title: Asia C-154/03: Euroopan yhteisöjen komission 3.4.2003 Irlantia vastaan nostama kanne

text:
C 146/28                FI                        Euroopan unionin virallinen lehti                                          21.6.2003
4)     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin loukkasi oikeut-       yhteisöjen tuomioistuimeen 3.4.2003, Euroopan yhteisöjen
       ta tehokkaaseen oikeussuojaan.                               tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Caisse nationale
                                                                    des prestations familiales vastaan Ursula Weide, Schwarzin
                                                                    puoliso seuraaviin kysymyksiin:
( 1) EYVL C  79, 10.3.2001, s. 23.
( 2) EYVL C  79, 10.3.2001, s. 24.
( 3) EYVL C  3, 5.1.2002, s. 39.
                                                                    1)     Onko sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön
( 4) EYVL C  3, 5.1.2002, s. 45.
                                                                           alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin
                                                                           ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päi-
                                                                           vänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY)
                                                                           N:o 1408/71 (1) 76 artiklaa tulkittava siten, että se koskee
                                                                           ainoastaan sellaista tilannetta, että siirtotyöläisellä on
                                                                           oikeus perhe-etuuksiin työskentelyvaltion lainsäädännön
                                                                           ja perheenjäsenten asuinvaltion lainsäädännön nojalla?
Oberlandesgericht Münchenin, Zivilsenate in Augsburgin,
27.3.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
kaisupyyntö asiassa Nürnberger Allgemeine Versiche-                 2)     Jos vastaus tähän kysymykseen on myöntävä, voivatko
rungs AG vastaan Portbridge Transport International B.                     työskentelyvaltion elimet keskeyttää oikeuden perhe-
                                   V.                                      etuuksiin, jos perhe-etuuksien epääminen asuinvaltiossa
                                                                           on näiden elinten mukaan yhteisön oikeuden vastaista?
                          (Asia C-148/03)
                          (2003/C 146/46)                           3)     Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi,
                                                                           voiko työskentelyvaltio edellä mainitun 76 artiklan perus-
                                                                           teella soveltaa etuuksien päällekkäisyyden kieltävää sään-
                                                                           töä sellaisessa tapauksessa, että siirtotyöläisen puoliso saa
Oberlandesgericht München, Zivilsenate in Augsburg, on                     tai hänellä on perheenjäsenten asuinvaltion lainsäädän-
pyytänyt 27.3.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut               nön nojalla oikeus samanlaisiin perhe-etuuksiin?
yhteisöjen tuomioistuimeen 31.3.2003, Euroopan yhteisöjen
tuomioistuimelta yhteisöjen tuomioistuimen suorittamasta
tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpa-
nosta yksityisoikeuden alalla tehdyn yleissopimuksen (jäljem-       (1 ) Sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna
pänä Brysselin yleissopimus) tulkinnasta 3.6.1971 tehdyn                 2.6.1983 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2001/83
pöytäkirjan 3 artiklan mukaisesti ennakkoratkaisua asiassa               (EYVL L 230, s. 6).
Nürnberger Allgemeine Versicherungs AG vastaan Portbridge
Transport International B. V. seuraavaan kysymykseen:
Onko muiden yleissopimusten toimivaltamääräyksille annetta-
va etusija Brysselin yleissopimuksen yleisiin toimivaltamää-
räyksiin nähden myös silloin, kun vastaaja, jolla on kotipaikka
Brysselin yleissopimuksen sopimusvaltiossa ja jota vastaan on
nostettu kanne muun sopimusvaltion tuomioistuimessa, ei
tässä tuomioistuimessa käytävässä oikeudenkäynnissä vastaa
pääasiaan.
                                                                    Euroopan yhteisöjen komission 3.4.2003 Irlantia vastaan
                                                                                nostama kanne
                                                                                (Asia C-154/03)
Cour de cassation du Grand-duché de Luxembourgin
6.3.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkai-
supyyntö asiassa Caisse nationale des prestations familia-
         les vastaan Ursula Weide, Schwarzin puoliso                                          (2003/C 146/48)
                          (Asia C-153/03)
                          (2003/C 146/47)
                                                                    Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 3.4.2003 Euroo-
                                                                    pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.
Cour de cassation du Grand-duché de Luxembourg on pyytä-            Kantajan asiamiehenä on Karen Banks, prosessiosoite Luxem-
nyt 6.3.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut              burgissa.
 ---pagebreak--- 21.6.2003                FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 146/29
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                          Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
1)     toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut kuljetettavista        –     kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
       painelaitteista 29 päivänä huhtikuuta 1999 annetun                   28.1.2003 asiassa T-147/00, Servier, antaman tuomion
       neuvoston direktiivin 1999/36/EY ( 1) eikä tämän direktii-
       vin mukauttamisesta tekniikan kehitykseen 4.1.2001
       annetun komission direktiivin 2001/2/EY ( 2) mukaisia          –     velvoittaa vastaajaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
       velvoitteitaan, koska se ei ole antanut näiden direktiivien
       noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnol-
       lisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut
       niistä komissiolle
2)     velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
                                                                      a)    Toimivallan jakautumista koskeva perustavanlaatuinen
                                                                            tulkintavirhe
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                            Valittaja väittää ensiksi, että valituksenalaisen tuomion
                                                                            arvioinnin perusteella on selvää, että ensimmäisen oikeus-
                                                                            asteen tuomioistuin on tehnyt perustavanlaatuisen tulkin-
EY 249 artiklaan, jossa määrätään, että direktiivi velvoittaa
                                                                            tavirheen siltä osin kuin kyse on toimivallan jakautumi-
saavutettavaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, sisältyy
implisiittisesti velvollisuus, jonka mukaan jäsenvaltioiden on              sesta yhteisön ja jäsenvaltioiden kesken yleensä lääkeval-
                                                                            misteiden yhdenmukaistamisen osalta ja erityisesti direk-
noudatettava direktiivissä säädettyä määräaikaa direktiivin täy-
                                                                            tiivin 75/319/ETY (2) III luvusta.
täntöönpanemiseksi. Tämä määräaika päättyi 1.12.2000 ja
1.7.2001, eikä Irlanti ole antanut komission vaatimuksissa
mainittujen direktiivien noudattamisen edellyttämiä sään-                   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin viittaa asiassa T-
nöksiä.                                                                     74/oo, Artegodan ym., annettuun tuomioon ja esittää,
                                                                            että direktiivin 75/319/ETY III luvussa säädetään sekä
                                                                            jäsenvaltioiden yksinomaisesta toimivallasta että komis-
                                                                            sion yksinomaisesta toimivallasta, minkä vuoksi on tar-
( 1) EYVL L 138, 1.6.1999, s. 20.
                                                                            peen ratkaista, onko jäsenvaltioiden toimivaltaa siirretty
( 2) EYVL L 005, 10.1.2001, s. 4.
                                                                            yhteisölle.
                                                                            Omaksuessaan tämän kannan ensimmäisen oikeusasteen
                                                                            tuomioistuin sivuuttaa sen, että useat direktiivin 75/319/
                                                                            ETY III luvun muodostavat säännökset, mukaan lukien
                                                                            12 ja 15 a artikla, joista tässä asiassa erityisesti on kyse,
                                                                            perustuvat kaikki järjestelmään, joka koskee toimivallan
                                                                            jakautumista jäsenvaltioiden ja yhteisön kesken. III lu-
                                                                            vussa siis annetaan jäsenvaltioille oikeus panna vireille
Euroopan yhteisöjen komission 4.4.2003 tekemä valitus                       tiettyjä menettelyjä, joissa annetaan, muutetaan tai peruu-
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                      tetaan markkinoille saattamista koskevia lupia, ja siinä
tuimen laajennetun toisen jaoston asiassa T-147/00, les                     annetaan yhteisölle, jota komissio edustaa, velvollisuus
Laboratoires Servier vastaan Euroopan yhteisöjen komis-                     yhdenmukaistaa alaa päätöksillä, jotka jäsenvaltioiden on
               sio, 28.1.2003 antamasta tuomiosta                           pantava täytäntöön.
                         (Asia C-156/03 P)                            b)    Oikeudellisen arvioinnin perustaminen komission sellai-
                                                                            seen päätökseen, josta asiassa ei ollut kyse
                          (2003/C 146/49)                                   Valittaja esittää, yhä alustavasti, että komission 9.3.2000
                                                                            tekemä päätös (C(2000)573) (jäljempänä vuoden 2000
                                                                            päätös), josta oli nostettu kanne ensimmäisen oikeusas-
                                                                            teen tuomioistuimessa, perustuu direktiivin 75/319/ETY
                                                                            15 a artiklan 1 kohtaan. On kuitenkin huomautettava,
Euroopan yhteisöjen komissio on valittanut 4.4.2003 Euroo-                  että sen sijaan, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
pan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim-                   tuin olisi suoraan ja erityisesti tulkinnut tätä oikeudellista
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun toisen jaos-                 perustetta, se on tyytynyt tarkastelemaan komission
ton asiassa T-147/00, les Laboratoires Servier vastaan Euroo-               9.12.1996 tekemää päätöstä C(96)3608 lopull. 1 (jäljem-
pan yhteisöjen komissio, 28.1.2003 antamasta tuomiosta ( 1).                pänä vuoden 1996 päätös) ja muita direktiivin 75/319/
Valittajan asiamiehinä ovat R. Wainwright ja H. Støvlbaek, ja               ETY säännöksiä tulkitakseen 15 a artiklaa pelkästään
prosessiosoite Luxemburgissa.                                               johtopäätöksiä tekemällä.


title: Asia C-235/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 10.3.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Audiencia Provincial de Barcelona – Espanja) – Safe Interenvíos SA v. Liberbank SA, Banco de Sabadell SA ja Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA (Ennakkoratkaisupyyntö — Rahanpesutarkoituksiin sekä terrorismin rahoitukseen tapahtuvan rahoitusjärjestelmän käytön estäminen — Direktiivi 2005/60/EY — Asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevat toimenpiteet — Direktiivi 2007/64/EY — Maksupalvelut sisämarkkinoilla)

text:
               2.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 10.3.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Audiencia Provincial de Barcelona – Espanja) – Safe Interenvíos SA v. Liberbank SA, Banco de Sabadell SA ja Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA
   (Asia C-235/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Rahanpesutarkoituksiin sekä terrorismin rahoitukseen tapahtuvan rahoitusjärjestelmän käytön estäminen - Direktiivi 2005/60/EY - Asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevat toimenpiteet - Direktiivi 2007/64/EY - Maksupalvelut sisämarkkinoilla))
   (2016/C 156/05)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Audiencia Provincial de Barcelona

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Safe Interenvíos SA

      Vastapuolet: Liberbank SA, Banco de Sabadell SA ja Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA

      Tuomiolauselma

               1)

               Rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesutarkoituksiin sekä terrorismin rahoitukseen 26.10.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 24.11.2010 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2010/78/EU, 5 ja 7 artiklaa, 11 artiklan 1 kohtaa sekä 13 artiklaa on tulkittava niin, että ne eivät ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jossa yhtäältä sallitaan tavanomaisten asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevien toimenpiteiden soveltaminen siltä osin kuin asiakkaat ovat rahoituslaitoksia, joita valvotaan sen varmistamiseksi, että ne toteuttavat asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia toimenpiteitä, silloin, kun on olemassa mainitun direktiivin 7 artiklan c alakohdassa tarkoitettu epäily rahanpesusta tai terrorismin rahoittamisesta, ja toisaalta asetetaan mainitun direktiivin soveltamisalaan kuuluville laitoksille ja henkilöille velvollisuus soveltaa riskialttiuden perusteella tehostettua asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia toimenpiteitä saman direktiivin 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa tilanteissa, joissa rahanpesun tai terrorismin rahoituksen riski voi tilanteen luonteen vuoksi olla suurempi, kuten varainsiirtojen yhteydessä.
               Vaikkei tällaista epäilyä tai riskiä olisikaan, direktiivin 2005/60, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2010/78, 5 artiklassa sallitaan lisäksi se, että jäsenvaltiot antavat tai pitävät voimassa ankarampia säännöksiä silloin, kun näiden säännösten tarkoituksena on tehostaa rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa.

               2)

               Direktiiviä 2005/60, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2010/78, on tulkittava niin, että mainitun direktiivin soveltamisalaan kuuluvat laitokset ja henkilöt eivät voi puuttua maksulaitosten valvontaa koskevaan tehtävään, joka maksupalveluista sisämarkkinoilla, direktiivien 97/7/EY, 2002/65/EY, 2005/60/EY ja 2006/48/EY muuttamisesta ja direktiivin 97/5/EY kumoamisesta 13.11.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/64/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 16.9.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2009/111/EY, 21 artiklan nojalla kuuluu toimivaltaisille viranomaisille, eivätkä ne voi korvata mainittuja valvontaviranomaisia. Direktiiviä 2005/60, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2010/78, on tulkittava niin, että vaikka rahoituslaitos voi asiakkaitaan koskevan valvontavelvollisuuden puitteissa ottaa huomioon maksulaitoksen omien asiakkaidensa tuntemisvelvollisuuden osalta toteuttamat toimenpiteet, kaikkien sen toteuttamien asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevien toimenpiteiden on oltava rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskiin mukautettuja.

               3)

               Direktiivin 2005/60, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2010/78, 5 ja 13 artiklaa on tulkittava niin, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen kansallisen säännöstön, joka on annettu joko kyseisen direktiivin 13 artiklassa jäsenvaltioille jätetyn harkintavallan nojalla tai mainitun direktiivin 5 artiklassa tarkoitetun toimivallan nojalla, on oltava sopusoinnussa unionin oikeuden ja muun muassa perussopimuksissa taattujen perusvapauksien kanssa. Vaikka mainitunlaisella kansallisella säännöstöllä, jonka tarkoituksena on rahanpesun tai terrorismin rahoituksen torjunta, tavoitellaan oikeutettua tavoitetta, joka on omiaan oikeuttamaan perusvapauksien rajoituksen, ja vaikka se, että oletetaan, että mainitun direktiivin soveltamisalaan kuuluvan laitoksen suorittamaan varainsiirtoon muissa jäsenvaltioissa kuin siinä, johon kyseinen laitos on sijoittautunut, liittyy aina suurempi rahanpesun tai terrorismin rahoituksen riski, on omiaan takaamaan mainitun tavoitteen saavuttamisen, mainittu säännöstö ylittää kuitenkin sen, mikä on tarpeen sillä tavoiteltavan päämäärän saavuttamiseksi, siltä osin kuin siinä asetettua olettamaa sovelletaan kaikkiin varainsiirtoihin eikä siinä säädetä mahdollisuudesta kumota mainittu olettama sellaisten varainsiirtojen osalta, joihin ei objektiivisesti katsottuna liity mainitunlaista riskiä.

      (1)  EUVL C 235, 21.7.2014.


title: Tuomioistuimen tuomio, annettu 2 päivänä elokuuta 2016, asiassa E-33/15 – EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti (ETA/EFTA-valtion velvollisuuksien laiminlyönti – Täytäntöönpanon laiminlyönti – Direktiivi 2012/26/EU direktiivin 2001/83/EY muuttamisesta lääketurvatoiminnan osalta)

text:
               13.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 120/22

         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   annettu 2 päivänä elokuuta 2016,
   asiassa E-33/15
   EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti
   (ETA/EFTA-valtion velvollisuuksien laiminlyönti – Täytäntöönpanon laiminlyönti – Direktiivi 2012/26/EU direktiivin 2001/83/EY muuttamisesta lääketurvatoiminnan osalta)
   (2017/C 120/10)
   Asiassa E-33/15, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti, on esitetty HAKEMUS, jossa pyydetään tuomioistuinta toteamaan, että Islanti on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä II olevan XIII luvun 15q kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/26/EU, annettu 25 päivänä lokakuuta 2012, direktiivin 2001/83/EY muuttamisesta lääketurvatoiminnan osalta), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sen pöytäkirjalla 1, sekä ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa jättäessään hyväksymättä säädöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet asetetun määräajan kuluessa tai joka tapauksessa jättäessään ilmoittamatta kyseisistä toimenpiteistä EFTAn valvontaviranomaiselle. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti (esittelevä tuomari), ja tuomarit Per Christiansen ja Páll Hreinsson, on antanut 2 päivänä elokuuta 2016 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Tuomioistuin

               1.

               toteaa, että Islanti on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä II olevan XIII luvun 15q kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/26/EU, annettu 25 päivänä lokakuuta 2012, direktiivin 2001/83/EY muuttamisesta lääketurvatoiminnan osalta), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sen pöytäkirjalla 1, sekä ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa jättäessään hyväksymättä säädöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet asetetun määräajan kuluessa;

               2.

               määrää Islannin maksamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-626/16: Kanne 30.11.2016 – Euroopan komissio v. Slovakian tasavalta

text:
               13.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 78/9

         Kanne 30.11.2016 – Euroopan komissio v. Slovakian tasavalta
   (Asia C-626/16)
   (2017/C 078/13)
   Oikeudenkäyntikieli: slovakki

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Sanfrutos Cano ja A. Tokár)

      Vastaaja: Slovakian tasavalta

      Vaatimukset

   Komissio vaatii, että unionin tuomioistuin

               1.

               toteaa, että Slovakian tasavalta on jättänyt noudattamatta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 260 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä noudattaakseen unionin tuomioistuimen asiassa C-331/11, komissio v. Slovakia, antamaa tuomiota, jossa unionin tuomioistuin totesi, että Slovakian tasavalta oli jättänyt noudattamatta kaatopaikoista 26.4.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/31/EY (1) 14 artiklan a–c alakohdan mukaisia velvoitteitaan

               2.

               velvoittaa Slovakian tasavallan maksamaan Euroopan komissiolle ”Euroopan unionin omat varat” -tilille

                           a)

                           6 793,80 euron suuruisen uhkasakon kultakin päivältä, jonka unionin tuomioistuimen asiassa C-331/11, komissio v. Slovakia, antaman tuomion täytäntöönpanon kannalta tarpeellisten toimenpiteiden toteuttaminen Slovakian tasavallassa viivästyy tässä asiassa annettavan tuomion julistamispäivästä alkaen siihen päivään asti, jona Slovakian tasavalta on toteuttanut unionin tuomioistuimen asiassa C-331/11, komissio v. Slovakia, antaman tuomion täytäntöönpanon kannalta tarpeelliset toimenpiteet

                           b)

                           743,60 euron suuruisen päivittäisen kiinteämääräisen hyvityksen – pysyttäen kuitenkin vähintään 939 000 euron suuruisen yhteismäärän – kultakin päivältä, jonka unionin tuomioistuimen asiassa C-331/11, komissio v. Slovakia, antaman tuomion täytäntöönpanon kannalta tarpeellisten toimenpiteiden toteuttaminen Slovakian tasavallassa on viivästynyt 25.4.2013 eli mainitun tuomion julistamispäivästä alkaen

                                       —

                                       tässä asiassa annettavan tuomion julistamispäivään asti tai

                                       —

                                       siihen päivään asti, jona Slovakian tasavalta on toteuttanut unionin tuomioistuimen asiassa C-331/11, komissio v. Slovakia, antaman tuomion täytäntöönpanon kannalta tarpeelliset toimenpiteet, mikäli tämä päivä on aikaisempi kuin tässä asiassa annettavan tuomion julistamispäivä, ja

               3.

               velvoittaa Slovakian tasavallan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Unionin tuomioistuin antoi 25.4.2013 asiassa C-331/11, komissio v. Slovakia, tuomion, jossa se totesi, että Slovakian tasavalta oli jättänyt noudattamatta kaatopaikoista 26.4.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/31/EY 14 artiklan a–c alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se oli sallinut kaatopaikan Žilina – Považský Chlmec toiminnan ilman kaatopaikan kunnostussuunnitelmaa ja ilman lopullisen päätöksen tekemistä siitä, voidaanko kyseisen kaatopaikan toimintaa jatkaa hyväksytyn kunnostussuunnitelman perusteella.
   Slovakian tasavalta ilmoitti oikeudenkäyntiä edeltäneessä menettelyssä, että se haluaa noudattaa unionin tuomioistuimen asiassa C-331/11 antamaa tuomiota sulkemalla kaatopaikan Žilina – Považský Chlmec ja että se jo on toteuttanut joitakin tällaisia toimenpiteitä.
   Euroopan komissio on kuitenkin päätynyt katsomaan, että Slovakian tasavallan ilmoituksista huolimatta unionin tuomioistuimen asiassa C-331/11 antaman tuomion täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä ei ole vielä toteutettu. Niinpä Euroopan komissio on päättänyt nostaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 260 artiklassa tarkoitetun kanteen.

      (1)  EYVL 1999, L 182, s. 1.


title: Asia C-241/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hanseatisches Oberlandesgericht (Saksa) on esittänyt 30.5.2006 — Lämmerzahl GmbH v. Freie Hansestadt Bremen

text:
               2.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hanseatisches Oberlandesgericht (Saksa) on esittänyt 30.5.2006 — Lämmerzahl GmbH v. Freie Hansestadt Bremen
   (Asia C-241/06)
   (2006/C 212/16)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Hanseatisches Oberlandesgericht
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Lämmerzahl GmbH

      Vastaaja: Freie Hansestadt Bremen
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko yhteensoveltuvaa julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/665/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/50/ETY (1) ja erityisesti sen 1 artiklan 1 kohdan ja 3 kohdan kanssa, jos tarjoajalta evätään yleisesti mahdollisuus valittaa julkisia hankintoja koskevasta hankintaviranomaisen päätöksestä, kun tarjoaja ei tuottamuksellisesti ole vedonnut kansallisessa lainsäädännössä määrätyssä muutoksenhakuajassa hankintasäännösten rikkomiseen, joka koskee

                           a)

                           tarjouspyynnön valittua muotoa
                           tai

                           b)

                           hankinnan arvon oikeaa vahvistamista (selvästi virheellinen arviointi tai vahvistamisen riittämätön avoimuus),
                           ja oikein vahvistetun tai oikeaksi vahvistettavan hankinnan arvon mukaan olisi mahdollista tutkia muita hankintasäännösten rikkomisia, jotka eivät erikseen tarkasteltuina ole prekludoituneita?

               2)

               Onko mahdollisesti esitettävä muita erityisiä vaatimuksia hankinnan arvon määrittelyn kannalta keskeisille tiedoille hankintailmoituksessa, jotta hankinnan arvon arvioimista koskevista hankintasäännösten rikkomisista voitaisiin johtaa ensisijaisen vaatimuksen esittämistä koskevan oikeuden yleinen poissulkeminen silloinkin, kun oikein arvioitu tai arvioitava hankinnan arvo ylittää ratkaisevan kynnysarvon?

      (1)  EYVL L 209, s. 1.


title: Asia T-27/15 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.7.2016 – EMA v. Hristov (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Nimitys — Sääntelyviraston pääjohtajan valinta- ja nimitysmenettely — EMA — Esivalintalautakunnan suorittama esivalinta — EMA:n hallintoneuvoston tekemä nimitys — Esivalintalautakunnan kokoonpano — Esivalintalautakunnan jäsenen ja EMA:n hallintoneuvoston jäsenen tehtävien päällekkäisyys — Puolueettomuus)

text:
               29.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 314/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.7.2016 – EMA v. Hristov
   (Asia T-27/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Henkilöstö - Nimitys - Sääntelyviraston pääjohtajan valinta- ja nimitysmenettely - EMA - Esivalintalautakunnan suorittama esivalinta - EMA:n hallintoneuvoston tekemä nimitys - Esivalintalautakunnan kokoonpano - Esivalintalautakunnan jäsenen ja EMA:n hallintoneuvoston jäsenen tehtävien päällekkäisyys - Puolueettomuus))
   (2016/C 314/29)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan lääkevirasto (EMA) (asiamiehet: aluksi J. Currall, N. Nikolova ja S. Petrova, sitten N. Nikolova ja S. Petrova)

      Muut osapuolet: Emil Hristov (Sofia, Bulgaria) (edustajat: asianajajat M. Ekimdjiev, K. Boncheva ja G. Chernicherska) (kantajana ensimmäisessä oikeusasteessa) ja Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi J. Currall, N. Nikolova ja S. Petrova, sitten N. Nikolova ja S. Petrova) (vastaajana ensimmäisessä oikeusasteessa)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, jossa vaaditaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) 13.11.2014 antaman tuomion Hristov v. komissio ja EMA (F-2/12, Kok. H., EU:F:2014:245) kumoamista osittain.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) 13.11.2014 antama tuomio Hristov v. komissio ja EMA (F-2/12) kumotaan osittain siltä osin kuin siinä kumottiin Euroopan lääkeviraston (EMA) hallintoneuvoston EMA:n pääjohtajan nimityksestä 6.10.2011 tekemä päätös.

               2)

               Lausunnon antaminen raukeaa Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto)13.11.2014 antaman tuomion Hristov v. komissio ja EMA (F-2/12) kumoamista koskevasta vaatimuksesta siltä osin kuin siinä kumottiin Euroopan komission 20.4.2011 tekemä päätös, jonka mukaan viimeksi mainittu toimitti EMA:n hallintoneuvostolle luettelon neljästä hakijasta, joita esivalintalautakunta suositteli ja joita koskevat suositukset neuvoa-antava nimityskomitea oli vahvistanut.

               3)

               Asia palautetaan virkamiestuomioistuimeen, jotta tämä lausuu EMA:n hallintoneuvoston EMA:n pääjohtajan nimityksestä 6.10.2011 tekemän päätöksen kumoamista koskevista vaatimuksista, ottaen huomioon Emil Hristovin esittämät väitteet ja perusteet, joista virkamiestuomioistuin ei lausunut.

               4)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (1)  EUVL C 118, 13.4.2015.


title: Asia C-174/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 15.11.2012 (Bundesfinanzhofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Finanzamt Steglitz v. Ines Zimmermann (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Vapautukset — 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan g alakohta ja 2 alakohta — Julkisoikeudellisten laitosten tai muiden luonteeltaan yhteiskunnallisiksi tunnustettujen laitosten suoritukset, jotka liittyvät läheisesti sosiaalihuoltoon tai sosiaaliturvaan — Tunnustaminen — Edellytykset, joita ei sovelleta muihin laitoksiin kuin julkisoikeudellisiin laitoksiin — Jäsenvaltioiden harkintavalta — Rajat — Verotuksen neutraalisuuden periaate)

text:
               12.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/13

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 15.11.2012 (Bundesfinanzhofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Finanzamt Steglitz v. Ines Zimmermann
   (Asia C-174/11) (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Vapautukset - 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan g alakohta ja 2 alakohta - Julkisoikeudellisten laitosten tai muiden luonteeltaan yhteiskunnallisiksi tunnustettujen laitosten suoritukset, jotka liittyvät läheisesti sosiaalihuoltoon tai sosiaaliturvaan - Tunnustaminen - Edellytykset, joita ei sovelleta muihin laitoksiin kuin julkisoikeudellisiin laitoksiin - Jäsenvaltioiden harkintavalta - Rajat - Verotuksen neutraalisuuden periaate)
   2013/C 9/18
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesfinanzhof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Finanzamt Steglitz

      Vastaaja: Ines Zimmermann

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesfinanzhof — Liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan g alakohdan ja 2 alakohdan a alakohdan tulkinta — Sellaisten palvelusuoritusten verovapautus, jotka liittyvät sosiaalihuoltoon ja sosiaaliturvaan ja joita suorittavat julkisoikeudelliset laitokset tai muut luonteeltaan yhteiskunnallisiksi tunnustetut laitokset — Kansallinen lainsäädäntö, jossa asetetaan kotihoitopalvelujen verovapautukselle tietyt edellytykset, joita ei sovelleta, jos kyseessä olevia palveluja suorittavat tietyt valtion hyväksymät yhdistykset tai niiden jäsenet

      Tuomiolauselma

   Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan g alakohta, tulkittuna verotuksen neutraalisuuden periaatteen mukaisesti, on esteenä sille, että kaupallisten palveluntarjoajien tarjoamien avohoitopalvelujen verovapautuksen edellytykseksi asetetaan pääasiassa kyseessä olevan edellytyksen kaltainen edellytys, jonka mukaan vapautus saadaan vain, jos lakisääteiset sosiaaliturva- tai sosiaalihuoltolaitokset ovat vähintään kahdessa kolmasosassa tapauksista vastanneet edeltäneenä kalenterivuotena näiden palvelujen kuluista kokonaan tai suurimmaksi osaksi, mikäli tällä edellytyksellä ei voida taata yhdenvertaista kohtelua muiden laitosten kuin julkisoikeudellisten laitosten yhteiskunnallisen luonteen tunnustamisessa tätä säännöstä sovellettaessa.

      (1)  EUVL C 226, 30.7.2011.


title: Asia F-112/13: Kanne 27.11.2013 — ZZ v. ENISA

text:
               22.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 85/26

         Kanne 27.11.2013 — ZZ v. ENISA
   (Asia F-112/13)
   2014/C 85/45
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja V. Hristianos)

      Vastaaja: Euroopan verkko- ja tietoturvavirasto (ENISA)

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   ENISA:n pääjohtajan päätöksen irtisanoa kantajan toistaiseksi voimassa oleva työsopimus kumoaminen

      Vaatimukset

               —

               Implisiittinen päätös hylätä kantajan hallinnollinen valitus sekä kaikki muut edeltävät lainvastaiset toimet, mukaan lukien toimi, jolla ENISA irtisanoi kantajan, on kumottava

               —

               kantajalle on määrättävä maksettavaksi 50 000 euroa vahingonkorvausta hänelle aiheutuneesta aineettomasta vahingosta

               —

               ENISA on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-452/98: Alankomaiden Antillien Euroopan unionin neuvostoa, jota tukevat Euroopan yhteisöjen komissio ja Espanjan kuningaskunta, vastaan nostama kanne

text:
C 188/6                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          3.7.1999
Antillean Rice Mills -osakeyhtiön, jota tukee Alankomai-                Italian tasavallan 17.3.1999 Euroopan yhteisöjen komis-
den kuningaskunta, Euroopan unionin neuvostoa, jota                                       siota vastaan nostama kanne
tukevat Euroopan yhteisöjen komissio, Espanjan kunin-
gaskunta, Ranskan tasavalta ja Italian tasavalta, vastaan
                         nostama kanne                                                             (Asia C-99/99)
                                                                                (1999/C 188/13)
                        (Asia C-451/98)
                                                                        Italian tasavalta on nostanut 17.3.1999 Euroopan yhteisöjen
                        (1999/C 188/11)                                 tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                        vastaan. Kantajan edustaja on professori Umberto Leanza,
                                                                        jota avustaa valtionasiamies Oscar Fiumara ja prosessiosoite
                                                                        Luxemburgissa on Italian suurlähetystö, rue Marie-Adelaïde 5.
Yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi on saatettu
9.12.1998 kanne, jonka Antillean Rice Mills -osakeyhtiö on
nostanut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa. Ensim-              Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
mäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti tutkimatta tämän nu-
merolla T-41/97 rekisteröidyn kanteen ja siirsi asian yhteisöjen
tuomioistuimelle, jotta se voisi antaa ratkaisun kumoamiskan-           –    kumoaa 22 päivänä joulukuuta 1998 annetun komission
teesta.                                                                      asetuksen (ETY) N:o 2815/98 (1) tai ainakin sen 1 artiklan,
                                                                             2 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan kolmannen alakohdan,
                                                                             3 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan ja 3 kohdan,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut on mainittu         –    velvoittaa EY:n komission korvaamaan oikeudenkäynti-
tiedonannossa EYVL 1997, C 108, s. 23.                                       kulut.
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                        1.     Asetuksessa ei täsmennetä niitä oikeussääntöjä, joiden
                                                                        perusteella se on annettu.
                                                                        2.     Asetuksessa säädetään ainoastaan ekstra-neitsytoliiviöl-
                                                                        jyn ja neitsytoliiviöljyn suojasta. Tämä rajoitus on perusteeton
Alankomaiden Antillien Euroopan unionin neuvostoa,                      eikä sitä voida hyväksyä. Myös oliiviöljyllä, joka ei ole kumpaa-
jota tukevat Euroopan yhteisöjen komissio ja Espanjan                   kaan edellä mainituista, on tai voi olla erilaisia ominaisuuksia,
           kuningaskunta, vastaan nostama kanne                         jotka riippuvat sen maantieteellisestä alkuperästä. Terve ja
                                                                        asianmukainen tuotesuoja ja kuluttajansuoja edellyttävät, että
                                                                        tämänkin tuotteen alkuperä voidaan merkitä.
                        (Asia C-452/98)
                                                                        3.     Tuotteen maantieteellisen alkuperän määrittämisessä
                        (1999/C 188/12)                                 käytettyä perustetta ei voida hyväksyä. Se on yksilöity viitta-
                                                                        maalla paikkaan, jossa oliiviöljy puristetaan ottamatta huo-
                                                                        mioon näiden oliivien tuotantoaluetta.
Yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi on saatettu
9.12.1998 kanne, jonka Alankomaiden Antillit on nostanut
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa. Ensimmäisen oi-              4.     Asetuksessa tehdään poikkeus tavaramerkkien tai liikey-
keusasteen tuomioistuin jätti tutkimatta tämän numerolla                ritysten rekisteröintihakemusten osalta, jotka on tehty ennen
T-179/97 rekisteröidyn kanteen ja siirsi asian yhteisöjen               1.1.1999, ja tällainen menettely on asianomaisen direktiivin
tuomioistuimelle, jotta se voisi antaa ratkaisun kumoamiskan-           vastaista. Sen lisäksi, että asetuksessa – toisin kuin direktiivissä
teesta.                                                                 – ei millään tavoin viitata vilpittömään mieleen, sen mukaan
                                                                        on mahdollista rekisteröidä asetuksen julkaisemisen jälkeen
                                                                        esitettyjä hakemuksia ja näin sillä laillistetaan mahdolliset
                                                                        väärinkäytökset.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut on mainittu
tiedonannossa EYVL 1997, C 228, s. 25.
                                                                        (1) EYVL L 349, 24.12.1998, s. 56.


title: Asia T-352/16: Kanne 29.6.2016 – Ville de Bruxelles v. komissio

text:
               29.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 314/30

         Kanne 29.6.2016 – Ville de Bruxelles v. komissio
   (Asia T-352/16)
   (2016/C 314/41)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Ville de Bruxelles (Brysselin kaupunki, Belgia) (edustajat: asianajajat M. Uyettendaele ja S. Kaisergruber)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kantajan kanteen tutkittavaksi ja toteamaan, että se on perusteltu

         näin ollen

               —

               kumoamaan asetuksen (EY) N:o 692/2008 muuttamisesta kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 6) osalta 20.4.2016 annetun komission asetuksen (EU) 2016/646

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 37 ja 53 artiklan, moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 5 ja Euro 6) osalta ja ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuudesta 20.6.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 715/2007 (EUVL 2007, L 171, s. 1) johdanto-osan viidennen ja kuudennen perustelukappaleen ja kyseisen asetuksen liitteen I noudattamatta jättämiseen sekä siihen, että Euroopan komissio ylitti toimivaltansa ja käytti harkintavaltaansa väärin.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28.6.1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (EYVL 1999, L 184, s. 23) 5a artiklan 3 kohdan, menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä tehdyn päätöksen 1999/468/EY muuttamisesta 17.7.2006 tehdyn neuvoston päätöksen 2006/512/EY (EUVL 2006, L 200, s. 11) johdanto-osan kolmannen perustelukappaleen, asetuksen (EY) N:o 715/2007 johdanto-osan 25 perustelukappaleen ja viimeksi mainitun asetuksen 5 artiklan 3 kohdan noudattamatta jättämiseen sekä siihen, että komissiolla ei ollut toimivaltaa antaa riidanalaista asetusta ja että komissio ylitti toimivaltansa.


title: Asia T-155/09: Kanne 15.4.2009 — Maxcom v. SMHV– Maxdata Computer (maxcom)

text:
               4.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 153/42

         Kanne 15.4.2009 — Maxcom v. SMHV– Maxdata Computer (maxcom)
   (Asia T-155/09)
   2009/C 153/83
   Kannekirjelmän kieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Maxcom sp. z o.o. (Tychy, Puola) (edustaja: asianajaja P. Kral)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Maxdata Computer GmbH & Co. KG (Marl, Saksa)

      Vaatimukset

               —

               SMHV:n toisen valituslautakunnan asiassa R 1019/2009-2 30.1.2009 tekemä ja kantajalle 16.2.2009 tiedoksi annettu päätös on kumottava

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki ”maxcom” luokkiin 9 ja 11 kuuluvia tavaroita varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Maxdata Computer GmbH & Co. KG

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Saksassa rekisteröity kansallinen sanamerkki ”max” luokkiin 38 ja 42 kuuluvia palveluja ja joitakin luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: väite hyväksytään luokkaan 9 kuuluvien tavaroiden osalta

      Valituslautakunnan ratkaisu: kantajan tekemä valitus hylätään

      Kanneperusteet: asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan (nykyisin asetuksen N:o 207/2009 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) rikkominen

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä (kodifioitu toisinto) 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).


title: Asia T-275/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.12.2015 – Italia v. komissio (Kieliä koskevat järjestelyt — Kääntäjien palvelukseen ottamista koskevia avoimia kilpailuja koskeva ilmoitus — Kolmesta kielestä valittava toinen kieli — Kilpailuun hakijoiden kanssa käytettävä kommunikaatiokieli — Asetus N:o 1 — Henkilöstösääntöjen 1 e artiklan 1 kohta 27 artikla ja 28 artiklan f kohta — Syrjintäkiellon periaate — Oikeasuhteisuus)

text:
               15.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 59/13

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.12.2015 – Italia v. komissio
   (Asia T-275/13) (1)

   ((Kieliä koskevat järjestelyt - Kääntäjien palvelukseen ottamista koskevia avoimia kilpailuja koskeva ilmoitus - Kolmesta kielestä valittava toinen kieli - Kilpailuun hakijoiden kanssa käytettävä kommunikaatiokieli - Asetus N:o 1 - Henkilöstösääntöjen 1 e artiklan 1 kohta 27 artikla ja 28 artiklan f kohta - Syrjintäkiellon periaate - Oikeasuhteisuus))
   (2016/C 059/13)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asimies: G. Palmieri, avustajinaan avvocato dello Stato P. Gentili ja avvocato dello Stato S. Fiorentino)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall, B. Eggers ja G. Gattinara)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Espanjan kuningaskunta (asiamies: abogado del Estado J. García-Valdecasas Dorrego)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: T. Henze ja B. Beutler)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus avointa kilpailua EPSO/AD/249, joka järjestettiin sellaisen varallaololuettelon laatimiseksi, josta voidaan myöhemmin ottaa palvelukseen hallintovirkamiehiä makrotaloustieteen ja rahoitustieteen alan avoinna oleviin virkoihin (EUVL 2013, C 75 A, s. 1), koskevan ilmoituksen kumoamisesta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Avointa kilpailua EPSO/AD/249, joka järjestettiin sellaisen kahden varallaololuettelon laatimiseksi, joista voidaan myöhemmin ottaa palvelukseen hallintovirkamiehiä makrotaloustieteen ja rahoitustieteen alan avoinna oleviin virkoihin (EUVL 2013, C 75 A, s. 1), koskeva ilmoitus kumotaan.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Italian tasavallan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Espanjan kuningaskunta ja Saksan liittotasavalta vastaavat omista väliintulosta aiheutuneista oikeudenkäyntikuluistaan

      (1)  EUVL C 207, 20.7.2013.


title: Asia C-517/14 P: Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 6.10.2015 – Valittajana Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V., sekä muina osapuolina Euroopan komissio, Alankomaiden kuningaskunta ja Nederlandse Zuivelorganisatie (Muutoksenhaku — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla — Maatalous — Asetus (EY) N:o 510/2006 — Suojattujen alkuperänimitysten ja suojattujen maantieteellisten merkintöjen rekisteri — Nimityksen ”Edam Holland” rekisteröiminen — Nimeä ”edam” käyttävät tuottajat — Oikeussuojan tarpeen puuttuminen)

text:
               1.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/14

         Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 6.10.2015 – Valittajana Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V., sekä muina osapuolina Euroopan komissio, Alankomaiden kuningaskunta ja Nederlandse Zuivelorganisatie
   (Asia C-517/14 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla - Maatalous - Asetus (EY) N:o 510/2006 - Suojattujen alkuperänimitysten ja suojattujen maantieteellisten merkintöjen rekisteri - Nimityksen ”Edam Holland” rekisteröiminen - Nimeä ”edam” käyttävät tuottajat - Oikeussuojan tarpeen puuttuminen))
   (2016/C 038/19)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. (Berliini, Saksa) (edustajat: Rechtsanwalt M. Loschelder ja Rechtsanwalt V. Schoene)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Schima, J. Guillem Carrau ja G. von Rintelen), Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: B. Koopman ja M. Bulterman) ja Nederlandse Zuivelorganisatie (Zoetermeer, Alankomaat) (edustajat: advocaat P. van Ginneken ja advocaat G. Béquet)

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Alankomaiden kuningaskunta ja Nederlandse Zuivelorganisatie vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 26, 26.1.2015.


title: Asia T-90/00: Lars Bo Rasmussenin 18.4.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 163/32                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       10.6.2000
Kanneperusteet:                  – Valituslautakunta on yhdistä-          Kanneperusteet ovat seuraavat:
                                   nyt 5 valitusasiamenettelyä
                                   ilman osallisten suostumusta           –    Neuvosto teki ilmeisen arviointivirheen määrittäessään sitä
                                 – Asetuksen (EY) Nro 40/94                    päivää, josta lukien asetuksen taannehtiva vaikutus alkaa.
                                   4 artiklan virheellinen sovelta-            Kuten asetuksen johdanto-osan perustelukappaleessa 134
                                   minen                                       todetaan, polkumyynnin vastainen menettely saatettiin
                                 – Asetuksen (EY) Nro 40/94                    päätökseen syrjimättömyysperiaatteen noudattamiseksi
                                   7 artiklan 1 kohdan b alakoh-               muista yhteisön ulkopuolisista maista tulevan tuonnin
                                   dan virheellinen soveltaminen               osalta. Kantajan mukaan syrjintää on esiintynyt siitä asti
                                                                               kun alkuperäiset toimet Japania vastaan 4.12.1997
                                 – Asetuksen (EY) Nro 40/94                    päättyivät. Menettelyn päättämisen pitäisi siten alkaa taan-
                                   7 artiklan 1 kohdan c alakoh-               nehtivasti tuosta päivästä.
                                   dan virheellinen soveltaminen
                                                                          –    Neuvosto ei ole perustellut riittävästi valintaansa päiväksi,
                                                                               josta alkaen kumottavaksi vaadittua asetusta sovelletaan.
                                                                          (1) EYVL L 22, 21.1.2000, s. 1.
Europe Chemi-Con (Saksa) GmbH:n 14.4.2000 Euroopan
          unionin neuvostoa vastaan nostama kanne
                            (Asia T-89/00)
                          (2000/C 163/63)
                                                                          Lars Bo Rasmussenin 18.4.2000 Euroopan yhteisöjen
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                                      komissiota vastaan nostama kanne
Europe Chemi-Con (Saksa) GmbH (Nürnberg, Saksa) on nosta-                                           (Asia T-90/00)
nut 14.4.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vas-
taan. Kantajan edustajina ovat Konstantinos Adamantopoulos                                         (2000/C 163/64)
ja Juan José Gutiérrez Gisbert asianajotoimistosta Hammond
& Suddards, Bryssel.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–   kumoaa neuvoston asetuksen (EY) N:o 173/2000 3 artiklan               Lars Bo Rasmussen, kotipaikka Dalheim (Luxemburgin suur-
    toisen kappaleen, koska siinä ei todeta asetuksen taannehti-          herttuakunta), on nostanut 18.4.2000 Euroopan yhteisöjen
    van vaikutuksen alkavan 4 päivästä joulukuuta 1997, ja                ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
                                                                          pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat
                                                                          asianajajat Michel Karp ja Joëlle Choucroun, Luxemburg.
–   velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                          –    kumoaa komission 2.8.1999 tekemän päätöksen soveltaa
                                                                               henkilöstösääntöjen 85 artiklaa kantajan Dubliniin
Kantaja vaatii kumottavaksi tiettyjen Japanista, Korean tasaval-
                                                                               7.-11.3.1998 tekemään virkamatkaan.
lasta ja Taiwanista peräisin olevien suurten alumiinielektrolyyt-
tikondensaattoreiden tuontia koskevan polkumyynnin vastai-
sen menettelyn päättämisestä 24 päivänä tammikuuta 2000                   –    velvoittaa vastaajan suorittamaan kantajalle yhden frangin
annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 173/2000 (1) 3 artiklaa.                  vertauskuvallisen korvauksen henkisestä kärsimyksestä, ja
Kantaja ei hyväksy päivämäärää, jonka neuvosto asetti asetuk-
sen taannehtivan vaikutuksen alkamisajankohdaksi, joka on
28.2.1999.                                                                –    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
 ---pagebreak--- 10.6.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 163/33
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Tamara Zaur-Goran 19.4.2000 Euroopan yhteisöjen ko-
                                                                                missiota vastaan nostama kanne
Kantaja vaatii kumottavaksi nimittävän viranomaisen päätöstä
vähentää Dubliniin suuntautuneen virkamatkan osalta makset-                                         (Asia T-95/00)
tavaa päivärahaa.
                                                                                (2000/C 163/66)
Kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen:
–    Perusteettoman edun palauttamista koskevaa henkilöstö-
     sääntöjen 85 artiklaa on rikottu. Nimittävä viranomainen                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
     ei ole osoittanut kantajan olleen tietoinen virkamatkan
     mahdollisesta sääntöjenvastaisuudesta.                              Tamara Zaur-Gora, kotipaikka Lodelinsart (Belgia) on nostanut
                                                                         19.4.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
–    Virkamatkaohjesäännön VIII kohtaa on tulkittu virheelli-            tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
     sesti.                                                              vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Jean-Noël Louis
                                                                         ja Véronique Peere, Bryssel.
                                                                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                         mioistuin
                                                                         –    kumoaa kilpailun COM/2/99 valintalautakunnan päätök-
Territorio Histórico de Alava, Arabako Foru Aldundia –                       sen, jolla kantajan hakemus hylättiin;
Diputación Foral de Alavan 19.4.2000 Euroopan yhteisö-
            jen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                         –    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                            (Asia T-92/00)
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                          (2000/C 163/65)
                                                                         Kantaja on työskennellyt komissiossa 1.10.1997 lähtien vuo-
                   (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                        rotellen ylimääräisenä toimihenkilönä, tilapäisenä toimihen-
                                                                         kilönä ja uudelleen ylimääräisenä toimihenkilönä. Ollessaan
                                                                         tilapäisenä toimihenkilönä hän jätti hakemuksen avoimeen
Territorio Histórico de Alava, Arabako Foru Aldundia –                  kilpailuun COM/C/2/99. Kilpailuilmoituksen liitteessä todet-
Diputación Foral de Alava, kotipaikka Vitoria (Espanja), on             tiin, että siinä määrättyä ikärajaa ei sovellettu hakijoihin,
nostanut 19.4.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-               jotka olivat hakemuksen viimeisenä jättöpäivänä Euroopan
asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-               yhteisöjen virkamiehenä tai toimihenkilönä ja olivat olleet sitä
siota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Antonio              yli vuoden ajan yhtäjaksoisesti. Kantajan hakemus hylättiin
Creus Carreras ja Begoña Uriarte Valiente.                              tällä perusteella.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         Kantaja esittää väitteidensä tueksi seuraavat perusteet:
–    kumoaa 22.12.1999 tehdyn komission päätöksen, jossa
     Normas Forales de Alavan laeissa 22/1994 ja 24/1996                 –    Hyvän hallintotavan ja hyvän henkilöstöhallinnon periaat-
     säädetyt verotukselliset toimenpiteet on katsottu yhteis-                teita on loukattu.
     markkinoille soveltumattomiksi ja Espanjan valtio velvoit-
     tu perimään kyseiset summat takaisin                                –    Tapauksessa on kysymys ilmeisestä arviointivirheestä sekä
                                                                              menettelysääntöjen rikkomisesta.
–    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut ko-
     konaisuudessaan.
                                                                         Kantaja katsoo, että hänen palvelussuhteitaan on pidettävä
                                                                         yhteisön julkisen palveluksen vakinaisina tehtävinä, eikä sillä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      muodollisella luonteella ja luonnehdinnalla, jonka osapuolet
                                                                         ovat antaneet hänet komissioon sitoneille sopimuksille, ole
                                                                         mitään vaikutusta näihin tosiseikkohin. Näin ollen 22.5.1997
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perusteet ovat samat            jälkeen tehdyt sopimukset on kantajan mukaan katsottava
kuin asiassa T-127/99, Diputación Foral de Alava vastaan                väliaikaisen toimihenkilön kanssa tehdyiksi sopimuksiksi, kun
komissio. (1)                                                            otetaan huomioon hänen hoitamiensa tehtävien luonne ja ne
                                                                         olosuhteet, joissa hän on tehtäviään hoitanut tästä ajankohdas-
                                                                         ta lähtien.
(1) EYVL C 226, 7.8.1999, s. 41.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 27 päivänä marraskuuta 2002 asiassa T-291/01, Dessauer Versorgungs- und Verkehrsgesellschaft mbH ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Laiminlyöntikanne – Kohdetta vaille jäänyt kanne – Lausunnon antamisen raukeaminen – Oikeudenkäyntikuluista määrääminen)

text:
22.2.2003                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                          C 44/29
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                    YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
               TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                                  TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                18 päivänä marraskuuta 2002
                  4 päivänä marraskuuta 2002
                                                                       asiassa T-190/99 DEP, Sniace SA vastaan Euroopan yhtei-
                                                                                söjen komissio (1)
asiassa T-90/99, Salzgitter AG vastaan Euroopan yhteisö-                      (Oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistaminen)
                           jen komissio ( 1)
                                                                                (2003/C 44/57)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
(EHTY – Valtiontuki – Päätös aloittaa päätöksen N:o 2496/
96/EHTY 6 artiklan 5 kohdan mukainen menettely – Lau-
                sunnon antamisen raukeaminen)
                                                                       Asiassa T-190/99 DEP, Sniace SA, kotipaikka Madrid, edustaji-
                                                                       naan asianajajat J. L. Baró Fuentes, M. A. Gómez de Liaño y
                                                                       Botella ja F. Rodrigues Carretero, vastaan Euroopan yhteisöjen
                           (2003/C 44/56)                              komissio, asiamiehinään G. Rozet ja J. L. Buendia Sierra,
                                                                       jossa kantaja vaatii niiden oikeudenkäyntikulujen määrän
                                                                       vahvistamista, jotka vastaajan on korvattava kantajalle ensim-
                                                                       mäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun viidennen
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                      jaoston puheenjohtajan asiassa T-190/99, Sniace vastaan ko-
                                                                       missio, 4.4.2001 antaman määräyksen johdosta, Euroopan
                                                                       yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennet-
                                                                       tu viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjoh-
                                                                       taja R. García-Valdecasas sekä tuomarit P. Lindh, R. M. Moura
                                                                       Ramos, J. D. Cooke ja H. Legal, kirjaaja: H. Jung, on 18.11.2002
                                                                       antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
Asiassa T-90/99, Salzgitter AG, kotipaikka Salzgitter (Saksa),
edustajanaan asianajaja J. Sedemund, prosessiosoite Luxembur-          Komission kantajalle asiassa T-190/99 korvattavien oikeudenkäyn-
gissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään             tikulujen määräksi vahvistetaan 14 300 EUR.
D. Triantafyllou ja P. Nemitz), jossa kantaja vaatii ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan yhteisön säännöistä
valtion tuesta terästeollisuudelle 18 päivänä joulukuuta 1996          (1 ) EYVL C 333, 20.11.1999.
tehdyn komission päätöksen N:o 2496/96/EHTY (EYVL L 338,
s. 42) 6 artiklan 5 kohdassa säädetyn menettelyn aloittamisesta
Saksan lain nojalla rajaseutujen kehittämiseksi myönnettyyn
tukeen Salzgitter AG:lle, Preussag Stahl AG:lle ja konsernin
terästeollisuutta harjoittaville tytäryhtiöille, nykyisin nimeä
SAG – Stahl und Technologie käyttäville useille eri yhtiöille, 3              YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
päivänä maaliskuuta 1999 tehdyn komission päätöksen SG                                 TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
(99) D/1542 (EYVL C 113, s. 9), yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto), toi-
                                                                                27 päivänä marraskuuta 2002
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja V. Tiili sekä
tuomarit J. Pirrung, P. Mengozzi, A. W. H. Meij ja M. Vilaras,
kirjaaja: H. Jung, on 4.11.2002 antanut määräyksen, jonka              asiassa T-291/01, Dessauer Versorgungs- und Verkehrs-
määräysosa on seuraava:                                                gesellschaft mbH ym. vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissio (1)
                                                                       (Laiminlyöntikanne – Kohdetta vaille jäänyt kanne – Lau-
1)     Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.                          sunnon antamisen raukeaminen – Oikeudenkäyntikuluista
                                                                                määrääminen)
2)     Asianosaiset vastavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.                                   (2003/C 44/58)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
( 1) EYVL C 174, 19.6.1999.
                                                                       Asiassa T-291/01, Dessauer Versorgungs- und Verkehrsgesell-
                                                                       schaft mbh, kotipaikka Dessau (Saksa), Neubrandenburger
                                                                       Stadtwerke GmbH, kotipaikka Neubrandenburg (Saksa), Stadt-
                                                                       werke Schwäbisch Hall GmbH, kotipaikka Schwäbisch Hall
 ---pagebreak--- C 44/30                  FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                          22.2.2003
(Saksa), Stadtwerke Tübingen GmbH, kotipaikka Tübingen                 Duarte y Beltrán S.A:n 18.11.2002 sisämarkkinoiden har-
(Saksa), Stadtwerke Uelzen GmbH, kotipaikka Uelzen (Saksa),                monisointivirastoa (OHMI) vastaan nostama kanne
edustajanaan asianajaja D. Fouquet, vastaan Euroopan yhteisö-
jen komissio (asiamiehinään V. Kreuschitz ja J. L. Buendía
Sierra), jossa kantajat vaativat ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuinta toteamaan, että komissio on lainvastaisesti jättänyt                                 (Asia T-353/02)
tutkimatta Saksan liittotasavallan ydinvoimatoimintaa harjoit-
taville toimijoille antamat ja ilmoittamatta jätetyt tuet. ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu ensimmäinen                                        (2003/C 44/60)
jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä
tuomarit J. Azizi, R. M. Moura Ramos, M. Jaeger ja H. Legal,
kirjaaja: H. Jung, on antanut 27.11.2002 määräyksen, jonka
määräysosa on seuraava:                                                (Oikeudenkäyntikieli vahvistetaan työjärjestyksen 131 artiklan
                                                                             2 kohdan mukaisesti – espanjan kielellä laadittu hakemus)
1)     Lausunnon antaminen käsiteltävänä olevassa asiassa raukeaa.
2)     Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
( 1) EYVL C 44, 16.2.2002.                                             Duarte y Beltrán S.A. on nostanut 18.11.2002 Euroopan
                                                                       yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
                                                                       teen OHMI:a vastaan. Kantajan kotipaikka on Santander
                                                                       (Espanja) ja edustajana asianajaja Natalia Moya Fernánedez.
                                                                       Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
       TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
                                                                       –      kumoaa OHMI:n toisen valituslautakunnan 6.8.2002
                   6 päivänä joulukuuta 2002                                  asiassa R-407/2001 tekemän päätöksen ja tähän
                                                                              16.9.2002 tehdyn korjauksen;
asiassa T-275/02 R, D vastaan Euroopan investointipankki
                                                                       –      hylkää väitemenettelyssä B 35073 esitetyt väitteet;
(Välitoimimenettely – Koeajan pidentäminen – Pääasian
kanteen tutkittavaksi ottaminen – Kiireellisyysedellytys ei
                               täyty)                                  –      hyväksyy kantajan vaatimukset ja velvoittaa OHMI:n
                                                                              väiteosaston rekisteröimään kyseessä olevan tavara-
                                                                              merkin;
                           (2003/C 44/59)
                                                                       –      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Asiassa T-275/02 R, D, Euroopan investointipankin toimihen-
kilö, kotipaikka Luxemburg, edustajanaan asianajaja J. Chouc-
roun, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan inves-            Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
tointipankki (asiamiehinään J.-P. Minnaert ja P. Mousel), jossa
kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
lykkää Euroopan investointipankin tekemien koeajan pidentä-
                                                                       Yhteisön tavaramerkin:         Duarte y Beltràn S.A. hakija.
mistä ja kantajan irtisanomista koskevien päätösten täytän-
töönpanoa, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presi-
dentti on 6.12.2002 antanut määräyksen, jonka määräysosa               Haettu tavaramerkki:           Sanamerkki INTESA – hakemus
on seuraava:                                                                                nro 99747 – luokkiin 3,16 ja 21
                                                                                kuuluville tuotteille.
1)     Välitoimihakemus hylätään.
                                                                       Sen tavaramerkki- tai          MIRATO S.p.A.
2)     Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                                                                       merkkioikeuden haltija,
                                                                       johon väitemenettelyssä
                                                                       on vedottu:


title: Asia T-390/16: Kanne 22.7.2016 – Grupo Osborne v. EUIPO – Ostermann (DONTORO dog friendship)

text:
               3.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 364/15

      Kanne 22.7.2016 – Grupo Osborne v. EUIPO – Ostermann (DONTORO dog friendship)
      (Asia T-390/16)
      (2016/C 364/11)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset ja muut osapuolet

         Kantaja: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Espanja) (edustaja: asianajaja J. Iglesias Monravá)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Muu osapuoli valituslautakunnassa: Daniel Ostermann (Leipzig, Saksa)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

         Riidanalainen tavaramerkki: Kuviomerkki, joka sisältää sanaosat DONTORO dog friendship – EU-tavaramerkkihakemus nro 11 112 381

         EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 28.4.2016 asiassa R 2002/2015-1 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen, jolla kuviomerkki DONTORO dog friendship rekisteröidään Euroopan unionin tavaramerkiksi luokkia 18, 20 ja 35 varten numerolla 11 112 381

                  —

                  evää kuviomerkin DONTORO dog friendship rekisteröinnin Euroopan unionin tavaramerkiksi numerolla 11 112 381 luokkaan 35 kuuluvien ”tukku- ja vähittäiskauppapalvelut Internetin välityksellä seuraavilla aloilla: vaatteet, kengät ja tekstiilituotteet” osalta ja sen vuoksi evää kyseisen tavaramerkin rekisteröinnin luokkiin 25 ja 35 kuuluvia kyseisiä palveluja varten

                  —

                  velvoittaa kaikki kannetta vastustavat tahot korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Kanneperuste

                  —

                  Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-76/11 P: Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 29.11.2011 — Valittajana Tresplain Investments Ltd ja vastapuolina sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) sekä Hoo Hing Holdings Ltd (Valitus — Yhteisön tavaramerkki — Asetus (EY) N:o 40/94 — 8 artiklan 4 kohta ja 52 artiklan 1 kohdan c alakohta) — Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki Golden Elephant Brand — Kansalliseen rekisteröimättömään kuviomerkkiin GOLDEN ELEPHANT perustuva mitättömyysvaatimus — Viittaus aikaisempaa tavaramerkkiä koskevaan kansalliseen lainsäädäntöön — Common law'n mukainen merkkioikeuden loukkauskanne (action for passing off))

text:
               14.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 109/4

         Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 29.11.2011 — Valittajana Tresplain Investments Ltd ja vastapuolina sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) sekä Hoo Hing Holdings Ltd
   (Asia C-76/11 P) (1)

   (Valitus - Yhteisön tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 40/94 - 8 artiklan 4 kohta ja 52 artiklan 1 kohdan c alakohta) - Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki Golden Elephant Brand - Kansalliseen rekisteröimättömään kuviomerkkiin GOLDEN ELEPHANT perustuva mitättömyysvaatimus - Viittaus aikaisempaa tavaramerkkiä koskevaan kansalliseen lainsäädäntöön - Common law'n mukainen merkkioikeuden loukkauskanne (action for passing off))
   2012/C 109/06
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Tresplain Investments Ltd (edustaja: barrister B. Brandreth)

      Valittajan vastapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: D. Botis) ja Hoo Hing Holdings Ltd (edustaja: M. Edenborough, QC)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-303/08, Tresplain Investments vastaan SMHV — Hoo Hing, 9.12.2010 antamasta tuomiosta, jolla kyseinen tuomioistuin hylkäsi kumoamiskanteen, jonka luokkaan 30 kuuluvia tavaroita koskevan yhteisön tavaramerkiksi rekisteröidyn kuviomerkin Golden Elephant Brand haltija oli nostanut sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 7.5.2008 tekemästä päätöksestä R 889/2007-1, jolla kumottiin mitättömyysosaston päätös hylätä kyseisen tavaramerkin mitättömyysvaatimus, jonka luokkaan 30 kuuluvia tavaroita koskevan rekisteröimättömän kansallisen kuviomerkin GOLDEN ELEPHANT haltija oli tehnyt — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 4 kohdan (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta) tulkinta ja soveltaminen

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Tresplain Investments Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 120, 16.4.2011.


title: Asia C-501/10: Tribunale di Santa Maria Capua Veteren (Italia) 19.10.2010 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö — Rikosoikeudenkäynti Raffaele Russoa vastaan

text:
               18.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 346/34

         Tribunale di Santa Maria Capua Veteren (Italia) 19.10.2010 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö — Rikosoikeudenkäynti Raffaele Russoa vastaan
   (Asia C-501/10)
   ()
   2010/C 346/60
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Santa Maria Capua Vetere

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   Raffaele Russo

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Voidaanko sijoittautumisvapautta ja palvelujen tarjoamisen vapautta rajoittaa kansallisella järjestelmällä, joka perustuu sille, että toimilupia ja niiden jälkeen myönnettäviä yleisen turvallisuuden edellyttämiä lupia myönnetään rajoitettu määrä, ja jossa muun muassa

               1)

               vallitsee yleinen suuntaus suojata aikaisemmin sellaisessa kilpailumenettelyssä myönnettyjen toimilupien haltijoita, jossa osa toimijoista oli lainvastaisesti suljettu menettelyn ulkopuolelle;

               2)

               on säännöksiä, joilla tosiasiallisesti taataan saavutettu kaupallinen asema (kuten uusiin toimiluvan haltijoihin kohdistuva kielto sijoittaa toimipisteitään tiettyä etäisyyttä lähemmäksi jo olemassa olevia toimipisteitä);

               3)

               on määräykset toimiluvan peruuttamistapauksista ja määrältään huomattavien vakuuksien menettämisestä valtiolle esimerkiksi niissä tapauksissa, joissa toimiluvan haltija harjoittaa suoraan tai välillisesti sellaista rajatylittävää pelitoimintaa, joka on rinnastettavissa toimiluvan nojalla harjoitettavaan toimintaan?


title: Asia T-74/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.2.2017 – European Dynamics Luxembourg ja Evropaïki Dynamiki v. komissio (Kumoamiskanne — Julkiset palveluhankinnat — Unionin tarjouspyyntömenettely — Tietojärjestelmien kehittämiseen, tutkimukseen ja tukipalveluihin liittyvät palvelut (ESP DESIS III) — Samassa erässä lähetetyt palvelujen hankintapyynnöt — Uudelleenkilpailuttamisjärjestelmä — Tarjousten hylkääminen — Myöntämisperusteet — Perusteluvelvollisuus — Epätavallisen alhainen tarjous — Vahingonkorvausvaatimus)

text:
               13.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 78/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.2.2017 – European Dynamics Luxembourg ja Evropaïki Dynamiki v. komissio
   (Asia T-74/15) (1)

   ((Kumoamiskanne - Julkiset palveluhankinnat - Unionin tarjouspyyntömenettely - Tietojärjestelmien kehittämiseen, tutkimukseen ja tukipalveluihin liittyvät palvelut (ESP DESIS III) - Samassa erässä lähetetyt palvelujen hankintapyynnöt - Uudelleenkilpailuttamisjärjestelmä - Tarjousten hylkääminen - Myöntämisperusteet - Perusteluvelvollisuus - Epätavallisen alhainen tarjous - Vahingonkorvausvaatimus))
   (2017/C 078/30)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: European Dynamics Luxembourg SA (Luxemburg, Luxemburg) ja Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) (edustajat: aluksi asianajajat I. Ampazis ja M. Sfyri, sitten asianajajat M. Sfyri, C.-N. Dede ja D. Papadopoulou)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi L. Cappelletti ja F. Moro, sitten F. Moro, ja lopuksi F. Moro ja S. Delaude, avustajinaan P. Wytinck ja B. Hoorelbeke)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, jolla vaaditaan kumottaviksi komission päätökset hylätä kantajien jättämät tarjoukset viitenumeron DESIS III-000455-6000494078-REQ-01 sisältävään pyyntöön kustannusarviosta interaktiivisen profilointityökalun prototyypin kehittämiseksi ja viitenumeron DESIS III-000485-600049078-REQ-01 sisältävään pyyntöön kustannusarviosta EuroGroups-rekisterin moduulin kehittämiseksi tarjouspyynnön DIGIT/R2/PO/2013/029 (EUVL 2013/S 219-380314) erässä nro 4, ja toisaalta SEUT 268 artiklaan perustuva vahingonkorvausvaatimus tilaisuuden menettämisestä jälkimmäisen kyseessä olevan sopimuksen täyttämiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               8.12.2014 päivättyyn kirjeeseen sisältyvä komission päätös, jolla hylättiin kantajien jättämä tarjous viitenumeron DESIS III-000455-6000494078-REQ-01 sisältävään pyyntöön kustannusarviosta interaktiivisen profilointityökalun prototyypin kehittämiseksi, kumotaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 171, 26.5.2015.


title: Asia F-98/08: Kanne 20.11.2009 — Whitehead v. Euroopan keskuspankki

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/82

         Kanne 20.11.2009 — Whitehead v. Euroopan keskuspankki
   (Asia F-98/08)
   2010/C 24/157
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Sarah Whitehead (Frankfurt am Main, Saksa) (edustajat: asianajajat L. Levi ja M. Vandenbussche)

      Vastaaja: Euroopan keskuspankki

      Asia ja menettely

   Valitus siitä 8.1.2009 tehdystä päätöksestä, jolla kantajalle myönnettiin kahden pisteen palkankorotus vuosittaisessa palkan- ja bonuksen tarkistuksessa (Annual Salary and Bonus Review, ASBR) vuoden 2008 osalta ja josta kantaja sai tiedon 15.1.2009, ja 15.1.2009 päivätystä palkkalaskelmasta, jolla kyseinen päätös täytäntöönpantiin

      Vaatimukset

               —

               On kumottava se 8.1.2009 tehty Euroopan keskuspankin päätös, joka koskee kantajan ASBR:tä vuodelta 2008 ja joka annettiin kantajalle tiedoksi (tämän poissaollessa) joko 13.1.2009 tai 14.1.2009

               —

               on kumottava kantajan 15.1.2009 päivätty palkkalaskelma, jolla kyseinen päätös täytäntöönpantiin

               —

               tämän seurauksena on määrättävä maksettavaksi riidanalaisen vuoden 2008 ASBR:n ja sen palkan, joka kantajalle olisi tullut 15.1.2009 alkaen maksaa, välistä eroa vastaavaa osaa kantajan palkkaa kokonaisuudessaan, mukaan lukien Euroopan keskuspankin lainakoron marginaalin korkokantaa kyseisenä ajanjaksona vastaava korko lisättynä kolmella prosenttipisteellä

               —

               siinä tapauksessa, että uuden ASBR-menettelyn järjestämisen vuoden 2008 osalta katsottaisiin kohtuuttoman hankalaksi, on myönnettävä kolmea palkkapistettä vastaava määrä korvauksena aineellisesta vahingosta

               —

               joka tapauksessa on velvoitettava maksamaan oikeuden ja kohtuuden mukaan arvioitu 10 000 euron suuruinen määrä kantajalle aiheutuneen aineettoman vahingon korvaamiseksi

               —

               Euroopan keskuspankki on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-303/05: Arbitragehofin (Belgia) 13.7.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Advocaten voor de Wereld VZW vastaan Ministerraad

text:
               29.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 271/14

         Arbitragehofin (Belgia) 13.7.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Advocaten voor de Wereld VZW vastaan Ministerraad
   (Asia C-303/05)
   (2005/C 271/26)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Arbitragehof (Belgia) on pyytänyt 13.7.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 29.7.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Advocaten voor de Wereld VZW vastaan Ministerraad seuraaviin kysymyksiin:

               1.

               Onko eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13 päivänä kesäkuuta 2002 tehty neuvoston puitepäätös 2002/584/YOS (1) yhteensopiva Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 34 artiklan 2 kohdan b alakohdan, jonka mukaan puitepäätöksiä voidaan tehdä ainoastaan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä, kanssa?

               2.

               Onko eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13 päivänä kesäkuuta 2002 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2002/584/YOS 2 artiklan 2 kohta, niiltä osin kuin se merkitsee, ettei kaksoisrangaistavuuden vaatimusta sovelleta siinä lueteltujen rangaistavien tekojen osalta, yhteensopiva Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan 2 kohdan kanssa ja erityisesti kyseisessä määräyksessä taatun rikosasioissa sovellettavan laillisuusperiaatteen kanssa ja yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteen kanssa?

      (1)  EYVL L 190, s. 1.


title: Asia C-349/10 P: Valitus, jonka Claro, S.A. on tehnyt 9.7.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-225/09, Claro, S.A. v. SMHV ja Telefónica, S.A., 28.4.2010 antamasta tuomiosta

text:
               28.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 234/29

         Valitus, jonka Claro, S.A. on tehnyt 9.7.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-225/09, Claro, S.A. v. SMHV ja Telefónica, S.A., 28.4.2010 antamasta tuomiosta
   (Asia C-349/10 P)
   ()
   2010/C 234/48
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittaja: Claro, S.A. (edustajat: asianajajat E. Armijo Chávarri ja A. Castán Pérez-Gómez)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Telefónica, S.A

      Vaatimukset

   Unionin tuomioistuinta vaaditaan ottamaan huomioon valituskirjelmä liitteineen ja toteamaan, että unionin yleisen tuomioistuimen viidennen jaoston asiassa T-255/09 28.4.2010 antamasta tuomiosta tehty valitus on toimitettu määräajassa ja että se täyttää muotovaatimukset, minkä lisäksi unionin tuomioistuimen on asianmukaisessa menettelyssä kumottava valituksenalainen tuomio ja hyväksyttävä Claro S.A.:n vaatimukset.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut virheellisesti yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 59 artiklan säännöstä. Valituksen lähtökohta on, että unionin yleisen tuomioistuimen (ja aiemmin valituslautakunnan) esittämien perusteluiden vastaisesti on niin, että valituksen perusteet sisältävän kirjelmän esittäminen ei ole valituksen tutkittavaksi ottamisen edellytys, vaan luonteeltaan ainoastaan menettelyä koskeva vaatimus. Valittaja väittää lisäksi, että edellä mainittu unionin yleisen tuomioistuimen (ja aiemmin valituslautakunnan) tulkintavirhe merkitsee sitä, että on loukattu SMHV:n eri instanssien välillä vallitsevan toiminnallisen jatkuvuuden periaatetta, josta säädetään asetuksen N:o 40/94 (1) 62 artiklan 1 kohdassa.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Asia T-158/01: Alexandre Tilgenkampin 12.7.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
13.10.2001             FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 289/27
Kantaja väittää, päätöksen seurauksena Saksassa on lähitulevai-         mioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vas-
suudessa lähes jokaisessa myyntipakkauksessa kantajan merk-             taan. Kantajan edustaja on asianajaja Eric Boigelot ja prosessio-
ki, jolloin kantaja joutuu vastaamaan yhdessä muiden tuottei-           soite on Luxemburgissa.
den hävittämisestä huolehtivien osapuolten kanssa hävittämis-
kustannuksista, vaikka se ei ole saanut niiltä minkäänlaista
lisenssimaksua. Jos lähes kaikissa myyntipakkauksissa olisi             Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
samanlainen merkki ”Der Grüne Punkt”, tämä vahingoittaisi
kyseisen merkin alkuperää ja tarkoitusta sekä vaarantaisi
samalla kantajan järjestelmän toimivuuden. Samaan aikaan                –     kumoaa nimittävän viranomaisen 13.9.2000 tekemän
merkki alkaisi menettää merkitystään ja merkin erottumiskyky                  päätöksen julistaa haettavaksi maatalouden pääosastolla
heikkenisi lyhyessä ajassa. Kantaja väittää, että merkin täydelli-            linjojen C, D ja E yhteistoiminnasta vastaavan apulaispää-
nen merkityksen menettäminen vaarantaisi kantajan järjestel-                  johtajan virka (COM/094/00) palkkaluokassa A1,
män hyväksyttävyyden ja vaatii suojaa järjestelmän aseman
palauttamiselle ennalleen.                                              –     kumoaa toisen henkilön nimityksen maatalouden pääo-
                                                                              saston C-, D- ja E-markkinoiden yhteistoiminnasta vastaa-
                                                                              van apulaispääjohtajan virkaan (COM/094/00), mikä ni-
                                                                              menomaan aiheutti, että kantajan hakemus avoinna ollee-
EY 82 artiklan rikkominen perustuu kantajan mukaan siihen,                    seen virkaan hylättiin,
että kyse on EY 86 artiklan 2 kohdan poikkeustilanteesta.
Kantaja väittää, että sen tarjoamat palvelut ovat yleisen talou-
dellisen edun mukaisia ja että kilpailusääntöjä ja EY 82 artiklaa       –     kumoaa kantajan valituksen implisiittisen hylkäyspäätök-
sovellettaisiin kantajaan vain siinä tapauksessa, että ne eivät               sen ja
vaaranna kantajalle uskottuja tehtäviä taloudellisesti kohtuul-
listen olosuhteiden vallitessa. Päätös vaarantaa kantajan mu-           –     velvoittaa joka tapauksessa vastaajan korvaamaan kanta-
kaan ennen kaikkea merkin ”Der Grüne Punkt” erottumiskyvyn                    jan oikeudenkäyntikulut sekä kantajan kyseessä olevan
heikkenemisen myötä kantajan järjestelmän toimivuutta.                        kanteen nostamista varten käyttämän neuvonantajan
                                                                              palkkion.
Kantaja vetoaa myös asetuksen N:o 17 3 artiklan rikkomiseen.
Se väittää muun muassa, että riidanalaisen päätöksen 3 ja
4 artiklan mukainen velvollisuus edellyttää ajallisesti rajoitta-       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
mattoman pakkolisenssin myöntämistä merkin käyttämiseksi
ilman lisenssimaksua, mikä on kohtuutonta ja yhteisöjen
tuomioistuimen oikeuskäytännön vastaista.                               Kantajan mukaan komissio huomioi hakijoiden kansalaisuu-
                                                                        den täyttäessään apulaispääjohtajan virkaa ja näin ollen rikkoi
                                                                        henkilöstösääntöjen 7, 25, 27, 29 ja 45 artiklan 1 kohtaa.
Alexandre Tilgenkampin 12.7.2001 Euroopan yhteisöjen                    Léon Rappen 17.7.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota
              komissiota vastaan nostama kanne                                               vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-160/01)
                        (Asia T-158/01)
                                                                                (2001/C 289/65)
                        (2001/C 289/64)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                        Léon Rappe, kotipaikka Orp-Jauche (Belgia), on nostanut
                                                                        17.7.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                        tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
Alexandre Tilgenkamp, kotipaikka Overijse (Belgia), on nosta-           vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat Jean-Noël Louis ja
nut 12.7.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen asteen tuo-               Véronique Peere ja prosessiosoite on Luxemburgissa.


title: Asia T-176/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.6.2016 – Golparvar v. Neuvosto

text:
               29.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 314/35

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.6.2016 – Golparvar v. Neuvosto
   (Asia T-176/15) (1)

   (2016/C 314/49)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Seitsemännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 221, 6.7.2015.


title: Asia F-92/08: Kanne 4.11.2008 — Bertolete ym v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/75

         Kanne 4.11.2008 — Bertolete ym v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia F-92/08)
   (2009/C 44/133)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Marli Bertolete (Woluwé-Saint-Lambert, Belgia) ym. (edustaja: asianajaja L. Vogel)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Oikeusriidan kohde ja kuvaus
   Sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla on vahvistettu uusi tapa laskea kantajien palkat virkamiestuomioistuimen asioissa F-24/06, F-25/06 ja F-26/06 5.7.2007 antamien tuomioiden jälkeen
   Vaatimukset

               —

               työsopimuksen tekemiseen oikeutetun viranomaisen 18.7.2008 tekemä päätös, jolla hylättiin valitukset, jotka kantajat olivat tehneet 23.1.2008 tehdystä päätöksestä, jossa vahvistettiin uusi tapa laskea kantajien palkat kolmen sellaisen tuomion perusteella, jotka Euroopan unionin virkamiestuomioistuin antoi 5.7.2007 kantajien nostamien kanteiden perusteella, ja sellaisista korjauskertoimista, joita tämän jälkeen on sovellettu, samoin kuin niistä palkkakuiteista, joita kantajille on mainitun 23.1.2008 tehdyn päätöksen perusteella annettu vuoden 2008 helmi-, maalis- ja huhtikuun osalta, on kumottava

               —

               mainitut päätökset, joista kantajat ovat tehneet valitukset, on myös kumottava sikäli kuin on tarpeen

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia F-134/11: Kanne 15.12.2011 — ZZ ja ZZ v. komissio

text:
               3.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/23

         Kanne 15.12.2011 — ZZ ja ZZ v. komissio
   (Asia F-134/11)
   2012/C 65/44
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: ZZ ja ZZ (edustajat: asianajajat S. Orlandi, J.-N. Louis ja D. Abreu Caldas)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen päätöksen kumoamista koskeva vaatimus, jolla hylättiin kantajien tekemä henkilöstösääntöjen 24 artiklan mukainen avustamispyyntö, jonka he esittivät sen johdosta, että heidän hyväksymänsä eläkeoikeuksien siirtämistä koskeva ehdotus kumottiin, ja kun kohtuullinen aika eläkeoikeuksiensa siirtämistä koskevan mahdollisuuden käyttämiseksi oli jo kulunut

      Vaatimukset

               —

               Se päätös on kumottava, joka tehtiin 9.3.2011 ja jolla hylättiin kantajien esittämät avustamispyynnöt, joiden tarkoitus oli, että kantajat saisivat haltuunsa kaikki merkitykselliset seikat voidakseen mahdollisesti päättää siirtää eläkeoikeutensa

               —

               Komissio on velvoitettava maksamaan 500 euroa jokaiselta viivästyskuukaudelta kantajien eläkeoikeuksien siirtämistä koskevan, asianmukaisesti tehdyn tarjouksen toimittamisessa, siitä päivästä alkaen, kun palkkatoimisto päätti kumota kantajien ja eläkekassojen hyväksymän ehdotuksen, eli ensimmäisen kantajan osalta 25.1. alkaen ja toisen kantajan osalta 5.2 alkaen, tai viimeistään kantajien avustamispyynnön hylkäämispäivästä eli 9.3.2011 alkaen

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-573/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 9.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour d’appel de Liège – Belgia) – Belgian valtio v. Oxycure Belgium SA (Ennakkoratkaisupyyntö — Arvonlisävero — Direktiivi 2006/112/EY — 98 artiklan 2 kohta — Liitteessä III olevat 3 ja 4 kohta — Verotuksen neutraalisuuden periaate — Happihoito — Alennettu arvonlisäverokanta — Happipullot — Yleinen arvonlisäverokanta — Happirikastimet)

text:
               8.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 144/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 9.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour d’appel de Liège – Belgia) – Belgian valtio v. Oxycure Belgium SA
   (Asia C-573/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - 98 artiklan 2 kohta - Liitteessä III olevat 3 ja 4 kohta - Verotuksen neutraalisuuden periaate - Happihoito - Alennettu arvonlisäverokanta - Happipullot - Yleinen arvonlisäverokanta - Happirikastimet))
   (2017/C 144/12)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour d’appel de Liège

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Belgian valtio

      Vastapuoli: Oxycure Belgium SA

      Tuomiolauselma

   Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 98 artiklan 1 ja 2 kohta ja tämän direktiivin liitteessä III olevat 3 ja 4 kohta, luettuina verotuksen neutraalisuuden periaatteen valossa, eivät ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan happirikastinten luovutukseen tai vuokraukseen sovelletaan yleistä arvonlisäverokantaa, vaikka tämän säännöstön mukaan happipullojen luovutukseen sovelletaan alennettua arvonlisäverokantaa.

      (1)  EUVL C 38, 1.2.2016.