title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 24 päivänä syyskuuta 2002 asiassa T-92/01, Marie-Claude Girardot vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Palvelukseen ottaminen – Väliaikaisten toimihenkilöiden valinta – Hakĳaa ei merkitty varallaololuetteloon – Valintalautakunnan kokoonpano – Yhdenvertainen kohtelu)

text:
C 305/22                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            7.12.2002
kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta ku-             1)     Valintalautakunnan 13.7.2000 päivättyyn kirjeeseen sisäl-
moamaan 19.6.2000 tehdyn päätöksen kantajan palkkaluokan                      tyvä päätös, jonka mukaan kantajaa ei valintamenettelyn
alentamisesta palkkaluokasta A 3 palkkaluokkaan A 6 ja                        KOM/R/A/01/1999 päätteeksi merkitty varallaololuetteloon,
vahingonkorvausta tästä päätöksestä kantajalle aiheutuneesta                  kumotaan.
vahingosta, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen
jaosto), toimien kokoonpanossa: puheenjohtaja R. M. Moura              2)     Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Ramos, sekä tuomarit J. Pirrung ja A. W. H. Meij, kirjaaja:
johtava hallintovirkamies H. Jung, on 11.9.2002 antanut
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                             (1 ) EYVL C 186, 30.6.2001.
1)     Komission 19.6.2000 tekemä päätös kantajan palkkaluokan
       alentamisesta palkkaluokasta A 3 palkkaluokkaan A 6 kumo-
       taan.
2)     Komissio velvoitetaan maksamaan kantajalle yhden euron
       suuruinen summa korvauksena tälle aiheutuneesta henkisestä
       kärsimyksestä.                                                         YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
3)     Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                24 päivänä syyskuuta 2002
( 1) EYVL C 227, 11.8.2001.
                                                                       asiassa T-102/01, Orlando Pérez-Díaz vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio (1)
                                                                       (Henkilöstö – Palvelukseen ottaminen – Tilapäisten virka-
                                                                       miesten valinta – Kantajaa ei lisätty varallaololuetteloon –
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                           Valintalautakunnan jäsenten kielitaito)
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (2002/C 305/48)
                   24 päivänä syyskuuta 2002
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
asiassa T-92/01, Marie-Claude Girardot vastaan Euroopan
                      yhteisöjen komissio (1)
(Henkilöstö – Palvelukseen ottaminen – Väliaikaisten toimi-            Asiassa T-102/01, Orlando Pérez-Díaz, kotipaikka Bryssel,
henkilöiden valinta – Hakijaa ei merkitty varallaololuette-            edustajanaan asianajaja M.-A. Lucas, vastaan Euroopan yhteisö-
loon – Valintalautakunnan kokoonpano – Yhdenvertainen                  jen komissio (asiamiehinään F. Clotuche-Duvieusart ja H. Tse-
                              kohtelu)                                 repa-Lacombe), jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen
                                                                       tuomioistuinta kumoamaan valintalautakunnan 14.7.2000
                          (2002/C 305/47)                              päivättyyn kirjeeseen sisältyvän päätöksen, jolla kantajaa ei
                                                                       lisätty kilpailumenettelyn KOM/R/A/01/1999 päätteeksi laa-
                                                                       dittuun tilapäisten virkamiesten varallaololuetteloon, yhteisö-
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen
                                                                       jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja B. Ves-
                                                                       terdorf, sekä tuomarit N. J. Forwood ja H. Legal, kirjaaja:
Asiassa T-92/01, Marie-Claude Girardot, Euroopan yhteisöjen            hallintovirkamies J. Palacio González, on antanut 24.9.2002
                                                                       tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
komission väliaikainen toimihenkilö, kotipaikka Bryssel, edus-
tajanaan asianajajat J.-N. Louis ja V. Peere, prosessiosoite
Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asia-             1)     Valintalautakunnan 14.7.2000 päivättyyn kirjeeseen sisältyvä
miehinään F. Clotuche-Duvieusart ja H. Tserepa-Lacombe),                      valintalautakunnan päätös, jolla kantajaa ei lisätty kilpailume-
jossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta vaadittiin ku-                  nettelyn KOM/R/A/01/1999 päätteeksi laadittuun tilapäisten
moamaan valintalautakunnan 13.7.2000 päivättyyn kirjeeseen                    virkamiesten varallaololuetteloon, kumotaan.
sisältyvä päätös, jonka mukaan kantajaa ei valintamenettelyn
KOM/R/A/01/1999 päätteeksi merkitty väliaikaisten toimihen-            2)     Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
kiöiden varallaololuetteloon, yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
asteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpa-
nossa: jaoston puheenjohtaja B. Vesterdorf sekä tuomarit               (1 ) EYVL C 186, 30.6.2001.
N. J. Forwood ja H. Legal, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio
González, on 24.9.2002 antanut tuomion, jonka tuomiolau-
selma on seuraava:


title: Euroopan yhteisöjen komission 5.1.1996 Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan nostama kanne (Asia C-3/96)

text:
N:o C 77/6            |_nj                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         16.3.96
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                   valtion suunnitteleman tappiontasauksen kanssa siinä
                                                                               yhteydessä , jossa osuus Neue Maxhiittessä myytiin
1 ) kumoaa komission 18.10.1995 tekemän päätöksen K                            yrittäjä Max Aicherille . Koska Baijerin osavaltion ja
     ( 95 ) 2828 lop ., joka koskee Baijerin osavaltion valtion                Aicherin välisten sopimusten perusteella suunniteltu
    tukea EHTY:n soveltamisalaan kuuluvalle teräsyrityk                       osavaltion osuuden yksityistäminen Neue Maxhiittessä
     selle Neue Maxhiitte Stahlwerke GmbH : ue Sulzbach                       on liiketaloudellisesti mielekästä , on myös riidanalaisten
     Rosenbergista ;                                                           lainojen myöntäminen Neue Maxhiittelle taloudellisesti
                                                                               järkevää . Baijerin osavaltion luopuminen vaatimasta
2 ) velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku                          49 895 000 Saksan markan lainojen takaisinmaksua
     lut .
                                                                               kuului erottamattomana osana Neue Maxhiitten yksi
                                                                               tyistämiseen . Tämän johdonmukaisena seurauksena
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                            Baijerin osavaltion Neue Maxhiittelle myöntämiä lai
                                                                               noja ei voida pitää avustuksina , jos osavaltion yritys
— Olennaisten muotomääräysten rikkominen ( EHTY:n                              osuuden yksityistämisen vuoksi tappioiden siirtämistä
    perustamissopimuksen 15 artiklan mukainen perustelu                       Baijerin osavaltion vastattaviksi on pidettävä avustuksia
    velvollisuus ):                                                            koskevien oikeussääntöjen kannalta ongelmattomana .
    — ylimalkaisesti perusteltu päätös, jossa katsotaan                        Jos komissio heti alun alkaen kiistää Baijerin osavaltion
           Baijerin osavaltion myöntämän osakkuuslainan rin                   oikeuden myydä tappiollinen tytäryritys ottaen sen
           nastuvan pääomaan ;
                                                                               tappiot osittain vastuulleen, rikkoo komissio myös
    — ylimalkaisesti esitetty väittämä siitä , että takaisin                  EHTY:n perustamissopimuksen 83 artiklaa . Tässä
           maksua ei ole voitu edellyttää ja ettei sitä myöskään               määräyksessä vahvistetaan julkisen vallan oikeus
           ole edellytetty;                                                    harjoittaa elinkeinotoimintaa ja kielletään julkisen
                                                                               yritystoiminnan syrjintä .
    — ylimalkainen kieltäytyminen olla tekemättä riidan
           alaista päätöstä asioiden C-158/95 ( J ) ja T-129/95 ( 2 )          Lojaliteettiperiaatteen rikkominen : komissio ei olisi
           ennakkoluonteisuudesta huolimatta .                                 saanut tehdä riidanalaista päätöstä , ennen kuin on
                                                                               käynyt selväksi, onko osavaltion yritysosuuden yksityis
— EHTY:n perustamissopimuksen 4 artiklan c alakohdan                           tämissuunnitelma yhteisön oikeuden mukainen ( vireillä
    ja 83 artiklan virheellinen soveltaminen : Baijerin osaval                olevat asiat C-158/95 ja T-129/95 ).
    tion myöntämiä lainoja ei ole pidettävä avustuksina
    vaan osakkaan sijoituksina, jotka järkevä yksityinen                 (') EYVL 1995 C 362 , s . 57
    sijoittaja vastaavassa tilanteessa olisi myös tehnyt. Lai           ( 2 ) EYVL 1995 C 229 , s . 21
    nan takaisinmaksu vaikutti ja vaikuttaa tosiasiallisesti
    mahdolliselta, mikä ilmenee siitä tosiasiasta , että yrityk
    sen tuotot ovat vakiintuneet ja että toiminnan voidaan
    arvioida kääntyvän voitolliseksi . Jos osavaltio onkin
    myöhemmin päättänyt olla vaatimatta lainojen takaisin
    maksua, johtui tämä yksinomaan siitä , että myytäessä                Euroopan yhteisöjen komission 5.1.1996 Alankomaiden
    osavaltion osuus, lainat selvitettiin yksityistämissopi                          kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
    muksissa sovitussa osavaltiolle tulevassa tappiontasauk                                         Asia C-3 /96 )
    sessa . Osuuden myyntiin liittynyt lainojen selvitys oli                                        ( 96/C 77/ 12 )
    taloudellisesti järkevää ja perusteltua , koska sen avulla
    Baijerin osavaltion oli mahdollista järjestää uudelleen
    konsernipolitiikkaansa ja suojata mainettaan yritys                 Euroopan yhteisöjen komissio on 5.1.1996 nostanut Eu
    toiminnan edistäjänä .                                               roopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomai
                                                                         den kuningaskuntaa vastaan . Kantajan asiamiehenä on
    Ottaen huomioon suhteellisuusperiaatteen komissio ei                 komission oikeudellisen yksikön virkamies W. Wils ja
    missään tapauksessa olisi voinut edellyttää lainojen                 prosessiosoite Luxemburgissa c/o Euroopan yhteisöjen
    takaisinmaksua, vaan ainoastaan niiden muuntamista                   komission oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gomez
    siten, että takaisinmaksu ei olisi yhteydessä yrityksen              de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
    voitto-odotuksiin .
                                                                         Kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta
    Komissio vertaa virheellisesti Baijerin osavaltiota yksi
    tyiseen vähemmistöosakkaaseen otaksuen rinnastami                    1 . toteamaan, että koska Alankomaiden kuningaskunta ei
    sen olevan mahdollista . Yksityisillä vähemmistöosak                       ole osoittanut riittävästi luonnonvaraisten lintujen
    kailla oli kuitenkin osavaltiosta poikkeavat taloudelliset                  suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979 annetun neuvos
    mahdollisuudet, kiinnostuksen kohteet ja yritystalou                       ton direktiivin 79/409/ETY 4 artiklan 1 kohdassa
    delliset tavoitteet; erityisesti niillä ei ollut mahdollisuutta             tarkoitettuja erityissuojelualueita, se on jättänyt nou
    vaikuttaa Maxhiitte-ryhmän yritystoiminnan tulevaan                         dattamatta sille tämän direktiivin ja EY:n perustamis
    organisointiin . Baijerin osavaltion myöntämät lainat                       sopimuksen 5 ja 189 artiklan mukaan kuuluvat velvol
    olivat joka tapauksessa myös sen takia liiketaloudellises                  lisuutensa;
    ti mielekkäitä , koska niiden tarkoituksena oli mahdol
    listaa Neue Maxhiitten yksityistäminen . Lainasaamiset               2 . velvoittamaan Alankomaiden kuningaskunnan korvaa
    oli tarkoitus selvittää jälkikäteen yhdessä Baijerin osa                   maan oikeudenkäyntikulut.
 ---pagebreak--- 16.3.96             FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        N:o C 77/7
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                     1 . toteaa , että Espanjan kuningaskunta on jättänyt täyttä
Direktiivin 79/409/ETY 4 artiklan 1 kohdan mukaan                          mättä sille Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 5
erityissuojelualueiden osoittaminen on erityistoimi, jolla                ja 189 artiklan mukaan kuuluvat velvollisuudet, koska
jäsenvaltioiden on varmistettava ( pyrittävä varmistamaan )               se ei ole säädetyssä määräajassa antanut ja voimaansaat
liitteessä I mainittujen lintulajien eloonjääminen ja lisään             tanut eikä toissijaisesti säädetyssä määräajassa antanut
tyminen . Jos jäsenvaltiossa jotkin näistä lintukannoista                 tiedoksi 4 päivänä joulukuuta 1990 annetun neuvoston
pienenevät, tästä voidaan perustellusti päätellä , että tämä               direktiivin 90/658/ETY ( l ) ja erityisesti sen 8 artiklan
jäsenvaltio ei ole täyttänyt velvollisuuttaan saada aikaan                noudattamiseksi tarpeellisia lakeja , asetuksia tai hallin
tuloksia . Alankomaissa on todistetusti yhdeksän liitteessä I             nollisia määräyksiä sekä 5 päivänä huhtikuuta 1993
mainittujen lintulajien kannoista pienentynyt yli 50 prosen              annetun neuvoston direktiivin 93/16/ETY ( 2 ) — ja
tilla .                                                                   erityisesti sen 3 artiklan ja 9 artiklan 3 ja 4 kohdan
                                                                           ( jotka vastaavat direktiivin 75/362/ETY ( 3 ) vastaavia
                                                                          3 artiklaa ja 9 a artiklan 1 ja 2 kohtaa , joita on muutettu
Direktiivin 4 artiklan 1 kohdan viimeisen alakohdan
                                                                          direktiivin 90/658/ETY 1 artiklalla ) noudattamiseksi
mukaan jäsenvaltioiden on osoitettava erityissuojelualu                  tarpeellisia lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyk
eiksi lukumäärältään ja kooltaan sopivimmat alueet. Yhte                 siä ;
näistä erityissuojelualueiden kokonaisuutta ajatellen komis
sio on teettänyt tieteellisen tutkimuksen Pariisin Musee            2 . velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
national d'histoire naturelle-nimisen museon : Séretariat de              lut .
la Flore et de la Faunella , joka on laatinut luettelon
elinympäristöistä, jotka ornitologisten kriteerien mukaan           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
pitäisi osoittaa erityissuojelualueiksi; " International Con       EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen koh
seil of Bird Preservation " on vahvistanut tämän luettelon
                                                                    dan ja 5 artiklan ensimmäisen kohdan velvoittavan luonteen
vuosina 1989 ja 1994 (" Inventory of Important Bird Areas           perusteella jäsenvaltioilla on velvollisuus toteuttaa tarpeel
in the European Community " — IBA89 ja IBA94 ). Luette             liset toimenpiteet niille osoitettujen direktiivien noudatta
lon oikeudellisesta merkityksestä komissio katsoo, että             miseksi ennen tätä varten asetetun määräajan päättymistä .
4 artiklan 1 kohdan päämäärä saavutettaisiin parhaiten, jos         Mainittu määräaika päättyi 1.7.1991 , eikä Espanja ollut
jäsenvaltiot tosiasiassa osoittaisivat kaikki tässä luettelossa     tällöin toteuttanut vaadittavia säännöksiä .
mainitut alueet erityissuojelualueiksi . Koska jäsenvaltiolla
on kuitenkin tietty harkintavalta tässä asiassa , komissio ei       (') EYVL N:o L 353 , 17.12.1990 , s . 73
voi oikeudellisin keinoin pakottaa jäsenvaltioita tähän             ( 2 ) EYVL N:o L 165 , 7.7.1993 , s . 1
parhaaseen tulokseen . Sitä vastoin kyseessä on erityisaluei       (■') EYVL N:o L 167, 30.6.1975 , s . 1
den osoittamisvelvollisuuden loukkaaminen, jos jäsenvaltio
ilmeisesti väheksyy IBA89:ssä ja IBA94:ssä määriteltyjen
alueiden lukumäärää ja kokoa . Tästä on kyse , jos jäsenval
tio osoittaa erityissuojelualueiksi sekä määrältään että            Bundesverwaltungsgerichtin             31.8.1995       tekemällään
pinta-alaltaan vähemmän kuin puolet IBA89:ssä ja                    päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö hallintoriita
IBA94:ssä määritellyistä alueista . Lisäksi erityissuojelualu      asiassa Badische Erfrischungs-Getränke GmbH & Co. KG
eiden on oltava riittävän monipuolisia ja lajeille ominaisia,                     vastaan Baden-Württembergin osavaltio
jotta turvataan kaikkien liitteessä I mainittujen lintulajien
suojelu . Alankomaiden osoittamat erityissuojelualueet eivät                                   (Asia C-17/96 )
täytä määrältään ja kooltaan näitä vaatimuksia .                                                ( 96/C 77/ 14 )
                                                                    Bundesverwaltungsgerichtin 3 . osasto on pyytänyt
                                                                    31.8.1995 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
                                                                    Euroopan           yhteisöjen    tuomioistuimen         kirjaamoon
                                                                     19.1.1996, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ennakko
                                                                    ratkaisua hallintoriita-asiassa Badische Erfrischungs-
                                                                    Getränke GmbH & Co . KG vastaan Baden-Württembergin
                                                                    osavaltio seuraaviin kysymyksiin:
Euroopan yhteisöjen komission 11.1.1996 Espanjan kunin              1 ) Onko 15.7.1980 annetun neuvoston direktiivin 80/
              gaskuntaa vastaan nostama kanne                              777/ETY (') 1 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä
                         ( Asia C-5 /96 )                                  liitteen I määritelmiä koskevan I jakson kanssa, tulkit
                                                                           tava siten, että vesi — liitteen I määritelmiä koskevan I
                           ( 96/C 77/ 13 )                                 jakson 2 kohdan toisen alakohdan mukaisia " aiemmin
                                                                           tunnustettuja vesiä " lukuun ottamatta — voidaan
                                                                           tunnustaa luontaiseksi kivennäisvedeksi ainoastaan sil
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 11.1.1996                          loin, kun sillä on terveydelle suotuisia ominaisuuksia ;
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan                      onko myöntävässä tapauksessa nämä ominaisuudet
kuningaskuntaa vastaan . Kantajan asiamiehet ovat sen                      voitava näyttää toteen ?
oikeudellisen yksikön virkamiehet B. J. Drijber ja J. R. Vidal
Puig ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o saman yksikön              2 ) Onko sallittua, että nämä mahdollisesti edellytettävät
virkamies C. Gomez de la Cruz .                                            terveydelle suotuisat ominaisuudet johtuvat liitteessä I


title: Asia T-532/15 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.12.2016 – Z v. unionin tuomioistuin (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Arviointikertomus — Virkamiestuomioistuimen puolueettomuus — Ratkaisukokoonpanon jäsenten jääväämistä koskeva vaatimus — Puolustautumisoikeudet — Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan)

text:
               23.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/26

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.12.2016 – Z v. unionin tuomioistuin
   (Asia T-532/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Arviointikertomus - Virkamiestuomioistuimen puolueettomuus - Ratkaisukokoonpanon jäsenten jääväämistä koskeva vaatimus - Puolustautumisoikeudet - Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan))
   (2017/C 022/33)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Z (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja F. Rollinger)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin tuomioistuin (asiamiehet: aluksi A. Placco, sitten J. Inghelram ja Á. Almendros Manzano)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) 30.6.2015 antamasta tuomiosta Z v. unionin tuomioistuin (F-64/13, EU:H:2015:72), jonka kumoamista vaaditaan

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Z velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 16, 18.1.2016.


title: Asia C-399/08 P: Valitus, jonka Euroopan yhteisöjen komissio on tehnyt 15.9.2008 (faksi 12.9.2008 ) yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas, laajennettu jaosto) asiassa T-266/02, Deutsche Post AG, jota tukee Saksan liittotasavalta, v. Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukee Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste e.V. (BIEK) ja UPS Europe NV/SA, 1.7.2008 antamasta tuomiosta

text:
               22.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/18

         Valitus, jonka Euroopan yhteisöjen komissio on tehnyt 15.9.2008 (faksi 12.9.2008) yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas, laajennettu jaosto) asiassa T-266/02, Deutsche Post AG, jota tukee Saksan liittotasavalta, v. Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukee Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste e.V. (BIEK) ja UPS Europe NV/SA, 1.7.2008 antamasta tuomiosta
   (Asia C-399/08 P)
   (2008/C 301/33)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: V. Kreuschitz, J. Flett, B. Martenczuk)

      Muut osapuolet: Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV, UPS Europe NV/SA, Deutsche Post AG, Saksan liittotasavalta
   Valittajan vaatimukset

               —

               riitautettu tuomio on kumottava kokonaisuudessaan

               —

               yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 61 artiklan mukaisesti on todettava, ettei kantaja ole osoittanut, että päätöksellä rikotaan EY 87 artiklan 1 kohtaa, ja kanne on vastaavasti hylättävä. Toissijaisesti komissio vaatii, että asia on palautettava ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen.

               —

               kantaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valituksen vastapuoli on Deutsche Post AG (DPAG), joka on postipalveluja tarjoava kansainvälinen suuryritys, joka on saanut huomattavia tasausmaksuja valtion varoista. Komissio totesi vuonna 2002 EY 82 artiklan nojalla tekemässään erillisessä päätöksessä, jota ei ole riitautettu, että DPAG on käyttänyt väärin määräävää asemaansa pakettimarkkinoilla, koska sen hinnat eivät kattaneet kustannuksia. Koska DPAG teki kyseisenä ajanjaksona kaikkialla tappiota, tämä aggressiivinen hintapolitiikka on voitu rahoittaa vain niillä varoilla, jotka yritys sai rahoitustasauksena.
   Kyseessä oleva valitus koskee etenkin sitä kysymystä, mitä arviointimenetelmää komissio sai käyttää kyseisen asian erityisissä olosuhteissa, jotta se saattoi todeta, että on kyse laittomasta tuesta DPAG:lle.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen riitautetussa tuomiossa soveltaman menetelmän mukaan kaikki yleisiin taloudellisiin velvoitteisiin liittyvät kustannukset ja yrityksen tulot on viiteajanjaksona tarkastettava sen varmistamiseksi, onko yritys saanut valtiolta liian suuren rahoitustasauksen. Mikäli on kyse tällaisesta ylikompensaatiosta, siitä voidaan johtaa, että näitä varoja on myös käytetty kohtuuttoman hintapolitiikan rahoittamiseen läheisillä ovelta ovelle -pakettipalvelun markkinoilla.
   Päätöksessä sovelletun menetelmän mukaan selvitettiin kohtuuttomasta hintapolitiikasta läheisillä markkinoilla syntyneet tappiot ja todettiin, onko ne tasattu valtion varoin vai ei. Mikäli tällainen tasaus todetaan ja mikäli ei ole muuta rahoituslähdettä (yrityksen omien varojen muodossa), tästä on johdettava, että valtion varoja on käytetty kohtuuttoman hintapolitiikan rahoittamiseen läheisillä ovelta ovelle -pakettipalvelujen markkinoilla.
   Komissio pitää päätöksessään käyttämäänsä menetelmää lainmukaisena. Sen avulla voidaan loogisen päättelyn, joka sisältää myös olettaman siitä, että rahan on lopulta tultava jostakin, nojalla katsoa, että kyse on lainvastaisesta valtiontuesta. Riitautetussa tuomiossa ei ole asetettu kyseenalaiseksi päättelyn kulkua tai sen perustana olevia tosiasioita. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin olettaa riitautetussa tuomiossa kuitenkin ilman muita selityksiä, että vain ensimmäinen menetelmä tulee kyseeseen.
   Komissio esittää seuraavat valitusperusteet: EY 87 artiklan 1 kohtaa ja EY 86 artiklan 2 kohtaa on rikottu sikäli kuin näitä määräyksiä on riitautetussa tuomiossa tulkittu virheellisesti siten, että niiden nojalla ei voida soveltaa menetelmää, jota ei ole muutoin arvosteltu riitautetussa tuomiossa ja joka mahdollistaisi sen, että loogisen ja pätevän päättelyn perusteella katsotaan, että kyse on yhteismarkkinoille soveltumattomasta valtiontuesta. Lisäksi komissio vetoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen puuttuvaan toimivaltaan ja EY 230 artiklan rikkomiseen sikäli kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on ylittänyt toimivaltansa ja EY 230 artiklassa määrätyn harkintavaltansa, sekä yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 36 artiklan rikkomiseen sikäli kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole perustellut päätöksessä valitun menetelmän lainvastaisuutta.


title: Asia C-57/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 11.7.2013 (Cour constitutionnellen (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Fédération des maisons de repos privées de Belgique (Femarbel) ASBL v. Commission communautaire commune de Bruxelles-Capitale (Direktiivi 2006/123/EY — Aineellinen soveltamisala — Terveydenhuoltopalvelut — Sosiaalipalvelut — Päivä- ja yöhoitokeskukset, joissa vanhuksille tarjotaan tukea ja hoitoa)

text:
               31.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 11.7.2013 (Cour constitutionnellen (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Fédération des maisons de repos privées de Belgique (Femarbel) ASBL v. Commission communautaire commune de Bruxelles-Capitale
   (Asia C-57/12) (1)

   (Direktiivi 2006/123/EY - Aineellinen soveltamisala - Terveydenhuoltopalvelut - Sosiaalipalvelut - Päivä- ja yöhoitokeskukset, joissa vanhuksille tarjotaan tukea ja hoitoa)
   2013/C 252/19
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour constitutionnelle

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Fédération des maisons de repos privées de Belgique (Femarbel) ASBL

      Vastaaja: Commission communautaire commune de Bruxelles-Capitale

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Cour constitutionnelle — Palveluista sisämarkkinoilla 12.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/123/EY (EUVL L 376, s. 36) 2 artiklan 2 kohdan f ja j alakohdan tulkinta — Asiallinen soveltamisala — Terveydenhuoltopalvelut — Sosiaalipalvelut — Päivähoitokeskusten, joissa tarjotaan vanhusten itsenäisen toimintakykynsä menettämisen kannalta tarkoituksenmukaista tukea ja hoitoa, kuuluminen kyseisten käsitteiden alaan — Yöhoitokeskusten, joissa tarjotaan tukea ja terveydenhoitoa, jota vanhusten läheiset eivät voi jatkuvasti varmistaa vanhuksille, kuuluminen kyseisten käsitteiden alaan

      Tuomiolauselma

               1)

               Palveluista sisämarkkinoilla 12.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/123/EY 2 artiklan 2 kohdan f alakohtaa on tulkittava siten, että terveydenhuoltopalveluina kyseisen direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle on jätetty kaikki toiminta, jonka tarkoituksena on potilaiden terveydentilan arvioiminen, säilyttäminen tai palauttaminen, siltä osin kuin kyseistä toimintaa harjoittavat ammattihenkilön aseman asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännössä saaneet henkilöt, ja näin on sen laitoksen, jossa hoito annetaan, organisoinnista, rahoitustavoista ja julkisesta tai yksityisestä luonteesta riippumatta. Kansallisen tuomioistuimen on tarkastettava, onko päivähoitokeskukset ja yöhoitokeskukset terveydenhuollon ammattilaisten niissä suorittamien toimintojen luonteen ja sen perusteella, että kyseiset toiminnot muodostavat pääasiallisen osan noiden keskusten tarjoamista palveluista, suljettu mainitun direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle.

               2)

               Direktiivin 2006/123 2 artiklan 2 kohdan j alakohtaa on tulkittava siten, että sosiaalipalveluina kyseisen direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle on jätetty kaikki toiminta, joka liittyy muun muassa vanhusten tukemiseen ja auttamiseen, siltä osin kuin sen suorittaa yksityinen palveluntarjoaja, jonka valtio on erityisesti valtuuttanut toimella, jolla uskotaan tehtäväksi selvästi ja läpinäkyvästi todellinen velvollisuus varmistaa tällaiset palvelut tiettyjä niiden suorittamiseen liittyviä erityisedellytyksiä noudattaen. Kansallisen tuomioistuimen on tarkastettava, onko päivähoitokeskukset ja yöhoitokeskukset niissä pääasiallisena toimintana suoritettujen vanhusten tuki- ja avustustoimintojen luonteen sekä asemansa, sellaisena kuin se perustuu sovellettavaan Belgian säännöstöön, perusteella suljettu mainitun direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle.

      (1)  EUVL C 118, 21.4.2012.


title: Asia T-112/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.12.2016 – Mondelez UK Holdings & Services v. EUIPO Société des produits Nestlé (suklaalevyn muoto) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Kolmiulotteinen tavaramerkki — Suklaalevyn muoto — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Käytön perusteella syntynyt erottamiskyky — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 3 kohta — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 ja 2 kohta)

text:
               6.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.12.2016 – Mondelez UK Holdings & Services v. EUIPO Société des produits Nestlé (suklaalevyn muoto)
   (Asia T-112/13) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Kolmiulotteinen tavaramerkki - Suklaalevyn muoto - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Käytön perusteella syntynyt erottamiskyky - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 3 kohta - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 52 artiklan 1 ja 2 kohta))
   (2017/C 038/30)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Mondelez UK Holdings & Services Ltd, aiemmin Cadbury Holdings Ltd (Uxbridge, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: T. Mitcheson, QC, P. Walsh, J. Blum, S. Dunstan, solicitors ja D. Byrne, barrister)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Sveitsi) (edustajat: aluksi asianajajat G. Vos, M. Bakker ja J. van den Berg, sitten G. Vos, S. Malynicz, QC, sekä T. Scourfield ja T. Reid, solicitors)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 11.12.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 513/2011-2), joka koskee Cadbury Holdings Ltd:n ja Société des produits Nestlé SA:n välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) toisen valituslautakunnan 11.12.2012 tekemä päätös (asia R 513/2011-2) kumotaan.

               2)

               EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Mondelez UK Holdings & Services Ltd:n oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Société des produits Nestlé SA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 123, 27.4.2013.


title: Asia T-71/12: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.6.2013 — Meskarian v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Irania koskevat rajoittavat toimenpiteet ydinaseiden leviämisen estämiseksi — Varojen jäädyttäminen — Poistaminen kyseessä olevien henkilöiden luettelosta — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/80

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.6.2013 — Meskarian v. neuvosto
   (Asia T-71/12) (1)

   (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Irania koskevat rajoittavat toimenpiteet ydinaseiden leviämisen estämiseksi - Varojen jäädyttäminen - Poistaminen kyseessä olevien henkilöiden luettelosta - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2013/C 225/177
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Mohammed Reza Meskarian (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: solicitor S. Zaiwalla, solicitor P. Reddy ja solicitor F. Zaiwalla, D. Wyatt, QC, ja barrister R. Blakeley)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: B. Driessen ja I. Rodios)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä vaatimus Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 1.12.2001 annetun neuvoston päätöksen 2011/783/YUTP (EUVL L 319, s. 71) liitteessä olevan A luettelon 13 kohdan kumoamiseksi, Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 961/2010 täytäntöönpanosta 1.12.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1245/2011 (EUVL L 319, s. 11) liitteessä olevan A luettelon 13 kohdan kumoamiseksi ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 (EUVL L 88, s. 1) kumoamiseksi siltä osin kuin ne koskevat kantajaa sekä toisaalta vaatimus sen toteamiseksi, että Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.210 annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP (EUVL L 195, s. 39) 20 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EY) N:o 423/2007 kumoamisesta 25.10.2010 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 961/2010 (EUVL L 281, s. 1) 16 artiklan 2 kohtaa ei sovelleta kantajaan.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen asiassa raukeaa.

               2)

               Euroopan unionin neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 109, 14.4.2012.


title: Asia C-584/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.9.2016 – Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ympäristö — Direktiivi 2006/12/EY — Direktiivi 91/689/ETY — Direktiivi 1999/31/EY — Jätehuolto — Unionin tuomioistuimen tuomio, jossa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen todetaan — Täytäntöönpanon laiminlyönti — SEUT 260 artiklan 2 kohta — Rahamääräiset seuraamukset — Uhkasakko — Kiinteämääräinen hyvitys)

text:
               31.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.9.2016 – Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-584/14) (1)

   ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Ympäristö - Direktiivi 2006/12/EY - Direktiivi 91/689/ETY - Direktiivi 1999/31/EY - Jätehuolto - Unionin tuomioistuimen tuomio, jossa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen todetaan - Täytäntöönpanon laiminlyönti - SEUT 260 artiklan 2 kohta - Rahamääräiset seuraamukset - Uhkasakko - Kiinteämääräinen hyvitys))
   (2016/C 402/05)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Patakia, E. Sanfrutos Cano ja D. Loma-Osorio Lerena)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta (asiamies: E. Skandalou)

      Tuomiolauselma

               1)

               Helleenien tasavalta ei ole noudattanut SEUT 260 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut kaikkia 10.9.2009 annetun tuomion komissio v. Kreikka (C-286/08, ei julkaistu oikeustapauskokoelmassa, EU:C:2009:543) täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä.

               2)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan maksamaan Euroopan komissiolle ”Euroopan unionin omat varat” -tilille 30 000 euron suuruinen uhkasakko kultakin päivältä, jonka 10.9.2009 annetun tuomion komissio v. Kreikka (C-286/08, ei julkaistu oikeustapauskokoelmassa, EU:C:2009:543) noudattamisen edellyttämien toimenpiteiden täytäntöönpano viivästyy, nyt annettavan tuomion antamispäivästä siihen saakka, kunnes 10.9.2009 annettu tuomio komissio v. Kreikka (C-286/08, ei julkaistu oikeustapauskokoelmassa, EU:C:2009:543) on pantu täysimääräisesti täytäntöön. Tämä määrä jaetaan kolmeen osaan, jotka vastaavat Euroopan komission esittämiä kolmea perustetta ja joiden määrä on ensimmäisen perusteen osalta 10 prosenttia uhkasakon kokonaismäärästä eli 3 000 euroa ja toisen ja kolmannen perusteen osalta 45 prosenttia kyseisestä määrästä eli 13 500 euroa; kolmanteen perusteeseen sovelletaan ns. vanhojen jätteiden huollon osalta puolivuosittaista vähennystä suhteessa niiden jätteiden määrään, joiden osalta huolto on saatettu vaatimusten mukaiseksi, jolloin sovelletaan rajaa, jonka alittuessa maksettavaksi tulevaa uhkasakon määrää ei voida enää vähentää ja joka on 50 prosenttia tätä perustetta vastaavan uhkasakon määrästä eli 6 750 euroa.

               3)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan maksamaan Euroopan komissiolle ”Euroopan unionin omat varat” -tilille 10 miljoonan euron suuruinen kiinteämääräinen hyvitys.

               4)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 81, 9.3.2015.


title: Elliniki Viomichania Oplon (EBO) AE:n 10.12.1996 Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-220/96)

text:
N:o C 54/36           I FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     22.2.97
perusteltu ja siten niillä rikotaan henkilöstösääntöjen 25 ar      Lisäksi kantaja väittää, että hänen oikeuksiaan eläkkee
tiklan 2 kohdan toista virkettä . Lisäksi hallinto on tehnyt        seen ei ole otettu huomioon . Vaikka hän oli pyytänyt
ilmeisen arviointivirheen katsoessaan, että kantajan päte          hankkimiensa eläkeoikeuksien siirtämistä Saksaan, hän sai
vyys ei ollut siten poikkeuksellinen , että henkilöstösääntö       1.4.19 96 päivätyssä kirjeessä laskelman henkilökohtaisten
jen 31 artiklan 2 kohtaa voitaisiin soveltaa .                      eläkemaksujen palauttamisesta . Hänen eläkeoikeuksiaan ei
                                                                    ole siirretty, ja hän saa vastedes vain hyvin pientä Saksan
                                                                    järjestelmän mukaista eläkettä , koska hänellä ei vastedes
                                                                    ole yhteisön virkamiesten eläkejärjestelmän mukaisia oi
                                                                    keuksia .
Y:n 27.12.1996 Euroopan parlamenttia vastaan nostama
                                kanne
                         ( Asia T-2 19/96 )
                            ( 97/C 54/59 )                          Elliniki Viomichania Oplon (EBO ) AE:n 10.12.1996 Eu
                                                                    roopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komis
                                                                                siota vastaan nostama kanne
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                ( Asia T-220/96 )
Y on nostanut 27.12.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäi                                          ( 97/C 54/60 )
sen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan par
lamenttia vastaan . Kantajan edustajana on asianajaja Ge                            (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
rard Collin, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa
Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange .                         Elliniki Viomichania Oplon ( EBO ) AE, kotipaikka Ateena ,
                                                                    on nostanut 10.12.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois            oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin
tuin                                                                neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan .
                                                                    Kantajan edustajina ovat asianajajat Michail Stathoupou
— velvoittaa Euroopan parlamentin palauttamaan kanta               los ja Ioannis Anagnostos, Ateena, ja prosessiosoite Lu
      jalle 1.11.1993 ja 19.1.1996 välisenä aikana perusteet       xemburgissa asianajotoimisto Aloyse May.
      tomasti pidätetyt palkkaetuudet erääntymisestä lasket
      tavine viivästyskorkoineen ,                                  Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                    tuin
— velvoittaa Euroopan parlamentin maksamaan väliai
      kaisena korvauksena kolme miljoonaa Belgian frangia,           1 . tutkii kanteen ;
      summan korottamista oikeudenkäynnin aikana koske
      vin varauksin ,                                               2 . velvoittaa vastaajat kanteen perusteluissa esitetyistä
                                                                          syistä maksamaan kantajalle korvauksena kantajan
                                                                          Central Bank of Iraqilta olevan saatavan luovutuksesta
 — velvoittaa Euroopan parlamentin korvaamaan oikeu
                                                                          vastaajille joko 75 451 500 Yhdysvaltain dollaria
      denkäyntikulut
                                                                          (USD ) tai tätä maksupäivänä vastaavan määrän
                                                                          ecuissa, jolloin sovelletaan korkeinta USD:n ja ecun
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      välistä virallista vaihtokurssia , tai toissijaisesti
                                                                          60 478 770 ecua , joka saadaan soveltamalla USD:n ja
 Nimittävä viranomainen päätti 6.10.1993 pidättää kanta                  ecun välistä päivän vaihtokurssia, sekä kansainvälisissä
 jan virasta ja pidättää puolet hänen peruspalkastaan                     liiketoimissa tavanomaiset 8 prosentin korot, laskettui
 henkilöstösääntöjen 88 artiklan mukaisesti . Tribunal cor               na kanteen esittämispäivästä lopulliseen maksupäivään
 rectionnel de Bruxelles tuomitsi 6.6.1994 kantajan ran                  saakka ;
 gaistukseen .
                                                                     3 . velvoittaa vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut,
 Henkilöstösääntöjen 88 artiklan kolmannen ja viidennen                   samoin kuin kantajaa edustavien asianajajien palkkiot.
 kohdan perusteella kantajan asema olisi pitänyt lopullisesti
 määritellä neljän kuukauden määräajassa siitä, kun asiaa            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
 käsitelleen tuomioistuimen päätös rikosasiassa on tullut lo
 pulliseksi . Koska tuomiosta tuli 21.6.1994 lopullinen , kan       Kantaja on aseita ja ammuksia valmistava ja myyvä yhtiö .
 tajan asema olisi pitänyt lopullisesti määritellä viimeistään       Kantaja myi 12.1.1987 tehdyn sopimuksen perusteella Ira
 21.10.1994 . Neljän kuukauden määräaikaa ei selvästikään            kille ammuksia, jotka se toimitti 25.10.1987—30.5.1989
 ole noudatettu, koska kantaja sai 5.2.1996 tiedon nimittä          hintaan , joka Central Bank of Iraqin oli maksettava avaa
 vän viranomaisen 19.1.1996 tekemästä viraltapanoa kos              malla peruuttamaton remburssi . Central Bank of Iraq kiel
  kevasta kurinpitopäätöksestä . Kantaja pyytää henkilöstö          täytyi kuitenkin maksamasta vedoten Yhdistyneiden Kan
  sääntöjen 88 artiklan neljännen kohdan perusteella                  sakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmaan 660/
  palkasta pidätetyn osan palauttamista : nämä perusteetto           6.8.1990 , jonka perusteella neuvosto antoi yhteisön Irakin
  mat palkanpidätykset on tehty 1.11.1993 ja 19.1.1996 vä            ja Kuvvaitin kanssa käymän kaupan estämisestä asetuksen
  lisenä aikana .                                                     ( ETY ) N:o 2340/90 . Kantaja nosti kanteen kreikkalaisissa
 ---pagebreak--- 22.2.97              1 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 54/37
tuomioistuimissa, jotka antoivat tuomion Central Bank of                    ylentämättä kantajaa palkkaluokkaan C 1 vuonna
Iraqin velvoittamisesta maksamaan kantajalle 75 451 500                     1996 ( päätös julkaistu 9.4.1996 hallinnollisissa tiedo
USD , mutta mainitun tuomion täytäntöönpano osoittautui                     tuksissa nro 933 ),
mahdottomaksi . Kantajan vaatimus perustuu nimenomaan
tähän mahdottomuuteen saada saatavaansa perityksi . Kan
taja luovuttaa Euroopan unionille mainitun sopimussuh                — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
teeseen perustuvan saatavansa Central Bank of Iraqilta ja
vaatii unionilta perustamissopimuksen 215 artiklan nojalla            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
vastaavan korvauksen maksamista .
                                                                      Kantaja vetoaa siihen, että on osoitettu, että hänellä on
Kantaja väittää, että kaikki sopimussuhteen ulkopuolisen,             enemmän ansioita verrattuna muihin virkamiehiin, jotka
Euroopan unionin vastuun syntymisen edellytykset ovat                 on ylennetty palkkaluokkaan C 1 vuoden 1996 ylennys
täyttyneet. Kantaja väittää erityisesti , että antaessaan ase        kierroksella ; komissio ei ole edes kiistänyt tätä riidanalai
tuksen N:o 2340/90 O vastaajina olevat yhteisön toimieli             sessa päätöksessä . Kantaja katsoo, että komissio on
met loukkasivat yhteisön oikeuden yleisiä periaatteita ja             loukannut syrjintäkiellon periaatetta ja rikkonut henkilös
rikkoivat sen oikeussääntöjä sekä loukkasivat erityisesti             tösääntöjen 45 artiklan 1 kohtaa , kun se kieltäytyi myön
omaisuudensuojan, yhdenvertaisuuden ja syrjintäkiellon                tämästä kantajalle tätä ylennystä .
 sekä harkintavallan väärinkäytön kiellon periaatteita , suh
teellisuusperiaatetta sekä taloudellisen vapauden suojan ja
 luottamuksensuojan periaatteita .
 Kantaja katsoo, ettei edellytetä ylemmäntasoisten, yksityi
 siä suojaavien yhteisön oikeuden sääntöjen selvää rikko             Jean-Luc Delhayen 2.1.1997 Euroopan yhteisöjen komis
 mista , kuten yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön                                siota vastaan nostama kanne
 mukaan edellytetään lainsäädäntötointen osalta, sillä ase                                       Asia T-l /97 )
 tus ( ETY ) N:o 2340/90 ei ole lainsäädäntötoimi , vaan lä
 hinnä yksittäistapausta koskeva toimi , jolla on välitön oi                                    ( 97/C 54/62 )
 keusvaikutus .
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
 (') Yhteisön Irakin ja Kuwaitin kanssa käymän kaupan estämises
     tä 8 päivänä elokuuta 1990 annettu neuvoston asetus ( ETY )
     N:o 2340/90 ( EYVL N:o L 213 , 9.8.1990, s . 1 ).                Jean-Luc Delhaye , kotipaikka Thieu ( Belgia ), on nostanut
                                                                       2.1.1997 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui
                                                                       messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan .
                                                                       Kantajan edustajana on asianajaja Lucas Vogel , Bryssel ,
                                                                       prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Christian
                                                                       Kremer, 8— 10 rue Mathias Hardt.
  Immacolata Manzon 27.12.1996 Euroopan yhteisöjen ko                 Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                 missiota vastaan nostama kanne                        tuin
                         (Asia T-221/96)
                           ( 97/C 54/61 )                              — kumoaa komission 25.9.1996 tekemän päätöksen ,
                                                                             joka annettiin tiedoksi kantajalle 1.10.1996 ja jolla hy
                                                                             lättiin kantajan 28.5.1996 tekemä valitus ( kirjattu
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                              4.6.1996 ); kyseisessä päätöksessä komissio kieltäytyi
                                                                             myöntämästä kantajalle henkilöstösääntöjen liitteen VII
                                                                             5 artiklassa säädettyä asettautumiskorvausta ja
  Immacolata Manzo, Bryssel , on nostanut 27.12.1996 Eu
  roopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui
   messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan .              — velvoittaa kantajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
   Kantajan edustajana on asianajaja Lucas Vogel , Bryssel ,
   prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Christian              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kremer, 8—10 rue Mathias Hardt.
                                                                        Kantaja esittää , että kun hänet siirrettiin takaisin Brysse
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois              liin komission Kiovan edustustosta , komission hallintovi
   tuin :                                                               ranomaiset kieltäytyivät myöntämästä hänelle asettautu
                                                                        miskorvausta . Kantajan mukaan tällä päätöksellä yhtäältä
                                                                        rikotaan henkilöstösääntöjen 71 artiklaa ja henkilöstö
   — kumoaa 25.9.1996 tehdyn nimenomaisen päätöksen ,                   sääntöjen liitteen VII 5 artiklaa ja toisaalta rikotaan henki
        jolla hylättiin kantajan nimittävälle viranomaiselle            löstösääntöjen 110 artiklaa ja käytetään väärin komission
        17.6.1996 tekemä valitus, joka koski päätöstä olla              harkintavaltaa .


title: Asia C-484/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Općinski sud u Novom Zagrebu – Stalna služba u Samoboru (Kroatia) on esittänyt 11.9.2015 – Ibrica Zulfikarpašić v. Slaven Gajer

text:
               23.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 389/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Općinski sud u Novom Zagrebu – Stalna služba u Samoboru (Kroatia) on esittänyt 11.9.2015 – Ibrica Zulfikarpašić v. Slaven Gajer
   (Asia C-484/15)
   (2015/C 389/21)
   Oikeudenkäyntikieli: kroaatti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Općinski sud u Novom Zagrebu – Stalna služba u Samoboru

      Pääasian asianosaiset

      Hakija: Ibrica Zulfikarpašić

      Vastapuoli: Slaven Gajer

      Ennakkoratkaisukysymys

   Ovatko täytäntöönpanosta annetun lain säännökset yhteensopivia asetuksen (EY) N:o 805/2004 (1) kanssa, ja täsmällisemmin, kattaako käsite ”tuomioistuin” Kroatiassa sellaisissa menettelyissä, joissa todistusvoimaisen asiakirjan perusteella annetaan täytäntöönpanomääräys (rješenje o ovrsi na temelju vjerodostojne isprave), myös julkiset notaarit, voivatko julkiset notaarit antaa eurooppalaisen täytäntöönpanoperusteen vahvistavia todistuksia, jotka liittyvät todistusvoimaisen asiakirjan perusteella annettuun lopulliseen ja täytäntöönpanokelpoiseen täytäntöönpanomääräykseen silloin, kun kyseistä määräystä ei ole riitautettu, ja jos eivät, voivatko tuomioistuimet antaa eurooppalaisen täytäntöönpanoperusteen vahvistavia todistuksia, jotka liittyvät julkisen notaarin todistusvoimaisen asiakirjan perusteella antamaan täytäntöönpanomääräykseen, silloin kun määräys koskee riitauttamatonta vaatimusta, ja jos näin on, mitä lomaketta tällöin olisi käytettävä?

      (1)  Riitauttamattomia vaatimuksia koskevan eurooppalaisen täytäntöönpanoperusteen käyttöönotosta 21.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 805/2004 (EUVL L 143, s. 15).


title: Yhdistetyt asiat C-105/12–C-107/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 22.10.2013 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Alankomaiden valtio v. Essent NV ym. (Ennakkoratkaisupyyntö — Pääomien vapaa liikkuvuus — SEUT 63 artikla — Omistusoikeusjärjestelmät — SEUT 345 artikla — Sähkön tai kaasun jakeluverkonhaltijat — Yksityistämiskielto — Kielto, jolla kielletään yhteydet sähköä tai kaasua tuottaviin, toimittaviin tai myyviin yrityksiin — Verkonhallintaa mahdollisesti haittaavan toiminnan kielto)

text:
               14.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 367/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 22.10.2013 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Alankomaiden valtio v. Essent NV ym.
   (Yhdistetyt asiat C-105/12–C-107/12) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Pääomien vapaa liikkuvuus - SEUT 63 artikla - Omistusoikeusjärjestelmät - SEUT 345 artikla - Sähkön tai kaasun jakeluverkonhaltijat - Yksityistämiskielto - Kielto, jolla kielletään yhteydet sähköä tai kaasua tuottaviin, toimittaviin tai myyviin yrityksiin - Verkonhallintaa mahdollisesti haittaavan toiminnan kielto)
   2013/C 367/12
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Alankomaiden valtio

      Vastaajat: Essent NV (C-105/12), Essent Nederland BV (C-105/12), Eneco Holding NV (C-106/12) ja Delta NV (C-107/12)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyynnöt — Hoge Raad der Nederlanden — SEUT 63 ja SEUT 345 artiklan tulkinta — Pääomien vapaan liikkuvuuden rajoitukset — Omistusoikeusjärjestelmät — Käsite — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään energianjakeluverkonhaltijoiden ehdottomasta yksityistämiskiellosta

      Tuomiolauselma

               1)

               SEUT 345 artiklaa on tulkittava siten, että se kattaa pääasioissa kyseessä olevan kaltaisen yksityistämiskiellon, joka tarkoittaa sitä, että Alankomaiden alueella toimivan sähkön tai kaasun jakeluverkonhaltijan osakkeiden on oltava suoraan tai välillisesti kansallisessa lainsäädännössä määritettyjen viranomaisten omistuksessa. Tästä tulkinnasta ei kuitenkaan seuraa, ettei SEUT 63 artiklaa sovelleta pääasioissa kyseessä olevan kaltaisiin kansallisiin säännöksiin, joissa kielletään sähkön tai kaasun jakeluverkonhaltijoiden yksityistäminen tai lisäksi kielletään yhtäältä sellaiseen konserniin kuuluvien yhtiöiden, johon kuuluu Alankomaiden alueella toimiva sähkön tai kaasun jakeluverkonhaltija, ja sellaiseen konserniin kuuluvien yhtiöiden, johon kuuluu sähköä tai kaasua tällä samalla alueella tuottava, toimittava tai myyvä yritys, väliset omistus- tai määräysvaltasiteet sekä toisaalta tällaisen haltijan ja konsernin, johon se kuuluu, verkonhallinnan etua mahdollisesti haittaavat toimenpiteet tai toiminnot.

               2)

               Pääasioissa kyseessä olevan yksityistämiskiellon järjestelmän, joka kuuluu SEUT 345 artiklan soveltamisalaan, osalta voidaan ottaa huomioon ne tavoitteet, joiden vuoksi lainsäätäjä on valinnut kyseisen omistusoikeusjärjestelmän, sellaisina yleistä etua koskevina pakottavina syinä, jotka voivat oikeuttaa pääomien vapaan liikkuvuuden rajoittamisen. Muiden kieltojen osalta tavoitteet, jotka ovat laajasti tulkittavan ristikkäistuen (johon sisältyy myös strateginen tietojen vaihto) torjuminen, sähkön ja kaasun markkinoiden avoimuuden takaaminen ja kilpailun vääristymien estäminen, voivat oikeuttaa yleisen edun mukaisina pakottavina syinä pääasioissa kyseessä olevien kaltaisten kansallisten säännösten aiheuttamat pääomien vapaan liikkuvuuden rajoitukset.

      (1)  EUVL C 151, 26.5.2012.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (ensimmäinen jaosto) 15 päivänä syyskuuta 2005, asiassa C-495/03 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Intermodal Transports BV vastaan Staatssecretaris van Financiën (Yhteinen tullitariffi — Tariffinimikkeet — Yhdistettyyn nimikkeistöön luokittelu — Nimike 8709 — Magnum ET120 Terminal Tractor -merkkinen traktori — EY 234 artikla — Kansallisen tuomioistuimen velvollisuus esittää ennakkoratkaisukysymys — Velvollisuuden edellytykset — Sitova tariffitieto, jonka toisen jäsenvaltion tulliviranomaiset ovat antaneet kolmannelle samankaltaisen ajoneuvon osalta)

text:
               29.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 271/5

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (ensimmäinen jaosto)
   15 päivänä syyskuuta 2005,
   asiassa C-495/03 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Intermodal Transports BV vastaan Staatssecretaris van Financiën (1)

   (Yhteinen tullitariffi - Tariffinimikkeet - Yhdistettyyn nimikkeistöön luokittelu - Nimike 8709 - Magnum ET120 Terminal Tractor -merkkinen traktori - EY 234 artikla - Kansallisen tuomioistuimen velvollisuus esittää ennakkoratkaisukysymys - Velvollisuuden edellytykset - Sitova tariffitieto, jonka toisen jäsenvaltion tulliviranomaiset ovat antaneet kolmannelle samankaltaisen ajoneuvon osalta)
   (2005/C 271/09)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asiassa C 495/03, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 21.11.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 24.11.2003, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Intermodal Transports BV vastaan Staatssecretaris van Financiën, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit K. Lenaerts, K. Schiemann (esittelevä tuomari), E. Juhász ja Ilešič, julkisasiamies: C. Stix Hackl, kirjaaja: R. Grass, on antanut 15.9.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               EY 234 artiklaa on tulkittava siten, että kun kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa, jossa on kyse tietyn tavaran luokittelemisesta yhdistettyyn nimikkeistöön, esitetään toisen jäsenvaltion tulliviranomaisten riita-asian ulkopuoliselle kolmannelle samankaltaisen tavaran osalta antama sitova tariffitieto ja kun mainittu tuomioistuin katsoo kyseisessä sitovassa tariffitiedossa tehdyn tariffiluokituksen virheelliseksi, näiden kahden viimeksi mainitun seikan

                           —

                           seurauksena ei voi olla, kun kyse on tuomioistuimesta, jonka päätöksiin saa kansallisen lainsäädännön mukaan hakea muutosta, että ne velvoittavat tämän tuomioistuimen esittämään yhteisöjen tuomioistuimelle tulkintaa koskevia kysymyksiä,

                           —

                           automaattisena seurauksena ei voi olla, kun kyse on tuomioistuimesta, jonka päätöksiin ei kansallisen lainsäädännön mukaa saa hakea muutosta, että ne yksin velvoittavat tämän tuomioistuimen n esittämään yhteisöjen tuomioistuimelle tulkintaa koskevia kysymyksiä.

                     Tuomioistuimen, jonka päätöksiin ei kansallisen lainsäädännön mukaan saa hakea muutosta on kuitenkin silloin, kun yhteisön oikeutta koskeva kysymys on tullut sen ratkaistavaksi, noudatettava sille kuuluvaa velvollisuutta saattaa asia yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi, ellei se ole todennut, että esille tullut kysymys on vailla merkitystä tai että yhteisöjen tuomioistuin on jo tulkinnut kyseessä olevaa yhteisön oikeuden säännöstä tai määräystä taikka että se, miten yhteisön oikeutta on sovellettava, on niin ilmeistä, ettei tästä ole mitään perusteltua epäilystä. Tutkittaessa, onko kyse tällaisesta tilanteesta, huomioon on otettava yhteisön oikeuden ominaispiirteet, sen tulkintaan liittyvät erityiset vaikeudet sekä vaara oikeuskäytäntöjen eroavaisuuksien syntymisestä yhteisön alueella; tältä osin on todettava, että edellä tarkoitetun sitovan tariffitiedon olemassaolon perusteella mainitun tuomioistuimen on oltava erityisen tarkkaavainen siinä harkinnassa, joka koskee mahdollista perustellun epäilyn puuttumista tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87, sellaisena kuin se on muutettuna 26.10.1998 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2261/98, liitteessä I esitetyn yhdistetyn nimikkeistön oikeaan soveltamiseen nähden, kun otetaan erityisesti huomioon kolme edellä mainittua arviointiperustetta.

               2)

               Yhdistetyn nimikkeistön nimikettä 8709 on tulkittava siten, että se ei kata ajoneuvoa, jossa on 132 kilowatin dieselmoottori, jonka teho on 2 500 kierrosta minuutissa, täysautomaattinen vaihteisto, jossa on neljä vaihdetta eteenpäin ja yksi peruutusvaihde, umpinainen ohjaamo sekä nostotaso, jonka nostokorkeus on 60 senttimetriä, ja jonka vetoteho on 32 000 kilogrammaa ja kääntösäde hyvin lyhyt ja joka on suunniteltu puoliperävaunujen liikuttelua varten teollisuusrakennuksissa ja niiden pihoilla. Tällainen ajoneuvo ei nimittäin ole itseliikkuva ajoneuvo, jota käytetään tavaroiden kuljetukseen, eikä sellainen traktori, jota käytetään rautatieasemilla mainitussa nimikkeessä tarkoitetulla tavalla.

      (1)  EUVL C 21, 24.1.2004.


title: Asia C-173/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) on esittänyt 2.4.2010 — Fabrizio Cariulo v. Ministero dell’Interno

text:
               19.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/32

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) on esittänyt 2.4.2010 — Fabrizio Cariulo v. Ministero dell’Interno
      (Asia C-173/10)
      (2010/C 161/47)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Fabrizio Cariulo

         Vastaaja: Ministero dell’Interno

         Ennakkoratkaisukysymys

      Kysymys koskee kansallisen lainsäädännön (joka on otettu käyttöön 4.7.2006 annetulla Bersanin asetuksella (decreto-legge) nro 223/2006, joka on saatettu laintasoiseksi 4.8.2006 annetulla lailla nro 248) EY 43 ja EY 49 artiklan mukaisuutta, eli sellaisen kansallisen järjestelmän yhteensopivuutta näiden määräysten kanssa, jossa

                  a)

                  vallitsee yleinen suuntaus suojata aikaisemmin sellaisessa kilpailumenettelyssä myönnettyjen toimilupien haltijoita, jossa osa toimijoista oli lainvastaisesti suljettu menettelyn ulkopuolelle

                  b)

                  on säännöksiä, joilla tosiasiallisesti taataan saavutettu kaupallinen asema (kuten uusiin toimiluvanhaltijoihin kohdistuva kielto sijoittaa toimipisteitään tiettyä etäisyyttä lähemmäksi jo olemassa olevia toimipisteitä)

                  c)

                  on määräykset toimiluvan peruuttamistapauksista niissä tapauksissa, joissa toimiluvan haltija harjoittaa suoraan tai välillisesti sellaista rajatylittävää pelitoimintaa, joka on rinnastettavissa toimiluvan nojalla harjoitettavaan toimintaan.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 9 päivänä syyskuuta 2003 asiassa C-198/01 (Tribunale amministrativo regionale per il Lazion esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Consorzio Industrie Fiammiferi (CIF) vastaan Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato (Kilpailuoikeus – Kilpailua rajoittava kansallinen lainsäädäntö – Kansallisen kilpailuviranomaisen toimivalta vahvistaa, ettei tällaista lainsäädäntöä sovelleta – Edellytykset sille, ettei kilpailunvastaista toimintaa lueta yritysten syyksi)

text:
1.11.2003                 FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                               C 264/9
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                          –     Se saa määrätä seuraamuksia asianomaisille yrityksille
                                                                                sellaisesta niiden menneestä toiminnasta, jota tällä kan-
                                                                                sallisella lainsäädännöllä on ainoastaan helpotettu tai
                     9 päivänä syyskuuta 2003                                           johon sillä on kannustettu, mutta sen on samalla otettava
                                                                                asianmukaisesti huomioon sen sääntelyn erityispiirteet,
asiassa C-198/01 (Tribunale amministrativo regionale per                                jonka rajoissa yritykset ovat toimineet.
il Lazion esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Consorzio
Industrie Fiammiferi (CIF) vastaan Autorità Garante della                   2)    Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana on ratkais-
                                                                                ta, onko kansallinen lainsäädäntö, jossa annetaan ministeriölle
                  Concorrenza e del Mercato (1)
                                                                                toimivalta määrittää tuotteen vähittäismyyntihinta ja jossa
                                                                                annetaan tuottajien yhteenliittymälle, johon kuuluminen on
(Kilpailuoikeus – Kilpailua rajoittava kansallinen lainsää-                       pakollista, valta jakaa tuotanto yritysten kesken, EY 81 artiklan
däntö – Kansallisen kilpailuviranomaisen toimivalta vahvis-                       1 kohdan kannalta arvioiden sellainen, että sen perusteella
taa, ettei tällaista lainsäädäntöä sovelleta – Edellytykset sille,                yrityksille jää mahdollisuus kilpailuun, jonka ne voivat vielä
   ettei kilpailunvastaista toimintaa lueta yritysten syyksi)                     itsenäisellä toiminnallaan estää tai jota ne voivat näin rajoittaa
                                                                                tai vääristää.
                           (2003/C 264/14)
                                                                            (1) EYVL C 227, 11.8.2001.
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
Asiassa C-198/01, jonka Tribunale amministrativo regionale                                              (kuudes jaosto)
per il Lazio (Italia) on saattanut EY 234 artiklan nojalla
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan-                                  11 päivänä syyskuuta 2003
sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Consorzio
Industrie Fiammiferi (CIF) ja Autorità Garante della Concorren-             asiassa C-207/01 (Corte d’appello di Firenzen esittämä
za e del Mercato ennakkoratkaisun EY 81 artiklan tulkinnasta,               ennakkoratkaisupyyntö): Altair Chimica SpA vastaan
yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti                                     ENEL Distribuzione SpA (1)
G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat J.-P. Puisso-
chet, M. Wathelet (esittelevä tuomari) ja C. W. A. Timmermans
sekä tuomarit C. Gulmann, D. A. O. Edward, A. La Pergola,                   (Kilpailu – Määräävä markkina-asema – Sähkön toimitus –
P. Jann, V. Skouris, S. von Bahr ja J. N. Cunha Rodrigues,                                      Sovraprezzon laskuttaminen)
julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: johtava hallintovirkamies
L. Hewlett, on antanut 9.9.2003 tuomion, jonka tuomiolausel-                                           (2003/C 264/15)
ma on seuraava:
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
1)    Kun kyse on EY 81 artiklan 1 kohdan vastaisista yritysten
      menettelyistä, joita kansallisessa lainsäädännössä edellytetään       (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
      tai edistetään ja jotka kansallinen lainsäädäntö oikeuttaa tai                      tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
      joiden vaikutuksia se vahvistaa erityisesti hintojen vahvistamisen
      ja markkinoiden jakamisen osalta, kansallisen kilpailuviran-
      omaisen, jonka tehtäväksi on annettu erityisesti EY 81 artiklan
      noudattamisen valvonta, on toimittava seuraavasti:                    Asiassa C-207/01, jonka Corte d’appello di Firenze (Italia) on
                                                                            saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
      –     Sen on jätettävä soveltamatta tätä kansallista lainsää-         käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
            däntöä.                                                         vireillä olevassa asiassa Altair Chimica SpA ja ENEL Distribu-
                                                                            zione SpA ennakkoratkaisun EY 81, EY 82 ja EY 85 artiklan
                                                                            sekä valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjes-
      –     Se ei saa määrätä seuraamuksia asianomaisille yrityksille       telmästä sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta
            sellaisesta niiden menneestä toiminnasta, jota kyseisessä       ja valvonnasta 25 päivänä helmikuuta 1992 annetun neuvos-
            kansallisessa lainsäädännössä edellytettiin.                    ton direktiivin 92/12/ETY (EYVL L 76, s. 1), sellaisena kuin
                                                                            se on muutettuna 30 päivänä joulukuuta 1996 annetulla
      –     Se saa määrätä seuraamuksia asianomaisille yrityksille          direktiivillä 96/99/EY (EYVL 1997, L 8, s. 12), ja sähkön
            sellaisesta niiden toiminnasta, johon ne ovat ryhtyneet         hinnan rakenteesta yhteisössä 27 päivänä lokakuuta 1981
            tämän kansallisen lainsäädännön soveltamatta jättämi-           annetun neuvoston suosituksen 81/924/ETY (EYVL L 337,
            sestä tehdyn päätöksen jälkeen, kun tämä päätös on tullut       s. 12) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto),
            lainvoimaiseksi näiden yritysten osalta.                        toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J.-P. Puissochet


title: Asia C-273/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Haarlem (Alankomaat) on esittänyt 16.7.2009 — Premis Medical BV v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Rotterdam, kantoor Rotterdam Laan op Zuid

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/27

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Haarlem (Alankomaat) on esittänyt 16.7.2009 — Premis Medical BV v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Rotterdam, kantoor Rotterdam Laan op Zuid
   (Asia C-273/09)
   2009/C 267/49
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank Haarlem

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Premis Medical BV

      Vastaaja: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Rotterdam, kantoor Rotterdam Laan op Zuid

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön 15.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 729/2004 (1) (EUVL L 113, s. 5, oikaisu EUVL L 173, 7.5.2004, s. 9) pätevä siten, että oikaisuun sisältyvä liite on pätevä? Mikäli tähän kysymykseen vastataan myöntävästi:

               2)

               Onko 15.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 729/2004 (EUVL L 113, s. 5, oikaisu EUVL L 173, 7.5.2004, s. 9) pätemätön, koska komissio on tässä asetuksessa rajoittanut nimikkeen 9021 soveltamisalaa? Mikäli asetus on pätevä:

               3)

               Onko 15.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 729/2004 (EUVL L 113, s. 5, oikaisu EUVL L 173, 7.5.2004, s. 9) pätemätön, koska komissio on luokitellut rollaattorin virheellisesti yhdistettyyn nimikkeistöön?

      (1)  Tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön 15.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 729/2004 (EUVL L 113, s. 5).


title: Asia C-303/13 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 6.10.2015 – Valittajana Euroopan komissio sekä muina osapuolina Jørgen Andersen, Tanskan kuningaskunta ja Danske Statsbaner SV (DSB) (Muutoksenhaku — Kilpailu — Valtiontuki — Tanskan viranomaisten julkiselle yritykselle Danske Statsbanerille (DSB) myöntämä tuki — Julkisia palveluja koskevat sopimukset rautateiden henkilöliikennepalvelujen tarjoamisesta Kööpenhaminan (Tanska) ja Ystadin (Ruotsi) välillä — Päätös, jossa tuki todetaan tietyin ehdoin sisämarkkinoille soveltuvaksi — Aineellisen oikeuden sääntöjen ajallinen soveltaminen)

text:
               23.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 389/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 6.10.2015 – Valittajana Euroopan komissio sekä muina osapuolina Jørgen Andersen, Tanskan kuningaskunta ja Danske Statsbaner SV (DSB)
   (Asia C-303/13 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Kilpailu - Valtiontuki - Tanskan viranomaisten julkiselle yritykselle Danske Statsbanerille (DSB) myöntämä tuki - Julkisia palveluja koskevat sopimukset rautateiden henkilöliikennepalvelujen tarjoamisesta Kööpenhaminan (Tanska) ja Ystadin (Ruotsi) välillä - Päätös, jossa tuki todetaan tietyin ehdoin sisämarkkinoille soveltuvaksi - Aineellisen oikeuden sääntöjen ajallinen soveltaminen))
   (2015/C 389/02)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Armati ja T. Maxian Rusche)

      Muut osapuolet: Jørgen Andersen (edustajat: avocat J. Rivas Andrés, avocat G. van de Walle de Ghelcke ja avocat M. Nissen), Tanskan kuningaskunta (asiamiehet: C. Thorning ja V. Pasternak Jørgensen, avustajanaan advokat R. Holdgaard) ja Danske Statsbaner SV (DSB) (edustaja: advokat M. Honoré)

      Väliintulija, joka tukee Jørgen Andersenin vaatimuksia: Dansk Tog (edustajat: avocat J. Rivas Andrés, avocat G. van de Walle de Ghelcke ja avocat M. Nissen)

      Tuomiolauselma

               1)

               Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio Andersen vastaan komissio (T-92/11, EU:T:2013:143) kumotaan siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin kumosi sillä toisen, vuosiksi 2005–2014 tehdyn julkista liikennepalvelua koskevan sopimuksen nojalla 3.12.2009 alkaen maksetun tuen osalta Tanskan liikenneministeriön ja Danske Statsbaner -yrityksen välisistä julkisia liikennepalveluja koskevista sopimuksista (valtiontuki C 41/08 (ex NN 35/08)) 24.2.2010 annetun komission päätöksen 2011/3/EU 1 artiklan toisen kohdan.

               2)

               Päävalitus hylätään muilta osin.

               3)

               Liitännäisvalitukset hylätään.

               4)

               Asia palautetaan unionin yleiseen tuomioistuimeen, jotta tämä ottaa kanteen kolmen kanneperusteen kannalta kantaa – rautateiden ja maanteiden julkisista henkilöliikennepalveluista sekä neuvoston asetusten (ETY) N:o 1191/69 ja (ETY) N:o 1107/70 kumoamisesta 23.10.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) 1370/2007 8 artiklan 3 kohdan huomioon ottaen – päätöksen 2011/3 lainmukaisuuteen siltä osin kuin siinä on todettu, että toisen, vuosiksi 2005–2014 tehdyn julkista liikennepalvelua koskevan sopimuksen nojalla 3.12.2009 alkaen maksettu tuki soveltui sisämarkkinoille.

               5)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (1)  EUVL C 252, 31.8.2013.


title: Asia T-194/07: Kanne 4.6.2007 — Tšekin tasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               25.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 199/38

         Kanne 4.6.2007 — Tšekin tasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia T-194/07)
   (2007/C 199/74)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki
   Asianosaiset

      Kantaja: Tšekin tasavalta (asiamies: T. Bocek)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Riidanalainen päätös on kumottava

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii, että päästöoikeuksien jakamisesta kansallisella tasolla 26.3.2007 tehty komission päätös K(2007) 1294 lopullinen, joka annettiin tiedoksi Tšekin tasavallalle Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (1) mukaisesti, kumotaan. Riidanalaisen päätöksen mukaan kansallisella tasolla tapahtunut jakaminen ei kaikin puolin ole ollut direktiivin 2003/87/EY liitteen III mukaista.
   Kantaja väittää kanteensa tueksi, että komissio on rikkonut direktiivin 2003/87/EY 9 artiklan 3 kohtaa ja loukannut oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteita koska riidanalaista päätöstä ei ole tehty direktiivin 2003/87/EY 9 artiklan 3 kohdassa säädetyssä määräajassa.
   Tämän lisäksi kantaja väittää, että komissio on ylittänyt toimivaltansa ja rikkonut näin direktiivin 2003/87/EY 9 artiklan 3 kohtaa yhdessä sen 9 artiklan 1 kohdan ja 11 artiklan 2 kohdan kanssa, koska komissio on riidanalaisessa päätöksessä soveltanut omaa menetelmäänsä enimmäispäästöjen määrää vahvistaessaan ja määrännyt tämän perusteella de facto velvoittavasta enimmäispäästömäärästä, jonka Tšekin tasavalta voi jakaa.
   Vaikka oletettaisiinkin, että komissio voi käyttää omaa menetelmäänsä määrittäessään, onko jakaminen kansallisella tasolla tapahtunut direktiivin 2003/87/EY säännösten mukaisesti, se on kuitenkin rikkonut kyseisen direktiivin 9 artiklan 3 kohtaa, koska se on käyttänyt menetelmää, joka ei ole läpinäkyvä ja objektiivinen, ja päästökiintiöiden laskenta ei vastaa direktiivin 2003/87/EY liitteessä III säädettyjä perusteita.
   Lopuksi kantaja väittää, että komissio on rikkonut direktiivin 2003/87/EY 9 artiklan 3 kohtaa, koska se ei ole riittävästi perustellut päätöstään.

      (1)  Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY (EYVL L 275, s. 32).


title: Asia T-207/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 27.1.2015 – Aluwerk Hettstedt v. ECHA

text:
               20.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 127/39

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 27.1.2015 – Aluwerk Hettstedt v. ECHA
   (Asia T-207/14) (1)

   (2015/C 127/53)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Kuudennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 202, 30.6.2014.


title: Asia C-275/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Mercantil n o 5 de Madrid (Espanja) on esittänyt 26.6.2006 — Productores de Música de España v. Telefónica de España SAU

text:
               2.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Mercantil no 5 de Madrid (Espanja) on esittänyt 26.6.2006 — Productores de Música de España v. Telefónica de España SAU
   (Asia C-275/06)
   (2006/C 212/33)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Juzgado de lo Mercantil no 5 de Madrid
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Productores de Música de España (Promusicae)

      Vastaaja: Telefónica de España SAU
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Sallitaanko yhteisön oikeudessa ja erityisesti tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaupankäyntiä, sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista 8 päivänä kesäkuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/31/EY (1) 15 artiklan 2 kohdassa ja 18 artiklassa, tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22 päivänä toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/29/EY (2) 8 artiklan 1 ja 2 kohdassa, teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/48/EY (3) 8 artiklassa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklan 2 kohdassa ja 47 artiklassa se, että jäsenvaltiot rajoittavat verkko-operaattoreilla ja televiestintäpalveluiden operaattoreilla, jotka tarjoavat pääsyä televiestintäverkkoihin ja palveluihin, olevaa velvollisuutta, jonka mukaan niiden on säilytettävä ja asetettava saataville yhteyksiä koskevat tiedot, jotka ovat syntyneet tietoyhteiskunnan palvelun tarjoamisen yhteydessä siten, että tämä velvollisuus koskee vain rikosoikeudellista tutkintaa tai yleisen turvallisuuden ja maanpuolustuksen takaamista, eikä siviilioikeudenkäyntejä?

      (1)  EYVL L 178, s. 1.

      (2)  EYVL L 167, s. 10.

      (3)  EYVL L 157, s. 45.


title: Asia C-331/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 3.4.2008 (Rechtbank Amsterdamin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — K. D. Chuck v. Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank (Vanhuuseläke — Työntekijä, joka on jäsenvaltion kansalainen — Sosiaaliturvamaksut — Eri kaudet — Eri jäsenvaltiot — Vakuutuskausien laskeminen — Eläkehakemus — Asuinpaikka kolmannessa valtiossa)

text:
               24.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 128/8

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 3.4.2008 (Rechtbank Amsterdamin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — K. D. Chuck v. Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank
   (Asia C-331/06) (1)

   (Vanhuuseläke - Työntekijä, joka on jäsenvaltion kansalainen - Sosiaaliturvamaksut - Eri kaudet - Eri jäsenvaltiot - Vakuutuskausien laskeminen - Eläkehakemus - Asuinpaikka kolmannessa valtiossa)
   (2008/C 128/12)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Rechtbank Amsterdam
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: K. D. Chuck

      Vastaaja: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Rechtbank Amsterdam — Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (EYVL L 149, s. 2) 48 artiklan tulkinta — Vanhuusvakuutus — Kahdessa muussa jäsenvaltiossa työskennelleen jäsenvaltion kansalaisen vakuutuskausien laskeminen — Kotipaikka kolmannessa maassa päivänä, jona henkilö saavuttaa eläkkeeseen oikeuttavan iän
   Tuomiolauselma
   Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 31.3.2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 631/2004, 48 artiklan 2 kohdan mukaan sen jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen, jossa työntekijä, joka on jonkin jäsenvaltion kansalainen, viimeksi asui, on tämän työntekijän vanhuuseläkkeen laskennassa silloin, kun kyseinen työntekijä asuu eläkkeen maksamista koskevan hakemuksen jättämisajankohtana kolmannessa valtiossa, otettava huomioon jossakin muussa jäsenvaltiossa suoritetut työskentelykaudet samoin edellytyksin, kuin jos kyseinen työntekijä asuisi edelleen Euroopan yhteisön alueella.

      (1)  EUVL C 281, 18.11.2006.


title: Asia C-534/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 2.12.2010 — Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2008/1/EY — Ympäristön pilaantumisen ehkäiseminen ja vähentäminen — Olemassa olevien laitosten lupaehdot)

text:
               29.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 2.12.2010 — Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-534/09) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2008/1/EY - Ympäristön pilaantumisen ehkäiseminen ja vähentäminen - Olemassa olevien laitosten lupaehdot)
   2011/C 30/14
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Patakia ja A. Alcover San Pedro)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta (asiamies: E. Skandalou)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 15.1.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/1/EY (EUVL L 24, s. 8) 5 artiklan 1 kohdan rikkominen — Olemassa olevien laitosten lupaehdot — Velvollisuus varmistaa, että tällaisia laitoksia käytetään direktiivin vaatimusten mukaisesti

      Tuomiolauselma

               1)

               Helleenien tasavalta ei ole noudattanut ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 15.1.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/1/EY (kodifioitu versio) 5 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä varmistaakseen, että toimivaltaiset kansalliset viranomaiset valvovat 6 ja 8 artiklan mukaisesti annettujen lupien avulla tai ehtoja asianmukaisesti uudelleen tarkistamalla ja tarpeellisesti ajanmukaistamalla, että olemassa olevat laitokset toimivat 3, 7, 9, 10 ja 13 artiklan sekä 14 artiklan a ja b alakohdan sekä 15 artiklan 2 kohdan vaatimusten mukaisesti viimeistään 30.10.2007, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muiden yhteisön erityissäännösten soveltamista.

               2)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 37, 13.2.2010.


title: Asia T-567/15: Kanne 25.9.2015 – Monster Energy v. SMHV – Mad Catz Interactive (Mustaa neliötä, jossa on neljä valkoista viivaa, esittävä kuva)

text:
               16.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 381/55

         Kanne 25.9.2015 – Monster Energy v. SMHV – Mad Catz Interactive (Mustaa neliötä, jossa on neljä valkoista viivaa, esittävä kuva)
   (Asia T-567/15)
   (2015/C 381/65)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Monster Energy Company (Corona, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustaja: Solicitor P. Brownlow)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Mad Catz Interactive, Inc. (San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat)

      Menettely SMHV:ssä

      Hakija: muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: kuviomerkki (mustaa neliötä, jossa on neljä valkoista viivaa, esittävä kuva) – rekisteröintihakemus nro 11 390 853

      SMHV:ssä käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n viidennen valituslautakunnan 1.7.2015 asiassa R 2368/2014-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa SMHV:n viidennen valituslautakunnan 1.7.2015 asiassa R 2368/2014-5 tekemän päätöksen

               —

               kumoaa väiteosaston 1.7.2015 tekemän päätöksen, joka koskee väitettä nro B2182320

               —

               hylkää tavaramerkin, jota vastaan on esitetty väite, luokan 25 osalta

               —

               velvoittaa SMHV:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan väitteentekijän oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohtaa on rikottu.


title: Asia C-251/15: Valitus, jonka Emsibeth SpA on tehnyt 26.5.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-596/13, Emsibeth Spa v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) 26.3.2015 antamasta tuomiosta

text:
               21.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/16

         Valitus, jonka Emsibeth SpA on tehnyt 26.5.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-596/13, Emsibeth Spa v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) 26.3.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-251/15)
   (2015/C 311/21)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Emsibeth SpA (edustaja: avvocato A. Arpaia)

      Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

               —

               Valituksenalainen tuomio (unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-596/13 26.3.2015 antama tuomio) on kumottava

               —

               pääasia on ratkaistava

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut ensimmäisessä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut mukaan lukien.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vetoaa asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkomiseen ja virheelliseen soveltamiseen. Tuomio näyttää erityisesti olevan virheellinen niiden perusteiden suhteen, joita unionin yleinen tuomioistuin on käyttänyt arvioidessaan käsitteitä (i) kohdeyleisö, (ii) tavaroiden ja (iii) tavaramerkkien samanlaisuus tai samankaltaisuus sekä (iv) kahden tavaramerkin välisen sekaannusvaaran olemassaolo.

               (i)

               Valituksenalainen tuomio on epäjohdonmukainen siltä osin kuin siinä on katsottu, että keskivertokuluttaja – joka on määritelty kohdeyleisöksi – on ”tavanomaisesti valistunut ja kohtuullisen tarkkaavainen ja huolellinen” samalla kun siinä on kuitenkin siltä osin kuin on kyse konkreettisesti sen arvioimisesta, voiko keskivertokuluttaja todellisuudessa erottaa kahta selvästi erilaista tavaramerkkiä, katsottu, että keskivertokuluttaja on täysin keinotekoinen henkilö, joka ei voi itsenäisesti suorittaa melko helppoja arviointeja.

               (ii)

               Valituksenalainen tuomio on ristiriidassa sen yhteisön oikeuskäytännön kanssa, jonka mukaan tavaroiden samankaltaisuuden arvioimiseksi on otettava huomioon kaikki kyseisiä tavaroita koskevat merkitykselliset tekijät, joihin kuuluvat näiden tavaroiden luonne, käyttötarkoitus, käyttötavat, se, kilpailevatko ne keskenään tai täydentävätkö ne toisiaan, sekä niiden jakelukanavat. Unionin yleinen tuomioistuin ei ole todellisuudessa ottanut huomioon mitään mainituista tekijöistä asiassa tekemänsä arvioinnin yhteydessä vaan se on katsonut ainoastaan, että hiusten värjäykseen ja värinpoistoon tarkoitetut tavarat ”sisältyvät” kosmetiikkaan ja että kyseisiä tavaroita on näin ollen pidettävä samanlaisina.

               (iii)

               Unionin yleisen tuomioistuimen tuomion siihen osaan sisältyy virhe, jossa unionin yleinen tuomioistuin ei sanamerkkiä yhdistelmämerkkiin vertaillessaan ole antanut riittävästi merkitystä jälkimmäisen tavaramerkin kuvio-osille, jotka eivät ole ensimmäisessä tavaramerkissä ja joilla kyseiset kaksi merkkiä voidaan erottaa toisistaan, ja rajoittanut arviointinsa pelkkään sanaosien vertailuun.
               Valituksenalaisessa tuomiossa on lisäksi suljettu virheellisesti vertailun ulkopuolelle aikaisemman tavaramerkin ensimmäinen sana (Mc) eikä siinä ole otettu huomioon sitä, että kyseistä etuliitettä pidetään, jos se on nimen edessä ja sen vuoksi, että se on levinnyt laajalle, yleisesti alkuperältään skotlantilaisena sukunimenä, jonka kohdeyleisö – eikä pelkästään sen anglosaksinen osa – lausuu näin ollen englanniksi.

               (iv)

               Valituksenalaisessa tuomiossa on tehty virhe siltä osin kuin siinä on katsottu sekaannusvaaran olevan olemassa siitä huolimatta, että vertailtujen tavaramerkkien välillä on lukuisia eroja.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).


title: Asia T-473/08: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 17.11.2009 — Apollo Group v. SMHV (THINKING AHEAD) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin THINKING AHEAD rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               16.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 11/26

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 17.11.2009 — Apollo Group v. SMHV (THINKING AHEAD)
   (Asia T-473/08) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin THINKING AHEAD rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   2010/C 11/51
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Apollo Group, Inc. (Phoenix, Arizona, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat A. Link ja A. Jaeger-Lenz)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SMHV:n toisen valituslautakunnan 14.8.2008 tekemästä päätöksestä (asia R 728/2008-2), joka koskee hakemusta sanamerkin ”THINKING AHEAD” rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi, nostettu kumoamiskanne

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Apollo Group, Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 6, 10.1.2009.


title: Asia T-456/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.11.2013 — ICdA ym. v. komissio (REACH — Kadmiumin ja sen yhdisteiden markkinoille saattamiseen ja käyttöön sovellettavia rajoituksia koskevat siirtymätoimenpiteet — Asetuksen (EY) N:o 1907/2006 liite XVII — Kadmiumpigmenttien käytön rajoittaminen muovimateriaaleissa — Ilmeinen arviointivirhe — Riskinarviointi)

text:
               21.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 377/12

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.11.2013 — ICdA ym. v. komissio
   (Asia T-456/11) (1)

   (REACH - Kadmiumin ja sen yhdisteiden markkinoille saattamiseen ja käyttöön sovellettavia rajoituksia koskevat siirtymätoimenpiteet - Asetuksen (EY) N:o 1907/2006 liite XVII - Kadmiumpigmenttien käytön rajoittaminen muovimateriaaleissa - Ilmeinen arviointivirhe - Riskinarviointi)
   2013/C 377/28
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: International Cadmium Association (ICdA) (Bryssel, Belgia), Rockwood Pigments (UK) Ltd, (Stoke-on-Trent, Yhdistynyt kuningaskunta) ja James M Brown Ltd (Stoke-on-Trent) (edustajat: aluksi asianajajat K. Van Maldegem ja R. Cana, sitten R. Cana)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi P. Oliver ja E. Manhaeve, avustajanaan barrister K. Sawyer, sitten P. Oliver ja E. Manhaeve)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (REACH) liitteen XVII muuttamisesta (kadmium) 20.5.2011 annetun komission asetuksen (EU) N:o 494/2011 (EUVL L 134, s. 2) osittaista kumoamista siltä osin kuin sillä rajoitetaan kadmiumpigmenttien käyttöä muissa kuin sellaisissa muovimateriaaleissa, joissa niiden käyttöä oli rajoitettu ennen asetuksen N:o 494/2011 antamista

      Tuomiolauselma

               1)

               Kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (REACH) liitteen XVII muuttamisesta (kadmium) 20.5.2011 annettu komission asetus (EU) N:o 494/2011 kumotaan siltä osin kuin sillä rajoitetaan kadmiumsulfoselenidin oranssin (CAS-numero 1256-57-4), kadmiumsulfoselenidin punaisen (CAS-numero 58339-34-7) ja kadmiumsinkkisulfidin (CAS-numero 8048-07-5) käyttöä muissa kuin sellaisista synteettisistä orgaanisista polymeereistä, joissa niiden käyttöä oli rajoitettu ennen asetuksen N:o 494/2011 antamista, valmistetuissa esineissä ja seoksissa.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan komissio vastaa 90 prosentista omia oikeudenkäyntikulujaan, ja se velvoitetaan korvaamaan 90 prosenttia International Cadmium Associationin (ICdA), Rockwood Pigments (UK) Ltd:n ja James M Brown Ltd:n oikeudenkäyntikuluista.

               4)

               ICdA, Rockwood Pigments (UK) ja James M Brown vastaavat 10 prosentista omia oikeudenkäyntikulujaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan 10 prosenttia komission oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 298, 8.10.2011.