title: Asia C-307/00: Alankomaiden Raad van Staten 8.8.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa rajavastuuyhtiö Oliehandel Koeweit BV vastaan Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelĳke Ordering en Milieubeheer

text:
25.11.2000             FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 335/25
    Alankomaiden hallitus kiistää komission esittämien, ta-             –     Oikeusvarmuusperiaatteen loukkaaminen:
    loudellis-hallinnollisten väitteiden paikkansapitävyyden
    ja viittaa siihen, että komissio toimii vanhojen (ja vanhen-              Koska ei ole olemassa relevanttia yhteisön lainsäädäntöä,
    tuneiden) selvitysten ja tietojen perusteella.                            sisällön antamisen päätöksen 90/424/ETY 3 artiklan
                                                                              2 kohdan 7 luetelmakohdassa käytetylle käsitteelle ”riittä-
                                                                              vä korvaus” on jätetty jäsenvaltioiden toimivaltaan. Jäsen-
                                                                              valtioiden on relevanttien säädösten (tässä tapauksessa
–   Lainsäädännön rikkominen:                                                 direktiivin 80/217/ETY ja päätöksen 90/424/ETY) avulla
                                                                              päätettävä, mikä on riittävä korvaus. Komissio antaa
                                                                              käsitteelle ”riittävä korvaus” nyt aivan oman tulkinnan,
                                                                              jota ei voida johtaa olemassa olevasta yhteisön lainsää-
    Tietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista tehdyssä neu-                  dännöstä. Näin tehdessään komissio toimii oikeusvar-
    voston päätöksessä 90/424/ETY (2) annetaan mahdolli-                      muusperiaatteen vastaisesti. Kyseisen periaatteen mukaan
    suus soveltaa geneeristä vähentämistä. Silloin jos jäsenval-              oikeussääntöjen on oltava selviä ja niiden on oltava
    tion alueella esiintyy klassista sikaruttoa, saa tämä jäsen-              sellaisia, että ne, joita ne koskevat, voivat ennalta arvioida,
    valtio päätöksen 90/424/ETY 3 artiklan 2 kohdan nojalla                   kuinka niitä sovelletaan.
    yhteisön rahoitusta kyseisen taudin hävittämiseksi. Rahoi-
    tusta voidaan saada 50 prosenttia kuluista päätöksen
    90/424/ETY 3 artiklan 5 luetelmakohdassa mainittuihin               –     Perusteluvelvollisuuden rikkominen.
    toimenpiteisiin. Sikaruttoepidemian torjumisessa on täy-
    tetty päätöksen 90/424/ETY 3 artiklan 2 kohdassa maini-
                                                                        (1) EYVL 2000, L 129, s. 33.
    tut ehdot. Siltä osin kuin komissio katsoo, että Alanko-
                                                                        (2) EYVL 1990, L 224, s. 19.
    maissa on myöhemmin todettu teknisiä ja hallinnollisia
    puutteita, Alankomaat esittää kantanaan, että tällaiset
    puutteet eivät voi johtaa rahoitustuen pienentämiseen,
    koska puutteet olivat sellaisia, ettei niitä voitu välttää. On
    mahdollista, että komissio käyttää tätä tuen pienennystä
    korjauskeinona ja saattaa Alankomaissa maksetut vahin-
    gonkorvaukset samansuuruisiksi muissa maissa makset-
    tujen korvausten kanssa. Jos asia olisi näin, komissio ei
    ota huomioon niitä erityisiä olosuhteita, jotka kunkin
    jäsenvaltion osalta on otettava huomioon, kuten sikojen             Alankomaiden Raad van Staten 8.8.2000 tekemällään
    kasvattamista koskevaa infrastruktuuria, kyseisen alueen            päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa raja-
    sikatiheyttä sekä taloudellisia eroja ja suhdannevaihteluja,        vastuuyhtiö Oliehandel Koeweit BV vastaan Minister van
    joita on esiintynyt muihin valtioihin verrattuna tai mui-            Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordering en Milieubeheer
    den valtioiden kesken hintatasossa aiemmissa klassisen
    sikaruton tapauksissa, ja komissio jättää huomiotta sen,                                       (Asia C-307/00)
    että tilanne muissa jäsenvaltioissa oli täysin toinen kuin
    Alankomaissa kriisin laajuuden ja keston osalta.
                                                                                (2000/C 335/46)
    Se, että komissio on aikonut määrätä Alankomaille                   Alankomaiden Raad van State on pyytänyt 8.8.2000 tekemäl-
    seuraamuksia, on perusteetonta, koska sille ei missään              lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
    tapauksessa ole mitään oikeudellista perustetta.                    16.8.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
                                                                        ratkaisua asiassa rajavastuuyhtiö Oliehandel Koeweit BV vas-
                                                                        taan Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordering en
                                                                        Milieubeheer seuraaviin kysymyksiin:
–   Suhteellisuusvaatimuksen noudattamatta jättäminen:
                                                                        1.    Seuraako polykloorattujen bifenyylien ja polykloorattu-
                                                                              jen terfenyylien käsittelystä (PCB/PCT) 16 päivänä syys-
                                                                              kuuta 1996 annetusta direktiivistä 96/59/EY (1) ja jäteöljy-
    Alankomaiden hallitus katsoo, että niiden puutteiden (tai                 huollosta annetun direktiivin 75/439/ETY muuttamisesta
    seikkojen, jotka komissio on luokitellut puutteiksi), jotka               22 päivänä joulukuuta 1986 annetusta direktiivistä
    komissio on todennut klassisen sikaruton torjuntatoimien                  87/101/ETY (2), että Euroopan yhteisössä, Euroopan yh-
    toteuttamisessa, ja komission toteuttamien taloudellisten                 teisöön ja Euroopan yhteisöstä tapahtuvien jätteiden
    korjausten välillä on suuri epäsuhta. Komissio yleistää                   siirtojen valvonnasta ja tarkastamisesta 1 päivänä helmi-
    perusteettomasti sellaisen itsensä keräämiä tietoja koske-                kuuta 1993 annettua asetusta N:o 259/93/ETY (3) (jäljem-
    van pienen otannan perusteella, jota Alankomaiden halli-                  pänä jätteensiirtoasetus) on tulkittava siten, että PCB:tä yli
    tus ei pidä edustavana, kantansa vuoden 1997 klassisen                    50 ppm sisältävän jäteöljyn siirtoa on aina pidettävä
    sikaruton torjuntatoimiin. Lisäksi Alankomaiden hallitus                  jätteensiirtoasetuksen II osaston A luvussa, kun sitä
    katsoo, että verrattuna Euroopan maatalouden ohjaus- ja                   luetaan yhdessä jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975
    tukirahaston soveltamien rahoituskorjauksia koskeviin                     annetun direktiivin 75/442/ETY (4) (jäljempänä puitedi-
    suuntaviivoihin 25 prosentin suuruinen korjaus on täysin                  rektiivi) 1 artiklan e alakohdan kanssa, tarkoitettuna
    suhteeton.                                                                huolehdittavaksi tarkoitetun jätteen siirtona?
 ---pagebreak--- C 335/26                  FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       25.11.2000
2.a Jos ensimmäiseen kysymykseen on vastattava myöntäväs-                   2.    Jos edellä esitettyihin kysymyksiin annettavista vastauk-
       ti ja jos sitä paitsi sellaisen jäteöljyn, joka sisältää PCB:tä            sista seuraa, että lentotuhkan käsittelyn kaltainen toimi ei
       yli 50 ppm, siirtoa on aina pidettävä huolehdittavaksi                     ole nimikkeessä R 5 tarkoitettu toimi: onko puitedirektii-
       tarkoitetun jätteen siirtona, voidaanko jätteensiirtoasetuk-               vin liitteissä II A ja II B esitetyt toimia koskevat luettelot
       sen 4 artiklan 3 kohdan b alakohdan i alakohdan                            tyhjentäviä tai onko jompikumpi niistä tyhjentävä ja jos
       perusteella esittää vastalause siirtoa vastaan yksinomaan                  on, niin kumpi?
       kansallisen tason omavaraisuuden saavuttamistarpeen pe-
       rusteella ilman, että osoitetaan, että kansallisen tason             3.a. Minkä arviointiperusteiden perusteella on ratkaistava,
       omavaraisuus on tarpeen yhteisön tason omavaraisuuden                      onko jotain toimea pidettävä puitedirektiivin 1 artiklassa
       saavuttamiseksi?                                                           tarkoitettuna huolehtimisena tai hyödyntämisenä?
2.b Jos vastaus edelliseen on myöntävä, onko jätteensiirtoase-              3.b. Jos toimi voidaan luokitella huolehtimistoimeksi ja hyö-
       tus, siltä osin kuin sen perusteella voidaan asettaa tällainen             dyntämistoimeksi, onko liitteessä II A vai liitteessä II B
       vientikielto yksinomaan kansallisen tason omavaraisuu-                     olevalle luettelolle annettava etusija toimea luokiteltaessa,
       den periaatteen perusteella, yhteensopiva Euroopan yhtei-                  vai eikö kummallakaan luettelolla ole etusijaa toiseen
       söjen perustamissopimuksen 29 artiklan kanssa?                             nähden?
                                                                            4.    Onko ratkaisevana pidettävä jätteet lähettävän jäsenval-
( 1) EYVL 1996, L 243, s. 31.                                                     tion toimivaltaisten viranomaisten vai jätteet vastaanotta-
( 2) EYVL 1987, L 42, s. 43.                                                      van jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten käsitystä
( 3) EYVL 1993, L 30, s. 1.                                                       siitä, onko toimea pidettävä huolehtimisena vai hyödyntä-
( 4) EYVL 1975, L 194, s. 39.                                                     misenä?
                                                                            5.a. Jos lentotuhkan siirtoa on pidettävä huolehdittavaksi
                                                                                tarkoitetun jätteen siirtona, voidaanko Euroopan yhtei-
                                                                                sössä, Euroopan yhteisöön ja Euroopan yhteisöstä tapah-
                                                                                tuvien jätteiden siirtojen valvonnasta ja tarkastamisesta
                                                                                1 päivänä helmikuuta 1993 annetun asetuksen
                                                                                259/93/ETY (2) (jäljempänä jätteensiirtoasetus) 4 artiklan
                                                                                3 kohdan b alakohdan i alakohdan nojalla esittää vastaväi-
Alankomaiden Raad van Staten 8.8.2000 tekemällään                                 te siirtoa vastaan yksinomaan sillä perusteella, että on
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa                                tarpeen saavuttaa kansallisen tason omavaraisuus, ilman,
N. V. Slibverwerking Noord-Brabant ja Glückauf Sonders-                           että osoitettaisiin, että kansallisen tason omavaraisuus on
hausen Entwicklungs- und Sicherungsgesellschaft mbH                               tarpeen yhteisön tason omavaraisuuden saavuttamiseksi?
vastaan Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Orde-
                        ning en Milieubeheer                                5.b. Jos vastaus edelliseen kysymykseen on myöntävä, onko
                                                                                jätteensiirtoasetus, siltä osin kuin sen perusteella voidaan
                                                                                asettaa tällainen vientikielto yksinomaan kansallisen
                           (Asia C-308/00)
                                                                                tason omavaraisuutta koskevan periaatteen nojalla, yh-
                                                                                teensopiva Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen
                           (2000/C 335/47)                                        29 artiklan kanssa?
Alankomaiden Raad van State on pyytänyt 8.8.2000 tekemäl-                   (1) EYVL 1975, L 194, s. 39.
lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen               (2) EYVL 1993, L 30, s. 1.
16.8.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
ratkaisua asiassa N. V. Slibverwerking Noord-Brabant ja
Glückauf Sondershausen Entwicklungs- und Sicherungsgesell-
schaft mbH vastaan Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke
Ordening en Milieubeheer, seuraaviin kysymyksiin:
1.a. Onko jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun
       direktiivin 75/442/ETY (1) (jäljempänä puitedirektiivi) liit-        Alankomaiden Raad van Staten 8.8.2000 tekemällään
       teessä II B mainittua toimea R 5, joka koskee muiden                 päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa PPG
       epäorgaanisten aineiden kierrätystä tai talteenottoa, tul-           Industries Fiber Glass B. V. vastaan Minister van Volks-
       kittava siten, että siihen kuuluu myös puitedirektiivin                  huisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer
       3 artiklan b alakohdan i alakohdassa tarkoitettu ”uudel-
       leenkäyttö”?                                                                                (Asia C-309/00)
1.b. Kuinka toimea R 5 on tulkittava, kun otetaan huomioon
       edelliseen kysymykseen annettu vastaus? Vaaditaanko                                            (2000/C 335/48)
       siihen, että kyseessä katsotaan olevan siinä mainittu toimi,
       että ainetta käsitellään, että sitä voidaan käyttää uudelleen        Alankomaiden Raad van State on pyytänyt 8.8.2000 tekemäl-
       useamman kerran tai että aine voidaan ottaa talteen?                 lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen


title: Asia T-66/10: Kanne 15.2.2010 — Zuckerfabrik Jülich v. komissio

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/51

         Kanne 15.2.2010 — Zuckerfabrik Jülich v. komissio
   (Asia T-66/10)
   2010/C 113/82
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Zuckerfabrik Jülich AG (Jülich, Saksa) (edustajat: Rechtsanwalt H.-J. Prieβ ja Rechtsanwalt B. Sachs)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Asetusten (EY) N:o 1762/2003, (EY) N:o 1775/2004, (EY) N:o 1686/2005 ja (EY) N:o 164/2007 oikaisemisesta ja sokerialan tuotantomaksujen vahvistamisesta markkinointivuosiksi 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 ja 2005/2006 3.11.2009 annettu komission asetus (EY) N:o 1193/2009 on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja esittää kanteensa tueksi kuusi kanneperustetta.
   Ensimmäisessä kanneperusteessa se väittää, että EY 233 artiklaa (SEUT 266 artikla) on rikottu, koska komissio ei ole pannut täytäntöön yhteisöjen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-5/06 ja C-23/06–C-36/06, Zuckerfabrik Jülich ym., 8.5.2008 annetun tuomion (Kok., s. I-3231) määräyksiä. Tässä tuomiossa yhteisöjen tuomioistuin määräsi, kuinka parametrit ”vietävä ylijäämä” ja ”vientisitoumusten kokonaismäärä” on määritettävä, kun lasketaan sokerialan tuotantomaksuja markkinointivuosiksi 2002/2003–2005/2006. Kantaja katsoo, että komissio on riidanalaisessa asetuksessa muuttanut myös kolmatta parametriä ”tukien kokonaismäärä”, vaikka sen laskeminen ei ole ollut asian Zuckerfabrik Jülich kohteena.
   Kantaja esittää toisessa kanneperusteessa, että komissio on rikkonut asetuksen (EY) N:o 1260/2001 (1) 15 artiklan 1 kohdan d alakohtaa sekä tämän asetuksen tarkoitusta ja tavoitetta. Tältä osin esitetään, että komissio on laskenut tukien kokonaismäärään vientitukia, joita ei ole käytetty ja maksettu. Lisäksi kuukausittaisten vientien yhteenlaskeminen johtaa epätarkkuuteen. Kantaja esittää tässä yhteydessä, että yhteisöjen tuomioistuin on asiassa Zuckerfabrik Jülich kieltänyt vahvistamasta kokonaistappiota suuremmaksi kuin mitä vientitukiin liittyvät menot ovat.
   Kolmanneksi taannehtivaa soveltamista koskevan kiellon periaatetta on loukattu, koska komissio on riidanalaisella asetuksella muuttanut taannehtivasti tukien kokonaismäärää.
   Neljännessä kanneperusteessa esitetään, ettei komissio ollut enää toimivaltainen antamaan asetusta sokerialan tuotantomaksuista markkinointivuosiksi 2001/2003–2005/2006 3.11.2009, koska asetus N:o 1260/2001, jonka komissio on maininnut oikeusperustana, ei ollut asetusta annettaessa enää voimassa eikä ollut olemassa muuta johdetun oikeuden mukaista oikeusperustaa, ja soveltuvien perustamissopimuksen määräysten mukaan toimivalta olisi ollut neuvostolla eikä komissiolla.
   Kantaja väittää viidennessä kanneperusteessa, että EY 37 artiklan 2 kohtaa on rikottu, koska tämän määräyksen perusteella asetuksen antamiseksi olisi pitänyt valita toisenlainen menettely.
   Viimeiseksi vedotaan EY 253 artiklan (SEUT 296 artiklan 2 kohta) mukaisen perusteluvelvollisuuden loukkaamiseen, koska komissio perusteli riitautettua asetusta asiassa Zuckerfabrik Jülich annetun tuomion täytäntöönpanolla, mutta poikkesi siinä kantajan mukaan kuitenkin kyseisen tuomion määräyksistä.

      (1)  Sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 19.6.2001 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1260/2001 (EYVL L 178, s. 1).


title: Asia C-91/04: Euroopan yhteisöjen komission 25.2.2004 Ruotsin kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
               17.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/27

         Euroopan yhteisöjen komission 25.2.2004 Ruotsin kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-91/04)
   (2004/C 94/59)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 25.2.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ruotsin kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat K. Banks ja K. Simonsson, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               toteaa, että Ruotsi ei ole noudattanut tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22 päivänä toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, tai ei ainakaan ole ilmoittanut niistä komissiolle, ja

               2.

               velvoittaa Ruotsin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 22.12.2002.

      (1)  EYVL L 167, 22.6.2001, s. 10.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS, 29 päivänä syyskuuta 1995, asiassa T-381/94, Sindacato Pensionati Italiani ym. vastaan Euroopan unionin neuvosto (Talous- ja sosiaalikomitean jäsenten nimeäminen - Selvä tutkimatta jättäminen - Väliintulohakemus)

text:
25.11.95                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 315 / 15
asianajotoimisto Carlos Zeyen, 67 rue Ermesinde, vastaan                1 ) Tulkintaa koskeva hakemus jätetään tutkimatta.
Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehenä Ana Maria
Alves Vieira ), jossa kantaja vaatii kumoamaan komission 1              2 ) Asianosaiset vastaavat itse omista oikeudenkäyntiku
päivänä kesäkuuta 1992 , 31 päivänä joulukuuta 1992                          luistaan .
( epäsuorasti tehty hylkääminen ) ja 3 päivänä maaliskuuta
1993 tehdyt päätökset, jotka koskivat kantajan henkilö                 (') EYVL . N : o C 23 , 31.1.1990
kohtaisen asiakirjavihkon ylläpitoa ja tiettyjä häneen koh
distuneita avustavia toimenpiteitä , sekä komission velvoit
tamista korvaamaan kantajalle sen vahingon , joka tälle
tämän arvion mukaan oli aiheutunut toisen , vastaavan
asiakirjavihkon olemassaolosta , ensimmäisen oikeusasteen                   YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
tuomioistuin ( neljäs jaosto ), roimien kokoonpanossa :                               TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS ,
jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts ja tuomarit R. Schintgen                                 29 päivänä syyskuuta 1995 ,
ja R. García-Valdecasas, kirjaaja : B. Pastor, on antanut
                                                                        asiassa T-381/94, Sindacato Pensionati Italiani ym . vastaan
1 1.10.1995 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
                                                                                Euroopan unionin neuvosto ( 1 )
 1 ) Komission 1.6.1992 ja 3.3.1993 tekemät päätökset                   ( Talous- ja sosiaalikomitean jäsenten nimeäminen — Selvä
      kumotaan siltä osin , kuin niissä hylätään kantajan                       tutkimatta jättäminen — Väliintulohakemus)
      esittämä pyyntö siitä, että kantajaa koskevaan asiakir                                      ( 95 /C 315 / 33 )
      javihkoon liitettäisiin eräitä hänen hallinnolliseen ase
      maansa liittyviä asiakirjoja ja hänen ammatillista päte                             (Oikeudenkäyntikulu italia)
      vyyttään , työtehoaan ja käyttäytymistään koskevia
      kertomuksia .                                                     Asiassa T-381 /94 , Sindacato Pensionati italiani , Federa
                                                                        zione Nazionale Pensionati , Unione Italiana Lavoratori
2 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan kantajalle tälle                   Pensionati , edustajinaan asianajajat Massimo Severo Gian
      aiheutunut henkinen kärsimys 100 000 BFR:lla.                     nini ja Massimo D'Antona , Rooma , ja asianajaja Mario
                                                                        Chiti , Firenze , prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi
3 ) Muilta osin kanne hylätään.                                         misto Loesch ja Wolter, 1 1 rue Goethe , vastaan Euroopan
                                                                        unionin neuvosto ( asiamiehet : Giorgio Maganza ja Antonio
4 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku                  Tanca ), jossa kantaja vaatii talous - ja sosiaalikomitean
      lut kokonaisuudessaan .                                           jäsenten nimeämisestä ajanjaksolle 21.9.1994—20.9.1998
                                                                        26 päivänä syyskuuta 1994 tehdyn neuvoston päätöksen
(') EYVL N:o C          188 ,   10.7.1993 , ja EYVL N:o C 334 ,         94/660/EY , Euratom ( EYVL N:o L 257 , s . 20 ) kumoamista
     9.12.1993                                                          Filippo De Jorion nimeämisen osalta ; yhteisöjen ensimmäi
                                                                        sen oikeusasteen tuomioistuin ( toinen jaosto ), toimien
                                                                        kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja B. Vesterdorf sekä
                                                                        tuomarit I). P. M. Barrington ja A. Saggio , kirjaaja : H. Jung,
                                                                        on antanut 29.9.1995 määräyksen , jonka määräysosa on
                                                                        seuraava :
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                1 ) Kanne jätetään tutkimatta.
               TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
                    5 päivänä lokakuuta 1995 ,                          2 ) Kantajien on vastattava omista oikeudenkäyntiku
                                                                             luistaan , ja ne velvoitetaan korvaamaan neuvoston oi
asiassa T-165/89 ( 129 ), Onno Plug vastaan Euroopan                         keudenkäyntikulut.
                       yhteisöjen komissio (')
                                (Tulkinta)                              (') EYVL N:o C 386 , 31.12.1994
                             ( 95 /C 315/ 32 )
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                        Adriaan AL:n ym . 19.9.1995 Euroopan yhteisöjen komis
Asiassa T-165/89 ( 129 ), Euroopan yhteisöjen entinen                                     siota vastaan nostama kanne
määräaikainen työntekijä Onno Plug, Thônex ( Sveitsi ),                                          ( Asia T-171 /95 )
edustajanaan asianajaja Georges Vandersanden, Bryssel ,
prosessiosoite Luxemburgissa fiduciaire Myson SARL ,                                               ( 95/C 315 /34 )
 1 rue Glesener, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
( asiamies : Sean Van Raepenbusch ), jossa vaaditaan ensim                               (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
mäisen       oikeusasteen       tuomioistuimen    ( neljäs jaosto )
27.2.1 992 asiassa T-165/ 89 antaman tuomion ( Kok . 1 992 ,            Adriaan AL ja 99 muuta liitteenä olevassa luettelossa
s . 11-367 ) tulkintaa , ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin          mainittua kantajaa , joiden kotipaikka on Saksassa , ovat
( neljäs jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjoh           nostaneet 19.9.1995 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
taja K. Lenaerts sekä tuomarit FL. Schintgen ja R. Garcia-              oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö
Valdecasas kirjaaja : H. Jung, on antanut 5.10.1995 mää                jen komissiota vastaan . Kantajien edustajat ovat asianaja
räyksen , jonka määräysosa on seuraava :                                jat Georges Vandersanden ja Laure Levi , Bryssel , ja proses


title: Asia T-339/99: V. O. F. Achtenin 26.11.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
4.3.2000                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 63/29
V. O. F. Achtenin 26.11.1999 Euroopan yhteisöjen komis-                  Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
                  siota vastaan nostama kanne
                                                                         –    kumoaa komission päätöksen, jossa se hylkäsi kantajan
                                                                              hakemuksen, jonka mukaan hänen vuosilomaansa
                          (Asia T-339/99)                                     4.8.1998-1.9.1998 välisenä ei voitaisi katsoa vuosilomaksi
                                                                              sen vuoksi, että hän oli ollut sairas,
                           (2000/C 63/57)
                                                                         –    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                    (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
V. O. F. Achten, Arcen (Alankomaat), on nostanut 26.11.1999              Kantaja riitauttaa komission päätöksen, jossa kieltäydyttiin
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                antamasta hänelle takaisin niiden lomapäivien määrää koko-
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-             naisuudessaan, jotka vastaavat ajanjaksoa, jolta hän oli esittä-
jan edustajana on asianajaja M. J. C. Deriks, Rotterdam.                 nyt lääkärintodistukset perustellakseen poissaolonsa sairauden
                                                                         vuoksi lomansa aikana.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         Kantaja esittää ensinnäkin, että komissio on riitauttanut hänen
a) kumoaa valtiontuesta, jonka Alankomaat aikoo toteuttaa                esittämiensä lääkärintodistuksien pätevyyden henkilöstösään-
     Saksan rajan tuntumassa sijaitsevien 633 huoltamon                  töjen 59 artiklan 1 ja 3 kohdan vastaisesti suorittamatta uutta
     hyväksi, 20 päivänä heinäkuuta 1999 tehdyn päätöksen,               lääkärintarkastusta.
     joka on annettu tiedoksi numerolla K(1999) 2539 (1), ja
                                                                         Kantaja katsoo myös, että komissio on rikkonut perusteluvel-
b) velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                  vollisuutta sekä hänen puolustautumisoikeuksiaan, sillä se ei
                                                                         ole esittänyt mitään lääketieteellistä seikkaa, jonka perusteella
                                                                         kantaja tai hänen lääkärinsä olisi voinut ymmärtää ja mahdolli-
                                                                         sesti kumota ne syyt, joiden perusteella tarkastava lääkäri oli
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      kiistänyt 4.8.1998 päivätyn todistuksen pätevyyden. Tämä
                                                                         todistus oli ainoa, jonka osalta tarkastus oli suoritettu.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
kuin asioissa T-273/99 – T-278/99.
(1) EYVL L 280, 30.10.1999, s. 87.
                                                                         Harbinger Corporationin sisämarkkinoiden harmonisoin-
                                                                         tivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan 2.12.1999 nosta-
                                                                                ma kanne
                                                                                (Asia T-345/99)
Francisco Javier Rémon Galarin 1.12.1999 Euroopan yh-                                               (2000/C 63/59)
         teisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                          (Asia T-341/99)                                                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                           (2000/C 63/58)                                Harbinger Corporation on nostanut 2.12.1999 yhteisöjen
                                                                         ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisä-
                                                                         markkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit)
                                                                         vastaan. Kantajan edustajina ovat Robert Collin ja Mary-Claude
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       Mitchell, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Nico-
                                                                         las Decker, 16 avenue Marie-Thérèse.
Francisco Javier Rémon Galar, kotipaikka Brussel, on nostanut
1.12.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                   Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                  mioistuin
vastaan. Kantajan edustajana ovat asianajajat Jean-Noel Louis,
Greta-Françoise Parmentier ja Veronique Peere, Bryssel, proses-          –    kumoaa valituslautakunnan päätöksen, jonka mukaan ta-
siosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto Société de Gestion                 varamerkki ei täytä neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 7
Fiduciaire, 2-4, rue Beck.                                                    artiklan 1 kohdan b alakohdassa asetettuja vaatimuksia,


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 21 päivänä syyskuuta 2000 asiassa C-222/98 (Kantongerecht te Groningenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Hendrik van der Woude vastaan Stichting Beatrixoord (Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt ja määräävä markkina-asema – Työehtosopimus – Työntekĳöiden sairausvakuutuksen vakuutusmaksut)

text:
25.11.2000             FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 335/7
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                          (viides jaosto)
                                                                                (kuudes jaosto)
                   19 päivänä syyskuuta 2000
                                                                                21 päivänä syyskuuta 2000
yhdistetyissä asioissa C-177/99 ja C-181/99 (Tribunal
administratif de Nantesin (C-177/99) ja Tribunal admini-
stratif de Melunin (C-181/99) esittämä ennakkoratkaisu-                   asiassa C-222/98 (Kantongerecht te Groningenin esittämä
pyyntö), Ampafrance SA vastaan Directeur des services                     ennakkoratkaisupyyntö), Hendrik van der Woude vastaan
fiscaux de Maine-et-Loire (C-177/99) ja Sanofi Synthelabo,                                     Stichting Beatrixoord (1)
aiemmin Sanofi Winthrop SA, vastaan Directeur des
       services fiscaux du Val-de-Marne (C-181/99) (1)
                                                                          (Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt ja määräävä markkina-
(Arvonlisävero – Veron vähentäminen – Vähennysoikeuden                    asema – Työehtosopimus – Työntekijöiden sairausvakuutuk-
        rajoittaminen – Edustuskulut – Suhteellisuus)                                            sen vakuutusmaksut)
                         (2000/C 335/12)                                                           (2000/C 335/13)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                          (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Yhdistetyissä asioissa C-177/99 ja C-181/99, jotka Tribunal
administratif de Nantes (C-177/99) ja Tribunal administratif
de Melun (C-181/99) (Ranska) ovat saattaneet EY:n perustamis-
sopimuksen 177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla          Asiassa C-222/98, jonka Kantongerecht te Groningen (Alanko-
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäviksi saadakseen näissä                maat) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan
kansallisissa tuomioistuimissa vireillä olevissa asioissa Ampa-           (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistui-
france SA vastaan Directeur des services fiscaux de Maine-                men käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui-
et-Loire (C-177/99) ja Sanofi Synthelabo, aiemmin Sanofi                  messa vireillä olevassa asiassa Hendrik van der Woude vastaan
Winthrop SA, vastaan Directeur des services fiscaux du Val-               Stichting Beatrixoord ennakkoratkaisun EY:n perustamissopi-
de-Marne (C-181/99) ennakkoratkaisun sellaisen 28.7.1989                  muksen 85 ja 86 artiklan (joista on tullut EY 81 ja EY 82
tehdyn neuvoston päätöksen 89/487/ETY pätevyydestä (EYVL                  artikla) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto),
L 239, s. 21), jolla Ranskan tasavallalle annetaan oikeus                 toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. C. Moitinho
soveltaa säännöstä, joka poikkeaa jäsenvaltioiden liikevaihto-            de Almeida (esittelevä tuomari) sekä tuomarit R. Schintgen ja
verolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17.5.1977 annetun                  V. Skouris, julkisasiamies: N. Fennelly, kirjaaja: apulaiskirjaaja
kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan                    H. von Holstein, on antanut 21.9.2000 tuomion, jonka tuo-
6 kohdan toisesta alakohdasta, yhteisöjen tuomioistuin (viiden            miolauselma on seuraava:
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
D. A. O. Edward sekä tuomarit L. Sevón, P. J. G. Kapteyn,
H. Ragnemalm ja M. Wathelet (esittelevä tuomari), julkisasia-             Työehtosopimuksen piiriin kuuluvien työntekijöiden sairausvakuutus-
mies: G. Cosmas, kirjaaja: johtava hallintovirkamies H. A. Rühl,          ta koskevat työehtosopimuksen määräykset, joiden mukaan työnanta-
on antanut 19.9.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on                     jan maksettavaksi kuuluva osuus vakuutusmaksuista maksetaan vain
seuraava:                                                                 sellaisten vakuutusten osalta, jotka on otettu työehtosopimuksen
                                                                          mukaisesti valitulta vakuutuslaitokselta tai vakuutuslaitoksilta, ovat
Päätös 89/487/ETY, joka on tehty 28.7.1989 ja jossa Ranskan               sopusoinnussa EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan (joista
tasavallalle annetaan oikeus soveltaa jäsenvaltioiden liikevaihtovero-    on tullut EY 81 ja EY 82 artikla) kanssa.
lainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen direktiivin
77/388/ETY 17 artiklan 6 kohdan toisesta alakohdasta poikkeavaa
säännöstä, on pätemätön.
                                                                          (1) EYVL C 258, 15.8.1998.
(1) EYVL C 204, 17.7.1999; EYVL C 188, 3.7.1999.


title: Asia F-118/07: Virkamiestuomioistuimen määräys 10.4.2014 – Strack v. komissio

text:
               26.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 159/40

         Virkamiestuomioistuimen määräys 10.4.2014 – Strack v. komissio
   (Asia F-118/07) (1)

   2014/C 159/55
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 315, 22.12.2007, s. 49.


title: Asia T-358/14: Kanne 23.5.2014 – Hoteles Catalonia v. SMHV – Caixa d’Estalvis de Catalunya (HOTEL CATALONIA LA PEDRERA)

text:
               4.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 253/44

         Kanne 23.5.2014 – Hoteles Catalonia v. SMHV – Caixa d’Estalvis de Catalunya (HOTEL CATALONIA LA PEDRERA)
   (Asia T-358/14)
   2014/C 253/58
   Kannekirjelmän kieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Hoteles Catalonia, SA (Barcelona, Espanja) (edustajat: asianajajat J. Grau Mora, A. Torrente Tomás ja Y. Sastre Canet)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Caixa d’Estalvis de Catalunya (Barcelona, Espanja)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 27.2.2014 asiassa R 1227/2013-1 tekemän päätöksen, jossa hylätään yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 1 0 1 63  814”HOTEL CATALONIA LA PEDRERA”, jonka HOTELES CATALONIA S.A. on tehnyt ja jonka SHMV:n on siis hyväksyttävä

               —

               velvoittamaan SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”HOTEL CATALONIA LA PEDRERA” luokkaan 43 kuuluvia palveluja varten – yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 1 0 1 63  814

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Caixa d’Estalvis de Catalunya

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: sanamerkistä koostuva yhteisön tavaramerkki ja kansallinen tavaramerkki ”LA PEDRERA” luokkaan 42 kuuluvia palveluja varten

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia F-12/11: Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 28.9.2011 — Hecq v. komissio (Henkilöstö — Ammattitauti — Työkyvyttömyyden toteaminen — Ansiotyöhön palaamista koskeva pyyntö — Vahingonkorvausvaatimus)

text:
               10.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 362/25

         Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 28.9.2011 — Hecq v. komissio
   (Asia F-12/11) (1)

   (Henkilöstö - Ammattitauti - Työkyvyttömyyden toteaminen - Ansiotyöhön palaamista koskeva pyyntö - Vahingonkorvausvaatimus)
   2011/C 362/43
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Hecq (Chaumont-Gistoux, Belgia) (edustaja: asianajaja L. Vogel)

      Vastaaja: Komissio (asiamiehet: J. Currall ja D. Martin)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan sellaisen implisiittisen päätöksen kumoamista, jolla on hylätty kantajan vaatimus saada palata ansiotyöhönsä, ja hänen 1.8.2003 lähtien lasketun virkamiehen palkkansa täysimääräistä maksua sekä vahingonkorvausta siten, että kokonaissummaan lisätään 7 prosentin vuotuinen viivästyskorko 1.8.2003 alkaen.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Hecq vastaa kaikista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 113, 9.4.2011, s. 22.


title: Asia T-243/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.10.2015 – The Smiley Company v. SMHV (kasvojen muoto) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Kasvojen muoto — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyky — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               30.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 398/49

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.10.2015 – The Smiley Company v. SMHV (kasvojen muoto)
   (Asia T-243/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Kasvojen muoto - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyky - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2015/C 398/62)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: The Smiley Company SPRL (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat A. Freitag ja C. Albrecht)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: P. Geroulakos ja A. Folliard-Monguiral)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 16.1.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 837/2013-1), joka koskee hakemusta kasvojen muotoon perustuvan kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 16.1.2014 tekemä päätös (asia R 837/2013-1) kumotaan siltä osin kuin sillä evättiin haetun tavaramerkin rekisteröinti tavaroita ”säilötyt, pakastetut, kuivatut ja kuumentamalla valmistetut hedelmät ja vihannekset; maitotuotteet” varten.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 282, 25.8.2014.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (suuri jaosto) 14 päivänä heinäkuuta 2005, asiassa C-434/03 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): P. Charles ja T. S. Charles-Tijmens vastaan Staatssecretaris van Financiën (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen — Kiinteistö, joka on osittain yrityksen käytössä ja osittain yksityiskäytössä)

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/13

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (suuri jaosto)
   14 päivänä heinäkuuta 2005,
   asiassa C-434/03 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): P. Charles ja T. S. Charles-Tijmens vastaan Staatssecretaris van Financiën (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen - Kiinteistö, joka on osittain yrityksen käytössä ja osittain yksityiskäytössä)
   (2005/C 217/24)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asiassa C-434/03, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 10.10.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 13.10.2003, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa P. Charles ja T. S. Charles-Tijmens vastaan Staatssecretaris van Financiën, yhteisöjen tuomioistuin (suuri jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti V. Skouris, jaostojen puheenjohtajat P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts ja A. Borg Barthet sekä tuomarit S. von Bahr (esittelevä tuomari), J. N. Cunha Rodrigues, J. Makarczyk, P. Kūris, E. Juhász ja G. Arestis, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: hallintovirkamies K. Sztranc, on antanut 14.7.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 10.4.1995 annetulla neuvoston direktiivillä 95/7/EY, 6 artiklan 2 kohtaa ja 17 artiklan 2 ja 6 kohtaa on tulkittava siten, että näiden säännösten kanssa on ristiriidassa pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen lainsäädäntö, joka on annettu ennen kyseisen direktiivin voimaantuloa ja jonka mukaan verovelvollisen ei ole mahdollista lukea yrityksensä omaisuuteen kokonaisuudessaan investointitavaraa, jota käytetään osittain liiketoimintaan ja osittain sen ulkopuolella, eikä mahdollisesti vähentää tällaisen tavaran hankintahintaan sisältyvää arvonlisäveroa täysin ja välittömästi.

      (1)  EUVL C 304, 13.12.2003.


title: Asia T-57/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.12.2014 – Castelnou Energía v. komissio (Valtiontuki — Sähkö — Ylimääräisten tuotantokustannusten korvaaminen — Julkisen palvelun velvoite tuottaa tietty määrä sähköä kotimaisesta kivihiilestä — Ensisijaisuusmekanismi — Vastustamatta jättämistä koskeva päätös — Päätös, jossa todetaan tuki sisämarkkinoille soveltuvaksi — Kumoamiskanne — Toimi koskee kantajaa erikseen — Kilpailuasemaan kohdistuva huomattava vaikutus — Tutkittavaksi ottaminen — Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamatta jättäminen — Vakavat vaikeudet — Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu — Sähkön toimitusvarmuus — Direktiivin 2003/54/EY 11 artiklan 4 kohta — Tavaroiden vapaa liikkuvuus — Ympäristönsuojelu — Direktiivi 2003/87/EY)

text:
               26.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.12.2014 – Castelnou Energía v. komissio
   (Asia T-57/11) (1)

   ((Valtiontuki - Sähkö - Ylimääräisten tuotantokustannusten korvaaminen - Julkisen palvelun velvoite tuottaa tietty määrä sähköä kotimaisesta kivihiilestä - Ensisijaisuusmekanismi - Vastustamatta jättämistä koskeva päätös - Päätös, jossa todetaan tuki sisämarkkinoille soveltuvaksi - Kumoamiskanne - Toimi koskee kantajaa erikseen - Kilpailuasemaan kohdistuva huomattava vaikutus - Tutkittavaksi ottaminen - Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamatta jättäminen - Vakavat vaikeudet - Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu - Sähkön toimitusvarmuus - Direktiivin 2003/54/EY 11 artiklan 4 kohta - Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Ympäristönsuojelu - Direktiivi 2003/87/EY))
   (2015/C 026/28)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Castelnou Energía, SL (Madrid, Espanja) (edustajat: aluksi asianajaja E. Garayar Gutiérrez, sitten asianajajat C. Fernández Vicién, A. Pereda Miquel ja C. del Pozo de la Cuadra, sitten asianajajat C. Fernández Vicién, L. Pérez de Ayala Becerril ja D. Antón Vega ja lopuksi asianajajat C. Fernández Vicién, L. Pérez de Ayala Becerril ja C. Vila Gisbert)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: É. Gippini Fournier ja C. Urraca Caviedes)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Greenpeace-España (Madrid, Espanja) (edustajat: aluksi asianajajat N. Ersbøll, S. Rating ja A. Criscuolo, sitten N. Ersbøll ja S. Rating)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Espanjan kuningaskunta (asiamiehet: aluksi J. Rodríguez Cárcamo, sitten M. Muñoz Pérez ja N. Díaz Abad, sitten N. Díaz Abad ja S. Centeno Huerta ja lopuksi A. Rubio González ja M. Sampol Pucurull), Hidroeléctrica del Cantábrico, SA (Oviedo, Espanja) (edustajat: asianajajat J. Álvarez de Toledo Saavedra ja J. Portomeñe López), E.ON Generación, SL (Santander, Espanja) (edustajat: aluksi asianajajat E. Sebastián de Erice Malo de Molina ja S. Rodríguez Bajón, sitten S. Rodríguez Bajón), Comunidad Autónoma de Castilla y León (edustajat: aluksi solicitor K. Desai sekä asianajajat S. Cisnal de Ugarte ja M. Peristeraki, sitten S. Cisnal de Ugarte) ja Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) (Madrid, Espanja) (edustajat: aluksi solicitor K. Desai sekä asianajajat S. Cisnal de Ugarte ja M. Peristeraki, sitten asianajajat S. Cisnal de Ugarte ja A. Baumann)

      Oikeudenkäynnin kohde

   29.9.2010 tehdyn komission päätöksen C(2010) 4499 kumoaminen; päätös koskee valtiontukea N 178/2010, jonka Espanjan kuningaskunta on ilmoittanut julkisen palvelun korvauksen muodossa ja johon liittyy ensisijaisuusmekanismi kotimaista kivihiiltä käyttävien sähköntuotantokeskusten hyväksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Castelnou Energía, SL vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Espanjan kuningaskunta, Greenpeace-España, Hidroeléctrica del Cantábrico, SA, E.ON Generación, SL, Comunidad Autónoma de Castilla y León ja Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 80, 12.3.2011.


title: Asia T-360/14: Kanne 21.5.2014 – Švyturys-Utenos Alus v. SMHV – Nordbrand Nordhausen (KISS)

text:
               4.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 253/45

         Kanne 21.5.2014 – Švyturys-Utenos Alus v. SMHV – Nordbrand Nordhausen (KISS)
   (Asia T-360/14)
   2014/C 253/60
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Švyturys-Utenos Alus UAB (Utena, Liettua) (edustajat: asianajaja R. Žabolienė ja asianajaja I. Lukauskienė)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Nordbrand Nordhausen GmbH (Nordhausen, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 17.3.2014 asiassa R 1302/2013-4 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki KISS luokkaan 33 kuuluvia tavaroita varten – rekisteröintihakemus nro 1 0 6 20  565

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Nordbrand Nordhausen GmbH

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkki CRISS luokkaan 33 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston päätöksen kumoaminen ja rekisteröintihakemuksen hylkääminen

      Kanneperusteet:

               —

               Asetuksen N:o 2868/95 20 säännön 7 kohdan c alakohdan, kun se luetaan yhdessä saman asetuksen 50 säännön 1 kohdan kanssa luettuna yhdessä asetuksen N:o 207/2009 55 artiklan 1 kohdan kanssa, rikkominen

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


               18.11.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 281/51

         (2006/C 281/91)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 261, 28.10.2006

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 249, 14.10.2006

      EUVL C 237, 30.9.2006

      EUVL C 224, 16.9.2006

      EUVL C 212, 2.9.2006

      EUVL C 190, 12.8.2006

      EUVL C 178, 29.7.2006

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Asia T-743/15: Kanne 21.12.2015 – Vinnolit v. komissio

text:
               15.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 59/44

         Kanne 21.12.2015 – Vinnolit v. komissio
   (Asia T-743/15)
   (2016/C 059/51)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Vinnolit GmbH & Co. KG (Ismaning, Saksa) (edustaja: asianajaja M. Geipel)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan valtiontukiasiassa SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Saksa, Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tukeminen ja uusiutuvan energian käyttöä tukevan lisämaksun alentaminen paljon energiaa käyttävien yritysten osalta, 25.11.2014 tehdyn Euroopan komission päätöksen (EU) 2015/1585 ja erityisesti päätöksen 1 ja 3 artiklassa olevan toteamuksen siitä, että vuoden 2012 EEG-laissa säädetty erityinen hyvityssääntö on yhteismarkkinoille soveltumatonta valtiontukea, ja päätöksen 2, 6 ja 7 artiklassa tarkoitetun velvoitteen periä osittain takaisin tuensaajayrityksille vuosina 2013 ja 2014 myönnetyt etuisuudet

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste: kyse ei ole SEUT 107 artiklassa tarkoitetusta tuesta

                           —

                           Kantaja väittää, että uusiutuvan energian ensisijaisuudesta annetussa laissa (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, jäljempänä EEG) säädetyssä paljon energiaa käyttäviin yrityksiin sovellettavan EEG-lisämaksun enimmäismäärässä on kyse yksityisoikeudellisen tasausmekanismin muutoksesta. Sillä ei myönnetä minkäänlaista etua valtion varoista tai valtion valvonnan alaisista varoista.

               2.

               Toinen kanneperuste: kyse ei ole myöskään uudesta tuesta

                           —

                           Kantaja väittää lisäksi, että paljon sähköä käyttävien yritysten EEG-lisämaksun enimmäismäärää ei ole pidettävä SEUT 108 artiklassa tarkoitettuna uutena tukena, koska Euroopan komissio on aiemmin luokitellut uusiutuvista energialähteistä tuotetun energian tukemisen rahoitusmekanismin Saksan liittotasavallassa valtiontukioikeudellisesti hyväksyttäväksi eikä sitä ole tähän mennessä olennaisesti muutettu.

               3.

               Kolmas kanneperuste: luottamuksensuojan periaatteen loukkaus

                           —

                           Kantaja väittää, että tekemällään päätöksellä Euroopan komissio on loukannut asianomaisten yritysten luottamuksensuojaa, koska Euroopan komissio on aiemmin luokitellut uusiutuvista energialähteistä tuotetun energian tukemisen rahoitusmekanismin Saksan liittotasavallassa valtiontukioikeudellisesti hyväksyttäväksi eikä sitä ole sen jälkeen olennaisesti muutettu.

               4.

               Viides kanneperuste: toimivallan ylittäminen

                           —

                           Lopuksi kantaja väittää, että rajoittamalla epäasianmukaisesti Saksan liittotasavallalle primaari- ja sekundaarioikeudellisesti kuuluvaa uusiutuvista energialähteistä tuotetun energian tukemismuodoista päättämistä koskevaa harkintavaltaa komissio on kyseisessä päätöksessään ylittänyt sille annetun toimivallan rajat.


title: Asian C-246/97 poistaminen rekisteristä

text:
21.4.2001              FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 118/23
         Asian C-367/99 (1) poistaminen rekisteristä                        Asian C-463/99 (1) poistaminen rekisteristä
                        (2001/C 118/40)                                                   (2001/C 118/43)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 13.9.2000           Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 26.9.2000
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-367/99 (Landesgericht Korneuburgin (Itävalta) esittä-    tu asia C-463/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
mä ennakkoratkaisupyyntö), Hugo Boss AG vastaan Coalle             Helleenien tasavalta.
FA-93.
                                                                   (1) EYVL C 47, 19.2.2000.
( 1) EYVL C 352, 4.12.1999.
                                                                            Asian C-467/99 (1) poistaminen rekisteristä
         Asian C-246/97 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2001/C 118/44)
                        (2001/C 118/41)
                                                                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 26.9.2000
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 19.9.2000           antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-     tu asia C-467/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
tu asia C-246/97, Portugalin tasavalta vastaan Euroopan            Helleenien tasavalta.
yhteisöjen komissio.
                                                                   (1) EYVL C 47, 19.2.2000.
(1) EYVL C 271, 6.9.1997.
                                                                            Asian C-47/00 (1) poistaminen rekisteristä
         Asian  C-330/97 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2001/C 118/45)
                        (2001/C 118/42)
                                                                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 26.9.2000
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 19.9.2000           antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-     tu asia C-47/00 (Bundessozialgerichtin esittämä ennakkorat-
tu asia C-330/97, Portugalin tasavalta vastaan Euroopan            kaisupyyntö), Hasan Gevin vastaan Bundesanstalt für Arbeit
yhteisöjen komissio.                                               — Kindergeldkasse.
(1) EYVL C 357, 22.11.1997.                                        (1) EYVL C 122, 29.4.2000.


title: Asia T-4/15: Kanne 8.1.2015 – Beiersdorf AG/SMHV (Q10)

text:
               23.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/53

         Kanne 8.1.2015 – Beiersdorf AG/SMHV (Q10)
   (Asia T-4/15)
   (2015/C 065/73)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Beiersdorf AG (Hampuri, Saksa) (edustaja: asianajajat A. Renck ja J. Fuhrmann)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”Q10” – Rekisteröintihakemus nro 1 1 4 80  837

      Riidanalainen päätös: SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 8.10.2014 asiassa R 2050/2013-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan asian oikeudenkäyntikulut kantajan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 32 artiklan 2 kohtaa on rikottu.


title: Asia C-486/10: Kanne 8.10.2010 — Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta

text:
               15.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/17

         Kanne 8.10.2010 — Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-486/10)
   ()
   2011/C 13/28
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Wilms ja C. Zadra)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut direktiivin 92/50/ETY (1) 8 artiklan, luettuna yhdessä sen III–VI osaston kanssa, mukaisia velvoitteitaan, koska Hammin kaupunki teki Lippeverbandin kanssa suoraan, ilman Euroopan laajuisten tarjouskilpailujen järjestämistä, 30.7. ja 16.12.2003 palvelusopimukset, jotka koskevat jätevedenkeruuta ja -käsittelyä sekä Hammin kaupungin viemärijärjestelmän huoltoa, toimintaa, kunnossapitoa ja valvontaa.

               —

               Saksan liittotasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Käsiteltävän kanteen kohteena ovat vastikkeelliset palvelusopimukset, jotka koskevat jätevedenkeruuta ja -käsittelyä sekä Hammin kaupungin viemärijärjestelmän huoltoa, toimintaa, kunnossapitoa ja valvontaa, ja jotka tämä kaupunki teki lainmukaisen jätevesihuoltoyhteisön, Lippeverbandin, kanssa. Lippeverband on julkisoikeudellinen pääomayhtiö, jonka on täytettävä laissa säädettyjä tehtäviä vesihuollon alalla. Sen jäsenistä noin 25 prosenttia on yksityisiä yrityksiä. Kyseessä olevien sopimusten mukaan Lippeverbandin olisi pitänyt alkaa huolehtimaan Hammin kaupungin alueella kertyneen jäteveden keruusta ja käsittelystä 1.1.2004 alkaen, mitä varten Hammin kaupunki antoi ”erityistä etua koskevaksi palkkioksi” nimetyn vastikkeen. Tämän tehtävän täyttämiseksi Hammin kaupunki antoi oikeuden jätevesilaitostensa yksinomaiseen, pitkäaikaiseen ja laajaan käyttöön, mistä Lippeverbandin on maksettava hyvitys.
   Vaikka kyseessä olevat palvelusopimukset ovat direktiivin 92/50/ETY 1 artiklan a kohdassa tarkoitettuja julkisia palveluhankintoja koskevia sopimuksia, ne tehtiin suoraan Lippeverbandin kanssa järjestämättä muodollista sopimusten tekomenettelyä ja ilman Euroopan laajuista tarjouskilpailua. Sopimukset on luokiteltava yksiselitteisesti vastikkeellisiksi palvelusopimuksiksi. Hankintaviranomainen on tehnyt ne määräämättömäksi ajaksi, niiden kohteena on mainitun direktiivin liitteessä I A olevassa 16 luokassa tarkoitettujen jätevesihuoltopalvelujen toimittaminen ja ne ylittävät selvästi direktiivin soveltamiselle asetetun kynnysarvon. Sopimusten tekemistä olisi näin ollen pitänyt edeltää Euroopan laajuinen tarjouskilpailu.
   Vastoin Saksan hallituksen käsitystä kyseessä olevien palvelujen toimeksiantaminen ei ole valtionhallinnollinen toimenpide eikä niin sanottu inhouse-hankintasopimus.
   Yhtäältä on kyseenalaista, voidaanko sellaiselle puolijulkiselle vesihuoltoyhteisölle kuten Lippeverband, jonka jäsenistä noin 25 prosenttia on yksityisiä, antaa toimeksi valtionhallinnollinen tehtävä järjestämättä yhteisön oikeuden mukaista sopimuksentekomenettelyä. Komission mukaan valtionhallinnolliset toimet, joihin ei sovelleta säännöksiä julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyistä, voivat olla vain sellaisten julkisten laitosten välisiä, joiden tehtävät palvelevat ainoastaan julkista intressiä. Se, että vesihuoltoyhteisöillä on lain mukaan tiettyjä jätevesihuollon tehtäviä, ei muuta sitä, ettei Lippeverband ole osa valtionsisäistä hallintojärjestelmää yhteisön oikeudessa tarkoitetulla tavalla. Käsiteltävässä asiassa ei kuitenkaan ole siitä riippumatta, voidaanko Lippeverbandille antaa toimeksi tehtävä valtionhallinnollisella toimella, kyse tällaisesta tehtävän toimeksiannosta. Se seikka, että Hammin kaupunki maksaa vuosittain korvauksen Lippeverbandin suorittamista palveluista, tekee sopimuksista yksiselitteisesti vastikkeellisia palvelusopimuksia ja sulkee pois tehtävän toimeksiannon julkisen hallinnon puitteissa.
   Toisaalta niin sanottujen inhouse-hankintojen sulkemisesta julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyistä annettujen sääntöjen ulkopuolelle on todettava, ettei tätä poikkeusta voida unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan soveltaa, kun yksityisellä yrityksellä on — vaikkakin vähemmistö — elimessä, jolle tehtävä on annettu. Tällaisessa tapauksessa hankintaviranomainen ei voi harjoittaa kyseisen yrityksen osalta samanlaista valvontaa kuin omien yksikköjensä osalta.
   Edellä esitetystä seuraa, että on kyse vastikkeellisesta julkisesta palvelusopimuksesta, johon ei sovelleta poikkeussäännöksiä. Saksan liittotasavalta on näin ollen rikkonut direktiivin 92/50 säännöksiä antamalla Hammin kaupungille suoraan toimeksi kaupunkin jätevesihuoltotehtäviä.

      (1)  Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18.6.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/50/ETY; EYVL L 209, s. 1.


title: Asia C-404/00: Euroopan yhteisöjen komission 7.11.2000 Espanjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
C 28/12                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        27.1.2001
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             Euroopan yhteisöjen komission 7.11.2000 Espanjan ku-
                                                                                ningaskuntaa vastaan nostama kanne
–     toteaa pätemättömäksi 22.8.2000 tehdyn komission pää-
      töksen kaikkien kantajaa koskevien toimenpiteiden osalta                                     (Asia C-404/00)
      kesäkuussa 1998 annettua takausta lukuunottamatta
–     velvoittaa vastaajana olevan toimielimen korvaamaan                                           (2001/C 28/21)
      oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 7.11.2000 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningas-
                                                                         kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen yksi-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         kön virkamiehet Klaus-Dieter Borchardt ja Stefan Rating,
                                                                         prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de la Cruz,
–     Esillä oleva kanne koskee komission päätöstä, jolla aloitet-       Centre Wagner C 254.
      tiin EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu muodollinen
      tutkintamenettely Santana Motor SA -yritykselle myönne-
      tyistä pääomasijoituksesta ja aluetuesta ja jossa niitä            Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
      pidetään uusina tukina, joiden täytäntöönpanoa on lykät-           tuin
      tävä. Espanjan viranomaiset katsovat, että riidanalaisen
      päätöksen kohteena olevat toimenpiteet ovat voimassa
      olevia tukia. Tuista, jotka ilmoitettiin asianmukaisesti           –     toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut
      30.7. (pääomasijoitus) ja 17.11.1999 (aluetuet), tuli voi-               EY 249 artiklan neljännen kohdan ja 26.10.2000 tehdyn
      massa olevia tukia neuvoston asetuksen N:o 659/99 (1)                    komission päätöksen (1) 2 ja 3 artiklan mukaisia velvoit-
      4 artiklan 6 kohdan mukaisesti. Espanjan viranomaiset                    teitaan, koska se ei ole säädetyssä määräajassa toteuttanut
      ilmoittivat komissiolle 28.7.2000 päivätyllä kirjeellään,                tarvittavia toimenpitetä noudattaakseen kyseistä päätöstä,
      joka lähetettiin telekopiolla samana päivänä, että Andalu-               jossa todetaan, että tietty julkiselle telakkakonsernille
      cı́an hallitus aikoi toteuttaa komissiolle ilmoitetut toimen-            myönnetty tuki on lainvastainen ja lisäksi yhteismarkki-
      piteet. Se, että komission yksiköt kirjasivat tämän ilmoi-               noille soveltumaton
      tuksen saapuneeksi 31.7. eli kolme päivää myöhemmin,
      ei voi muuttaa telekopion vastaanottamispäivää, joka on
      sen lähettämispäivä.                                               –     velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
                                                                               denkäyntikulut.
      Riidanalainen päätös, joka on päivätty 22.8.2000, annet-
      tiin tiedoksi 23.8.2000, kun komission käytettävissä
      olleet 15 työpäivää olivat jo kuluneet.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      Telekopiota, joka on päivätty 17.8., ja kirjettä, joka
      on päivätty 21.8., eli ennen riidanalaisen päätöksen               EY 249 artiklan mukaan 26.10.1999 tehty päätös
      tekemistä, ja joissa ilmoitetaan komission ”tehneen” kysei-        2000/131/EY velvoittaa kaikilta osiltaan sitä, jolle se on
      sen päätöksen, ei voida mitenkään pitää ilmoituksena               osoitettu, eli Espanjan kuningaskuntaa, koska se on annettu
      asetuksen N:o 659/99 4 artiklan mukaisen tutkintamenet-            sille tiedoksi 2.12.1999. Vaikka EY 243 artiklassa määrätä
      telyn aloittamista koskevasta nimenomaisesta päätöksestä           päätöksen täytäntöönpanon keskeytettäväksi, Espanjan kunin-
      (Toissijaisesti) Perusteiden puuttuminen.                          gaskunta, joka on nostanut kyseisestä päätöksestä EY 230 ar-
                                                                         tiklan mukaisen kumoamiskanteen (asia C-36/00), ei tähän
–     Komission on tehnyt riidanalaisen päätöksen ainoastaan             päivämäärään ole esittänyt mitään tätä koskevaa hakemusta.
      sen vuoksi, ettei määräaika, jonka jälkeen tuet muuttuvat          Vuoden 1999 velvoittaa näin ollen yhä Espanjaa kaikilta
      voimassa oleviksi, kuluisi umpeen. Päätöksestä ei ilmene,          osiltaan. Espanjan hallitus ei ole pannut päätöstä täytäntöön,
      että komissio olisi todellisuudessa vakuuttunut toimenpi-          eikä voida katsoa, että velvoitteen noudattamatta jättäminen
      teiden yhteensoveltumattomuudesta perustamissopimuk-               voitaisiin perustella ”täytäntöönpanoa koskevalla ehdottomalla
      sen kanssa tai että tietoja olisi tarvittu enemmän kuin            esteellä”.
      niitä on toimitettu.
                                                                         (1) Valtiontuesta, jonka Espanja on toteuttanut valtion omistamien
(1) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamis-           telakoiden hyväksi, tehty komission päätös 2000/131/EY (EYVL
    ta koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu           L 37, s. 22).
    neuvoston asetus (EYVL L83, 27.3.1999, s.1).


title: Asia C-601/11 P: Valitus, jonka Ranskan tasavalta on tehnyt 28.11.2011 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-257/07, Ranska v. komissio 9.9.2011 antamasta tuomiosta

text:
               17.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/5

         Valitus, jonka Ranskan tasavalta on tehnyt 28.11.2011 unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-257/07, Ranska v. komissio 9.9.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-601/11 P)
   2012/C 80/07
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: E. Belliard, G. de Bergues, C. Candat, S. Menez ja R. Loosli Surrans)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio, Ison Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistynyt kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-257/07, Ranska v. komissio 9.9.2011 antama tuomio on kumottava

               —

               asia on päätettävä lopullisesti kumoamalla tiettyjen tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden ehkäisyä, valvontaa ja hävittämistä koskevista säännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 999/2001 liitteen VII muuttamisesta 17.6.2008 annettu komission asetus (EY) N:o 746/2008 (1) tai palauttamalla asia yleisen tuomioistuimen käsiteltäväksi

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Ranskan hallitus esittää kanteensa tueksi neljä kanneperustetta.
   Ensimmäisessä kanneperusteessaan kantaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin ei ole noudattanut perusteluvelvollisuuttaan, koska se ei ole oikeudellisesti riittävällä tavalla vastannut yhtäältä niihin kantajan väitteisiin, jotka koskivat sitä, ettei komissio ollut ottanut huomioon saatavilla olevia tieteellisiä tietoja, katsoen virheellisesti, että noissa väitteissä komissiota moitittiin siitä, ettei se ollut niitä tuntenut, ja toisaalta Ranskan hallituksen esittämiin, asetuksen N:o 999/2001 24 a artiklan rikkomista koskeviin väitteisiin, koska unionin yleinen tuomioistuin on katsonut näillä väitteillä pyrittävän tarkistamaan, että riidanalaiset toimenpiteet olivat asianmukaisia varmistamaan ihmisten terveyden korkeatasoinen suojelu.
   Kolmeen osaan jakautuvassa toisessa kanneperusteessaan Ranskan hallitus väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on väristellyt sille esitettyjä tosiseikkoja. Kantaja väittää ensin, että unionin yleinen tuomioistuin on vääristellyt Euroopan elintarvikeviraston (EFSA) 8.3.2007 ja 24.1.2008 annettuja lausuntoja katsoessaan, että komissio oli ilmeistä arviointivirhettä tekemättä voinut päätellä niistä, että muiden tarttuvien spongiformisten enkelfalopatioiden (TSE) kuin naudan spongiformisen enkefalopatian (BSE) tarttumisriski ihmiseen oli erittäin vähäinen (ensimmäinen osa). Toisessa osassa kantaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on vääristellyt EFSA:n 17.5. ja 26.9.2005 antamia lausuntoja katsoessaan, että komissio oli ilmeistä arviointivirhettä tekemättä voinut päätellä niistä, että niissä olevat arvioinnit pikatestien luotettavuudesta pätivät myös näiden testien käyttöön valvottaessa lampaiden ja vuohien lihan käyttöä ihmisravinnoksi. Kolmannessa osassa Ranskan hallitus väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on vääristellyt sille esitettyjä tosiseikkoja katsoessaan, että kaikki ne seikat, joihin komissio vetosi perustellakseen asetuksen N:o 746/2008 mukaisia riidanalaisia toimenpiteitä, olivat uusia seikkoja aikaisempiin ehkäiseviin seikkoihin nähden.
   Ranskan hallitus väittää kolmannessa kanneperusteessaan, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt virheen, kun se on oikeudellisesti luonnehtinut tosiseikkoja, koska se on pitänyt komission vetoamia tieteellisiä seikkoja sellaisina uusina seikkoina, jotka ovat omiaan muuttamaan riskikäsitystä tai jotka osoittavat, että tuo riski voidaan välttää toimenpitein, jotka ovat vähemmän pakottavia kuin olemassa olevat.
   Kolmeen osaan jakautuvassa neljännessä kanneperusteessaan kantaja katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen ennalta varautumisen periaatetta soveltaessaan. Kantaja väittää tästä ensin, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, ettei komissio ollut rikkonut asetuksen N:o 999/2001 24 a artiklan säännöksiä, sillä se oli unionin yleisen tuomioistuimen mukaan noudattanut EY 152 artiklan 1 kohdassa määrättyä velvollisuutta varmistaa ihmisten terveyden korkeatasoinen suojelu. Kanneperusteen toisessa osassa kantaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen olettaessaan, että ne tieteelliset tiedot, joihin komissio vetosi asetuksen N:o 746/2008 antamista perustellakseen, vaikuttivat välttämättä hyväksyttävänä pidettävän riskitason kehittymiseen. Ranskan hallitus väittää toissijaisesti, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen jättäessään hyväksyttävänä pidettävää riskitasoa määrittäessään tarkistamatta, oliko komissio ottanut huomioon niiden vaikutusten vakavuuden ja peruuttamattomuuden, joita TSE:stä saattaa ihmisten terveydelle olla. Kolmannessa osassa se väittää lopuksi, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, koska se ei ole ottanut huomioon sitä, että asetus N:o 746/2008 ei korvaa aikaisempia ehkäiseviä toimenpiteitä vaan täydentää niitä joustavammilla vaihtoehtoisilla toimenpiteillä.

      (1)  EUVL L 202, s. 11.


title: Euroopan yhteisöjen komission 16.3.1998 Espanjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne (Asia C-73/98)

text:
16.5.98                  FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 151/7
     Mikä on soveltuvan kansallisen oikeuden ja siten                  täntöönpanemiselle päättyivät 31.12.1993 (liitteen ja
     jäsenvaltion tekemän valinnan puuttuessa oikeudelli-              5 artiklan vaatimusten osalta) ja 31.12.1994 (muiden
     sesti hyväksyttävä verokanta direktiivissä esitetyissä            säännösten osalta).
     rajoissa?
                                                                       (1) EYVL L 340, 31.12.1993, s. 15.
                                                                       (2) EYVL C 137, 2.5.1998, s. 12.
     Mikä on toisin sanoen tällaisessa tapauksessa direktii-
     vin soveltamisala, ja onko sovellettavaksi verokannaksi
     katsottava 1 prosenttia vai 0 prosenttia vai onko
     esteitä sille, että se olisi 0,25 tai 0,50 prosenttia?
(1) EYVL L 103, 18.4.1973, s. 15.
(2) EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25.                                               Asian C-287/97 (1) poistaminen rekisteristä
(3) EYVL L 156, 15.6.1985, s. 23.
                                                                                (98/C 151/12)
                                                                       Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 17.9.1997
                                                                       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on pois-
                                                                       tettu asia C-287/97 (Pretura circondariale di Bassano del
                                                                       Grappan esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Claudio Mat-
    Euroopan yhteisöjen komission 16.3.1998 Espanjan                   teazzi vastaan Caseificio Sociale S. Rocco Scarl.
            kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
                           (Asia C-73/98)                              (1) EYVL C 295, 27.9.1997.
                            (98/C 151/11)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.3.1998
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan
kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Juan                          Asian C-160/97 (1) poistaminen rekisteristä
Guerra FernaÂndez ja GeÂrard Berscheid, prosessiosoite
                                                                                (98/C 151/13)
Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos
Gómez de la Cruz, Centre Wagner.
                                                                       Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 4.12.1997
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                           antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on pois-
                                                                       tettu asia C-160/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                       Italian tasavalta.
1. toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudatta-
     nut EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoittei-
                                                                       (1) EYVL C 199, 28.6.1997.
     taan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa
     tuoreen lihan ja siipikarjanlihan terveystarkastusten ja
     -valvonnan rahoittamisesta annetun direktiivin 85/73/
     ETY muuttamisesta 22 päivänä joulukuuta 1993 anne-
     tun neuvoston direktiivin 93/118/EY (1) noudattamisen
     edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia mää-
     räyksiä ja koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpi-                    Asian C-173/97 (1) poistaminen rekisteristä
     teistä komissiolle, ja
                                                                                (98/C 151/14)
2. velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                       Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 4.12.1997
                                                                       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on pois-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    tettu asia C-173/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                       Helleenien tasavalta.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
samat kuin asiassa C-66/98 (2); määräajat direktiivin täy-             (1) EYVL C 199, 28.6.1997.


title: Asia T-384/11: Kanne 22.7.2011 — Safa Nicu Sepahan v. neuvosto

text:
               24.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/31

         Kanne 22.7.2011 — Safa Nicu Sepahan v. neuvosto
   (Asia T-384/11)
   2011/C 282/63
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Safa Nicu Sepahan (Isfahan, Iran) (edustaja: asianajaja A. Bahrami)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 25.10.2010 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 961/2010 (EUVL 2010 L 281, s. 1) liitteessä VIII olevan 19 kohdan, sellaisena kuin se on muutettuna Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 961/2010 täytäntöönpanosta 23.5.2011 annetulla neuvoston täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 503/2011 (EUVL L 136, s. 26)

               —

               toteamaan, että vastaaja on rikkonut SEUT 265 artiklaa, koska se ei ole tutkinut kantajan 7.6.2011 esittämää pyyntöä 19 kohdan uudelleentarkastelusta

               —

               velvoittaa poistamaan kantajan nimen EU:n seuraamusluetteloista

               —

               myöntää kantajalle korvauksen, jonka suuruus määritetään tämän menettelyn yhteydessä ja joka on vähintään 2 000 000 euroa, ja

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste koskee neuvoston ilmeistä arviointivirhettä, koska kantajan nimen sisällyttäminen rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevien henkilöiden ja yhteisöjen luetteloon on virheellistä, harhaanjohtavaa, epätäsmällistä, epätäydellistä ja näin ollen täysin lainvastaista.

               2)

               Toinen kanneperuste perustuu siihen, että neuvosto on ilmeisellä tavalla laiminlyönyt niiden syiden ilmoittamisen, joiden vuoksi kantajan nimi sisältyy rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevien henkiöiden ja yhteisöjen luetteloon.


title: Asia T-107/03: Regione Marchen 20.3.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 124/28                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                             24.5.2003
Regione Marchen 20.3.2003 Euroopan yhteisöjen komis-                  Marchen aluetta olisi koskenut velvollisuus, jonka mukaan
                 siota vastaan nostama kanne                          Marche Capitalin olisi pitänyt käyttää kaikki sille myönnetyt
                                                                      varat ennen Marchea varten perustetun ohjelman päättymistä.
                          (Asia T-107/03)
                                                                      Kantaja väittää lisäksi, että kanteen kohteena olevalla päätök-
                          (2003/C 124/48)                             sellä loukataan luottamuksensuojan ja hyvän hallinnon periaat-
                                                                      teita. Hyväksyessään kyseisen yhtiön ja Marchen alueen välillä
                                                                      tehdyn sopimuksen, komissio on luonut viimeksi mainitulle
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)                    laillisia odotuksia mahdollisuudesta saada käyttöönsä koko
                                                                      suunnitellun tuen, mikäli rahoituksen toteuttamistavat olisivat
                                                                      sopimuksessa sovitun mukaisia, niin kuin esillä olevassa
                                                                      asiassa on tapahtunut. Kantajan mukaan komissio on lisäksi
                                                                      loukannut hyvän hallinnon periaatetta, koska yhtäältä se on
Regione Marche on nostanut 20.3.2003 Euroopan yhteisöjen              tehnyt ohjelman päättämistä koskevan lopullisen päätöksen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-              lähes kahdeksan vuoden kuluttua tämän ohjelman päättymi-
pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat           sestä, ja koska se ei toisaalta ole tuon ajan kuluessa toiminut
asianajajat Aurelio Pappalardo ja Massimo Merola.                     millään tavalla.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin            Kantaja toteaa lopuksi, että komissio on rikkonut EY 253 ar-
                                                                      tiklaa.
–     kumoaa 18.12.2002 päivätyllä kirjeellä tehdyn komission
      päätöksen ja kaikki siihen liittyvät toimet;
                                                                      (1 ) Marchen alueen virallinen lehti (liite nro. 10, 28.7.1988).
–     velvoittaa komission korvaamaan Regione Marchelle tästä         (2 ) EYVL L 197, 27.7.1985, s. 1.
      kanteesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut, mukaan luet-
      tuina asianajajien palkkiot.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Esillä olevassa kanteessa vaaditaan kumoamaan 18.12.2002              T:n 27.3.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
tehty päätös, jolla Euroopan yhteisöjen komissio ilmoitti                                        nostama kanne
päättävänsä lopullisesti Marchen aluetta varten perustetun
integroidun Välimeren-ohjelman (1), joka on hyväksytty inte-
groiduista Välimeren-ohjelmista 23 päivänä heinäkuuta 1985                                      (Asia T-111/03)
annetun neuvoston asetuksen ( 2) nojalla, niiden tietojen perus-
teella, jotka annettiin kantajalle tiedoksi 6.9.2002 päivätyllä
kirjeellä.                                                                                (2003/C 124/49)
Kanteen kohteena olevassa päätöksessä todetaan, että tukea                               (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
saavissa yrityksissä ei ole toteutettu investointeja sovitun
aikataulun mukaisesti kyseiseen ohjelmaan liittyvän toimen
3 osalta.
                                                                      T, kotipaikka Bryssel, on nostanut 27.3.2003 Euroopan yhtei-
Kantaja väittää, että kanteen kohteena olevalta päätökseltä           söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
puuttuu oikeudellinen perusta siltä osin kuin komissio on             Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on
perustanut päätöksensä siihen, että Marchen alue on jättänyt          asianajaja Georges Vandersanden.
noudattamatta velvoitteita, joita ei ole mainittu asiaan soveltu-
vissa säännöissä. Vaikka komissio on todennut, ettei kantaja
ollut ennen kyseisen ohjelman päättämistä käyttänyt kokonai-          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
suudessaan tukea, joka oli myönnetty Società Marche Capital-
nimiselle yhtiölle, joka oli perustettu Marchessa toimivien
pienten ja keskisuurten yritysten kehityksen edistämiseksi,           –      kumoaa nimittävän viranomaisen 14.8.2002 tekemän
esillä olevaan asiaan sovellettavista säännöksistä ei käy ilmi               päätöksen siitä, että kantajaa ei ylennetty palkkaluok-
sellaisia seikkoja, joiden perusteella voitaisiin päätellä, että             kaan A 4 vuoden 2002 ylennyskierroksella


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS, 26 päivänä marraskuuta 1997, asiassa T-39/97, T. Port GmbH & Co. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Banaanit - Lisätuontitodistuksia koskeva hakemus - Laiminlyöntikanne - Oikeudenkäynnin kohteen puuttuminen - Lausunnon antaminen asiassa raukeaa)

text:
24.1.98              FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 26/7
kotipaikka Wismar (Saksa), edustajinaan asianajajat Hans-       2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan kaikki välitoimiha-
Jürgen Rabe ja Georg M. Berrisch, Hampuri, prosessi-                 kemuksen käsittelystä aiheutuneet oikeudenkäyntiku-
osoite Luxemburgissa asianajotoimisto FrancËois Turk, 13 B           lut.
avenue Guillaume, jossa pyydetään vahvistamaan ne
oikeudenkäyntikulut, jotka kantajien on ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-266/94, Skibsvñrft-       3) Kukin osapuoli vastaa laiminlyöntikanteen käsittelystä
foreningen ym. v. komissio, 22.10.1996 antaman tuomion               aiheutuneista omista oikeudenkäyntikuluistaan.
(Kok. 1996, s. II-1399) perusteella korvattava väliintulija
MTW Schiffswerft GmbH:lle, yhteisöjen ensimmäisen
                                                                (1) EYVL C 131, 26.4.1997.
oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu ensimmäinen
jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti A. Saggio
sekä tuomarit B. Vesterdorf, C. W. Bellamy, R. M. Moura
Ramos ja J. Pirrung, kirjaaja: H. Jung, on antanut
24.11.1997 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                                                                Peter Cainin 10.11.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota
Kantajien on korvattava väliintulija MTW Schiffswerft                               vastaan nostama kanne
GmbH:n oikeudenkäyntikulut 125 000 Saksan markalla.
                                                                                (Asia T-289/97)
                                                                                (98/C 26/14)
(1) EYVL C 254, 10.9.1994.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                Peter Cain, kotipaikka Trier (Saksan liittotasavalta), on
                                                                nostanut 10.11.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö-
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
                                                                jen komissiota vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat
            TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS,
                                                                Jean-NoeÈl Louis, Thierry Demaseure, Ariane Tornel ja
              26 päivänä marraskuuta 1997,                      FrancËoise Parmentier, Bryssel, prosessiosoite Luxembur-
                                                                gissa Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange.
asiassa T-39/97, T. Port GmbH & Co. vastaan Euroopan
                  yhteisöjen komissio (1)
                                                                Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
(Maatalous Ð Yhteinen markkinajärjestely Ð Banaanit Ð           tuin
Lisätuontitodistuksia koskeva hakemus Ð Laiminlyön-
tikanne Ð Oikeudenkäynnin kohteen puuttuminen Ð
          Lausunnon antaminen asiassa raukeaa)                  Ð kumoaa 12.3.1997 tehdyn komission päätöksen, jolla
                        (98/C 26/13)                                 kantaja nimitettiin 1.2.1997 alkaen kääntäjien palkka-
                                                                     ryhmään palkkaluokkaan LA 7 palkkatasoon 3,
               (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                     Ð velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Asiassa T-39/97, T. Port GmbH & Co., kotipaikka Ham-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
puri (Saksa), edustajanaan asianajaja Gert Meier, Köln,
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Marc
Baden, 24 rue Marie-Adelaïde, vastaan Euroopan yhteisö-         Kantaja nimitettiin 26.2.1996 tehdyllä päätöksellä, joka
jen komissio (asiamiehinään Dierk Booû, Klaus-Dieter            tuli voimaan 1.1.1996 alkaen, koeajalla olevaksi virkamie-
Borchardt ja Hubert van Vliet), jossa ensimmäisen oikeus-       heksi palkkaluokkaan LA 7 palkkatasoon 1, ja hänen ase-
asteen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että komissio        mapaikakseen määrättiin Luxemburgissa toimiva käännös-
on jättänyt ratkaisematta kantajan 16.12.1996 päivätyn          palvelujen temaattinen yksikkö G, Eurostat, tiedotus/
hakemuksen, joka koski lisätuontitodistusten myöntämistä        innovaatiot,      luotot/investoinnit,   Euroffice,  EHTY,
banaanialan yhteiseen markkinajärjestelyyn liittyvillä siir-    englanninkielen yksikkö. Kantaja nimitettiin virkaansa
tymätoimenpiteillä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen         vakinaiseksi virkamieheksi 18.10.1996 tehdyllä päätök-
tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaos-      sellä, joka tuli voimaan 1.11.1996.
ton puheenjohtaja P. Lindh sekä tuomarit K. Lenaerts ja
J. D. Cooke, kirjaaja: H. Jung, on 26.11.1997 antanut
määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:                       Kanteen kohteena oleva päätös on 12.3.1997 tehty päätös,
                                                                jolla kumottiin sekä korvattiin 26.2.1996 tehty päätös
                                                                ja jolla nimittävä viranomainen nimitti kantajan
                                                                koeajalla olevaksi virkamieheksi palkkaluokkaan LA 7
1) Lausunnon antaminen raukeaa.                                 palkkatasoon 3.