title: Asia T-308/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 20.11.2007 — Ianniello v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Urakehitystä koskeva arviointikertomus — Vuosia 2001/2002 koskeva arviointikierros — Kumoamiskanne — Vahingonkorvauskanne)

text:
               12.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 8/12

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 20.11.2007 — Ianniello v. komissio
   (Asia T-308/04) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Urakehitystä koskeva arviointikertomus - Vuosia 2001/2002 koskeva arviointikierros - Kumoamiskanne - Vahingonkorvauskanne)
   (2008/C 8/21)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Francesco Ianniello (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja É. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Berscheid ja V. Joris)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Vuosia 2001/2002 koskevan arviointikierroksen yhteydessä laaditun kantajan urakehitystä koskevan arviointikertomuksen kumoaminen sekä korvauksen maksaminen aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä.
   Tuomiolauselma

               1)

               Päätös, jolla vahvistettiin vuosia 2001/2002 koskevan arviointikierroksen yhteydessä laadittu kantajan urakehitystä koskeva kertomus, kumotaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 262, 23.10.2004.


title: Asian C-96/97 poistaminen rekisteristä

text:
10.1.98              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 7/13
         Asian C-92/97 (1) poistaminen rekisteristä              ristä on poistettu asia C-121/97, Euroopan yhteisöjen
                        (98/C 7/40)                              komissio vastaan Saksan liittotasavalta.
Euroopan      yhteisöjen    tuomioistuimen      presidentin      (1) EYVL C 166, 31.5.1997.
11.11.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis-
teristä on poistettu asia C-92/97, Euroopan yhteisöjen
komissio vastaan Belgian kuningaskunta.
(1) EYVL C 108, 5.4.1997.
                                                                          Asian C-154/97 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (98/C 7/43)
                                                                 Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen      presidentin
         Asian C-96/97 ( ) poistaminen rekisteristä
                          1                                      8.10.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
                                                                 ristä on poistettu asia C-154/97, Euroopan yhteisöjen
                        (98/C 7/41)
                                                                 komissio vastaan Helleenien tasavalta.
Euroopan      yhteisöjen    tuomioistuimen      presidentin      (1) EYVL C 212, 12.7.1997.
7.10.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
ristä on poistettu asia C-96/97, Euroopan yhteisöjen
komissio vastaan Ranskan tasavalta.
(1) EYVL C 131, 26.4.1997.
                                                                          Asian C-201/97 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (98/C 7/44)
                                                                 Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen      presidentin
        Asian C-121/97 (1) poistaminen rekisteristä              21.10.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis-
                        (98/C 7/42)                              teristä on poistettu asia C-201/97, Euroopan yhteisöjen
                                                                 komissio vastaan Helleenien tasavalta.
Euroopan      yhteisöjen    tuomioistuimen      presidentin
23.9.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-         (1) EYVL C 212, 12.7.1997.
                                      ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                         rue Cessange, vastaan Euroopan unionin neuvosto (asia-
             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                              miehinään Martin Bauer ja TheÂreÁse Blanchet), jossa kan-
                                                                 taja vaatii ylentämisestä kieltäytymistä koskevan päätök-
                21 päivänä lokakuuta 1997,                       sen kumoamista, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                 mioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa:
asiassa T-168/96, Catherine Patronis vastaan Euroopan
                                                                 jaoston puheenjohtaja B. Vesterdorf sekä tuomarit C. P.
                    unionin neuvosto (1)
                                                                 BrieÈt ja A. Potocki, kirjaaja: johtava hallintovirkamies B.
                                                                 Pastor, on 21.10.1997 antanut tuomion, jonka tuomiolau-
(Henkilöstö Ð Ylentämisestä kieltäytyminen Ð Ansioiden
                                                                 selma on seuraava:
vertailu Ð Sairaudesta ja tapaturmasta johtuva loma Ð
Kyseisenä aikana todellisuudessa harjoitetun toiminnan
                   huomioon ottaminen)
                                                                 1) Kanne hylätään.
                        (98/C 7/45)
                                                                 2) Kukin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
               (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                          taan.
                                                                 (1) EYVL C 388, 21.12.1996.
Asiassa T-168/96, Catherine Patronis, edustajinaan Jean-
NoeÈl Louis, Thierry Demaseure ja Ariane Tornel, Bryssel,
prosessiosoite Luxemburgissa fiduciaire Myson SARL, 30


title: Asia T-157/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.7.2014 – Sorinet Commercial Trust Bankers v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen — Varojen jäädyttäminen — Kumoamiskanne — Kanteen nostamisen määräaika — Määräaika vaatimusten mukauttamiselle — Tutkittavaksi ottaminen — Perusteluvelvollisuus — Arviointivirhe — Kumoamisen ajalliset vaikutukset)

text:
               25.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/34

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.7.2014 – Sorinet Commercial Trust Bankers v. neuvosto
   (Asia T-157/13) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen - Varojen jäädyttäminen - Kumoamiskanne - Kanteen nostamisen määräaika - Määräaika vaatimusten mukauttamiselle - Tutkittavaksi ottaminen - Perusteluvelvollisuus - Arviointivirhe - Kumoamisen ajalliset vaikutukset))
   2014/C 282/44
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Sorinet Commercial Trust Bankers Ltd (Kish Island, Iran) (edustajat: asianajajat L. Defalque ja C. Malherbe)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: A. De Elera, M. Bishop ja A. Vitro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus yhtäältä Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 21.12.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/829/YUTP (EUVL L 356, s. 71) kumoamiseksi siltä osin kuin siinä on merkitty kantajan nimi Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP (EUVL L 195, s. 39) liitteessä II olevaan luetteloon ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 21.12.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1264/2012 (EUVL L 356, s. 55) kumoamiseksi siltä osin kuin siinä on merkitty kantajan nimi Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 (EUVL L 88, s. 1) liitteessä IX olevaan luetteloon ja toisaalta päätöksen 2010/413 muuttamisesta 6.6.2013 annetun neuvoston päätöksen 2013/270/YUTP (EUVL L 156, s. 10) kumoamiseksi siltä osin kuin siinä on pysytetty kantajan nimi päätöksen 2010/413 liitteessä II olevassa luettelossa ja asetuksen N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 6.6.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 522/2013 (EUVL L 156, s. 3) kumoamiseksi siltä osin kuin siinä on pysytetty kantajan nimi asetuksen N:o 267/2012 liitteessä IX olevassa luettelossa

      Tuomiolauselma

               1)

               Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 21.12.2012 annettu neuvoston päätös 2012/829/YUTP kumotaan siltä osin kuin siinä on merkitty Sorinet Commercial Trust Bankers Ltd:n nimi Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP liitteeseen II.

               2)

               Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 21.12.2012 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1264/2012 kumotaan siltä osin kuin siinä on merkitty Sorinet Commercial Trust Bankersin nimi Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 liitteeseen IX.

               3)

               Päätöksen 2010/413 muuttamisesta 6.6.2013 annettu neuvoston päätös 2013/270/YUTP kumotaan siltä osin kuin siinä on pysytetty Sorinet Commercial Trust Bankersin nimi päätöksen 2010/413 liitteessä II.

               4)

               Asetuksen N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 6.6.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 522/2013 kumotaan siltä osin kuin siinä on pysytetty Sorinet Commercial Trust Bankersin nimi asetuksen N:o 267/2012 liitteessä IX.

               5)

               Päätöksen 2010/413, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2013/270, liitteen II ja asetuksen N:o 267/2012, sellaisena kuin se on muutettuna täytäntöönpanoasetuksella N:o 522/2013, liitteen IX vaikutukset pidetään voimassa Sorinet Commercial Trust Bankersin osalta siihen asti, kunnes Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 56 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettu muutoksenhaun määräaika on päättynyt, tai jos tässä ajassa on haettu muutosta, muutoksenhaun hylkäämiseen asti.

               6)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Sorinet Commercial Trust Bankersin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 147, 25.5.2013.


title: Yhdistetyt asiat T-239/04 ja T-323/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.9.2007 — Italia ja Brandt Italia v. komissio (Valtiontuki — Lainsäädäntö, jossa säädetään kiireellisistä työllisyyden edistämistoimenpiteistä vaikeuksissa oleville yrityksille — Päätös, jolla tukijärjestelmä todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja jossa tuki määrätään takaisinperittäväksi)

text:
               20.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/26

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.9.2007 — Italia ja Brandt Italia v. komissio
   (Yhdistetyt asiat T-239/04 ja T-323/04) (1)

   (Valtiontuki - Lainsäädäntö, jossa säädetään kiireellisistä työllisyyden edistämistoimenpiteistä vaikeuksissa oleville yrityksille - Päätös, jolla tukijärjestelmä todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja jossa tuki määrätään takaisinperittäväksi)
   (2007/C 247/39)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja asiassa T-239/04: Italian tasavalta (asiamies: D. Del Gaizo)

      Kantaja asiassa T-323/04: Brandt Italia SpA (Verolanuova, Italia) (edustajat: asianajajat M. van Empel, C. Visco ja S. Lamarca)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: V. Di Bucci, C. Giolito ja E. Righini)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valtiontukiohjelmasta, jonka Italia on toteuttanut kiireellisistä toimenpiteistä työllisyyden parantamiseksi, 30.3.2004 tehdyn komission päätöksen 2004/800/EY (EUVL L 352, s. 10) kumoaminen
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanteet hylätään.

               2)

               Italian tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan asiaan T-239/04 liittyvät komission oikeudenkäyntikulut

               3)

               Brandt Italia SpA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan asiaan T-323/04 liittyvät komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 217, 28.8.2004.


title: Yhdistetyt asiat T-265/04, T-292/04 ja T-504/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 4.3.2009 – Tirrenia di Navigazione ym. v. komissio (Valtiontuki — Merikuljetus — Italian viranomaisten alueellisille yhtiöille maksamat avustukset — Päätös, jolla todetaan tuet osittain yhteismarkkinoille soveltuviksi ja osittain yhteismarkkinoille soveltumattomiksi — Kumoamiskanne — Tutkittavaksi ottaminen — Oikeussuojan tarve — Uudet tai olemassa olevat tuet — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen (ETY) N:o 3577/92 4 artiklan 3 kohta)

text:
               18.4.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 90/22

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 4.3.2009 – Tirrenia di Navigazione ym. v. komissio
   (Yhdistetyt asiat T-265/04, T-292/04 ja T-504/04) (1)

   (Valtiontuki - Merikuljetus - Italian viranomaisten alueellisille yhtiöille maksamat avustukset - Päätös, jolla todetaan tuet osittain yhteismarkkinoille soveltuviksi ja osittain yhteismarkkinoille soveltumattomiksi - Kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen - Oikeussuojan tarve - Uudet tai olemassa olevat tuet - Perusteluvelvollisuus - Asetuksen (ETY) N:o 3577/92 4 artiklan 3 kohta)
   2009/C 90/33
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja asiassa T-265/04: Tirrenia di Navigazione SpA, aiemmin Tirrenia di Navigazione SpA ja Adriatica di Navigazione SpA (Napoli, Italia) (edustajat: aluksi asianajajat G. Roberti, A. Franchi ja G. Belletti, sittemmin G. Roberti ja G. Belletti)

      Kantajat asiassa T-292/04: Caremar SpA (Napoli); Toremar SpA (Livorno, Italia); Siremar SpA (Palermo, Italia) ja Saremar SpA (Cagliari, Italia) (edustajat: aluksi asianajajat G. Roberti, A. Franchi ja G. Bellitti, sittemmin G. Roberti ja G. Bellitti)

      Kantaja asiassa T-504/04: Navigazione Libera del Golfo SpA (Napoli) (edustajat: asianajajat S. Ravenna ja A. Abate)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: V. Di Bucci ja E. Righini)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Caremar SpA (edustajat: aluksi asianajajat G. Roberti, A. Franchi ja G. Bellitti, sittemmin G. Roberti ja G. Bellitti) ja Italian tasavalta (asiamies: M. Fiorilli)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valtiontuesta, jonka Italia on myöntänyt merenkulkuyrityksille Adriatica, Caremar, Siremar, Saremar ja Toremar (Tirrenia-konserni) 16.3.2004 tehdyn komission päätöksen 2005/163/EY (EUVL 2005, L 53, s. 29) osittaista kumoamista koskevat vaatimukset.

      Tuomiolauselma

               1)

               Asioissa T-265/04 ja T-292/04 valtiontuesta, jonka Italia on myöntänyt merenkulkuyrityksille Adriatica, Caremar, Siremar, Saremar ja Toremar (Tirrenia-konserni), 16.3.2004 tehty komission päätös 2005/163/EY kumotaan.

               2)

               Asiassa T-504/04 kanne jää vaille kohdetta.

               3)

               Asiassa T-265/04 komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Tirrenia di Navigazione SpA:n oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Asiassa T-292/04 komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Caremar SpA:n, Siremar SpA:n, Saremar SpA:n ja Toremar SpA:n oikeudenkäyntikulut.

               5)

               Asiassa T-504/04 komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Navigazione Libera del Golfo SpA:n oikeudenkäyntikulut.

               6)

               Asiassa T-504/04 Italian tasavalta ja Caremar vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 239, 25.9.2004.


title: Asia C-273/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'État (Ranska) on esittänyt 5.6.2014 – Pierre Fabre Médicament v. Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'État ja Ministre des affaires sociales et de la santé

text:
               25.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'État (Ranska) on esittänyt 5.6.2014 – Pierre Fabre Médicament v. Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'État ja Ministre des affaires sociales et de la santé
   (Asia C-273/14)
   2014/C 282/29
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d'État

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Pierre Fabre Médicament

      Vastaajat: Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'Etat ja Ministre des affaires sociales et de la santé

      Ennakkoratkaisukysymys

   Sovelletaanko ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden hintojen sääntelytoimenpiteiden avoimuudesta ja niiden soveltamisesta kansallisissa sairausvakuutusjärjestelmissä 21.12.1988 annetun neuvoston direktiivin 89/105/ETY (1) 6 artiklan 3 ja 5 alakohdan säännöksiä päätöksiin valmisteen poistamisesta sellaisten sairaanhoitolaitoksissa hoidettaville potilaille annettujen lääkkeiden luettelosta, jotka voidaan korvata pakollisista sairausvakuutusjärjestelmistä niiden sairaalapalvelujen lisäksi, jotka korvataan diagnoosiin sidotun yhtenäisen ryhmän vahvistamien oleskeluun ja hoitoon liittyvien kiinteämääräisten korvausten perusteella?

      (1)  EYVL L 40, s. 8.


title: Asia C-124/14: Kanne 17.3.2014 – Euroopan komissio v. Italian tasavalta

text:
               10.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 175/22

         Kanne 17.3.2014 – Euroopan komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-124/14)
   2014/C 175/27
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Cattabriga ja M. van Beek)

      Vastaaja: Italian tasavalta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Italian tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 2003/88/EY (1) 3 ja 6 artiklan sekä 17 artiklan 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on jättänyt kansallisen terveyspalvelun ”johtavassa asemassa olevan” henkilökunnan (eli lääkärit) 48 tunnin viikoittaisen keskimääräisen enimmäistyöajan ulkopuolelle sekä sulkenut pois saman terveyspalvelun kaikelta henkilökunnalta oikeuden 11 tunnin yhtäjaksoiseen päivittäiseen lepoaikaan varmistamatta, että viimeksi mainituille myönnetään vastaavanlainen korvaava lepoaika

               —

               Italian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin 2003/88/EY 3 ja 6 artiklassa velvoitetaan jäsenvaltiot toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että yhtäältä jokainen työntekijä saa vähintään 11 tunnin yhtäjaksoisen lepoajan jokaista 24 tunnin jaksoa kohden ja toisaalta, että keskimääräinen työaika jokaisena seitsemän päivän jaksona, ylityö mukaan lukien, on enintään 48 tuntia. Vaikka poikkeukset näistä säännöksistä eivät ole kokonaan poissuljettuja, niille on kuitenkin asetettu täsmällisiä edellytyksiä.
   Kantaja väittää, että Italian lainsäätäjä on pannessaan täytäntöön direktiivin 2003/88 rikkonut mainittuja säännöksiä, koska se on jättänyt kansallisen terveyspalvelun ”johtavassa asemassa olevat” lääkärit viikoittaisen keskimääräisen enimmäistyöajan soveltamisalan ulkopuolelle sekä saman terveyspalvelun koko henkilökunnan päivittäistä lepoaikaa koskevien sääntöjen soveltamisalan ulkopuolelle.
   Komissio huomauttaa erityisesti, että ensinnäkin Italian lainsäädännössä ja kansallista terveyspalvelua koskevissa työehtosopimuksissa on luokiteltu virallisesti kaikki kansallisen terveyspalvelun palveluksessa työskentelevät lääkärit ”johtavassa asemassa olevaksi” henkilökunnaksi, ilman että heille välttämättä myönnetään johtavaan asemaan liittyviä etuoikeuksia tai itsenäisyyttä työaikansa osalta. Toiseksi Italian viranomaiset eivät ole kyenneet osoittamaan, että vaikka kansallisen terveyspalvelun henkilökunnalta on suljettu pois oikeus 11 tunnin yhtäjaksoiseen päivittäiseen lepoaikaan, heillä on kuitenkin välittömästi työjakson päätyttyä oikeus asianmukaiseen yhtäjaksoiseen korvaavaan lepoaikaan.

      (1)  Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/88/EY (EUVL L 299, s. 9).


title: Asia C-417/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 10.7.2017 – Hera Comm Srl v. Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato ja Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico

text:
               9.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 338/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 10.7.2017 – Hera Comm Srl v. Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato ja Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico
   (Asia C-417/17)
   (2017/C 338/08)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Hera Comm Srl

      Vastaajat: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato ja Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Ovatko ”yleisdirektiivin” 2005/29/EY (1) tarkoitus kuluttajansuojan ”turvaverkkona” ja erityisesti kyseisen direktiivin johdanto-osan 10 perustelukappale, 3 artiklan 4 kohta ja 5 artiklan 3 kohta esteenä sellaiselle kansalliselle säädökselle, jossa toimialakohtaisissa direktiiveissä 2009/72/EY (2) ja 2009/73/EY (3) käyttäjien suojaksi säädettyjen nimenomaisten velvoitteiden noudattamisen arvioinnin katsotaan kuuluvan epäasianmukaisista kaupallisista menettelyistä annetun yleisdirektiivin 2005/29/EY soveltamisalaan siten, että tämän seurauksena suljetaan pois toimialaviranomaisen – tässä tapauksessa AEEGSI – puuttuminen toimialakohtaisen direktiivin rikkomiseen kaikissa tapauksissa, joissa myös epäasianmukaisen tai sopimattoman kaupallisen menettelyn tunnusmerkit todennäköisesti täyttyvät?

               2)

               Onko direktiivin 2005/29/EY 3 artiklan 4 kohdassa vahvistettu erityislain etusijan periaate ymmärrettävä lainsäädäntöjen välisiä suhteita säänteleväksi periaatteeksi (yleinen lainsäädäntö ja toimialakohtainen lainsäädäntö) vai sääntöjen välisiä suhteita säänteleväksi periaatteeksi (yleiset säännöt ja erityissäännöt) vai kunkin toimialan sääntelystä ja valvonnasta vastaavien itsenäisten viranomaisten välisiä suhteita säänteleväksi periaatteeksi?

               3)

               Voidaanko katsoa, että direktiivin 2005/29/EY 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitetusta ”ristiriidan” käsitteestä on kyse ainoastaan siinä tapauksessa, että epäasianmukaisia kaupallisia menettelyjä koskevan lainsäädännön säännösten ja muiden unionin oikeudesta johdettujen, kaupallisten menettelyjen erityisiä näkökohtia koskevien sääntöjen välillä on jyrkkä vastakkainasettelu, vai riittääkö, että kyseisten sääntöjen muodostama sääntely poikkeaa epäasianmukaisia kaupallisia menettelyjä koskevasta lainsäädännöstä niin, että tästä aiheutuu tietyssä asiayhteydessä normikollisio?

               4)

               Koskeeko direktiivin 2005/29/EY 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu yhteisön sääntöjen käsite pelkästään unionin asetusten ja direktiivien säännöksiä ja säännöksiä, joilla ne on pantu välittömästi täytäntöön kansallisesti, vai käsittääkö se myös unionin oikeuden periaatteiden täytäntöön panemiseksi annetut säädökset ja määräykset?

               5)

               Onko direktiivin 2005/29/EY johdanto-osan 10 perustelukappaleessa ja 3 artiklan 4 kohdassa sekä direktiivin 2009/72/EY 37 artiklassa ja direktiivin 2009/73/EY 41 artiklassa vahvistettu erityislain etusijan periaate esteenä sellaiselle vastaavien kansallisten täytäntöönpanosäännösten tulkinnalle, jonka mukaan katsotaan, että mikäli jollakin säännellyllä toimialalla, josta on säädetty toimialakohtaista kuluttajansuojalainsäädäntöä, jonka yhteydessä sääntelyä ja seuraamusten määräämistä koskeva toimivalta on annettu toimialakohtaiselle viranomaiselle, ilmenee direktiivin 2005/29/EY 8 ja 9 artiklassa tarkoitetuksi aggressiiviseksi menettelyksi katsottavaa toimintaa tai direktiivin 2005/29/EY liitteessä I tarkoitetuksi kaikissa olosuhteissa aggressiivisena pidettäväksi menettelyksi katsottavaa toimintaa, sovellettavaksi tulee aina yleinen epäasianmukaisia menettelyjä koskeva lainsäädäntö, ja että näin on silloinkin, kun on olemassa (samojen) kuluttajien suojaamiseksi annettua toimialakohtaista lainsäädäntöä, joka perustuu unionin oikeuden säännöksiin ja jossa säännellään kattavasti kyseisiä aggressiivisia menettelyjä ja kaikissa olosuhteissa aggressiivisina pidettäviä menettelyjä tai joka tapauksessa epäasianmukaisia/sopimattomia menettelyjä?

      (1)  Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/29/EY (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) (EUVL 2005, L 149, s. 22).

      (2)  Sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/54/EY kumoamisesta 13.7.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/72/EY (EUVL 2009, L 211, s. 55).

      (3)  Maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/55/EY kumoamisesta 13.7.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/73/EY (EUVL 2009, L 211, s. 94).


title: Asia C-320/07 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 12.3.2009 — Antartica Srl v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja The Nasdaq Stock Market Inc. (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Asetus N:o 40/94 — 8 artiklan 5 kohta — Rekisteröinnin epääminen — Aikaisempi laajalti tunnettu tavaramerkki NASDAQ — Kuviomerkki nasdaq — Aikaisemman tavaramerkin käyttö ilmaisiksi väitettyjä tavaroita ja palveluja varten — Aikaisemman tavaramerkin erottuvuuden tai tunnettuuden perusteella saatava perusteeton etu — Kohdeyleisö)

text:
               16.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/7

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 12.3.2009 — Antartica Srl v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja The Nasdaq Stock Market Inc.
   (Asia C-320/07 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Asetus N:o 40/94 - 8 artiklan 5 kohta - Rekisteröinnin epääminen - Aikaisempi laajalti tunnettu tavaramerkki NASDAQ - Kuviomerkki ”nasdaq’ - Aikaisemman tavaramerkin käyttö ilmaisiksi väitettyjä tavaroita ja palveluja varten - Aikaisemman tavaramerkin erottuvuuden tai tunnettuuden perusteella saatava perusteeton etu - Kohdeyleisö)
   2009/C 113/12
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Antartica Srl (edustajat: avvocato E. Racca ja avvocato A. Fusillo)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Folliard-Monguiral) ja The Nasdaq Stock Market Inc. (edustajat: advocaat J. van Manen ja advocaat J. Hofhuis)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, joka on tehty ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-47/06, Antartica Srl vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) 10.5.2007 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi perusteettomana kanteen, jonka luokkiin 9, 12, 14, 25 ja 28 kuuluvia tuotteita koskevan kuviomerkin ”nasdaq” hakija oli nostanut SMHV:n toisen valituslautakunnan 7.12.2005 tekemästä päätöksestä R 752/2004-2, jolla kumottiin väiteosaston päätös, jolla hylättiin luokkiin 9, 16, 35, 36, 38 ja 42 kuuluvia tuotteita koskevien yhteisön sanamerkin ja kansallisen sanamerkin ”NASDAQ” haltijan väite — Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 5 kohdan tulkinta

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Antartica Srl velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 211, 8.9.2007.


C 258/14                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        15.8.98
Ð Määräyksessä ei todeta, ovatko luokittelupäätöksen                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     tekemisen osalta toimivaltainen pääosasto ja pää-
     osasto, joka voi arvioida yksikön etua, olleet yhtey-
     dessä toisiinsa ja sikäli kuin näin on tapahtunut, mää-
     räyksessä ei todeta, onko yhteydenpito ollut säännöl-           Ð Tuonti- tai vientitullien palauttamisesta tai peruuttami-
     listä. Toisin sanoen koska ensimmäisen oikeusasteen                  sesta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1430/
     tuomioistuin ei ole tarkastanut, onko nimittävä viran-               79 (2) 13 artiklan 1 kohdan, toissijaisesti neuvoston
     omainen perustanut päätöksensä epätäsmällisiin tai                   asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (yhteisön tullikoodek-
     epätäydellisiin aineellisiin seikkoihin, se ei ole suoritta-         sista) (3) 239 artiklan 2 kohdan rikkominen: Alanko-
     nut valvontaa nimittävän viranomaisen osalta.                        maiden hallituksen mukaan komissio on tehnyt tässä
                                                                          tapauksessa ilmeisen arviointivirheen soveltaessaan
                                                                          asetuksen (ETY) N:o 1430/79 13 artiklan 1 kohdassa
                                                                          tarkoitetun ºerityisen tilanteenº käsitettä. Ensinnäkään
Ð Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen virheellinen                    komissio ei ole ottanut huomioon sitä, että yhteisön
     menettely: ilmoittaessaan valittajalle, että se ei ota               ulkoinen passitusjärjestelmä ei toimi parhaalla mah-
     huomioon itse pyytämiään valittajan huomautuksia                     dollisella tavalla ja että se on altis petoksille. Toiseksi
     asiassa T-12/97, Barnett, annetusta tuomiosta (2),                   komissio on jättänyt ottamatta huomioon sen, että tul-
     ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on loukannut                   liasiakirjojen käsittelyä koskeva menettely kestää niin
     valittajan luottamuksensuojaa. Jättäessään tutustu-                  kauan, että tullivelka on voinut kasvaa huomattavan
     matta valittajan huomautuksiin, jotka sisältävät sellai-             suureksi toistuvien transitlähetysten johdosta ennen
     sia uusia perusteita, jotka perustuvat käsittelyn aikana             kuin havaitaan, että kysymys on petoksesta. Yhteisön
     esille tulleisiin tosiseikkoihin ja oikeudellisiin seikkoi-          tullikoodeksissa säädetty järjestelmä johtaa siihen, että
     hin (tällaisena seikkana on ensimmäisen oikeusasteen                 asiakirjapetostapauksissa tapahtuu usein, että ilmoi-
     tuomioistuimen uusi oikeuskäytäntö asiassa Barnett                   tuksen tekijälle selviää vasta 14 kuukauden jälkeen,
     annetun tuomion vuoksi), ensimmäisen oikeusasteen                    että asiassa on kysymys petoksesta.
     tuomioistuin on jättänyt soveltamatta ensimmäisen
     oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 48 artik-
     lan 1 kohtaa ja 2 kohdan ensimmäistä ja toista ala-
     kohtaa, vaikka kyseessä oli toinen kahdesta täsmälli-           Ð Perusteluvelvollisuuden loukkaaminen: Riitautettu pää-
     sestä olettamuksesta, joita varten säännös on annettu.               tös on perusteltu äärimmäisen yhteenvedonomaisesti.
     Määräyksessä ei myöskään ratkaista asiaa ensim-                      Komissio on jättänyt esittämättä, miltä osin ulkoisen
     mäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen                   passitusjärjestelmän huono toimiminen ja mahdotto-
     48 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan perus-                      muus valvoa, että tullimuodollisuudet on suoritettu
     teella.                                                              moitteettomasti kohtuullisessa ajassa tai että vahinko-
                                                                          jen vähentämiseksi tarvittavat toimenpiteet on toteu-
                                                                          tettu, johtavat siihen, että tulliasioitsija ei voi joutua
(1) EYVL C 137, 2.5.1998, s. 14.                                          vastaamaan koko tullivelasta tai sen osasta.
(2) Tuomio 5.11.1997, EYVL C 387, 20.12.1997, s. 17.
                                                                     (1) Komission päätös, jossa todetaan, että tietyissä tapauksissa
                                                                         tuontitullien peruuttaminen 2.7.1979 annetun neuvoston ase-
                                                                         tuksen (ETY) N:o 1430/79 13 artiklan 1 kohdan perusteella ei
                                                                         ole perusteltua.
                                                                     (2) EYVL L 175, 12.7.1979, s. 1.
                                                                     (3) EYVL L 302, 19.10.1992, s. 1.
    Alankomaiden kuningaskunnan 24.4.1998 Euroopan
         yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                         (Asia C-157/98)
                          (98/C 258/25)
                                                                     Euroopan yhteisöjen komission 24.4.1998 tekemä valitus
                                                                     Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
Alankomaiden kuningaskunta on nostanut 24.4.1998                     tuimen ensimmäisen jaoston 19.2.1998 antamasta tuo-
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan                miosta asiassa T-42/96, Eyckler & Malt AG vastaan
yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat             Euroopan yhteisöjen komissio, väliintulijana kantajan
Marc Fierstra ja Corinna Wissels, ulkoasiainministeriö.              puolella Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt
                                                                                kuningaskunta
                                                                                (Asia C-163/98 P)
Kantajaa vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                                (98/C 258/26)
kumoaa Alankomaiden kuningaskunnalle 19.2.1998 tie-
doksiannetun komission päätöksen (1) ja velvoittaa komis-            Euroopan yhteisöjen komissio on valittanut 24.4.1998
sion korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                                 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen


title: Asia T-38/06: Kanne  23.1.2006  — Italian tasavalta v. komissio

text:
               25.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 74/31

         Kanne 23.1.2006 — Italian tasavalta v. komissio
   (Asia T-38/06)
   (2006/C 74/57)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamies: valtionasiamies Paolo Gentili)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               10.11.2005 päivätty Euroopan yhteisöjen komission aluepolitiikan pääosaston kirje nro 11877 — Ohjelmat ja hankkeet Kyproksella, Kreikassa, Unkarissa, Italiassa, Maltalla ja Alankomaissa — jonka kohteena on POR Campania (nro CCI 1999 IT 16 1 PO 007) — maksupyyntö nro 2005 2716, on kumottava;

               —

               18.11.2005 päivätty Euroopan yhteisöjen komission aluepolitiikan pääosaston kirje nro 12362 — Ohjelmat ja hankkeet Kyproksella, Kreikassa, Unkarissa, Italiassa, Maltalla ja Alankomaissa — jonka kohteena on DOCUP OB 2 — Lazio 2000-2006 (nro CCI 2000 IT 16 2 DO 009) — maksupyyntö nro SYSFIN Adonis 2005 23064, 26.10. päivätty valtiovarainministeriön kirje, pöytäkirja nro 0031966, on kumottava;

               —

               18.11.2005 päivätty Euroopan yhteisöjen komission aluepolitiikan pääosaston kirje nro 12363 — Ohjelmat ja hankkeet Kyproksella, Kreikassa, Unkarissa, Italiassa, Maltalla ja Alankomaissa — jonka kohteena on POR Campania (nro CCI 1999 IT 161 PO 007) — maksupyyntö nro 2005 2871, on kumottava;

               —

               kaikki tähän liittyvät asiakirjat on kumottava;

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-345/04, Italian tasavalta vastaan komissio (1).

      (1)  EUVL C 262, 23.10.2004, s. 55.


title: Asia T-533/12: Kanne 7.12.2012 — IBSolution v. SMHV — IBS (IBSolution)

text:
               16.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/19

         Kanne 7.12.2012 — IBSolution v. SMHV — IBS (IBSolution)
   (Asia T-533/12)
   2013/C 46/35
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: IBSolution GmbH (Neckarsulm, Saksa) (edustaja: asianajaja F. Ekey)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: IBS AB (Solna, Ruotsi)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan kanteen perustelluksi

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 21.9.2012 asiassa R 771/2011-2 tekemän päätöksen

               —

               muuttamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 21.9.2012 asiassa R 771/2011-2 tekemää päätöstä siten, että hakemuksen kohteena oleva tavaramerkki rekisteröidään

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki IBSolution luokkiin 35, 41 ja 42 kuuluvia palveluja varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 8421877

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kuviomerkin IBS yhteisön tavaramerkkirekisteröinti nro 38729 luokkiin 9, 16, 35, 41 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen osittainen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia C-605/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 24.12.2012 — Welmory Sp z.o.o. v. Dyrektor Izby Skarbowej w Gdańsku

text:
               16.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 24.12.2012 — Welmory Sp z.o.o. v. Dyrektor Izby Skarbowej w Gdańsku
   (Asia C-605/12)
   2013/C 79/15
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Welmory Sp. z o.o.

      Vastapuoli: Dyrektor Izby Skarbowej w Gdańsku

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko yhtiön A kotipaikka yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 44 artiklassa tarkoitettu kiinteä toimipaikka niiden palvelujen verotuksen kannalta, jotka yhtiö A, jonka kotipaikka on Puolassa, suorittaa yhtiölle B, jonka kotipaikka on toisessa Euroopan unionin jäsenvaltiossa, siinä tapauksessa, että yhtiö B harjoittaa liiketoimintaansa käyttäen hyväkseen yhtiön A infrastruktuuria?

      (1)  EUVL L 347, s. 1.


title: Asia C-171/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rayonen sad Sofia (Bulgaria) on esittänyt 24.3.2016 – Rikosoikeudenkäynti Trayan Beshkovia vastaan

text:
               6.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 200/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rayonen sad Sofia (Bulgaria) on esittänyt 24.3.2016 – Rikosoikeudenkäynti Trayan Beshkovia vastaan
   (Asia C-171/16)
   (2016/C 200/17)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rayonen sad Sofia

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   Trayan Beshkov

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Miten Euroopan unionin jäsenvaltioissa annettujen tuomioiden huomioon ottamisesta uudessa rikosprosessissa 24.7.2008 tehdyssä neuvoston puitepäätöksessä 2008/675/YOS käytettyä käsitettä ”uusi rikosprosessi” on tulkittava, ja onko uuden rikosprosessin liityttävä välttämättä tehtyä rikosta koskevan syyllisyyden toteamiseen vai voiko se koskea myös menettelyä, jossa toisen jäsenvaltion kansallisen oikeuden mukaan aiemmassa tuomiossa määrätty rangaistus käsittää toisen rangaistuksen tai lasketaan siihen mukaan tai rangaistukset on määrättävä suoritettaviksi erikseen?

               2)

               Onko puitepäätöksen 2008/675/YOS 3 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä johdanto-osan 13 perustelukappaleen kanssa, tulkittava siten, ettei se ole esteenä kansallisille säännöksille, joiden mukaan menettelyä aiemman, toisessa jäsenvaltiossa annetun tuomion huomioon ottamiseksi ei voi panna vireille tuomittu henkilö vaan pelkästään jäsenvaltio, jossa aiempi tuomio on annettu, tai jäsenvaltio, jossa uusi rikosprosessi on vireillä?

               3)

               Onko puitepäätöksen 2008/675/YOS 3 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, ettei sen mukaan ole sallittua, että valtio, jossa uusi rikosprosessi on vireillä, muuttaa jäsenvaltion, jossa aiempi tuomio on annettu, määräämän rangaistuksen täytäntöönpanotapaa, ja onko näin myös tapauksissa, joissa toisen jäsenvaltion kansallisen oikeuden mukaan aiemmassa tuomiossa määrätty rangaistus käsittää toisen rangaistuksen tai lasketaan siihen mukaan tai rangaistukset on määrättävä suoritettaviksi erikseen?


title: Asia T-95/10: Kanne 17.2.2010 — Cindu Chemicals ym. v. ECHA

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/65

         Kanne 17.2.2010 — Cindu Chemicals ym. v. ECHA
   (Asia T-95/10)
   2010/C 113/97
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Cindu Chemicals BV (Uithoorn, Alankomaat), Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Tšekin tasavalta), Koppers Denmark A/S (Nyborg, Tanska), Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat K. Van Maldegem ja R. Cana ja solicitor P. Sellar)

      Vastaaja: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA)

      Vaatimukset

               —

               kanne on otettava tutkittavaksi, ja se on todettava perustelluksi

               —

               riidanalainen toimi on kumottava siltä osin kuin se koskee antraseeniöljyä (antraseenipitoisuus pieni)

               —

               ECHA on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat vaativat osittain kumottavaksi Euroopan kemikaaliviraston (ECHA) päätöksen (ED/68/2009), jolla antraseeniöljy (antraseenipitoisuus pieni) (CAS-numero 90640-82-7) (antraseeniöljy (antraseenipitoisuus pieni)) tunnistetaan asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (1) (REACH-asetus) 57 artiklan d ja e alakohdassa tarkoitetut kriteerit täyttäväksi aineeksi REACH-asetuksen 59 artiklan mukaisesti.
   Riidanalaisella päätöksellä, josta kantajat saivat tiedon ECHA:n lehdistötiedotteen välityksellä, antraseeniöljy (antraseenipitoisuus pieni) sisällytettiin niiden 14 kemiallisen aineen joukkoon, jotka kuuluvat REACH-asetuksen liitteeseen XIV mahdollisesti sisällytettävien erityistä huolta aiheuttavien aineiden kandidaattiluetteloon (Candidate List of Substances of Very High Concern (SVHC-aineet)). Riidanalaisen toimen mukaan antraseeniöljy (antraseenipitoisuus pieni) on tunnistettu SVHC-aineeksi, koska se aiheuttaa syöpää ja vaurioittaa perimää ja koska se on REACH-asetuksen liitteessä XIII mainittujen perusteiden mukaisesti erittäin voimakkaasti biokertyvä aine (vPvB).
   Kantajat katsovat, että riidanalainen toimi on vastoin sovellettavia, REACH-asetuksessa SVHC-aineiden tunnistamiseksi säädettyjä sääntöjä, ja esittävät kanteensa tueksi neljä oikeudellista perustetta, jotka ovat samat kuin ne, jotka on esitetty asiassa T-94/10, Rütgers Germany ym. vastaan ECHA.

      (1)  Kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta 18.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1907/2006 (EUVL L 396, s. 1)


title: Associação dos Refinadores de Açúcar Portuguesesin (ARAP), Alcantara Refinarias - Açúcares S.A:n ja RAR Refinarias de Açúcar Reunidas S.A:n Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan 16.3.1995 nostama kanne (Asia T-83/95)

text:
3.6.95                  M                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 137/31
Associação dos Refinadores de Açúcar Portuguesesin                    b) Komissio antoi hyväksymisensä kyseessä oleville kan
( ARAP), Alcantara Refinarias — Açúcares S.A:n ja RAR                      sallisille tukisuunnitelmille aloittamatta EY:n perusta
Refinarias de Açúcar Reunidas S.A:n Euroopan yhteisöjen                    missopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua
        komissiota vastaan 16.3.1995 nostama kanne                         menettelyä . Avoimuuden ja julkisuuden puuttuminen
                           ( Asia T-83/95 )                                on johtanut valtion tukisuunnitelmien lainvastaiseen
                                                                           hyväksymiseen EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan
                             ( 95/C 137/70 )
                                                                           ja yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteiden vastai
                                                                           sesti .
                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                      c ) Päätöstä olla aloittamatta EY:n perustamissopimuksen
Associação dos Refinadores de Açúcar Portugueses ( ARAP),                  93 artiklan 2 kohdan tarkottamaa menettelyä ei voida
Alcantara Refinarias — Açùcares S.A:n ja RAR Refinarias                    perustaa komission päätöksiin 90/342/EY ja 94/173/
de Açúcar Reunidas S.A:n, edustajanaan Gerard van der                      EY. Nämä päätökset ovat lainvastaisia siltä osin, kuin
Wal, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Aloyse                  komissio niiden nojalla hyväksyi valtion tuen myöntä
May, 31 , Grand-Rue , L-1661 Luxembourg, on nostanut                       misen Portugaliin perustettavaa juurikassokeritehdasta
kanteen 16.3.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan                   varten, jätti päätöksensä ulkopuolelle EY:n perustamis
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois                     sopimuksen 93 artiklan 2 ja 3 kohdan soveltamisen
tuimessa .                                                                 ja/tai jätti itse soveltamatta EY :n perustamissopimuksen
                                                                           93 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä .
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
istuin
                                                                      Kantajien mielestä komission päätös siitä, että EY:n perus
                                                                      tamissopimuksen 93 artiklan 3 kohtaa ei sovelleta hyväk
— ottaa kanteen tutkittavaksi ,                                       syttyjen yleisten tukisuunnitelmien, kuten SIBR:n ja kansal
                                                                      lisen asetuksen nro 95/90 perusteella myönnettyihin yksit
                                                                      täisiin kansallisiin tukiin, on lainvastainen ja väärä . Vaikka
— julistaa mitättömäksi Euroopan yhteisöjen komission
                                                                      päätös hyväksyä yleiset tukisuunnitelmat on laillisesti
     9.1.1995 tekemän päätöksen (IV/002141 ),
                                                                      pätevä , Portugalin viranomaiset ovat silti velvollisia teke
                                                                      mään EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan
— velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan                 mukaisen ilmoituksen, ja komission on aloitettava kantajien
     kantajien oikeudenkäyntikulut.                                   vaatima EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan
                                                                      mukainen menettely seuraavista systä :
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
                                                                      a ) DAIrlle myönnetty tuki ylittää hyväksyttyjen kansallis
 Kantajat tekivät komissiolle hakemuksen, jossa ne vaativat                ten tukisuunnitelmien ehdot ja rajat.
 komissiota aloittamaan EY:n perustamissopimuksen 93 ar
 tiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn Portugalin hallituk
 sen DAI:lle ( sociedade de desinvolvemento Agro-Industrial )
                                                                      b ) Jäsenvaltiot ovat EY:n perustamissopimuksen 93 artik
 juurikassokeritehtaan perustamiseen valtion varoista my                   lan 3 kohdan nojalla velvollisia ilmoittamaan komission
 öntämän tuen osalta ; 12.12.1994 komissio teki päätöksen
 olla aloittamatta menettelyä ja olla tekemättä muitakaan
                                                                            aiemmin hyväksymien yleisten tukisuunnitelmien perus
                                                                            teella myönnetyistä yksittäisistä tuista siinä tapauk
 vaadittuja toimenpiteitä sillä perusteella , että tuki myönnet
                                                                            sessa, että yksittäisen myönnetyn tuen myöntämiskri
 tiin komission EY:n perustamissopimuksen 92 ja 93 artik
                                                                            teerit poikkeavat hyväksyttyjen yleisten tukisuunnitel
 lan nojalla hyväksymien kansallisten tukisuunnitelmien                     mien kriteereistä , kun tuki koskee maataloussektoria
 perusteella .                                                              ja/tai kun sektorilla on ylituotanoa . Sokerisektorilla on
                                                                            selvästi ja erityisesti tällainen tilanne .
 Kantajat väittävät, että päätös, jolla komissio hyväksyi
 SIBR:ssä ja 20.3.1990 annetussa kansallisessa asetuksessa
 nro 95/90 tarkoitetut Portugalin kansalliset tukisuunnitel
 mat — mihin komissio päätöksessään olla aloittamatta                  Lopuksi kantajat korostavat, että valtion tuki DAI:lle ja
 menettelyä vetoaa — on lainvastainen useista syistä :                 komission päätös olla ryhtymättä toimenpiteisiin ja olla
                                                                       aloittamatta vaadittua menettelyä on monenvälisten kau
                                                                       pan sopimusten ( erityisesti maataloustuotteita koskevan
 a ) Komissio ei asettanut Portugalin viranomaisille riittäviä         sopimuksen ) vastainen ja loukkaa neljännen AKT-ETY-
      ehtoja , jotta yksittäisiä hyväksyttyjen tukisuunnitelmien       yleissopimuksen 213 artiklaa .
      käyttötapauksia voitaisiin tutkia EY :n perustamissopi
      muksen 92 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen ja
      oikeuskäytännössä vakiintuneiden menettelytapojen ja
      takuiden mukaisesti . Komissio ei huolehtinut siitä , että
      hyväksyttyjen suunnitelmien vaikutuksia eri sektoreilla
      valvotaan riittävästi .


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys, (kuudes jaosto) 5 päivänä lokakuuta 2004, asiassa C-192/03 P, Alcon Inc. vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), Dr. Robert Winzer Pharma GmbH (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Asetus (EY) N:o 40/94 — Yhteisön tavaramerkin mitättömyys — Asetuksen N:o 40/94 51 artikla — Rekisteröintihakemuksen ehdoton hylkäysperuste — Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan d alakohta — Käytön perusteella syntynyt erottamiskyky — Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 3 kohta — Sanamerkki BSS)

text:
               8.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/21

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   (kuudes jaosto)
   5 päivänä lokakuuta 2004,
   asiassa C-192/03 P, Alcon Inc. vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), Dr. Robert Winzer Pharma GmbH (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 40/94 - Yhteisön tavaramerkin mitättömyys - Asetuksen N:o 40/94 51 artikla - Rekisteröintihakemuksen ehdoton hylkäysperuste - Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan d alakohta - Käytön perusteella syntynyt erottamiskyky - Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 3 kohta - Sanamerkki BSS)
   (2005/C 6/41)
   Oikeudenkäyntikieli; englanti
   Asiassa C-192/03 P, jossa on kyse yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 56 artiklaan perustuvasta valituksesta, joka on pantu vireille 2.5.2003, Alcon Inc., aiemmin Alcon Universal Ltd, kotipaikka Hünenberg (Sveitsi) (edustajinaan asianajajat C. Morcom, QC, ja S. Clark), ja jossa vastapuolena ja muuna osapuolena ovat sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehinään S. Laitinen ja A. Sesma Merino), Dr. Robert Winzer Pharma GmbH, kotipaikka Olching (Saksa) (edustajanaan Rechtsanwalt S. Schneller), yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari) sekä tuomarit F. Macken ja U. Lõhmus, julkisasiamies: M. Poiares Maduro, kirjaaja: R. Grass, on 5.10.2004 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Alcon Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 158, 5.7.2003.


title: Asia T-572/10: Kanne 21.12.2010 — komissio v. Commune de Millau

text:
               5.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 72/19

         Kanne 21.12.2010 — komissio v. Commune de Millau
   (Asia T-572/10)
   2011/C 72/33
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamies: S. Petrova avustajanaan asianajaja E. Boutier)

      Vastaaja: Commune de Millau (Millau, Ranska)

      Vaatimukset

               —

               Commune de Millaun (Millaun kunta) on katsottava olevan yhteisvastuullisesti vastuussa sitoumuksista ja veloista, joita Société d’économie mixte d’équipement de l’Aveyronilla (SEMEA) on Euroopan komissioon nähden

               —

               Millaun kunta on velvoitettava maksamaan yhteisvastuullisesti SEMEA:n kanssa kantajalle 41 012 euroa pääomaa ja korkoa 10.3.1992 tai toissijaisesti 27.4.1993 alkaen laskettuna

               —

               korot on määrättävä pääomitettaviksi

               —

               Millaun kunta on velvoitettava yhteisvastuullisesti SEMEA:n kanssa maksamaan 5 000 euroa SEMEA:n väärinkäyttöä merkitsevän vastustuksen vuoksi

               —

               Milaun kunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut yhteisvastuullisesti SEMEA:n kanssa

               —

               esillä oleva asia on yhdistettävä asiaan T-168/10, komissio v. SEMEA.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajan esittämät oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-168/10, komissio v. SEMEA. (1) Komissio väittää lisäksi, että Milaun kunta on yhteisvastuullisesti vastuussa SEMEA:n velan takaisinmaksusta, koska kyseinen kunta on ottanut vastattavakseen SEMEA:n varat ja velat, mukaan luettuna oikeusriidan perustana oleva SEMEA:n ja komission välinen sopimus.

      (1)  EUVL 2010, C 161, d. 48.


title: Asia T-84/99: Leoluca Orlandon 13.4.1999 Euroopan parlamenttia vastaan nostama kanne

text:
5.6.1999                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 160/31
–   luottamuksensuojan, oikeusvarmuuden ja toimenpiteiden                Gastone Parigi 13.4.1999 Euroopan parlamenttia vastaan
    julkisuuden periaatteita on loukattu, koska 13.9.1995                                           nostama kanne
    tehtyä muutosta ei ole saatettu niiden parlamentin jäsenten
    tietoon, joita se koskee. Tältä osin kantaja väittää myös,
    että Euroopan parlamentin jäsenille aiheutuvien kulujen                                         (Asia T-85/99)
    korvaamista ja palkkioiden maksamista koskevan
    päätöksen 27 artiklan 1 kohtaa on rikottu,                                                     (1999/C 160/57)
–   syrjintäkiellon periaatetta on loukattu, koska kantajan
    asema eroaa jyrkästi niiden muiden parlamentin jäsenten                                    (Oikeudenkäyntikieli: italia)
    ja Italian parlamentin jäsenten asemasta, jotka ovat ottaneet
    tehtävän vastaan ko. päätöksen voimaantulon jälkeen.
                                                                         Gastone Parigi on nostanut 13.4.1999 Euroopan yhteisöjen
                                                                         ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
Kantaja väittää lopuksi, että perusteluvelvollisuutta, huolenpi-         pan parlamenttia vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja
tovelvollisuutta ja hyvän hallinnon periaatetta on loukattu.             Wilma Viscardini Donà, Padova, jota avustaa asianajaja Gabrie-
                                                                         le Donà, Padova, ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-
                                                                         misto Ernest Arendt, rue Mathias Hardt.
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         –   katsoo Euroopan parlamentin jäsenille aiheutuvien kulujen
                                                                             korvaamisesta ja palkkioista 20.6.1996 tehdyn komission
Leoluca Orlandon 13.4.1999 Euroopan parlamenttia vas-                        päätöksen liitteessä III olevan 3 artiklan 1 kohdassa
                        taan nostama kanne                                   määrätyn kuuden kuukauden pituisen määräajan EY: n
                                                                             perustamissopimuksen 184 artiklan vastaiseksi ja kumoaa
                            (Asia T-84/99)                                   EY: n perustamissopimuksen 173 artiklan perusteella
                                                                             kvestorikollegion 4.2.1999 tekemän päätöksen (pöytäkirja
                                                                             nro 300762), jolla se hylkäsi kantajan hakemuksen, jossa
                          (1999/C 160/56)                                    tämä oli vaatinut ensin mainitun komission päätöksen
                                                                             liitteessä III säädetyn eläkejärjestelmän taannehtivaa sovel-
                                                                             tamista tämän päätöksen voimaantulosta lähtien,
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                         –   velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Leoluca Orlando on nostanut 13.4.1999 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
pan parlamenttia vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Wilma Viscardini Donà, Padova, jota avustaa asianajaja Gabrie-
le Donà, Padova, ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-
misto Ernest Arendt, rue Mathias Hardt.                                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
                                                                         kuin asiassa T-83/99, Ripa di Meana v. Euroopan parlamentti.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–   katsoo Euroopan parlamentin jäsenille aiheutuvien kulujen
    korvaamisesta ja palkkioista 20.6.1996 tehdyn komission
    päätöksen liitteessä III olevan 3 artiklan 1 kohdassa
    määrätyn kuuden kuukauden pituisen määräajan EY: n
    perustamissopimuksen 184 artiklan vastaiseksi ja kumoaa
    EY: n perustamissopimuksen 173 artiklan perusteella                  Vasileios Boukouvalasin 14.4.1999 Euroopan parlament-
    kvestorikollegion 4.2.1999 tekemän päätöksen (pöytäkirja                                 tia vastaan nostama kanne
    nro 300762), jolla se hylkäsi kantajan hakemuksen, jossa
    tämä oli vaatinut ensin mainitun komission päätöksen
    liitteessä III säädetyn eläkejärjestelmän taannehtivaa sovel-                                   (Asia T-88/99)
    tamista tämän päätöksen voimaantulosta lähtien,
                                                                                (1999/C 160/58)
–   velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Euroopan parlamentin virkamies Vasileois Boukouvalas, koti-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat           paikka Bryssel, on nostanut 14.4.1999 Euroopan yhteisöjen
kuin asiassa T-83/99, Ripa di Meana v. Euroopan parlamentti.             ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
                                                                         pan parlamenttia vastaan. Kantajan edustajana on professori,
                                                                         asianajaja Xaris Tagaras, Saloniki, prosessiosoite Luxembur-
                                                                         gissa c/o Véronique Duhaubois, 139 rue Schetzel, L-2518.


title: Asia T-159/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.4.2011 — Air France v. SMHV (suunnikas) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus suunnikasta esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               28.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 160/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.4.2011 — Air France v. SMHV (suunnikas)
   (Asia T-159/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus suunnikasta esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2011/C 160/34
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Société Air France (Roissy-en-France, Ranska) (edustaja: asianajaja A. Grolée)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 27.1.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 1018/2009-2), joka koskee hakemusta suunnikasta esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Société Air France velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 161, 19.6.2010.


title: Asia T-186/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 2.7.2008 — Ashoka v. SMHV (DREAM IT, DO IT!) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin DREAM IT, DO IT! rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/51

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 2.7.2008 — Ashoka v. SMHV (DREAM IT, DO IT!)
   (Asia T-186/07) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin DREAM IT, DO IT! rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   (2008/C 209/89)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Ashoka (Arlington, Virginia, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat A. Link ja A. Jaeger-Lenz)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 15.3.2007 tekemästä päätöksestä (asia R 635/2006-1), joka koskee sanamerkin DREAM IT, DO IT! rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Ashoka velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 170, 21.7.2007.


title: Asia T-346/15: Kanne 18.6.2015 – Bank Tejarat v. neuvosto

text:
               14.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 302/62

         Kanne 18.6.2015 – Bank Tejarat v. neuvosto
   (Asia T-346/15)
   (2015/C 302/77)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Bank Tejarat (Teheran, Iran) (edustajat: solicitor S. Zaiwalla, solicitor P. Reddy, solicitor A. Meskarian, M. Brindle, QC, ja barrister R. Blakeley)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 7.4.2015 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2015/556 (EUVL 2015 L 92, s. 101) kantajaa koskevin osin

               —

               kumoamaan Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 7.4.2015 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2015/549 (EUVL 2015 L 92, s. 12) kantajaa koskevin osin

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 266 artiklan rikkomiseen

                           —

                           Riidanalaiset toimet rikkovat SEUT 266 artiklaa, koska neuvosto ei ole toteuttanut Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen tuomion T-176/12 noudattamiseksi tarvittavia toimenpiteitä.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu oikeusvoimaperiaatteen loukkaamiseen

                           —

                           Riidanalaiset toimet loukkaavat oikeusvoimaperiaatetta ja/tai oikeusvarmuuden periaatetta ja/tai tuomioistuinten päätösten lopullisuuden periaatetta.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu tehokkaan oikeussuojan periaatteen loukkaamiseen

                           —

                           Riidanalaisten toimien toteuttaminen loukkaa tehokkuusperiaatetta, tehokkaan oikeussuojan periaatetta sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaan ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 ja 13 artiklaan perustuvia kantajan oikeuksia, koska näillä toimilla tehdään unionin tuomioistuimen tuomio T-176/12 tehottomaksi.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen

                           —

                           Riidanalaiset toimet loukkaavat kantajan oikeutta hyvään hallintoon, koska neuvosto ei ole kohdellut kantajaa puolueettomasti eikä oikeudenmukaisesti.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu maineen kunnioittamisen ja omaisuudensuojan periaatteen loukkaamiseen

                           —

                           Riidanalaiset toimet loukkaavat perusoikeuskirjan 7 ja 17 artiklaan ja/tai Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklaan ja saman sopimuksen ensimmäisen lisäpöytäkirjan 1 artiklaan sekä suhteellisuusperiaatteeseen perustuvia kantajan oikeuksia.

               6)

               Kuudes kanneperuste, joka perustuu perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin

                           —

                           Neuvosto ei ole perustellut riidanalaisia toimia riittävästi, joten kantaja ei ole voinut vastata asianmukaisesti neuvoston väitteisiin.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen

                           —

                           Nimeämisen aineelliset perusteet eivät ole missään tapauksessa täyttyneet ja neuvosto on tehnyt ilmeisen arviointivirheen toteuttaessaan riidanalaiset toimet, koska perusteluihin sisältyvät väitteet ovat vääriä eivätkä nimeämisperusteet täyty.


               28.1.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/27

         (2006/C 22/54)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 10, 14.1.2006

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 330, 24.12.2005

      EUVL C 315, 10.12.2005

      EUVL C 296, 26.11.2005

      EUVL C 281, 12.11.2005

      EUVL C 271, 29.10.2005

      EUVL C 257, 15.10.2005

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Asia C-132/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Bíróság (Unkarin tasavalta) on esittänyt 2.4.2008 — Lidl Magyarország Kereskedelmi Bt. v. Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsa

text:
               19.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Bíróság (Unkarin tasavalta) on esittänyt 2.4.2008 — Lidl Magyarország Kereskedelmi Bt. v. Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsa
   (Asia C-132/08)
   (2008/C 183/14)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Fővárosi Bíróság
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Lidl Magyarország Kereskedelmi Bt.

      Vastaaja: Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsa
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/5/EY (1) 8 artiklaa tulkita siten, että radio- ja telepäätelaitteiden (jäljempänä laitteet) vapaata liikkuvuutta koskevien säännösten lisäksi tällaisten laitteiden markkinoille saattamiseen ei voida liittää muita velvoitteita, jos liikkeelle laskettavat laitteet kuuluvat direktiivin soveltamisalaan ja jos yritys, jolla on kotipaikka jossakin toisessa jäsenvaltiossa, on varustanut laitteet CE merkinnällä?

               2)

               Voidaanko Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/95/EY (2) 2 artiklan e ja f alakohdan säännöksiä tulkita markkinoille saattamista koskevien velvoitteiden kannalta siten, että laitteet yhdessä jäsenvaltiossa markkinoille saattanut toimija (joka ei ole osallistunut valmistukseen), jonka yrityksen kotipaikka on muussa kuin tavaran valmistajan kotipaikan jäsenvaltiossa, voidaan myös katsoa tavaran valmistajaksi?

               3)

               Voidaanko Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/95/EY 2 artiklan e alakohdan i, ii ja iii alakohdan ja sen f alakohdan säännöksiä tulkita siten, että toisessa jäsenvaltiossa valmistettujen laitteiden jakelija (joka ei ole sama kuin niiden valmistaja) voi olla velvollinen antamaan vaatimustenmukaisuutta koskevan vakuutuksen, johon on merkitty laitteiden toiminnalliset ja tekniset tiedot?

               4)

               Onko Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/95/EY 2 artiklan e alakohdan i, ii ja iii alakohdan ja sen f alakohdan säännöksiä tulkittava siten, että yhdessä jäsenvaltiossa ainoastaan jakelijana toimivaa, jolla on kotipaikka tämän jäsenvaltion alueella, voidaan pitää myös jakelemiensa laitteiden valmistajana, kun jakelijan toiminta ei vaikuta laitteiden turvallisuusominaisuuksiin?

               5)

               Onko Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/195/EY 2 artiklan f alakohtaa tulkittava siten, että siinä tarkoitetulta jakelijalta voidaan vaatia niiden vaatimusten noudattamista, jotka on direktiivin perusteella muuten asetettu ainoastaan sen 2 artiklan e alakohdassa tarkoitetulle valmistajalle, ja näin vaatia siltä esimerkiksi laitteiden toiminnallisten ja teknisten tekijöiden vaatimustenmukaisuuden ilmoittamista?

               6)

               Voidaanko Dassonville -säännön soveltamisesta perustellusti poiketa EY 30 (aiemmin 36) artiklan määräysten ja niin kutsuttujen olennaisten vaatimusten (mandatory requirements) perusteella, kun otetaan huomioon se, mitä vastaavuusperiaate (principle of equivalence) ja vastavuoroisen tunnustamisen (mutual recognition) periaate edellyttävät?

               7)

               Voidaanko EY 30 (aiemmin 36) artiklaa tulkita siten, että millään muilla kuin siinä luetelluilla perusteilla ei voida rajoittaa kauttakuljetettavien tavaroiden kauppaa tai tuontia?

               8)

               Vastaako CE-merkintä vastaavuusperiaatteen, vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen sekä EY 30 (aiemmin 36) artiklan määräysten mukaisia edellytyksiä?

               9)

               Voidaanko CE-merkintää tulkita siten, että kun on kyse tällä merkinnällä varustetuista laitteista, jäsenvaltiot eivät voi vedota minkään muiden teknisten eritelmien tai laatuvaatimusten soveltamiseen?

               10)

               Voidaanko Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/95/EY 6 artiklan 1 kohdan sekä sen 8 artiklan 2 kohdan toisen virkkeen säännöksiä tulkita siten, että valmistaja, silloin kun valmistaja ei hoida tuotteiden jakelua, ja jakelija voidaan tavaroita myytäessä katsoa samalla tavoin vastuullisiksi subjekteiksi?

      (1)  Radio- ja telepäätelaitteista ja niiden vaatimustenmukaisuuden vastavuoroisesta tunnustamisesta 9.3.1999 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 1999/5/EY, EYVL L 91, s. 10.

      (2)  Yleisestä tuoteturvallisuudesta 3.12.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/95/EY, EYVL L 11, s. 4.


title: Asia T-275/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys  15.3.2006  — Aries Meca v. komissio

text:
               6.5.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/29

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 15.3.2006 — Aries Meca v. komissio
   (Asia T-275/04) (1)

   (2006/C 108/53)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 262, 23.10.2004.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (toinen jaosto), 28 päivänä tammikuuta 1999, asiassa C-181/96 (Bundesverwaltungsgerichtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Georg Wilkens vastaan Landwirtschaftskammer Hannover (Maidon lisämaksu - Erityinen viitemäärä - Maidon kaupan pitämisestä luopumista ja tuotannon muuttamista koskeva sitoumus - Velvoitteet - Velvoitteiden noudattamatta jättäminen - Tuotannon muuttamisesta maksettavan palkkion peruuttaminen - Kiintiön myöntämisen taannehtiva kumoaminen)

text:
C 86/4                  FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  27.3.1999
yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Italian tasavalta              YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
ei ole noudattanut                                                                        (toinen jaosto),
                                                                                28 päivänä tammikuuta 1999,
Ð eläinten suojelusta teurastus- tai lopettamishetkellä
     22 päivänä joulukuuta 1993 annetun neuvoston direk-           asiassa C-181/96 (Bundesverwaltungsgerichtin esittämä
     tiivin 93/119/EY (EYVL L 340, 31.12.1993, s. 21),             ennakkoratkaisupyyntö), Georg Wilkens vastaan Land-
                                                                                wirtschaftskammer Hannover (1)
Ð eläinten terveyteen liittyvistä ongelmista yhteisön sisäi-       (Maidon lisämaksu Ð Erityinen viitemäärä Ð Maidon
     sessä nautaeläinten ja sikojen kaupassa annetun direk-        kaupan pitämisestä luopumista ja tuotannon muuttamista
     tiivin 64/432/ETY muuttamisesta 27 päivänä heinä-             koskeva sitoumus Ð Velvoitteet Ð Velvoitteiden noudatta-
     kuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/42/EY             matta jättäminen Ð Tuotannon muuttamisesta maksetta-
     (EYVL L 201, 4.8.1994, s. 26),                                van palkkion peruuttaminen Ð Kiintiön myöntämisen
                                                                                taannehtiva kumoaminen)
Ð haitallisten aineiden ja tuotteiden pitoisuuksia rehuissa                               (1999/C 86/07)
     koskevan neuvoston direktiivin 74/63/ETY muuttami-
     sesta 22 päivänä huhtikuuta 1994 annetun neuvoston                             (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
     direktiivin 94/16/EY (EYVL L 104, 23.4.1994, s. 32),
     ja
                                                                      (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                       yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Ð tuoreen lihan ja siipikarjanlihan terveystarkastusten
     ja -valvonnan rahoittamisesta annetun direktiivin             Asiassa C-181/96, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa)
     85/73/ETY muuttamisesta 22 päivänä joulukuuta                 on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan
     1993 annetun neuvoston direktiivin 93/118/EY (EYVL            nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadak-
     L 340, 31.12.1993, s. 15)                                     seen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa
                                                                   asiassa Georg Wilkens vastaan Landwirtschaftskammer
mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä        Hannover, Oberbundesanwalt beim Bundesverwaltungs-
määräajassa kyseisten direktiivien noudattamisen edellyttä-        gerichtin osallistuessa asian käsittelyyn, ennakkoratkaisun
miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai joka        asetuksen (ETY) N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun
tapauksessa, koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpi-          maksun soveltamista maito- ja maitotuotealalla koskevista
teistä komissiolle, yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto),       yleisistä säännöistä 31 päivänä maaliskuuta 1984 annetun
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. J. G.              neuvoston asetuksen (ETY) N:o 857/84 (EYVL L 90,
Kapteyn sekä tuomarit J. L. Murray ja H. Ragnemalm                 1.4.1984, s. 13), sellaisena kuin se on muutettuna neu-
(esittelevä tuomari), julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: R.      voston asetuksella (ETY) N:o 1639/91 (EYVL L 150,
Grass, on antanut 21.1.1998 tuomion, jonka tuomiolau-              15.6.1991, s. 35), 3 a artiklan 1 kohdan toisen alakohdan
selma on seuraava:                                                 tulkinnasta ja pätevyydestä, yhteisöjen tuomioistuin (toi-
                                                                   nen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjoh-
                                                                   taja G. Hirsch (esittelevä tuomari) sekä tuomarit G. F.
1) Italian tasavalta ei ole noudattanut                            Mancini ja R. Schintgen, julkisasiamies: P. LeÂger, kirjaaja:
                                                                   johtava hallintovirkamies H. A. Rühl, on antanut
     Ð eläinten terveyteen liittyvistä ongelmista yhteisön         28.1.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
          sisäisessä nautaeläinten ja sikojen kaupassa anne-
          tun     direktiivin   64/432/ETY     muuttamisesta
                                                                   Asetuksen (ETY) N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun
          27 päivänä heinäkuuta 1994 annetun neuvoston
                                                                   maksun soveltamista maito- ja maitotuotealalla koskevista
          direktiivin 94/42/EY ja
                                                                   yleisistä säännöistä 31 päivänä maaliskuuta 1984 annetun
                                                                   neuvoston asetuksen (ETY) N:o 857/84, sellaisena kuin se
     Ð tuoreen lihan ja siipikarjanlihan terveystarkastus-         on muutettuna neuvoston asetuksella (ETY) N:o 1639/91,
          ten ja -valvonnan rahoittamisesta annetun direktii-      3 a artiklan 1 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten,
          vin 85/73/ETY muuttamisesta 22 päivänä joulu-            että sellaisen maidontuottajan, jolle maidon ja maitotuot-
          kuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin                 teiden kaupan pitämisestä luopumista ja lypsykarjan tuo-
          93/118/EY                                                tannon muuttamisesta koskevasta palkkiojärjestelmästä
                                                                   17 päivänä toukokuuta 1977 annetun neuvoston asetuksen
     mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut sää-         (ETY) N:o 1078/77 mukaisesti myönnetty oikeus saada
     detyssä määräajassa näiden direktiivien noudattamisen         maidon kaupan pitämisestä luopumisesta maksettava palk-
     edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia mää-         kio tai tuotannon muuttamisesta maksettava palkkio on
     räyksiä.                                                      peruutettu sen vuoksi, että hänen katsotaan rikkoneen
                                                                   sitoumustaan olla pitämättä kaupan maitoa ja maitotuot-
                                                                   teita, on saatava erityinen viitemäärä, joka on asianmukai-
2) Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeuden-             sessa suhteessa siihen, miten kyseistä sitoumusta on nou-
     käyntikulut.                                                  datettu ja miten se on täytetty.
(1) EYVL C 41, 7.2.1998.                                           (1) EYVL C 210, 20.7.1996.


title: Asia C-496/10: Ufficio del Giudice di Pace di Venafron (Italia) 15.10.2010 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö — Rikosoikeudenkäynti Aldo Patricielloa vastaan

text:
               18.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 346/34

         Ufficio del Giudice di Pace di Venafron (Italia) 15.10.2010 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö — Rikosoikeudenkäynti Aldo Patricielloa vastaan
   (Asia C-496/10)
   ()
   2010/C 346/58
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Ufficio del Giudice di Pace di Venafro

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   Aldo Patriciello

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko rangaistavaa tekoa, johon Euroopan parlamentin jäsen Aldo Patriciellon abstraktilla tasolla väitetään syyllistyneen (ja joka on kuvattu syytekirjelmässä ja joka on jo Euroopan parlamentin 5.5.2009 tekemän parlamentaarisen koskemattomuuden puolustamista koskevan päätöksen perustana) ja joka on luokiteltu rikoslain 594 §:ssä tarkoitetuksi solvaukseksi, pidettävä pöytäkirjan 9 artiklassa tarkoitettuna parlamentaaristen tehtävien hoidossa ilmaistuna mielipiteenä?


title: Asia T-394/15: Kanne 17.7.2015 – KPN v. komissio

text:
               14.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 302/67

         Kanne 17.7.2015 – KPN v. komissio
   (Asia T-394/15)
   (2015/C 302/83)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: KPN (Den Haag, Alankomaat) (edustajat: lawyer J. de Pree ja lawyer C. van der Hoeven)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 10.10.2014 tehdyn komission päätöksen K (2014) 7241 lopullinen, jolla yrityskeskittymän todettiin soveltuvan yhteen sisämarkkinoiden ja ETA-sopimuksen kanssa (Asia M.7000–Liberty Global/Ziggo), ja

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu asetuksen (EY) N:o 139/2004 (1) 2 ja 8 artiklan rikkomiseen, koska komissio teki ilmeisen virheen arvioidessaan yrityskeskittymästä markkinoille aiheutuvia vertikaalisia vaikutuksia Premium Pay TV-urheilukanavien osalta.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 296 artiklan rikkomiseen, koska komissio ei esittänyt perusteluja sille, ettei se arvioinut mahdollisia vertikaalisia kilpailunvastaisia markkinoille aiheutuvia vaikutuksia Premium Pay TV-urheilukanavien osalta.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu asetuksen (EY) N:o 139/2004 2 ja 8 artiklan rikkomiseen, koska komissio teki ilmeisen virheen päätöksessä arvioidessaan herra Malonen asemaa ja vaikutusvaltaa samoilla markkinoilla toimivissa muissa yrityksissä.

      (1)  Yrityskeskittymien valvonnasta (”EY:n sulautuma-asetus”) 20.1.2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 139/2004 (EUVL L 24, s. 1).