               29.5.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 146/6

         Kurt Martin Mayerin, Tilly Forstbetriebe GesmbH:n, Anton Volpini de Maestrin ja Johannes Volpini de Maestrin 13.4.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-137/04)
   (2004/C 146/09)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Kurt Martin Mayer, Eisentratten (Itävalta), Tilly Forstbetriebe GesmbH, Treibach (Itävalta), Anton Volpini de Maestri, Spittal/Drau (Itävalta), ja Johannes Volpini de Maestri, Seeboden (Itävalta), ovat nostaneet 13.4.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajana on asianajaja M. Schaffgotsch.
   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa komission riidanalaisen päätöksen,

         tai jos tätä vaatimusta ei hyväksytä, toissijaisesti

               —

               kumoaa komission riidanalaisen päätöksen kaikkien Itävallassa olevien yhteisön tärkeinä pitämien alueiden osalta (riidanalaisen päätöksen liitteessä I oleva kohta AT),

         tai jos tätä vaatimusta ei hyväksytä, toissijaisesti

               —

                           a)

                           kumoaa alueen AT 210200 (Nockberge) hyväksynnän komission riidanalaisessa päätöksessä ja

                           b)

                           kumoaa alueen AT 211900 (Gut Walterskirchen) hyväksynnän komission riidanalaisessa päätöksessä,

         tai jos tätä vaatimusta ei hyväksytä, toissijaisesti

               —

               kumoaa komission riidanalaisen päätöksen liitteessä I vahvistettujen alueiden hyväksynnän yhteisön tärkeinä pitämiksi alueiksi luontotyyppien ja lajien kannalta edustavuustasolla ja kokonaisarvioinnilla B, C ja D (vaihtoehtoisesti C ja D sekä vielä vaihtoehtoisesti vain C) jäsenvaltioiden normien mukaan

                           a)

                           samojen riidanalaisessa päätöksessä (liite I) hyväksyttyjen alueiden osalta, tai vaihtoehtoisesti

                           b)

                           kaikkien Itävallan alueiden osalta (liite I, kohta AT), tai vaihtoehtoisesti

                           c)

                           ainoastaan alueiden AT 210200 (Nockberge) ja AT 211900 (Gut Walterskirchen) osalta

               —

               joka tapauksessa velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut kantajan valtuuttamalle edustajalle.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kanteessaan kantajat kohdistavat moitteita luettelosta alppivyöhykkeen luonnonmaantieteellisellä alueella olevista yhteisön tärkeänä pitämistä alueista 22 päivänä joulukuuta 2003 direktiivin 92/43/ETY nojalla tehtyyn komission päätökseen. (1) Kantajat harjoittavat maillaan maa- ja metsätaloutta sekä sivuelinkeinoja; nämä maat on riidanalaisessa päätöksessä vahvistettu ”yhteisön tärkeinä pitämiksi alueiksi”. Kantajien mukaan he ovat päätöksen johdosta yhteisön toimen adressaatteja. On yleistävää ilman yksilöllistä arviointia, hyväksyntää ja vastaavaa korvausta (tai korvaukseen varautumista) rajoittaa yhteisön perustuslaillisen perinteen mukaan suojattavaa kantajien maaomaisuutta enemmän kuin yhteiskunnan etu edellyttää, mikä merkitsee EY 230 artiklan 2 kohdan rikkomista, mikä puolestaan edellyttää riidanalaisen päätöksen kumoamista.
   Kantajat väittävät riidanalaisen päätöksen olevan ristiriidassa myös sen direktiivin (2) kanssa, johon se perustuu. Vaadittavia perusteita tarpeellisen rahoituksen arvioimiseksi ei ole asianmukaisesti esitetty eikä direktiivin vaatimaa suojelualueiden verkoston yhtenäisyyttä arvioitu.
   Kantajat toteavat lisäksi, että komissio on riidanalaisessa päätöksessä laiminlyönyt edellytettävällä tavalla nimenomaisesti ja eksplisiittisesti vahvistaa, minkä lajien ja luontotyyppien osalta nyt tärkeiksi alueiksi mainitut alueet tosiasiassa ovat yhteisön kannalta tärkeitä. Kantajat huomauttavat vielä lopuksi, että niiden suojelualueiden osalta, jotka koskevat kantajia, on käytetty vääriä tosiseikkoja päätöksenteon pohjana. Alueet on tältä osin katsottu tärkeiksi alueiksi epäasianmukaisesti, minkä vuoksi riidanalainen päätös on kumottava.

      (1)  EYVL L 14, 21.1.2004, s. 21.

      (2)  Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/43/ETY (EYVL L 206, s. 7).


title: Asia C-410/01: Bundesvergabeamtin, Wien, 8.10.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö muutoksenhakuasiassa 1. FRITSCH, CHIARI & PARTNER, Ziviltechniker GmbH, 2. Büro Axis Ingenieurleistungen, 3. Vasko & Partner Ingenieure, Ziviltechniker für Bauwesen GmbH, 4. Haus der Technik DI A. Gobiet und DI F. Schweighofer Ziviltechniker GmbH, 5. Hopferwieser, Dipl. -Ing. Walter, 6. GC General Contract DI Wolfgang Wisserodt Ingenieurgesellschaft m.b.H., tarjoajaryhmittymänä vastaan die Autobahnen- und Schnellstraßen-Finanzierungs-AG (ASFINAG)

text:
C 31/2                  FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          2.2.2002
unionin neuvosto (asiamiehinään R. Torrent, J. Huber ja                   F. Schweighofer Ziviltechniker GmbH, 5. Hopferwieser, Dipl.
G. Houttuin), jota tukee Espanjan kuningaskunta (asiamiehe-               -Ing. Walter, 6. GC General Contract DI Wolfgang Wisserodt
nään R. Silva de Lapuerta), Italian tasavalta (asiamiehenään              Ingenieurgesellschaft m.b.H., tarjoajaryhmittymänä vastaan die
U. Leanza, avustajanaan F. Quadri), ja Euroopan yhteisöjen                Autobahnen- und Schnellstraßen-Finanzierungs-AG (ASFI-
komissio (asiamiehenään P. J. Kuijper ja T. van Rijn), jossa              NAG) seuraaviin kysymyksiin:
kantaja vaatii merentakaisista maista ja merentakaisilta alueilta
peräisin olevan riisin tuontia koskevien suojatoimenpiteiden              Kysymys 1
käyttöön ottamisesta 2 päivänä kesäkuuta 1997 annetun
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1036/97 (EYVL L 151, s. 8)                   Onko julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin
kumoamista, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpa-                    sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen sovelta-
nossa: presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheen-           mista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten
johtajat P. Jann ja F. Macken (esittelevä tuomari) sekä tuomarit          yhteensovittamisesta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun
C. Gulmann, D. A. O. Edward, A. La Pergola, J.-P. Puissochet,             neuvoston direktiivin 89/665/ETY (1) 1 artiklan 3 kohtaa
L. Sevón, M. Wathelet, R. Schintgen ja V. Skouris, julkisasia-           tulkittava siten, että muutoksenhakumenettelyjen on oltava
mies: P. Léger, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on             kaikkien sellaisten yritysten käytettävissä, jotka ovat jättäneet
antanut 22.11.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-                  hankintamenettelyssä tarjouksen tai ovat pyytäneet saada
raava:                                                                    osallistua hankintamenettelyyn?
1)    Kanne jätetään tutkimatta.                                          Jos kysymykseen 1 vastataan kieltävästi:
2)    Nederlandse Antillen velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-        Kysymys 2
      kulut.
                                                                          Onko edellä mainittu direktiivin säännös ymmärrettävä siten,
                                                                          että yrittäjä on ollut tai on ”tavoittelemassa” tiettyä hankintaso-
3)    Espanjan kuningaskunta, Italian tasavalta ja Euroopan yhteisö-      pimusta vain silloin, jos se – hankintamenettelyyn osallistumi-
      jen komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.             sensa lisäksi – on käyttänyt tai käyttää kaikki kansallisten
                                                                          säännösten mukaan sen käytettävissä olevat keinot estääkseen
                                                                          sopimuksen tekemisen muun tarjoajan kanssa ja saadakseen
(1) EYVL C 188, 3.7.1999.                                                 siten aikaan sen, että sopimus tehdään sen itsensä kanssa?
                                                                          (1) EYVL L 395, s. 33.
Bundesvergabeamtin, Wien, 8.10.2001 tekemällään pää-
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö muutoksenha-
kuasiassa 1. FRITSCH, CHIARI & PARTNER, Ziviltechni-
ker GmbH, 2. Büro Axis Ingenieurleistungen, 3. Vasko &                    Euroopan yhteisöjen komission 23.10.2001 Italian tasa-
Partner Ingenieure, Ziviltechniker für Bauwesen GmbH,                                      valtaa vastaan nostama kanne
4. Haus der Technik DI A. Gobiet und DI F. Schweighofer
Ziviltechniker GmbH, 5. Hopferwieser, Dipl. -Ing. Walter,
6. GC General Contract DI Wolfgang Wisserodt Ingenieur-                                             (Asia C-420/01)
gesellschaft m.b.H., tarjoajaryhmittymänä vastaan die Au-
tobahnen- und Schnellstraßen-Finanzierungs-AG (ASFI-
                               NAG)                                                                  (2002/C 31/04)
                         (Asia C-410/01)
                                                                          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.10.2001 Euroo-
                          (2002/C 31/03)                                  pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa
                                                                          vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Hendrik Van Lier ja
                                                                          Roberto Amorosi.
Bundesvergabeamt, Wien, on pyytänyt 8.10.2001 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-               Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
tuimeen 16.10.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
ennakkoratkaisua muutoksenhakuasiassa 1. FRITSCH, CHIARI                  –     toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut EY 28 ja
& PARTNER, Ziviltechniker GmbH, 2. Büro Axis Ingenieurleis-                     EY 30 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se soveltaa
tungen, 3. Vasko & Partner Ingenieure, Ziviltechniker für                       muissa jäsenvaltioissa valmistettuihin ja markkinoituihin
Bauwesen GmbH, 4. Haus der Technik DI A. Gobiet und DI                          juomiin säännöksiä, joiden mukaan Italiassa ei saa myydä


title: Asia C-534/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 5.6.2008 (Corte suprema di cassazionen (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Industria Lavorazione Carni Ovine Srl v. Regione Lazio (Yhteinen maatalouspolitiikka — EMOTR — Asetuksen (ETY) N:o 866/90 13 artikla — Kolmansista maista peräisin olevien tuotteiden jalostamiseen kohdistuvien investointien poissulkeminen — Suhteellisuusperiaate)

text:
               19.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/3

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 5.6.2008 (Corte suprema di cassazionen (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Industria Lavorazione Carni Ovine Srl v. Regione Lazio
   (Asia C-534/06) (1)

   (Yhteinen maatalouspolitiikka - EMOTR - Asetuksen (ETY) N:o 866/90 13 artikla - Kolmansista maista peräisin olevien tuotteiden jalostamiseen kohdistuvien investointien poissulkeminen - Suhteellisuusperiaate)
   (2008/C 183/04)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Corte suprema di cassazione
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Industria Lavorazione Carni Ovine Srl

      Vastaaja: Regione Lazio
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Corte suprema di cassazione — Maataloustuotteiden jalostamisen ja kaupan pitämisen edellytysten parantamisesta 29.3.1990 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 866/1990 (EYVL L 91, s. 1) 13 artiklan tulkinta — Kolmansista maista peräisin olevien tuotteiden kaupan pitämiseen ja/tai jalostamiseen kohdistuvien investointien poissulkeminen — Investointien poissulkeminen tapauksessa, jossa on pidetty kaupan ja jalostettu myös yhteisön alueelta peräisin olevia tuotteita ja joissa sitä erityistä ohjelmaa, jota varten rahoitus on myönnetty, on noudatettu
   Tuomiolauselma
   Maataloustuotteiden jalostamisen ja kaupan pitämisen edellytysten parantamisesta 29.3.1990 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 866/90 13 artiklaa on tulkittava siten, että se ei pääasian kaltaisissa olosuhteissa sulje pois rahoitusta silloin, kun pidetään kaupan tai jalostetaan myös tuotteita, jotka eivät ole peräisin yhteisön alueelta, ja siitä huolimatta sitä erityistä ohjelmaa, jota varten rahoitus on myönnetty, on noudatettu siten, että on pidetty kaupan ja/tai jalostettu hankkeessa edellytetty määrä yhteisön alueelta peräisin olevia tuotteita.

      (1)  EUVL C 42, 24.2.2007.


title: Asia T-716/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 19.7.2017 – Pfizer ja Pfizer santé familiale v. komissio (Kumoamiskanne — Tulliliitto — Yhteinen tullitariffi — Tariffi- ja tilastonimikkeistö — Luokittelu yhdistettyyn nimikkeistöön — Tullitariffin alanimikkeet — Kyseisiin tullitariffin alanimikkeisiin luokitelluista tavaroista kannettavat tullit — Täytäntöönpanotoimenpiteitä edellyttävä toimi — Toimi ei koske kantajaa erikseen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               4.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 293/33

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 19.7.2017 – Pfizer ja Pfizer santé familiale v. komissio
   (Asia T-716/16) (1)

   ((Kumoamiskanne - Tulliliitto - Yhteinen tullitariffi - Tariffi- ja tilastonimikkeistö - Luokittelu yhdistettyyn nimikkeistöön - Tullitariffin alanimikkeet - Kyseisiin tullitariffin alanimikkeisiin luokitelluista tavaroista kannettavat tullit - Täytäntöönpanotoimenpiteitä edellyttävä toimi - Toimi ei koske kantajaa erikseen - Tutkimatta jättäminen))
   (2017/C 293/39)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Pfizer Ltd (Sandwich, Yhdistynyt kuningaskunta) ja Pfizer Santé familiale (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajaja L. Catrain González ja E. Wright, barrister)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Caeiros ja K. Skelly)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön 8.7.2016 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 2016/1140 (EUVL 2016, L 189, s. 1) osittaista kumoamista.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Pfizer Ltd ja Pfizer Santé familiale velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 462, 12.12.2016.


title: Asia C-208/17 P: Valitus, jonka NF on tehnyt 21.4.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu ensimmäinen jaosto) asiassa T-192/16, NF v. Eurooppa-neuvosto, 28.2.2017 antamasta määräyksestä

text:
               17.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 231/12

         Valitus, jonka NF on tehnyt 21.4.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu ensimmäinen jaosto) asiassa T-192/16, NF v. Eurooppa-neuvosto, 28.2.2017 antamasta määräyksestä
   (Asia C-208/17 P)
   (2017/C 231/16)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: NF (edustajat: P. O’Shea, BL, I. Whelan, BL, ja B. Burns, Solicitor)

      Muu osapuoli: Eurooppa-neuvosto

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa kokonaisuudessaan unionin yleisen tuomioistuimen 28.2.2017 antaman määräyksen, jossa tämä katsoi, että kanne hylätään, koska unionin yleinen tuomioistuin ei ole toimivaltainen

               —

               antaa lopullisen tuomion tämän valituksen kohteena olevassa asiassa ja katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, ettei se ole toimivaltainen, ja velvoittaa vastaajan asiassa T-192/16 korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut unionin yleisen tuomioistuimen antaman määräyksen ja Euroopan unionin tuomioistuimen tässä valituksessa antaman ratkaisun osalta

               —

               palauttaa tässä menettelyssä esiin nousseet kysymykset unionin yleisen tuomioistuimen ratkaistavaksi ja ohjeistaa sen katsomaan, että se on toimivaltainen asiassa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Perustelujen puuttuminen.

               2.

               Sen tarkastelematta jättäminen asianmukaisesti, oliko riidanalainen sopimus tosiasiassa vastaajan päätös.

               3.

               Asian kannalta merkityksellisten tosiseikkojen huomiotta jättäminen.

               4.

               Esitettyjen todisteiden tutkimatta jättäminen.

               5.

               Aineellisten kysymysten tutkimatta ja arvioimatta jättäminen täysimääräisesti.

               6.

               Muiden asian kannalta merkityksellisten selvitysten tekemättä jättäminen.

               7.

               Ratkaisun antaminen riittämättömien tietojen perusteella.

               8.

               Unionin tuomioistuimen asiassa C-294/83 vahvistamien periaatteiden huomiotta jättäminen.


title: Asia T-410/09 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 7.5.2010 — Almamet v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Kilpailu — Komission päätös, jolla määrätään sakko — Pankkitakaus — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Taloudellinen vahinko — Poikkeuksellisten olosuhteiden puuttuminen — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               3.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/39

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 7.5.2010 — Almamet v. komissio
   (Asia T-410/09 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Kilpailu - Komission päätös, jolla määrätään sakko - Pankkitakaus - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Taloudellinen vahinko - Poikkeuksellisten olosuhteiden puuttuminen - Kiireellisyysedellytys ei täyty)
   2010/C 179/68
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Almamet GmbH Handel mit Spänen und Pulvern aus Metall (Ainring, Saksa) (edustajat: asianajajat S. Hautbourg ja C. Renner)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: N. Khan, V. Bottka ja N. von Lingen)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Hakemus [EY] 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/F-1/39.396 — kalsiumkarbidi- ja magnesiumpohjaiset reagenssit teräs- ja kaasuteollisuudelle) 22.7.2009 tehdyn komission päätöksen täytäntöönpanon lykkäämiseksi

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-78/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 14.2.2012 — Evita-K EOOD v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” , Sofia

text:
               5.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 133/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 14.2.2012 — Evita-K EOOD v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto”, Sofia
   (Asia C-78/12)
   2012/C 133/30
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen sad Sofia-grad

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Evita-K EOOD

      Vastaaja: Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto”, Sofia

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 14 artiklan 1 kohdassa, luettuna yhdessä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 345 artiklan kanssa, tarkoitettua tavaroiden luovutuksen käsitettä tulkittava siten, että sen mukaan pääasian olosuhteissa on sallittua, että henkilö, jolle tavarat luovutetaan, saa määräysvallan tavaroihin (irtaimeen omaisuuteen, joka määritetään vain lajinsa perusteella), kun hän saa henkilöltä, joka ei ole tavaroiden omistaja, omistusoikeuden kyseisiin tavaroihin sillä perusteella, että hän on saanut tavarat haltuunsa vilpittömässä mielessä maksua vastaan, mikä on kansallisen oikeuden mukaan sallittua, ja kun otetaan huomioon, että kansallisen oikeuden mukaan tällaisten tavaroiden omistusoikeus siirtyy tavaroiden luovutuksen yhteydessä?

               2)

               Edellyttääkö direktiivin 2006/112 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ”tavaroiden luovutuksen” toteutumisen todistaminen, kun kyse on direktiivin 178 artiklan a alakohdan mukaisen, konkreettisessa laskussa mainitun tosiasiallisesti maksetun veron vähennysoikeuden käytöstä, että henkilö, jolle tavarat luovutetaan, todistaa tavaroiden luovuttajan omistusoikeudet, jos luovutuksen kohteena ovat irtaimet, lajinsa perusteella määritettävät tavarat ja jos niitä koskeva omistusoikeus siirtyy jäsenvaltion kansallisen oikeuden mukaan luovutuksen yhteydessä, kun kansallisessa oikeudessa sallitaan tällaisten tavaroiden omistusoikeuden saanto henkilöltä, joka ei ole tavaroiden omistaja, sillä perusteella, että tavarat on saatu haltuun vilpittömässä mielessä maksua vastaan?
               Onko katsottava, että ”tavaroiden luovutus” on todistettu direktiivissä tarkoitettua verovähennystä varten, kun vastaanottaja on pääasian olosuhteissa myöhemmin luovuttanut samat tavarat (yksilöintivelvoitteen alaiset eläimet) viemällä ne maasta ja antamalla niistä tulli-ilmoituksen, eikä saatavilla ole todisteita kolmansien osapuolten oikeuksista kyseisiin tavaroihin?

               3)

               Kun kyse on direktiivin 178 artiklan a alakohdan mukaisen, konkreettisessa laskussa mainitun tosiasiallisesti maksetun veron vähennysoikeuden käytöstä, onko direktiivin 2006/112 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ”tavaroiden luovutuksen” toteutumisen todistamiseksi pidettävä lähtökohtana sitä, että luovuttaja ja vastaanottaja, jotka eivät ole maataloustuottajia, toimivat vilpillisessä mielessä, jos tavaroiden vastaanottamisen yhteydessä ei esitetä edelliseltä omistajalta saatua asiakirjaa, jossa annetaan eläinten korvamerkkitiedot Euroopan unionin eläinlääkintälainsäädännön vaatimusten mukaisesti, eikä eläinten korvamerkkejä ole ilmoitettu hallintoelimen laatimassa eläinlääkärintodistuksessa, joka seuraa eläimiä niiden kuljetuksen aikana konkreettisen luovutuksen toteutumisen osoittamiseksi?
               Jos luovuttaja ja vastaanottaja ovat laatineet itse luetteloita heille luovutettujen eläinten korvamerkeistä, onko katsottava, että he ovat täyttäneet edellä mainitut unionin eläinlääkintälainsäädännön vaatimukset, jos hallintoelin ei ole esittänyt eläinten korvamerkkitietoja eläinlääkärintodistuksessa, joka seuraa eläimiä luovutuksen aikana?

               4)

               Ovatko pääasian luovuttaja ja vastaanottaja, jotka eivät ole maataloustuottajia, direktiivin 2006/112 242 artiklan mukaan velvollisia merkitsemään luovutuksen kohteen (yksilöintivelvoitteen alaiset eläimet tai ”biologiset hyödykkeet”) kirjanpitoonsa kansainvälisen tilinpäätösstandardin International Accounting Standard 41, maatalous, mukaisesti ja todistamaan, että hyödykkeitä hallinnoidaan mainitun standardin mukaisesti?

               5)

               Edellytetäänkö direktiivin 2006/112 226 artiklan 6 kohdassa, että pääasiassa riidanalaisen arvonlisäverollisen laskun kaltaisissa laskuissa ilmoitetaan myös sellaisten eläinten korvamerkkitiedot, jotka unionin eläinlääkintälainsäädännön mukaan on yksilöitävä ja jotka ovat luovutuksen kohteena, jos jäsenvaltion kansallisessa oikeudessa ei säädetä nimenomaisesti tällaisesta vaatimuksesta tällaisten eläinten omistusoikeuden siirron edellytyksenä ja jos luovutuksen osapuolet eivät ole maataloustuottajia?

               6)

               Sallitaanko direktiivin 2006/112 185 artiklan 1 kohdan mukaan vähennyksen oikaiseminen pääasiassa sovellettavan kansallisen säännöksen kaltaisen säännöksen nojalla, kun luovutuksen kohteena olevien tavaroiden luovuttajan omistusoikeutta ei ole todistettu, kun kukaan luovutuksen osapuolista ei ole peruuttanut luovutusta, kun vastaanottaja on myöhemmin luovuttanut samat tavarat edelleen, kun saatavilla ei ole todisteita kolmannen osapuolen esittämistä kyseisiä tavaroita (yksilöintivelvoitteen alaisia eläimiä) koskevista oikeuksista, kun luovutuksen vastaanottajan ei väitetä toimivan vilpillisessä mielessä ja kun kansallisen oikeuden mukaan tällaisten vain lajinsa perusteella määritettävien tavaroiden omistusoikeus siirtyy luovutuksen yhteydessä?

      (1)  EUVL L 347, s. 1.


title: Asia C-211/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Belgia) on esittänyt 9.5.2011 — Belgian valtio v. Maison Patrice Alard sprl

text:
               16.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Belgia) on esittänyt 9.5.2011 — Belgian valtio v. Maison Patrice Alard sprl
   (Asia C-211/11)
   2011/C 211/29
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour de cassation

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Belgian valtio

      Vastapuoli: Maison Patrice Alard sprl

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1) 6 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohtaa ja 13 artiklan B kohdan b alakohtaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että verosta vapautettuna palvelujen suorituksena eli kyseisessä 13 artiklan B kohdan b alakohdassa tarkoitettuna kiinteistön vuokrauksena pidetään sitä, että verovelvollisen yhtiön, joka on oikeushenkilö, johtajien, hallituksen jäsenten tai osakkaiden sekä heidän perheensä yksityiskäytössä on yhtiön omaisuuteen kuuluva ja siten kokonaisuudessaan sen liiketoimintaan osoitettu kiinteistö tai osa siitä, tilanteessa, jossa tällaisen käytön vastikkeeksi ei ole sovittu mistään rahana maksettavasta vuokrasta vaan tässä käytössä on kyse luontoisedusta, jota verotetaan tällaisena etuna yhtiön johtajien tuloverotuksessa, jolloin kyseistä käyttöä pidetään verotuksellisesti vastikkeena osalle yhtiön johtajien, hallituksen jäsenten tai osakkaiden työsuorituksesta?

               2)

               Onko mainittuja säännöksiä tulkittava siten, että kyseistä vapautusta sovelletaan kyseisessä tilanteessa silloin, kun yhtiö ei osoita liiketoiminnan harjoittamisen ja sen, että koko kiinteistö tai osa siitä saatetaan yhtiön johtajien, hallituksen jäsenten tai osakkaiden käyttöön, olevan keskenään välttämättömässä yhteydessä, ja riittääkö tällöin välillinen yhteys?

      (1)  EYVL L 145, s. 1.


title: Asia C-570/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 5.11.2015 – X v. Staatssecretaris van Financiën

text:
               1.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/26

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 5.11.2015 – X v. Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-570/15)
   (2016/C 038/38)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: X

      Vastapuoli: Staatssecretaris van Financiën

      Ennakkoratkaisukysymys

   Millä perusteella tai perusteilla on määritettävä, mitä lainsäädäntöä on asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (1) perusteella sovellettava tilanteessa, jossa Belgiassa asuva työntekijä, joka tekee pääosan työstään Alankomaissa alankomaalaisen työnantajan työntekijänä ja joka on asianomaisena vuonna tehnyt 6,5 prosenttia kyseisestä työstä Belgiassa kotonaan ja asiakkaiden luona niin, ettei siinä yhteydessä ole ollut kyse vakiintuneesta mallista, ja ilman, että hänen työnantajansa kanssa on sovittu Belgiassa työskentelystä?

      (1)  Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1408/71 (EYVL L 149, s. 2).


title: Asia F-123/15: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 20.7.2016 – GY v. komissio (Henkilöstö — Avoin kilpailu — Kilpailuilmoitus EPSO/AD/293/14 — Riittämätön pistemäärä kykyjen kartoitus -kokeessa — Arviointikeskuksessa järjestettyihin valintakokeisiin osallistumisen epääminen — Uudelleentarkastelua koskevan vaatimuksen hylkääminen)

text:
               3.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 364/35

      Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 20.7.2016 – GY v. komissio
      (Asia F-123/15) (1)

      ((Henkilöstö - Avoin kilpailu - Kilpailuilmoitus EPSO/AD/293/14 - Riittämätön pistemäärä kykyjen kartoitus -kokeessa - Arviointikeskuksessa järjestettyihin valintakokeisiin osallistumisen epääminen - Uudelleentarkastelua koskevan vaatimuksen hylkääminen))
      (2016/C 364/42)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: GY (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Gattinara ja F. Simonetti)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Vaatimus sen päätöksen kumoamisesta, jolla avoimen kilpailun EPSO/AD/293/14 valintalautakunta on jättänyt antamatta kantajalle riittävän määrän pisteitä arviointikeskuksessa järjestettyihin kokeisiin osallistumiseksi.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kumotaan se 11.6.2015 tehty päätös, jolla avoimen kilpailun EPSO/AD/293/14 valintalautakunta epäsi GY:n pääsyn arviointikeskuksessa järjestettyihin valintakokeisiin.

                  2)

                  Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan GY:n oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 398, 30.11.2015, s. 79.


title: Compagnie Continentalen (France) 4.12.1996 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston 24.9.1996 antamasta tuomiosta asiassa T-494/93, Compagnie Continentale (France) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Asia C-391/96 P)

text:
N:o C 40/ 12           FFI J                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         8.2.97
     osalta korkeampaa korkoa , ^ ota viran puolesta ja il          Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
     man kanteen nostamista aletaan laskea hetkestä, jol
     loin palautukselle säädetty määräaika on päättynyt ?
                                                                     — toteaa , että Irlanti ei ole noudattanut sille tiettyjen jul
                                                                          kisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten
(') EYVL N:o L 145 , 13.6.1977, s . 1 .                                   arvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY (') ja eri
                                                                          tyisesti tämän direktiivin 12 artiklan sekä perustamis
                                                                          sopimuksen mukaan kuuluvia velvoitteita, koska se ei
                                                                          ole toteuttanut säädetyssä määräajassa kaikkia kysei
                                                                          sen direktiivin virheettömän noudattamisen edellyttä
                                                                          miä toimenpiteitä ;
Compagnie Continentalen ( France ) 4.12.1996 tekemä vali
tus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo                — velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut .
mioistuimen kolmannen jaoston 24.9.1996 antamasta tuo
miosta asiassa T-494/93 , Compagnie Continentale
         ( France ) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                          Asia C-391 /96 P )
                                                                     Direktiivin 4 artiklan 2 kohta ja liite II
                             ( 97/C 40/24 )
                                                                     Vahvistettaessa arviointiperusteita tai rajoja sille, edellyt
Compagnie Continentale ( France ) on valittanut 4.12.1996            tääkö yksittäinen hanke, joka luokitellaan liitteessä II ole
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen              van I kohdan h alakohtaan (" hankkeet viljelemättömän
ensimmäisen         oikeusasteen    tuomioistuimen  kolmannen        maan tai osaksi luonnontilassa olevien alueiden ottamisek
jaoston 24.9.1996 antamasta tuomiosta asiassa T-494/93 ,             si voimaperäiseen maatalouskäyttöön "), liitteessä II olevan
Compagnie Continentale ( France ) vastaan Euroopan yh               2 kohdan a alakohtaan (" turpeenotto ") tai liitteessä II ole
teisöjen komissio. Valittajan edustaja on asianajaja Patrick         van 1 kohdan d alakohtaan (" metsitys, mikäli se voi ai
Chabrier, ja prosessiosoite Genevessä 15 rue Toepffer.               heuttaa haitallisia ekologisia muutoksia ja maan raivaus
                                                                     sen käyttötarkoituksen muuttamiseksi "), ympäristövaiku
                                                                     tusten arviointia , on erityinen tarve varmistaa luonnonsuo
Valittaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                     jelun kannalta tärkeiden alueiden ottaminen tyydyttävällä
                                                                     tavalla huomioon. Komissio katsoo, että yleisesti arvioiden
— kumoaa 24.9.1996 annetun tuomion, jolla Compagnie                  Irlannin näitä hankkeita koskevissa rajoissa ei useastakaan
     Continentalen nostama kumoamiskanne 1.4.1992 teh               syystä oteta tyydyttävällä tavalla huomioon tällaisia aluei
     tyä komission päätöstä vastaan jätettiin tutkimatta;            ta .
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkänytiku                  Ensinnäkin vahvistetuissa rajoissa ei tehdä eroa sen perus
     lut.                                                            teella, onko alueella tunnustettua tärkeyttä ja arvoa luon
                                                                     nonsuojelun kannalta .
Perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                     Toiseksi rajoissa ei oteta huomioon sitä , että alueet, jotka
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat vas        ovat tärkeitä ja arvokkaita luonnonsuojelun kannalta ,
taavat kuin asiassa C-386/96 P (').                                  ovat usein suhteellisen pieniä suhteessa näihin rajoihin .
(') Ks . tämän EYVL:n sivu 10 .                                      Kolmanneksi rajoissa ei oteta huomion sitä , että Irlannissa
                                                                     ei ole muita menettelyjä , jotka saattaisivat poistaa ympä
                                                                     ristövaikutusten arvioinnin tarvetta .
                                                                     Neljänneksi rajoissa ei oteta laisinkaan tai riittävästi huo
                                                                     mioon sitä , että kasvaessaan tai kasautuessaan näihin
Euroopan yhteisöjen komission 5.12.1996 Irlantia vastaan             luokkiin kuuluvilla hankkeilla voi olla merkittäviä ympä
                           nostama kanne                             ristövaikutuksia .
                          ( Asia C-392/96
                                                                     Direktiivin 2 artiklan 3 kohdan poikkeukset
                             ( 97/C 40/25 )
                                                                     Irlannin lainsäädännössä säädetään poikkeusmenettelystä,
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 5.12.1996 Eu               jossa kyseisen säädöksen mukaiset toimivaltuudet omaava
roopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vas             ministeri voi myöntää erivapauden ympäristövaikutusten
taan . Kantajan asiamies on johtava oikeudellinen neuvon            arviointia koskevasta vaatimuksesta, jos hän katsoo, että
antaja Richard Wainwright, ja prosessiosoite Luxem                  poikkeukselliset olosuhteet oikeuttavat tämän . Tässä poik
burgissa c/o komission oikeudellisen yksikön virkamies               keusmenettelyssä asianomainen ministeri ei ole velvollinen
Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg,                   harkitsemaan sitä, olisiko jokin muu arviointimuoto sopi
Luxembourg.                                                          va ja pitäisikö näin kootun tiedon olla yleisön saatavilla ,


title: Asia C-435/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 4.8.2016 – Acacia Srl ja Rolando D'Amato v. Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG

text:
               14.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 419/29

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 4.8.2016 – Acacia Srl ja Rolando D'Amato v. Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG
   (Asia C-435/16)
   (2016/C 419/38)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Acacia Srl ja Rolando D'Amato

      Vastapuoli: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Rajoittuuko asetuksen (EY) N:o 6/2002 (1) 110 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun suojarajoituksen soveltaminen määrämuotoisiin osiin eli sellaisiin osiin, joiden muoto on koko tuotteen ulkoasun myötä periaatteessa määritetty pysyvästi ja joiden muotoa – esimerkiksi moottoriajoneuvon vanteiden muotoa – asiakas ei siis voi vapaasti valita?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:
               Rajoittuuko asetuksen (EY) N:o 6/2002 110 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun suojarajoituksen soveltaminen yksinomaan samanlaisten eli myös väreiltään ja kooltaan alkuperäisiä tuotteita vastaavien tuotteiden tarjontaan?

               3)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:
               Sovelletaanko asetuksen (EY) N:o 6/2002 110 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua suojarajoitusta kanteen kohteena olevaa mallia lähtökohtaisesti rikkovan tuotteen tarjoajan hyväksi vain silloin, jos kyseinen tarjoaja varmistaa objektiivisesti, että sen tuote voidaan hankkia yksinomaan korjaustarkoitukseen eikä myös muihin tarkoituksiin, kuten koko tuotteen varustelemiseksi tai räätälöimiseksi?

               4)

               Mikäli kolmanteen kysymykseen vastataan myöntävästi:
               Mitä toimenpiteitä kanteen kohteena olevaa mallia lähtökohtaisesti rikkovan tuotteen tarjoajan on toteutettava varmistaakseen objektiivisesti, että sen tuote voidaan hankkia yksinomaan korjaustarkoitukseen eikä myös muihin tarkoituksiin, kuten koko tuotteen varustelemiseksi tai räätälöimiseksi? Riittääkö se,

                           a)

                           että tarjoaja sisällyttää myyntiesitteeseen maininnan siitä, että myynti tapahtuu yksinomaan korjaustarkoitukseen koko tuotteen alkuperäisen ulkoasun palauttamiseksi, vai

                           b)

                           onko tarjoajan asetettava toimituksen edellytykseksi, että ostaja (kauppias tai kuluttaja) ilmoittaa kirjallisesti käyttävänsä tarjottua tuotetta ainoastaan korjaustarkoitukseen?

      (1)  Yhteisömallista 12.12.2001 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 6/2002 (EYVL 2002, L 3, s. 1).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 4 päivänä maaliskuuta 2004 asiassa C-344/01: Saksan liittotasavalta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               17.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/4

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

   (viides jaosto)
   4 päivänä maaliskuuta 2004
   asiassa C-344/01: Saksan liittotasavalta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (EMOTR - Yhteisön rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Emolehmäpalkkio - Komission tietyissä osavaltioissa suorittamat tarkastukset - Havaintojen ekstrapolointi toisiin osavaltioihin - Todistustaakka - Lojaalin yhteistyön periaate)
   (2004/C 94/06)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-344/01, Saksan liittotasavalta, asiamiehinään W.-D. Plessing ja M. Lumma vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään M. Niejahr, prosessiosoite Luxemburgissa, jossa kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin kumoaa osittain Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 11 päivänä heinäkuuta 2001 tehdyn komission päätöksen 2001/557/EY (EYVL L 200, s. 28) siltä osin kuin siinä tehdään rahoituskorjauksia, jotka liittyvät varainhoitovuosia 1996 ja 1997 vastaavien vuosien 1995 ja 1996 aikana myönnettyihin emolehmäpalkkioihin, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: tuomari C. W. A. Timmermans (esittelevä tuomari), joka hoitaa viidennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit A. Rosas ja A. La Pergola, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M. Múgica Arzamendi, on antanut 4.3.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 317, 10.11.2001.


title: Asia T-84/05: Nicole Schmitin 17.2.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               30.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/38

         Nicole Schmitin 17.2.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-84/05)
   (2005/C 106/77)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Nicole Schmit, kotipaikka Ispra (Italia), on nostanut 17.2.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Eric Boigelot.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               määrää esitettäväksi jokaista kantajaa koskevaa ja OLAFin leimaamaa asiakirja-aineistoa koskevan kertomuksen

               —

               määrää esitettäväksi kertomuksen, jolla saatetaan päätökseen kantajaa vastaan tehty sisäinen tutkimus

               —

               kumoaa kantajaa vastaan tehdyn tutkimuksen

               —

               kumoaa OLAFin ilmoituksen, joka sisältää ”tutkimuksen tiedoksi antamisen ja ilmoituksen Italian tuomioistuimille”

               —

               kumoaa tutkimusta koskevan kertomuksen, joka on toimitettu Italian tuomioistuimille

               —

               kumoaa kaikki näiden päätösten johdosta toteutetut tai niihin liittyvät toimenpiteet, jotka toteutetaan tämän kanteen jälkeen

               —

               velvoittaa OLAFin ja komission maksamaan vahingonkorvauksia, joiden kohtuulliseksi määräksi on arvioitu 30 000 euroa, sillä varauksella että tätä summaa korotetaan ja/tai lasketaan oikeudenkäynnin aikana

               —

               velvoittaa vastaajan joka tapauksessa korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja esittää kanteensa tueksi samat oikeudelliset perusteet, jotka asian T-22/05 kantajat ovat esittäneet.


title: Asia C-411/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour constitutionnelle (Belgia) on esittänyt 7.7.2017 – Inter-Environnement Wallonie ASBL, Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen ASBL v. Conseil des ministres (Belgian hallitus)

text:
               11.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/22

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour constitutionnelle (Belgia) on esittänyt 7.7.2017 – Inter-Environnement Wallonie ASBL, Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen ASBL v. Conseil des ministres (Belgian hallitus)
   (Asia C-411/17)
   (2017/C 300/27)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour constitutionnelle

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Inter-Environnement Wallonie ASBL, Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen ASBL

      Vastaaja: Conseil des ministres (Belgian hallitus)

      Muu osapuoli: Electrabel SA

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1.

               Onko ”valtioiden rajat ylittävien ympäristövaikutusten arvioinnista” tehdyn Espoon yleissopimuksen 2 artiklan 1–3, 6 ja 7 kappaletta, 3 artiklan 8 kappaletta, 5 artiklaa, 6 artiklan 1 kappaletta ja yleissopimuksen lisäyksessä I olevaa 2 kohtaa tulkittava Tausta-asiakirjassa yleissopimuksen soveltamisesta ydinenergiaan liittyviin toimintoihin ja Suosituksissa hyviksi käytännöiksi yleissopimuksen soveltamisessa ydinenergiaan liittyviin toimintoihin annettujen täsmennysten mukaisesti?

               2.

               Voidaanko Espoon yleissopimuksen 1 artiklan ix) kohtaa, jossa määritellään ”toimivaltainen viranomainen” tulkita niin, että sillä suljetaan mainitun yleissopimuksen soveltamisalan ulkopuolelle senkaltaiset lainsäädäntötoimet kuin 28.6.2015 annettu laki ”vaiheittaisesta ydinenergiasta luopumisesta sähkön teollisessa tuotannossa 31.1.2003 annetun lain muuttamisesta energiatoimitusten varmuuden takaamiseksi”, kun otetaan huomioon muun muassa kyseisen lain antamisen yhteydessä tehdyt erilaiset selvitykset ja suoritetut kuulemiset?

               3.

                           a)

                           Onko Espoon yleissopimuksen 2–6 artiklaa tulkittava niin, että niitä sovelletaan ennen 28.6.2015 annetun lain [”]vaiheittaisesta ydinenergiasta luopumisesta sähkön teollisessa tuotannossa 31.1.2003 annetun lain muuttamisesta energiatoimitusten varmuuden takaamiseksi”, jonka 2 §:llä lykätään Doel 1 – ja Doel 2 -ydinvoimaloiden käytöstä poistamisen ja teollisen sähköntuotannon lopettamisen päivämäärää, kaltaisen lainsäädäntötoimen hyväksymistä?

                           b)

                           Onko a) kohdassa esitettyyn kysymykseen annettava vastaus erilainen sen mukaan, koskeeko se Doel 1 – vai Doel 2 -voimalaa, kun otetaan huomioon se, että ensimmäisen voimalan osalta on toteutettava hallinnollisia toimia, joilla edellä mainittu 28.6.2015 annettu laki pannaan täytäntöön?

                           c)

                           Voiko sähkön toimitusvarmuus maassa olla yleisen edun mukainen pakottava syy, jonka perusteella voidaan poiketa Espoon yleissopimuksen 2–6 artiklan soveltamisesta tai lykätä sen soveltamista?

               4.

               Onko ”tiedon saatavuudesta, yleisön osallistumisesta päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuudesta ympäristöasioissa” tehdyn Århusin yleissopimuksen 2 artiklan 2 kohtaa, jossa määritellään ”toimivaltainen viranomainen” tulkittava niin, että sillä suljetaan mainitun yleissopimuksen soveltamisalan ulkopuolelle senkaltaiset lainsäädäntötoimet kuin 28.6.2015 annettu laki ”vaiheittaisesta ydinenergiasta luopumisesta sähkön teollisessa tuotannossa 31.1.2003 annetun lain muuttamisesta energiatoimitusten varmuuden takaamiseksi”, kun otetaan huomioon kyseisen lain antamisen yhteydessä tehdyt erilaiset selvitykset ja suoritetut kuulemiset tai kun niitä ei oteta huomioon?

               5.

                           a)

                           Kun otetaan huomioon muun muassa ”Maastrichtin suositukset keinoista edistää yleisön tosiasiallista osallistumista ympäristöä koskevaan päätöksentekomenettelyyn” monivaiheisen päätöksentekomenettelyn suhteen, onko Århusin yleissopimuksen 2 ja 6 artiklaa sekä sen liitettä I.I tulkittava niin, että niitä sovelletaan ennen 28.6.2015 annetun lain ”vaiheittaisesta ydinenergiasta luopumisesta sähkön teollisessa tuotannossa 31.1.2003 annetun lain muuttamisesta energiatoimitusten varmuuden takaamiseksi”, jonka 2 §:llä lykätään Doel 1 – ja Doel 2 -ydinvoimaloiden käytöstä poistamisen ja teollisen sähköntuotannon lopettamisen päivämäärää, kaltaisen lainsäädäntötoimen hyväksymistä?

                           b)

                           Onko a) kohdassa esitettyyn kysymykseen annettava vastaus erilainen sen mukaan, koskeeko se Doel 1 – vai Doel 2 -voimalaa, kun otetaan huomioon se, että ensimmäisen voimalan osalta on toteutettava hallinnollisia toimia, joilla edellä mainittu 28.6.2015 annettu laki pannaan täytäntöön?

                           c)

                           Voiko sähkön toimitusvarmuus maassa olla yleisen edun mukainen pakottava syy, jonka perusteella voidaan poiketa Århusin yleissopimuksen 2 ja 6 artiklan soveltamisesta tai lykätä sen soveltamista?

               6.

                           a)

                           Onko tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 13.12.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/92/EU (1) 1 artiklan 2 kohtaa sekä sen liitteessä II olevan 13 kohdan a alakohtaa, mahdollisesti luettuina Espoon ja Århusin yleissopimusten valossa, tulkittava niin, että niitä sovelletaan ydinvoimalan käytöstä poistamisen ja teollisen sähköntuotannon lopettamisen päivämäärän lykkäämiseen, johon liittyy – kuten nyt käsiteltävässä asiassa – Doel 1 – ja Doel 2 -ydinvoimaloiden osalta merkittäviä investointeja ja turvallisuuteen liittyviä parannustöitä?

                           b)

                           Jos a) kohdassa esitettyyn kysymykseen vastataan myöntävästi, onko direktiivin 2011/92/EU 2–8 artiklaa ja 11 artiklaa sekä liitteitä I, II ja III tulkittava niin, että niitä sovelletaan ennen 28.6.2015 annetun lain ”vaiheittaisesta ydinenergiasta luopumisesta sähkön teollisessa tuotannossa 31.1.2003 annetun lain muuttamisesta energiatoimitusten varmuuden takaamiseksi”, jonka 2 §:llä lykätään Doel 1 – ja Doel 2 -ydinvoimaloiden käytöstä poistamisen ja teollisen sähköntuotannon lopettamisen päivämäärää, kaltaisen lainsäädäntötoimen hyväksymistä?

                           c)

                           Onko a) ja b) kohdassa esitettyihin kysymyksiin annettava vastaus erilainen sen mukaan, koskeeko se Doel 1 – vai Doel 2 -voimalaa, kun otetaan huomioon se, että ensimmäisen voimalan osalta on toteutettava hallinnollisia toimia, joilla edellä mainittu 28.6.2015 annettu laki pannaan täytäntöön?

                           d)

                           Jos a) kohdassa esitettyyn kysymykseen vastataan myöntävästi, onko direktiivin 2011/92/EU 2 artiklan 4 kohtaa tulkittava niin, että se sallii ydinvoimalan käytöstä poistamisen lykkäämisen vapauttamisen direktiivin 2011/92/EU 2–8 artiklan ja 11 artiklan soveltamiselta sähkön toimitusvarmuuteen maassa liittyvistä yleistä etua koskevista pakottavista syistä?

               7.

               Onko direktiivin 2011/92/EU 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun ”erityisen lainsäädännön alaan kuuluvan säädöksen” käsitettä tulkittava niin, että sillä suljetaan mainitun direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle senkaltaiset lainsäädäntötoimet kuin 28.6.2015 annettu laki ”vaiheittaisesta ydinenergiasta luopumisesta sähkön teollisessa tuotannossa 31.1.2003 annetun lain muuttamisesta energiatoimitusten varmuuden takaamiseksi”, kun otetaan huomioon muun muassa kyseisen lain antamisen yhteydessä tehdyt erilaiset selvitykset ja suoritetut kuulemiset, joilla mahdollisesti voidaan saavuttaa edellä mainitun direktiivin tavoitteet?

               8.

                           a)

                           Onko luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (2) 6 artiklaa ja luonnonvaraisten lintujen suojelusta 30.11.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/147/EY (3) 3 ja 4 artiklaa, mahdollisesti luettuina yhdessä direktiivin 2011/92/EU ja Espoon sekä Århusin yleissopimusten valossa, tulkittava niin, että niitä sovelletaan ydinvoimalan käytöstä poistamisen ja teollisen sähköntuotannon lopettamisen päivämäärän lykkäämiseen, johon liittyy – kuten nyt käsiteltävässä asiassa – Doel 1 – ja Doel 2 -ydinvoimaloiden osalta merkittäviä investointeja ja turvallisuuteen liittyviä parannustöitä?

                           b)

                           Jos a) kohdassa esitettyyn kysymykseen vastataan myöntävästi, onko direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 3 kohtaa tulkittava niin, että sitä sovelletaan ennen 28.6.2015 annetun lain ”vaiheittaisesta ydinenergiasta luopumisesta sähkön teollisessa tuotannossa 31.1.2003 annetun lain muuttamisesta energiatoimitusten varmuuden takaamiseksi”, jonka 2 §:llä lykätään Doel 1 – ja Doel 2 -ydinvoimaloiden käytöstä poistamisen ja teollisen sähköntuotannon lopettamisen päivämäärää, kaltaisen lainsäädäntötoimen hyväksymistä?

                           c)

                           Onko a) ja b) kohdassa esitettyihin kysymyksiin annettava vastaus erilainen sen mukaan, koskeeko se Doel 1 – vai Doel 2 -voimalaa, kun otetaan huomioon se, että ensimmäisen voimalan osalta on toteutettava hallinnollisia toimia, joilla edellä mainittu 28.6.2015 annettu laki pannaan täytäntöön?

                           d)

                           Jos a) kohdassa esitettyyn kysymykseen vastataan myöntävästi, onko direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 4 kohtaa tulkittava niin, että erittäin tärkeän yleisen edun kannalta pakottavana syynä voidaan pitää sähkön toimitusvarmuuteen maassa liittyviä syitä, kun otetaan huomioon muun muassa edellä mainitun 28.6.2015 annetun lain antamisen yhteydessä tehdyt erilaiset selvitykset ja suoritetut kuulemiset, joilla mahdollisesti voidaan saavuttaa edellä mainitun direktiivin tavoitteet?

               9.

               Jos edellä esitettyihin ennakkoratkaisukysymyksiin annettujen vastausten pohjalta kansallisen tuomioistuimen olisi pääteltävä, että riidanalaisella lailla on jätetty täyttämättä edellä mainituista yleissopimuksista tai direktiiveistä johtuvia velvollisuuksia ja ettei sähkön toimitusvarmuus maassa voi olla yleisen edun mukainen pakottava syy, jonka perusteella kyseisistä velvollisuuksista olisi mahdollista poiketa, voisiko kansallinen tuomioistuin pysyttää 28.6.2015 annetun lain vaikutukset oikeudellisen epävarmuuden välttämiseksi ja sen mahdollistamiseksi, että edellä mainituista yleissopimuksista tai direktiiveistä johtuvat ympäristövaikutusten arviointia ja yleisön osallistumista koskevat velvollisuudet täytetään?

      (1)  EUVL L 26, s. 1.

      (2)  EUVL L 206, s. 7.

      (3)  EUVL L 20, s. 7.


title: Asia C-108/05: Gerechtshof te 's-Gravenhagen 27.1.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Bovemij Verzekeringen N.V. vastaan Benelux-Merkenbureau

text:
               14.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 115/12

         Gerechtshof te 's-Gravenhagen 27.1.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Bovemij Verzekeringen N.V. vastaan Benelux-Merkenbureau
   (Asia C-108/05)
   (2005/C 115/22)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Gerechtshof te 's-Gravenhage on pyytänyt 27.1.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 4.3.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Bovemij Verzekeringen N.V. vastaan Benelux-Merkenbureau seuraaviin kysymyksiin:

               1)

               [Benelux-tuomioistuimelle esitetty kysymys]

               2)

               Onko direktiivin (1) 3 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että se, että merkki (nyt esillä olevassa tapauksessa Benelux-merkki) tulee kyseisessä kohdassa tarkoitetulla tavalla erottamiskykyiseksi käytössä, edellyttää sitä, että merkki ennen rekisteröintihakemuksen jättöajankohtaa ymmärretään kohderyhmässä tavaramerkiksi koko Benelux-alueella eli siis Belgiassa, Alankomaissa ja Luxemburgissa?
               Jos kysymykseen 2 vastataan kieltävästi:

               3)

               Täyttyykö direktiivin 3 artiklan 3 kohdassa säädetty rekisteröintiehto, sellaisena kuin sitä tarkoitetaan kyseisessä kohdassa, jos merkki sen käytön johdosta ymmärretään kohderyhmässä Benelux-alueen huomattavassa osassa tavaramerkiksi, ja voiko tämä huomattava osa koostua esimerkiksi yksinomaan Alankomaista?

               4)

               Onko merkin — joka koostuu jäsenvaltion (tai, kuten nyt esillä olevassa asiassa, Benelux-alueen) alueella käytettävän jonkin virallisen kielen yhdestä tai useammasta sanasta — käytössä saamaa direktiivin 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua erottamiskykyä arvioitaessa otettava huomioon kyseisellä alueella olevat eri kielialueet?
               Lisäksi siinä tapauksessa, että muut rekisteröintiedellytykset täyttyvät, riittääkö siihen, että merkki rekisteröidään tavaramerkiksi, tai edellytetäänkö merkin rekisteröimiseksi tavaramerkiksi, että merkki ymmärretään kohderyhmässä tavaramerkiksi huomattavassa osassa sen jäsenvaltion (tai, kuten nyt esillä olevassa asiassa, Benelux-alueen) kielialuetta, jolla kyseistä kieltä virallisesti puhutaan?

      (1)  Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annettu ensimmäinen neuvoston direktiivi 89/104/ETY (EYVL L 40, 11.2.1989, s. 1).


title: Asia C-179/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 29.4.2008 — Dler Jamal v. Saksan liittotasavalta

text:
               2.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 197/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 29.4.2008 — Dler Jamal v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-179/08)
   (2008/C 197/08)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesverwaltungsgericht
   Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Dler Jamal

      Vastapuoli: Saksan liittotasavalta
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko 29.4.2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/83/EY (1) 11 artiklan 1 kohdan e alakohtaa — ottamatta huomioon 28.7.1951 tehdyn pakolaisten oikeusasemaa koskevan yleissopimuksen (Geneven yleissopimus) 1 artiklan C kohdan 5 alakohdan toista virkettä — tulkittava niin, että pakolaisasema lakkaa jo silloin, kun direktiivin 2 artiklan c alakohdassa tarkoitettu pakolaisella oleva sellainen perusteltu pelko vainotuksi joutumisesta, jonka johdosta pakolaisasema myönnettiin, on lakannut eikä pakolaisella ole muita perusteita pelätä joutuvansa vainotuksi direktiivin 2 artiklan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla?

               2)

               Jos ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen vastataan kieltävästi, edellytetäänkö direktiivin 11 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitetulta pakolaisaseman lakkaamiselta lisäksi, että pakolaisen kansalaisuusmaassa:

                           a)

                           on olemassa direktiivin 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu suojelun tarjoaja, ja riittääkö tässä yhteydessä, että suojelun myöntäminen on mahdollista vain monikansallisten sotilasjoukkojen avustuksella,

                           b)

                           pakolaista ei uhkaa mikään sellainen direktiivin 15 artiklassa tarkoitettu vakava haitta, joka johtaa direktiivin 18 artiklassa tarkoitettuun toissijaisen suojelun myöntämiseen, ja/tai

                           c)

                           turvallisuustilanne on vakaa ja yleiset elinolot takaavat vähimmäiselintason?

               3)

               Onko sellaisessa tilanteessa, jossa siihenastiset olosuhteet, joiden johdosta asianosaiselle myönnettiin pakolaisasema, ovat lakanneet, uusia toisenlaisia vainon perustavia olosuhteita arvioitava

                           a)

                           sen todennäköisyyden perusteella, jonka perusteella pakolaisasema tunnustettiin, vai sovelletaanko asianosaisten hyväksi jotakin toista perustetta, ja

                           b)

                           direktiivin 4 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun kevennetyn näyttövelvollisuuden valossa?

      (1)  EUVL L 302, s. 12.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 23 päivänä tammikuuta 1997, asiassa C-171/95 (Bundesverwaltungsgerichtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) Recep Tetik vastaan Land Berlin, muuna osapuolena Oberbundesanwalt beim Bundesverwaltungsgericht (ETY:n ja Turkin välinen assosiointisopimus - Assosiointineuvoston päätös - Työntekijöiden vapaa liikkuvuus - Oleskeluluvan voimassaolon jatkaminen - Työsopimuksen irtisanominen omasta pyynnöstä)

text:
N:o C 74/6              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       8.3.97
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                     YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                         (kuudes jaosto ),                                                  (kuudes jaosto ),
                23 päivänä tammikuuta 1997,
                                                                                23 päivänä tammikuuta 1997,
asiassa C-171/95 (Bundesverwaltungsgerichtin esittämä
ennakkoratkaisupyyntö ) Recep Tetik vastaan Land Berlin,            asiassa C- 18 1/95 (Tribunal de commerce de Nivellesin
muuna osapuolena Oberbundesanwalt beim Bundesver                   esittämä ennakkoratkaisupyyntö ) Biogen Inc. vastaan
                       waltungsgericht (')                                       Smithkline Beecham Biologicals SA ( 1 )
(ETY:n ja Turkin välinen assosiointisopimus — Assosioin            (Neuvoston asetus (ETY) N:o 1 768/92 — Lääkkeiden lisä
tineuvoston päätös — Työntekijöiden vapaa liikkuvuus —              suojatodistus — Markkinoille saattamista koskevan luvan
Oleskeluluvan voimassaolon jatkaminen — Työsopimuk                 haltija kieltäytyi antamasta jäljennöstä luvasta todistuksen
             sen irtisanominen omasta pyynnöstä)                                                 hakijalle)
                           ( 97/C 74/ 10 )
                                                                                ( 97/C 74/ 11 )
                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-171/95 , jonka Bundesverwaltungsgericht ( Saksa )            (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan no                yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
jalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen
tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asias
sa Recep Tetik vastaan Land Berlin, muuna osapuolena
Oberbundesanwalt beim Bundesverwaltungsgericht, en                 Asiassa C-181 /95 , jonka Tribunal de commerce de Nivel
nakkoratkaisun assosioinnin kehittämisestä Euroopan ta             les ( Belgia ) on saattanut EY:n perustamissopimuksen
lousyhteisön ja Turkin välillä 19.9.1980 tehdyn assosioin          177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä
tineuvoston päätöksen N:o 1 /80 6 artiklan 1 kohdan                 väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi
kolmannen luetelmakohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuo               reillä olevassa asiassa Biogen Inc. vastaan Smithkline Bee
mioistuin ( kuudes jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston        cham Biologicals SA ennakkoratkaisun lääkkeiden
puheenjohtaja G. F. Mancini ( esittelevä tuomari ) sekä tuo        lisäsuojatodistuksen aikaansaamisesta 18 päivänä kesäkuu
marit J. L. Murray, C. N. Kakouris, R J. G. Kapteyn ja H.           ta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY ) N:o 1768/92
Ragnemalm, julkisasiamies : M. B. Elmer, kirjaaja : johtava         ( EYVL N:o L 182 , 2.7.1992, s . 1 ) tulkinnasta, yhteisöjen
hallintovirkamies H. A. Riihi, on antanut 23.1.1997 tuo            tuomioistuin ( kuudes jaosto ), toimien kokoonpanossa : nel
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava :                            jännen jaoston puheenjohtaja J. L. Murray, joka hoitaa
                                                                    kuudennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit
Assosioinnin kehittämisestä Euroopan talousyhteisön ja              C. N. Kakouris, P. J. G. Kapteyn, G. Hirsch ( esittelevä
Turkin välillä 19.9.1980 tehdyn assosiointineuvoston pää           tuomari ) ja H. Ragnemalm, julkisasiamies : N. Fennelly,
töksen N:o 1 /80 6 artiklan 1 kohdan kolmatta luetelma             kirjaaja : johtava hallintovirkamies H. A. Riihi , on antanut
kohtaa on tulkittava siten, että turkkilaisella työntekijällä,      23.1.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
joka on työskennellyt laillisesti yli neljä vuotta jäsenvaltion
alueella, joka päättää omasta tahdostaan päättää työsuh
teensa hakeakseen uutta työpaikkaa samassa jäsenvaltiossa
ja joka ei onnistu välittömästi aloittamaan uutta työsuh           1 ) Lääkkeiden lisäsuojatodistuksen aikaansaamisesta
detta, on oikeus kohtuullisen määräajan pituiseen oleske                18 päivänä kesäkuuta 1992 annetussa neuvoston ase
luun tässä jäsenvaltiossa, jotta hän voisi hakea uutta pal              tuksessa (ETY) N:o 1768/92 ei aseteta estettä sille,
kattua työtä kuuluakseen edelleen kyseisen jäsenvaltion                  että silloin kun lääkettä suojaa usea peruspatentti, lisä
yleisiin työmarkkinoihin täyttämällä tarvittaessa tässä val             suojatodistus myönnetään jokaiselle peruspatentin hal
tiossa voimassa olevassa lainsäädännössä asetetut edelly                tijoista .
tykset, esimerkiksi kirjoittautumalla siellä työnhakijaksi ja
siirtymällä työmarkkinoiden käytettäväksi. Asianomaisen
jäsenvaltion, ja asiaa koskevan lainsäädännön puuttuessa
asiaa käsittelevän kansallisen tuomioistuimen, asiana on            2 ) Asetuksessa (ETY) N:o 1768/92 ei aseteta markkinoil
määrätä tällaisesta kohtuullisesta määräajasta, jonka on                 le saattamista koskevan luvan haltijalle velvollisuutta
kuitenkin oltava riittävän pituinen, jotta asianomaisen to              antaa patentinhaltijalle asetuksen 8 artiklan 1 kohdan
siasiallisia mahdollisuuksia hakea uutta työpaikkaa ei vaa              b alakohdassa tarkoitettua jäljennöstä tästä luvasta.
ranneta .
0 ) EYVL N:o C 208 , 12.8.1995 .
                                                                    3 ) Silloin kun peruspatentin haltija ja tuotteen lääkkeenä
                                                                         markkinoille saattamista koskevan luvan haltija ovat
                                                                         eri henkilöitä ja kun patentinhaltija ei pysty antamaan


title: Asia T-51/06: Kanne  21.2.2006  — Fardem Packaging v. komissio

text:
               22.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/18

         Kanne 21.2.2006 — Fardem Packaging v. komissio
   (Asia T-51/06)
   (2006/C 96/34)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Fardem Packaging B.V. (Edam, Alankomaat) (edustaja: asianajaja F. J. Leeflang)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Kantajan vaatimukset

               —

               Fardemia koskeva päätös on kumottava kokonaan tai osittain

               —

               Fardemille määrättyä sakkoa on alennettava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja riitauttaa komission EY 81 artiklan mukaisesta menettelystä 30.11.2005 tekemän päätöksen (asia COMP/F/38.354 — Teollisuussäkit), jossa kantajan katsottiin olevan yhteisvastuullinen velallinen kartelliin osallistumisen vuoksi ja sille määrättiin sakko.
   Kantaja esittää kanteensa perusteluna, että EY 81 ja EY 253 artiklaa ja asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohtaa on rikottu ja että huolenpitovelvollisuutta koskevaa periaatetta, perusteluvelvollisuutta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu.
   Kantaja esittää seuraavaksi, että komissio ei ole tutkinut väitettä, joka liittyy sen kauppapolitiikkaan ennen vuotta 1997 ja sen jälkeen. Kantaja ei kiellä osallistumistaan kartelliin, mutta viittaa siihen, että se oli ennen vuotta 1997 täysin riippuvainen silloisesta emoyhtiöstään. Vuoden 1997 jälkeen se on tosin ollut riippumaton, mutta sen päämäärät ovat kuitenkin vähitellen muuttuneet olennaisesti.
   Lisäksi komissio on ottanut lähtökohdaksi virheellisen tosiseikkojen arvioinnin siltä osin kuin se koskee kantajan osallistumista ryhmiin ”Valveplast”, ”Benelux” ja ”Teppema” sekä myös ryhmiin ”Belgia” ja ”suljettavat säkit”. Komissio on tehnyt useita päätelmiä, joiden osalta se ei ole ollut huolellinen ja jotka ovat joidenkin menettelytapojen osalta virheellisiä. Lisäksi komissio ei ole ottanut huomioon, että ryhmät ”Belgia” ja ”suljettavat säkit” oli lopetettu ennen vuotta 1997.
   Komissio on lisäksi arvioinut tosiseikkoja väärin markkinoiden alueellisen rajaamisen osalta. Kantaja viittaa tässä yhteydessä siihen, että sillä ei ollut Espanjassa ollenkaan liikevaihtoa ja Ranskassa vain vähän.
   Kantaja väittää lisäksi, että komissio ei ole soveltanut kantajaan yhteistyöstä annettua tiedonantoa ja että se ei ole katsonut lieventäviksi seikoiksi tiettyjä kantajan esittämiä tosiseikkoja.
   Sakon perusmäärän määrittämisen osalta kantaja kiistää yksilöllisten markkinaosuuksien vahvistamisen saavutettujen liikevaihtojen perusteella tonnimäärän sijasta, erilaisen käsittelyn soveltamisen luokkiin markkinaosuuden perusteella ja tämän erottelun soveltamisen luokittain sekä sakon perusmäärän yhdistämisen kulloinkin ilmoitettuun luokkaan.
   Lopuksi kantaja esittää, että komissio on laittomasti päättänyt, että kantaja ja Kendrion N.V. muodostavat taloudellisen yksikön, mistä johtuen Kendrionille on laittomasti määrätty sakko kantajan sääntöjenvastaisen toiminnan johdosta.


title: Asia T-476/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 2.2.2017 – Adama Agriculture ja Adama France v. komissio

text:
               20.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/33

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 2.2.2017 – Adama Agriculture ja Adama France v. komissio
   (Asia T-476/16) (1)

   (2017/C 086/43)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Kahdeksannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 402, 31.10.2016.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 16 päivänä lokakuuta 2003 asiassa C-363/01 (Oberlandesgericht Frankfurt am Mainin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Flughafen Hannover-Langenhagen GmbH vastaan Deutsche Lufthansa AG (Lentoliikenne – Pääsy maahuolinnan markkinoille yhteisön lentoasemilla – Direktiivi 96/67/EY – 16 artikla – Maksun periminen mahdollisuudesta lentoaseman rakennelmien ja laitteiden käyttämiseen – Edellytykset)

text:
10.1.2004                FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                               C 7/13
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                            (viides jaosto)                                                            (kuudes jaosto)
                    6 päivänä marraskuuta 2003                                                  16 päivänä lokakuuta 2003
asiassa C-358/01: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                      asiassa C-363/01 (Oberlandesgericht Frankfurt am Mainin
                     Espanjan kuningaskunta (1)                             esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Flughafen Hannover-
                                                                              Langenhagen GmbH vastaan Deutsche Lufthansa AG (1)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – EY 28 ar-
tikla – Kielto myydä nimikkeellä ”limpiador con lejía”                      (Lentoliikenne – Pääsy maahuolinnan markkinoille yhteisön
(valkaisuainetta sisältävä puhdistusaine) varustettuja tuot-                lentoasemilla – Direktiivi 96/67/EY – 16 artikla – Maksun
teita, joita laillisesti valmistetaan ja myydään muissa jäsen-              periminen mahdollisuudesta lentoaseman rakennelmien ja
valtioissa, jos nämä tuotteet sisältävät aktiivista klooria alle                          laitteiden käyttämiseen – Edellytykset)
                                35 g/l)
                                                                                (2004/C 7/21)
                            (2004/C 7/20)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                     (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                                                                            (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                           tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                            Asiassa C-363/01, jonka Oberlandesgericht Frankfurt am
                                                                            Main (Saksa) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen
Asiassa C-358/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
                                                                            tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
nään: G. Valero Jordana) vastaan Espanjan kuningaskunta
                                                                            tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Flughafen Hannover-
(asiamiehenään: N. Díaz Abad), jossa kantaja vaatii yhteisöjen
                                                                            Langenhagen GmbH ja Deutsche Lufthansa AG ennakkoratkai-
tuomioistuinta toteamaan, että Espanjan kuningaskunta ei ole
                                                                            sun pääsystä maahuolinnan markkinoille yhteisön lentoasemil-
noudattanut EY 28 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska
                                                                            la 15 päivänä lokakuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin
se on evännyt Espanjan markkinoille pääsyn nimikkeellä
                                                                            96/67/EY (EYVL L 272, s. 36) 16 artiklan 3 kohdan tulkinnasta,
”limpiador con lejía” (”valkaisuainetta sisältävä puhdistusaine”)
                                                                            yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpa-
tai samankaltaisella nimikkeellä varustetuilta tuotteilta, joita
                                                                            nossa: jaoston puheenjohtaja J.-P. Puissochet sekä tuomarit
laillisesti valmistetaan ja myydään toisissa jäsenvaltioissa, jos
                                                                            C. Gulmann, V. Skouris, N. Colneric ja J. N. Cunha Rodrigues
nämä tuotteet sisältävät aktiivista klooria alle 35 grammaa
                                                                            (esittelevä tuomari), julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: johtava
litraa kohden, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien
                                                                            hallintovirkamies H. A. Rühl, on antanut 16.10.2003 tuomion,
kokoonpanossa: D. A. O. Edward (esittelevä tuomari), joka
                                                                            jonka tuomiolauselma on seuraava:
hoitaa viidennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuoma-
rit A. La Pergola ja P. Jann, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja:
R. Grass, on antanut 6.11.2003 tuomion, jonka tuomiolausel-                 Maahuolinnan markkinoille yhteisön lentoasemilla 15 päivänä
ma on seuraava:                                                             lokakuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/67/EY ja erityi-
                                                                            sesti sen 16 artiklan 3 kohdan vastaista on se, että lentoaseman
                                                                            pitäjä edellytyksenä lentoaseman maahuolintapalvelujen markkinoille
1)     Evätessään pääsyn Espanjan markkinoille nimikkeellä ”limpia-         pääsemiseksi vaatii maahuolintapalveluja tarjoavaa palveluntarjoa-
       dor con lejía” (”valkaisuainetta sisältävä puhdistusaine”) tai       jaa tai omahuolintaa harjoittavaa käyttäjää maksamaan lupamak-
       samankaltaisella nimikkeellä varustetuilta tuotteilta, joita lailli- sua, joka on vastike mahdollisuudesta tehdä voittoa ja jota kyseinen
       sesti valmistetaan ja myydään toisissa jäsenvaltioissa, jos          palveluntarjoaja tai käyttäjä maksaa lentoaseman rakennelmien
       niiden aktiivisen kloorin pitoisuus on alle 35 g/l, Espanjan         ja laitteiden käyttöönantamisesta maksamansa maksun lisäksi.
       kuningaskunta ei ole noudattanut EY 28 artiklan mukaisia             Lentoaseman pitäjällä on sen sijaan oikeus periä lentoaseman
       velvoitteitaan.                                                      rakennelmien ja laitteiden käyttämisestä maksua, jonka määrä on
                                                                            vahvistettava direktiivin 16 artiklan 3 kohdassa mainittujen kritee-
2)     Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeuden-             rien mukaisesti ja siten, että huomioon otetaan lentoaseman pitäjän
       käyntikulut.                                                         intressi tehdä voittoa.
(1) EYVL C 303, 27.10.2001.                                                 (1) EYVL C 3, 5.1.2002.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 20 päivänä maaliskuuta 2002 asiassa T-17/99, KE KELIT Kunststoffwerk GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu – Kartelli – Kaukolämmitysputket – EY:n perustamissopimuksen 85 artikla (josta on tullut EY 81 artikla) – Sakko – Yhdenvertainen kohtelu – Sakon määrän laskemiseen sovellettavat suuntaviivat – Taannehtivan vaikutuksen puuttuminen)

text:
C 144/36               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      15.6.2002
2)    Vastaaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoite-   2)    Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      taan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.
3)    Ranskan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.         (1) EYVL C 86, 27.3.1999.
(1) EYVL C 378, 5.12.1998.
                                                                        YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                                                                                MIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                20 päivänä maaliskuuta 2002
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                              asiassa T-23/99, LR AF 1998 A/S vastaan Euroopan
                   MIOISTUIMEN TUOMIO                                                        yhteisöjen komissio(1)
                  20 päivänä maaliskuuta 2002                           (Kilpailu – Kartelli – Kaukolämmitysputket – EY:n perusta-
                                                                        missopimuksen 85 artikla (josta on tullut EY 81 artikla) –
                                                                        Kilpailusääntöjen jatkettu rikkominen – Boikotointi – Oi-
                                                                        keus tutustua asiakirjoihin – Sakko – Sakon määrän laske-
asiassa T-17/99, KE KELIT Kunststoffwerk GmbH vastaan
                                                                        miseen sovellettavat suuntaviivat – Taannehtivan vaikutuk-
               Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                                                                                sen puuttuminen – Perusteltu luottamus)
(Kilpailu – Kartelli – Kaukolämmitysputket – EY:n perusta-                                       (2002/C 144/77)
missopimuksen 85 artikla (josta on tullut EY 81 artikla) –
Sakko – Yhdenvertainen kohtelu – Sakon määrän laskemi-
seen sovellettavat suuntaviivat – Taannehtivan vaikutuksen                                 (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                           puuttuminen)
                         (2002/C 144/76)                                Asiassa T-23/99, LR AF 1998 A/S (aiemmin Løgstør Rør A/S),
                                                                        kotipaikka Løgstør (Tanska), edustajinaan asianajajat D. Waelb-
                                                                        roeck ja H. Peytz, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään P. Olivier ja
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                        E. Gippini Fournier), jossa kantaja vaatii EY:n perustamissopi-
                                                                        muksen 85 artiklan soveltamismenettelyssä (asia N:o IV/
                                                                        35.691/E-4: esieristettyjen kaukolämmitysputkien alan kartelli)
                                                                        21 päivänä lokakuuta 1998 tehdyn komission päätöksen
                                                                        1999/60/EY (EYVL L 24, s. 1) kumoamista tai toissijaisesti
Asiassa T-17/99, KE KELIT Kunststoffwerk GmbH, kotipaikka               kyseisessä päätöksessä sille määrätyn sakon määrän pienentä-
Linz (Itävalta), edustajanaan asianajajat G. Grassner ja W. Löbl,       mistä, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto),
prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen               toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Mengozzi
komissio (asiamiehinään W. Mölls ja E. Gippini Fournier),               sekä tuomarit V. Tiili ja R. M. Moura Ramos, kirjaaja:
jossa kantaja vaatii EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan              hallintovirkamies G. Herzig, on antanut 20.3.2002 tuomion,
soveltamismenettelyssä (asia N:o IV/35.691/E-4: esieristettyjen         jonka tuomiolauselma on seuraava:
kaukolämmitysputkien alan kartelli) 21 päivänä lokakuuta
1998 tehdyn komission päätöksen 1999/60/EY (EYVL L 24,
s. 1) kumoamista tai toissijaisesti kyseisessä päätöksessä sille        1)    Kanne hylätään.
määrätyn sakon määrän pienentämistä, yhteisöjen ensimmäi-
sen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoon-
panossa: jaoston puheenjohtaja P. Mengozzi sekä tuomarit                2)    Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
V. Tiili ja R. M. Moura Ramos, kirjaaja: hallintovirkamies
G. Herzig, on antanut 20.3.2002 tuomion, jonka tuomiolau-
selma on seuraava:                                                      (1) EYVL C 86, 27.3.1999.
1)    Kanne hylätään.


title: Asia T-207/99: Asociación de Fruticultores del Jalón Medion 15.9.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 333/34                  FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       20.11.1999
UER:n perussääntöjä ja muita sääntöjä koskevan poikkeuslu-               Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
papäätöksen televisiointioikeuksien hankkimisesta urheiluta-             kumoaa Euroopan yhteisöjen komission 18.6.1999 tekemän
pahtumille Eurovision puitteissa ja kolmannen osapuolen                  päätöksen C (1999) 1501.
liittymistä sopimusteitse näihin lähetyksiin. Kantajan mukaan
UER:n itsepintaisuuden vuoksi kantajaa estetään käyttämästä
oikeuksiaan asettamalla sille sellaisia sääntövaatimuksia, jotka         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
ovat ristiriidassa EY 81 artiklan 1 kohdan kanssa, ja koska sillä
ei enää ole poikkeuslupaa, se päätti jättää asian komission              Kantajana oleva yhdistys moittii tällä kanteella komission
käsiteltäväksi.                                                          4.6.1999 tekemää päätöstä C (1999) 1501, jolla peruttiin tuki,
                                                                         joka oli aikanaan myönnetty kantajalle 26.11.1993 tehdyllä
                                                                         komission päätöksellä C (93) 3393, jota oli muutettu Euroopan
Väitteidensä tueksi kantaja toteaa seuraavaa:                            maatalouden ohjaus- ja tukirahaston ohjausosaston tuen
                                                                         myöntämisestä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4256/88 nojal-
— se ei ole tehnyt kantelua sillä perusteella, että UER on               la hankkeen nro 93.ES.06.028, jonka nimenä on ”Koehanke,
     kieltäytynyt ottamasta sitä jäseneksi, vaan sillä perusteella,      jossa esitellään innovatiivisia menetelmiä hedelmäntuotannon
     että UER itsepintaisesti asettaa kantajalle kilpailunvastaisia      laadun parantamiseksi Jalón Medio -alueella (Zaragoza, Ara-
     sääntövaatimuksia voidakseen olla myymättä sille niitä              gon, Espanja) ja sen sopeuttamiseksi markkinoihin”, yhteydessä
     oikeuksiaan,                                                        18 päivänä heinäkuuta 1996 tehdyllä komission päätöksellä C
                                                                         (96) 1603.
— toisin kuin komissio on väittänyt, edellä mainitussa ensim-
     mäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiossa lausutaan              Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin seikkoihin:
     UER:n jäseneksi liittymistä koskevien sääntöjen yhteenso-
     veltuvuudesta EY 81 artikln 2 kohdan kanssa, kun siinä              — Sellaisten kontradiktoristen menettelyjen, joissa määrätään
     todetaan, että nämä säännöt osittain vääristävät kilpailua              seuraamuksia, osalta annettujen takeiden rikkominen. Kan-
     niihin puhtaasti kaupallisiin kanaviin nähden, joita ei ole             taja väittää tältä osin toisaalta, että kanteen kohteena
     hyväksytty jäseniksi,                                                   olevassa päätöksessä ei mainita sitä toimielintä, jolle valitus
                                                                             voidaan tehdään, sitä, onko kyseinen elin tuomioistuin,
— vaikka onkin totta, että komissiolla ei ole velvollisuutta                 eikä sitä, missä määräajassa valitus on tehtävä. Toisaalta
     ottaa kantaa kaikkiin kantelun väitteisiin, se on tehnyt                kantaja väittää, että vastaajana oleva toimielin ei ole saanut
     kumoamiseen johtavan arviointivirheen, kun se ei ole                    suoritettua tutkintaa, näytön hankkimista ja päätöksente-
     lausunut syrjinnästä, jonka kohteeksi M6 joutui siitä syystä,           koa kohtuullisessa ajassa;
     että se oli osallistunut CANAL+:aan Eurovisiojärjestelmässä
     vuoden 1998 Maailman-Cupiin asti, ja että se oli ollut              — Yhteiseen maatalouspolitikkaan perustuvien periaatteiden
     mukana UER:ssä vaikkei se ollut täyttänyt jäsenyysedelly-               loukkaaminen siltä osin kuin kyse on erityisesti tutkimuk-
     tyksiä,                                                                 sesta ja teknologian kehityksestä tällä alalla sekä tarpeelli-
                                                                             sesta tuotannon lisääntymisestä;
— nyt esillä olevassa asiassa komissio on käyttänyt päätösval-
     taansa kilpailualalla ainoana tavoitteenaan taatakseen ky-          — Yhteisön rahastoista 19.12.1988 päivänä annetun neuvos-
     seisen kantelun hylkäämisen, eikä siis valvoakseen kilpai-              ton asetuksen (ETY) N:o 4253/88 15 artiklan 2 kohdan,
     lusääntöjen noudattamista urheiluoikeuksien hankkimista                 23 artiklan 2 kohdan ja 24 artiklan rikkominen. Kantaja
     koskevilla markkinoilla.                                                väittää tältä osin, että siltä osin kuin päätöksessä, jolla
                                                                             hyväksyttiin kantajan esittämä hanke, ei nimenomaisesti
                                                                             kielletä tätä, on oletettava, että hankkeen valmistelusta ja
                                                                             tuen hakemisesta aiheutuneet kustannukset voivat olla
                                                                             kustannukset voivat olla kustannuksia, jotka maksetaan
                                                                             itse tuen lisäksi. Toisaalta kantaja väittää, että sen osalta ei
                                                                             tehty ollenkaan paikan päällä suoritettavia tarkastuksia
                                                                             satunnaistarkastuksin, josta edellä mainitun 23 artiklan
                                                                             2 kohdassa säädetään. Lopuksi kantaja toteaa ilman, että
                                                                             se myöntäisi tehneensä minkäänlaista lainvastaista tekoa,
Asociación de Fruticultores del Jalón Medion 15.9.1999
                                                                             että se ei voi ymmärtää, miksi komissio on alentanut tuen
 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                             määrää sillä määrällä, jonka väitetään jääneen käyttämättä.
                           (Asia T-207/99)                               — Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahastoa koskevan
                                                                             19.12.1988 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4256/
                                                                             88 tavoitteen rikkominen siltä osin kuin kyseisen asetuksen
                           (1999/C 333/76)                                   johdannon viimeisessä perustelukappaleessa todettuja seik-
                                                                             koja ja kyseisen asetuksen 2 artiklan 2 kohdassa säädettyjä
                                                                             toimenpiteitä on rajoitettu ottamalla käyttöön jyrkkiä
                     (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                          toimenpiteitä, jotka koskevat Euroopan maatalouden oh-
                                                                             jaus- ja tukirahastosta aiemmin myönnetyn tuen peruutta-
                                                                             mista.
Asociación de Fruticultores del Jalón Medio on nostanut
15.9.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                   Kantaja vetoaa myös kanteen kohteena olevan päätöksen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                  perustelujen riittämättömyyteen.
vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Javier Mirón
Martı́nez ja David Esteban Arregui, Zaragozan asianajajayh-
teisö, calle Bolonia n° 4, Zaragoza.


title: Asia C-441/07 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 29.6.2010 — Euroopan komissio v. Alrosa Company Ltd (Muutoksenhaku — Määräävä markkina-asema — Asetus (EY) N:o 1/2003 — Raakatimantin maailmanmarkkinat — Yhtiön yksin antamat sitoumukset, joiden mukaan se ei osta enää raakatimantteja toiselta yhtiöltä — Päätös, jolla yhtiön yksin antamat sitoumukset määrätään sitoviksi ja menettely päätetään)

text:
               28.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 234/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 29.6.2010 — Euroopan komissio v. Alrosa Company Ltd
   (Asia C-441/07 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Määräävä markkina-asema - Asetus (EY) N:o 1/2003 - Raakatimantin maailmanmarkkinat - Yhtiön yksin antamat sitoumukset, joiden mukaan se ei osta enää raakatimantteja toiselta yhtiöltä - Päätös, jolla yhtiön yksin antamat sitoumukset määrätään sitoviksi ja menettely päätetään)
   2010/C 234/03
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre ja R. Sauer)

      Valittajan vastapuoli: Alrosa Company Ltd (edustajat: R. Subiotto, QC, Solicitor-Advocate K. Jones ja solicitor S. Mobley)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs laajennettu jaosto) asiassa T-170/06, Alrosa vastaan komissio, 11.7.2007 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi EY 82 artiklan ja ETA-sopimuksen 54 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/B-2/38.381 — De Beers) 22.2.2006 tehdyn komission päätöksen 2006/520/EY, jolla De Beersin antamat sitoumukset lopettaa raakatimanttien hankinta Alrosalta vuodesta 2009 lähtien sen jälkeen, kun se on vuosien 2006–2008 aikana asteittain vähentänyt ostomääriään, määrättiin velvoittaviksi ja jolla menettely päätettiin neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 (EYVL L 1, s. 1) 9 artiklan mukaisesti

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-170/06, Alrosa vastaan komissio, 11.7.2007 antama tuomio kumotaan.

               2)

               Alrosa Company Ltd:n nostama kanne Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa hylätään.

               3)

               Alrosa Company Ltd velvoitetaan korvaamaan valituksen käsittelystä sekä asian käsittelystä ensimmäisessä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 283, 24.11.2007.


title: Asia T-723/14: Kanne 13.10.2014 – HX v. neuvosto

text:
               22.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 462/28

         Kanne 13.10.2014 – HX v. neuvosto
   (Asia T-723/14)
   (2014/C 462/41)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Asianosaiset

      Kantaja: HX (Damaskos, Syyria) (edustaja: asianajaja Stanislav Koev)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kanteen tutkittavaksi ja hyväksymään sen kokonaisuudessaan sekä hyväksymään kaikki siinä esitetyt kanneperusteet

               —

               käsittelemään kanteen nopeutetussa menettelyssä

               —

               kumoamaan 31.5.2013 annetun neuvoston päätöksen 2013/255/YUTP ja 22.7.2014 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2014/488/YUTP siltä osin kuin niillä lisätään kantajan nimi Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2013/255/YUTP liitteessä olevaan luetteloon

               —

               kumoamaan 18.1.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 36/2012 ja 22.7.2014 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 793/2014 siltä osin kuin niillä lisätään kantajan nimi Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä 18.1.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 36/2012 liitteessä II olevaan luetteloon

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut ja muut kantajan puolustautumiseen tässä menettelyssä liittyvät kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu puolustautumisoikeuksien ja oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevan oikeuden ilmeisen selvään loukkaamiseen:

                           —

                           kantajalle ei ole ilmoitettu riidanalaisista toimista, hänelle ei ole esitetty mitään varteenotettavaa todistetta tai muuta näyttöä, jolla oikeutettaisiin hänen merkitsemisensä seuraamusten kohteena olevien henkilöiden luetteloon, vaikka todistustaakka tästä on neuvostolla

                           —

                           syytökset, joiden mukaan kantaja on ”vastuussa siviiliväestöön kohdistuneista väkivaltaisista tukahduttamistoimista Syyriassa”, eivät ole selkeitä eivätkä aukottomia ja perustuvat lisäksi olettamuksille.

               2)

               Toinen kanneperuste perustuu perusteluvelvollisuuden loukkaamiseen:

                           —

                           riidanalaisissa toimissa esitetään ainoastaan väitteitä, joita ei ole perusteltu.

               3)

               Kolmas kanneperuste perustuu tehokasta oikeussuojaa koskevan oikeuden rikkomiseen:

                           —

                           todistustaakan sääntöjenvastaisen kääntämisen johdosta vastaaja on voinut korjata virheelliset ja lainvastaiset toimensa.

               4)

               Neljäs kanneperuste perustuu neuvoston tosiseikoista tekemään arviointivirheeseen.

               5)

               Viides kanneperuste perustuu omaisuudensuojan, suhteellisuusperiaatteen ja elinkeinonharjoittamisen vapauden loukkaamiseen:

                           —

                           riidanalaisten toimien johdosta kantajaa on perusteettomasti estetty hallitsemasta vapaasti omaisuuttaan.

               6)

               Kuudes kanneperuste perustuu normaaleja elinolosuhteita koskevan oikeuden rikkomiseen, koska toteutetut toimenpiteet ovat vastoin Euroopan unionin perusoikeuskirjan 4 artiklassa määrättyä kieltoa, jonka mukaan ketään ei saa kiduttaa, eikä kohdella tai rangaista epäinhimillisellä tai halventavalla tavalla.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste perustuu ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen 8 artiklassa ja 10 artiklan 2 kohdassa esitetyn hyvää mainetta koskevan oikeuden vakavaan rikkomiseen, koska kantajan sisällyttämisellä riidanalaisiin toimiin loukataan perusteettomasti hänen asemaansa yhteiskunnassa ja hänen kumppaneidensa piirissä.