title: Asia C-330/99: Commissione Tributaria di Primo Grado di Trenton - Sezione nro 6 - 29.4.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hotel Bellavista di Litterini Valter e Nadia Snc, Cattoni Hotel Plaza Snc ja Villa Luti Srl vastaan Ufficio Imposte Dirette di Tione di Trento ja Centro di Servizio delle Imposte Dirette e Indirette di Trento

text:
4.12.1999                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 352/21
Italian tasavallan 1.9.1999 Euroopan yhteisöjen komissio-                Päätös on lainvastainen, koska EY 87 ja 88 artiklaa ja
                     ta vastaan nostama kanne                            ETA-sopimuksen vastaavia artikloja on sovellettu väärin niin
                                                                         asiallisesti kuin menettelyllisestikin ja koska mainittujen tukien
                                                                         palautusvaatimusta ei ole perusteltu.
                          (Asia C-328/99)
                          (1999/C 352/30)
Italian tasavalta on nostanut 1.9.1999 Euroopan yhteisöjen               Commissione Tributaria di Primo Grado di Trenton –
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                  Sezione nro 6 – 29.4.1999 tekemällään päätöksellä
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat professori Umberto Leanza,            esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hotel Bellavista
jota avustaa valtionasiamies Oscar Fiumara, ja prosessiosoite            di Litterini Valter e Nadia Snc, Cattoni Hotel Plaza Snc ja
Luxemburgissa Italian suurlähetystö, 5 rue Marie Adélaïde.               Villa Luti Srl vastaan Ufficio Imposte Dirette di Tione di
                                                                         Trento ja Centro di Servizio delle Imposte Dirette e
                                                                                Indirette di Trento
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                                (Asia C-330/99)
— kumoaa 2.6.1999 tehdyn komission päätöksen nro C                                               (1999/C 352/31)
     (1999) 1524 lopull. siltä osin kuin sitä kanteessa vaaditaan;
                                                                         Commissione Tributaria di Primo Grado di Trenton – Sezione
— kumoaa toissijaisesti tämän päätöksen siltä osin kuin siinä            nro 6 – on pyytänyt 29.4.1999 tekemällään päätöksellä, joka
     määrätään Seleco palauttamaan vuoden 1996 REL tuen                  on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 2.9.1888,
     yhteydessä suoritetut summat yhteismarkkinoille soveltu-            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-
     mattomaksi tueksi;                                                  sa Hotel Bellavista di Litterini Valter e Nadia Snc, Cattoni Hotel
                                                                         Plaza Snc ja Villa Luti Srl vastaan Ufficio Imposte Dirette di
                                                                         Tione di Trento ja Centro di Servizio delle Imposte Dirette e
— kumoaa lisäksi toissijaisesti tämän päätöksen siltä osin               Indirette di Trento seuraavaan kysymykseen:
     kuin siinä määrätään Seleco Multimedia Srl:ää ja kaikkia
     muita yrityksiä, jotka ovat saaneet varoja päätöksessä              Onko 30.9.1992 annetun asetuksen nro 324 säännös, jonka
     tarkoitetuilla toimilla, palauttamaan yhteismarkkinoille so-        mukaan 0,75 prosentin suuruinen vuotuinen yhtenäinen vero
     veltumattomaksi katsottu tuki;                                      kannetaan rajoitetusti yhdestä ainoasta nettovarallisuuden osa-
                                                                         tekijästä, joka muodostuu yksinomaan vuosittaisesta taseesta
                                                                         ilmenevästä pääomasta, josta on jo kannettu yhden prosentin
— velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan                    suuruinen pääoman hankintavero, yhteensopiva yhteisön oi-
     oikeudenkäyntikulut.                                                keuden ja erityisesti 17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun
                                                                         direktiivin 69/335/ETY kanssa (1)?
                                                                         (1) EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Komission päätöstä rasittaa virhe EY 87 ja EY 88 artiklan
(aiemmin EY:n perustamissopimuksen 92 ja 93 artikla) ja
vastaavien ETA-sopimuksen artiklojen väärän soveltamisen
vuoksi, koska päätöksessä on katsottu, että REL:in (Società              Verwaltungsgerichtshofin (Itävalta) 1.9.1999 tekemällään
Ristrutturazione Elettronica SpA) ja FRIULIAn suorittamat,               päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ener-
edellä mainitut tuet ovat yhteismarkkinoille soveltumattomia,            gie Steiermark Holding AG vastaan Finanzlandesdirektion
siitä huolimatta, että FRIULIAn suorittamia tukia ei voida pitää                                   für Steiermark
julkisena tukena ja että näiden suorittamat tuet vastaavat
sijoituksia, joita markkinatalouden ehdoin toimivat yksityiset
sijoittajat olisivat voineet tehdä (ja ovat tehneet).                                             (Asia C-339/99)
                                                                                (1999/C 352/32)
Päätös on lainvastainen perustelujen puutteellisuuden vuoksi
(perustelut ovat ristiriitaiset ja epäjohdonmukaiset), sillä maini-      Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on pyytänyt 1.9.1999 te-
tut tuet on katsottu yhteismarkkinoille soveltumattomiksi                kemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen
ilman että sitä olisi asianmukaisesti perusteltu, ottaen huo-            tuomioistuimen kirjaamoon 13.9.1999, Euroopan yhteisöjen
mioon että tukia ovat suorittaneet sekä yksityiset sijoittajat että      tuomioistuimelta asiassa Energie Steiermark Holding AG vas-
julkisiksi katsotut sijoittajat ilman että näiden sijoitusstrategi-      taan Finanzlandesdirektion für Steiermark ennakkoratkaisua
oissa olisi mainittavia eroja.                                           seuraaviin kysymyksiin:


title: Asia C-351/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgia) on esittänyt 4.7.2011 — KGH Belgium NV v. Belgian valtio

text:
               24.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgia) on esittänyt 4.7.2011 — KGH Belgium NV v. Belgian valtio
   (Asia C-351/11)
   2011/C 282/12
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: KGH Belgium NV

      Vastaaja: Belgian valtio

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (EYVL 19.10.1992, L 302) 217 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että jäsenvaltiot voivat niitä yksityiskohtaisia sääntöjä määritellessään, joiden mukaan tullien määrät käytännössä kirjataan tileihin, rajoittua siihen, että ne ottavat kansalliseen lainsäädäntöönsä säännökset, joissa ainoastaan säädetään,

                           —

                           että kansallisessa lainsäädännössä ”tileihin kirjaamisella” tarkoitetaan ”tullivelkaa vastaavan tullien määrän merkitsemistä kirjoihin tai sellaisena toimivalle muulle tietovälineelle” — konkreettisesti: tulleista ja valmisteveroista annetun yleisen lain (algemene wet inzake douane en accijnzen), sellaisena kuin se on yhteensovitettu 18.7.1977 tehdyllä kuninkaan päätöksellä (Belgisch Staatsblad 21.9.1977, s. 11425) ja vahvistettu tulleista ja valmisteverosta 6.7.1978 annetulla lailla (Belgisch Staadsblad 12.8.1978, s. 9013), ja kumottu 1.1.1994 tulleista ja valmisteveroista annetun yleisen lain muuttamisesta annetun lain 1 §:n 4 momentilla (Belgisch Staatsblad 30.9.1993, s. 29031), 1 §:n 6 momentti
                           ja

                           —

                           että tileihin kirjaamista koskevat säännöt ja tullivelasta seuraavien tullien määrien maksamisedellytykset määritetään Euroopan yhteisöjen asetuksissa — konkreettisesti: tulleista ja valmisteveroista annetun yleisen lain (algemene wet inzake douane en accijnzen), sellaisena kuin se on yhteensovitettu 18.7.1977 tehdyllä kuninkaan päätöksellä (Belgisch Staatsblad 21.9.1977, s. 11425) ja vahvistettu tulleista ja valmisteverosta 6.7.1978 annetulla lailla (Belgisch Staadsblad 12.8.1978, s. 9013), sellaisena kuin se on muutettuna 1.1.1990 alkavin vaikutuksin verosäännöksistä 22.12.1989 annetun lain (Belgisch Staatsblad, 29.12.1989, s. 21141) 72 artiklalla, 3 §
                           vai ovatko jäsenvaltiot velvollisia tullikoodeksin 217 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanossa määräämään kansallisessa lainsäädännössään, kuinka tullikoodeksin 217 artiklan 1 kohdassa säädetty kirjaaminen tileihin suoritetaan käytännössä siten, että velallinen voi tarkistaa, ovatko tulliviranomaiset todella suorittaneet tullikoodeksin 217 artiklan 1 kohdassa säädetyn tileihin kirjaamisen?

               2)

               Onko tullikoodeksin 217 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että jos kansallisessa lainsäädännössä säädetään ainoastaan,

                           —

                           että kansallisessa lainsäädännössä ”tileihin kirjaamisella” tarkoitetaan ”tullivelkaa vastaavan tullien määrän merkitsemistä kirjoihin tai sellaisena toimivalle muulle tietovälineelle” — konkreettisesti: tulleista ja valmisteveroista annetun yleisen lain (algemene wet inzake douane en accijnzen), sellaisena kuin se on yhteensovitettu 18.7.1977 tehdyllä kuninkaan päätöksellä (Belgisch Staatsblad 21.9.1977, s. 11425) ja vahvistettu tulleista ja valmisteverosta 6.7.1978 annetulla lailla (Belgisch Staadsblad 12.8.1978, s. 9013), ja kumottu 1.1.1994 tulleista ja valmisteveroista annetun yleisen lain muuttamisesta annetun lain 1 §:n 4 momentilla (Belgisch Staatsblad 30.9.1993, s. 29031), 1 §:n 6 momentti
                           ja

                           —

                           että tileihin kirjaamista koskevat säännöt ja tullivelasta seuraavien tullien määrien maksamisedellytykset määritetään Euroopan yhteisöjen asetuksissa — konkreettisesti: tulleista ja valmisteveroista annetun yleisen lain (algemene wet inzake douane en accijnzen), sellaisena kuin se on yhteensovitettu 18.7.1977 tehdyllä kuninkaan päätöksellä (Belgisch Staatsblad 21.9.1977, s. 11425) ja vahvistettu tulleista ja valmisteverosta 6.7.1978 annetulla lailla (Belgisch Staadsblad 12.8.1978, s. 9013), sellaisena kuin se on muutettuna 1.1.1990 alkavin vaikutuksin verosäännöksistä 22.12.1989 annetun lain (Belgisch Staatsblad, 29.12.1989, s. 21141) 72 artiklalla, 3 §
                           tulliviranomaiset voivat määrätä, että sitä, että tulliviranomaiset kirjaavat tullien määrän lomakkeeseen 1552 B, tulliviranomaiset kirjaavat tullien määrän PLDA-tietopankkiin (1) (maksettavien tullien ja valmisteverojen paperiton tietopankki) kuten jokaista muuta tulliviranomaisen suorittamaa tullien määrän merkitsemistä tai kirjaamista jokaiselle mahdolliselle tietovälineelle, on pidettävä tullikoodeksin 217 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna tileihin kirjaamisena?

               3)

               Onko siinä tapauksessa, että sitä, että tulliviranomaiset kirjaavat tullien määrät lomakkeeseen 1552 B, voidaan pitää tullikoodeksin 217 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna tileihin kirjaamisena, tullikoodeksin 217 artiklaa tulkittava siten, että ainoastaan lomakkeessa 1552 B olevasta tullivelasta johtuvan tarkan tullien määrän kirjaamista on pidettävä tullikoodeksin 217 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna tileihin kirjaamisena?

      (1)  ”Paperless Douane en Accijnzen”


title: Asia T-121/02: Euroopan Yhteisöjen Virallinen Lehti Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin Tiedonantoja Compagnia di San Paolo S.r.l:in 11.4.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
15.6.2002                FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 144/59
Tavaramerkki tai merk-          Saksalaiset kansalliset kuvamerkit          kirjettä, joka hukkui komission osastoihin. Kantaja ei tämän
ki, johon                       ”a väitemenettelyssä vedotaan:              takia voinut noudattaa asianmukaisesti maksuvelvoitettaan, ja
                                luokan 25 tavaroille (esim. vaat-           hän joutui rangaistukseksi maksamaan ylimääräisiä maksuja.
                                teet)”                                      Kantaja katsoo, että koska komission osaston vastuu on
                                                                            näytetty toteen, hänellä on oikeus saada korvausta kärsimäs-
Väiteosaston päätös:            Rekisteröinnin hylkääminen                  tään aineellisesta ja henkisestä vahingosta.
Valituslautakunnan pää-         Väiteosaston päätöksen kumoa-
tös:                            minen luokkien 9, 16, 35 ja 41
                                tavaroiden osalta; päätöksen vah-
                                vistaminen luokan 25 tavaroiden
                                osalta.
Kanneperusteet:                 –      kyseessä olevillä luokan 25
                                       tavaroilla ei ole yhtäläi-
                                       syyksiä                              Euroopan Yhteisöjen Virallinen Lehti Euroopan yhteisö-
                                                                            jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin Tiedonantoja
                                –      kuvamerkit eroavat olennai-          Compagnia di San Paolo S.r.l:in 11.4.2002 Euroopan
                                       sesti toisistaan.                            yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-121/02)
                                                                                (2002/C 144/115)
Antonio Aresun 16.4.2002 Euroopan yhteisöjen komis-
                  siota vastaan nostama kanne                                                    (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                          (Asia T-116/02)
                                                                            Edellä mainittu kantaja on nostanut 11.4.2002 Euroopan
                         (2002/C 144/114)                                   yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
                                                                            teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                           jina ovat asianajajat Franco Gallo, Gabriele Escalar ja Adriano
                                                                            Rossi.
Antonio Aresu, kotipaikka Bryssel, on nostanut 16.4.2002
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
jan edustajana on asianajaja Sergio Diana, prosessiosoite                   –     kumoaa 11.12.2001 tehdyn Euroopan yhteisöjen komis-
Luxemburgissa.                                                                    sion päätöksen nro C54/A/2000/EC, ei julkaistu, jossa
                                                                                katsottiin yhteismarkkinoille soveltumattomaksi Italiassa
Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-                     lailla käyttöön otettu valtiontukijärjestelmä, jolla annet-
mioistuin                                                                         tiin verotusetuja pankeille ja pankkien perustamille sääti-
                                                                                öille
–     velvoittaa komission maksamaan 353 euroa korvausta
      kantajalle aiheutuneesta aineellisesta ja henkisestä va-              –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja
      hingosta                                                                    kaikki muutkin oikeudenkäyntiin liittyvät kulut.
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja on komission virkamies, joka tosiseikkojen tapahtu-                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
mahetkellä oli tilapäisesti siirretty muihin tehtäviin yhteisöjen           kuin asiassa T-36/02, ABI v. komissio. (1)
tuomioistuimeen.
Kantaja vetoaa vahingonkorvausvaatimuksensa tueksi siihen,                  (1) EYVL C 97, 20.4.2002, s. 14.
että komission postinjakelusta vastaava osasto vastaanotti
kantajalle osoitetun kirjeen italialaiselta ammatilliselta järjestöl-
tä, joka sisälsi maksuvaatimuksen. Kantaja ei saanut kyseistä


title: Asia C-216/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Laufen (Saksa) on esittänyt 30.4.2014 – Rikosoikeudenkäynti Gavril Covacia vastaan

text:
               4.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 253/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Laufen (Saksa) on esittänyt 30.4.2014 – Rikosoikeudenkäynti Gavril Covacia vastaan
   (Asia C-216/14)
   2014/C 253/22
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Laufen

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   Gavril Covaci

      Muu osapuoli: Staatsanwaltschaft Traunstein

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1.

               Onko direktiivin 2010/64/EU (1) 1 artiklan 2 kohtaa ja 2 artiklan 1 ja 8 kohtaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaiselle tuomioistuinmääräykselle, jossa oikeuslaitosta koskevan lain 184 §:ää soveltaen määrätään, että syytetyt voivat käyttää oikeussuojakeinoja tehokkaasti vain tuomioistuimen kielellä, tässä saksaksi

               2.

               Onko direktiivin 2012/13/EU (2) 2 artiklaa, 3 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja 6 artiklan 1 ja 3 kohtaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä määräykselle siitä, että syytetty henkilö nimittää tiedoksiantoja vastaanottamaan valtuutetun henkilön, kun oikeussuojakeinolle säädetty määräaika alkaa kulua siitä hetkestä, kun tiedoksiantoja vastaanottamaan valtuutetuille henkilöille tehdään tiedoksianto, ja kun on lopulta merkityksetöntä, saako syytetty henkilö ylipäätään tietoa rikossyytteestä?

      (1)  Oikeudesta tulkkaukseen ja käännöksiin rikosoikeudellisissa menettelyissä 20.10.2010 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/64/EU (EUVL L 280, s. 1).

      (2)  Tiedonsaantioikeudesta rikosasioissa 22.5.2012 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/13/EU (EUVL L 142, s. 1).


title: Asia T-176/00: Cargill BV:n 29.6.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
7.10.2000                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 285/11
Kantaja väittää ensinnäkin, että näillä kahdella edellä mainitulla        Elokuussa 1993 kantaja, joka on yhteisössä tunnustettu reuma-
direktiivillä on loukattu luottamuksensuojan periaatetta. Kan-            tologian erikoislääkäri, teki neuvoston asetuksen N:o 17 3 ar-
taja on nimittäin perustellusti voinut odottaa, että kyseiset             tiklan 2 kohdan nojalla komissiolle hakemuksen sen selvittä-
hormonit kielletään vain väliaikaisesti siksi aikaa, kun asianmu-         miseksi, oliko GMC rikkonut ETY:n perustamissopimuksen 85
kaisella tieteellisellä arvioinnilla osoitetaan, ovatko ne vaaralli-      ja 86 artiklaa.
sia ihmisten terveydelle vai eivät, ja että direktiivissä
88/146/ETY säädettyjen poikkeusten ala astettain laajenisi ja
muuttuisi koskemaan sellaisia eläimiä, joita se aikoi tuoda               Perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samanlaiset kuin mitä
yhteisöön Yhdysvalloista.                                                 asiassa T-286/97 Goldstein v. komissio (1) on esitetty. Kantajan
                                                                          mukaan EY 232 artiklassa säädetyt edellytykset ovat täyttyneet,
                                                                          koska on kulunut 80 kuukautta siitä, kun kantaja 20.9.1995
Kantaja väittää myös, että Maailman kauppajärjestön perusta-              esitti huomautuksensa komission 9.2.1995 päivätystä kirjeestä
missopimuksia olisi rikottu. Tältä osin kantaja väittää, että             neuvoston asetuksen N:o 99/63 6 artiklan mukaisesti.
Maailman kauppajärjestön riitojenratkaisuelin on todennut
Euroopan unionin rikkoneen terveys- ja kasvinsuojelumää-
räyksiä koskevaa sopimusta (SPS-sopimusta), kun se antoi                  (1) EYVL EY C 7, 10.1.1998, s. 25.
direktiivit 81/692/ETY, 88/146/ETY ja 96/22/ETY.
(1) EYVL L 70, 16.3.1988, s. 16.
(2) EYVL L 302, 31.12.1972, s. 28.
(3) EYVL L 125, 23.5.1996, s. 3.
                                                                          Cargill BV:n 29.6.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                                vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-176/00)
Anthony Goldsteinin 29.6.2000 Euroopan yhteisöjen
              komissiota vastaan nostama kanne                                                      (2000/C 285/23)
                           (Asia T-175/00)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                          (2000/C 285/22)
                                                                          Alankomaiden oikeuden mukaan perustettu yhtiö Cargill BV,
                                                                          kotipaikka Amsterdam, on nostanut 29.6.2000 Euroopan
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                       yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
                                                                          teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-
                                                                          jina ovat asianajajat H. J. Bronkhorst ja L. H. van Lennep,
Anthony Goldstein on nostanut 29.6.2000 Euroopan yhteisö-
                                                                          Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
                                                                          M. Loesch, rue Carlo Hemmer 4.
Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on
solicitor Raymond St John Murphy, Merriman White, Lontoo.
                                                                          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                          –      kumoaa kantajalle osoitetun, 24.2.2000 tehdyn komis-
–     vahvistaa, että komissio on EY 232 artiklassa tarkoitetulla                sion päätöksen 1 artiklan 2 kohdan
      tavalla laiminlyönyt päätöksen tekemisen, koska se ei
      ole antanut päätöstä kantajan komissiossa 10.8.1993                 –      velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      nostamaan valitukseen
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       Komission on riidanalaisen päätöksen 1 artiklan 2 kohdassa
                                                                          määrännyt, että tuontitullien peruuttaminen ei tietyn summan
                                                                          osalta ole perusteltua.
Kantaja väittää, että komissio ei ole ryhtynyt toimiin erään
valituksen osalta, joka koskee General Medical Councilin
(GMC), joka sääntelee lääketieteellisten ammattien harjoitta-             Kantajan kanne perustuu seuraaviin perusteisiin
mista Ison-Britannian alueella, väitettyjä kilpailua rajoittavia
käytäntöjä.                                                               a)     puolustautumisoikeuksien rikkominen
 ---pagebreak--- C 285/12                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       7.10.2000
b)    tuonti- tai vientitullien palauttamisesta tai peruuttamises-       Komission mukaan niistä asiakirjoista, jotka se on saanut
      ta 2 päivänä heinäkuuta 1979 annetun neuvoston asetuk-             Alankomaiden viranomaisilta, ilmenee, että Cargill ei ole
      sen (ETY) N:o 1430/79, sellaisena kuin se on viimeksi              syyllistynyt vilpilliseen menettelyyn. Cargill on tässä tapauk-
      muutettuna asetuksella (ETY) N:o 1854/89, 13 artiklan              sessa kylläkin menetellyt huolimattomasti.
      rikkominen ja vastaavasti yhteisön tullikoodeksista
      12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuk-
                                                                         Cargillin mukaan kyse ei myöskään ole huolimattomuudesta,
      sen (ETY) N:o 2913/92 (jäljempänä tullikoodeksi) 239 ar-
                                                                         sillä sen lupa sisäiseen jalostukseen mahdollisti myös vastaavil-
      tiklan rikkominen ja tietyistä yhteisön tullikoodeksista
                                                                         la tavaroilla korvaamisen.
      annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 sovelta-
      mista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993
      annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93                      Lisäksi Cargill on aiemmin jo useaan otteeseen kääntynyt
      (jäljempänä soveltamisasetus) 905–909 artiklan rikkomi-            Alankomaiden toimivaltaisten viranomaisten puoleen saadak-
      nen, koska lakia on sovellettu väärin                              seen selvyyden siihen, oliko se soveltanut sisäistä jalostusta ja
                                                                         vastaavilla tavaroilla korvaamista koskevia säännöksiä oikein
                                                                         vai ei. Cargillia ei voida pitää vastuussa siitä, että kansalliset
c)    EY:n perustamissopimuksen 253 artiklassa määrätyn pe-              viranomaiset ovat erehtyneet, ja sitä paitsi kyseessä on asetuk-
      rusteluvelvollisuuden rikkominen                                   sen (ETY) N:o 1430/79 13 artiklassa ja tullikoodeksin 239 ar-
                                                                         tiklassa tarkoitettu erityisolosuhde.
d)    suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen.
Cargill oli alun perin maissia jalostava yritys. Lopputuotteena
oli glukoosi. Vehnän alhaisen hinnan takia ja parantuneiden
jalostusmenetelmien ansiosta myös vehnän jalostaminen glu-
koosiksi on tullut ajan myötä kannattavaksi. Tuotantoproses-
sin viimeisessä vaiheessa kummankin raaka-aineen osalta                  A. Menarini Industrie Farmaceutiche Riunite Srl:n
käytetään erotuksetta samoja laitteita.                                  3.7.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
                                                                                nostama kanne
Cargill toi maissia maahan sisäisen jalostuksen järjestelmän                                       (Asia T-179/00)
mukaisesti eikä se maksanut maahantuoduista määristä mitään
tuontimaksuja. Sen oli toisaalta vietävä jalostettu tuote ilman                                    (2000/C 285/24)
tukea maasta 6 kuukauden sisällä maahantuonnista.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Toimivaltainen alankomaalainen viranomainen määräsi kanta-
jan maksettavaksi tullin ja esitti, että siltä osin kuin glukoosia
valmistetaan maissista ja vehnästä koostuvasta tavaroiden                A. Menarini Industrie Farmaceutiche Riunite Srl on nostanut
seoksesta, vehnän käyttäminen siinä ei ollut sallittua vastaavilla       3.7.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
tavaroilla korvaamista koskevien säännösten perusteella (ase-            mioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vas-
tuksen (ETY) N:o 2228/91 9 artikla, soveltamisasetuksen                  taan. Kantajan edustajina ovat Denis Waelbroeck ja Dirk
569 artikla ja maataloustuotteiden vientitukien järjestelmän             Brinckman, asianajotoimisto Liedekerke Simeon Wessing
soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista sään-             Houthoff, Bryssel.
nöistä 27 päivänä marraskuuta 1987 annetun komission ase-
tuksen (ETY) N:o 3665/87 27 artiklan kolmas kohta).                      Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         –      kumoaa komission päätöksen, jolla komissio hylkäsi
Komissio katsoo päätöksessään, että nyt käsiteltävänä olevassa                  kantajan pyynnön saada käyttää liikemerkkiään OPTRU-
tapauksessa kyse on asetuksen (ETY) N:o 1430/79 13 artiklassa                   MA-nimisen lääkevalmisteen pakkauksen sinisellä alu-
ja tullikoodeksin 239 artiklassa tarkoitetuista erityisolosuhteis-              eella,
ta. Perusteluina se esittää, että Cargill on noudattanut kaikkia
aiemmin mainittujen tullisäännösten sisäistä jalostusta koske-           –      toteaa toissijaisesti lisäksi EY 241 artiklan nojalla, että
via sääntöjä. Riidanalainen tuotantoprosessi on kaiken lisäksi                  yhteisön hyväksymät Euroopan komission ohjeet ihmis-
niissä Euroopan tärkkelysteollisuuden yrityksissä, jotka                        käyttöön tarkoitettujen lääkevalmisteiden pakkauksissa
käyttävät sekä maissa että vehnää glukoosin raaka-aineena,                      annettavista tiedoista (European Commission Guideline
tavanomainen menetelmä.                                                         on Packaging Information of medical products for human
                                                                                use) ovat lainvastaiset siltä osin kuin niiden voitaisiin
                                                                                katsoa sisältävän kiellon, joka estää paikallista edustajaa
Komissio kiinnittää erityistä huomiota siihen, että tuontitullit                tai lisenssinsaajaa käyttämästä liikemerkkiään,
voidaan peruuttaa tällaisen erityisolosuhteen perusteella ai-
noastaan silloin, jos asianomaisen ei voida osoittaa syyllisty-          –      velvoittaa vastaajan korvaamaan tämän oikeudenkäynnin
neen vilpilliseen menettelyyn tai ilmeiseen laiminlyöntiin.                     kulut.


title: Asia C-120/14 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 22.4.2015 – Valittajana Christoph Klein ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Sopimuksen ulkopuolinen vastuu — Direktiivi 93/42/ETY — 8 ja 18 artikla — Lääkinnälliset laitteet — Komission toimimattomuus päätöksen, jolla kiellettiin markkinoille saattaminen, tiedoksi antamisen johdosta — Vanhentumisaika — Oikeusapupyynnön vanhentumisaikaa lykkäävä vaikutus — Suojalausekemenettely)

text:
               22.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/11

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 22.4.2015 – Valittajana Christoph Klein ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-120/14 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Sopimuksen ulkopuolinen vastuu - Direktiivi 93/42/ETY - 8 ja 18 artikla - Lääkinnälliset laitteet - Komission toimimattomuus päätöksen, jolla kiellettiin markkinoille saattaminen, tiedoksi antamisen johdosta - Vanhentumisaika - Oikeusapupyynnön vanhentumisaikaa lykkäävä vaikutus - Suojalausekemenettely))
   (2015/C 205/15)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Christoph Klein (edustajat: Rechtsanwalt H. Ahlt ja Rechtsanwalt M. Ahlt)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Sipos ja G. von Rintelen)

      Tuomiolauselma

               1)

               Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio Klein v. komissio (T-309/10, EU:T:2014:19) kumotaan siltä osin kuin mainittu tuomioistuin hylkäsi tässä tuomiossa kanteen siltä osin kuin siinä vaadittiin, että Euroopan komissio korvaa Christoph Kleinille 15.9.2006 alkaen väitetysti aiheutuneen vahingon.

               2)

               Valitus hylätään muilta osin.

               3)

               Asia palautetaan Euroopan unionin yleiseen tuomioistuimeen.

               4)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (1)  EUVL C 184, 16.6.2014.


title: Asia T-251/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 19.5.2009 — Meyer-Falk v. komissio (Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Järjestäytyneen rikollisuuden torjumista ja oikeuslaitosuudistusta Bulgariassa koskevat asiakirjat — Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen — Riita-asia on menettänyt merkityksensä — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/50

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 19.5.2009 — Meyer-Falk v. komissio
   (Asia T-251/06) (1)

   (Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Järjestäytyneen rikollisuuden torjumista ja oikeuslaitosuudistusta Bulgariassa koskevat asiakirjat - Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen - Riita-asia on menettänyt merkityksensä - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2009/C 180/93
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Thomas Meyer-Falk (Bruchsal, Saksa) (edustaja: solicitor S. Crosby)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. Costa de Oliveira ja A. Antoniadis)

      Oikeudenkäynnin kohde

   6.11.2006 tehtyä komission päätöstä koskeva kumoamisvaatimus; tällä päätöksellä kantajalta evättiin oikeus tutustua kahteen asiakirjaan, jotka koskevat järjestäytyneen rikollisuuden torjumista ja oikeuslaitosuudistusta Bulgariassa.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen tästä kanteesta raukeaa.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 236, 13.9.2008.


title: Asia T-226/08: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 8.7.2009 — Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel v. SMHV — Schwarzbräu (Alaska) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Yhteisön sanamerkki Alaska — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuuden puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))

text:
               29.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/36

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 8.7.2009 — Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel v. SMHV — Schwarzbräu (Alaska)
   (Asia T-226/08) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Yhteisön sanamerkki Alaska - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuuden puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))
   2009/C 205/65
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH (Ebersburg, Saksa) (edustaja: asianajaja P. Wadenbach)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Schwarzbräu GmbH (Zusmarshausen, Saksa) (edustaja: asianajaja L. Schlarmann)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 8.4.2008 tekemästä päätöksestä (asia R 1124/2004-4), joka liittyy Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH:n ja Schwarzbräu GmbH:n väliseen mitättömyysmenettelyyn.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Schwarzbräu GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 223, 30.8.2008.


title: Asia T-359/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.7.2017 – Axel Springer v. EUIPO – Stiftung Warentest (TestBild) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin TestBild rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisemmat kansalliset kuviomerkit test — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Tavaroiden tai palvelujen samankaltaisuus — Merkkien samankaltaisuus — Tavaramerkin ominaispiirteisiin perustuva erottamiskyky — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               21.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 277/41

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.7.2017 – Axel Springer v. EUIPO – Stiftung Warentest (TestBild)
   (Asia T-359/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin TestBild rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisemmat kansalliset kuviomerkit test - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Tavaroiden tai palvelujen samankaltaisuus - Merkkien samankaltaisuus - Tavaramerkin ominaispiirteisiin perustuva erottamiskyky - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2017/C 277/60)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Axel Springer SE (Berliini, Saksa) (edustajat: asianajajat K. Hamacher ja G. Müllejans)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamies: D. Walicka)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Stiftung Warentest (Berliini) (edustajat: aluksi asianajajat R. Mann, J. Smid, T. Brach, H. Nieland ja A.-K. Kornrumpf, sittemmin asianajaja J. Smid)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 4.5.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 555/2015-4), joka koskee Stiftung Warentestin ja Axel Springerin välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston neljännen valituslautakunnan 4.5.2016 tekemä päätös (asia R 555/2015-4) kumotaan siltä osin kuin siinä on todettu, että tavaroiden ja palvelujen kansainvälistä luokitusta tavaramerkkien rekisteröimistä varten koskevan, 15.6.1957 tehdyn Nizzan sopimuksen, sellaisena kuin se on tarkistettuna ja muutettuna, mukaiseen luokkaan 16 kuuluvien tavaroiden ”painotuotteet, erityisesti kausijulkaisujen koenumerot, kuluttajatiedotteet, esitteet, luettelot, kirjat, sanomalehdet ja kausijulkaisut; neuvonta- ja opetusvälineet (paitsi laitteet)” osalta on olemassa sekaannusvaara.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Kukin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 296, 16.8.2016.


title: Asia T-448/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.6.2017 – Mr. Kebab v. EUIPO – Mister Kebap (Mr. KEBAB) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Mr. KEBAB rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi espanjalainen kuviomerkki MISTER KEBAP — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               21.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 277/43

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.6.2017 – Mr. Kebab v. EUIPO – Mister Kebap (Mr. KEBAB)
   (Asia T-448/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Mr. KEBAB rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi espanjalainen kuviomerkki MISTER KEBAP - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2017/C 277/63)
   Oikeudenkäyntikieli: slovakki

      Asianosaiset

      Kantaja: Mr. Kebab s. r. o. (Košice-Západ, Slovakia) (edustaja: L. Vojčík, asianajaja)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: A. Folliard-Monguiral ja R. Cottrellovú)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Mister Kebap, SL (Finestrat, Espanja)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 11.5.2006 tekemästä päätöksestä (asia R R 987/2015-2), joka koskee Mister Kebapin ja Mr. Kebabin välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Mr. Kebab s. r. o. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 383, 17.10.2016.


title: Asia C-375/03: Euroopan yhteisöjen komission 8.9.2003 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne

text:
C 251/8                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                        18.10.2003
–    Asetuksen 729/70 8 artiklan 2 kohdan rikkominen/virhe-             Rafael Pérez Escolarin 10.9.2003 tekemä valitus Euroopan
     ellinen soveltaminen, koska tosiseikkojen osalta on tehty          yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laa-
     virhe siltä osin kuin kyse on muotovirheiden tai puuttei-          jennetun neljännen jaoston asiassa T-41/01, Rafael Pérez
     den virheellisestä syyksilukemisesta.                              Escolar vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 25.6.2003
                                                                                antamasta tuomiosta
–    Olennaisen määräyksen rikkominen, koska perustelut ovat
     puutteelliset (EY:n perustamissopimuksen 253 artikla).                                      (Asia C-379/03 P)
                                                                                (2003/C 251/17)
                                                                        Rafael Pérez Escolar on valittanut 10.9.2003 Euroopan
                                                                        yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimm-
Euroopan yhteisöjen komission 8.9.2003 Luxemburgin                      äisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun nelj-ännen
          suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne                       jaoston asiassa T-41/01, Rafael Pérez Escolar vastaan
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio, 25.6.2003 antamasta tuo-
                          (Asia C-375/03)                               miosta. Valittajan edustajana on Fernando Moreno Pardo.
                          (2003/C 251/16)
                                                                        Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 8.9.2003
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin
                                                                        –    tutkii nyt esillä olevan valituskirjelmän sekä sen kopiot ja
suurherttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamies on W. Wils, pro-
                                                                             liitteet ja asianmukaisen menettelyn jälkeen tutkii nyt
sessiosoite Luxemburgissa.
                                                                             esillä olevan valituksen ja kumoaa ensimmäisen oikeus-
                                                                             asteen tuomioistuimen 25.6.2003 antaman tuomion
                                                                             siten, että se ottaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-               messa nostetun laiminlyöntikanteen tutkittavaksi ja, jos se
tuin                                                                         katsoo sen perustelluksi, ratkaisee asian itse toteamalla,
                                                                             että komissio on syyllistynyt laiminlyöntiin, koska se ei
                                                                             ole tehnyt päätöstä valittajan edustajan 23.2.1999
                                                                             tekemästä kantelusta, joka koski Espanjan hallintoviran-
1.   toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudat-                omaisten Banco Español de Crédito S.A.:lle ja Banco
     tanut Euroopan yhteisössä liikennöivien hyötyajoneuvojen                Santander S.A.:lle myöntämiä valtiontukia,
     teknisistä tienvarsitarkastuksista 6 päivänä kesäkuuta
     2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direk-
     tiivin 2000/30/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei
     ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen                     –    toissijaisesti, jos yhteisöjen tuomioistuin katsoo, ettei sen
     edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä             ole ratkaistava asiaa itse, palauttaa asian ensimmäisen
     ja koska se ei joka tapauksessa ole ilmoittanut niistä                  oikeusasteen tuomioistuimen ratkaistavaksi,
     komissiolle.
                                                                        –    joka tapauksessa velvoittaa Euroopan yhteisöjen komis-
2.   velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan                     sion korvaamaan kummastakin oikeudenkäynnistä aiheu-
     oikeudenkäyntikulut.                                                    tuneet oikeudenkäyntikulut.
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika on päättynyt           Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudelli-
10.8.2002.                                                              sen virheen katsoessaan, että valittajalla ei ollut asiavaltuutta
                                                                        nostaa laiminlyöntikannetta siitä, että komissio ei ollut lausu-
                                                                        nut sille tehdystä kantelusta. Ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                        mioistuin on katsonut, että asiavaltuuden määrittämiseksi
(1) EYVL L 203, 10.8.2000, s. 1.                                        laiminlyöntikanteen puitteissa EY 232 artiklassa tarkoitetut
                                                                        kriteerit ovat yhteneväiset EY 230 artiklassa nimenomaisesti
                                                                        määrättyjen kriteerien kanssa. Tämän äärimmäisen suppean


title: Asia T-274/11 P: Valitus, jonka Gaëtan Barthélémy Maxence Mioni on tehnyt 25.5.2011 virkamiestuomioistuimen asiassa F-28/10, Mioni v. komissio, 15.3.2011 antamasta tuomiosta

text:
               6.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 232/32

         Valitus, jonka Gaëtan Barthélémy Maxence Mioni on tehnyt 25.5.2011 virkamiestuomioistuimen asiassa F-28/10, Mioni v. komissio, 15.3.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia T-274/11 P)
   2011/C 232/57
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Gaëtan Barthélémy Maxence Mioni (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja L. Vogel)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan kokonaisuudessaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen toisen jaoston 15.3.2011 antaman riidanalaisen tuomion, joka on annettu tiedoksi 15.3.2011 päivätyllä kirjatulla kirjeellä ja jolla on hylätty valittajan 7.5.2010 nostama kanne;

               —

               velvoittamaan vastaaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan mukaisesti ja asian käsittelystä aiheutuneet välttämättömät kustannukset, erityisesti matka- ja oleskelukulut sekä edustajan palkkio työjärjestyksen 91 artiklan b alakohdan mukaisesti.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa kahteen valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste, joka perustuu siihen, että henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevaa 4 artiklaa on rikottu ja että virkamiestuomioistuimelle esitetty selvitysaineisto on otettu huomioon vääristyneellä tavalla. Valittaja katsoo, että virkamiestuomioistuin ei yhtäältä ole ottanut huomioon asiassa esitettyjä asiakirjoja nro 22, 23, 24 ja 25, kun se on katsonut tuomion 31 kohdassa, että valittajan oleskelua Ranskassa vuosina 1999–2000 ei voida samaistaa valittajan tahtoon siirtää etujensa keskuksen synnyinmaahansa ja että se on toisaalta tehnyt epäjohdonmukaisen arvion tavanomaisen asuinpaikan käsitteestä riidanalaisen tuomion 29, 31 ja 33 kohdassa.

               2)

               Toinen valitusperuste, joka perustuu siihen, että virkamiestuomioistuimessa esitetty selvitysaineisto on otettu huomioon vääristyneellä tavalla ja että perustelut ovat olleet puutteellisia siltä osin kuin virkamiestuomioistuin on perustellut myöhäistä ulkomaankorvauksen epäämistä ”valittajan ylioppilastutkinnon suorittamispaikkaa koskevalla epäselvyydellä”. Valittaja väittää, että virkamiestuomioistuin ei ole ottanut huomioon asiakirjaa nro 15 ja että se ei ole vastannut kanteen 31 kohtaan ja on näin ollen sen määrittämä tosiseikasto on ilmeisen paikkansapitämätön.


title: Asia F-64/14: Kanne 12.7.2014 – ZZ v. komissio

text:
               13.10.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 361/31

         Kanne 12.7.2014 – ZZ v. komissio
   (Asia F-64/14)
   2014/C 361/47
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja M.-A. Lucas)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Henkilöstö – Vaatimus sellaisen komission päätöksen kumoamiseksi, jolla kantaja jätettiin kutsumatta käännöskokeisiin EPSO-kilpailua AD/263/13 varten varallaololuettelon laatimiseksi italian kielen kääntäjistä

      Vaatimukset

               —

               19.11.2013 tehty päätös, jolla kantaja jätettiin kutsumatta käännöskokeisiin, on kumottava

               —

               2.4.2014 tehty päätös hylätä kantajan valitus on kumottava, jos tarpeen

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia F-149/12: Kanne 14.12.2012 — ZZ v. komissio

text:
               13.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/38

         Kanne 14.12.2012 — ZZ v. komissio
   (Asia F-149/12)
   2013/C 108/89
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen päätöksen kumoaminen, jonka mukaan kantajan työkyvyttömyyskorvauksesta pidätettiin 500 euroa vuoden 2012 huhtikuun ja kesäkuun välisenä aikana.

      Vaatimukset

               —

               on kumottava kantajan huhtikuun 2012 eläkelaskelmaan sisältyvä päätös pidättää hänen kyseisen kuukauden työkyvyttömyyskorvauksestaan 500 euroa

               —

               on kumottava kantajan toukokuun 2012 eläkelaskelmaan sisältyvä päätös pidättää hänen kyseisen kuukauden työkyvyttömyyskorvauksestaan 500 euroa

               —

               on kumottava kantajan kesäkuun 2012 eläkelaskelmaan sisältyvä päätös pidättää hänen kyseisen kuukauden työkyvyttömyyskorvauksestaan 500 euroa

               —

               siltä osin kuin on tarpeellista on kumottava päätökset, joilla on hylätty edellä mainituista päätöksistä tehdyt valitukset

               —

               vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle seuraavat summat: 500 euroa, johon on lisättävä 10 prosentin vuosittainen korko, joka lisätään vuosittain pääomaan, 1.5.2012 alkaen ja siihen päivään asti, kunnes summa maksetaan; 500 euroa, johon on lisättävä 10 prosentin vuosittainen korko, joka lisätään vuosittain pääomaan, 1.6.2012 alkaen ja siihen päivään asti, kunnes summa maksetaan; 500 euroa, johon on lisättävä 10 prosentin vuosittainen korko, joka lisätään vuosittain pääomaan, 1.7.2012 alkaen ja siihen päivään asti, kunnes summa maksetaan

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 5 päivänä lokakuuta 1999 asiassa C-251/97: Ranskan tasavalta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (EY:n perustamissopimuksen 92 artikla (josta on muutettuna tullut EY 87 artikla) – Tuen käsite – Sosiaaliturvamaksujen alentaminen vastineeksi niistä kustannuksista, joita yrityksille aiheutuu työaikajärjestelyjä ja työajan lyhentämistä koskevista työehtosopimuksista)

text:
C 6/4                    FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           8.1.2000
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                (asiamiehinään M. Dı́az-Llanos La Roche ja C. Gómez de la
                                                                          Cruz), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta kumoa-
                           (kuudes jaosto)                                maan Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR)
                                                                          tukiosastosta varainhoitovuonna 1993 rahoitettuja menoja
                     5 päivänä lokakuuta 1999                             koskevien jäsenvaltioiden tilien tarkastamisesta ja hyväksymi-
                                                                          sestä 23 päivänä huhtikuuta 1997 tehdyn komission päätöksen
asiassa C-308/95, Alankomaiden kuningaskunta vastaan                      97/333/EY (EYVL L 139, s. 30) osittain, yhteisöjen tuomiois-
                Euroopan yhteisojen komissio (1)                          tuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-
                                                                          johtaja P. J. G. Kapteyn sekä tuomarit G. Hirsch ja J. L. Murray
(Euroopan aluekehitysrahasto – Hankkeet, joiden rahoituk-
                                                                          (esittelevä tuomari), julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: apulaiskir-
seen EAKR osallistuu – Päätös hankkeen saattamisesta
                                                                          jaaja H. von Holstein, on antanut 5.10.1999 tuomion, jonka
                             päätökseen)
                                                                          tuomiolauselma on seuraava:
                            (2000/C 6/06)
                                                                          1. Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR)
                                                                               tukiosastosta varainhoitovuonna 1993 rahoitettuja menoja kos-
                     (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                           kevien jäsenvaltioiden tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä
                                                                               23 päivänä huhtikuuta 1997 tehty komission päätös
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan                 97/333/EY kumotaan siltä osin kuin siinä ei hyväksytä
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                    EMOTR:n lopullisesti vastattavaksi 58 804 012 ESP:n
                                                                               määrää, joka vastaa Espanjan kuningaskunnan sitrushedelmien
Asiassa C-308/95, Alankomaiden kuningaskunta (asiamie-                         jalostustoimenpiteistä rahallisena korvauksena maksamaa
hinään J. S. van den Oosterkamp ja M. A. Fierstra) vastaan                     määrää.
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään E. Mennens
ja P. Oliver), jossa kantaja vaatii kumottavaksi komission                2. Kanne hylätään muilta osin.
28.7.1995 päivättyä kirjettä, joka koskee sellaisten hankkeiden
saattamista päätökseen, joiden rahoittamiseen Euroopan alue-              3. Kukin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
kehitysrahasto on osallistunut, yhteisöjen tuomioistuin (kuu-
des jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
P. J. G. Kapteyn sekä tuomarit G. Hirsch, J. L. Murray (esittelevä        (1) EYVL C 271, 6.9.1997.
tuomari), H. Ragnemalm ja R. Schintgen, julkisasiamies: A. La
Pergola, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut
5.10.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
1. Kanne jätetään tutkimatta.
2. Alankomaiden kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeu-
     denkäyntikulut.                                                               YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(1) EYVL C 299, 11.11.1995.                                                                   5 päivänä lokakuuta 1999
                                                                          asiassa C-251/97: Ranskan tasavalta vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio(1)
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                (EY:n perustamissopimuksen 92 artikla (josta on muutettu-
                                                                          na tullut EY 87 artikla) – Tuen käsite – Sosiaaliturvamaksu-
                           (kuudes jaosto)                                jen alentaminen vastineeksi niistä kustannuksista, joita
                                                                          yrityksille aiheutuu työaikajärjestelyjä ja työajan lyhentä-
                     5 päivänä lokakuuta 1999
                                                                                mistä koskevista työehtosopimuksista)
asiassa C-240/97, Espanjan kuningaskunta vastaan Euroo-
                    pan yhteisöjen komissio (1)                                                      (2000/C 6/08)
(EMOTR – Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen – Varain-
hoitovuosi 1993 – Voin ja naudanlihan vientituet – Sitrushe-                                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
          delmien jalostustoimenpiteitä koskevat tuet)
                            (2000/C 6/07)                                 (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                     (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                                                                          Asiassa C-251/97, Ranskan tasavalta (asiamiehinään K. Rispal-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen          Bellanger ja G. Mignot), vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                     (asiamiehenään G. Rozet), jossa kantaja vaatii, yhteisöjen
                                                                          tuomioistuinta kumoamaan Ranskan tekstiili-, vaatetus-,
Asiassa C-240/97, Espanjan kuningaskunta (asiamiehenään                   nahka- ja kenkäteollisuuden aloilla myöntämästä tuesta
S. Ortiz Vaamonde) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio                   9 päivänä huhtikuuta 1997 tehdyn komission päätöksen
 ---pagebreak--- 8.1.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                 C 6/5
97/811/EY (EYVL L 334, s. 25), yhteisöjen tuomioistuin,                 toimien kokoonpanossa: toisen jaoston puheenjohtaja
toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias,           G. Hirsch (esittelevä tuomari), joka hoitaa kuudennen jaoston
jaostojen puheenjohtajat P. J. G. Kapteyn ja G. Hirsch (esittelevä      puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit J. L. Murray ja
tuomari) sekä tuomarit J. C. Moitinho de Almeida, C. Gulmann,           R. Schintgen, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: apulaiskirjaaja
J. L. Murray, L. Sevón, M. Wathelet ja R. Schintgen, julkisasia-       H. von Holstein, on antanut 5.10.1999 tuomion, jonka
mies: N. Fennelly, kirjaaja: R. Grass, on antanut 5.10.1999             tuomiolauselma on seuraava:
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                        1. Jäsenvaltioilla oli jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön
1. Kanne hylätään.                                                           yhdenmukaistamisesta – yhteisen arvonlisäverojärjestelmän ra-
                                                                             kenne ja yksityiskohtaiset soveltamissäännöt – 11 päivänä
2. Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-                 huhtikuuta 1967 annetun toisen neuvoston direktiivin
     kulut.                                                                  67/228/ETY 11 artiklan 4 kohdan perusteella oikeus ottaa
                                                                             käyttöön tai pitää voimassa ja jäsenvaltioilla on jäsenvaltioiden
(1) EYVL C 295, 27.9.1997.                                                   liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen
                                                                             arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste –
                                                                             17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston
                                                                             direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 6 kohdan perusteella
                                                                             oikeus pitää voimassa yleisiä rajoituksia sellaisten autojen oston
                                                                             yhteydessä maksettavan arvonlisäveron vähennysoikeuteen, joita
                                                                             verovelvollinen käyttää verollisiin liiketoimiinsa, vaikka
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                             –    kyseiset autot olisivat asianomaisen verovelvollisen liiketoi-
                          (kuudes jaosto)                                         minnan harjoittamisen kannalta välttämätön väline tai
                   5 päivänä lokakuuta 1999                                  –    asianomainen verovelvollinen ei voisi tietyssä tapauksessa
                                                                                käyttää kyseisiä autoja omiin tarpeisiinsa.
asiassa C-305/97 (Court of Appealin (England & Wales)
                                                                        2. Kuudennen direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 6 kohtaa on
esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Royscot Leasing Ltd ja
                                                                             tulkittava siten, että jäsenvaltiot voivat pitää voimassa kyseisen
Royscot Industrial Leasing Ltd, Allied Domecq plc ja T. C.
                                                                             kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetut arvonlisäveron vähen-
Harrison Group Ltd vastaan Commissioners of Customs
                                                                             nysoikeuden rajoitukset, vaikka neuvosto ei ole ennen ensimmäi-
                            & Excise (1)
                                                                             sessä alakohdassa säädetyn määräajan päättymistä päättänyt,
                                                                             mitkä kustannukset eivät oikeuta arvonlisäveron vähentämiseen.
(Arvonlisävero – Toisen arvonlisäverodirektiivin 11 artiklan
1 ja 4 kohta – Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 17 artik-
lan 2 ja 6 kohta – Vähennysoikeus – Vähennysoikeuden                    (1) EYVL C 318, 18.10.1997.
rajoittaminen ennen kuudetta arvonlisäverodirektiiviä anne-
                tuilla kansallisilla säännöksillä)
                           (2000/C 6/09)
                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                                    (kuudes jaosto)
             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                5 päivänä lokakuuta 1999
Asiassa C-305/97, jonka Court of Appeal (England & Wales)
(Yhdistynyt kuningaskunta) on saattanut EY:n perustamissopi-            asiassa C-327/97 P, Christos Apostolidis ym. vastaan
muksen 177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla                             Euroopan yhteisöjen komissio (1)
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan-
sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Royscot           (Muutoksenhaku – Palkkaus – Korjauskerroin – Ensimmäi-
Leasing Ltd ja Royscot Industrial Leasing Ltd, Allied Domecq             sen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion täytäntöönpano)
plc ja T. C. Harrison Group Ltd vastaan Commissioners of
Customs & Excise ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden liikevaih-                                         (2000/C 6/10)
toverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteisen arvon-
lisäverojärjestelmän rakenne ja yksityiskohtaiset sovelta-
missäännöt – 11 päivänä huhtikuuta 1967 annetun toisen                                       (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
neuvoston direktiivin 67/228/ETY (EYVL 1967, 71, s. 1303)
11 artiklan 4 kohdan ja jäsenvaltioiden liikevaihtovero-
lainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäve-              (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
rojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste –                                      tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston
direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 17 artiklan                   Asiassa C-327/97 P, Christos Apostolidis ym., Euroopan
6 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto),          yhteisöjen komission virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt,


title: Asia T-540/08: Kanne 12.12.2008 — Esso ym. v. komissio

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/56

         Kanne 12.12.2008 — Esso ym. v. komissio
   (Asia T-540/08)
   (2009/C 44/98)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: Esso Société Anonyme Francaise (Courbevoie, Ranska), Esso Deutschland GmbH (Hampuri, Saksa), ExxonMobil Petroleum and Chemical BVBA (Antwerpen, Belgia), Exxon Mobil Corp. (Irving, Yhdysvallat) (edustajat: lawyers R. Snelders, R. Subiotto, L.-P. Rudolf, M. Piergiovanni)

      Vastaajat: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               EY 81 artiklan mukaisesta soveltamismenettelystä 1.10.2008 tehty komission päätös (asia COMP/39.181 — kynttilävahat) on osittain kumottava

               —

               tuossa päätöksessä kantajille määrättyä sakkoa on alennettava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajat vaativat, että EY 81 artiklan mukaisesta soveltamismenettelystä 1.10.2008 tehty komission päätös K(2008) 5476 lopullinen (asia COMP/39.181 — kynttilävahat) (jäljempänä riitautettu päätös) on osittain kumottava ja että heillä määrättyjä sakkoja alennetaan.
   Kantajat esittävät vaatimustensa tueksi kaksi pääasiallista kanneperustetta seuraavasti:
   Ensimmäisessä kanneperusteessa kantajat väittävät, että riitautetussa päätöksessä on oikeudellinen virhe, koska Esso Société Anonyme Francaisen sakon laskenta on siinä perustettu laskentatapaan, joka ei vastaa sitä kiistatonta tosiasiaa, ettei Exxonin parafiinivahaliiketoiminnassa ennen Exxonin ja Mobilin fuusiota osallistuttu rikkomiseen. Kantajat väittävät, että riitautetussa päätöksessä Essoa sakotetaan aivan kuin Exxon olisi osallistunut rikkomiseen seitsemänä vuotena ennen fuusiota, vaikka riitautetussa päätöksessä myönnetään, ettei se näin tehnyt. Tästä seuraa, että riitautetussa päätöksessä yliarvioidaan Esson suhteellinen osuus rikkomiseen ja että sillä loukataan yhdenvertaisuus- ja suhteellisuusperiaatteita sekä asetuksen (EY) N:o 1/2003 (1) 23 artiklan 3 kohtaa ja sakkojen laskennasta vuonna 2006 annettuja suuntaviivoja (2).
   Toisessa kanneperusteessaan kantajat väittävät, että riitautetussa päätöksessä on oikeudellinen virhe, kun siinä todetaan, että kantajien osallistuminen rikkomiseen parafiinivahan osalta päättyi vasta marraskuussa 2003. Kantajat väittävät erityisesti, että riitautetulla päätöksellä ei täytetä komission todistustaakkaa siltä osin, kuin se oli näytettävä toteen se, miten pitkään kantajat osallistuivat rikkomiseen parafiinivahan osalta. Lisäksi kantajat väittävät, että riitautetussa päätöksessä ei ole onnistuttu tekemään oikeita johtopäätöksiä siitä riidattomasta tosiseikasta, etteivät kantajat osallistuneet mihinkään 27. ja 28.2.2003 pidettyihin teknisiin kokouksiin, eikä niille ilmoitettu niiden tuloksista.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003 L 1, s. 1).

      (2)  Komission tiedonanto sakkojen määräämättä jättämisestä tai lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa (EYVL 1997 C 207, s. 4).


title: Asia C-34/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal du travail de Bruxelles (Belgia) on esittänyt 26.1.2009 – Gerardo Ruiz Zambrano v. Office national de l’emploi (ONEM)

text:
               18.4.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 90/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal du travail de Bruxelles (Belgia) on esittänyt 26.1.2009 – Gerardo Ruiz Zambrano v. Office national de l’emploi (ONEM)
   (Asia C-34/09)
   2009/C 90/15
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal du travail de Bruxelles

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Gerardo Ruiz Zambrano

      Vastaaja: Office national de l’emploi (ONEM)

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Myönnetäänkö Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 12, 17 ja 18 artiklan yhdessä tai useammassa määräyksessä, luettuna erikseen tai yhdessä, unionin kansalaiselle oikeus oleskella sen jäsenvaltion alueella, jonka kansalainen tämä henkilö on, riippumatta siitä, onko hän ennen tätä käyttänyt oikeuttaan liikkua vapaasti jäsenvaltioiden alueella?

               2)

               Onko Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 12, 17 ja 18 artiklaa, luettuna yhdessä Euroopan perusoikeuskirjan (jonka Euroopan neuvosto hyväksyi Nizzassa 7.12.2000 ja jonka nykyinen versio julkaistiin EUVL:ssä 2007, C 303) 21, 24 ja 34 artiklan kanssa, tulkittava siten, että niissä unionin jokaiselle kansalaiselle taattu oikeus liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella ilman kansalaisuuteen perustuvaa syrjintää merkitsee silloin, kun tämä kansalainen on alaikäinen pieni lapsi, joka on riippuvainen sukulaisesta takenevassa polvessa, joka on kolmannen maan kansalainen, että kyseiselle lapselle on myönnettävä oleskeluoikeus sen jäsenvaltion alueella, jossa hän oleskelee ja jonka kansalainen hän on, riippumatta siitä, onko hän itse tai laillisen edustajansa välityksellä aikaisemmin käyttänyt liikkumisvapautta, ja tälle oleskeluoikeudelle annettava tehokas vaikutus, jonka välttämättömyys on tunnustettu yhteisön oikeuskäytännössä (asia C-200/02, Chen ym., tuomio 19.10.2004), myöntämällä kolmannen maan kansalaiselle, joka on lapsen sukulainen takenevassa polvessa ja jonka huollettavana kyseinen lapsi on ja jolla on riittävät varat ja sairausvakuutus, johdettu oleskeluoikeus, joka on oikeus, josta tämä sama kolmannen maan kansalainen nauttisi, jos alaikäinen lapsi, joka on hänestä riippuvainen, olisi unionin kansalainen, jolla ei ole sen jäsenvaltion kansalaisuutta, jossa hän oleskelee?

               3)

               Onko Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 12, 17 ja 18 artiklaa, luettuna yhdessä perusoikeuskirjan 21, 24 ja 34 artiklan määräysten kanssa, tulkittava siten, että alaikäisen lapsen, joka on sen jäsenvaltion kansalainen, jonka alueella hän oleskelee, oleskeluoikeuden on merkittävä sitä, että tämän lapsen sukulaiselle takenevassa polvessa, joka on kolmannen maan kansalainen ja josta kyseinen lapsi on riippuvainen ja joka täyttää – ellei jäsenvaltion, jossa tämä sukulainen oleskelee, kansallisissa säännöksissä edellytettäisi työlupaa – vaatimuksen riittävistä varoista ja sairausvakuutuksesta palkatun työn tekemisen johdosta, jonka perusteella hän kuuluu kyseisen jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmään, on myönnettävä vapautus työlupavelvollisuudesta, jotta tämän lapsen oleskeluoikeuteen liittyy tehokas vaikutus, joka on yhteisön oikeuskäytännössä (asia C-200/02, Chen ym., tuomio 19.10.2004) tunnustettu alaikäisen lapsen hyväksi, joka on unionin kansalainen ja toisen jäsenvaltion kansalainen kuin sen, jossa hän oleskelee sellaisen sukulaisen takenevassa polvessa huollettavana, joka on kolmannen maan kansalainen?


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 21 päivänä maaliskuuta 2002 asiassa C-36/00, Espanjan kuningaskunta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valtiontuet – Asetus (EY) N:o 1013/97 – Julkisille telakoille myönnettävä tuki – Espanjan valtion omistamille telakoille myönnettyjen tukien toteaminen yhteismarkkinoille soveltuviksi – Ehtojen noudattamatta jättäminen – Takaisinperiminen)

text:
C 118/10                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          18.5.2002
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (kuudes jaosto)
                          (kuudes jaosto)
                                                                                14 päivänä maaliskuuta 2002
                 21 päivänä maaliskuuta 2002
                                                                        asiassa C-161/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Saksan liittotasavalta (1)
asiassa C-36/00, Espanjan kuningaskunta vastaan Euroo-
                                                                        (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
                   pan yhteisöjen komissio (1)
                                                                        vi 91/676/ETY – Pilaantuminen – Vesien suojeleminen –
                                                                                Nitraatit)
(Valtiontuet – Asetus (EY) N:o 1013/97 – Julkisille telakoille
myönnettävä tuki – Espanjan valtion omistamille telakoille                                         (2002/C 118/14)
myönnettyjen tukien toteaminen yhteismarkkinoille soveltu-
viksi – Ehtojen noudattamatta jättäminen – Takaisinperimi-                                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                               nen)
                                                                        (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                         (2002/C 118/13)
                    (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                      Asiassa C-161/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
                                                                        nään G. zur Hausen) vastaan Saksan liittotasavalta (asiamiehi-
                                                                        nään W. D. Plessing ja B. Muttelsee-Schön), jota tukevat
                                                                        Espanjan kuningaskunta (asiamiehenään S. Ortiz Vaamonde),
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen        ja Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehinään V. Konings-
             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                    berger ja H. van den Oosterkamp), jossa kantaja vaatii yhteisö-
                                                                        jen tuomioistuinta toteamaan, että Saksan liittotasavalta ei
                                                                        ole noudattanut vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin
                                                                        olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta 12 päivänä
                                                                        joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY
                                                                        (EYVL L 375, s. 1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
Asiassa C-161/00, Espanjan kuningaskunta (asiamiehenään                 toteuttanut kaikkia direktiivin 5 artiklan 4 kohdan a alakohdan
S. Ortiz Vaamonde) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio                 ja liitteessä III olevan 2 kohdan mukaisten velvoitteiden
(asiamiehinään J. Guerra Fernández ja K.-D. Borchardt), jossa          noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä, yhteisöjen tuo-
kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan valtion-             mioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
tuesta, jonka Espanja on toteuttanut valtion omistamien                 puheenjohtaja F. Macken (esittelevä tuomari) sekä tuomarit
telakoiden hyväksi, 26 päivänä lokakuuta 1999 tehdyn komis-             N. Colneric, C. Gulmann, R. Schintgen ja V. Skouris, julkisasia-
sion päätöksen 2000/131/EY (EYVL 2000, L 37, s. 22),                    mies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: R. Grass, on antanut 14.3.2002
yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpa-              tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
nossa: jaoston puheenjohtaja F. Macken (esittelevä tuomari)
sekä tuomarit N. Colneric, C. Gulmann, R. Schintgen ja
V. Skouris, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: osastopääl-       1)    Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut vesien suojelemisesta
likkö D. Louterman-Hubeau, on antanut 21.3.2002 tuomion,                      maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pi-
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                             laantumiselta 12 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston
                                                                              direktiivin 91/676/ETY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei
                                                                              ole antanut kaikkia direktiivin 5 artiklan 4 kohdan a alakohdan
                                                                              ja liitteessä III olevan 2 kohdan noudattamisen edellyttämiä
1)    Kanne hylätään.                                                         lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
                                                                        2)    Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
2)    Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeuden-                kulut.
      käyntikulut.
                                                                        3)    Espanjan kuningaskunta ja Alankomaiden kuningaskunta
                                                                              vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
(1) EYVL C 147, 27.5.2000.
                                                                        (1) EYVL C 192, 8.7.2000.


title: Asia C-298/00 P: Italian tasavallan 3.8.2000 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen laajennetun jaoston yhdistetyissä asioissa T-298/97, T-312/97, T-313/97, T-315/97, T-600/97–T-607/97, T-1/98, T-3/98–T–6/98 ja T-23/98, Alzetta Mauro ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, väliintulĳana kantajan puolella Italian tasavalta, 15.6.2000 antamasta tuomiosta

text:
C 285/4                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        7.10.2000
b)     velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-                T-298/97, T-312/97, T-313/97, T-315/97, T-600/97–
       kulut.                                                                  T-607/97, T-1/98, T-3/98–T-6/98 ja T-23/98 tekemän
                                                                               päätöksen,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      2.    toissijaisesti kumoaa saman päätöksen siltä osin kuin
                                                                               siinä velvoitetaan palauttamaan tuet korkoineen, ja
Italian lain nro 82/1963 32 §:n d kohdassa säädetään maksusta
                                                                         3.    velvoittaa komission korvaamaan valittajan oikeuden-
Genovan, Napolin ja Triesten satamissa maihinnousevilta ja
                                                                               käyntikulut.
laivaan nousevilta matkustajilta perittävän maksun riippumatta
siitä, saapuvatko matkustajat toisen jäsenvaltion vai yhteisön
ulkopuolisen valtion satamista tai ovatko ne matkalla niihin,
vaikka kahden kotimaisen sataman välillä tapahtuvan kuljetuk-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
sen yhteydessä ei peritä tällaista maksua.
                                                                         Ensimmäisenä perusteena on, että toimenpide on virheellisesti
Tämä ilmeinen ero verotuskäytännössä vaikuttaa merkittävästi
                                                                         luokiteltu ”uudeksi” tueksi ja että ensimmäisen oikeusasteen
alan taloudellisten toimijoiden suorittamaan palvelujen vapaa-
                                                                         tuomioistuimen tuomio on puutteellisesti perusteltu. Tuet,
seen tarjoamiseen ja on siten ilmeinen matkustajien merikulje-
                                                                         joita on annettu Friuli-Venezia Giulian alueelle ja jotka perustu-
tuspalvelujen vapauden rajoitus, joka on asetuksen (ETY)
                                                                         vat vuosien 1981 ja 1985 lakeihin, ei voida pitää ”uusina”,
N:o 4055/86 1 artiklan 1 kohdan nojalla kielletty.
                                                                         vaikka ne onkin otettu käyttöön vasta asetuksen (ETY)
                                                                         N:o 1018/68 (1) voimaantulon jälkeen. Kyseisellä asetuksella
                                                                         kansainvälisten maanteiden tavarakuljetusten markkinat avat-
(1) EYVL L 378, 31.12.1986, s. 1.                                        tiin kilpailulle, sillä alaa ei tätä ennen voitu pitää vielä täysin
                                                                         vapaana. Nämä tuet eivät myöskään ole vaikuttaneet yhteisön
                                                                         sisäiseen kaupankäyntiin eivätkä ne voineet vaikuttaa kilpai-
                                                                         luun, ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antaman
                                                                         tuomion nämä kohdat ovat puutteellisesti perusteltuja.
                                                                         Toinen peruste koskee luottamuksensuojan periaatteen ja
                                                                         kohtuullisuusperiaatteen loukkaamista. Ensimmäisen oikeus-
                                                                         asteen tuomioistuimen tuomiossa Italialle esitetty velvollisuus
Italian tasavallan 3.8.2000 tekemä valitus Euroopan yhtei-               periä takaisin kansainvälisille maantiekuljetuksille 1.7.1990
söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljän-                    myönnetyt tuet on edellä mainittujen periaatteiden vastaista
nen laajennetun jaoston yhdistetyissä asioissa T-298/97,                 erityisesti siksi että komissio on aloittanut menettelyn tukien
T-312/97, T-313/97, T-315/97, T-600/97–T-607/97, T-1/98,                 riitauttamiseksi vasta marraskuussa 1995. Päätöksen noudatta-
T-3/98–T–6/98 ja T-23/98, Alzetta Mauro ym. vastaan                      minen aiheuttaisi myös vakavia työllisyyteen ja sosiaalisiin
Euroopan yhteisöjen komissio, väliintulijana kantajan                    kysymyksiin liittyviä kriisejä.
 puolella Italian tasavalta, 15.6.2000 antamasta tuomiosta
                         (Asia C-298/00 P)                               (1) EYVL L 175, 23.7.1968, s. 13.
                          (2000/C 285/08)
Italian tasavalta on valittanut 3.8.2000 Euroopan yhteisöjen
tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
teen tuomioistuimen neljännen laajennetun jaoston yhdiste-
tyissä asioissa T-298/97, T-312/97, T-313/97, T-315/97,
T-600/97–T-607/97, T-1/98, T-3/98–T-6/98 ja T-23/98, Al-
zetta Mauro ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 7.8.2000 Ranskan tasaval-
väliintulijana kantajan puolella Italian tasavalta, 15.6.2000
                                                                                taa vastaan nostama kanne
antamasta tuomiosta. Valittajan edustaja on professori Umber-
to Leanza, avustajanaan valtionasiamies Giacomo Aiello, pro-
sessiosoite Luxemburgissa Italian suurlähetystö, 5 rue Marie-                                       (Asia C-302/00)
Adélaide.
                                                                                (2000/C 285/09)
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
1.     kumoaa kokonaisuudessaan ensimmäisen oikeusasteen                 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 7.8.2000 Euroo-
       tuomioistuimen (neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa             pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa


title: Asia T-117/08: Kanne 11.3.2008 — Italia v. komissio ja ETSK

text:
               9.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 116/26

         Kanne 11.3.2008 — Italia v. komissio ja ETSK
   (Asia T-117/08)
   (2008/C 116/48)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamies: valtionasiamies P. Gentili)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitea
   Vaatimukset

               —

               Italian tasavalta on riitauttanut Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa seuraavat ETSK:n julkaisemat toimet:

                           1)

                           avointa virkaa koskeva ilmoitus N:o 73/07, joka koski Euroopan talous- ja sosiaalikomitean pääsihteerin virkaa, ja joka julkaistiin 28.12.2007 Euroopan unionin virallisessa lehdessä C 316 A ainoastaan englanniksi, ranskaksi ja saksaksi;

                           2)

                           avointa virkaa koskevan ilmoituksen oikaisu, joka julkaistiin 30.1.2008 Euroopan unionin virallisessa lehdessä C 25 A ainoastaan englanniksi, ranskaksi ja saksaksi.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-156/07, Espanja vastaan komissio (1).
   Asiassa vedotaan erityisesti asetuksen N:o 1/58 ja EY:n perustamissopimuksen 290 artiklan rikkomiseen puuttuvan toimivallan osalta sekä EY:n perustamissopimuksen 12 artiklan, perusoikeuskirjan 22 artiklan, Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan ja henkilöstösääntöjen virkamiehiä koskevien määräysten rikkomiseen samoin kuin perustelujen puuttumiseen ja harkintavallan väärinkäyttöön.

      (1)  EUVL C 140, 23.6.2007, s. 42.


title: Asia T-530/11: Kanne 7.10.2011 — Chivas v. SMHV — Glencairn Scotch Whisky (CHIVALRY)

text:
               10.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 362/19

         Kanne 7.10.2011 — Chivas v. SMHV — Glencairn Scotch Whisky (CHIVALRY)
   (Asia T-530/11)
   2011/C 362/29
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Chivas Holdings (IP) Ltd (Renfrewshire, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja A. Carboni)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Glencairn Scotch Whisky Co. Ltd (Glasgow, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 14.7.2011 asiassa R 2334/2010-1 tekemä päätös on kumottava ja hakemus on palautettava SMHV:lle sen käsittelyn jatkamiseksi

               —

               vastaaja ja mahdolliset väliintulijat on velvoitettava vastaamaan tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvista ja valituslautakunnassa käydystä menettelystä aiheutuneista oikeudenkäyntikuluistaan sekä korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”CHIVALRY” luokkiin 33, 35 ja 41 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — Yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 6616593

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Luokkaan 33 kuuluvia tavaroita varten rekisteröityä kuviomerkkiä ”CHIVALRY” koskeva Yhdistyneen kuningaskunnan tavaramerkkirekisteröinti nro 1293610; luokkaan 33 kuuluvia tavaroita varten rekisteröityä kuviomerkkiä ”CHIVALRY SPECIAL RESERVE SCOTCH WHISKY” koskeva Yhdistyneen kuningaskunnan tavaramerkkirekisteröinti nro 2468527; rekisteröimätön Yhdistyneen kuningaskunnan sanamerkki ”CHIVALRY”, jota on käytetty elinkeinotoiminnassa ”Whiskyä” varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hyväksyttiin osittain

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, 76 artiklan 1 kohtaa ja 75 artiklaa on rikottu, sillä valituslautakunta (i) teki virheellisen tosiseikkoja koskevan toteamuksen merkityksellisen yleisön ominaisuuksista esittämättä perusteita mainitulle toteamukselle, (ii) vaihtoehtoisesti perusteeseen (i) nähden katsottuaan, että merkityksellinen kuluttaja on ”erityisen bränditietoinen ja brändiuskollinen”, jätti virheellisesti ottamatta huomioon, että nämä ominaisuudet lisäävät merkityksellisen kuluttajan tarkkaavaisuutta ja siten vähentävät sekaannusvaaran todennäköisyyttä, (iii) ei ottanut huomioon unionin tuomioistuimen luomia soveltamisohjeita ja käytti merkkien vertailussa väärää lähestymistapaa, (iv) määritti virheellisesti sanamerkin ”CHIVALRY” aikaisemman tavaramerkin visuaalisesti hallitsevaksi osatekijäksi ja päätteli virheellisesti, että muilla kuvioista ja sanoista muodostuvilla osatekijöillä on toissijainen tehtävä, (v) katsoi virheellisesti, että merkkien lausuntatavan vertailu voidaan suorittaa samalla tavalla kuin visuaalinen vertailu ja (vi) arvioi sekaannusvaaran todennäköisyyden virheellisesti.


title: Asia T-167/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.12.2012 — Evropaïki Dynamiki v. komissio (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Hintapyynnöt — Kieltäytyminen asiakirjan luovuttamisesta — Kumoamiskanne — Kanteen nostamisen määräaika — Määräajan alkamisajankohta — Tutkittavaksi ottaminen — Euroopan unionin talouspolitiikan suojaa koskeva poikkeus — Kolmannen taloudellisten etujen suojaa koskeva poikkeus — Yleisen edun suojaa yleisen turvallisuuden alalla koskeva poikkeus — Perusteluvelvollisuus)

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/40

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.12.2012 — Evropaïki Dynamiki v. komissio
   (Asia T-167/10) (1)

   (Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Hintapyynnöt - Kieltäytyminen asiakirjan luovuttamisesta - Kumoamiskanne - Kanteen nostamisen määräaika - Määräajan alkamisajankohta - Tutkittavaksi ottaminen - Euroopan unionin talouspolitiikan suojaa koskeva poikkeus - Kolmannen taloudellisten etujen suojaa koskeva poikkeus - Yleisen edun suojaa yleisen turvallisuuden alalla koskeva poikkeus - Perusteluvelvollisuus)
   2013/C 26/75
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat N. Korogiannakis ja M. Dermitzakis)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Manhaeve ja C. ten Dam)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä komission 27.1.2010 tekemän päätöksen evätä oikeus tutustua hintapyyntöihin, jotka koskivat tarjouspyynnön DIGIT/PO/2005/113 — ESP DESIS (EUVL 2005/S 252-248566) erää 3 A, kumoamisvaatimus ja toisaalta komission 11.3.2010 tekemän päätöksen evätä oikeus tutustua hintapyyntöihin, jotka koskivat edellä mainitun tarjouspyynnön kaikkia muita eriä, kaikkia tarjouspyyntöjen DI/0005 ESP (EYVL 2001/S 53-036539) ja ADMIN/DI/2/PO/2003/192 ESP-DIMA (EYVL 2003/S 249-221337) eriä sekä puitesopimusta BUDG/0101, kumoamisvaatimus.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan komission 27.1.2010 tekemä päätös evätä oikeus tutustua hintapyyntöihin, jotka koskivat tarjouspyynnön DIGIT/PO/2005/113 — ESP DESIS erää 3 A, kumotaan.

               2)

               Euroopan komission 11.3.2010 tekemä päätös evätä oikeus tutustua hintapyyntöihin, jotka koskivat edellä mainitun tarjouspyynnön kaikkia muita eriä, kaikkia tarjouspyyntöjen DI/0005 ESP ja ADMIN/DI/2/PO/2003/192 ESP-DIMA eriä sekä puitesopimusta BUDG/0101, kumotaan.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 161, 19.6.2010.