title: Asia C-354/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) on esittänyt 31.7.2007 — IFB Stroder Srl v. Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)

text:
               20.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italia) on esittänyt 31.7.2007 — IFB Stroder Srl v. Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)
   (Asia C-354/07)
   (2007/C 247/12)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: IFB Stroder Srl

      Vastaaja: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Direktiivin 89/105 (1) 2 ja 3 artiklassa säädetään jäsenvaltion viranomaisten ja lääkeyritysten välisestä suhteesta siten, että niiden mukaan tietyn lääkkeen hinta määritellään tai sen hintaa korotetaan mainittujen antamien tietojen perusteella mutta siinä määrin kuin toimivaltaiset viranomaiset hyväksyvät tämän, eli yritysten ja lääkkeiden valvonnasta vastaavien viranomaisten välisen vuoropuhelun perusteella, minkä jälkeen kyseisen direktiivin 4 artiklan 1 kohdassa säädetään ”kaikkia lääkkeitä tai tiettyjä lääkeryhmiä koskevan hintasulun” määräämisestä, joka on yleisluontoinen keino, jonka yhteydessä on vähintään kerran vuodessa todennettava, onko sulun jatkaminen jäsenvaltion makroekonomisten olosuhteiden vuoksi perusteltua.
               Säännöksessä annetaan toimivaltaisille viranomaisille 90 päivän määräaika toimia, ja siinä säädetään, että niiden on määräajan päättyessä ilmoitettava, mitä mahdollisia korotuksia tai alentamisia hintoihin ollaan tekemässä.
               On selvitettävä, onko tätä säännöstä, siltä osin kuin siinä viitataan ”mahdollisiin hintojen alentamisiin”, tulkittava siten, että kaikkia lääkkeitä tai tiettyjä lääkeryhmiä koskevaan hintasulkuun liittyvän yleisen toimenpiteen lisäksi säädetään myös toisesta yleisestä toimenpiteestä, joka kattaa mahdollisuuden kaikkien lääkkeiden tai tiettyjen lääkeryhmien hintojen alentamiseen, vai onko maininta ”mahdolliset alentamiset” ymmärrettävä siten, että siinä viitataan yksinomaan lääkkeisiin, jotka ovat jo hintasulun kohteena.

               2)

               On selvitettävä, voidaanko direktiivin 89/105 4 artiklan 1 kohtaa, siltä osin kuin siinä velvoitetaan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset vähintään kerran vuodessa todentamaan, onko hintasulun jatkaminen muuttamattomana makroekonomisten olosuhteiden vuoksi perusteltua, tulkita siten, että jos hintojen alentaminen hyväksytään ensimmäiseen kysymykseen annettavassa vastauksessa, on mahdollista turvautua tähän toimenpiteeseen myös useita kertoja yhden vuoden aikana ja toistaa se useiden vuosien ajan (vuodesta 2002 vuoteen 2010).

               3)

               Voidaanko edellä mainitun direktiivin 89/105 4 artiklan nojalla — jota on luettava niiden perustelukappaleiden valossa, jotka koskevat yksittäisten lääkkeiden hintojen valvontakeinojen ensisijaista päämäärää, joka on ”kansanterveyden edistäminen varmistamalla lääkkeiden riittävä saatavuus kohtuullisin kustannuksin ja sellaisten erojen välttäminen tällaisten toimenpiteiden kesken, jotka saattavat estää ja vääristää yhteisön sisäistä lääkekauppaa” — katsoa, että sellaisten toimenpiteiden toteuttaminen on yhteensopivaa yhteisön oikeuden kanssa, joissa viitataan ainoastaan kulujen ”arvioituun” taloudelliseen arvoon eikä ”selvitettyyn” arvoon (kysymys koskee molempia tapauksia)?

               4)

               Onko vaatimusten, jotka liittyvät lääkekulujen enimmäismäärien noudattamiseen ja jotka jokainen jäsenvaltio on toimivaltainen määrittämään, kohdistuttava tarkasti yksinomaan lääkekuluihin vai voidaanko katsoa valtioiden toimivaltaan kuuluvaksi, että ne ottavat harkintavaltansa mukaan huomioon muitakin terveydenhuollon kustannuksiin liittyviä tietoja?

               5)

               Onko direktiivistä johdettavissa olevia avoimuuden periaatetta ja periaatetta, jonka mukaan asianomaiset yritykset osallistuvat päätöksentekoon lääkkeitä koskevista hintasulkutoimenpiteistä tai lääkkeiden hintojen yleisestä alentamisesta, tulkittava siten, että on välttämätöntä säätää aina ja joka tapauksessa mahdollisuudesta poiketa määrätystä hinnasta (direktiivin 89/105 4 artiklan 2 kohta) ja hakijana olevan yrityksen konkreettisesta osallistumisesta, jolloin viranomaisten on perusteltava mahdollinen kielto?

      (1)  Ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden hintojen sääntelytoimenpiteiden avoimuudesta ja niiden soveltamisesta kansallisissa sairausvakuutusjärjestelmissä 21.12.1988 annettu neuvoston direktiivi 89/105/ETY (EYVL L 40, s. 8).


title: Asia T-470/16: Kanne 22.8.2016 – X-cen-tek v. EUIPO (kolmion kuva)

text:
               17.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 383/20

         Kanne 22.8.2016 – X-cen-tek v. EUIPO (kolmion kuva)
   (Asia T-470/16)
   (2016/C 383/28)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: X-cen-tek GmbH & Co. KG (Wardenburg, Saksa) (edustaja: asianajaja H. Hillers)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki (kolmion kuva) – Rekisteröintihakemus nro 14 167 654

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 17.6.2016 asiassa R 2565/2015-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperuste

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 19 päivänä joulukuuta 2002 asiassa T-320/02 R, Monika Esch-Leonhardt ym. vastaan Euroopan keskuspankki (Välitoimimenettely – Kiireellisyys – Puuttuminen)

text:
26.4.2003               FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                          C 101/35
tuomioistuinta kumoamaan osittain tiettyihin Osama bin                   1)    Välitoimihakemus hylätään.
Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henki-
löihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toi-       2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
menpiteistä sekä Afganistaniin suuntautuvan tiettyjen tavaroi-
den ja palvelujen viennin kieltämisestä, Afganistanin Talebania
koskevien lentokiellon ja varojen sekä muiden taloudellisten
resurssien jäädyttämisen laajentamisesta annetun neuvoston
asetuksen (EY) N:o 467/2001 kumoamisesta 27 päivänä
toukokuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 881/
2002 (EYVL L 139, s. 9), ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa; jaoston puheen-             SUCCESS-MARKETING Unternehmensberatungsgesell-
johtaja N. J. Forwood sekä tuomarit J. Pirrung ja A.W.H. Meij,           schaft m.b.H:n 18.12.2002 sisämarkkinoiden harmoni-
kirjaaja: H. Jung, on antanut 3.2.2003 määräyksen, jonka                 sointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama
määräysosa on seuraava:                                                                                kanne
1)     Kanne jätetään tutkimatta sikäli kuin se koskee komissiota.                                (Asia T-380/02)
2)     Kantaja vastaa kanteen tämän osan oikeudenkäyntikuluista.                                  (2003/C 101/66)
                                                                         (Oikeudenkäyntikieli määrätään työjärjestyksen 131 artiklan
( 1) EYVL C 289, 23.11.2002.                                                        2 kohdan mukaan kanteen laatimiskieli: saksa)
                                                                         SUCCESS-MARKETING Unternehmensberatungsgesellschaft
                                                                         m.b.H, Linz, (Itävalta), on nostanut 18.12.2002 Euroopan
                                                                         yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
                                                                         teen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja
                                                                         mallit) vastaan. Kantajan edustaja on Rechtsanwalt G. Seckleh-
                                                                         ner, prosessiosoite Luxemburgissa. Muuna asianosaisena vali-
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                               tuslautakunnassa oli Chipita International S.A., Ateena.
       TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                   19 päivänä joulukuuta 2002
                                                                         –     kumoaa valituslautakunnan 2.10.2002 tekemän pää-
                                                                               töksen ( 1),
asiassa T-320/02 R, Monika Esch-Leonhardt ym. vastaan
                    Euroopan keskuspankki                                –     velvoittaa vastaajan palauttamaan menetetyn määräajan,
                                                                         –     velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeusriitaan liit-
      (Välitoimimenettely – Kiireellisyys – Puuttuminen)                       tyvät kustannukset ja erityisesti myös valituslautakunta-
                                                                               menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
                         (2003/C 101/65)
                                                                         Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                         Kantaja on hakenut vastaajana olevalta harmonisointivirastolta
                                                                         sanamerkin ”PAN & CO” rekisteröintiä luokkiin 11, 30, 35, 37
                                                                         ja 42 kuuluville tavaroille ja palveluille (hakemus nro 634287).
Asiassa T-320/02 R, Monika Esch-Leonhardt, kotipaikka                    Chipita International S.A, joka on luokkaan 30 kuuluville
Frankfurt-am-Main (Saksa), Tillmann Frommhold, kotipaikka                tavaroille rekisteröidyn kuvamerkin ”PAN SPEZIALITÄTEN”
Karben (Saksa), Emmanuel Larue, kotipaikka Frankfurt-am-                 haltija (yhteisön tavaramerkki nro 382374), on vastustanut
Main, edustajinaan asianajaja B. Karthaus, prosessiosoite Lu-            sen rekisteröintiä.
xemburgissa, vastaan Euroopan keskuspankki (asiamiehinään
T. Gilliams, G. Gruber ja B. Wägenbaur), jossa kantajat vaativat
asiakirjan poistamista väliaikaisesti kantajien henkilöstökansi-         Väiteosasto asetti rekisteröinnin vastustamiseksi tehdyn väit-
oista, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                teen osalta määräajan, jonka kuluessa kantajan oli esitettävä
presidentti on antanut 19.12.2002 määräyksen, jonka mää-                 sitä koskevat huomautukset. Kantaja ei esittänyt huomautuksia
räysosa on seuraava:                                                     tässä määräajassa. Väiteosasto katsoi 22.9.1999 tekemässään


title: Asia C-58/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio Nazionale Forense (Italia) on esittänyt 4.2.2013 — Angelo Alberto Torresi v. Consiglio dell’Ordine degli Avvocati di Macerata

text:
               25.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 147/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio Nazionale Forense (Italia) on esittänyt 4.2.2013 — Angelo Alberto Torresi v. Consiglio dell’Ordine degli Avvocati di Macerata
   (Asia C-58/13)
   2013/C 147/08
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio Nazionale Forense

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Angelo Alberto Torresi

      Vastaaja: Consiglio dell’Ordine degli Avvocati di Macerata

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asianajajan ammatin pysyvän harjoittamisen helpottamisesta muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa ammatillinen pätevyys on hankittu, 16.2.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/5/EY (1) 3 artiklaa tulkittava oikeuksien väärinkäytön kieltoa koskevan yleisen oikeusperiaatteen ja SEU 4 artiklan 2 kohdan, joka koskee kansallisen identiteetin kunnioittamista, valossa siten, että se velvoittaa kansalliset hallintoviranomaiset merkitsemään sijoittautuneiden asianajajien luetteloon Italian kansalaisia, jotka ovat toimineet käyttämällä väärin unionin oikeutta, ja että se on esteenä sellaiselle kansalliselle käytännölle, joka sallii näiden viranomaisten hylkäävän sijoittautuneiden asianajajien luetteloon merkitsemistä koskevat hakemukset tilanteessa, jonka objektiivisen arvioinnin perusteella voidaan katsoa, että kyse on unionin oikeuden käyttämisestä väärin, tämän kuitenkaan rajoittamatta yhtäältä velvollisuutta noudattaa suhteellisuusperiaatetta ja syrjinnän kieltoa ja toisaalta asianomaisen oikeutta kääntyä tuomioistuimen puoleen vedotakseen mahdolliseen sijoittautumisoikeuden loukkaamiseen ja vaatiakseen näin tuomioistuinta tutkimaan hallintoviranomaisen toimintaa?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko direktiivin 98/5/EY 3 artikla näin tulkittuna katsottava SEU 4 artiklan 2 kohdan valossa pätemättömäksi siltä osin kuin se sallii sellaisen kansallisen lainsäädännön kiertämisen, jossa asianajajan ja oikeudellisen avustajan ammattiin pääsyltä edellytetään sellaisen valtiontutkinnon, josta säädetään mainitun valtion perustuslaissa, läpäisemistä, joka on yksi niistä perusperiaatteista, joiden avulla suojellaan ammatinharjoittajien tarjoamien palvelujen käyttäjiä ja taataan hyvä oikeudenhoito?

      (1)  EYVL L 77, s. 36.


title: Asia T-702/16 P: Valitus, jonka José Barroso Truta, Marc Forli, Calogero Galante ja Bernard Gradel ovat tehneet 30.9.2016 virkamiestuomioistuimen asiassa F-126/15, Barroso Truta ym. v. unionin tuomioistuin, 20.7.2016 antamasta tuomiosta

text:
               28.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 441/30

      Valitus, jonka José Barroso Truta, Marc Forli, Calogero Galante ja Bernard Gradel ovat tehneet 30.9.2016 virkamiestuomioistuimen asiassa F-126/15, Barroso Truta ym. v. unionin tuomioistuin, 20.7.2016 antamasta tuomiosta
      (Asia T-702/16 P)
      (2016/C 441/35)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Valittajat: José Barroso Truta (Bofferdange, Luxemburg), Marc Forli (Lexy, Ranska), Calogero Galante (Aix-Sur-Cloie, Belgia) ja Bernard Gradel (Konacker, Ranska) (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

         Muu osapuoli: Euroopan unionin tuomioistuin

         Vaatimukset

      Valittajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan virkamiestuomioistuimen asiassa F-126/15, Barroso Truta ym. v. Euroopan unionin tuomioistuin antaman tuomion

                  —

                  velvoittamaan unionin tuomioistuimen maksamaan Barroso Trutan nimissä 61 121,08 euroa, Forlin nimissä 129 440,98 euroa, Galanten nimissä 76 324,29 euroa ja Gradelin nimissä 99 565,13 euroa kantajien nimissä olevaan rahastoon tai vakuutukseen

                  —

                  toissijaisesti velvoittamaan unionin tuomioistuimen maksamaan valittajille edellä mainitut summat 3,1 %:n suuruisine vuotuisine korkoineen, jotka lasketaan siitä päivästä lähtien, jona eläkeoikeudet on siirretty Euroopan unionin toimielinten eläkejärjestelmään

                  —

                  velvoittamaan unionin tuomioistuimen korvaamaan oikeudenkäyntikulut kummassakin oikeusasteessa.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Valituksensa tueksi valittajat vetoavat kolmeen valitusperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen valitusperuste, joka perustuu siihen oikeudelliseen virheeseen, jonka virkamiestuomioistuin on tehnyt todetessaan, että vahingonkorvauskanne oli jätettävä tutkimatta siitä syystä, että valittajat eivät olleet noudattaneet oikeudenkäyntiä edeltävää menettelyä, joka olisi väitetysti pitänyt aloittaa tekemällä hallinnollinen valitus ja nostamalla sitten mahdollisesti kumoamiskanne päätöksistä, jotka koskevat palvelusvuosien hyvittämistä unionin toimielinten eläkejärjestelmässä.

                  2)

                  Toinen valitusperuste, joka perustuu siihen oikeudelliseen virheeseen, jonka virkamiestuomioistuin on valittajien mukaan tehnyt katsoessaan, että työsopimuksista vastaava viranomainen ei ollut tehnyt mitään virkavirhettä antaessaan tiedoksi palvelusvuosien hyvittämisehdotukset, jotka ovat kuitenkin osoittautuneet epätäydellisiksi ja virheellisiksi, koska ne oli osoitettu tehtäväryhmään I kuuluville sopimussuhteessa oleville toimihenkilöille.

                  3)

                  Kolmas valitusperuste, joka perustuu siihen oikeudelliseen virheeseen, jonka virkamiestuomioistuin on valittajien mukaan tehnyt katsoessaan, että valittajien esiin tuoma vahinko oli hypoteettinen.


title: Asia C-640/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Espanja) on esittänyt 14.12.2011 — E.ON Generación, S. L., Iberdrola, S.A. ja Administración del Estado

text:
               11.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 39/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Espanja) on esittänyt 14.12.2011 — E.ON Generación, S. L., Iberdrola, S.A. ja Administración del Estado
   (Asia C-640/11)
   2012/C 39/23
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Supremo

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: E.ON Generación, S. L., Iberdrola, S.A. ja Administración del Estado

      Ennakkoratkaisukysymys

   Voidaanko kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (1) 10 artiklaa tulkita siten, että se ei ole esteenä tässä menettelyssä tarkasteltujen sellaisten kansallisten lainsäädäntötoimien soveltamiselle, joiden tarkoituksena ja vaikutuksena on sähköntuotantotoiminnasta maksettavan korvauksen alentaminen määrällä, joka vastaa vastaavalla ajanjaksolla maksutta jaettujen kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien arvoa?

      (1)  EUVL L 275, s. 32.


title: Asian T-9/02 poistaminen rekisteristä

text:
3.4.2004              FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                      C 85/29
          Asian T-9/02 poistaminen rekisteristä (1)                           Asian T-51/03 poistaminen rekisteristä (1)
                        (2004/C 85/57)
                                                                                (2004/C 85/58)
                  (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: tanska)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men toisen laajennetun jaoston puheenjohtajan 6.1.2004
antamalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                    Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
tuimen rekisteristä on poistettu asia T-9/02, Adidas Internatio-
                                                                    men toisen jaoston puheenjohtajan 17.12.2003 antamalla
nal B.V. ja yhdeksän muuta vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                    määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-
komissio.
                                                                    teristä on poistettu asia T-51/03, Pi-Design AG vastaan
                                                                    sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
                                                                    (SMHV).
(1) EYVL C 68, 16.3.2002.
                                                                    (1) EUVL C 101, 26.4.2003.


title: Asia T-244/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.12.2011 — Konsum Nord v. komissio (Valtiontuet — Maa-alueen myyntihinta — Päätös, jolla tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja määrätään perittäväksi takaisin — Yksityistä sijoittajaa koskeva kriteeri — Markkinahinnan määrittäminen)

text:
               4.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/18

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.12.2011 — Konsum Nord v. komissio
   (Asia T-244/08) (1)

   (Valtiontuet - Maa-alueen myyntihinta - Päätös, jolla tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja määrätään perittäväksi takaisin - Yksityistä sijoittajaa koskeva kriteeri - Markkinahinnan määrittäminen)
   2012/C 32/33
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Asianosaiset

      Kantaja: Konsum Nord ekonomisk förening (Uumaja, Ruotsi) (edustajat: asianajajat U. Öberg ja I. Otken Eriksson)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi C. Giolito, P. Dejmek ja J. Enegren, sitten C. Giolito ja L. Parpala)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus sen 30.1.2008 tehdyn komission päätöksen 2008/366/EY kumoamiseksi, joka koskee Ruotsin Konsum Jämtland ekonomisk föreningille myöntämää valtiontukea C 35/06 (ex NN 37/06) (JO L 126, p. 3)

      Tuomiolauselma

               1)

               Komission 30.1.2008 tehty päätös 2008/366/EY, joka koskee Ruotsin Konsum Jämtland ekonomisk föreningille myöntämää valtiontukea C 35/06 (ex NN 37/06), kumotaan.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Konsum Nord ekonomisk föreningin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 223, 30.8.2008.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 11 päivänä toukokuuta 1999, asiassa C-255/97 (Handelsgericht Wienin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Pfeiffer GroBhandel GmbH vastaan Löwa Warenhandel GmbH (EY:n perustamissopimuksen 30 ja 52 artikla (joista on muutettuna tullut 28 ja 43 EY artikla) - Teollisoikeudet ja kaupalliset oikeudet - Liikenimi)

text:
C 204/14                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           17.7.1999
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole-
                                                                          vassa asiassa Angestelltenbetriebstrat der Wiener Gebietskran-
                   11 päivänä toukokuuta 1999,                            kenkasse vastaan Wiener Gebietskrankenkasse ennakkoratkai-
                                                                          sun EY:n perustamissopimuksen 119 artiklan (josta on muutet-
asiassa C-255/97 (Handelsgericht Wienin esittämä ennak-                   tuna tullut 141 EY artikla) sekä miesten ja naisten
koratkaisupyyntö), Pfeiffer GroBhandel GmbH vastaan                       samapalkkaisuuden periaatteen soveltamista koskevan jäsen-
                   Löwa Warenhandel GmbH (1)                              valtioiden lainsäädännön lähentämisestä 10 päivänä helmikuu-
                                                                          ta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/117/ETY (EYVL
(EY:n perustamissopimuksen 30 ja 52 artikla (joista on                    L 45, s. 19) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien
muutettuna tullut 28 ja 43 EY artikla) – Teollisoikeudet ja               kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen
                  kaupalliset oikeudet – Liikenimi)                       puheenjohtajat J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari), G. Hirsch
                                                                          ja P. Jann sekä tuomarit J. C. Moitinho de Almeida,
                           (1999/C 204/25)                                C. Gulmann, D. A. O. Edward, H. Ragnemalm ja M. Wathelet,
                                                                          julkisasiamies: G. Cosmas, kirjaaja: johtava hallintovirkamies
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                       D. Louterman-Hubeau, on antanut 11.5.1999 tuomion, jonka
                                                                          tuomiolauselma on seuraava:
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan Euroopan            Vaikka työntekijät, joilla on erilaiset ammatilliset oikeudet, hoitaisi-
          yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)              vat samoja työtehtäviä huomattavan pitkän ajanjakson, heidän ei ole
                                                                          katsottava tekevän samaa työtä EY:n perustamissopimuksen 119
Asiassa C-255/97, jonka Handelsgericht Wien (Itävalta) on                 artiklassa (josta on muutettuna tullut 141 EY artikla) tai miesten
saattanut 234 EY artiklan (aiemmin 177 artikla) nojalla                   ja naisten samapalkkaisuuden periaatteen soveltamista koskevan
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan-            jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 10 päivänä helmikuu-
sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Pfeiffer            ta 1975 annetussa neuvoston direktiivissä 75/117/ETY tarkoitetulla
GroBhandel GmbH vastaan Löwa Warenhandel GmbH ennak-                      tavalla.
koratkaisun EY:n perustamissopimuksen 30 ja 52 artiklan
(joista on muutettuna tullut 28 ja 43 EY artikla) tulkinnasta,
yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti               (1) EYVL C 331, 1.11.1997.
G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat
P. J. G. Kapteyn ja P. Jann sekä tuomarit J. C. Moitinho de
Almeida, C. Gulmann (esittelevä tuomari), J. L. Murray,
H. Ragnemalm, L. Sevón ja M. Wathelet, julkisasiamies:
J. Mischo, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut
11.5.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
Sellainen kansallinen säännös, jolla kielletään sekaannusvaaran
vuoksi liikenimen käyttäminen yrityksen erityisenä nimityksenä, ei ole                               (viides jaosto)
ristiriidassa perustamissopimuksen 30 ja 52 artiklan (joista on
muutettuna tullut 28 ja 43 EY artikla) kanssa.
                                                                                11 päivänä toukokuuta 1999,
(1) EYVL C 271, 6.9.1997.                                                 asiassa C-350/97 (Verwaltungsgerichtshofin esittämä en-
                                                                          nakkoratkaisupyyntö), Wilfried Monsees vastaan
                                                                                Unabhängiger Verwaltungssenat für Kärnten (1)
                                                                          (EY:n perustamissopimuksen 30, 34 ja 36 artikla (joista on
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                muutettuna tullut 28 EY-30 EY artikla) – Tavaroiden vapaa
                                                                          liikkuvuus – Määrällisten rajoitusten ja vaikutukseltaan
                   11 päivänä toukokuuta 1999,                            vastaavien toimenpiteiden kielto – Poikkeukset kiellosta –
                                                                          Eläinten terveyden ja elämän suojeleminen – Teurastettavak-
asiassa C-309/97 (Oberlandesgericht Wienin esittämä en-                   si tarkoitettujen elävien eläinten kansainväliset kuljetukset)
nakkoratkaisupyyntö), Angestelltenbetriebsrat der Wie-
ner Gebietskrankenkasse vastaan Wiener Gebietskran-                                                 (1999/C 204/27)
                              kenkasse (1)
               (Miesten ja naisten samapalkkaisuus)                                             (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                           (1999/C 204/26)
                                                                          (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                          Asiassa C-350/97, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen          saattanut 234 EY artiklan (aiempi 177 artikla) nojalla yhteisö-
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                    jen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansalli-
                                                                          sessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Wilfried Mon-
Asiassa C-309/97, jonka Oberlandesgericht Wien (Itävalta) on              sees vastaan Unabhängiger Verwaltungssenat für Kärnten,
saattanut EY:n perustamissopimuksen 234 artiklan (aiempi                  Bundesminister für Wissenschaft und Verkehrin osallistuessa
177 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi,            asian käsittelyyn, ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuk-


title: Asia T-240/16: Kanne 14.5.2016 – Klyuyev v. neuvosto

text:
               25.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 270/48

         Kanne 14.5.2016 – Klyuyev v. neuvosto
   (Asia T-240/16)
   (2016/C 270/56)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Andriy Klyuyev (Donetsk, Ukraina) (edustajat: B. Kennelly ja J. Pobjoy, barristers, sekä R. Gherson ja T. Garner, solicitors)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2014/119/YUTP muuttamisesta 4.3.2016 tehdyn neuvoston päätöksen (YUTP) 2016/318 sekä Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 208/2014 täytäntöönpanosta 4.3.2016 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 2016/311

               —

               toissijaisesti toteamaan (i) 5.4.2014 annetun neuvoston päätöksen 2014/119/YUTP (sellaisena kuin se on muutettuna) 1 artiklan 1 kohdan ja (ii) 5.3.2014 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 208/2014 (sellaisena kuin se on muutettuna) 3 artiklan 1 kohdan soveltumattomiksi niiden lainvastaisuuden vuoksi kantajaa koskevin osin

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, johon on tuettu kumoamisvaatimuksen tueksi sillä perusteella, että neuvosto ei ole ilmoittanut asianmukaista oikeudellista perustaa riidanalaisille toimenpiteille.

                           —

                           Kantaja väittää, että SEUT 29 artikla ei ole asianmukainen oikeudellinen perusta 5.3.2014 annetulle neuvoston päätökselle 2014/119/YUTP, koska kantajan ei ole syytetty horjuttaneen demokratiaa Ukrainassa taikka riistäneen Ukrainan kansalta sen maan kestävän kehityksen etuja (SEU 23 artiklassa ja SEU 21 artiklan 2 kohdan yleisissä määräyksissä tarkoitetulla tavalla). Koska kolmas muutospäätös oli pätemätön, neuvosto ei kantajan mukaan voinut tukeutua SEUT 215 artiklan 2 kohtaan antaakseen 5.3.2014 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 208/2014.

               2)

               Toinen kanneperuste, johon on vedottu kumoamisvaatimuksen tueksi sillä perusteella, että SEUT 6 artiklaan, luettuna SEUT 2 ja SEU 3 artiklan kanssa, sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 ja 48 artiklaan perustuvia kantajan oikeuksia on loukattu, koska neuvosto on olettanut, että oikeudenkäyntimenettelyissä Ukrainassa noudatetaan perustavanlaatuisia ihmisoikeuksia.

               3)

               Kolmas kanneperuste, johon on vedottu kumoamisvaatimuksen tueksi sillä perusteella, että neuvosto on tehnyt ilmeisen arviointivirheen vuoksi sen päätelmän, että kantajan tapauksessa ovat täyttyneet 5.3.2014 annetun neuvoston päätöksen 2014/119/YUTP (sellaisena kuin se on muutettuna) 1 artiklan 1 kohdan ja 5.3.2014 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 208/2014 (sellaisena kuin se on muutettuna) 3 artiklan 1 kohdan mukaiset luetteloon merkitsemisen edellytykset.

               4)

               Neljäs kanneperuste, johon on vedottu kumoamisvaatimuksen tueksi sillä perusteella, että neuvosto on loukannut kantajan puolustautumisoikeuksia ja oikeutta hyvään hallintoon ja tehokkaaseen oikeussuojaan. Kantajan mukaan neuvosto on erityisesti jättänyt tutkimatta huolellisesti ja puolueettomasti, olivatko väitetyt syyt luetteloon uudelleen merkitsemiselle perusteltuja ottaen huomioon kantajan aikaisemmin esittämät huomautukset.

               5)

               Viides kanneperuste, johon on vedottu kumoamisvaatimuksen tueksi sillä perusteella, että neuvosto on loukannut ilman oikeuttamisperustetta ja suhteettomalla tavalla kantajan perusoikeuksia, mm. tämän omistusoikeutta ja oikeutta hyvään maineeseen. Kantajan mukaan riidanalaisten toimenpiteiden vaikutus on laajalle ulottuva sekä hänen omaisuutensa että maineensa huomioon ottaen. Neuvosto ei ole osoittanut, että kantajan omaisuuden ja varojen jäädyttämisellä olisi jokin legitiimi päämäärä tai että se olisi tällaisen perusteella oikeutettua, tai puhumattakaan siitä, että se olisi oikeasuhteista tällaiseen päämäärään nähden.

               6)

               Kuudennella kanneperusteella, johon on vedottu lainvastaisuuden toteamisen tueksi, kantaja väittää, että jos 5.3.2014 annetun neuvoston päätöksen 2014/119/YUTP (sellaisena kuin se on muutettuna) 1 artiklan 1 kohtaa ja 5.3.2014 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 208/2014 (sellaisena kuin se on muutettuna) 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava toisessa kanneperusteessa esitettyjen väitteiden vastaisesti siten, että ne kattavat (a) minkä tahansa Ukrainan viranomaisen aloittaman tutkinnan siitä riippumatta, onko se johtanut tuomioistuinratkaisuun tai menettelyyn taikka onko sen lainmukaisuus selvitetty tai onko se kumottu, ja/tai (b) minkä tahansa ”julkisessa tehtävässä olevan henkilön aseman väärinkäytön perusteettoman hyödyn tuottamiseksi” siitä riippumatta, onko julkisia varoja väitetty käytetyn väärin, luetteloon lisäämisen kriteereille ei ole – kun otetaan huomioon näin laajan tulkinnan mielivaltaisuus – asianmukaista oikeusperustaa ja/tai että ne eivät ole oikeassa suhteessa 5.3.2014 annetun neuvoston päätöksen 2014/119/YUTP ja 5.3.2014 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 208/2014 tavoitteisiin nähden, ja ne on siksi katsottava lainvastaisiksi.


title: Asia T-78/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.2.2015 – Red Bull v. SMHV – Sun Mark (BULLDOG) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin BULLDOG rekisteröimisestä yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat kansainväliset ja kansalliset sanamerkit BULL ja RED BULL — Suhteelliset hylkäysperusteet — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 75 artikla — Konkreettisen arvioinnin puuttuminen — Perusteluvelvollisuus — Tavaroiden samanlaisuus — Merkkien samankaltaisuus — Suunnittelun samankaltaisuuden käsite — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta)

text:
               23.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/15

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.2.2015 – Red Bull v. SMHV – Sun Mark (BULLDOG)
   (Asia T-78/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin BULLDOG rekisteröimisestä yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat kansainväliset ja kansalliset sanamerkit BULL ja RED BULL - Suhteelliset hylkäysperusteet - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 75 artikla - Konkreettisen arvioinnin puuttuminen - Perusteluvelvollisuus - Tavaroiden samanlaisuus - Merkkien samankaltaisuus - Suunnittelun samankaltaisuuden käsite - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta))
   (2015/C 096/18)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Red Bull GmbH (Fuschl am See, Itävalta) (edustajat: aluksi asianajajat A. Renck ja T. Heitmann sekä solicitor I. Fowler, sitten A. Renck ja I. Fowler)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamiehet: aluksi F. Mattina, sitten P. Bullock ja A. Schifko, sitten D. Walicka, ja lopuksi A. Schifko)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Sun Mark Ltd (Middlesex, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 16.11.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 107/2012-2), joka koskee Red Bull GmbH:n ja Sun Mark Ltd:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) toisen valituslautakunnan 16.11.2012 tekemä päätös (R 107/2012-2), joka koskee Red Bull GmbH:n ja Sun Mark Ltd:n välistä väitemenettelyä, kumotaan.

               2)

               Red Bullin vaatimukset siitä, että Sun Mark velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jätetään tutkimatta.

               3)

               SMHV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 108, 13.4.2013.


title: Asia F-116/14: Kanne 23.10.2014 – ZZ v. komissio

text:
               26.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/47

         Kanne 23.10.2014 – ZZ v. komissio
   (Asia F-116/14)
   (2015/C 026/63)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja L.Y Levi)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen (EVLEV) pääjohtajan sen päätöksen kumoaminen, jolla on peruutettu päätös kantajan nimittämisestä väliaikaiseksi toimihenkilöksi palkkaluokkaan AD8, ja vaatimus aiheutuneen aineellisen ja aineettoman vahingon korvaamisesta

      Vaatimukset

               —

               EVLEV:n pääjohtajan 24.2.2014 tekemä päätös, jolla on peruutettu 7.11.2013 tehty päätös kantajan nimittämisestä väliaikaiseksi toimihenkilöksi palkkaluokkaan AD8 ilmoituksella 1327TAAD08 julkaistun avoimen palvelukseenottomenettelyn seurauksena, on kumottava

               —

               24.7.2014 tehty päätös, jolla on hylätty kantajan 25.3.2014 tekemä valitus, on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle aiheutuneesta aineellisesta vahingosta korvaus, joka vastaa kantajalle hänen palkkaluokassa AD6 16.9.2013 alkaen saamansa palkan ja palkkaluokan AD8 mukaisen palkan välistä erotusta, korotettuna viivästyskorolla, joka lasketaan EKP:n soveltaman korkokannan mukaisesti kahdella prosenttiyksiköllä korotettuna

               —

               toissijaisesti vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle aiheutuneesta aineellisesta vahingosta korvaus, joka vastaa palkkaluokan AD6 mukaisen palkan ja palkkaluokan AD8 mukaisen palkan välistä erotusta 16.9.2013–24.2.2014, korotettuna viivästyskorolla, joka lasketaan EKP:n soveltaman korkokannan mukaisesti kahdella prosenttiyksiköllä korotettuna

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan aineettomasta vahingosta korvausta kohtuulliseksi katsottavat 20  000 euroa

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-353/99 P: Euroopan unionin neuvoston 22.9.1999 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston 19.7.1999 antamasta tuomiosta asiassa T-14/98, Euroopan parlamentin jäsen Heidi Hautala vastaan Euroopan unionin neuvosto, väliintulijoina kantajan puolella Suomen tasavalta ja Ruotsin kuningaskunta sekä vastaajan puolella Ranskan tasavalta

text:
C 333/20                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        20.11.1999
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-           Arbeitsgericht Bremenin 25.8.1999 tekemällään pää-
tuin                                                                     töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Wolf-
                                                                                gang Lange vastaan Georg Schünemann GmbH
— toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut yhtenäisestä menette-
     lystä vaarallisten aineiden tiekuljetusten tarkastuksissa
     6 päivänä lokakuuta 1995 annetun neuvoston direktiivin                                        (Asia C-350/99)
     95/50/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole anta-
     nut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,                                   (1999/C 333/44)
     asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä, ja
— velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                    Arbeitsgericht Bremen on pyytänyt 25.8.1999 tekemällään
                                                                         päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-
                                                                         tuimen kirjaamoon 22.9.1999, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      tuimelta asiassa Wolfgang Lange vastaan Georg Schünemann
                                                                         GmbH ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
Artikla EY 249 (aiemmin EY:n perustamissopimuksen 189 ar-
tikla), jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulok-         1. Sovelletaanko työnantajan velvollisuudesta ilmoittaa työn-
seen nähden jokaista jäsevaltiota, sisältää implisiittisen jäsen-            tekijöille työsopimuksessa tai työsuhteessa sovellettavista
valtioille osoitetun velvoitteen noudattaa direktiivissä säädettyä           ehdoista 14 päivänä lokakuuta 1991 annetun neuvoston
täytäntöönpanon määräaikaa. Tämä määräaika päättyi                           direktiivin 91/533/ETY (EYVL L 288, 18.10.1991, s. 32)
1.1.1997 ilman, että Irlanti oli antanut komission vaatimuk-                 2 artiklan 2 kohdan i alakohtaa myös sopimuksiin, joilla
sissa tarkoitetun direktiivin noudattamisen edellyttämiä sään-               työntekijä yleisluontoisesti sitoutuu ylityötuntien tekemi-
nöksiä.                                                                      seen?
(1) EYVL L 249, 17.10.1995, s. 35.                                       2. Seuraako direktiivin 91/533/ETY 2 artiklasta, että direktii-
                                                                             vin täytäntöönpanosta annettua kansallista lakia on tulkit-
                                                                             tava siten, että sellaisia sopimuksia, jotka eivät täytä
                                                                             säännöksen mukaista täsmällisyysvaatimusta, on pidettävä
                                                                             sisällöltään pätemättöminä, vaikka niissä annetaan työnte-
                                                                             kijälle sisällöltään epämääräisesti määrättyjä yksipuolisia
Euroopan yhteisöjen komission 20.9.1999 Luxemburgin                          oikeuksia?
          suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
                                                                         3. a) Edellytetäänkö direktiivissä 91/533/ETY, että todistus-
                          (Asia C-348/99)
                                                                                taakan jakamista koskevia kansallisia periaatteita, joita
                          (1999/C 333/43)                                         sovelletaan kun oikeudenkäynnin osapuoli ei ole täyt-
                                                                                tänyt näyttöä koskevaa velvoitettaan, sovelletaan yh-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 20.9.1999 Euroo-                         teisön oikeuden mukaista tulkintaa noudattaen myös
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur-                         silloin, jos työnantaja ei ole antanut direktiivissä tarkoi-
herttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä on komission                          tettuja seikkoja työntekijän tietoon?
oikeudellinen neuvonantaja Marie Wolfcarius ja oikeudellisessa
yksikössä toimiva kansallinen virkamies Manuel Desantes                      b)     Vastauksen tämän kysymykseen a kohtaan ollessa
prosessiosoite Luxemburgissa c/o komission oikeudellisen                          kieltävä: kielletäänkö tämän direktiivin 6 artiklan kol-
yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,                        mannessa luetelmakohdassa kansallisten oikeusperi-
Kirchberg.                                                                        aatteiden soveltaminen tämän kysymyksen a kohdassa
                                                                                tarkoitetulla tavalla?
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
— toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudatta-
     nut tietokantojen oikeudellisesta suojasta annetun Euroo-
     pan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/9/EY (1) mu-
     kaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä
     määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttä-
     miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,                 Euroopan unionin neuvoston 22.9.1999 tekemä valitus
                                                                         Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
— velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan                    tuimen ensimmäisen jaoston 19.7.1999 antamasta tuo-
     oikeudenkäyntikulut.                                                miosta asiassa T-14/98, (1) Euroopan parlamentin jäsen
                                                                         Heidi Hautala vastaan Euroopan unionin neuvosto, väliin-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      tulijoina kantajan puolella Suomen tasavalta ja Ruotsin
                                                                          kuningaskunta sekä vastaajan puolella Ranskan tasavalta
Täytäntöönpanoa koskevan määräajan päättyessä Luxembur-
gin suurherttuakunta ei ollut toteuttanut direktiivin noudatta-                                   (Asia C-353/99 P)
miseksi tarpeellisia toimenpiteitä, eikä toimittanut komissiolle
sitä varten annettujen kansallisen oikeuden säädöksien
säädöstekstejä.                                                                                (1999/C 333/45)
(1) EYVL L 77, 27.3.1996, s. 20.                                         Euroopan unionin neuvosto on valittanut 22.9.1999 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim-
                                                                         mäisen oikeusasteeen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston
 ---pagebreak--- 20.11.1999               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 333/21
19.7.1999 antamasta tuomiosta asiassa T-14/98, Euroopan                          Asian C-316/98 P (1) poistaminen rekisteristä
parlamentin jäsen Heidi Hautala vastaan Euroopan unionin
neuvosto, väliintulijoina kantajan puolella Suomen tasavalta                                    (1999/C 333/46)
ja Ruotsin kuningaskunta sekä vastaajan puolella Ranskan
tasavalta. Valittajan asiamiehinä ovat oikeudellisen yksikön             Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 2.2.1999
virkamiehet Jill Aussant ja Giorgio Maganza sekä oikeudellinen           antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
neuvonantaja Martin Bauer, ja prosessiosoite Luxemburgissa               tu asia C-316/98 P, Union européenne de l’artisanat et des
on Euroopan investointipankin lakiasianosaston ylijohtaja                petites et moyennes entreprises (UEAPME) vastaan Euroopan
Alessandro Morbilli, 100 boulevard Konrad Adenauer, Kirch-               unionin neuvosto.
berg.
                                                                         (1) EYVL C 312, 10.10.1998.
Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin
— kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
     19.7.1999 antaman tuomion, jossa ensimmäisen oikeusas-
     teen tuomioistuin
     — kumosi 4.11.1997 tehdyn neuvoston päätöksen, jossa                         Asian C-335/98 (1) poistaminen rekisteristä
         Hautalalle ei annettu tilaisuutta tutustua tavanomaisten
         aseiden viennin työryhmän kertomukseen;                                                (1999/C 333/47)
     — velvoitti neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut;               Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 21.5.1999
                                                                         antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                         tu asia C-335/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian
— ratkaisee asian lopullisesti itse, hylkää ensimmäisen oikeus-          tasavalta.
     asteen tuomioistuimessa nostetun kanteen perusteettoma-
     na ja velvoittaa Hautalan korvaamaan asian käsittelystä
     ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa aiheutuneet               (1) EYVL C 327, 24.10.1998.
     oikeudenkäyntikulut;
— päättää valitusasian oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta
     harkintansa mukaan.
                                                                                Asian C-388/98 (1) poistaminen rekisteristä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (1999/C 333/48)
Neuvoston valitus perustuu siihen, että ensimmäisen oikeusas-
teen tuomioistuin on tehnyt perustavanlaatuisen oikeudellisen            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 11.6.1999
virheen tulkitessaan yleisön oikeudesta tutustua neuvoston               antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
asiakirjoihin 20.12.1993 tehdyn neuvoston päätöksen (2)                  tu asia C-388/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
4 artiklan 1 kohtaa niin, että sen perusteella neuvoston on              Helleenien tasavalta.
tutkittava, onko mahdollista antaa tietoja neuvostolta pyydetyn
asiakirjan osista.                                                       (1) EYVL C 397, 19.12.1998.
Neuvoston mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
on
i)   tulkinnut virheellisesti kyseisen neuvoston päätöksen oi-
     keudellista vaikutusta;                                                      Asian C-338/96 (1) poistaminen rekisteristä
ii) tulkinnut virheellisesti kyseisen neuvoston päätöksen                                       (1999/C 333/49)
     päämäärää;
                                                                         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 21.6.1999
iii) soveltanut virheellisesti suhteellisuusperiaatetta.                 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                         tu asia C-338/98 (Tribunale civile di Genovan esittämä ennak-
                                                                         koratkaisupyyntö), Ignazio Messina & c. SpA vastaan Ammini-
(1) EYVL C 72, 7.3.1998, s. 27.                                          strazione delle Finanze dello Stato.
(2) Neuvoston päätös 93/731/EY (EYVL L 340, 31.12.1993, s. 43).
                                                                         (1) EYVL C 370, 7.12.1996.


title: Asia T-666/16 P: Valitus, jonka Carlo De Nicola on tehnyt 20.9.2016 virkamiestuomioistuimen asiassa F-100/15, De Nicola v. EIP, 21.7.2016 antamasta tuomiosta

text:
               7.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 410/25

         Valitus, jonka Carlo De Nicola on tehnyt 20.9.2016 virkamiestuomioistuimen asiassa F-100/15, De Nicola v. EIP, 21.7.2016 antamasta tuomiosta
   (Asia T-666/16 P)
   (2016/C 410/35)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Carlo De Nicola (Strassen, Luxemburg) (edustaja: asianajaja G. Ferabecoli)

      Muu osapuoli: Euroopan investointipankki

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               hyväksyy valituksen ja muuttaa valituksenalaista tuomiota kumoamalla tuomiolauselman 1 ja 2 kohdan sekä tuomion perusteluosan 33, 46–60, 85–94, 100–106 ja 107–109 kohdan

               —

               ja tämän johdosta kumoaa ja /tai jättää soveltamatta 8.1.2014 tehtyä valituslautakunnan päätöstä ja kun asia on mahdollisesti palautettu virkamiestuomioistuimen käsiteltäväksi niiden kriteereiden tultua vahvistetuksi, joita sen on noudatettava uutta päätöstä tehdessään, valittaja vaatii, että Euroopan investointipankin häneen kohdistama kiusaaminen on tunnustettava ja Euroopan investointipankki velvoitettava korvaamaan hänelle aiheutuneet vahingot sellaisina kuin ne on muotoiltu kanteessa, jolla asia pantiin vireille, tai toissijaisesti että asia siirretään virkamiestuomioistuimen jonkin toisen jaoston käsiteltäväksi, jotta se ratkaisisi kumotut kohdat eri kokoonpanossa uudelleen hyväksyttyään ensin lääkärin lausunnon hankkimista koskevan vaatimuksen.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksen kohteena on virkamiestuomioistuimen 21.7.2016 antama tuomio, jolla hylättiin valittajan nostama kanne, jonka kohteena oli valituslautakunnan 8.12.2014 tekemä päätös, jolla hylättiin hänen valituksensa hänestä vuodelta 2013 laaditusta kertomuksesta, sekä päätös olla ylentämättä häntä. Valittaja vaatii lisäksi häneen kohdistuneen kiusaamisen tunnustamista ja että Euroopan investointipankki velvoitetaan korvaamaan ne aineettomat, fyysiset ja aineelliset vahingot, jotka valittaja katsoo hänelle aiheutuneen.
   Vaatimustensa tueksi valittaja toteaa, että vaatimus kiusaamisen tunnustamisesta perustuu nimenomaisesti pankin henkilöstösääntöjen 41 artiklaan, minkä vuoksi kysymystä asian kuulumisesta unionin tuomiovallan alaan ei asian sisällön ja/tai aineellisoikeudellisten syiden vuoksi tarvitse esittää. Valituksessa korostetaan tämän osalta, että Euroopan unionin tuomioistuimen velvollisuus antaa ratkaisu tunnustamista koskevaan vaatimukseen on vahvistettu unionin yleisen tuomioistuimen oikeuskäytännössä.


title: Asia C-130/17: Kanne 10.3.2017 – Euroopan komissio v. Bulgarian tasavalta

text:
               8.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 144/33

         Kanne 10.3.2017 – Euroopan komissio v. Bulgarian tasavalta
   (Asia C-130/17)
   (2017/C 144/43)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Wils ja I. Zalogin)

      Vastaaja: Bulgarian tasavalta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, ettei Bulgarian tasavalta ole noudattanut jäsenvaltioiden myöntämien passien ja matkustusasiakirjojen turvatekijöitä ja biometriikkaa koskevien vaatimusten teknisissä eritelmissä tarkoitetusta varmennepolitiikasta tehdyn komission päätöksen K(2008) 8657 muuttamisesta 5.10.2009 tehdyn komission päätöksen K(2009) 7476 ja kolmansien maiden kansalaisille myönnettävien oleskelulupien yhtenäiseen kaavaan sovellettavista teknisistä eritelmistä tehdyn komission päätöksen K(2002) 3069 muuttamisesta 4.8.2011 annetun komission päätöksen K(2011) 5478 mukaista velvollisuuttaan perustaa keskitetty asiointipiste henkilötodistusten biometrisiin tietoihin pääsyyn tarvittavien elektronisten varmenteiden vaihtamiseksi

               —

               Bulgarian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Bulgarian tasavalta ei ole perustanut keskitettyä asiointipistettä henkilötodistusten biometrisiin tietoihin pääsyyn tarvittavien elektronisten varmenteiden vaihtamiseksi, joten se ei ole noudattanut edellä mainittujen komission päätösten mukaisia velvoitteitaan.


title: Alankomaiden Antillien 9.3.1998 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-41/98)

text:
2.5.98                  FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 137/19
Sadam Zuccherifici divisione della secin, Sadam castiglio-         Ð kumoaa nimittävän viranomaisen 8.12.1997 tekemän
nese Spa:n, Sadam Abruzzo Spa:n, Zuccherificio del molise              päätöksen, jolla on hylätty kantajan henkilöstösääntö-
Spa:n, SocietaÂ fondiaria industriale romagnola sfir Spa:n             jen 90 artiklan 2 kohdan nojalla tekemä hallintovali-
5.3.1998 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama                    tus, siltä osin kuin siinä ei oteta huomioon pätevää
                               kanne                                   ammattikokemusta,
                          (Asia T-39/98)
                           (98/C 137/41)                           Ð velvoittaa vastaajan maksamaan 2 130 849 Belgian
                                                                       frangia,
                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                   Ð velvoittaa vastaajan maksamaan viivästyskorkoa,
Sadam Zuccherifici divisione della seci, Sadam castiglio-              johon kantaja vaatii sovellettavan 8 prosentin vuo-
nese Spa, Sadam Abruzzo Spa, Zuccherificio del molise                  tuista korkokantaa 13.5.1993 alkaen tuomion antami-
Spa, SocietaÂ fondiaria industriale romagnola sfir Spa,                seen saakka,
edustajinaan asianajajat Vincenzo Cerulli Irelli, Gualtiero
Pittalis ja Giancarlo Fanzini, prosessiosoite Luxemburgissa        Ð velvoittaa vastaajan korvaamaan joka tapauksessa
asianajotoimisto ArseÁne Kronshagen, 22 Rue Marie-AdeÂ-                oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.
laïde, on nostanut 5.3.1998 Euroopan yhteisöjen ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan
unionin neuvostoa vastaan.                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-            Kantaja, joka otettiin 13.5.1993 palvelukseen väliaikai-
tuin                                                               sena toimihenkilönä, riitauttaa päätöksen hänen luokitte-
                                                                   lustaan vetoamalla henkilöstösääntöjen 31 ja 32 artiklan
Ð kumoaa 15.12.1997 annetun neuvoston asetuksen                    virheelliseen soveltamiseen. Hänen mukaansa nimittävä
     (EY) N:o 2613/97 2 artiklan,                                  viranomainen ei ole ottanut huomioon kaikkea hänen 24
                                                                   vuoden ja yhden kuukauden pituista ammattikokemustaan
                                                                   palvelukseen otettaessa eikä myöskään päätöksessään
Ð velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                   hylätä hänen valituksensa. Lisäksi nimittävä viranomainen
                                                                   ei ole ottanut huomioon kantajan yliopistokoulutusta ja
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                erityistä ammattikokemusta merenkulkualalla, jota hän on
                                                                   voinut tarjota PO XIV:n palveluksessa.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
samat kuin asiassa T-38/98 ANB ym. vastaan neuvosto (1).           Toiseksi kantaja vetoaa henkilöstösääntöjen 7 artiklan rik-
                                                                   komiseen sekä virkamiesten yhdenvertaisuuden loukkaa-
(1) Ks. tämän virallisen lehden sivu 18.                           miseen, koska kantaja toimi palkkaluokkaansa korkeam-
                                                                   missa tehtävissä ja työskenteli palkkaluokkaan B 1
                                                                   tasolle 1 luokiteltujen kollegojen kanssa.
                                                                   Lopuksi nimittävä viranomainen on laiminlyönyt huolen-
                                                                   pitovelvollisuuttaan ja loukannut kantajan luottamuksen-
Giuliano Pagliaranin 5.3.1998 Euroopan yhteisöjen komis-           suojaa ajaessaan ainoastaan työnantajan etuja ottamatta
                 siota vastaan nostama kanne                       kantajan etuja huomioon.
                          (Asia T-40/98)
                           (98/C 137/42)
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Giuliano Pagliarani, kotipaikka Bryssel, on nostanut               Alankomaiden Antillien 9.3.1998 Euroopan yhteisöjen
5.3.1998 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                           komissiota vastaan nostama kanne
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                                    (Asia T-41/98)
vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Mario
Spandre, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa asian-                                      (98/C 137/43)
ajotoimisto Pierre Thielen, 21 rue de Nassau.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuin                                                               Alankomaiden Antillit on nostanut 9.3.1998 Euroopan
                                                                   yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
Ð kumoaa nimittävän viranomaisen päätöksen siltä osin              kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan
     kuin kantaja on luokiteltu palkkaluokkaan B 3                 asiamiehinä ovat asianajajat P. V. F. Bos ja M. M. Slot-
     tasolle 3, kun hänet on otettu palvelukseen väliaikai-        boom, Rotterdam, ja prosessiosoite Luxemburgissa on
     seksi toimihenkilöksi,                                        asianajotoimisto Loesch & Wolter, 11 rue Goethe.
 ---pagebreak--- C 137/20                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         2.5.98
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                 Kantaja väittää, että parlamentin vaalisäännön 17 artiklan
tuin                                                                    tällaisesta tulkinnasta on ollut seurauksena, että luettelosta
                                                                        nro 5 valittiin ainoastaan Brysselissä toimivia edustajia, ja
Ð kumoaa tuontitodistusten antamisesta merentakaisista                  että kantaja, joka oli saanut suurimman henkilökohtaisen
     maista ja merentakaisilta alueilta peräisin olevalle CN-           äänimäärän, ei tullut valituksi. Kantajan mukaan tällainen
     koodiin 1006 kuuluvalle riisille komission asetuksella             lopputulos on paradoksaalinen ja oikeussääntöjen vastai-
     (EY) N:o 2352/97 käyttöön otettujen erityistoimenpi-               nen. Kantaja väittää, että tämä lopputulos on ilmeisessä
     teiden yhteydessä 12 päivänä joulukuuta 1997 annetun               ristiriidassa sen kaikkia demokraattisia vaaleja koskevan
     komission asetuksen (EY) N:o 2494/97 (1) ja                        säännön kanssa, jonka mukaan eniten ääniä saaneet
                                                                        ehdokkaat valitaan ja nimitetään äänimäärän mukaisessa
Ð velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku-                     järjestyksessä.
     lut.
                                                                        Kantaja väittää vaatimustensa tueksi, että kanteen koh-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     teena olevat päätökset on kumottava
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
                                                                        Ð parlamentin vaalisäännön 6, 17 ja 18 artiklan rikko-
samat kuin asiassa T-32/98 (2).
                                                                             misen perusteella,
(1) EYVL L 343, 13.12.1997, s. 17.
(2) Ei vielä julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.       Ð toissijaisesti sillä perusteella, että parlamentin vaali-
                                                                             säännöllä rikotaan henkilöstösääntöjen liitettä II,
                                                                             ja
Maria Paola Sabbatuccin 9.3.1998 Euroopan parlamenttia                  Ð kaikkien jäsenvaltioiden vaaleja koskevan yhteisen
                      vastaan nostama kanne                                  periaatteen loukkaamisen perusteella, jonka mukaan
                                                                             eniten ääniä saaneessa luettelossa oleva eniten ääniä
                          (Asia T-42/98)                                     saanut ehdokas on valittava.
                           (98/C 137/44)
                                                                        Kantaja toteaa erityisesti, että vaalilautakunnan tulkinta
                   (Oikeudenkäyntikieli: italia)                        parlamentin vaalisäännön 17 artiklan 5 kohdan b alakoh-
                                                                        dasta on ristiriidassa saman vaalisäännön 17 artiklan 1 ja
Maria Paola Sabbatucci on nostanut 9.3.1998 Euroopan                    2 kohdassa määrätyn paikkojen suhteellisen jaon periaat-
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa                    teen kanssa. Jos ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
kanteen Euroopan parlamenttia vastaan. Kantajan edusta-                 kuitenkin katsoisi, että riidanalaisissa päätöksissä on tul-
jina ovat asianajajat Alberto Dal Ferro ja Andrea Cevese,               kittu vaalisäännön 17 artiklaa ainoalla oikealla tavalla,
Vicenza, ja prosessiosoite on Morresi Law Office, 67 ave-               kantaja tuo esille myös, että tämä määräys samoin kuin
nue des Nerviens, Bryssel.                                              6 artiklan neljäs alakohta ovat ristiriidassa henkilöstösään-
                                                                        töjen liitteen II kanssa. Se, että tässä liitteessä ei ole mai-
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                 nittu mitään velvollisuudesta taata tietyssä toimipaikassa
tuin                                                                    työskentelevän henkilöstön edustusta silloin, kun koko
                                                                        henkilöstöä edustaa yksi ainoa komitea, tarkoittaa kanta-
Ð kumoaa 27.1.1998 päivätyn vaalilautakunnan kirjeen                    jan mukaan sitä, että jos tällaisesta edustuksesta määrä-
     ja saman lautakunnan 17.2.1998 päivätyn vastauksen                 tään vaalisäännössä, se on taattava sellaisin edellytyksin,
     siltä osin kuin niissä suljetaan kantaja pois henkilöstö-          ettei äänestäjien vaaleissa ilmaisemaa kantaa loukata.
     komiteaan valittujen henkilöiden joukosta,
Ð velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja, joka on Euroopan parlamentin palkkaluokkaan B                  Acerinox SA:n 13.3.1998 Euroopan yhteisöjen komissiota
kuuluva virkamies, riitauttaa sen, että vastaaja sulki hänet                               vastaan nostama kanne
pois henkilöstökomiteaan valittujen henkilöiden joukosta.                                       (Asia T-48/98)
Kantaja toteaa tämän osalta, että hän oli ehdokkaana vaa-
                                                                                (98/C 137/45)
liluettelossa nro 5 vaaleissa, joiden toinen kierros pidettiin
tammikuussa 1998, ja hän sai luettelon suurimman mää-
rän ääniä. Vaalilautakunnan toimittamien tietojen mukaan                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
sen jälkeen kun paikat oli jaettu henkilökohtaisten ääni-
määrien perusteella, parlamentin vaalisäännön 17 artiklan               Acerinox SA on nostanut 13.3.1998 Euroopan yhteisöjen
5 kohdan b alakohdan mukainen edellytys, jonka mukaan                   ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
tietyllä määrällä jäseniä on oltava toimipaikkana Bryssel,              Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-
jäi täyttymättä. Tästä syystä kantajan sijaan valittiin sellai-         jina ovat Alexandre Vandencasteele ja Denis Waelbroeck,
nen Brysselissä toimiva edustaja, joka ei ollut tullut vali-            ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto
tuksi ja joka oli saanut eniten ääniä luettelossa nro 5.                Ernest Arendt, 8Ð10 rue Mathias Hardt.


title: Asia C-348/99: Euroopan yhteisöjen komission 20.9.1999 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne

text:
C 333/20                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        20.11.1999
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-           Arbeitsgericht Bremenin 25.8.1999 tekemällään pää-
tuin                                                                     töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Wolf-
                                                                                gang Lange vastaan Georg Schünemann GmbH
— toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut yhtenäisestä menette-
     lystä vaarallisten aineiden tiekuljetusten tarkastuksissa
     6 päivänä lokakuuta 1995 annetun neuvoston direktiivin                                        (Asia C-350/99)
     95/50/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole anta-
     nut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,                                   (1999/C 333/44)
     asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä, ja
— velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                    Arbeitsgericht Bremen on pyytänyt 25.8.1999 tekemällään
                                                                         päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-
                                                                         tuimen kirjaamoon 22.9.1999, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      tuimelta asiassa Wolfgang Lange vastaan Georg Schünemann
                                                                         GmbH ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
Artikla EY 249 (aiemmin EY:n perustamissopimuksen 189 ar-
tikla), jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulok-         1. Sovelletaanko työnantajan velvollisuudesta ilmoittaa työn-
seen nähden jokaista jäsevaltiota, sisältää implisiittisen jäsen-            tekijöille työsopimuksessa tai työsuhteessa sovellettavista
valtioille osoitetun velvoitteen noudattaa direktiivissä säädettyä           ehdoista 14 päivänä lokakuuta 1991 annetun neuvoston
täytäntöönpanon määräaikaa. Tämä määräaika päättyi                           direktiivin 91/533/ETY (EYVL L 288, 18.10.1991, s. 32)
1.1.1997 ilman, että Irlanti oli antanut komission vaatimuk-                 2 artiklan 2 kohdan i alakohtaa myös sopimuksiin, joilla
sissa tarkoitetun direktiivin noudattamisen edellyttämiä sään-               työntekijä yleisluontoisesti sitoutuu ylityötuntien tekemi-
nöksiä.                                                                      seen?
(1) EYVL L 249, 17.10.1995, s. 35.                                       2. Seuraako direktiivin 91/533/ETY 2 artiklasta, että direktii-
                                                                             vin täytäntöönpanosta annettua kansallista lakia on tulkit-
                                                                             tava siten, että sellaisia sopimuksia, jotka eivät täytä
                                                                             säännöksen mukaista täsmällisyysvaatimusta, on pidettävä
                                                                             sisällöltään pätemättöminä, vaikka niissä annetaan työnte-
                                                                             kijälle sisällöltään epämääräisesti määrättyjä yksipuolisia
Euroopan yhteisöjen komission 20.9.1999 Luxemburgin                          oikeuksia?
          suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
                                                                         3. a) Edellytetäänkö direktiivissä 91/533/ETY, että todistus-
                          (Asia C-348/99)
                                                                                taakan jakamista koskevia kansallisia periaatteita, joita
                          (1999/C 333/43)                                         sovelletaan kun oikeudenkäynnin osapuoli ei ole täyt-
                                                                                tänyt näyttöä koskevaa velvoitettaan, sovelletaan yh-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 20.9.1999 Euroo-                         teisön oikeuden mukaista tulkintaa noudattaen myös
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur-                         silloin, jos työnantaja ei ole antanut direktiivissä tarkoi-
herttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä on komission                          tettuja seikkoja työntekijän tietoon?
oikeudellinen neuvonantaja Marie Wolfcarius ja oikeudellisessa
yksikössä toimiva kansallinen virkamies Manuel Desantes                      b)     Vastauksen tämän kysymykseen a kohtaan ollessa
prosessiosoite Luxemburgissa c/o komission oikeudellisen                          kieltävä: kielletäänkö tämän direktiivin 6 artiklan kol-
yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,                        mannessa luetelmakohdassa kansallisten oikeusperi-
Kirchberg.                                                                        aatteiden soveltaminen tämän kysymyksen a kohdassa
                                                                                tarkoitetulla tavalla?
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
— toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudatta-
     nut tietokantojen oikeudellisesta suojasta annetun Euroo-
     pan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/9/EY (1) mu-
     kaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä
     määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttä-
     miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,                 Euroopan unionin neuvoston 22.9.1999 tekemä valitus
                                                                         Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
— velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan                    tuimen ensimmäisen jaoston 19.7.1999 antamasta tuo-
     oikeudenkäyntikulut.                                                miosta asiassa T-14/98, (1) Euroopan parlamentin jäsen
                                                                         Heidi Hautala vastaan Euroopan unionin neuvosto, väliin-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      tulijoina kantajan puolella Suomen tasavalta ja Ruotsin
                                                                          kuningaskunta sekä vastaajan puolella Ranskan tasavalta
Täytäntöönpanoa koskevan määräajan päättyessä Luxembur-
gin suurherttuakunta ei ollut toteuttanut direktiivin noudatta-                                   (Asia C-353/99 P)
miseksi tarpeellisia toimenpiteitä, eikä toimittanut komissiolle
sitä varten annettujen kansallisen oikeuden säädöksien
säädöstekstejä.                                                                                (1999/C 333/45)
(1) EYVL L 77, 27.3.1996, s. 20.                                         Euroopan unionin neuvosto on valittanut 22.9.1999 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim-
                                                                         mäisen oikeusasteeen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston


title: Asia F-83/10: Kanne 23.9.2010 — Giannakouris v. komissio

text:
               15.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/38

         Kanne 23.9.2010 — Giannakouris v. komissio
   (Asia F-83/10)
   ()
   2011/C 13/75
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Konstantinos Giannakouris (Roodt-sur-Syre, Luxemburg) (edustaja: asianajaja V. Christianos)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen komission päätöksen kumoaminen, jolla päätettiin alentaa kantajalle myönnetyn koulutuslisän määrää sillä perusteella, että tämän tytär saa jäsenvaltiolta taloudellista tukea apurahan ja lainan muodossa

      Vaatimukset

               —

               On ensinnäkin kumottava päätös vähentää kantajalle maksetun koulutuslisän määrää, sellaisena kuin kyseinen päätös ilmenee helmikuun 2010 palkkakuitista, sekä kyseinen palkkakuitti siltä osin kuin sillä vähennetään osittain koulutuslisän määrää; toiseksi on kumottava kantajalle maksetun koulutuslisän vähentämisestä ja kantajaan sovellettavasta 770,85 euron määräisestä pidätyksestä 26.2.2010 tehty komission päätös, joka käy ilmi maaliskuun 2010 palkkakuitista; kolmanneksi on kumottava maaliskuun 2010 palkkakuitti, jolla vähennettiin kantajalle maksetun koulutuslisän määrää ja johon sisältyi 770,85 euron määräinen pidätys; neljänneksi on kumottava kantajan palkkakuitit huhti–elokuulta 2010 siltä osin kuin niihin sisältyi osittainen koulutuslisän vähennys; viidenneksi on kumottava 9.7.2010 tehty komission päätös, jolla nimenomaisesti hylättiin oikaisuvaatimus

               —

               kantajalta pidätetyt määrät on korvattava tälle korkoineen

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-555/12: Unionin tuomioistuimen määräys (kymmenes jaosto) 14.3.2013 (Tribunale di Tivolin (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Claudio Loreti, Maria Vallerotonda, Attilio Vallerotonda ja Virginia Chellini v. Comune di Zagarolo (Ennakkoratkaisupyyntö — Euroopan unionin perusoikeuskirja — Unionin oikeuden täytäntöönpano — Kyse ei ole unionin oikeuden täytäntöönpanosta — Unionin tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen)

text:
               4.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/6

         Unionin tuomioistuimen määräys (kymmenes jaosto) 14.3.2013 (Tribunale di Tivolin (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Claudio Loreti, Maria Vallerotonda, Attilio Vallerotonda ja Virginia Chellini v. Comune di Zagarolo
   (Asia C-555/12) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Euroopan unionin perusoikeuskirja - Unionin oikeuden täytäntöönpano - Kyse ei ole unionin oikeuden täytäntöönpanosta - Unionin tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen)
   2013/C 129/11
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Tivoli

      Asianosaiset

      Kantajat: Claudio Loreti, Maria Vallerotonda, Attilio Vallerotonda ja Virginia Chellini

      Vastaaja: Comune di Zagarolo

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunale di Tivoli — Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan 3 kohdan ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan, luettuna yhdessä EU 6 artiklan ja perusoikeuskirjan 52 artiklan 3 kohdan kanssa, tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jolla yleisten tuomioistuinten ja hallintotuomioistuinten välinen toimivallanjako perustuu subjektiivisten oikeuksien ja perusteltujen intressien väliseen erotteluun — Kyseisiä käsitteitä ei voida yksiselitteisesti erottaa toisistaan

      Määräysosa

   Unionin tuomioistuimella ei selvästi ole toimivaltaa vastata Tribunale di Tivolin (Italia) esittämiin kysymyksiin.

      (1)  EUVL C 32, 2.2.2013.


title: Asia T-166/04: Carmelo Morellon 13.5.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               10.7.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/14

         Carmelo Morellon 13.5.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-166/04)
   (2004/C 179/27)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Carmelo Morello, kotipaikka Bryssel, on nostanut 13.5.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Jacques Sambon ja Pierre-Paul Van Gehuchten, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               1.

               kumoaa hänen 28.3.2003 tekemänsä vaatimuksen implisiittisen hylkäämisen ja siltä osin kuin on tarpeen kumoaa hänen valituksensa hylkäämisen;

               2.

               velvoittaa komission maksamaan hänelle vahingonkorvausta 1 000 000 euroa hänelle aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä ja 1 000 000 euroa hänelle aiheutuneesta aineellisesta vahingosta;

               3.

               velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja, joka on komission virkamies, oli pyytänyt toisen asian yhteydessä, että toisen virkamiehen nimitys osastopäällikön virkaan, jota myös kantaja oli hakenut, kumotaan. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hyväksyi hänen kanteensa ja kumosi kyseessä olevan nimityksen.
   Kun edellä mainitussa asiassa annettu tuomio julistettiin, kyseessä olevaan virkaan nimitetty virkamies oli jo ylennetty ja siirretty toiseen virkaan, jolloin osastopäällikön virka, joka näin oli jäänyt avoimeksi, täytettiin siten, että toinen virkamies ryhtyi hoitamaan tätä virkaa henkilökohtaisista syistä myönnetyn virkavapaansa lopussa.
   Sen jälkeen, kun edellä mainitussa asiassa annettu tuomio julistettiin, kantaja vaati, että komissio panisi kyseessä olevan tuomion täytäntöön, ja sittemmin kantaja teki valituksen vaatimuksensa implisiittisestä hylkäämisestä. Komissio hylkäsi tämän valituksen todeten, että koska sillä ei ollut vapaana olevaa virkaa, sen oli mahdotonta panna edellä mainittua tuomiota täytäntöön.
   Tämä kanne koskee kantajan vaatimuksen hylkäämistä. Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa EY 233 artiklan ja henkilöstösääntöjen 4, 7, 24, 25 ja 45 artiklan rikkomiseen, hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen, harkintavallan sekä menettelysääntöjen väärinkäyttöön. Hän väittää myös, että hänelle on aiheutunut henkistä kärsimystä ja aineellista vahinkoa, koska hän on menettänyt vakavasti otettavan mahdollisuuden yletä palkkaluokkaan A3 uransa lopussa, ja vaatii korvausta tästä.


title: Asia F-33/12: Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 28.2.2013 — Pepi v. ERCEA (Henkilöstö — Sopimussuhteiset toimihenkilöt — Avustavia tehtäviä hoitavat sopimussuhteiset toimihenkilöt — Palvelukseen ottaminen — Palkkaluokan määrittäminen palvelukseen otettaessa — Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 3 a, 3 b ja 86 artikla — ERCEA — Sopimussuhteisten toimihenkilöiden palkkaluokan määrittämistä koskevat sisäiset säännöt)

text:
               25.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 147/34

         Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 28.2.2013 — Pepi v. ERCEA
   (Asia F-33/12) (1)

   (Henkilöstö - Sopimussuhteiset toimihenkilöt - Avustavia tehtäviä hoitavat sopimussuhteiset toimihenkilöt - Palvelukseen ottaminen - Palkkaluokan määrittäminen palvelukseen otettaessa - Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 3 a, 3 b ja 86 artikla - ERCEA - Sopimussuhteisten toimihenkilöiden palkkaluokan määrittämistä koskevat sisäiset säännöt)
   2013/C 147/65
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Jean Pepi (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja M. Velardo)

      Vastaaja: Euroopan tutkimusneuvoston toimeenpanovirasto (ERCEA) (asiamiehet: M. Oliván Avilés ja G. Bambara)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus ERCEA:n kanssa tehdyn sopimuksen kumoamisesta siltä osin kuin kantajan palkkaluokaksi on määritetty AD10.

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään selvästi perusteettomana.

               2)

               Jean Pepi vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan tutkimusneuvoston toimeenpanoviraston oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Väliintulija Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 184, 23.6.2012, s. 23.


title: Asia C-492/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 1.12.2011 (Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linzin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Immobilien Linz GmbH & Co KG v. Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr (Verotus — Direktiivi 69/335/ETY — Välilliset verot — Pääoman hankinta — Direktiivin 4 artiklan 2 kohdan b alakohta — Pääomansijoitusveron alaiset toimet — Varojen lisääminen — Osakkaan suoritus — Realisoituneiden tappioiden vastattavaksi ottaminen sellaisen sitoumuksen perusteella, joka on annettu ennen tappioiden realisoitumista)

text:
               4.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/11

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 1.12.2011 (Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linzin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Immobilien Linz GmbH & Co KG v. Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr
   (Asia C-492/10) (1)

   (Verotus - Direktiivi 69/335/ETY - Välilliset verot - Pääoman hankinta - Direktiivin 4 artiklan 2 kohdan b alakohta - Pääomansijoitusveron alaiset toimet - Varojen lisääminen - Osakkaan suoritus - Realisoituneiden tappioiden vastattavaksi ottaminen sellaisen sitoumuksen perusteella, joka on annettu ennen tappioiden realisoitumista)
   2012/C 32/18
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Immobilien Linz GmbH & Co KG

      Vastaaja: Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Unabhängiger Finanzsenat, Auβenstelle Linz — Pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista 17.7.1969 annetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY (EYVL L 249, s. 25) 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan tulkinta — Pääomansijoitusveron alaiset toimet — Pääomayhtiön varojen lisääminen — Näihin varoihin mahdollisesti sisällytetään se, että julkisoikeudellinen yhteisö, joka on pääomayhtiön ainoa osakas, ottaa tämän yhtiön tappiot vastattavakseen

      Tuomiolauselma

   Pääoman hankintaa koskevista välillisistä veroista 17.7.1969 annetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 10.6.1985 annetulla neuvoston direktiivillä 85/303/ETY, 4 artiklan 2 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että se, että osakas ottaa vastattavakseen yhtiön tappiot sellaisen sitoumuksensa perusteella, joka on annettu ennen kyseisten tappioiden realisoitumista ja jolla pyritään pelkästään varmistamaan tappioiden kattaminen, ei lisää kyseisen yhtiön varoja.

      (1)  EUVL C 13, 15.1.2011.


title: Asia T-219/07: Kanne 25.6.2007 — DSV Road v. komissio

text:
               8.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/36

         Kanne 25.6.2007 — DSV Road v. komissio
   (Asia T-219/07)
   (2007/C 211/69)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: DSV Road N.V. (edustajat: asianajajat A. Poelmans, A. Calewaert ja R. de Wit)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Belgian kuningaskunnan tekemästä hakemuksesta (asianumero REC 05/02) 24.4.2007 tehty Euroopan yhteisöjen komission päätös K(2007) 1776, jossa todetaan, että 168 004,65 euron suuruiset tuontitullit, jotka olivat Belgian kuningaskunnan 12.8.2002 tekemän hakemuksen kohteena, on kannettava jälkikäteen ja että kyseisiä tulleja ei voida peruuttaa, on kumottava.

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja toi Thaimaasta diskettejä, joihin sovellettiin yleisen tullietuusjärjestelmän nojalla etuussääntöä sillä edellytyksellä, että niiden tuonti suoritettiin asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (1) 80 artiklan mukaisesti Thaimaan toimivaltaisten tulliviranomaisten antaman A-alkuperätodistuksen puitteissa.
   Kunkin tulli-ilmoituksen yhteydessä kantaja esitti Thaimaan viranomaisten antaman A-alkuperätodistuksen ja tämän jälkeen Belgian viranomaiset myönsivät tullietuuskohtelun.
   Eräät Thaimaan viranomaisten myöntämistä todistuksista katsottiin kuitenkin pätemättömiksi, minkä johdosta kyseisiin tavaroihin ei voitu soveltaa tullietuuskohtelua, kun ne tuotiin EU:iin.
   Riidanalaisessa päätöksessä komissio katsoo, että tästä aiheutuva tullivelka oli kannettava jälkitullauksin.
   Kantaja väittää ensinnäkin, että komission olisi tullut katsoa, että asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (2) 220 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaan maksettavana olevia tulleja ei ole tarpeen kantaa jälkitullauksin. Kantajan mukaan A-alkuperätodistusten myöntäminen johtui Thaimaan viranomaisten tekemästä virheestä eikä mikään viittaa siihen, että viejä olisi esittänyt tosiseikat virheellisesti. Kantaja väittää lisäksi, että asiassa on tapahtunut virhe sikäli kuin Thaimaan viranomaiset tiesivät tai niiden olisi pitänyt tietää, että kyseessä oleviin tavaroihin ei voida soveltaa tullietuuskohtelua.
   Toiseksi kantaja väittää, että komission olisi tullut peruuttaa tullit asetuksen N:o 2913/92 239 artiklan mukaisesti erityisten olosuhteiden johdosta.

      (1)  Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annettu komission asetus (ETY) N:o 2454/93 (EYVL L 253, s. 1).

      (2)  Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1).