title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 18 päivänä lokakuuta 2001 asiassa T-196/01 R, Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Välitoimimenettely – EMOTR – Taloudellisen tuen poistaminen – Kiireellisyys – Kiireellisyyden puuttuminen)

text:
C 44/16                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       16.2.2002
1)     Välitoimihakemus hylätään.                                              YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                               TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
2)     Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                                                                                22 päivänä lokakuuta 2001
                                                                         asiassa T-141/01 R, Entorn, Societat Limitada Enginyeria i
                                                                                Serveis vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                         (Välitoimimenettely – Fumus boni juris – Kiireellisyys –
                                                                                Yhteisön taloudellisen tuen poistaminen)
                                                                                (2002/C 44/31)
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
       TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                   12 päivänä syyskuuta 2001
                                                                         Asiassa T-141/01 R, Entorn, Societat Limitada Enginyeria i
                                                                         Serveis, kotipaikka Barcelona (Espanja), edustajanaan asianajaja
                                                                         M. C. Belard-Kopke Marques-Pinto, prosessiosoite Luxembur-
asiassa T-139/01 R, Comafrica SpA ja Dole Fresh Fruit                    gissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään
Europe Ltd. & Co. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio                   L. Visaggio ja S. Pardo Quintillán), jossa hakija vaatii yhteisön
                                                                         taloudellisen tuen poistamisesta 4.3.1999 tehdyn komission
                                                                         päätöksen C (1999) 534 täytäntöönpanon keskeyttämistä,
(Välitoimimenettely – Banaanialan yhteinen markkinajärjes-               yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presi-
tely – Tuontitodistusten myöntäminen – Tutkittavaksi otta-               dentti on 22.10.2001 antanut määräyksen, jonka määräysosa
minen – Välitoimien myöntämistä koskevat edellytykset –                  on seuraava:
            Vaaditun välitoimen väliaikainen luonne)
                                                                         1)    Välitoimihakemus hylätään.
                           (2002/C 44/30)                                2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                    (ikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                               YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
Asiassa T-139/01 R, Comafrica SpA, kotipaikka Genova                           TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
(Italia), ja Dole Fresh Fruit Europe Ltd. & Co., kotipaikka
Hampuri (Saksa) edustajinaan solicitor B. O’Connor ja barrister                            18 päivänä lokakuuta 2001
P. B. G. Martin, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asia-
miehinään X. Lewis ja C. Van der Hauwaert), jossa kantajat
vaativat, että neuvoston asetuksen (ETY) N:o 404/93 sovelta-             asiassa T-196/01 R, Aristoteleio Panepistimio Thessaloni-
mista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä banaanien                         kis vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
tuontia yhteisöön koskevan menettelyn osalta 7 päivänä
toukokuuta 2001 annetun komission asetuksen (EY)                         (Välitoimimenettely – EMOTR – Taloudellisen tuen poista-
N:o 896/2001 (EYVL L 126, s. 6) sekä banaanien tuontitariffi-                minen – Kiireellisyys – Kiireellisyyden puuttuminen)
kiintöiden kunkin perinteisen toimijan viitemäärään sovelletta-
vien mukautuskertoimien vahvistamisesta 7 päivänä kesäkuuta                                       (2002/C 44/32)
2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1121/2001
(EYVL L 153, s. 12) täytäntöönpanoa lykätään, yhteisöjen
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on an-
tanut 12.9.2001 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                                                                         Asiassa T-196/01 R, Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis,
1.     Välitoimia koskeva hakemus hylätään.                              edustajanaan asianajaja D. Nikopoulos, vastaan Euroopan
                                                                         yhteisöjen komissio (asiamiehenään: M. Condou-Durande),
                                                                         jossa vaaditaan lykkäämään taloudellisen tuen poistamisesta
2.     Oikeudenkäyntikulut ratkaistaan pääasian yhteydessä.              8 päivänä kesäkuuta 2001 tehdyn komission päätöksen
                                                                         K (2001) 1824 täytäntöönpanoa, yhteisöjen ensimmäisen
                                                                         oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on 18.10.2001 anta-
                                                                         nut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
 ---pagebreak--- 16.2.2002                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 44/17
1)   Välitoimihakemus hylätään.                                          Kantaja esittää, että palautushakemus on hyväksyttävä jo siksi,
                                                                         että komissio ei ole tehnyt asiassa päätöstä tullikoodeksin
                                                                         täytäntöönpanoasetuksen 907 artiklassa säädetyssä yhdeksän
2)   Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                                                                         kuukauden määräajassa. Lisäksi kantaja joutui järjestäytyneen
                                                                         rikollisuuden puitteissa tehdyn rikollisen toiminnan uhriksi ja
                                                                         kuorma-auton varastaminen oli tapahtunut asetuksen
                                                                         N:o 2913/92 239 artiklassa tarkoitetuissa ”erityistilanteessa”.
Aslantrans AG:n 2.11.2001 Euroopan yhteisöjen komis-                     (1) Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun asetuksen (ETY)
                 siota vastaan nostama kanne                                 N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä
                                                                             heinäkuuta 1993 annettu komission asetus (ETY) N:o 2454/93
                                                                             (EYVL L 253, s. 1).
                          (Asia T-282/01)                                (2) Yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annettu
                                                                             neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 253, s. 1).
                            (2002/C 44/33)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Aslantrans AG, Rickenbach bei Wil (Sveitsi) on nostanut
2.11.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                  Organización de Productores de Túnidos Congeladosin
vastaan. Kantajan edustaja on Rechtsanwalt J. Weigell.                   Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan 13.11.2001 nos-
                                                                                tama kanne
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                                        (Asia T-283/01)
–    kumoaa komission 18.7.2001 tekemän päätöksen, jossa
     komissio oli todennut, että se, että Saksan liittotasavalta                                   (2002/C 44/34)
     oli palauttanut tuontitullin, ei ollut perusteltua (REM
     19/00), ja valtuuttaa Saksan liittotasavallan asetuksen
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
     2454/93 (1) 908 artiklan 3 kohdan perusteella palautta-
     maan kantajalle sen 28.5.1998 tekemän hakemuksen
     mukaisesti sen jo suorittaman 395 392,01 Saksan mar-
     kan suuruisen tullin,
                                                                         Organización de Productores de Tunidos Congelados (OPTUC),
–    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                kotipaikka Bermeo (Vizcaya, Espanja), on nostanut
                                                                         13.11.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                         tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                         vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat R. Garcia-Gallardo
                                                                         ja J. Guillén Carrau.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Kantaja ilmoitti maaliskuussa 1997 eräässä tullitoimipaikassa
Belgiassa 12 110 000 kappaletta tupakkaa yhteisön ulkoiseen
passitusmenettelyyn kuljetettavaksi Antwerpernistä Montene-              –      ottaa kanteen tutkittavaksi
groon siten, että sen määrätullipaikka oli Itävallassa. Kuorma-
auto lasteineen varastettiin moottoritien taukopaikalta erään            –      kumoaa kanteen kohteena olevan säädöksen, jonka nojal-
tauon aikana ja kuljettaja teki asiasta välittömästi rikosilmoi-                la komissio on vähentänyt OPTUCn hyvitykseen oikeutta-
tuksen toimivaltaisella poliisiasemalla.                                        via tuotantomääriä, toisin sanoen jalostusteollisuudelle
                                                                                ajanjaksolla 1 päivästä lokakuuta 31 päivään joulukuuta
                                                                                2000 toimitettuja tonnikaloja koskevan hyvityksen
Asianosaisten välillä on riidanalaista se, onko vastaaja asianti-               myöntämisestä tuottajajärjestöille 20 päivänä elokuuta
lan johdosta velvollinen sallimaan asetuksen N:o 2913/92 (2)                    2001       annetun      komission         asetuksen     (EY)
239 artiklan mukaan sen, että Saksan liittotasavalta saa                        N:o 1670/2001 (1) 2 artiklan 2 kohdan ja asetuksen
palauttaa jo suoritetun tuontitullin.                                           liitteen


title: Asia T-481/08: Kanne 5.11.2008 — Alisei v. komissio

text:
               10.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/40

         Kanne 5.11.2008 — Alisei v. komissio
   (Asia T-481/08)
   (2009/C 6/79)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Alisei ONG (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat F. Sciaudone, R. Sciaudone ja S. Gobbato)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               on kumottava 19.8.2008 tehty komission päätös (AIDCO/G2/ML V D (2008) — 8449)

               —

               komissio on velvoitettava suorittamaan vahingonkorvausta

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja on kansainvälisen kehitysyhteistyön ja humanitaarisen avun alalla toimiva kansalaisjärjestö, joka riitauttaa vastaajan tekemän päätöksen, jolla vahvistettiin, että kesäkuussa 2006 aloitettu kirjanpidon tarkastusmenettely, joka koski joukkoa kantajan kanssa tehtyjä sopimuksia, oli asianmukainen, mistä seurasi maksujen keskeytys. Komissio toimitti kantajalle lisäksi Ernst & Youngin loppukertomuksen ja ilmoitti, että tämä kertomus muodosti luotettavan perustan tehdyille johtopäätöksille ja erityisesti 4 750 121 euron suuruisen summan takaisinperimistä koskevan menettelyn aloittamiselle.
   Kantaja esittää vaatimustensa tueksi seuraavaa:

               —

               Hyvän hallinnon ja hallinnollisen menettelyn huolellisuuden periaatteita on loukattu, koska kantaja saatettiin osalliseksi sellaiseen hallintomenettelyyn, jolla on hyvin erityinen luonne ja täytäntöönpanotapa, mutta on kuitenkin saanut sittemmin havaita, että menettely oli luonteeltaan (laajuudeltaan ja täytäntöönpanotavaltaan) tosiasiallisesti täysin erilainen kuin se, josta kantajalle alun perin ilmoitettiin. Tarkemmin sanottuna vastaaja on alun perin päättänyt aloittaa kirjanpidon tarkastamista koskevan menettelyn, joka oli määrä toteuttaa tilintarkastuksena, mutta hyväksyi sitten kuitenkin päätelmät, jotka oli tehty toisenlaisen tarkastusmenettelyn eli ns. sopimusmenettelyn perusteella, josta kantajalle ei lainkaan ollut ilmoitettu.

               —

               Vanhentumisaikaa koskevia säännöksiä on rikottu siltä osin kuin päätöksessä vahvistetaan erotuksetta sellaisten summien takaisinperiminen, joiden osalta vastaajan oikeus vaatia takaisinperintää on vanhentunut.

         Kantaja väittää vielä, että sen puolustautumisoikeuksia sekä suhteellisuusperiaatetta loukattu.
   Kantaja vaatii lopuksi, että komissio on velvoitettava korvaamaan aiheuttamansa vahinko.


title: Asia T-48/08: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 27.7.2009 — Fusco v. SMHV — Fusco International (FUSCOLLECTION)

text:
               26.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 233/21

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 27.7.2009 — Fusco v. SMHV — Fusco International (FUSCOLLECTION)
   (Asia T-48/08) (1)

   2009/C 233/42

      Oikeudenkäyntikieli: italia

   Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 92, 12.4.2008.


title: Asia C-11/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 8.1.2010 — Staatssecretaris van Financiën v. Marishipping and Transport BV

text:
               27.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 8.1.2010 — Staatssecretaris van Financiën v. Marishipping and Transport BV
   (Asia C-11/10)
   2010/C 80/23
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Staatssecretaris van Financiën

      Vastapuoli: Marishipping and Transport BV

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Rajoittuuko 23.7.1987 annetun asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (1) liitteessä I olevan ensimmäisen osan II osaston C osan 1 kohdan i alakohdan, luettuna yhdessä (tariffiliitteissä olevan) II jakson liitteeseen 3 sisältyvän lääkeaineiden luettelon kanssa, mukainen lääkeaineiden tullittomuus mainitun (kemiallisen) aineen puhtaisiin muotoihin?

               2)

               Mitä rajoituksia on sovellettava, jos kyseisiin lääkeaineisiin voidaan lisätä muita aineita?

      (1)  Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annettu asetus (EYVL L 256, s. 1).


title: Asia T-542/13: Kanne 2.10.2013 — Alankomaat v. komissio

text:
               23.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 344/67

         Kanne 2.10.2013 — Alankomaat v. komissio
   (Asia T-542/13)
   2013/C 344/123
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: J. Langer ja M. Bulterman)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 18.7.2013 tehdyn komission päätöksen C(2013) 4474 final, joka koskee kansainvälisen rautateiden henkilöliikenteen vapauttamisesta 8.6.2012 annetussa Alankomaiden kuningaskunnan asetuksessa vahvistettujen tiettyjen täytäntöönpanomääräysten soveltamatta jättämistä

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komissio perusti riidanalaisen päätöksen erheellisesti direktiiviin 2012/34/EU (1) 61 artiklaan. Komissio voi turvautua SEUT 258 artiklaan, jos se ei ole samaa mieltä Alankomaiden lainsäätäjän tavasta panna direktiivin täytäntöön.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu puolustautumista koskevan periaatteen, luottamuksensuojan periaatteen ja vilpittömän yhteistyön periaatteen loukkaamiseen, koska ”EU-Pilot”-hankkeen (2) päättymisen jälkeen todettiin direktiivin 2012/34/EU 61 artiklan perusteella, ettei Alankomaiden lainsäädäntöä sovelleta. Vastatessaan ”EU-Pilot”-hankkeen yhteydessä komission esittämiin kysymyksiin kantaja sai kohtuudella olettaa, että komissio käyttää annettuja tietoja yksinomaan (mahdollisessa) jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevassa menettelyssä.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu puutteellisiin perusteluihin ja direktiivin 2012/34/EU virheelliseen tulkintaan sen takia, että oletettiin, että perustetta, jonka nojalla direktiivin 10 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun ”palvelun päätarkoitus” määritellään, ei voida vahvistaa etukäteen, ja että sääntelyelimen on vahvistettava peruste, jonka nojalla direktiivin 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu ”taloudellinen tasapaino” määritetään.

      (1)  Yhtenäisestä eurooppalaisesta rautatiealueesta 21.11.2012 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/34/EU (EUVL L 343, s. 32).

      (2)  Komission antama tiedonanto ”Tulosten Eurooppa – yhteisön lainsäädännön soveltaminen” (KOM(2007) 502 lopullinen).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (viides jaosto) 24 päivänä helmikuuta 2005, asiassa C-383/04: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Luxemburgin suurherttuakunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 1999/105/EY — Metsänviljelyaineiston kaupan pitäminen — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               30.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/9

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (viides jaosto)
   24 päivänä helmikuuta 2005,
   asiassa C-383/04: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Luxemburgin suurherttuakunta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 1999/105/EY - Metsänviljelyaineiston kaupan pitäminen - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2005/C 106/17)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa C-383/04, jossa on ollut kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään A. Bordes) vastaan Luxemburgin suurherttuakunta (asiamiehenään S. Schreiner), yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. Silva de Lapuerta sekä tuomarit R. Schintgen ja G. Arestis (esittelevä tuomari), julkisasiamies C. Stix-Hackl, kirjaaja: R. Grass, on antanut 24.2.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut metsänviljelyaineiston kaupan pitämisestä 22 päivänä joulukuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/105/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 262, 23.10.2004.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys, 10 päivänä maaliskuuta 2005, yhdistetyissä asioissa T-228/00, T-229/00, T-242/00, T-243/00, T-245/00–T-248/00, T-250/00, T-252/00, T-256/00–T-259/00, T-265/00, T-267/00, T-268/00, T-271/00, T-274/00–T-276/00, T-281/00, T-287/00 ja T-296/00, Gruppo ormeggiatori del porto di Venezia Soc. coop. rl, ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valtiontuet — Komission päätös, jossa sääntöjenvastaiset tukijärjestelmät todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomiksi ja jossa määrätään soveltumattomien tukien takaisinperimisestä — Kansallisen takaisinperimismenettelyn soveltamisalan ulkopuolelle jääminen — Kumoamiskanne — Oikeussuojan tarpeen puuttuminen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               9.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/20

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   10 päivänä maaliskuuta 2005,
   yhdistetyissä asioissa T-228/00, T-229/00, T-242/00, T-243/00, T-245/00–T-248/00, T-250/00, T-252/00, T-256/00–T-259/00, T-265/00, T-267/00, T-268/00, T-271/00, T-274/00–T-276/00, T-281/00, T-287/00 ja T-296/00, Gruppo ormeggiatori del porto di Venezia Soc. coop. rl, ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Valtiontuet - Komission päätös, jossa sääntöjenvastaiset tukijärjestelmät todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomiksi ja jossa määrätään soveltumattomien tukien takaisinperimisestä - Kansallisen takaisinperimismenettelyn soveltamisalan ulkopuolelle jääminen - Kumoamiskanne - Oikeussuojan tarpeen puuttuminen - Tutkimatta jättäminen)
   (2005/C 171/36)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Yhdistetyissä asioissa T-228/00, T-229/00, T-242/00, T-243/00, T-245/00–T-248/00, T-250/00, T-252/00, T-256/00–T-259/00, T-265/00, T-267/00, T-268/00, T-271/00, T-274/00–T-276/00, T-281/00, T-287/00 ja T-296/00, Gruppo ormeggiatori del porto di Venezia Soc. coop. rl, kotipaikka Venetsia (Italia), edustajanaan asianajaja F. Munari, prosessiosoite Luxemburgissa, kantajana asiassa T-228/00, Gruppo ormeggiatori del porto di Chioggia Piccola Soc. coop. rl, kotipaikka Venetsia, edustajinaan asianajajat S. Carbone, A. Taramasso ja F. Munari, prosessiosoite Luxemburgissa, kantajana asiassa T-229/00, Compagnia lavoratori portuali Soc. coop. rl ja Società cooperativa lavoratori portuali San Marco Venezia Soc. coop. rl, kotipaikka Venetsia, edustajinaan asianajajat A. Bortoluzzi ja C. Montagner, prosessiosoite Luxemburgissa, kantajina asiassa T-242/00, Portabagagli del porto di Venezia Soc. coop. rl, kotipaikka Venetsia, edustajinaan asianajajat A. Bortoluzzi ja C. Montagner, prosessiosoite Luxemburgissa, kantajana asiassa T-243/00, Abibes SpA, kotipaikka Venetsia, edustajinaan asianajajat G. Orsoni, G. Simeone ja A. Schmitt, prosessiosoite Luxemburgissa, kantajana asiassa T-245/00, Fluvio Padana Srl, kotipaikka Venetsia, edustajinaan asianajajat G. Orsoni, G. Simeone ja A. Schmitt, prosessiosoite Luxemburgissa, kantajana asiassa T-246/00, Serenissima motoscafi Srl, kotipaikka Venetsia, edustajinaan asianajajat G. Orsoni, A. Pavanini ja A. Schmitt, prosessiosoite Luxemburgissa, kantajana asiassa T-247/00, Integrated Shipping Co. SpA (ISCO), kotipaikka Venetsia, edustajinaan asianajajat G. Orsoni, G. Simeone ja A. Schmitt, prosessiosoite Luxemburgissa, kantajana asiassa T-248/00, Società cooperativa veneziana motoscafi, Soc. coop. rl, Cooperativa ”San Marco” motoscafi in servizio pubblico Soc. coop. rl ja Cooperativa serenissima taxi Soc. coop. rl, kotipaikka Venetsia, edustajinaan asianajajat G. Orsoni, A. Pavanini ja A. Schmitt, prosessiosoite Luxemburgissa, kantajina asiassa T-250/00, Cooperativa ducale fra gondolieri di Venezia, Soc. coop. rl ja Gondolieri Bauer Soc. coop. rl, kotipaikka Venetsia, edustajanaan asianajaja M. Giantin, prosessiosoite Luxemburgissa, kantajina asiassa T-252/00, Sacra Srl, kotipaikka Venetsia, edustajinaan asianajajat M. Marinoni, G.M. Roberti ja F. Sciaudone, prosessiosoite Luxemburgissa, kantajana asiassa T-256/00, Fondamente nuove servizio taxi e noleggio, Soc. coop. rl ja Bucintoro motoscafi servizio taxi e noleggio Soc. coop. rl, kotipaikka Venetsia, edustajinaan asianajajat R. Vianello, A. Bortoluzzi ja C. Montagner, prosessiosoite Luxemburgissa, kantajina asiassa T-257/00, Multiservice Srl, kotipaikka Venetsia, edustajinaan asianajajat A. Bortoluzzi ja C. Montagner, prosessiosoite Luxemburgissa, kantajana asiassa T-258/00, Veneziana di navigazione SpA, kotipaikka Venetsia, edustajinaan asianajajat A. Bortoluzzi et C. Montagner, prosessiosoite Luxemburgissa, kantajana asiassa T-259/00, Cooperativa traghetto S. Lucia Soc. coop. rl, kotipaikka Venetsia, edustajinaan asianajajat A. Bortoluzzi, C. Montagner ja F. Stivanello Gussoni, prosessiosoite Luxemburgissa, kantajana asiassa T-265/00, Comitato ”Venezia vuole vivere”, kotipaikka Venetsia, kantajana asioissa T-265/00 ja T-267/00, edustajinaan asianajajat A. Bortoluzzi, C. Montagner, F. Stivanello Gussoni ja asioissa T-274/00–T-276/00, T-281/00, T-287/00 ja T-296/00 asianajaja A. Bianchini, prosessiosoite Luxemburgissa, kantajana asioissa T-265/00, T-267/00, T-274/00–T-276/00, T-281/00, T-287/00 ja T-296/00, Cooperativa Daniele Manin fra gondolieri di Venezia Soc. coop. rl, kotipaikka Venetsia, edustajinaan asianajajat A. Bortoluzzi, C. Montagner ja F. Stivanello Gussoni, prosessiosoite Luxemburgissa, kantajana asiassa T-267/00, Conepo servizi Soc. coop. rl, kotipaikka Venetsia, edustajinaan asianajajat A. Biagini, S. Scarpa ja P. Pettinelli, prosessiosoite Luxemburgissa, kantajana asiassa T-268/00, Ligabue Catering SpA, kotipaikka Venetsia, edustajinaan asianajajat A. Vianello, M. Merola ja A. Sodano, prosessiosoite Luxemburgissa, kantajana asiassa T-271/00, Verde sport SpA, kotipaikka Venetsia, edustajinaan asianajaja A. Bianchini, prosessiosoite Luxemburgissa, kantajana asiassa T-274/00, Cooperativa carico scarico e trasporti scalo fluviale Soc. coop. rl, kotipaikka Venetsia, edustajanaan asianajaja A. Bianchini, prosessiosoite Luxemburgissa, kantajana asiassa T-275/00, Cipriani SpA, kotipaikka Venetsia, edustajanaan asianajaja A. Bianchini, prosessiosoite Luxemburgissa, kantajana asiassa T-276/00, Cooperativa trasbagagli Soc. coop. rl, kotipaikka Venetsia, edustajanaan asianajaja A. Bianchini, prosessiosoite Luxemburgissa, kantajana asiassa T-281/00, Cooperativa fra portabagagli della stazione di Venezia Srl, kotipaikka Venetsia, edustajanaan asianajaja A. Bianchini, prosessiosoite Luxemburgissa, kantajana asiassa T-287/00, Cooperativa braccianti mercato ittico ”Tronchetto” Soc. coop. rl, kotipaikka Venetsia, edustajanaan asianajaja A. Bianchini, prosessiosoite Luxemburgissa, kantajana asiassa T-296/00, joita tukee asioissa T-228/00, T-229/00, T-242/00, T-243/00, T-247/00, T-250/00, T-252/00, T-256/00–T-259/00, T-265/00, T-267/00, T-268/00 ja T-271/00 Italian tasavalta, asiamiehenään U. Leanza, prosessiosoite Luxemburgissa, väliintulijana, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenä: V. Di Bucci, jota avustaa asianajaja A. Dal Ferro, prosessiosoite Luxemburgissa), jossa on kyse sosiaaliturvamaksujen alentamista koskevien lakien nro 30/1997 ja nro 206/1995 mukaisista Venetsian ja Chioggian alueella sijaitseviin yrityksiin kohdistuvista tukitoimenpiteistä 25 päivänä marraskuuta 1999 tehdyn komission päätöksen 2000/395/EY (EYVL 2000, L 150, s. 50) kumoamisesta, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Pirrung sekä tuomarit A.W.H. Meij, N.J. Forwood, I. Pelikánová ja S. Papasavvas, kirjaaja: H. Jung, on 10.3.2005 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Asiat T-228/00, T-229/00, T-242/00, T-243/00, T-245/00–T-248/00, T-250/00, T-252/00, T-256/00–T-259/00, T-265/00, T-267/00, T-268/00, T-271/00, T-274/00–T-276/00, T-281/00, T-287/00 ja T-296/00 yhdistetään asian käsittelyn jatkoa varten.

               2)

               Asioita T-228/00, T-229/00, T-242/00, T-243/00, T-245/00–T-248/00, T-250/00, T-252/00, T-256/00–T-259/00, T-267/00, T-268/00, T-271/00, T-275/00, T-276/00, T-281/00, T-287/00 ja T-296/00 koskevat kanteet jätetään tutkimatta.

               3)

               Asioita T-265/00 ja T-274/00 koskevat kanteet jätetään tutkimatta siltä osin kuin ne on nostettu Cooperativa traghetto S. Lucia Soc. coop. rl (asia T-265/00) ja Verde sport SpA (asia T-274/00) toimesta.

               4)

               Asioissa T-228/00, T-229/00, T-242/00, T-243/00, T-245/00–T 248/00, T-250/00, T-252/00, T-256/00–T-259/00, T-268/00 ja T-271/00 yhtäältä kantajat ja toisaalta komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               5)

               Asioissa T-267/00, T-275/00, T-276/00, T-281/00, T 287/00 ja T 296/00, Cooperativa Daniele Manin fra gondolieri di Venezia Soc. coop. rl, Cooperativa carico scarico e trasporti scalo fluviale Soc. coop. rl, Cipriani SpA, Cooperativa trasbagagli Soc. coop. rl, Cooperativa fra portabagagli della stazione di Venezia Srl ja Cooperativa braccianti mercato ittico ”Tronchetto” Soc. coop. rl vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan. Näissä asioissa komissio vastaa näiden yhtiöiden nostamista kanteista sille aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista. Comitato ”Venezia vuole vivere” vastaa omien oikeudenkäyntikulujensa lisäksi komissiolle asioita T-267/00, T-275/00, T-276/00, T-281/00, T-287/00 ja T-296/00 koskeviin kanteisiin liittyvistä, tähän asti aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista siltä osin kuin nämä kanteet on nostanut Comitato ”Venezia vuole vivere”.

               6)

               Kantajina asiassa T-265/00 oleva Cooperativa traghetto S. Lucia ja asiassa T-274/00 oleva Verde sport vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan. Näissä kahdessa asiassa komissio vastaa näiden kahden yhtiön nostamiin kanteisiin liittyvistä, sille tähän asti aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

               7)

               Italian tasavalta vastaa asioissa T-228/00, T-229/00, T-242/00, T-243/00, T-247/00, T 250/00, T-252/00, T-256/00–T-259/00, T-267/00, T-268/00 ja T-271/00 omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä niistä omista oikeudenkäyntikuluistaan, jotka sille aiheutui asiassa T-265/00 ja jotka liittyivät Cooperativa traghetto S. Lucian nostamaan kanteeseen.

               8)

               Asioissa T-265/00 ja T-274/00 aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista päätetään muilta osin myöhemmin.

      (1)  EYVL C 302, 21.10.2000.


title: Asia T-235/14: Kanne 17.4.2014 – ArcelorMittal Hamburg ym. v. komissio

text:
               14.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/14

         Kanne 17.4.2014 – ArcelorMittal Hamburg ym. v. komissio
   (Asia T-235/14)
   2014/C 223/19
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantajat: ArcelorMittal Hamburg GmbH (Hampuri, Saksa), Bregal Bremer Galvanisierungs GmbH (Bremen, Saksa), ArcelorMittal Hochfeld GmbH (Duisburg, Saksa) ja ArcelorMittal Ruhrort GmbH (Duisburg) (edustajat: asianajajat H. Janssen ja G. Engel)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 18.12.2013 annetun Euroopan komission päätöksen asiassa valtiontuki SA.33995 (2013/C) – Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tukeminen ja uusiutuvan energian käyttöä tukevan lisämaksun alentaminen paljon energiaa käyttävien yritysten osalta

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kolmeen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste: SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen

                           —

                           Kantajat väittävät, että riidanalainen päätös rikkoo SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, koska uusiutuvan energian ensisijaisuudesta annetussa laissa (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, jäljempänä EEG) säädetty EEG-lisämaksu ja erityinen tasausjärjestely eivät olleet jäsenvaltion myöntämiä taikka valtion varoista myönnettyjä tukia. Kaikki näiden toimenpiteiden luokittelun kannalta merkitykselliset tosiseikat selvitettiin komission ja Saksan liittotasavallan välisessä oikeudenkäyntiä edeltävässä menettelyssä. Kantajien mukaan tämän menettelyn jälkeen ei ollut enää jäljellä sellaisia epäilyjä, joita komission olisi pitänyt selvittää SEUT 108 artiklan 2 kohdan ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1) 4 artiklan 4 kohdan mukaisessa menettelyssä.

               2.

               Toinen kanneperuste: SEUT 108 artiklan 1 kohdan rikkominen ja oikeusvarmuuden periaatteen loukkaaminen

                           —

                           Tässä kohtaa kantajat väittävät, että soveltamalla asetuksen N:o 659/1999 4 artiklan 4 kohdassa säädettyä uusille tuille tarkoitettua menettelyä asetuksen N:o 659/1999 17–19 artiklassa säädetyn voimassa oleville tuille tarkoitetun menettelyn sijasta tarkistaakseen alustavan arvionsa, jonka mukaan EEG:ssä säädetään tuesta, komissio ei ole noudattanut SEUT 108 artiklan 1 kohtaa eikä oikeusvarmuuden periaatetta. Tältä osin kantajat esittävät erityisesti, että 22.5.2002 annetulla päätöksellä komissio ei luokitellut vuoden 2000 EEG:tä SEUT 107 artiklan 1 kohdan tarkoittamaksi tueksi, koska siinä ei säädetty valtion varojen siirrosta. Verrattuna 22.5.2002 annettuun komission päätökseen muutokset vuoden 2000 EEG:n ja vuoden 2012 EEG:n välillä eivät olleet olennaisia. Komissio olisi näin ollen voinut vedota komission muuttuneeseen oikeudelliseen tulkintaan SEUT 108 artiklan 1 kohdan mukaisessa menettelyssä aiheuttamatta kantajille kustannuksia.

               3.

               Kolmas kanneperuste: perusoikeuskirjan 41 artiklan rikkominen ja loukkaus, joka kohdistuu oikeuteen tulla kuulluksi

                           —

                           Lisäksi kantajat väittävät, että vastaaja on antanut riidanalaisen päätöksen antamatta kantajille ensin mahdollisuutta ottaa siihen kantaa.

      (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1).


title: Asia C-408/10: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 1.3.2011 — Euroopan komissio v. Viron tasavalta

text:
               25.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 186/17

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 1.3.2011 — Euroopan komissio v. Viron tasavalta
   (Asia C-408/10) (1)

   2011/C 186/29
   Oikeudenkäyntikieli: viro
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 274, 9.10.2010.


title: Asia C-355/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Milano (Italia) on esittänyt 26.7.2012 — Nintendo Co., Ltd ym. v. PC Box Srl ja 9Net Srl

text:
               29.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 295/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Milano (Italia) on esittänyt 26.7.2012 — Nintendo Co., Ltd ym. v. PC Box Srl ja 9Net Srl
   (Asia C-355/12)
   2012/C 295/41
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Milano

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Nintendo Co., Ltd, Nintendo of America Inc. ja Nintendo of Europe GmbH

      Vastaajat: PC Box Srl ja 9Net Srl

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 2001/29/EY (1) 6 artiklaa, kun huomioon otetaan myös kyseisen direktiivin johdanto-osan 48 perustelukappale, tulkittava niin, että tekijänoikeudella suojattujen teosten tai aineiston teknisten suojatoimenpiteiden suoja voidaan ulottaa myös saman yrityksen valmistamaan ja markkinoimaan järjestelmään, jossa laitteistoon asennetaan laite, joka tunnistaa suojatun teoksen (saman yrityksen ja kolmansien osapuolten, jotka ovat suojattujen teosten oikeudenhaltijoita, valmistama videopeli) sisältävästä alustasta tunnistekoodin, jonka puuttuessa teosta ei voida katsella eikä käyttää kyseisessä järjestelmässä, jolloin kyseinen laitteisto sisältää järjestelmän, joka ei ole yhteentoimiva sellaisten täydentävien laitteiden ja tuotteiden kanssa, jotka ovat peräisin muualta kuin kyseisen järjestelmän valmistaneesta yrityksestä?

               2)

               Voidaanko direktiivin 2001/29/EY 6 artiklaa, kun huomioon otetaan myös kyseisen direktiivin johdanto-osan 48 perustelukappale, siinä tapauksessa, että joudutaan arvioimaan, onko teknisen suojatoimenpiteen kiertämiseen tarkoitetun tuotteen tai osan käyttö ensisijaista verrattuna muihin kaupallisesti merkityksellisiin tarkoituksiin tai käyttöihin, tulkita niin, että kansallisen tuomioistuimen on käytettävä arviointiperusteita, joissa keskitytään siihen nimenomaiseen tarkoitukseen, jonka oikeuksienhaltija on määrittänyt tuotteelle, jossa suojattu sisältö on, vai onko sen käytettävä joko vaihtoehtoisesti tai samanaikaisesti myös keskenään verrattavien käyttöjen määriä koskevia määrällisiä perusteita tai käyttöjen luonnetta ja merkitystä koskevia laadullisia perusteita?

      (1)  EYVL L 167, s. 10.


title: Asia T-263/07: Kanne 17.7.2007 — Viro v. komissio

text:
               22.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/12

         Kanne 17.7.2007 — Viro v. komissio
   (Asia T-263/07)
   (2007/C 223/17)
   Oikeudenkäyntikieli: viro
   Asianosaiset

      Kantaja: Viron tasavalta (asiamies: Lembit Uibo)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset
   Euroopan yhteisöjen komission 4.5.2007 tekemä päätös, joka koskee kasvihuonekaasujen kansallista jakosuunnitelmaa, jonka Viro on esittänyt Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (1) mukaisesti, on kumottava.
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Euroopan yhteisöjen komission 4.5.2007 tekemä päätös, joka koskee kasvihuonekaasujen kansallista jakosuunnitelmaa, jonka Viro on esittänyt Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY mukaisesti, on kumottava seuraavin perustein:

               —

               direktiivin 2003/87/EY 9 artiklan 1 ja 3 kohdan rikkominen ja siihen perustuva toimivallan ylittäminen

               —

               ilmeinen arviointivirhe, joka perustuu siihen, että koska komissio ei ottanut huomioon hallussaan olevaa asianmukaista tietoa vaan tukeutui virheellisiin olettamuksiin, mikä suoraan ja olennaisesti vaikutti riidanalaisen päätöksen sisältöön ja päästökiintiöiden kokonaismäärien määrittämiseen

               —

               EY 175 artiklan 2 kohdan c alakohdan rikkominen, koska komissiolla ei EY:n perustamissopimuksen mukaan ole toimivaltaa toteuttaa toimenpiteitä, joilla olennaisesti vaikutetaan siihen valintaan, jonka jäsenvaltiot tekevät eri energiamuotojen välillä, ja niiden energiahuoltoon liittyviin yleisiin rakenteisiin

               —

               hyvän hallinnon periaatteen loukkaaminen, koska komissio ei päätöstä tehdessään ottanut huomioon kaikkia yksittäiseen tilanteeseen liittyviä olosuhteita eikä tarkistanut, pitivätkö kaikki päätöksen perusteena olleet olettamukset paikkaansa

               —

               perusteluvelvollisuuden laiminlyönti.

      (1)  Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY (EUVL L 275, 25.10.2003, s. 32).


title: Asia T-760/15: Kanne 23.12.2015 – Alankomaat v. komissio

text:
               15.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 59/50

         Kanne 23.12.2015 – Alankomaat v. komissio
   (Asia T-760/15)
   (2016/C 059/58)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: M. Bulterman, B. Koopman ja M. de Ree)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 21.10.2015 tehdyn komission päätöksen C(2015) 7143, joka koskee valtiontukea SA.38374 (2014/C ex 2014/NN), jonka Alankomaat on toteuttanut Starbucksin hyväksi

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 107 artiklan 1 kohdan virheelliseen soveltamiseen, koska komissio on katsonut, että siirtohinnoittelua koskeva ennakkosopimus (”Advanced Pricing Agreement”; APA) on luonteeltaan valikoiva.

                           —

                           Ensinnäkin komissio ei ole näyttänyt riittävästi eikä selvästi toteen, että valikoivuutta koskeva peruste täyttyi.

                           —

                           Toiseksi komissio on käyttänyt perusteettomasti viitekehyksenä Alankomaiden yhtiöverotusta koskevaa yleistä järjestelmää. Asianmukainen viitekehys APA:lle on yhtiöverolain (Wet op de Vennootschapsbelasting) 8b §:n 1 momentti ja siirtohinnasta tehty päätös (Verrekenprijsbesluit). APA:ssa on ainoastaan sovellettu tätä viitekehystä.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 107 artiklan 1 kohdan virheelliseen soveltamiseen, koska komissio on arvioinut etuuden olemassaoloa unionin oikeuden markkinaehtoisuuden periaatteen avulla. Kantaja väittää, ettei ole olemassa mitään unionin oikeuden markkinaehtoisuuden periaatetta ja että tämä periaate ei ole osa valtiontukea koskevaa arviointia.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu SEUT 107 artiklan 1 kohdan virheelliseen soveltamiseen, koska komissio on katsonut, että Starbucks Manufacturing EMEA BV on saanut APA:sta etua, koska siirtohinnoittelussa on valittu liiketoiminettomarginaalimenetelmä (”Transactional Net Margin Method”).
               Komissio väittää kantajan mukaan virheellisesti, että APA:ssa sovittu menetelmä ei ole luotettava tapa arvioida markkinatodellisuutta. Komissio ei myöskään näytä toteen, että Alki:lle maksetulla korvauksella ja vihreiden papujen omakustannushinnan korotuksella ei ole mitään todellista arvoa.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu SEUT 107 artiklan 1 kohdan virheelliseen soveltamiseen, koska komissio on katsonut, että Starbucks Manufacturing EMEA BV saa APA:sta etua, joka johtuu tavasta, jolla liiketoiminettomarginaalimenetelmää on sovellettu.
               Komissio lähtee virheellisesti siitä, että APA:ssa sovittua liiketoiminettomarginaalimenetelmää on sovellettu virheellisesti ja että tämä johtaa siihen, että Starbucks Manufacturing EMEA BV saa APA:sta etua. Komissio ei ole millään tavalla näyttänyt toteen, että sen esittämä tapa soveltaa liiketoiminettomarginaalimenetelmää johtaisi korkeampaan verotettavaan voittoon ja siihen, ettei etua syntyisi.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu huolenpitovelvoitteen rikkomiseen, koska komissio ei ole arvioinut eikä ottanut huomioon päätöksessä kaikkia merkityksellisiä seikkoja ja on jopa ottanut huomioon nimettömiä tietoja tai ainakin tietoja, joita ei ole milloinkaan annettu Alankomaiden hallitukselle tiedoksi.


title: Asia T-30/10 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 12.5.2010 — Reagens v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Kilpailu — Komission päätös, jolla määrätään sakko — Pankkitakaus — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Taloudellinen vahinko — Poikkeuksellisten olosuhteiden puuttuminen — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               3.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/39

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 12.5.2010 — Reagens v. komissio
   (Asia T-30/10 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Kilpailu - Komission päätös, jolla määrätään sakko - Pankkitakaus - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Taloudellinen vahinko - Poikkeuksellisten olosuhteiden puuttuminen - Kiireellisyysedellytys ei täyty)
   2010/C 179/69
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Reagens SpA (San Giorgio di Piano, Italia) (edustajat: solicitor B. O’Connor sekä asianajajat L. Toffoletti, D. Gullo ja E. De Giorgi)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Bourke ja F. Ronkes Agerbeek)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Komission 11.11.2009 tekemän päätöksen, joka liittyy EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaiseen menettelyyn (asia COMP/38.589 — lämpöstabilisaattorit), täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-363/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.9.2016 – Secolux v. komissio (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Julkista palveluhankintaa koskevaan sopimuksentekomenettelyyn liittyvät asiakirjat — Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen — Yksityiselämän ja yksilön koskemattomuuden suojaa koskeva poikkeus — Taloudellisten etujen suojaa koskeva poikkeus — Päätöksentekomenettelyn suojaa koskeva poikkeus — Oikeus tutustua asiakirjojen osiin — Ylivoimainen yleinen etu — Perusteluvelvollisuus)

text:
               7.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 410/10

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.9.2016 – Secolux v. komissio
   (Asia T-363/14) (1)

   ((Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Julkista palveluhankintaa koskevaan sopimuksentekomenettelyyn liittyvät asiakirjat - Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen - Yksityiselämän ja yksilön koskemattomuuden suojaa koskeva poikkeus - Taloudellisten etujen suojaa koskeva poikkeus - Päätöksentekomenettelyn suojaa koskeva poikkeus - Oikeus tutustua asiakirjojen osiin - Ylivoimainen yleinen etu - Perusteluvelvollisuus))
   (2016/C 410/12)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Secolux, Association pour le contrôle de la sécurité de la construction (Capellen, Luxemburg) (edustajat: asianajajat N. Prüm-Carré ja E. Billot)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Buchet ja M. Konstantinidis)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan kumoamaan 1.4. ja 14.4.2014 tehdyt komission päätökset, joilla evättiin kantajalta oikeus tutustua kokonaisuudessaan eräisiin asiakirjoihin, jotka liittyvät tarjouspyyntömenettelyyn, jonka viitenumero on 02/2013/OIL ja joka koskee Luxemburgissa sijaitsevissa kiinteistöissä tehtäviä turvatarkastuksia (EUVL 2013/S 156-271471)

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Secolux, Association pour le contrôle de la sécurité de la construction, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 253, 4.8.2014.


title: Asia T-60/09: Kanne 16.2.2009 – Herhof/HABM – Stabilator (stabilator) v. SMHV

text:
               1.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 102/20

         Kanne 16.2.2009 – Herhof/HABM – Stabilator (stabilator) v. SMHV
   (Asia T-60/09)
   2009/C 102/32
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Herhof/HABM – Stabilator (stabilator) (Solms, Saksa) (edustajat: Rechtsanwalt A. Zinnecker ja Rechtsanwalt T. Bösling)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Stabilator sp. z o.o. (Gdynia, Puola)

      Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 16.12.2008 asioissa R 483/2008-4 ja R 705/2008-4 tekemä päätös on kumottava

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Stabilator sp. z o.o.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuvamerkki ”stabilator” luokkiin 19, 37 ja 42 kuuluville tavaroille ja palveluille (hakemus nro 4 068 961)

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: sanamerkki ”STABILAT” luokkiin 1, 7, 11, 20, 37, 40 ja 42 kuuluville tavaroille

      Väiteosaston ratkaisu: Väite on osittain hyväksytty ja hakemus on osittain hylätty

      Valituslautakunnan ratkaisu: Riitautettu päätös on osittain kumottu ja väite on hylätty

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 8 artiklan 1 kohtaa on rikottu, sillä kyseisten tavaramerkkien välillä on sekaantumisvaara tai ainakin assosiointivaara.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Asia T-224/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 13.11.2008 — Italia v. komissio (EMOTR — Tukiosasto — Yhteisörahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Tomaattien jalostukselle ja oliiviöljyn tuotannolle myönnetyt tuet)

text:
               10.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/19

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 13.11.2008 — Italia v. komissio
   (Asia T-224/04) (1)

   (EMOTR - Tukiosasto - Yhteisörahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Tomaattien jalostukselle ja oliiviöljyn tuotannolle myönnetyt tuet)
   (2009/C 6/38)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamies: avvocato dello Stato M. Fiorilli)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: L.Visaggio ja C. Cattabriga)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 22.7.2003 tehdyn komission päätöksen 2003/536/EY (EUVL L 184, s. 42) kumoaminen siltä osin kuin siinä on jätetty yhteisörahoituksen ulkopuolelle tietyt Italian tasavallan varainhoitovuosien 1999–2002 osalta suorittamat menot, jotka kohdistuvat tomaattien jalostukselle ja oliiviöljyn tuotannolle myönnettyihin tukiin
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 304, 13.12.2003 (aikaisemmin asia C-460/03).


title: Asia C-232/15 P: Valitus, jonka ultra air GmbH on tehnyt 20.5.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-377/13, ultra air GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 9.3.2015 antamasta tuomiosta

text:
               10.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/6

         Valitus, jonka ultra air GmbH on tehnyt 20.5.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-377/13, ultra air GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 9.3.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-232/15 P)
   (2015/C 262/09)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: ultra air GmbH (edustaja: Rechtsanwalt C. König)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Donaldson Filtration Deutschland GmbH

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-377/13 9.3.2015 antaman tuomion siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin ei ole kumonnut sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 6.5.2013 tekemää päätöstä (asia R 1100/2011-4)

               —

               velvoittaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja esittää valituksensa tueksi kaksi perustetta.
   Ensimmäinen valitusperuste: asetuksen N:o 207/2009 (1) 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen

               a)

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on rikottu ensinnäkin siltä osin kuin tavaramerkin ”ultra.air ultrafilter” väitetty kuvaileva merkitys valituksenalaisen tuomion 18 ja 19 kohdassa tarkoitettuna ”erittäin korkealaatuisena ilmana, jota saadaan ultrasuodattimen avulla” ei ilmene tavaramerkistä heti ja ilman lisäpohdintoja. Unionin yleinen tuomioistuin on todennut 19 kohdassa, että ”ultra.airilla” ei ole sellaisenaan mitään konkreettista merkitystä eikä se myöskään kuvaile laatua eikä ominaisuutta. Unionin yleinen tuomioistuin on päätynyt tavaramerkin väitettyyn kuvailevaan merkitykseen ainoastaan olettamalla, että kohdeyleisö ei arvioi nimitystä ”ultra.air” sellaisena kuin se ilmenee kohdeyleisölle vaan täydentää sitä laatua kuvailevilla sanoilla kuten ”puhtaalla” tai ”hienolla”.

               b)

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on rikottu toiseksi tavaroiden ”välineet ja laitteet nesteiden suodatukseen” osalta siltä osin kuin unionin yleisen tuomioistuimen olettama ”ultra.air ultrafilterin” poikkeava kuvaileva merkitys ”erittäin korkealaatuisena suodattamisen tuloksena, joka saadaan ultrasuodattimen avulla” ei varsinkaan ilmene tavaramerkistä heti ja ilman lisäpohdintoja. Unionin yleinen tuomioistuin on itse päätynyt tähän poikkeavaan merkitykseen vasta lukuisten pohdintojen jälkeen: Ensinnäkin kohdeyleisön olisi tulkittava ”ultra.air ultrafilteriä” siten, että sillä tarkoitetaan ”erittäin korkealaatuista ilmaa, jota saadaan ultrasuodattimen avulla”. Toiseksi kohdeyleisön olisi päädyttävä siihen, että tämä väitetty merkitys ei ole kuvaileva tosiasiallisesti arvioitavina olevien nesteiden suodatukseen tarkoitettujen välineiden ja laitteiden osalta vaan se on kuvaileva ilman suodatukseen tarkoitettujen välineiden ja laitteiden osalta. Kolmanneksi kohdeyleisön olisi tämän jälkeen yleistettävä ”ultra.air ultrafilterin” konkreettisesti todetusta merkityksestä merkitys ”erittäin korkealaatuisena suodattamisen tuloksena, joka saadaan ultrasuodattimen avulla”. Näiden pohdintojen kautta saatuun väitettyyn merkitykseen sisältyy lukuisia sanoja, joita ei ole tavaramerkissä (”suodattamisen tulos”, ”korkea laatu”), ja siinä jätetään yksinkertaisesti pois tavaramerkissä olevia sanoja (”air”).

         Toinen valitusperuste: asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen
   Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu samoilla perusteilla kuin asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).


title: Atlanta AG:n 10.3.1997 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston 11.12.1996 antamasta tuomiosta asiassa T-521/93, Atlanta AG ym. vastaan neuvosto ja komissio, väliintulijoina Ranska ja Iso-Britannia (Asia C-104/97 P)

text:
10.5.97              I FI "                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 142/ 11
a ) Onko 21.12.1989 annetun neuvoston direktiivin 89/                   kava vahinko ( Sonderopfer). Missään tapauksessa vas
    665/ETY ( ! ) 2 artiklaa tulkittava siten, että hankinto           tauskirjelmässä esitetyt päätelmät eivät kuitenkaan ole
    jen tekemisestä 6.6.1994 annetulla (Tirolin ) osavaltio            uusi kanneperuste, vaan korkeintaan uusi väite . Lailli
    lailla ( Tiroler Vergabegesetz, LGBl. nro 87/1994 ) pe             seen lainsäädäntötoimeen perustuva vastuu pohjautuu
    rustettu (Tiroler) Landesvergabeamt on direktiivin 2                samaan perustaan kuin lainvastaiseen lainsäädäntötoi
    artiklan 8 kohdassa tarkoitettu muutoksenhakuelin ?                 meen perustuva vastuu eli perustamissopimuksen 215
                                                                        artiklan toiseen kohtaan . Kantajan kanteen tarkoitus
                                                                        eli vahingonkorvauksen saaminen yhteisön lainsäädän
                                                                        tötoimen takia pysyy ennallaan. Loppujen lopuksi tuo
b ) Onko hankintojen tekemisestä 6.7.1994 annetulla lail
                                                                        mioistuimen tehtävä pysyy ennallaan . Lailliseen lain
    la (Tiroler Vergabegesetz, Landesgesetzblatt für Tirol
                                                                        säädäntötoimeen perustuvan vastuun tarkoitus on
    nro 87/1994 ) huolehdittu siitä, että julkisia tavaran             olennaisilta osin sama kuin lainvastaiseen lainsäädän
    hankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin
                                                                        tötoimeen perustuvan vastuun osalta ( Sonderopfer, yh
    liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista                   denvertaisuus julkisten maksujen osalta ).
    koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräys
    ten yhteensovittamisesta 21 päivänä joulukuuta 1989
    annetun neuvoston direktiivin 89/665/ETY 1 artiklassa
    mainitut muutoksenhakumenettelyt on saatettu osaksi
    kansallista oikeutta ?                                         — Yhteisön oikeutta on rikottu, koska puolustautumisoi
                                                                        keuksia, syrjintäkiellon periaatetta, luottamuksensuo
                                                                        jan periaatetta, elinkeinovapautta ja lainsäädäntöval
(M EYVL N:o L 395 , 30.12.1989, s . 33 .                                lan delegoinnin kiellon periaatetta on loukattu .
                                                                        Erityisesti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on
                                                                        kieltäytynyt ottamasta huomioon sille esitettyjä tosi
                                                                        seikkoja syrjintäkiellon sekä elinkeinovapauden osalta
                                                                        eli astuksen konkreettisia ja tapauskohtaisia vaikutuk
                                                                        sia kantajan konkreettiseen tilanteeseen . Jos tämä me
                                                                        nettely on oikein, perusoikeuksia ( mukaan lukien syr
                                                                        jintäkiellon periaate ) ei voida koskaan arvioida
Atlanta AG:n 10.3.1997 tekemä valitus Euroopan                          tapauskohtaisesti ja konkreettisesti sillä tavalla kuin
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen nel                 kantaja on sitä koko ajan vaatinut, minkä takia ei kos
jännen jaoston 11.12.1996 antamasta tuomiosta asiassa                   kaan ole mahdollista arvioida, loukataanko riidana
T-521/93 , Atlanta AG ym. vastaan neuvosto ja komissio,                 laisten säännösten ( tässä asiassa asetuksen IV osasto )
            väliintulijoina Ranska ia Iso-Britannia                     soveltamisella jonkun henkilön yksittäiseen konkreetti
                       ( Asia C-104/97 P )                              seen tilanteeseen perusoikeuksia . Tällöin on mahdollis
                                                                        ta, että siitä huolimatta, että yhteisön toimella vaikute
                          ( 97/C 142/23 )                               taan konkreettisesti ja tapauskohtaisesti tietyn
                                                                        henkilön perusoikeuksiin, hänellä ei ole mitään menet
                                                                        telyllistä keinoa saada tätä todetuksi .
Atlanta AG on valittanut 10.3.1997 Euroopan yhteisöjen
tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus            (') EYVL N:o C 40, 8.2.1997, s . 15 .
asteen tuomioistuimen neljännen jaoston 11.12.1 996 anta
masta tuomiosta asiassa T-521 /93 , Atlanta AG ym . vas
taan neuvosto ja komissio, väliintulijoina Ranska ja Iso
Britannia . Valittajan edustajat ovat asianajajat Erik A.
Undritz ja Gerrit Schohe, asianajotoimisto Feddersen Laule
Scherzberg & Ohle Hansen Ewerwahn, Hampuri, ja pro
sessiosoite Luxemburgissa c/o asianajaja Marc Baden, 34
B Rue Philippe .
                                                                   Pretura di Trenton ( Sezione per le controversie di lavoro )
                                                                   7.3.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkai
                                                                   supyyntö asiassa Leonardo Gulli vastaan Ente Poste
Valittaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin kumoaa en                                      Italiane
simmäisen      oikeusasteen    tuomioistuimen  antaman   tuo
mion ( M.                                                                                (Asia C-105/97)
                                                                                97/C 142/24 )
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                   Pretura di Trento ( Sezione per le controversie di lavoro )
— Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut                on pyytänyt 7.3.1997 tekemällään päätöksellä, joka on
    menettelysääntöjä ( työjärjestyksen 42 artiklan 2 kohta        saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
    ja 48 artiklan 2 kohta ) hylätessään lailliseen lainsää       13.3.1997, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa
    däntötoimeen perustuvan vastuun: Tämä seikka oli esi          Leonardo Gulli vastaan Ente Poste Italiane ennakkoratkai
    tetty jo kannekirjelmässä määritelmällä erityinen ja va       sua seuraaviin kysymyksiin:


title: Asia T-203/10 RENV: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.5.2015 – Stichting Woonpunt ym. v. komissio (Valtiontuet — Sosiaalinen asuntotuotanto — Sosiaalisen asuntotuotantoalan yhtiöille myönnettäviä tukia koskeva järjestelmä — Voimassa olevat tuet — Jäsenvaltion antamat sitoumukset hyväksyvä päätös — Selvästi täysin perusteeton kanne)

text:
               6.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/16

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 12.5.2015 – Stichting Woonpunt ym. v. komissio
   (Asia T-203/10 RENV) (1)

   ((Valtiontuet - Sosiaalinen asuntotuotanto - Sosiaalisen asuntotuotantoalan yhtiöille myönnettäviä tukia koskeva järjestelmä - Voimassa olevat tuet - Jäsenvaltion antamat sitoumukset hyväksyvä päätös - Selvästi täysin perusteeton kanne))
   (2015/C 221/22)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Stichting Woonpunt (Maastricht, Alankomaat), Stichting Havensteder, aiemmin Stichting Com.wonen (Rotterdam, Alankomaat), Woningstichting Haag Wonen (Haag, Alankomaat) ja Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl (Eindhoven, Alankomaat) (edustajat: aluksi asianajajat P. Glazener ja E. Henny, sitten P. Glazener)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P.-J. Loewenthal ja S. Noë)

      Väliintulija, joka tukee kantajien vaatimuksia: Belgian kuningaskunta (asiamiehet: aluksi T. Materne ja J.-C. Halleux, sitten J.-C. Halleux)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) (Voorburg, Alankomaat) (edustaja: asianajaja M. Meulenbelt)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus valtiontuista E 2/2005 ja N 642/2009 – Alankomaat – voimassa oleva tuki ja erityinen hanketuki sosiaalisen asuntotuotantoalan yhtiöille – 15.12.2009 tehdyn komission päätöksen K(2009) 9963 lopullinen kumoamisesta.

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Stichting Woonpunt, Stichting Havensteder, Woningstichting Haag Wonen ja Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Belgian kuningaskunta ja Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 179, 3.7.2010.


title: Asia F-81/08: Kanne 13.10.2008 — Ketselidou v. komissio

text:
               6.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 313/59

         Kanne 13.10.2008 — Ketselidou v. komissio
   (Asia F-81/08)
   (2008/C 313/108)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Zoe Ketselidou (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja S. Pappas)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Oikeusriidan kohde ja kuvaus
   Sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla on hylätty kantajan vaatimus, joka koskee huomioon otettavien palveluvuosien laskemisen tarkistamista siirrettäessä kantajan Kreikassa hankkimat eläkeoikeudet yhteisön järjestelmään
   Vaatimukset

               —

               nimittävän viranomaisen 10.1.2008 tekemä päätös, jolla on hylätty kantajan esittämä vaatimus niiden palveluvuosien laskemisen tarkistamisesta, jotka ovat kertyneet Euroopan yhteisöjen eläkejärjestelmän piirissä sen jälkeen kun hänen Kreikassa hankkimansa eläkeoikeudet on siirretty, on kumottava

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-394/06: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.9.2012 — Italia v. komissio (EMOTR — Tukiosasto — Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen — Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Jäsenvaltioiden hallintoelinten tai toimielinten aiheuttamat sääntöjenvastaisuudet tai laiminlyönnit — Asetuksen (ETY) N:o 729/70 8 artiklan 1 ja 2 kohta ja asetuksen (EY) N:o 1258/1999 8 artiklan 1 ja 2 kohta — Komission suorittaman asetuksen (ETY) N:o 595/91 5 artiklan 2 kohdan nojalla toimitettujen tiedonantojen arvioinnin kohtuuton viivästyminen — Kohtuullinen aika)

text:
               20.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/6

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.9.2012 — Italia v. komissio
   (Asia T-394/06) (1)

   (EMOTR - Tukiosasto - Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen - Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Jäsenvaltioiden hallintoelinten tai toimielinten aiheuttamat sääntöjenvastaisuudet tai laiminlyönnit - Asetuksen (ETY) N:o 729/70 8 artiklan 1 ja 2 kohta ja asetuksen (EY) N:o 1258/1999 8 artiklan 1 ja 2 kohta - Komission suorittaman asetuksen (ETY) N:o 595/91 5 artiklan 2 kohdan nojalla toimitettujen tiedonantojen arvioinnin kohtuuton viivästyminen - Kohtuullinen aika)
   2012/C 319/07
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamies: avvocato dello Stato G. Aiello)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamies: C. Cattabriga, avustajanaan asianajaja M. Moretto)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (MOTR) tukiosastosta rahoitettujen menojen tarkastamisen ja hyväksymisen yhteydessä sovellettavista rahoitusseuraamuksista tapauksissa, joissa sääntöjenvastaisuudet katsotaan toimijoiden syyksi 3.10.2006 tehdyn komission päätöksen 2006/678/EY (EUVL 2006, L 278, s. 24) osittaisesta kumoamisesta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Italian tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 42, 24.2.2007.


title: Asia C-240/05: Cour d'appel du Grand-Duché de Luxembourgin 1.6.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Administration de l'Enregistrement et des Domaines vastaan Eurodental SARL

text:
               6.8.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 193/19

         Cour d'appel du Grand-Duché de Luxembourgin 1.6.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Administration de l'Enregistrement et des Domaines vastaan Eurodental SARL
   (Asia C-240/05)
   (2005/C 193/29)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Cour d'appel du Grand-Duché de Luxembourg on pyytänyt 1.6.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 3.6.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Administration de l'Enregistrement et des Domaines vastaan Eurodental SARL seuraaviin kysymyksiin:

               1.

               Kuuluuko sellainen tavaroiden toimitus, joka jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin (77/388/ETY) (1) 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan e alakohdan nojalla on vapautettu verosta silloin, kun se on tehty jäsenvaltion alueella, ja jonka perusteella mainitun direktiivin 17 artiklan nojalla ei synny oikeutta aikaisemmassa vaihdannan vaiheessa maksetun arvonlisäveron vähentämiseen, mainitun direktiivin 15 artiklan 1 ja 2 kohdan, sellaisina kuin ne olivat voimassa ennen 1.1.1993, soveltamisalaan ja 28 c artiklan A kohdan a alakohdan, jota sovelletaan 1.1.1993 lukien, soveltamisalaan ja näin ollen mainitun direktiivin 17 artiklan 3 kohdan b alakohdan, jossa annetaan oikeus vähentää aikaisemmassa vaihdannan vaiheessa maksettu vero, jos sen on maksanut yhteisön jäsenvaltioon sijoittautunut toimija toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelle toimijalle ja jos mainitun direktiivin 15 artiklan 1 ja 2 kohdassa, sellaisina kuin ne olivat voimassa ennen 1.1.1993, ja 28 c artiklan A kohdan a alakohdassa, jota sovelletaan 1.1.1993 lukien, asetetut soveltamisedellytykset täyttyvät, soveltamisalaan?

               2.

               Kuuluuko sellainen palvelujen suoritus, joka jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin (77/388/ETY) 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan e alakohdan nojalla on vapautettu verosta silloin, kun se on tehty jäsenvaltion alueella, ja jonka perusteella mainitun direktiivin 17 artiklan nojalla ei synny oikeutta aikaisemmassa vaihdannan vaiheessa maksetun arvonlisäveron vähentämiseen, mainitun direktiivin 15 artiklan 3 kohdan, sellaisena kuin se oli voimassa ennen 1.1.1993 (koska vuotta 1993 ei koske mikään verovapaussäännös), soveltamisalaan ja näin ollen mainitun direktiivin 17 artiklan 3 kohdan b alakohdan, jossa annetaan oikeus vähentää aikaisemmassa vaihdannan vaiheessa maksettu vero, jos sen on maksanut yhteisön jäsenvaltioon sijoittautunut toimija toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelle toimijalle ja jos 15 artiklan 3 kohdassa, sellaisena kuin se oli voimassa ennen 1.1.1993, asetetut soveltamisedellytykset täyttyvät, soveltamisalaan?

      (1)  EYVL L 145, s. 1.


title: Asia C-522/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 3.4.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Asetus (EY) N:o 2037/2000 — Otsonikerrosta heikentävät aineet — Kyseisten aineiden talteenotto, kierrätys, regenerointi ja hävitys)

text:
               24.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 128/12

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 3.4.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-522/06) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Asetus (EY) N:o 2037/2000 - Otsonikerrosta heikentävät aineet - Kyseisten aineiden talteenotto, kierrätys, regenerointi ja hävitys)
   (2008/C 128/19)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A. Alcover San Pedro ja B. Stromsky)

      Vastaaja: Belgian kuningaskunta (asiamies: A. Hubert)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Otsonikerrosta heikentävistä aineista 29.6.2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2037/2000 (EYVL L 244, s. 1) — 16 artiklan 5 kohta ja 17 artiklan 1 kohta — Sellaisia säännöksiä, joissa määritellään asetuksen 2 artiklassa tarkoitettujen valvottavien aineiden, joita on jäähdytys-, ilmastointi- ja lämpöpumppulaitteissa sekä palontorjuntalaitteistoissa ja sammuttimissa, talteenotosta, kierrätyksestä, regeneroinnista ja hävityksestä vastaavalta henkilökunnalta edellytettävät vähimmäispätevyysvaatimukset, ei ole annettu — Toteutettavissa olevia varotoimia valvottavien aineiden vuotojen estämiseksi ja minimoimiseksi ei ole otettu käyttöön eikä mahdollisiin vuotoihin liittyviä tarkistuksia ole tehty
   Tuomiolauselma

               1)

               Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut otsonikerrosta heikentävistä aineista 29.6.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2037/2000 mukaisia velvoitteitaan,

                           —

                           koska se ei ole määritellyt tietyiltä sellaisilta henkilökunnan jäseniltä, jotka työskentelevät valvottavien aineiden talteenoton, kierrätyksen, regeneroinnin ja hävityksen parissa, edellytettäviä vähimmäispätevyysvaatimuksia niin kuin mainitun asetuksen 16 artiklan 5 kohdassa edellytetään ja

                           —

                           koska se ei Vallonian hallintoalueen osalta ole toteuttanut kaikkia toteutettavissa olevia varotoimia valvottavien aineiden vuotojen estämiseksi ja minimoimiseksi ja koska se ei ole tehnyt vuositarkistuksia selvittääkseen, onko vuotoja vai ei, kuten asetuksen N:o 2037/2000 17 artiklan 1 kohdassa edellytetään.

               2)

               Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 42, 24.2.2007.


title: Asia C-98/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 6.3.2008 (Højesteretin (Tanska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Nordania Finans A/S ja BG Factoring A/S v. Skatteministeriet (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Direktiivin 19 artiklan 2 kohta — Vähennyksen suhdeluvun laskeminen — Liikevaihdon määrää, joka muodostuu niiden investointitavaroiden luovutuksista, jotka verovelvollinen käyttää yrityksessään, ei oteta huomioon — Investointitavarat, jotka verovelvollinen käyttää yrityksessään -käsite — Ajoneuvot, jotka leasingyhtiö hankkii vuokratakseen niitä ja myydäkseen ne leasingsopimuksen päätyttyä)

text:
               26.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 107/8

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 6.3.2008 (Højesteretin (Tanska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Nordania Finans A/S ja BG Factoring A/S v. Skatteministeriet
   (Asia C-98/07) (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Direktiivin 19 artiklan 2 kohta - Vähennyksen suhdeluvun laskeminen - Liikevaihdon määrää, joka muodostuu niiden investointitavaroiden luovutuksista, jotka verovelvollinen käyttää yrityksessään, ei oteta huomioon - Investointitavarat, jotka verovelvollinen käyttää yrityksessään -käsite - Ajoneuvot, jotka leasingyhtiö hankkii vuokratakseen niitä ja myydäkseen ne leasingsopimuksen päätyttyä)
   (2008/C 107/12)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Højesteret
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Nordania Finans A/S ja BG Factoring A/S

      Vastaaja: Skatteministeriet
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Højesteret — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 19 artiklan tulkinta — Vähennyksen suhdeluvun laskeminen — Sen liikevaihdon, jonka ajoneuvojen leasingia harjoittava yritys saa ajoneuvojen myynnistä leasingsopimusten päätyttyä, mahdollinen sisällyttäminen vähennyksen suhdelukuun
   Tuomiolauselma
   Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 19 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että käsitteen ”investointitavarat, jotka verovelvollinen käyttää yrityksessään,” alaan eivät kuulu ajoneuvot, jotka leasingyritys hankkii, kuten esillä olevassa asiassa, vuokratakseen niitä ja myydäkseen ne sitten leasingsopimusten päätyttyä, silloin kun näiden ajoneuvojen myynti sopimusten päätyttyä kuuluu erottamattomana osana tämän yrityksen tavanomaiseen taloudelliseen toimintaan.

      (1)  EUVL C 95, 28.4.2007.


title: Asia T-181/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.7.2014 – Sharif University of Technology v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen — Varojen jäädyttäminen — Kumoamiskanne — Kanteen nostamisen määräaika — Tutkittavaksi ottaminen — Perusteluvelvollisuus — Arviointivirhe)

text:
               25.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/35

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.7.2014 – Sharif University of Technology v. neuvosto
   (Asia T-181/13) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen - Varojen jäädyttäminen - Kumoamiskanne - Kanteen nostamisen määräaika - Tutkittavaksi ottaminen - Perusteluvelvollisuus - Arviointivirhe))
   2014/C 282/45
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Sharif University of Technology (Teheran, Iran) (edustaja: barrister M. Happold)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: V. Piessevaux ja M. Bishop)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus yhtäältä Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 21.12.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/829/YUTP (EUVL L 356, s. 71) kumoamiseksi siltä osin kuin siinä on merkitty kantajan nimi Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP (EUVL L 195, s. 39) liitteessä II olevaan luetteloon ja toisaalta Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 21.12.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1264/2012 (EUVL L 356, s. 55) kumoamiseksi siltä osin kuin siinä on merkitty kantajan nimi Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 (EUVL L 88, s. 1) liitteessä IX olevaan luetteloon

      Tuomiolauselma

               1)

               Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 21.12.2012 annettu neuvoston päätös 2012/829/YUTP kumotaan siltä osin kuin siinä on merkitty Sharif University of Technologyn nimi Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP liitteeseen II.

               2)

               Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 21.12.2012 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1264/2012 kumotaan siltä osin kuin siinä on merkitty Sharif University of Technologyn nimi Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 liitteeseen IX.

               3)

               Päätöksen 2012/829 ja täytäntöönpanoasetuksen N:o 1264/2012 vaikutukset pidetään voimassa Sharif University of Technologyn osalta kahden kuukauden ajan tämän tuomion julistamisesta.

               4)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Sharif University of Technologyn oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 156, 1.6.2013.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 16 päivänä helmikuuta 2005, asiassa T-354/03, Gemma Reggimenti vastaan Euroopan parlamentti (Henkilöstö — Huollettavana olevan lapsen matkakulujen korvaaminen — Korvauksen jakaminen sellaisten puolisoiden erotessa, jotka ovat molemmat virkamiehiä)

text:
               16.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/28

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   16 päivänä helmikuuta 2005,
   asiassa T-354/03, Gemma Reggimenti vastaan Euroopan parlamentti (1)

   (Henkilöstö - Huollettavana olevan lapsen matkakulujen korvaaminen - Korvauksen jakaminen sellaisten puolisoiden erotessa, jotka ovat molemmat virkamiehiä)
   (2005/C 93/56)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa T-354/03, Gemma Reggimenti, Euroopan parlamentin virkamies, kotipaikka Woluwé-Saint-Lambert (Belgia), edustajanaan asianajaja C. Junion, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan parlamentti (asiamiehinään: L. G. Knudsen ja A. Bencomo Weber, prosessiosoite Luxemburgissa), jossa kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa Euroopan parlamentin 27.5.2003 tekemän päätöksen, joka vahvistettiin 17.7.2003 päivätyssä kirjeessä ja jolla mainittu toimielin päätti henkilöstösääntöjen VII liitteessä olevan 8 artiklan mukaisesti vuodesta 2002 lähtien jakaa kantajan tyttären matkakulujen johdosta suoritettavan korvauksen eronneiden puolisoiden, jotka ovat molemmat virkamiehiä, kesken, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Azizi sekä tuomarit M. Jaeger ja O. Czúcz, kirjaaja: I Natsinas, hallintovirkamies, on 16.2.2005 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1

               Kanne jätetään tutkimatta sikäli kuin kyse on matkakulujen kiinteämääräisestä korvauksesta ennen vuotta 2002.

               2

               Kanne jätetään niin ikään tutkimatta sikäli kuin siinä vaaditaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta velvoittamaan Euroopan parlamentti toimimaan tietyllä tavalla.

               3

               Muiden vaatimusten osalta kanne hylätään perusteettomana.

               4

               Osapuolet velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 7, 10.1.2004.


title: Asia C-489/03: Euroopan yhteisöjen komission 19.11.2003 Espanjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
C 21/20                  FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                        24.1.2004
–     velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeu-            Euroopan yhteisöjen komission 19.11.2003 Espanjan ku-
      denkäyntikulut.                                                             ningaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-490/03)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (2004/C 21/38)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
kuin asiassa C-485/03.
                                                                      Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.11.2003 Euroo-
                                                                      pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningas-
                                                                      kuntaa vastaan. Kantajan edustaja on oikeudellisen yksikön
                                                                      virkamies José Luis Buendía Sierra, prosessiosoite Luxembur-
                                                                      gissa.
                                                                      Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Euroopan yhteisöjen komission 19.11.2003 Espanjan ku-
            ningaskuntaa vastaan nostama kanne                        –     toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut
                                                                            Valtiontukiohjelmasta, jonka Espanja on toteuttanut uu-
                                                                            sien yritysten hyväksi Biskajassa (Espanjassa) 11 päivänä
                          (Asia C-489/03)
                                                                            heinäkuuta 2001 tehdyn komission päätöksen (tiedok-
                                                                            siannettu numerolla K(2001) 1763) 2 ja 3 artiklan
                           (2004/C 21/37)                                   mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut sääde-
                                                                            tyssä määräajassa kaikkia näiden artiklojen noudattami-
                                                                            sen edellyttämiä toimenpiteitä tai joka tapauksessa koska
                                                                            se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle
                                                                            tämän päätöksen 4 artiklan mukaisella tavalla
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.11.2003 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningas-            –     velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
kuntaa vastaan. Kantajan edustaja on oikeudellisen yksikön                  denkäyntikulut.
virkamies José Luis Buendía Sierra, prosessiosoite Luxembur-
gissa.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–     toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
      valtiontukiohjelmasta, jonka Espanja on toteuttanut uu-         kuin asiassa C-485/03.
      sien yritysten hyväksi Guipúzcoassa (Espanjassa) 11 päi-
      vänä heinäkuuta 2001 tehdyn komission päätöksen (tie-
      doksiannettu numerolla K(2001) 1761) 2 ja 3 artiklan
      mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut sääde-
      tyssä määräajassa kaikkia näiden artiklojen noudattami-
      sen edellyttämiä toimenpiteitä tai joka tapauksessa koska
      se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle
      tämän päätöksen 4 artiklan mukaisella tavalla
                                                                      Itävallan tasavallan 20.11.2003 (faksi 13.11.2003) Euroo-
–     velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeu-                 pan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
      denkäyntikulut.
                                                                                (Asia C-492/03)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                              (2004/C 21/39)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
kuin asiassa C-485/03.                                                Itävallan tasavalta on nostanut 20.11.2003 (faksi 13.11.2003)
                                                                      Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yh-
                                                                      teisöjen komissiota vastaan. Kantajan asiamiehenä on Harald
                                                                      Dossi, prosessiosoite Luxemburgissa.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (kolmas jaosto)  1 päivänä joulukuuta 2005 , asiassa C-213/04 (Oberster Gerichtshofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Ewald Burtscher vastaan Josef Stauderer (Pääomien vapaa liikkuvuus — EY 56 artikla — Rakennusmaan hankintaa koskeva ilmoitusmenettely — Oikeustoimen takautuva pätemättömyys, kun ostaja tekee ilmoituksen määräajan päättymisen jälkeen)

text:
               11.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 36/12

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (kolmas jaosto)
   1 päivänä joulukuuta 2005,
   asiassa C-213/04 (Oberster Gerichtshofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Ewald Burtscher vastaan Josef Stauderer (1)

   (Pääomien vapaa liikkuvuus - EY 56 artikla - Rakennusmaan hankintaa koskeva ilmoitusmenettely - Oikeustoimen takautuva pätemättömyys, kun ostaja tekee ilmoituksen määräajan päättymisen jälkeen)
   (2006/C 36/21)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-213/04, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 29.4.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 19.5.2004, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Ewald Burtscher vastaan Josef Stauderer, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Rosas sekä tuomarit J. Malenovský, J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari), S. von Bahr ja U. Lõhmus, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: hallintovirkamies K. Sztranc, on antanut 1.12.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   EY 56 artiklan 1 kohta on esteenä kiinteän omaisuuden luovutuksista 23.9.1993 annetun lain (Vorarlberger Grundverkehrsgesetz), sellaisena kuin se on muutettuna, kaltaisen sellaisen kansallisen lainsäädännön soveltamiselle, jonka nojalla kiinteän omaisuuden hankintaa koskevan edellytetyn ilmoituksen pelkkä määräajan päätyttyä tapahtuva toimittaminen merkitsee kyseisen oikeustoimen takautuvaa pätemättömyyttä.

      (1)  EUVL C 190, 24.7.2004.


title: Asia T-689/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.2.2017 – Marcas Costa Brava v. EUIPO – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl) (Euroopan unionin tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Cremcaffé by Julius Meinl rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki café crem — Suhteellinen hylkäysperuste — Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallisen käytön puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 kohta)

text:
               13.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 78/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.2.2017 – Marcas Costa Brava v. EUIPO – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)
   (Asia T-689/15) (1)

   ((Euroopan unionin tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Cremcaffé by Julius Meinl rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki café crem - Suhteellinen hylkäysperuste - Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallisen käytön puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 kohta))
   (2017/C 078/37)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Marcas Costa Brava, SL (Sils, Espanja) (edustajat: asianajajat E. Manresa Medina ja J. Manresa Medina)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: M. Fischer)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Excellent Brands JMI Ltd (Baar, Sveitsi) (edustaja: asianajaja D. Majer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 28.9.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2491/2014-5), joka koskee Marcas Costa Brava SK:n ja Excellent Brands JMI Ltd:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Marcas Costa Brava, SL, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 48, 8.2.2016.


title: Asia T-371/06: Kanne 4.12.2006 — Saksa v. komissio

text:
               24.2.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 42/24

         Kanne 4.12.2006 — Saksa v. komissio
   (Asia T-371/06)
   (2007/C 42/43)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: M. Lumma, C. Schulze-Bahr ja asianajaja C. von Donat)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               komission 7.5.1997 tekemällä päätöksellä nro K(97) 1120 Euroopan aluekehitysrahastosta Nordrhein-Westfalenille tavoite 2 -ohjelmaan myönnetyn taloudellisen tuen (EAKR nro 97.02.13.005) alentamisesta 25.9.2006 tehty komission päätös K(2006) 4193 lopullinen on kumottava

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio alensi riidanalaisella päätöksellä Euroopan aluekehitysrahastosta myönnettyä tukea tavoite 2 -ohjelmaan Nordrhein-Westfalenissa.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi asetuksen N:o 4253/88 (1) 24 artiklan 2 kohdan rikkomiseen, koska alentamisen edellytykset eivät ole täyttyneet. Se väittää tässä yhteydessä erityisesti, että poikkeamisia alustavasta rahoitussuunnitelmasta ei voida pitää huomattavana ohjelman muutoksena.
   Vaikka kyse olisi huomattavasta ohjelman muutoksesta, kantaja väittää, että komissio on antanut siihen ennalta hyväksyntänsä ”rakennerahastojen ohjelmakauden 1994-1999 tukitoimien rahoituksen päättämistä koskevissa suuntaviivoissa” (SEK (1999) 1316).
   Jos oletetaan, että alentamista koskevat edellytykset ovat täyttyneet, kantaja väittää, ettei vastaaja ole käyttänyt sillä olevaa harkintavaltaa konkreettisen ohjelman osalta. Kantajan mukaan tukea on mahdollista alentaa harkintavaltaa ylittämättä ainoastaan, jos alentaminen näyttää kokonaisuudessaan perustellulta, kun otetaan huomioon ohjelman täytäntöönpano ja tavoitteiden saavuttaminen. Koska vastaaja ei ole käyttänyt tätä harkintavaltaa, kyse on kantajan mukaan myös perustelujen puuttumisesta.
   Lopuksi riidanalaisella päätöksellä loukataan hyvän hallinnon periaatetta, koska kantaja on ollut sen vuoksi pakotettu nostamaan kanteen nostamisen ajankohtana tuomioistuimen käsiteltävänä jo olevasta päätöksestä uuden kanteen.

      (1)  Rakennerahastojen toiminnan yhteensovittamisen osalta toisaalta keskenään ja toisaalta Euroopan investointipankin toiminnan ja muiden rahoitusvälineiden kanssa annetun asetuksen (ETY) N:o 4253/88 muuttamisesta 19.12.1998 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 4253/88 (EYVL L 374, 31.12.1988, s. 1).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (viides jaosto) 3 päivänä maaliskuuta 2005, asiassa C-90/04: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Itävallan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivin 1999/32/EY 7 artiklan 1 kohta — Laiminlyönti toimittaa kertomus kansallisella alueella käytössä olleiden nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuudesta)

text:
               30.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/8

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (viides jaosto)
   3 päivänä maaliskuuta 2005,
   asiassa C-90/04: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Itävallan tasavalta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivin 1999/32/EY 7 artiklan 1 kohta - Laiminlyönti toimittaa kertomus kansallisella alueella käytössä olleiden nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuudesta)
   (2005/C 106/15)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-90/04, jonka kohteena on EY 226 artiklaan perustuva 23.2.2004 nostettu jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne, ja jossa asianosaisina ovat Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään J. Schieferer ja G. Valero Jordana) vastaan Itävallan tasavalta (asiamiehenään E. Riedl), yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R: Silva de Lapuerta sekä tuomarit J. Makarczyk (esittelevä tuomari) ja P. Kūris, julkisasiamies: P. Lèger, Kirjaaja: R. Grass, on antanut 3.3.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Itävallan tasavalta ei ole noudattanut tiettyjen nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuuden vähentämisestä ja direktiivin 93/12/ETY muuttamisesta 26 päivänä huhtikuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/32/EY 7 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut 30.6.2002 mennessä annettavaa kertomusta Euroopan yhteisöjen komissiolle.

               2)

               Itävallan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 94, 17.4.2004.