa yhteensä 1 500 000 000 Belgian
                                                                      frangin arvoisena pääomapanoksena, jonka Wallonian te
taviivoissa ja uraprofiileissa suositaan tiettyjä virkamiehiä
                                                                      räsyhtiön piti maksaa tuensaajan pääomarakenteen terveh
sellaisten virkamiesten kustannuksella, jotka eivät vastaa
                                                                      dyttämiseksi .
niitä . Itse asiassa on niin, että palkkaluokan A 4 virkamie
hillä, joista suurimmalla osalla on takanaan huomattava
määrä virkavuosia, kuten kantajalla, ja jotka haluavat ede           Kantajat väittävät ensinnäkin, että yhteisön oikeuden pe
tä urallaan, ei tämän politiikan takia ole muuta vaihtoeh            rustavanlaatuisia periaatteita on loukattu. Tältä osin on
toa kuin hakea palkkaryhmään A 5—A 4 kuuluvia                         todettu, että oikeus työhön kuuluu kaikille jäsenvaltioille
yksikön päällikön virkoja hankkiakseen vaadittua hallinto            yhteiseen valtiosääntöperinteeseen. Tämä perinne on kan
kokemusta . Sitä vastoin palkkaluokan A 5 virkamiehillä,              tajien mukaan vahvistettu Euroopan parlamentin
joista suurin osa on nuoria virkamiehiä, on virkojen täyt             12.4.1989 antamassa perusoikeuksia ja perusvapauksia
tämistä koskevien uusien sääntöjen takia suuremmat mah                koskevassa julistuksessa . Kantajat korostavat, että tähän
 dollisuudet edetä urallaan .                                          julistukseen sisältyvät erityisesti kollektiiviset sosiaaliset oi
                                                                       keudet ja sosiaaliturva . Kantajat katsovat, että riidanalai
                                                                       sessa päätöksessä sovelletaan kuitenkin tiettyjä oikeudelli
Toissijaisesti kantaja korostaa sen päätöksen lainvastai              sia periaatteita, ilman että olisi otettu huomioon
 suutta, jolla kyseisen viran taso vahvistettiin. Kantaja kat         inhimillisiä ja sosiologisia näkökohtia .
 soo tältä osin, että Andien ryhmä -yksikön poliittinen mer
 kitys, yksikön työmäärä, yksikön käytettävissä oleva
 henkilöstö ja yksikön talousarvio huomioon ottaen riidan             Toiseksi kantajat väittävät, että komissio ei ole riittävästi
 alainen virka olisi pitänyt täyttää tasolla A 3 . Kantaja             perustellut päätöstään luokitella kyseinen tervehdyttämis
 viittaa myöskin — ja edelleenkin toissijaisesti — siihen ,            toimi julkiseksi tueksi . Kantajien mukaan vastaaja ei ole
 että avointa virkaa koskeva ilmoitus oli lainvastainen, kos          tehnyt yrityksestä taloudellista selvitystä ; sen sijaan vastaa
 ka se ei ollut riittävän tarkka, ja ilmeiseen arviointivirhee        ja on vain tyytynyt toistamaan eräitä tiettyjen Wallonian
 seen .                                                                alueen asiantuntijoiden esittämiä näkemyksiä . Yksikään
                                                                       taloudellinen perustelu ei tue sitä, etteikö Forges de Cla
                                                                       becq voisi tervehdyttämistoimenpiteen jälkeen olla elinkel
 (') Kok. 1995 II, s . 1457.                                           poinen .