title: Asia T-311/02: Vitaly Lissotschenkon ja Joachim Hentzen 10.10.2002 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
C 305/28                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         7.12.2002
Lisäksi kantaja kohdistaa moitteita koron vahvistamiseen.               oli 18. maaliskuuta 2002. Komissio antoi tämän avointa virkaa
Kantaja vetoaa maksuajan pidentämiseen ja luottamuksensuo-              koskevan ilmoituksen tiedoksi henkilökunnalleen 14.3.2002.
jaan sekä lainvastaiseen lainkäyttöön. Yhtiön mukaan komissio           Tässä tiedonannossa mainittiin hakemusten viimeiseksi jättö-
ei ole tarvitsemansa päätöksentekoajan osalta kertonut vaati-           päiväksi 2. huhtikuuta 2002.
vansa tältä ajalta korkeampaa korkoa. Tästä huolimatta komis-
sio ilmoitti luopuvansa täytäntöönpanotoimista oman päätök-
sentekonsa ajaksi. Kantaja pitää komission päätöstä tältä osin          Kantaja jätti hakemuksensa neuvoston paikanhakuilmoituk-
ristiriitaisena.                                                        sessa esitetyn määräajan päätyttyä mutta ennen komission
                                                                        tiedonannossa mainitun määräajan päättymistä. Neuvosto jätti
                                                                        kantajan hakemuksen tutkimatta.
( 1) Kantaja haki muutosta tähän päätökseen (asia T-239/01, SGL
     Carbon v. komissio; EYVL 2002, C 3, s. 34).
                                                                        Kanteensa tueksi kantaja vetoaa hyvän hallinnon periaatteen
                                                                        loukkaamiseen. Kantajan mukaan Euroopan yhteisön kaltai-
                                                                        sessa yhtenäisessä hallinnossa ja oikeushenkilössä ei voida
                                                                        tehdä ristiriitaisia päätöksiä. Lisäksi kantaja väittää, että komis-
                                                                        sion tiedonannon kaltainen viimeisin tai yksityiskohtaisin
                                                                        toimenpide on etusijalla. Hyvän hallinnon periaate merkitsee
                                                                        kantajan mielestä myös sitä, että on sovellettava kantajan
Athanassios Theodorakisin 30.9.2002 Euroopan unionin                    kannalta asianmukaisinta tulkintaa.
               neuvostoa vastaan nostama kanne
                                                                        Lisäksi kantaja vetoaa henkilöstösääntöjen 29 artiklan
                          (Asia T-310/02)
                                                                        1 kohdan sekä henkilöstösääntöjen liitteessä III olevan 1 artik-
                                                                        lan 3 kohdan rikkomiseen siltä osin kuin kaikilla mahdollisilla
                          (2002/C 305/59)                               hakijoilla ei ollut samaa määräaikaa riippumatta siitä, mihin
                                                                        toimielimeen he kuuluivat.
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                        Sitä paitsi neuvoston paikanhakuilmoituksessa esitetyn mää-
                                                                        räajan soveltaminen on johtanut syrjintään neuvoston ja
                                                                        komission virkamiesten sekä mahdollisesti myös muiden toi-
Athanassios Theodorakis, kotipaikka Uccle (Belgia), on nosta-           mielinten virkamiesten välillä, sillä neuvoston virkamiehillä
nut 30.9.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen              oli pisin määräaika. Lopuksi kantaja vetoaa harkintavallan
tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vas-                väärinkäyttöön.
taan. Kantajan edustajana on asianajaja Spyros A. Pappas.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
–      kumoaa nimittävän viranomaisen 10.7.2002 tekemän
       päätöksen, jossa vastattiin kantajan 24.5.2002 tekemään
       valitukseen;
                                                                        Vitaly Lissotschenkon ja Joachim Hentzen 10.10.2002
–      kumoaa neuvoston nimittävän viranomaisen päätöksen               sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja
       neuvoston ulkosuhteiden pääosaston pääjohtajan nimit-                             mallit) vastaan nostama kanne
       tämisestä ja velvoittaa aloittamaan valintamenettelyn
       uudelleen, kuten kantaja on alusta alkaen pyytänyt;                                        (Asia T-311/02)
–      velvoittaa Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oi-
       keudenkäyntikulut.                                                                        (2002/C 305/60)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja on komission virkamies. Hän on hakenut neuvoston                Vitaly Lissotschenko, Dortmund (Saksa) ja Joachim Hentze,
pääjohtajan virkaa. Tämä virka ilmoitettiin 25.2.2002 julkais-          Werl (Saksa) ovat 10.10.2002 nostaneet Euroopan yhteisöjen
tussa avointa virkaa koskevassa ilmoituksessa 412/02. Tuona             ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisä-
samana päivänä neuvosto lähetti kyseisen paikanhakuilmoi-               markkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit)
tuksen muilla toimielimille. Hakemusten viimeinen jättöpäivä            vastaan. Kantajien asiamiehenä on asianajaja B. Hein.
 ---pagebreak--- 7.12.2002                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 305/29
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                 Lucio Gussettin 10.10.2002 Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                                siota vastaan nostama kanne
–      kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavara-
       merkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 31.7.2002                                        (Asia T-312/02)
       tekemän päätöksen (valitusasia nro R 03063/2000-2),
       koska sillä hylättiin ”Limo”-merkin rekisteröinti tavara-
       luokkaan 9, ”muuhun kuin lääketieteelliseen käyttöön                                         (2002/C 305/61)
       tarkoitettu laser, erityisesti diodilaser, mittaustekniikassa
       käytettävä laser, aineiden käsittelyyn tarkoitettu laser,
       painotekninen laser, aineiden tai laadun tarkastuksessa                                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)
       käytettävä laser, tietojenkäsittelyssä ja -siirrossa käytettävä
       laser; optiset ja/tai elektroniset laitteet ja instrumentit,
       erityisesti kuvitusjärjestelmät, mikro-optiset järjestelmät,
       ohjauselektroniikka, elektronisesti integroitu ja/tai valo-
       lähteitä sisältävä optinen järjestelmä; Objektiivit; optiset        Lucio Gussetti on nostanut 10.10.2002 Euroopan yhteisöjen
       linssit, lisälinssit, prismat, korjaavat linssit; diffraktiolait-   ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
       teet (mikroskopia)”; ja tavaraluokkaan 10, ”lääketieteelli-         pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on
       seen käyttöön tarkoitettu laser”                                    asianajaja Massimo Merola.
–      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                           –     kumoaa komission hallinnon pääosaston päätöksen, joka
                                                                                on annettu tiedoksi 15.2.2002 päivätyllä kirjeellä ADMIN
                                                                                B.3 D(02) 8305, jolla hallinto pidätti henkilöstösääntöjen
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                                        67 artiklan 2 kohdan nojalla taannehtivasti kantajan
                                                                                kuukausipalkasta 273,48 euroa 1.6.2001 lukien;
Kyseessä oleva yhteisön           Sanamerkki ”LIMO” – hakemus-             –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
tavaramerkki:                     numero 1290022
Tavarat tai palvelut:             Luokkiin 9, 10 ja 11 kuuluvia
                                  tavaroita (mm. muuhun kuin lää-          Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
                                  ketieteelliseen käyttöön tarkoitet-
                                  tu laser, lääketieteelliseen käyt-
                                  töön ja valaisinlaitteisiin ja -lait-
                                  teistoihin tarkoitettu laser)            Esillä olevan asian kantaja on komission virkamies. Henkilöstö-
                                                                           sääntöjen 67 artiklan 2 kohdan nojalla yhteisön suorittaman
                                                                           lisän määrästä vähennettiin 68,48 euroa, joka vastasi Belgian
Valituslautakunnassa rii-         tutkijan tekemä, rekisteröinnin          järjestelmästä kantajan nykyisin kuolleelle vaimolle perheen
tautettu päätös:                  hylkäävä päätös                          huollettavana olevasta tyttärestä suorittamia, palkatuille työn-
                                                                           tekijöille myönnettäviä perhe-etuuksia (”allocations familiales
                                                                           pour travailleurs salariés”).
Valituslautakunnan pää-           Tavaroita ei rekisteröidä luok-
tös:                              kaan 9 eikä 10; tavarat rekisteröi-
                                  dään julkistamisen jälkeen luok-
                                  kaan 11                                  Esillä oleva kanne johtuu siitä, että Belgian viranomaiset ovat
                                                                           muuttaneet käytäntöään 12.8.2000 annetun lainmuutoksen
                                                                           johdosta, eivätkä ne enää vähennä yhteisön myöntämää orvo-
Kanneperusteet:                   Asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 7 ar-       neläkettä.
                                  tiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa
                                  tarkoitettuja ehdottomia hylkäys-
                                  perusteita ei ole.
                                                                           Oikeudenkäyntiä edeltävässä vaiheessa kantaja toi esille yhtei-
                                                                           sön ja Belgian valtion suorittamien orvoneläkkeiden päällek-
                                                                           käisyyttä koskevan ongelman ja totesi, että 68,48 euron
( 1) Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus           suuruista pidätystä ei voida rinnastaa perhelisiin, koska vaimo,
     (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1)                                      joka on kuollut, ei enää saa niitä. Vastaaja oli virheellisesti
                                                                           katsonut, että Belgian hallinnon orvonlisänä myöntämät sum-
                                                                           mat ja yhteisön perhelisinä myöntämät summat ovat henkilös-
                                                                           tösääntöjen 67 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja vastaavia lisiä.
                                                                           Tästä syystä kyseinen vähennys oli sellaisenaan virheellinen.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 27 päivänä marraskuuta 2001 asiassa C-208/99, Portugalin tasavalta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (EMOTR:n ohjausosasto – Asetuksen (ETY) N:o 4256/88 8 artiklan nojalla myönnettyjen tukien peruuttamista koskeva komission päätös – Kanne, jolla vaaditaan kumoamaan päätös siltä osin kuin se on osoitettu jäsenvaltiolle – Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
C 84/30                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         6.4.2002
1)    Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut jätteistä          1)    Kanne jätetään tutkimatta, koska sen tutkittavaksi ottamisen
      15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin                 edellykset selvästi puuttuvat.
      75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 18.3.1991
      annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY, 1 artiklan           2)    Kumpikin osapuoli velvoitetaan vastaamaan omista oikeuden-
      a alakohdan sekä jätteistä annetun neuvoston direktiivin                 käyntikuluistaan.
      75/442/ETY 1 artiklan a alakohdan mukaisen jäteluettelon
      laatimisesta 20 päivänä joulukuuta 1993 tehdyn komission
      päätöksen 94/3/EY mukaisia velvoitteitaan.                         (1) EYVL C 226, 7.8.1999.
2)    Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaamaan oikeu-
      denkäyntikulut.
(1) EYVL C 200, 14.7.2001.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                (ensimmäinen jaosto)
                                                                                11 päivänä lokakuuta 2001
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                         asiassa C-30/00 (Supremo Tribunal Administrativon esit-
                                                                         tämä ennakkoratkaisupyyntö), William Hinton & Sons Lda
                          (kuudes jaosto)                                vastaan Fazenda Pública, Ministério Públicon osallistuessa
                                                                                asian käsittelyyn (1)
                 27 päivänä marraskuuta 2001
                                                                         (Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan
                                                                         3 kohta – Tuontititullien kantaminen jälkitullauksin –
asiassa C-208/99, Portugalin tasavalta vastaan Euroopan                  Vastaisuudessa kannettavien tuontitullien huomioon ottami-
                     yhteisöjen komissio(1)                              nen – Tullien perimistä koskevan kanteen vanhentumisajan
                                                                         päättyminen – Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjan
(EMOTR:n ohjausosasto – Asetuksen (ETY) N:o 4256/88 8                    254 artikla – Portugalin valtiolle asetettu velvollisuus pois-
artiklan nojalla myönnettyjen tukien peruuttamista koskeva                      taa tietyt tuotevarastot omalla kustannuksellaan
komission päätös – Kanne, jolla vaaditaan kumoamaan
päätös siltä osin kuin se on osoitettu jäsenvaltiolle –                                              (2002/C 84/50)
   Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
                          (2002/C 84/49)
                                                                         (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                   (Oikeudenkäyntikieli: portugali)                                    tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)               Asiassa C-30/00, jonka Supremo Tribunal Administrativo
                                                                         (Portugali) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen
                                                                         tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
                                                                         tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa William Hinton
Asiassa C-208/99, Portugalin tasavalta (asiamiehinään L. Fer-            & Sons Lda vastaan Fazenda Pública, Ministério Públicon
nandes, Â. Cortesão de Seiça Neves ja P. Fragão) vastaan              osallistuessa asian käsittelyyn, ennakkoratkaisun siitä, miten
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään A. M. Alves                  tuonti- tai vientitullien maksamisvelvoitteen sisältävään tulli-
Vieira ja P. Oliver), jossa kantaja vaatii, että yhteisöjen tuo-         menettelyyn ilmoitetuista tavaroista velalliselta kantamatta
mioistuin kumoaa osittain 4.3.1999 tehdyt komission päätök-              jääneiden tuonti- tai vientitullien kantamisesta jälkitullauksin
set N:o C (1999) 543, N:o C (1999) 544 ja C (1999) 545, joilla           24 päivänä heinäkuuta 1979 annetun neuvoston asetuksen
peruutettiin Belgravia Lda:lle, Floreurop – Produtos Florestais          (ETY) N:o 1697/79 (EYVL L 197, s. 1) 1, 2 ja 5 artiklaa,
Lda:lle ja Ordinal – Gestão de Investimentos Lda:lle Euroopan           Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liittymiseh-
maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) ohjausosastosta              doista ja perustamissopimusten mukautuksista tehdyn asiakir-
myönnetyt tuet, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toi-            jan (EYVL 1985, L 302, s. 23) 254 artiklaa, Portugalissa
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja F. Macken sekä                 olevista maataloustuotteiden varastoista annetun neuvoston
tuomarit N. Colneric, C. Gulmann, J.-P. Puissochet (esittelevä           asetuksen N:o 3771/85 (EYVL L 362, s. 21) 8 artiklaa,
tuomari) ja V. Skouris, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja:            sekä Espanjassa ja Portugalissa 1.3.1986 olevia sokerialan
R. Grass, on antanut 27.11.2001 määräyksen, jonka määräys-               tuotteiden varastoja koskevista yksityiskohtaisista säännöistä
osa on seuraava:                                                         28 päivänä helmikuuta 1986 annetun neuvoston asetuksen


title: Fédération de l'Industrie Cimentière Belge a.s.b.l:n 15.2.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-30/95)

text:
22.4.95                 FI                      Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                     N:o C 101/ 11
Asian aineellisesta puolesta kantaja arvioi, että kiistanalai      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
nen päätös
                                                                    Kantaja väittää yhtäältä, että kiistanalainen päätös on
— ei osoita kantajan osallistuneen väitettyyn sopimukseen           rikkonut EY:n perustamissopimusta, koska :
    markkinoiden jakamisesta;
                                                                    — päätöksessä esitetyt päätelmät, joiden mukaan kantaja
— ei osoita kantajan osallistuneen mihinkään kreikkalai                 olisi rikkonut EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan
    sesta sementistä tehtyyn sopimukseen tai yhdenmukais                1 kohtaa, ovat virheellisiä, sillä ne perustuvat asiallisesti
    tettuun menettelytapaan;
                                                                         väärään tosiasioiden harkintaan ja ovat mitättömiä
                                                                         ilmeisten arviointivirheiden vuoksi;
— ei osoita, että White Cernent Committeen rajoitetut
    toimet olisivat EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan
    tarkoittama kilpailun rajoitus .                                — päätöksen jäsentely 85 artiklan 1 kohdan soveltamisesta
                                                                         yhdistyksiin ja yrityksiin on puutteellinen oikeudellisten
                                                                         virheiden ja riittämättömän perustelun vuoksi .
Toissijaisesti kantaja vaatii sille langetettujen sakkojen
alentamista tai niiden mitätöimistä todeten sakkojen
                                                                    Toisaalta kantaja katsoo, että komissio on rikkonut sen
— syrjivän yrityksiä, joiden väitetään olevan osapuolia             oikeutta tulla kuulluksi asetusten N:o 17/62 ja N:o 99/63
     sopimuksessa markkinoiden jakamisesta;                         mukaisessa hallinnollisessa menettelyssä , koska komissio ei
                                                                    ole antanut kantajalle täydellistä kopiota väitetiedoksian
— tukeutuvan virheellisesti joihinkin raskauttaviksi väitet        nosta eikä täyttä mahdollisuutta tutustua asiakirjoihin.
     tyihin seikkoihin;
— jättävän ottamatta huomioon kantajan osalta lieventä
     vät asianhaarat;
— valkoisen sementin osalta langettavan kantajalle sakon
     sellaisesta toiminnasta, jonka komissio on sallinut kan
     tajalle toisessa sopimuksessa ja jota siis ei voida pitää           Fédération de l'Industrie Cimentière Belge a.s.b.kn
     85 artiklan tahallisena tai tuottamuksellisena rikkomi             15.2.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
                                                                                nostama kanne
     sena .
                                                                                (Asia T-30/95 )
                                                                                ( 95/C 101 /28 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
    Cembureau — Association Européenne du Cimentin
    14.2.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan                Fédération de l'Industrie Cimentière Belge a .s . b. 1 ., koti
                           nostama kanne
                                                                    paikka Bryssel (Belgia ), edustajanaan asianajajat Onno
                           (Asia T-26/95 )                          W. Brouwer ja Frédéric P. Louis, Bryssel, prosessiosoite
                            ( 95/C 101 /27 )                        Luxemburgissa M. Loeschin asianajotoimisto, rue Goethe
                                                                    11 , on 15.2.1995 nostanut yhteisöjen ensimmäisen oikeus
                                                                    asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                   komissiota vastaan .
Cembureau — Association Européenne du Ciment, edusta
janaan Julian Ellison, prosessiosoite Luxemburgissa Aloyse          Kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta :
Mayn asianajotoimisto, 31 , Grand-Rue, L-2011 Luxem
bourg, on 14.2.1995 nostanut yhteisöjen ensimmäisen                 — mitätöimään komission Euroopan yhteisöjen perusta
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö                  missopimuksen 85 artiklan soveltamisesta 30.11.1994
jen komissiota vastaan .                                                 tekemän päätöksen ( IV.33.126 ja 33.322 — Sementti ) 1 ,
                                                                         2, 5 , 8 ja 9 artiklat sikäli kuin niissä todetaan Fédération
Kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta :                 de l'Industrie Cimentière Belge a.s.b.hn osallistuneen
                                                                         Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 85 artiklan
                                                                         vastaisiin sopimuksiin tai yritysten välisiin järjestelyihin
1 ) mitätöimään komission tekemän päätöksen tapauksissa
                                                                         ja kun niissä tämän johdosta määrätään kantajalle
     IV/3 3 . 1 26 ja 33.322 — Sementti sikäli kuin se koskee
                                                                         sakko;
     Cembureauta;
2 ) velvoittamaan komission korvaamaan Cembureaun                   — toissijaisesti mitätöimään päätöksen 9 artiklan 10 koh
     oikeudenkäyntikulut; ja                                             dassa kantajalle määrätty sakko tai alentamaaan sitä;
3 ) ryhtymään tarpeellisiksi harkitsemiinsa ennakkotutkin          — velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäynti
     tatoimenpiteisiin.                                                  kulut.
 ---pagebreak--- N:o C 101 /12          FI                       Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                      22.4.95
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 sallinut kantajan esittää näkökohtiaan sitä vastaan esite
                                                                    tyissä väitteissä tapahtuneiden perustavaa laatua olevien
                                                                    muutosten johdosta, sikäli kuin ne liittyvät väitetiedoksian
                                                                    nossa esitettyyn komission kannanottoon.
Kantaja väittää ensiksikin, että komissio on törkeästi
loukannut sen oikeutta puolustautua toisaalta rajoittaes
saan sen mahdollisuuksia tutustua tapauksen asiakirjoihin,          Sakoista kantaja väittää, että komissiolla, joka ei ole
mikä on täysin ristiriidassa ensimmäisen oikeusasteen               näyttänyt toteen väitetyn " Cembureau-sopimuksen" ole
tuomioistuimen oikeuskäytännön ja luottamuksensuojan                massaoloa, ei ole ollut oikeutta määrätä sille 100 000 ecun
kanssa, sekä toisaalta evätessään kantajalta mahdollisuu           sakkoa tällaisen rikkomuksen perusteella . Kantaja esittää
den tutustua puolustuksiin, jotka sisältyvät " kansallisia "        myös, että komissio on loukannut puolustautumisoikeuksia
väitteitä koskeviin lukuihin, estäen näin ollen kantajaa            olemalla ilmoittamatta kantajalle aikeistaan määrätä tälle
tekemästä päätelmiä kyseisten väitteiden hylkäämisestä .            sakko. Lopuksi, kantajan mielestä komissio ei ole oikeudel
                                                                    lisesti perustellut kriteerejä, joihin se on perustanut laskel
                                                                    mansa sen rikkomuksen kestosta, johon sakko perustuu.
Kantaja katsoo sitäpaitsi, että riidanalainen päätös on sekä
oikeudellisesti että tosiasiallisesti virheellinen . Itse asiassa
komissio :
— ei ole näyttänyt toteen, että kantaja ja sen jäsenet olisivat
    tienneet väitetystä " Cembureau-sopimuksen " solmimi                Eerste Nederlandse Cementindustrie (ENCI) NV:n
    sesta eikä ennen kaikkea sitä, että kantaja ja sen jäsenet          16.2.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
    olisivat sallineet tai hyväksyneet kantajan osallistuvan                                 nostama kanne
    kyseiseen sopimukseen;
                                                                                (Asia T-31/95 )
                                                                                ( 95/C 101/29
— ei ole näyttänyt toteen väitetyn, kotimaisia markkinoita
    ja jäsenvaltioiden välistä kauppaa säätelevän " Cembu
    reau-sopimuksen " olemassaoloa;                                                  (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                    Eerste Nederlandse Cementindustrie ( ENCI) NV, koti
— ei ota oikeudellisesti huomioon väitettä väitetyistä
                                                                    paikka 's-Hertogenbosch, edustajinaan asianajajat
    säännöistä, jotka pyrkivät rehelliseen kilpailuun eikä ota      B. W. Biesheuvel ja T. M. Snoep, Haag, prosessiosoite
    niitä sellaisina huomioon päätöksen yhteenvedossa;              Luxemburgissa L. Friedenin asianajotoimisto, 6, Avenue
                                                                    Guillaume, on 16.2.1995 nostanut yhteisöjen ensimmäisen
— ei ilmaise mitenkään, miten valtuuskuntien puheenjoh             oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö
                                                                    jen komissiota vastaan.
    tajien kokouksissa vaihtamat hintatiedot, joiden arvio
    luonne ja harmittomuus käy ilmi kaikista saatavilla
    olevista asiakirjoista, olisivat olleet luonteeltaan sellai    Kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta :
    sia, että ne olisivat vahvistaneet väitettyä " Cembureau
    sopimusta " tai sallineet väitettyjen " reilun, terveen ja
                                                                    A. Ensisijaisesti
    oikean " kilpailun sääntöjen perustamisen;
                                                                         mitätöimään        (riidanalaisilta    osin )  komission
— on perustanut Beneluxin kauppatilastoja koskevan                       30.11.1994 EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan
    arvionsa virheellisiin toteamuksiin;                                 mukaisessa menettelyssä tekemän päätöksen (asia
                                                                         IV.33.126 ja 33.322 — Sementti ) (*), ainakin siltä osin
                                                                         kuin se koskee ENCIa, sillä perusteella, että olennaisia
— ei näytä toteen sidosta yhteisön sisäisen kilpailutoimin              muotomääräyksiä on rikottu;
    nan ja ECEC:n piirissä tapahtuvan merkittävän vienti
    yhteistyön välillä .                                            B. Toissijaisesti
                                                                         mitätöimään ( riidanalaisilta osin) päätöksen, ainakin
Kantaja väittää myös, että riidanalaisen päätöksen peruste              siltä osin kuin se koskee ENCIa, koska oikeussääntöjä
lut ovat virheellisiä siltä osin kuin komissio jättää mainit            on rikottu, etenkin EY:n perustamissopimuksen 85
sematta ne syyt, joilla se on päätynyt hylkäämään väitetie              artiklaa, asetusta N:o 17/62 ja/tai yleisiä oikeuspe
doksiannossa esitetyt " kansalliset" väitteet.                           riaatteita;
                                                                    C.   Vaihtoebtoisesti
Kantaja esittää lisäksi, että menettelysääntöjä on rikottu,
erityisesti asetuksen N:o 17/62 19 artiklan 1 kohtaa ja                  alentamaan (huomattavasti ) ENCIlle määrättyä sak
asetuksen N:o 99/63 2 ja 4 artiklaa, koska komissio ei ole               koa;


title: Asia C-346/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 6.7.2006 (Bundesfinanzhofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Robert Hans Conijn v. Finanzamt Hamburg-Nord (Sijoittautumisvapaus — Tulovero — Veroilmoitus — Verokonsultointi — Kulujen vähennysoikeus)

text:
               16.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 224/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 6.7.2006 (Bundesfinanzhofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Robert Hans Conijn v. Finanzamt Hamburg-Nord
   (Asia C-346/04) (1)

   (Sijoittautumisvapaus - Tulovero - Veroilmoitus - Verokonsultointi - Kulujen vähennysoikeus)
   (2006/C 224/09)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesfinanzhof
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Robert Hans Conijn

      Vastaaja: Finanzamt Hamburg-Nord
   Oikeudenkäynnin kohde
   EY:n perustamissopimuksen 52 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla) tulkinta — Kansallinen tuloverolainsäädäntö — Maassa asumattomien sulkeminen pois veroilmoituksen tekoon liittyvästä verokonsultoinnista aiheutuneita kuluja koskevan vähennyksen piiristä
   Tuomiolauselma
   EY:n perustamissopimuksen 52 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla) kanssa ristiriidassa on kansallinen lainsäädäntö, jossa ei sallita rajoitetusti verovelvollisen vähentävän verotettavista tuloistaan erityismenoina kuluja, joita hänelle on aiheutunut veroilmoituksen laatimiseksi käyttämästään verokonsultoinnista, samalla tavoin kuin yleisesti verovelvollisen.

      (1)  EUVL C 251, 9.10.2004.


title: Asia T-57/07: Kanne 26.2.2007 — E.ON Ruhrgas ja E.ON Földgáz Trade v. komissio

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/47

         Kanne 26.2.2007 — E.ON Ruhrgas ja E.ON Földgáz Trade v. komissio
   (Asia T-57/07)
   (2007/C 95/95)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja(t): E.ON Ruhrgas International AG (Essen, Saksa) ja E.ON Földgáz Trade Zrt. (Budapest, Unkari) (edustaja(t): asianajajat G. Wiedemann ja T. Lübbig)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Euroopan yhteisöjen komission 19.12.2006 päivätyn päätöksen (asiakirja nro *30783), joka on osoitettu E:ON Ruhrgas International AG:lle asiassa M.3696 — E.ON/MOL, sivun 1 alalaidassa oleva 4 perustelukappale on kumottava ja Euroopan yhteisöjen komission 16.1.2007 päivätty päätös (asiakirja nro *924), joka on niin ikään osoitettu E.ON Ruhrgas International AG:lle asiassa M-3696 — E.ON/MOL, on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio totesi 21.12.2005 tekemällään päätöksellä yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi sen, että kantaja E.ON Ruhrgas International AG hankki kaksi unkarilaista kaasuyhtiötä edellyttäen, että kantaja noudattaa tiettyjä ehtoja ja sitoumuksia.
   Yhtenä sitoumuksena kantaja E.ON Ruhrgas International AG sitoutui järjestämään ja panemaan täytäntöön kaasukapasiteetin vapauttamisohjelman Unkarin markkinoilla. Alkuperäinen huutokauppahinta oli määrä vahvistaa 95 prosentiksi kaasun painotetuista keskimääräisistä kustannuksista edellyttäen, että yhteenlasketut tappiot, jotka kantajille voivat aiheutua siksi, että lopullinen huutokauppahinta vahvistetaan alhaisemmaksi kuin kaasun painotetut keskimääräiset kustannukset, eivät ylitä 26 miljoonaa euroa.
   Riidanalaisissa kirjeissä komissio totesi, että kantajien tietyssä huutokaupassa kärsimät tappiot tulisi peittää mahdollisella voitolla, jonka kantajat saavat muista huutokaupoista. Kantajat riitauttavat tämän ja katsovat, että tappioita, jotka perustuvat kaasukapasiteetin vapauttamishuutokauppoihin, ei tarvitse peittää mahdollisella voitolla, jota tulevista huutokaupoista voidaan saada.
   Kanteensa tueksi kantajat esittävät kaksi kanneperustetta.
   Ensinnäkin kantajat väittävät, että komissiolla ei ole oikeusperustaa lisätä taloudellista taakkaa ja näin ollen muuttaa jälkeenpäin oikeudellisia velvoitteita, jotka perustuvat komission 21.12.2005 tekemään päätökseen.
   Toiseksi kantajat väittävät, että komission työjärjestystä (1) on rikottu, koska kaikki komission jäsenet eivät ole keskustelleet kahden riidanalaisen kirjeen sisällöstä ja koska toimivallan siirtoa komission pääosastolle ei ole suoritettu asianmukaisesti edellä mainitun työjärjestyksen 14 artiklan nojalla.

      (1)  EYVL 2000 L 308, s. 26, sellaisena kuin se on muutettuna.


title: Asia T-610/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.9.2015 – Laverana v. SMHV (BIO organic) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin BIO organic rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)

text:
               26.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 354/38

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.9.2015 – Laverana v. SMHV (BIO organic)
   (Asia T-610/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus kuviomerkin BIO organic rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))
   (2015/C 354/46)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Laverana GmbH & Co.KG (Wennigsen, Saksa) (edustajat: asianajajat J. Wachinger, M. Zöbisch ja D. Chatterjee)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: D. Walicka ja D. Botis)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 2.6.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 301/2014-4), joka koskee hakemusta kuviomerkin BIO organic rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Laverana GmbH & Co.KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 361, 13.10.2014.


title: Asia T-873/16: Kanne 8.12.2016 – Groupe Canal + v. komissio

text:
               6.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/50

         Kanne 8.12.2016 – Groupe Canal + v. komissio
   (Asia T-873/16)
   (2017/C 038/66)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Groupe Canal + (Issy-les-Moulineaux, Ranska) (edustaja: asianajajat P. Wilhelm, P. Gassenbach ja O. de Juvigny)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ensisijaisesti

                           —

                           kumoamaan 26.7.2016 annetun päätöksen nro AT.40023 (SEUT 264 artikla),

               —

               toissijaisesti

                           —

                           kumoamaan 26.7.2016 annetun riidanalaisen päätöksen nro AT.40023 niiltä osin kuin se koskee Ranskan markkinoita ja Groupe Canal +:n olemassa olevia tai tulevia sopimuksia;

                           —

                           antamaan kaikki tarpeelliseksi katsomansa määräykset;

                           —

                           velvoittamaan komission korvaamaan kaikki Groupe Canal +-yhtiölle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komissio teki ilmeisen arviointivirheen, kun piti Groupe Canal +:n ja Pictures International Limitedin (jäljempänä Paramount) välistä sopimusta kohteensa puolesta SEUT 101 artiklan 1 kohdan vastaisena ja kun se katsoi, että Paramountin ehdottamat sitoumukset eivät vaikuttaneet kulttuuriseen monimuotoisuuteen ja yleisemmin filmien rahoittamiseen ja niiden taloudelliseen hyväksikäyttöön ETA:lla. Tämä peruste jakautuu kahteen osaan.

                           —

                           Ensimmäinen osa, jonka mukaan kielletyt sopimusehdot soveltuvat yhteen kartellioikeuden kanssa. Ensinnäkin riidanalaisessa päätöksessä kilpailunvastaisen tarkoituksen käsitteestä esitettiin laajentava ja oikeudellisesti virheellinen tulkinta, joka johti siihen, ettei Euroopan komissio tarkastellut territoriaali-ehtojen vaikutusta tai ettei se ainakaan ollut näyttänyt niitä toteen. Toiseksi territoriaali-ehtojen kilpailunvastaisuutta koskeva arviointi oli seurausta pelkästään maksutelevisiomarkkinoiden toiminnan väärästä tulkinnasta. Kolmanneksi territoriaalista yksinoikeutta koskevat ehdot, joita komissio piti kilpailunvastaisina, olivat päinvastoin tarpeen maksutelevisiomarkkinoiden tehokkaan laatukilpailun kannalta katsoen.

                           —

                           Toinen osa, jonka mukaan riidanalaisella päätöksellä vaarannetaan kulttuurinen monimuotoisuus, rahoitus ja filmien taloudellinen hyväksikäyttö. Ensinnäkin riidanalainen päätös vaikuttaa siten, että se rajoittaa alkuperäisen ranskankielisen audiovisuaalisen tarjonnan rahoitusta vääristämällä kilpailua maksutelevisiomarkkinoilla. Toiseksi riidanalainen päätös vaikuttaa siten, että se rajoittaa kuluttajalle suuntautuvan tarjonnan laatua ja monimuotoisuutta, koska sillä rajoitetaan audiovisuaalisen tarjonnan rahoitusta.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan komissio on selvästi ylittänyt harkintavaltansa hyväksyessään sitoumuksia, jotka vastasivat sen kilpailun osalta esittämiä huolia, joita se ei ollut ilmaissut alustavassa arvioinnissaan. Tämä peruste jakautuu kahteen osaan.

                           —

                           Ensimmäinen osa, jonka mukaan riidanalaista päätöstä sovelletaan sellaisiin sitoumuksiin, jotka koskevat kaikkia sen ETA:lla olevien televisiotoimijoiden kanssa tekemiä sopimuksia, vaikka alustavassa arviointi koski ainoastaan yksinoikeussopimuksia Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa.

                           —

                           Toinen osa, jonka mukaan sitoumukset oli laadittu siten, että niiden soveltaminen olisi mahdotonta Yhdistyneessä kuningaskunnassa sen jälkeen, kun tämä eroaa Euroopan unionista, vaikka niitä sovelletaan edelleen muilla markkinoilla, joita väitetiedoksianto ei koskenut ja joita komissio ei ollut tarkastellut.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan komissio on selvästi loukannut suhteellisuusperiaatetta. Tämä perustu jakautuu kolmeen osaan.

                           —

                           Ensinnäkin riidanalaisen päätöksen nojalla velvoittaviksi tulleet sitoumukset eivät vastaa komission kilpailun osalta edeltäkäsin esittämiä huolia.

                           —

                           toiseksi riidanalaisen päätöksen nojalla velvoittaviksi tulleissa sitoumuksissa ei oteta huomioon kolmansien intressejä, mikä on näiden toimenpiteiden oikeasuhteisuuden vastaista ja on peruste niiden kumoamiselle.

                           —

                           Kolmanneksi unionin yleisen tuomioistuimen pitäisi myöntää, että komission on välttämätöntä valvoa sitoumusten oikeasuhteisuutta ulkopuolisiin asianomaisiin nähden.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan komissio on käyttänyt väärin harkintavaltaansa, koska sen pakollisiksi vahvistamat sitoumukset kuuluvat Euroopan parlamentissa vireillä olevaan lainsäädäntöprosessiin, jossa kyseinen parlamentti on esittänyt varaumia ja huolia siitä, että audiovisuaalisen alan alueellisia toimilupia ollaan poistamassa, ja tämän vaikutuksista elokuvien rahoitukseen, alan keskittymiseen ja kulttuuriseen monimuotoisuuteen. Komissio ei ollut ottanut näitä seikkoja millään tavoin huomioon, vaan se oli mieluummin neuvotellut yhden ainoan ei-eurooppalaisen yrityksen eli Paramountin kanssa tärkeän lainsäädäntöhankkeen lopputuloksesta. Tämä peruste jakautuu kahteen osaan.

                           —

                           Ensimmäinen osa, jonka mukaan riidanalaisella päätöksellä toteutetaan tavoite, jonka toteuttaminen kuuluisi lainsäätäjän eikä komission toimivaltaan ja päämääriin, ja komissio on näin asettunut eurooppalaisen lainsäätäjän paikalle.

                           —

                           Toinen osa, jonka mukaan Groupe Canal +:n esittämät todisteet ovat riittävä alustava näyttö siitä, että sitä, onko komissio toiminut vastuullisesti riidanalaisessa päätöksessä, voidaan epäillä.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaostos) 25 päivänä tammikuuta 2001 asiassa C-429/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaa Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Arvonlisävero – Toisessa jäsenvaltiossa maksetun arvonlisäveron palauttaminen – Kuudes direktiivi – Palvelun suorituspaikka – Jätteiden keräily-, lajittelu-, kuljetus- ja huolehtimispalvelut)

text:
19.5.2001                FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              C 150/7
1)    Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut telepalvelua-          1)    Ranskan tasavalta ei ole noudattanut henkilötietojen käsittelys-
      lan yleisten valtuutusten ja yksittäisten toimilupien yhteisistä             tä ja yksityisyyden suojasta televiestinnän alalla 15 päivänä
      puitteista 10 päivänä huhtikuuta 1997 annetun Euroopan                       joulukuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston
      parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/13/EY mukaisia                       direktiivin 97/66/EY 15 artiklan mukaisia velvoitteitaan,
      velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia kyseisen direktiivin         koska se ei ole säädetyssä määräajassa saattanut mainitun
      8 artiklan 3 kohdan ja 9 artiklan 2 kohdan noudattamisen                     direktiivin 4 artiklan 2 kohtaa, 6 artiklan 1, 3 ja 4 kohtaa,
      edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.                 7 artiklaa, 8 artiklan 2, 3, 4 ja 6 kohtaa, 11 artiklan 2 kohtaa
                                                                                ja 12 artiklaa osaksi kansallista oikeusjärjestystään.
2)    Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaamaan oikeu-
      denkäyntikulut.                                                        2)    Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaaman oikeudenkäynti-
                                                                                kulut.
(1) EYVL C 34, 5.2.2000.
                                                                             (1) EYVL C 192, 8.7.2000.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (kuudes jaostos)
                            (neljäs jaosto)
                                                                                25 päivänä tammikuuta 2001
                  18 päivänä tammikuuta 2001
                                                                             asiassa C-429/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaa
                                                                                Ranskan tasavalta (1)
asiassa C-151/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                        Ranskan tasavalta (1)
                                                                             (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Arvonli-
                                                                             sävero – Toisessa jäsenvaltiossa maksetun arvonlisäveron
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-                  palauttaminen – Kuudes direktiivi – Palvelun suorituspaikka
vi 97/66/EY – Henkilötietojen käsittely ja yksityisyyden                     – Jätteiden keräily-, lajittelu-, kuljetus- ja huolehtimispalve-
suoja televiestinnän alalla – Direktiivin täytäntöönpanon                                                      lut)
                             laiminlyönti)
                                                                                (2001/C 150/13)
                          (2001/C 150/12)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                             (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                             Asiassa C-429/97, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
                                                                             nään H. Michard ja E. Traversa) vastaan Ranskan tasavalta
Asiassa C-151/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-                   (asiamiehinään ensin K. Rispal-Bellanger ja G. Mignot, sitten
nään B. Mongin) vastaan Ranskan tasavalta (asiamiehinään                     K. Rispal-Bellanger ja S. Seam), jossa kantaja vaatii yhteisöjen
K. Rispal-Bellanger ja A. Lercher), jossa kantaja vaatii yhteisöjen          tuomioistuinta toteamaan, että Ranskan tasavalta ei ole nou-
tuomioistuinta toteamaan, että Ranskan tasavalta ei ole nou-                 dattanut jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännönyhden-
dattanut henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta              mukaistamisesta – maanalueellesijoittautumattomille verovel-
televiestinnän alalla 15 päivänä joulukuuta 1997 annetun                     vollisille suoritettavaa arvonlisäveron palautusta koskevat yksi-
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/66/EY                       tyiskohtaiset säännöt – 6 päivänä joulukuuta 1979 annetun
(EYVL 1998, L 24, s. 1) 15 artiklan mukaisia velvoitteitaan,                 kahdeksannen neuvoston direktiivin 79/1072/ETY (EYVL
koska se ei ole säädetyssä määräajassa saattanut mainitun                    L 331, s. 11) ja erityisesti sen 2 artiklan mukaisia velvoitteitaan,
direktiivin 4 artiklan 2 kohtaa, 6 artiklan 1, 3 ja 4 kohtaa,                koska se on kieltäytynyt palauttamasta arvonlisäveroa maan
7 artiklaa, 8 artiklan 2, 3, 4 ja 6 kohtaa, 11 artiklan 2 kohtaa             alueelle sijoittautumattomille verovelvollisille, kun ne ovat
ja 12 artiklaa osaksi kansallista oikeusjärjestystään eikä ilmoit-           teettäneet osan työstään aliurakkana Ranskaan sijoittautuneella
tanut täytäntöönpanosta komissiolle, yhteisöjen tuomioistuin                 verovelvollisella, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toi-
(neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja                mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja jaoston puheen-
A. La Pergola sekä tuomarit D.A.O. Edward (esittelevä tuomari)               johtaja C. Gulmann sekä tuomarit V. Skouris (esittelevä
ja S. von Bahr, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: R. Grass,                tuomari) ja J.-P. Puissochet, julkisasiamies: N. Fennelly, kirjaaja:
on antanut 18.1.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on                        hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 25.1.2001tuomion,
seuraava:                                                                    jonka tuomiolauselma on seuraava:
 ---pagebreak--- C 150/8                  FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         19.5.2001
1)    Ranskan tasavalta ei ole noudattanut jäsenvaltioiden liikevaih-        Bundesgerichtshofin 23.11.2000 tekemällään päätöksellä
      toverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – maan alueelle               esittämä ennakkoratkaisupyyntö valitusasiassa WIN-
      sijoittautumattomille verovelvollisille suoritettavaa arvonlisäve-                        WARD INDUSTRIES INC.
      ron palautusta koskevatyksityiskohtaiset säännöt – 6 päivänä
      joulukuuta 1979 annetun kahdeksannen neuvoston direktiivin
                                                                                (Asia C-54/01)
      79/1072/ETY ja erityisesti sen 2 artiklan mukaisia velvoittei-
      taan, koska se on kieltäytynyt palauttamasta maan alueelle
      sijoittautumattomille verovelvollisille, jotka ovat jätteistä huo-                              (2001/C 150/15)
      lehtimista koskevaa monitahoista palvelua koskevan pääsopi-
      muksen tekijöitä, arvonlisäveron, joka niiden on ollut maksetta-       Bundesgerichtshof on pyytänyt 23.11.2000 tekemällään pää-
      va Ranskan valtiolle, kun ne ovat teettäneet osan tähän                töksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
      sopimukseen liittyvästä työstä aliurakkana Ranskaan sijoittau-         meen 8.2.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta valitus-
      tuneella verovelvollisella.                                            asiassa WINWARD INDUSTRIES INC. ennakkoratkaisua seu-
2)    Kanne hylätään muilta osin.                                            raaviin kysymyksiin jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädän-
                                                                             nön yhdenmukaistamisesta 21 päivänä joulukuuta 1988
3)    Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-              annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY
      kulut.                                                                 (EYVL 1989, L 40, s. 1) 3 artiklan 1 kohdan b, c ja e alakohdan
                                                                             tulkinnasta:
(1) EYVL C 55, 20.2.1998.
                                                                             1.    Onko edellä mainitun direktiivin 3 artiklan 1 kohdan
                                                                                b alakohdassa tarkoitettua erottamiskykyä tutkittaessa
                                                                                sovellettava tavaran muotoa esittävien kolmiulotteisten
                                                                                tavaramerkkien osalta tiukempia erottamiskykyä koske-
                                                                                via arviointiperusteita kuin muiden tavaramerkkimuoto-
                                                                                jen osalta?
Bundesgerichtshofin 23.11.2000 tekemällään päätöksellä
     esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Linde AG                         2.    Onko direktiivin 3 artiklan 1 kohdan c alakohdalla
                                                                                direktiivin 3 artiklan 1 kohdan e alakohtaan verrattuna
                            (Asia C-53/01)                                         itsenäistä merkitystä tavaran muotoa esittävien kolmiu-
                                                                                lotteisten tavaramerkkien osalta? Jos näin on, onko
                           (2001/C 150/14)                                         elinkeinonharjoittajien tarve saada vapaasti käyttää tuot-
                                                                                teen muotoa otettava 3 artiklan 1 kohdan c alakohtaa
Bundesgerichtshof on pyytänyt 23.11.2000 tekemällään pää-                          – tai muussa tapauksessa e alakohtaa – sovellettaessa
töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen                              huomioon sillä tavalla, että rekisteröinti on ainakin
8.2.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkorat-                         periaatteessa kiellettyä ja että rekisteröidä voidaan periaat-
kaisua asiassa Linde AG jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsää-                       teessa vain sellaiset tavaramerkit, jotka täyttävät direktii-
dännön yhdenmukaistamisesta 21 päivänä joulukuuta 1988                             vin 3 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä virkkeessä asetetut
annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY (1)                           edellytykset?
(EYVL 1989, L 40, s. 1) 3 artiklan 1 kohdan b, c ja e alakohdan
tulkinnasta seuraaviin kysymyksiin:
1.    Onko edellä mainitun direktiivin 3 artiklan 1 kohdan
      b alakohdassa tarkoitettua erottamiskykyä tutkittaessa
      sovellettava tavaran muotoa esittävien kolmiulotteisten
      tavaramerkkien osalta tiukempia erottamiskykyä koske-
      via arviointiperusteita kuin muiden tavaramerkkimuoto-
      jen osalta?                                                            Bundesgerichtshofin 23.11.2000 tekemällään päätöksellä
                                                                             esittämä ennakkoratkaisupyyntö valitusasiassa RADO
2.    Onko direktiivin 3 artiklan 1 kohdan c alakohdalla                                                 UHREN AG
      direktiivin 3 artiklan 1 kohdan e alakohtaan verrattuna
      itsenäistä merkitystä tavaran muotoa esittävien kolmiu-
      lotteisten tavaramerkkien osalta? Jos näin on, onko                                              (Asia C-55/01)
      elinkeinonharjoittajien tarve saada vapaasti käyttää tuot-
      teen muotoa otettava 3 artiklan 1 kohdan c alakohtaa                                            (2001/C 150/16)
      – tai muussa tapauksessa e alakohtaa – sovellettaessa
      huomioon sillä tavalla, että rekisteröinti on ainakin
      periaatteessa kiellettyä ja että rekisteröidä voidaan periaat-         Bundesgerichtshof on pyytänyt 23.11.2000 tekemällään pää-
      teessa vain sellaiset tavaramerkit, jotka täyttävät direktii-          töksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
      vin 3 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä virkkeessä asetetut              meen 8.2.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta valitus-
      edellytykset?                                                          asiassa RADO UHREN AG ennakkoratkaisua seuraaviin kysy-
                                                                             myksiin jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön yhdenmu-
                                                                             kaistamisesta 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun
(1) EYVL 1989, L 40, s. 1.                                                   ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY (1) (EYVL
                                                                             1989, L 40, s. 1) 3 artiklan 1 kohdan b, c ja e alakohdan
                                                                             tulkinnasta:


title: Asia C-636/13 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.1.2017 – Valittajana Roca Sanitario SA ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Kylpyhuonekalusteiden markkinat Belgiassa, Saksassa, Ranskassa, Italiassa, Alankomaissa ja Itävallassa — Myyntihintojen yhteensovittaminen ja arkaluonteisten liiketoimintatietojen vaihtaminen — Sakkojen määrän laskennasta annetut vuoden 2006 suuntaviivat — Perusteluvelvollisuus — Yhdenvertaisen kohtelun periaate — Oikeasuhteisuus — Täyden harkintavallan käyttäminen)

text:
               3.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.1.2017 – Valittajana Roca Sanitario SA ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-636/13 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Kylpyhuonekalusteiden markkinat Belgiassa, Saksassa, Ranskassa, Italiassa, Alankomaissa ja Itävallassa - Myyntihintojen yhteensovittaminen ja arkaluonteisten liiketoimintatietojen vaihtaminen - Sakkojen määrän laskennasta annetut vuoden 2006 suuntaviivat - Perusteluvelvollisuus - Yhdenvertaisen kohtelun periaate - Oikeasuhteisuus - Täyden harkintavallan käyttäminen))
   (2017/C 104/11)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittaja: Roca Sanitario SA (edustajat: J. Folguera Crespo, P. Vidal Martínez ja E. Navarro Varona, abogados)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castilla Contreras, F. Castillo de la Torre ja F. Jimeno Fernández)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Roca Sanitario SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 52, 22.2.2014.


title: Asia T-92/13: Kanne 15.2.2013 — Philips v. komissio

text:
               13.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/35

         Kanne 15.2.2013 — Philips v. komissio
   (Asia T-92/13)
   2013/C 108/84
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Koninklijke Philips Electronics NV (Eindhoven, Alankomaat) (edustajat: asianajajat J. de Pree ja S. Molin)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä asiassa COMP/39.437 — Televisioiden ja tietokoneiden näytöissä käytettävät kuvaputket 5.12.2012 annetun Euroopan komission päätöksen C(2012) 8839 final Koninklijke Philips Electronics N.V.:tä koskevilta osin

               —

               toissijaisesti kumoamaan tai alentamaan Koninklijke Philips Electronics N.V.:lle riidanalaisen päätöksen 2 artiklassa määrättyjä sakkoja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin pääasiallisiin kanneperusteisiin.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että SEUT 101 artiklaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa rikottiin ja oikeusvarmuuden periaatetta loukattiin, kun komissio totesi Philips-konsernin rikkoneen kilpailusääntöjä ja kohdisti vastuun kantajaan.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että SEUT 101 artiklaa, ETA-sopimuksen 53 artiklaa ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 (1) 27 artiklan 1 kohtaa rikottiin ja puolustautumisoikeuksia kuten oikeutta tulla kuulluksi ja hyvän hallinnon periaatetta loukattiin, kun komissio ei katsonut LG Philips Displaysin (jäljempänä LPD) olevan vastuussa rikkomuksista, joista sitä syytettiin.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että yhdenvertaisen kohtelun periaatetta loukattiin, asiassa tehtiin ilmeinen arviointivirhe, perusteluvelvollisuutta laiminlyötiin, asetuksen (EY) N:o 1/2003 27 artiklaa ja asetuksen (EY) N:o 773/2004 (2) 15 artiklaa rikottiin ja puolustautumisoikeuksia kuten hyvän hallinnon periaatetta ja oikeutta tulla kuulluksi loukattiin, kun komissio sovelsi rikkomusten syyksilukemisen yhteydessä erilaisia arviointiperusteita saman menettelyn kohteena oleviin yrityksiin ja kun komissio sovelsi erilaisia arviointiperusteita määrittäessään sakkoa saman menettelyn kohteena oleville yrityksille.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että SEUT 101 artiklaa, ETA-sopimuksen 53 artiklaa ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 23 artiklaa rikottiin, sakkojen laskennasta annettuja suuntaviivoja (3) ei noudatettu ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta loukattiin, kun komissio sakon perusmäärää laskiessaan sisällytti merkitykselliseen liikevaihtoon ETA:n ulkopuolelle suuntautuneen myynnin.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että asetuksen (EY) N:o 1/2003 23 artiklaa rikottiin ja että sakkojen laskennasta annettuja suuntaviivoja ei noudatettu, kun komissio merkityksellistä liikevaihtoa laskiessaan ei käyttänyt lähtökohtana yrityksen myyntiä sen ajanjakson viimeisenä täytenä vuotena, jona yritys osallistui väitettyyn rikkomiseen.

               6)

               Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että asetuksen (EY) N:o 1/2003 23 artiklaa rikottiin, kun LPD-konsernin väitettyjen rikkomusten johdosta määrättyjen sakkojen laskennassa ei LPD-konsernin liikevaihdon osalta sovellettu ylärajaa, joka on kymmenen prosenttia liikevaihdosta.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että kohtuullisen käsittelyajan periaatetta loukattiin ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 ja 47 artiklaa sekä Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklaa rikottiin.

               8)

               Kahdeksas kanneperuste, joka perustuu siihen, että suhteellisuusperiaatetta loukattiin, ja jolla pyydetään unionin yleistä tuomioistuinta käyttämään sillä SEUT 261 artiklan ja asetuksen (EY) N:o 1/2003 31 artiklan nojalla olevaa täyttä harkintavaltaa kantajalle määrättyjen sakkojen määrän alentamiseksi.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EUVL 2003 L 1, s. 1).

      (2)  EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan mukaisten komission menettelyjen kulusta 7.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 773/2004 (EUVL 2004 L 123, s. 18).

      (3)  Asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennasta annetut suuntaviivat (EUVL 2006 C 210, s. 2).


title: Asia T-353/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 26.1.2017 – European Social Enterprise Law Association v. EUIPO (EUROPEAN SOCIAL ENTERPRISE LAW ASSOCIATION) (EU-tavaramerkki — Kantajaa edustava asianajaja ei ole ulkopuolinen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               13.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 78/32

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 26.1.2017 – European Social Enterprise Law Association v. EUIPO (EUROPEAN SOCIAL ENTERPRISE LAW ASSOCIATION)
   (Asia T-353/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Kantajaa edustava asianajaja ei ole ulkopuolinen - Tutkimatta jättäminen))
   (2017/C 078/45)
   Oikeudenkäyntikieli:

      Asianosaiset

      Kantaja: European Social Enterprise Law Association (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: L. Fletcher, solicitor)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: L. Rampini)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 26.4.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 2208/2015-4), joka koskee hakemusta sanamerkin EUROPEAN SOCIAL ENTERPRISE LAW ASSOCIATION rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               European Social Enterprise Law Association velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 314, 29.8.2016.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 13 päivänä joulukuuta 2001 asiassa C-93/00 Euroopan parlamentti vastaan Euroopan unionin neuvosto (Neuvoston asetus N:o 2772/1999 – Naudanlihan merkintäjärjestelmä – Neuvoston toimivalta)

text:
C 44/4                   FI                              Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             16.2.2002
Televiestinnän yhteenliittämisestä soveltaen avoimen verkon tarjoami-         1)    Naudanlihan pakollisen merkintäjärjestelmän yleisistä sään-
sen (ONP) periaatteita yleispalvelun ja yhteentoimivuuden varmista-                 nöistä 21 päivänä joulukuuta 1999 annettu neuvoston asetus
miseksi 30 päivänä kesäkuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin                      (EY) N:o 2772/1999 kumotaan.
ja neuvoston direktiivin 97/33/EY 4 artiklan 2 kohtaa ja 9 artiklan
2 kohtaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä sille, että
jäsenvaltiot sallivat kansallisten sääntelyviranomaisten asettavan            2)    Riidanalaisen asetuksen sellaisten säännösten vaikutuksia, joita
merkittävässä markkina-asemassa olevalle operaattorille ennakolta                   täytäntöönpannessaan jäsenvaltiot ovat saattaneet tehdä pää-
velvoitteen järjestää muille operaattoreille tilaajayhteyden käyttöoi-              töksiä, jotka saatettaisiin riitauttaa, on pidettävä lopullisina.
keus ja tarjota näille muille operaattoreille yhteenliittämistä paikalli-
siin kytkentäkeskuksiin ja ylemmällä kytkentätasolla oleviin kytkentä-        3)    Euroopan unionin neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeuden-
keskuksiin.                                                                         käyntikulut.
                                                                              4)    Espanjan kuningaskunta ja Euroopan yhteisöjen komissio
(1) EYVL C 135, 13.5.2000.                                                          vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                              (1) EYVL C 135, 13.5.2000.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                   13 päivänä joulukuuta 2001
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
asiassa C-93/00 Euroopan parlamentti vastaan Euroopan                                                     (viides jaosto)
                        unionin neuvosto (1)
                                                                                13 päivänä joulukuuta 20
(Neuvoston asetus N:o 2772/1999 – Naudanlihan merkintä-
               järjestelmä – Neuvoston toimivalta)
                                                                              asiassa C-131/00 (Länsrätten i Norrbottens länin esittämä
                                                                              ennakkoratkaisupyyntö): Ingemar Nilsson vastaan Läns-
                           (2002/C 44/06)                                                       styrelsen i Norrbottens län (1)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                            (Yhteinen maatalouspolitiikka – Asetus N:o 3508/92 –
                                                                              Asetus N:o 3887/92 – Tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä
                                                                              koskeva yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä – Sovel-
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan                tamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt – Tuottaja ei ole
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                        pitänyt ajantasaista eläinrekisteriä – Seuraamukset)
                                                                                (2002/C 44/07)
Asiassa C-93/00, Euroopan parlamentti (asiamiehinään C. Pen-                                        (Oikeudenkäyntikieli: ruotsi)
nera ja E. Waldherr) vastaan Euroopan unionin neuvosto
(asiamiehinään G. Maganza ja J. Monteiro), jota tukevat
Espanjan kuningaskunta (asiamiehenään R. Silva de Lapuerta)                   (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
ja Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään G. Berscheid),                         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
jossa kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin kumoaa
naudanlihan pakollisen merkintäjärjestelmän yleisistä sään-
nöistä 21 päivänä joulukuuta 1999 annetun neuvoston asetuk-
sen (EY) N:o 2772/1999 (EYVL L 334, s. 1), yhteisöjen                         Asiassa C-131/00 P, jonka Länsrätten i Norrbottens län
tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́-                (Ruotsi) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen
guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat P. Jann, F. Macken,                   tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
N. Colneric ja S. von Bahr sekä tuomarit A. La Pergola,                       tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Ingemar Nilsson
J.-P. Puissochet, L. Sevón (esittelevä tuomari), M. Wathelet,                vastaan Länsstyrelsen i Norrbottens län, ennakkoratkaisun
V. Skouris ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: C. Stix-                 tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hal-
Hackl, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut                     linto-ja valvontajärjestelmästä annetun neuvoston asetuksen
13.12.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                         (ETY) N:o 3508/92 (EYVL L 355, s. 1) 5 artiklan tulkinnasta,


title: Asia T-369/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 13.9.2012 — Diadikasia Symbouloi Epicheiriseon v. komissio ym. (Vahingonkorvauskanne — Liittymistä valmisteleva tukiväline — Kolmannet valtiot — Kansalliset julkiset hankinnat — Hajautettu hallinnointi — Tutkimatta jättäminen — Toimivallan puuttuminen)

text:
               10.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 343/16

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 13.9.2012 — Diadikasia Symbouloi Epicheiriseon v. komissio ym.
   (Asia T-369/11) (1)

   (Vahingonkorvauskanne - Liittymistä valmisteleva tukiväline - Kolmannet valtiot - Kansalliset julkiset hankinnat - Hajautettu hallinnointi - Tutkimatta jättäminen - Toimivallan puuttuminen)
   2012/C 343/26
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Diadikasia Symbouloi Epicheiriseon AE (Chalandri, Kreikka) (edustaja: asianajaja A. Krystallidis)

      Vastaajat: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Erlbacher ja P. van Nuffel), Euroopan unionin Turkin edustusto (Ankara, Turkki) ja Central Finance & Contracts Unit (CFCU) (Ankara, Turkki)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sen vahingon korvausvaatimus, joka konsortiolle Diadikasia business Consultants SA (GR) — Wyg International Ltd (UK) — Deleeuw International Ltd (TR) — Cyberpark (TR) aiheutui CFCU:n 5.4.2011 tekemästä päätöksestä ja kaikista tämän jälkeisistä päätöksistä peruuttaa hankinta ”Turkkilais-eurooppalaisen liiketoimintakeskusten verkoston laajentaminen Sivasiin, Anatakyaan, Batmaniin ja Vaniin — EuropeAid/128621/D/SER/TR” väitetysti virheellisten tietojen vuoksi

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Diadikasia Symbouloi Epicheiriseon AE vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 282, 24.9.2011.


title: Asia C-46/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Rüsselsheim (Saksa) on esittänyt 28.1.2014 – Jürgen Kaiser v. Condor Flugdienst GmbH

text:
               12.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Rüsselsheim (Saksa) on esittänyt 28.1.2014 – Jürgen Kaiser v. Condor Flugdienst GmbH
   (Asia C-46/14)
   2014/C 142/13
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Jürgen Kaiser

      Vastaaja: Condor Flugdienst GmbH

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko lentoliikenteen harjoittajan voidakseen vedota asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 5 artiklan 3 kohdan vastuuvapausmahdollisuuteen esitettävä ja osoitettava, että se on toteuttanut kaikki kohtuudella edellytettävät toimenpiteet, jotta vältettäisiin poikkeuksellisen olosuhteen odotettavissa olevat seuraukset peruutuksen tai pitkäkestoisen viivästyksen muodossa, tai että se ei voinut toteuttaa tällaisia kohtuudella edellytettäviä toimenpiteitä?

      (1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL L 46, s. 1).


title: Asia T-693/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.5.2016 – Hamr - Sport v. komissio (Valtiontuet — Voittoa tuottamattomien järjestöjen ylläpitämät liikuntatilat — Toiminta- tai investointituet, joilla on tarkoitus mahdollistaa sellaisten liikuntatilojen rakentaminen, käyttö, kunnossapito, kunnostus tai kehittäminen, joilla ei tuoteta voittoa — Päätös, jolla tuki todetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi — SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohta — Kumoamiskanne — Kantajaa erikseen koskeva toimi — Käsite ”osapuoli, jota asia koskee” — Tutkittavaksi ottaminen — Toimi, jolla ei muuteta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla — Epäilyjä, joiden vuoksi muodollisen tutkintamenettelyn aloittaminen olisi perusteltua, ei ole)

text:
               27.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 232/13

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.5.2016 – Hamr - Sport v. komissio
   (Asia T-693/14) (1)

   ((Valtiontuet - Voittoa tuottamattomien järjestöjen ylläpitämät liikuntatilat - Toiminta- tai investointituet, joilla on tarkoitus mahdollistaa sellaisten liikuntatilojen rakentaminen, käyttö, kunnossapito, kunnostus tai kehittäminen, joilla ei tuoteta voittoa - Päätös, jolla tuki todetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi - SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohta - Kumoamiskanne - Kantajaa erikseen koskeva toimi - Käsite ”osapuoli, jota asia koskee” - Tutkittavaksi ottaminen - Toimi, jolla ei muuteta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla - Epäilyjä, joiden vuoksi muodollisen tutkintamenettelyn aloittaminen olisi perusteltua, ei ole))
   (2016/C 232/16)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Asianosaiset

      Kantaja: Hamr - Sport a.s. (Praha, Tšekki) (edustaja: asianajaja T. Capoušek)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: T. Maxian Rusche ja P. Němečková)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Tšekin tasavalta (asiamiehet: M. Smolek, J. Vláčil ja T. Müller)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota valtiontuesta SA.33575 (2013/NN) – 3) Tšekin tasavallan keskushallinnon viranomaisten voittoa tuottamattomille liikuntatiloille myöntämä tuki – 11.6.2014 annettu komission päätös C(2014) 3602 final

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Hamr - Sport a.s. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut lukuun ottamatta Tšekin tasavallalle aiheutuneita kuluja.

               3)

               Tšekin tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 7, 12.1.2015.


title: Espanjan kuningaskunnan 25.9.1998 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia C-351/98)

text:
7.11.98               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 340/13
      Euroopan yhteisöjen komission 23.9.1998 Italian              Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
              tasavaltaa vastaan nostama kanne
                       (Asia C-349/98)                             Ð kumoaa teollisuusajoneuvojen ostamista koskevasta
                        (98/C 340/22)                                  Espanjan valtiontukijärjestelmästä (Plan Renove
                                                                       Industrial) 1.7.1998 tehdyn komission päätöksen
                                                                       C(1998)2048 3 ja 4 artiklan ja
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.9.1998
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian               Ð velvoittaa vastaajana olevan toimielimen korvaamaan
tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen              oikeudenkäyntikulut.
yksikön virkamies Laura Pignataro, prosessiosoite Luxem-
burgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos
Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg, Luxemburg.             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja vaatii, että tuomioistuin                                  Ð EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan rik-
                                                                       kominen:
Ð että Italian tasavalta on laiminlyönyt jäsenyysvelvoit-              Plan Renove Industrialiin sisältyneet toimenpiteet eivät
     teensa, koska se ei ole antanut rautatieluvista 19 päi-           ole yhteismarkkinoille soveltumatonta tukea, koska
     vänä kesäkuuta 1995 annetun neuvoston direktiivin                 niillä ei suosita tiettyjä yrityksiä tai tuotannonaloja
     95/18/EY (1) ja rautatieinfrastruktuurin kapasiteetin             eikä vääristetä kilpailua; tämän vuoksi komissio on
     käyttöoikeuden myöntämisestä ja infrastruktuurimak-               rikkonut perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohtaa,
     sujen perimisestä 19 päivänä kesäkuuta 1995 annetun               kun se on tehnyt riidanalaisen päätöksen. Ei ole ole-
     neuvoston direktiivin 95/19/EY (2) täytäntöönpanon                massa mitään ajoneuvojen hankkijan kansalaisuuteen
     edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia mää-             perustuvaa syrjintää, joten minkä tahansa toisen jäsen-
     räyksiä;                                                          valtion kansalainen voi hyötyä tähän järjestelmään
                                                                       perustuvista toimenpiteistä. Plan Renove Industrialin
Ð velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeuden-                   säännöissä ei edellytetä, että käytöstä poistettavan ajo-
     käyntikulut.                                                      neuvon on oltava tuensaajan omaisuutta, vaan
                                                                       kyseessä oleva ajoneuvo voi kuulua kolmannelle, jonka
                                                                       kanssa tuensaaja tekee tätä koskevan sopimuksen. Se,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    että käytöstä poistettava ajoneuvo on täytynyt rekiste-
                                                                       röidä Espanjassa, ei aiheuta kilpailun vääristymistä sel-
                                                                       laisten kuljettajien haitaksi, jotka eivät ole sijoittautu-
EY:n perustamissopimuksen 189 artikla, jonka mukaan                    neet Espanjaan.
direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden
jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu, merkitsee sitä,
että jäsenvaltioilla on velvollisuus noudattaa direktiivissä           Vaikka pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettä-
sen täytäntöönpanolle vahvistettua määräaikaa. Tämä                    västä tuesta annettuja suuntaviivoja (92/C 213/02) ei
määräaika päättyi 27.6.1997, eikä Italian tasavalta ollut              sovelletakaan kuljetusalalla, kuten komissio väittää,
antanut komission vaatimuksessa esitettyjä, direktiivin täy-           on kiistatonta, että sitä syytä, jonka vuoksi komissio
täntöönpanon edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnolli-            hyväksyi ºde minimisº -säännön kyseisissä suuntavii-
sia määräyksiä.                                                        voissa, ei ole olemassa nyt käsiteltävänä olevassa asias-
                                                                       sa, ja että Plan Renove Industrialin tuensaajien saaman
                                                                       kaltaisella määrällisesti pienellä tuella ei ole merkittä-
(1) EYVL L 143, 27.6.1995, s. 70.                                      vää vaikutusta kilpailuun eikä jäsenvaltioiden väliseen
(2) EYVL L 143, 27.6.1995, s. 75.                                      kauppaan. Tämän järjestelmän tuensaajia koskevan
                                                                       tarkastelun perusteella voidaan itse asiassa tehdä seu-
                                                                       raavat johtopäätökset:
                                                                       1. Merkittävä osa järjestelmän tuensaajista harjoittaa
                                                                            kuljetustoimintaa niin vähäisessä määrin, että ne
Espanjan kuningaskunnan 25.9.1998 Euroopan yhteisöjen                       eivät tarvitse edes viranomaisten myöntämää kulje-
              komissiota vastaan nostama kanne                              tuslupaa.
                       (Asia C-351/98)
                                                                       2. Suuri osuus järjestelmään kuuluvista ajoneuvoista
                        (98/C 340/23)                                       on B-, C- ja D-luokan ajoneuvoja, joita saadaan
                                                                            käyttää vain yksityisiin kuljetuksiin.
Espanjan kuningaskunta on nostanut 25.9.1998 Euroopan                  3. Julkisiin kuljetuspalveluihin käytettävien B-, C- ja
yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                     D-luokan ajoneuvojen paino on rajoitettu (34 %)
komissiota vastaan. Kantajan asiamiehenä on R. Silva de                     ja näistä vähän yli puolella on lupa kansallisiin
Lapuerta, prosessiosoite Luxemburgissa on Espanjan suur-                    kuljetuksiin ja lopuilla vain paikallistason kuljetuk-
lähetystö, bvd. E. Servais 4Ð6.                                             siin.
 ---pagebreak--- C 340/14              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     7.11.98
   4. Järjestelmästä tukea saaneiden ajoneuvojen osuus            tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudelli-
        on alle 0,5 prosenttia Espanjan kaikista teollisuus-      sen yksikön virkamiehet Michel Nolin ja Laura Pignataro,
        ajoneuvoista ja tämä osuus on eurooppalaisella            ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksi-
        tasolla mitättömän pieni.                                 kön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,
                                                                  Kirchberg.
   5. 81 prosenttia tuensaajista, jotka ovat hankkineet
        suurempia ajoneuvoja (A- tai E-luokan ajoneu-
                                                                  Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
        voja), omistavat vain yhden tällaisen luokan ajo-
        neuvon, 97:llä prosentilla näistä on alle viisi ajo-
        neuvoa, joten kyseessä ovat hyvin pienet yritykset.       Ð toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut rau-
                                                                       tatieyritysten toimiluvista annetun neuvoston direktii-
                                                                       vin 95/18/EY (1) ja rautatieinfrastruktuurin kapasiteetin
Ð EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan
                                                                       käyttöoikeuden myöntämisestä ja infrastruktuuri-
   c alakohdan rikkominen:
                                                                       maksujen perimisestä annetun neuvoston direktiivin
                                                                       95/19/EY (2) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
   Espanjan kuningaskunta väittää, että ympäristönsuo-                 antanut kyseisten direktiivien noudattamisen edellyttä-
   jelu- ja liikenneturvallisuussyistä on perusteltua sovel-           miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai
   taa EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan                  koska se ei ainakaan ole ilmoittanut niistä säädetyssä
   c alakohtaa ja että ehdotetuilla toimenpiteillä on sel-             määräajassa, ja
   västi positiivisia vaikutuksia näillä kahdella alalla
   ilman, että kyseessä olisi kapasiteetin lisääntyminen.
                                                                  Ð velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeuden-
                                                                       käyntikulut.
Ð Luottamuksensuojan periaatteen rikkominen:
                                                                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kunkin tietojensaantipyynnön jälkeen kulunut aika
   (neljä, seitsemän ja kolme kuukautta kestäneet kolme
   ajanjaksoa, joiden aikana komissio ei reagoinut miten-         EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen koh-
   kään) antoi loogisesti ja lainmukaisesti aiheen ajatella,      dan mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen
   että komissio ei vastusta Plan Renove Industrialin             nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu. Tämä
   mukaisia toimenpiteitä. Lisäksi vaikka komissio                jäsenvaltioille asetettu velvollisuus merkitsee myös velvolli-
   eräässä yhteydessä ilmoittikin, että se saattaisi katsoa       suutta noudattaa direktiiveissä säädettyjä määräaikoja.
   olevansa velvollinen tekemään väliaikaisen päätöksen           Määräaika on tässä tapauksessa päättynyt 27.6.1997
   vaatia Espanjan viranomaisia keskeyttämään kyseisen            ilman, että Ranskan tasavalta olisi toteuttanut täytäntöön-
   tuen maksamisen, se ei koskaan tällaista vaatimusta            panon edellyttämät toimenpiteet tai että se ainakaan olisi
   esittänyt. Edellä mainittu luottamuksensuoja aiheutti          ilmoittanut niistä.
   sen, että Plan Renove Industrialin tuensaajien luku-
   määrä kasvoi merkittävästi.                                    (1) EYVL L 143, 27.6.1995, s. 70.
                                                                  (2) EYVL L 143, 27.6.1995, s. 75.
Ð Suhteettomuus ja perustelujen puuttuminen:
   Se, että tuki todetaan 92 artiklassa kielletyksi tueksi, ei
   riitä siihen, että samanaikaisesti syntyisi velvollisuus
   sen takaisin maksamiseen. Jos tasapainotetaan toi-                  Euroopan yhteisöjen komission 25.9.1998 Ranskan
   saalta komission uhatuksi katsoman vapaan kilpailun                           tasavaltaa vastaan nostama kanne
   palauttaminen ja toisaalta tuen palauttamisvelvollisuu-
   desta järjestelmän tuensaajille aiheutuvat tosiasialliset                              (Asia C-354/98)
   menetykset, ei ole mahdollista saavuttaa tasapainoa.                                    (98/C 340/25)
                                                                  Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 25.9.1998
                                                                  Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan
                                                                  tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen
                                                                  yksikön virkamies Marie Wolfcarius, prosessiosoite
   Euroopan yhteisöjen komission 25.9.1998 Ranskan
                                                                  Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos
             tasavaltaa vastaan nostama kanne
                                                                  Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                       (Asia C-353/98)
                        (98/C 340/24)                             Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 25.9.1998                Ð toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut mies-
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan                   ten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 12 päivänä tammikuuta 2005, yhdistetyissä asioissa T-367/02 ja T-369/02, Wieland-Werke AG vastaan Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Yhteisön tavaramerkki — Sanamerkit SnTEM, SnPUR ja SnMIX — Ehdottomat hylkäysperusteet — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)

text:
               19.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/14

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   12 päivänä tammikuuta 2005,
   yhdistetyissä asioissa T-367/02 ja T-369/02, Wieland-Werke AG vastaan Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Sanamerkit SnTEM, SnPUR ja SnMIX - Ehdottomat hylkäysperusteet - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)
   (2005/C 69/26)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Yhdistetyissä asioissa T-367/02 ja T-369/02, Wieland-Werke AG, kotipaikka Ulm (Allemagne), edustajinaan asianajajat S. Gruber ja F. Graf von Stosch, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), (asiamiehinään T. L. Eichenberg ja G. Schneider), jossa vaaditaan SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 25.9.2002 tekemän kolmen sellaisen päätöksen (asiat R 338/2001-1, R 337/2001-1 ja R 335/2001-1) kumoamista, jotka koskevat hakemuksia sanamerkkien SnTEM, SnPUR ja SnMIX rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkeiksi, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: puheenjohtaja H. Legal sekä tuomarit V. Tiili ja M. Vilaras, kirjaaja: hallintovirkamies D. Christensen, on 12.1.2005 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1

               Kanteet hylätään.

               2

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 55, 8.3.2003.


title: Asian C-375/00 poistaminen rekisteristä

text:
C 200/56              FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    14.7.2001
         Asian C-58/00 (1) poistaminen rekisteristä                             Asian C-25/00 (1) poistaminen rekisteristä
                      (2001/C 200/103)                                                      (2001/C 200/105)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 7.5.2001               Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 15.5.2001
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-        antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-58/00 (Oberlandesgericht Innsbruckin esittämä en-           tu asia C-25/00 (Commissione tributaria regionale di Venezian
nakkoratkaisupyyntö), Leopold Hein vastaan Pensionsversiche-          esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Ufficio delle Entrate di Vene-
rungsanstalt der Arbeiter, Landesstelle Salzburg.                     zia 2 vastaan Hotel Plaza SpA.
(1) EYVL C 135, 13.5.2000.
                                                                      (1) EYVL C 102, 8.4.2000.
        Asian C-247/00 (1) poistaminen rekisteristä
                      (2001/C 200/104)                                         Asian C-375/00 (1) poistaminen rekisteristä
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 7.5.2001                                     (2001/C 200/106)
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-247/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 18.5.2001
Portugalin tasavalta.                                                 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                      tu asia C-375/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian
(1) EYVL C 233, 12.8.2000.                                            tasavalta.
                                                                      (1) EYVL C 372, 23.12.2000.


title: Asia F-15/14: Kanne 19.2.2014 – ZZ v. parlamentti

text:
               16.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 184/40

         Kanne 19.2.2014 – ZZ v. parlamentti
   (Asia F-15/14)
   2014/C 184/66
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja A. Salerno)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Parlamentin sen päätöksen kumoaminen, jolla se päätti kantajan työsopimuksen tämän koeajan jatkamisen päätyttyä.

      Vaatimukset

               —

               Euroopan parlamentin 12.4.2013 tekemä päätös, jolla se irtisanoi kantajan 15.7.2013 lukien, on kumottava

               —

               kantajalle suoritettavan korvauksen määräksi siinä tapauksessa että Euroopan parlamentti toteaisi, että kantajan palauttaminen toimeen nimittämällä hänet virkaan on oikeudellisesti mahdotonta, on vahvistettava 45 000 euroa korkoineen

               —

               parlamentti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.


title: Asia C-181/11 P: Valitus, jonka Compañía Española de Tabaco en Rama, S.A. (Cetarsa) on tehnyt 15.4.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-33/05, Compañía Española de Tabaco en Rama, S.A. v. Euroopan komissio, 3.2.2011 antamasta tuomiosta

text:
               25.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 186/14

         Valitus, jonka Compañía Española de Tabaco en Rama, S.A. (Cetarsa) on tehnyt 15.4.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-33/05, Compañía Española de Tabaco en Rama, S.A. v. Euroopan komissio, 3.2.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-181/11 P)
   2011/C 186/24
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittaja: Compañía Española de Tabaco en Rama, S.A. (Cetarsa) (edustajat: abogado M. Araujo Boyd, abogado J. Buendía Sierra ja abogado Á. Givaja Sanz)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Valituksenalainen tuomio on kumottava

               —

               [EY] 81 artiklan 1 kohdan mukaisesta menettelystä (asia COMP/C.38.238/B.2 — Raakatupakka-ala — Espanja) 20.10.2004 tehty komission päätös K(2004) 4030 lopull. on kumottava

               —

               Toissijaisesti sen sakon määrää, joka riidanalaisen päätöksen 3 artiklassa määrättiin, on alennettava ja sakon uudeksi määräksi on vahvistettava 1 000 euroa ja toissijaisesti jos ei määrätä samaa sakkoa kuin tuottajille, sakon määräksi on vahvistettava 2 905 200 euroa, joka on määrä, johon päädytään, kun on sovellettu 40 prosentin alennusta lieventävien olosuhteiden vuoksi enimmäismäärään, joka on 10 prosenttia liikevaihdosta, tämän vaikuttamatta Cetarsaan myöhemmin sovellettavaan alennukseen sen tutkimuksen aikaisen yhteistyön perusteella, minkä unionin yleinen tuomioistuin hyväksyi

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja väittää, että valituksenalaisessa tuomiossa unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen kansallisten oikeussääntöjen oikeudellisesta vaikutuksesta Cetarsan käyttäytymisen lainmukaisuuteen.
   Valittaja väittää myös, että unionin yleinen tuomioistuin teki virheen, koska se vääristi rikkomisen aikana voimassa ollutta kansallista lainsäädäntöä, mikä sai sen virheellisesti katsomaan, että jalostajien toiminta oli vahingollisempaa kuin tuottajien ja että menettelyllään jalostajat menivät pidemmälle kuin mitä kansallisessa lainsäädännössä sallitaan.
   Valittaja väittää lopuksi, että toisin kuin muiden rikkomisesta moitittujen yrityksen osalta alennuksella, joka myönnettiin kansallisen lainsäädännön aiheuttaman epävarmuuden perusteella, ei ollut mitään vaikutusta Cetarsalle määrätyn sakon laskentaan.