title: Asia C-519/07 P: Valitus, jonka Euroopan yhteisöjen komissio on tehnyt 22.11.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-348/03, Koninklijke Friesland Foods NV (aiemmin Friesland Coberco Dairy Foods Holding NV) v. Euroopan yhteisöjen komissio, 12.9.2007 antamasta tuomiosta

text:
               9.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 37/9

         Valitus, jonka Euroopan yhteisöjen komissio on tehnyt 22.11.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-348/03, Koninklijke Friesland Foods NV (aiemmin Friesland Coberco Dairy Foods Holding NV) v. Euroopan yhteisöjen komissio, 12.9.2007 antamasta tuomiosta
   (Asia C-519/07 P)
   (2008/C 37/11)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: H. van Vliet ja S. Noë)

      Muu osapuoli: Koninklijke Friesland Foods NV (aiemmin Friesland Coberco Dairy Foods Holding NV)
   Vaatimukset

               —

               Riidanalainen tuomio kumotaan, päätöksen (1) kumoamisesta tehty vaatimus hylätään ja Koninklijke Friesland Foods NV (KFF) velvoitetaan korvaamaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käydystä oikeudenkäynnistä ja tästä valituksesta aihetuvat oikeudenkäyntikulut

               —

               Toissijaisesti riidanalainen tuomio kumotaan siltä osin kuin siinä myönnetään oikeuksia sellaisille muille yrityksille kuin Koninklijke Friesland NV:lle, jotka olivat pyytäneet 11.7.2001 mennessä Alankomaiden veroviranomaisilta kyseisen tukijärjestelmän soveltamista, ja vaatimus päätöksen kumoamisesta hylätään siltä osin kuin se koskee oikeuksien myöntämistä sellaisille muille yrityksille kuin KFF:lle, jotka olivat pyytäneet 11.7.2001 mennessä Alankomaiden veroviranomaisilta kyseisen tukijärjestelmän soveltamista

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio katsoo, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut yhteisön oikeutta:

               (i)

               toteamalla, että KFF:llä oli oikeussuojan tarve, koska se voi esittää siinä tapauksessa, että sen kanne katsottaisiin perustelluksi, Alankomaiden viranomaisille tiettyjä cfa-järjestelmään liittyviä vaatimuksia (riidanalaisen tuomion 58–73 kohta),

               (ii)

               toteamalla, että päätös koskee KFF:tä suoraan ja erikseen (riidanalaisen tuomion 93–110 kohta),

               (iii)

               kumoamalla päätöksen sellaisten tosiseikkojen perusteella, joista komissio ei ollut tietoinen ja joista sen ei myöskään olisi tullut olla tietoinen sinä ajankohtana, jona se teki päätöksen, eli KFF:n konkreettisesta tilanteesta (riidanalainen tuomio, erityisesti tuomion 141–143 kohta)

               (iv)

               ensimmäinen osa: sillä, että se piti ilmeisesti virheellisesti riidattattomana ja siten toteennäytettynä sellaista seikkaa, joka on olennaisen tärkeä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen suorittaman harkinnan kannalta (ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin lähti virheellisesti siitä, että komissio ei ollut riitauttanut sitä, että kantaja oli toteuttanut kirjanpidollisia toimenpiteitä sekä tehnyt sellaisia rahoituksellisia ja taloudellisia päätöksiä, joita ei olisi voitu muuttaa 15 kuukauden määräajassa, riidanalaisen tuomion 137 kohta)
               toinen osa: toteamalla, että yrityksellä, joka on pelkästään esittänyt pyynnön tukijärjestelmän piiriin pääsemisestä, on oikeus saada luottamuksensuojaa (riidanalaisen tuomion 125–140 kohta)

               (v)

               toteamalla, että KFF voi perustellusti vedota yhdenvertaisen kohtelun periaatteeseen (riidanalaisen tuomion 149–150 kohta)

               (vi)

               toissijaisesti: kumoamalla riidanalaisen tuomion siltä osin kuin siinä myönnetään oikeuksilla muille yrityksille kuin KFF:lle (riidanalaisen tuomion tuomiolauselman 1 kohta.

      (1)  Toimenpiteestä, jonka Alankomaat on toteuttanut kansainvälisen rahoitustoiminnan tukemiseksi 17.2.2003 tehty komission päätös 2003/515/EY (EYVL L 180, s. 52).


title: Asiat T-128/08 ja T-241/08: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 5.5.2010 — CBI ja ABISP v. komissio (Valtiontuet — Tuet, joita Belgian viranomaiset ovat myöntäneet julkisille sairaaloille — Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu — Kantelu — Väitetty päätös kantelun käsittelyn päättämisestä — Myöhemmin tehty päätös, jossa tuen todetaan soveltuvan yhteismarkkinoille — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               17.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/17

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 5.5.2010 — CBI ja ABISP v. komissio
   (Asiat T-128/08 ja T-241/08) (1)

   (Valtiontuet - Tuet, joita Belgian viranomaiset ovat myöntäneet julkisille sairaaloille - Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu - Kantelu - Väitetty päätös kantelun käsittelyn päättämisestä - Myöhemmin tehty päätös, jossa tuen todetaan soveltuvan yhteismarkkinoille - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2010/C 195/27
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Coordination bruxelloise d’institutions sociales et de santé (CBI) (Bryssel, Belgia) ja Association bruxelloise des institutions de soins privées (ABISP) (Bryssel) (edustajat: asianajaja D. Waelbroeck ja solicitor D. Slater)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Giolito, J. P. Keppenne ja B. Stromsky)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota komission 10.1.2008 ja 10.4.2008 päivätyissä kirjeissään väitetysti tekemä päätös olla aloittamatta EY 88 artiklan 2 kohdassa määrättyä menettelyä ja lopettaa sen kantelun käsittely, jonka kantajat olivat tehneet niistä valtiontuista, joita Belgian viranomaisten väitettiin myöntäneen Région de Bruxelles-Capitalen (Belgia) IRIS-verkostoon (Interhospitalière régionale des infrastructures de soins) kuuluvien julkisten sairaaloiden rahoituksen puitteissa

      Määräysosa

               1)

               Asiat T-128/08 ja T-241/08 yhdistetään määräyksen antamista varten.

               2)

               Lausunnon antaminen näistä kanteista raukeaa.

               3)

               Lausunnon antaminen Saint-Gillesin (Belgia), Etterbeekin (Belgia), Ixellesin (Belgia) ja Anderlechtin (Belgia) kuntien sekä Région de Bruxelles-Capitalen (Belgia), Brysselin kaupungin (Belgia) ja Suomen tasavallan väliintulopyynnöistä raukeaa.

               4)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 142, 7.6.2008.


title: Asia T-166/07: Kanne 8.5.2007 — Italia v. komissio

text:
               7.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/39

         Kanne 8.5.2007 — Italia v. komissio
   (Asia T-166/07)
   (2007/C 155/71)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamies: Avvocato dello Stato Paolo Gentili)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               se kilpailuilmoitus on kumottava, joka koskee avointa kilpailua EPSO/AD/94/07, joka järjestetään varallaololuettelon muodostamiseksi 125 tiedotus- ja media-alan hallintovirkamiehestä (AD 5)

               —

               se kilpailuilmoitus on kumottava, joka koskee avointa kilpailua ESPO/AST/37/07, joka järjestetään varallaololuettelon muodostamiseksi 110 tiedotusalan hallintoavustajasta

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samankaltaiset kuin ne, joihin viitataan asiassa T-156/07, Espanja vastaan komissio.


title: Asia C-215/12 P: Valitus, jonka Grazer Wechselseitige Veersicherung AG on tehnyt 9.5.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-282/08, Grazer Wechselseitige Versicherung AG v. Euroopan komissio, 28.2.2012 antamasta tuomiosta

text:
               23.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 184/7

         Valitus, jonka Grazer Wechselseitige Veersicherung AG on tehnyt 9.5.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-282/08, Grazer Wechselseitige Versicherung AG v. Euroopan komissio, 28.2.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia C-215/12 P)
   2012/C 184/13
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Grazer Wechselseitige Veersicherung AG (edustaja: Rechtsanwalt H. Wollman)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että

               1)

               valituksenalainen tuomio kumotaan

               2)

               oikeusriita ratkaistaan lopullisesti ja komission 30.4.2008 valtiontuesta C 56/06 (ex NN 77/06), jonka Itävalta on myöntänyt Bank Burgenlandin yksityistämiseen, tekemä päätös 2008/719/EY (EUVL L 239, s. 32) kumotaan ja Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan unionin yleisessä tuomioistuimessa ja unionin tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

               3)

               toissijaisesti toiseen kohtaan nähden asia palautetaan unionin yleiseen tuomioistuimeen ja oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksen kohteena on unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-282/08, Bank Burgenland, 28.2.2012 antama tuomio. Valittaja riitauttaa unionin yleisen tuomioistuimen tuomion kokonaisuudessaan. Valituksenalaiseen tuomioon liittyy sen mukaan yhtäältä menettelyvirheitä, joiden seurauksena valittajan etua on loukattu. Toisaalta unionin yleinen tuomioistuin rikkoi tuomiossaan usealta kannalta unionin oikeutta. Valittaja esittää seuraavat valitusperusteet:

               Ensimmäisessä valitusperusteessa Grazer Wechselseitige Versicherung väittää, että unionin oikeutta on rikottu. Unionin yleinen tuomioistuin katsoi, ettei Land Burgenland olisi saanut ottaa huomioon Land Burgenlandin Ausfallhaftung-takausta Bank Burgenlandin olemassa oleville sitoumuksille. Nämä johtopäätökset ovat oikeudellisesti virheellisiä. Unionin yleinen tuomioistuin sovelsi virheellisesti yksityisen sektorin sijoittajan mittapuuta. Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen, kun se ei katsonut, että Land Burgenlandin myöntämä Ausfallhaftung-takaus on velvoite, jonka se on ottanut pankin omistajan ominaisuudessa. Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön ja unionin yleisen tuomioistuimen muissa tapauksissa, kuten esimerkiksi asiassa Ryanair (1), soveltaman käytännön mukaisesti jäsenvaltion taloudellisessa toiminnassaan antama takaus on otettava huomioon yksityisen sijoittajan arviointiperustetta soveltamalla. Lisäksi unionin yleisen tuomioistuimen oikeudellinen käsitys ei ole yhteisön tukioikeuden tehokkaan vaikutuksen mukainen. Unionin yleisen tuomioistuimen esittämä periaate, jonka mukaan EU:n jäsenvaltiot eivät saa pankkien yksityistämisessä varmistaa sitä, että hankkija vapauttaa jäsenvaltion olemassa olevista takauksista, muodostaa huomattavia esteitä Euroopan tämänhetkisen talous- ja valtionvelkakriisin hoitamiselle.

               Toisessa valitusperusteessa valittaja väittää, että riitautettua tuomiota koskee menettelyvirhe, koska unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut oleelliseen kanneperusteeseen lainkaan erikseen kantaa, vaan viittasi yleisesti komission toteamuksiin. Niissä on kyse komission virheellisestä arvioinnista, jonka mukaan osavaltion tarjouspyynnön ehtoihin liittyvät (väitetyt) puutteet eivät olleet vaikuttaneet tehtyjen tarjousten suuruuteen. Kun unionin yleinen tuomioistuin hyväksyi tämän virheellisen oikeudellisen arvioinnin tutkimatta sitä, se lisäksi itse rikkoi unionin oikeutta. Unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut huomioon sitä, että tarjouspyynnön virheelliset ehdot saattoivat johtaa siihen, että tarjoajat tekivät suurempia tarjouksia kuin tarjouskilpailussa, jolle ei ole asetettu ehtoja. Bank Burgenlandin yksityistämisessä konsortio, joka ei menestynyt tarjouskilpailussa, ilmeisesti tarjosi liiallista kauppahintaa kompensoidakseen oman tarjouksensa laadulliset virheet (nimittäin riski siitä, että osavaltion pitäisi maksaa takaus Ausfallhaftung-takauksen nojalla konsortiolle myytäessä). Kun unionin yleinen tuomioistuin katsoi laatuperusteen ”vapauttaminen Ausfallhaftung-takauksesta” tukioikeudellisesti lainvastaiseksi, sen ei olisi pitänyt samanaikaisesti katsoa, että konsortion tarjous antoi hyvän kuvan Bank Burgenlandin — tukivapaasta — arvosta.

               Valittaja väittää kolmannessa valitusperusteessa, että sen oikeutta tulla kuulluksi on loukattu. Unionin yleinen tuomioistuin ei tarkastellut olennaista kanneperustetta. Menettelyn osapuolten välillä on riidatonta, että Bank Burgenland olisi ennen yksityistämisen loppuunsaattamista myös konsortiolle myytäessä laskenut liikkeelle joukkovelkakirjoja yhteensä 380 miljoonan euron arvosta. Nämä joukkovelkakirjat olisivat saaneet hyväkseen osavaltion takauksen. Valittaja esitti tästä kanteessaan 17.7.2008 nimenomaisesti, että konsortio sai tästä toimenpiteestä suurempaa etua kuin valittaja. Komissio ei ottanut tätä huomioon vertaillessaan tarjouksia. Unionin yleinen tuomioistuin ei tarkastellut kyseistä kanneperustetta valituksenalaisessa tuomiossa. Unionin yleinen tuomioistuin ei näin ollen käsitellyt tyhjentävästi valittajan kanneperusteita eikä käyttänyt unionin tuomioistuinten mahdollisuutta niille kuuluvan valvonnan harjoittamiseen.

      (1)  Asia T-196/04, Ryanair v. komissio, tuomio 17.12.2008, Kok., s. II-03643.


title: Asia C-133/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 28.7.2011 — Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2005/81/EY — Jäsenvaltioiden ja julkisten yritysten välisten taloudellisten suhteiden avoimuus — Yritys, joka on velvollinen pitämään erillistä kirjanpitoa — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               8.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 298/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 28.7.2011 — Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-133/10) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2005/81/EY - Jäsenvaltioiden ja julkisten yritysten välisten taloudellisten suhteiden avoimuus - Yritys, joka on velvollinen pitämään erillistä kirjanpitoa - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   2011/C 298/11
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Peere ja K. Walkerová)

      Vastaaja: Belgian kuningaskunta (asiamiehet: M. Jacobs ja J.-C. Halleux)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Jäsenvaltioiden ja julkisten yritysten välisten taloudellisten suhteiden avoimuudesta sekä tiettyjen yritysten taloudellisen toiminnan avoimuudesta annetun direktiivin 80/723/ETY muuttamisesta 28.11.2005 annetun komission direktiivin 2005/81/EY (EUVL L 312, s. 47) noudattamisen edellyttämiä kaikkia toimenpiteitä ei ole toteutettu määräajassa.

      Tuomiolauselma

               1)

               Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut jäsenvaltioiden ja julkisten yritysten välisten taloudellisten suhteiden avoimuudesta sekä tiettyjen yritysten taloudellisen toiminnan avoimuudesta annetun direktiivin 80/723/ETY muuttamisesta 28.11.2005 annetun komission direktiivin 2005/81/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kaikkia kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 148, 5.6.2010.


title: Asia C-460/02: Euroopan yhteisöjen komission 19.12.2002 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
8.3.2003                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                              C 55/9
Koska direktiivin 10 artiklan 2 kohdan mukaan tuottajia                      –    13.1.1999 annetussa decreto legislativossa nro. 18
ja esiintyjiä on kohdeltava tasa-arvoisesti tekijöiden kanssa,                    ei vahvisteta, että maahuolintapalvelujen tarjoajat
Yhdistyneellä kuningaskunnalla ei ole oikeutta evätä oikeutta                     valitaan enintään seitsemäksi vuodeksi, mistä sääde-
vaatia kohtuullista korvausta, kun muu kuin maksava yleisö                        tään direktiivin 11 artiklan 1 kohdan d alakohdassa;
näkee tai kuulee tallenteen sisältävän yleisradiolähetyksen tai
kaapeliohjelman, kuten vuoden 1988 Copyright, Designs and
Patents Actin liitteessä 2 olevassa 18 kohdassa todetaan.                    –    edellä mainitun decreto legislativon 14 §:ssä sääde-
                                                                                tään sellaisesta sosiaalisesta toimesta, joka on direk-
                                                                                tiivin 18 artiklan vastainen;
Komission mukaan muun kuin maksavan yleisön käsite, siten
kuin se on edellä mainitussa säännöksessä määritelty, menee                  –    edellä mainitun decreto legislativon 20 §:ssä anne-
paljon pidemmälle kuin kyseessä olevaan oikeuteen direktiivin                     taan sellaisia siirtymäajan säännöksiä, jotka eivät ole
10 artiklassa sallitut poikkeukset.                                               direktiivin mukaan sallittuja;
                                                                      b)     velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
Näin ollen komissio väittää, että Yhdistynyt kuningaskunta ei                kulut.
ole noudattanut yhteisön oikeuden eikä erityisesti direktiivin
92/100/ETY 8 artiklan 2 kohdan mukaisia vaatimuksia, koska
se on säätänyt poikkeuksia oikeudesta kohtuulliseen korvauk-
seen, joka maksetaan esittäjille, kun muu kuin maksava yleisö
näkee tai kuulee yleisradiolähetyksen tai yleisölle välitettävän
suojatun kohteen.                                                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
( 1) EYVL L 346, s. 61.                                               13.1.1999 annetussa decreto legislativossa nro. 18 ei säädetä
                                                                      enimmäismäärää sille ajalle, joksi palvelujen tarjoajat valitaan
                                                                      lentoasemille, joilla markkinoille pääsy tapahtuu valintamenet-
                                                                      telyn kautta. Direktiivin 96/67/EY 11 artiklan 1 kohdan
                                                                      d alakohdassa säädetään nimenomaisesti, että kestoksi voidaan
                                                                      vahvistaa enintään seitsemän vuotta. Komissio katsoo näin
                                                                      ollen, että se, ettei luville maahuolintapalvelujen tarjoamiseen
                                                                      Italian lentoasemilla ole vahvistettu määräaikaa, ei ole yhteen-
                                                                      sopivaa direktiivissä säädettyjen tavoitteiden kanssa.
Euroopan yhteisöjen komission 19.12.2002 Italian tasa-
                  valtaa vastaan nostama kanne                        Direktiivin 96/67/EY 18 artiklan mukaan jäsenvaltiot voivat
                                                                      toteuttaa työntekijöiden oikeuksien turvaamisen edellyttämiä
                                                                      toimenpiteitä. Tällaisilla toimilla ei voida kuitenkaan rajoittaa
                                                                      direktiivin säännösten soveltamista eikä yhteisön oikeuden
                          (Asia C-460/02)
                                                                      muiden määräysten noudattamista. Toisin sanoen työntekijöi-
                                                                      den oikeuksien turvaaminen on sallittua direktiivin 18 artiklan
                                                                      nojalla, mikäli tämä ei ole vastoin direktiivin tehokasta sovelta-
                           (2003/C 55/17)                             mista maahuolintapalvelujen osalta. Decreto legislativon nro.
                                                                      18/99 14 §:n 1 momentissa asetetaan tavoitteeksi sellaisten
                                                                      toimien toteuttaminen, joilla pysytetään voimassa aikaisem-
                                                                      man toiminnanharjoittajan palveluksessa olleen henkilökun-
                                                                      nan työllisyyden taso ja taataan työsuhteen jatkuminen. Kysei-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.12.2002 Euroo-            sen säännöksen toiseen alakohtaan sisältyy näin ollen velvolli-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa            suus palkata henkilöstö aina kun kyseessä on sellainen ”toimin-
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Mikko Huttunen ja Anto-            nan siirtäminen”, joka koskee yhtä tai useampaa liitteissä A ja
nio Aresu.                                                            B tarkoitettujen maahuolintapalvelujen luokkaa. Tämäntyyppi-
                                                                      nen säännös menee selvästi työntekijöiden oikeuksien turvaa-
                                                                      mista yrityksen tai liikkeen taikka liiketoiminnan osan luovu-
                                                                      tuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                          lähentämisestä 14 päivänä helmikuuta 1977 annetussa direk-
                                                                      tiivissä 77/187/ETY (2), sellaisena kuin se on direktiivillä 98/50/
                                                                      EY ( 3) muutettuna ja direktiivillä 2001/23/EY (4) kodifioituna,
a)     toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut pääsystä     taattua suojaa pidemmälle. Näin ollen komissio katsoo, että
       maahuolinnan markkinoille yhteisön lentoasemilla               decreto legislativon nro. 18/99 14 § menee direktiivin 96/
       15 päivänä lokakuuta 1996 annetun neuvoston direktii-          67/EY 18 artiklassa tarkoitettuja työntekijöiden oikeuksien
       vin 96/67/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska:               turvaamisen edellyttämiä sallittuja toimenpiteitä pidemmälle.
 ---pagebreak--- C 55/10                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                          8.3.2003
Decreto legislativon 20 § koskee työsopimuksia, joihin sisältyy             tiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole kantanut
säännöksiä organisaatiosta tai sopimusehdoista sellaisina kuin              arvonlisäveroa kuivarehualan yhteisestä markkinajärjeste-
ne olivat voimassa 19.11.1998. Nämä sopimukset koskevat                     lystä 21 päivänä helmikuuta 1995 annetun neuvoston
muiden kuin direktiivissä tarkoitettujen, omahuolintapalvelu-               asetuksen (EY) N:o 603/95 (2) mukaisesti maksettavista
jen tarjoajien palveluksessa olevaa henkilöstöä. Nämä sopi-                 tukimääristä, ja
mukset pysyvät voimassa muuttumattomina niiden voimas-
saolon päättymiseen saakka, mutta ne eivät voi olla voimassa
yli kuutta vuotta. Todellisuudessa yritysten, joilla on ”erilaisia   2.     velvoittaa Ruotsin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
organisaatiojärjestelmiä”, sallitaan käytännössä toimivan oma-
huolintatoimijoina yhdessä muiden omahuolintatoimijoiden
ja palvelujen tarjoajien kanssa.
Direktiiviin sisältyy selvä määritelmä maahuolintapalvelujen         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
tarjoajasta, jolla tarkoitetaan henkilöä, joka toimittaa kolman-
sille osapuolille omahuolintapalveluja. Toimijat, jotka eivät
täytä 2 artiklan f kohdassa säädettyä edellytystä, voivat toimit-
taa palveluja ainoastaan kolmansille osapuolille. Lisäksi direk-     Tuen sisällyttämiselle veron perusteeseen asetetut kolme ehtoa
tiivin 7 artiklan 2 kohdassa ja 11 artiklassa säädetään niistä       täyttyvät. Asetuksesta N:o 603/95 käy selvästi ilmi, että
erityisistä menettelyistä, joita on noudatettava omahuolintapal-     ainoastaan tuorerehua jalostavat yritykset voivat saada tukea,
velujen tarjoajia ja kolmansille palveluja toimittavia tarjoajia     eivät tuorerehun tuottajat, ja että jalostusyritykset tekevät
nimettäessä. Edellä esitetyn perusteella 20 §:n säännökset           sekä myyntisopimuksia kuivarehua käyttävien yritysten kanssa
näyttäisivät olevan näiden velvoitteiden vastaisia.                  (tavarantoimitus) että jalostussopimuksia tuorerehun tuotta-
                                                                     jien kanssa (palvelujen tarjoaminen). Nyt esillä olevassa tapauk-
                                                                     sessa ei ole epäselvyyttä siitä, että tukea asetuksen N:o 603/95
( 1) EYVL L 272, s. 36.
                                                                     mukaisesti maksava interventioelin on sivullinen jalostusyri-
( 2) EYVL L 61, s. 26.                                               tyksen ja ostajan välisessä suhteessa, ja että tämä interventio
( 3) EYVL L 201, s. 88.                                              tapahtuu julkisten tukien myöntämistä koskevan menettelyn
( 4) EYVL L 82, s. 16.                                               mukaisesti.
                                                                     Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 11 artiklan A osan
                                                                     1 kohdan a alakohtaa tulkittaisiin liian suppeasti, jos arvonlisä-
                                                                     veron perusteeseen sisällytettäisiin vain ne tukimuodot, jotka
                                                                     lasketaan tuotteen hinnan perusteella. Yhteisön lainsäätäjä on
                                                                     [verotettavien] liiketoimien hintaan suoraan liittyviä tukia
                                                                     koskevalla yleisellä viittauksellaan itse asiassa tarkoittanut
Euroopan yhteisöjen komission 23.12.2002 Ruotsin ku-                 sisällyttää arvonlisäveron perusteeseen kaiken tuen, joka suo-
              ningaskuntaa vastaan nostama kanne                     raan liittyy tavaran tai palvelun hintaan, toisin sanoen ne tuet,
                                                                     jotka suoraan vaikuttavat luovuttajan tai suorittajan saaman
                                                                     vastikkeen suuruuteen. Näiden tukien on puolestaan suoraan
                         (Asia C-463/02)                             liityttävä tai oltava asiayhteydessä sellaisiin tavaroiden luovu-
                                                                     tuksiin tai palvelujen suorituksiin, jotka on täsmällisesti ilmoi-
                                                                     tettu tai määrällisesti osoitettavissa; toisin sanoen tuki makse-
                          (2003/C 55/18)                             taan jos – ja siinä laajuudessa kuin – tavaroita tai palveluja
                                                                     todella myydään markkinoilla. Tästä ilmenee tuen suora
                                                                     vaikutus tuotteen myyntihintaan, ja kuudennen arvonlisävero-
                                                                     direktiivin 11 artiklan A osan 1 kohdan a alakohdan epärajoit-
                                                                     tavan tulkinnan perusteella ja mainitun artiklan sen yleisen
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.12.2002 Euroo-           päämäärän mukaisesti, että verotetaan koko sitä vastiketta,
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ruotsin kuningas-            jonka henkilö – riippumatta siitä kuka – on kokonaan tai
kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat E. Traversa ja             osittain maksanut ja jonka luovuttaja tai suorittaja todella on
K. Simonsson, prosessiosoite Luxemburgissa.                          saanut tavaran tai palvelun myynnin seurauksena, tarkoitukse-
                                                                     na on selvästikin sisällyttää tuki arvonlisäveron perusteeseen.
Komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                     (1 ) EYVL L 145, s. 1.
1.     toteaa, että Ruotsi ei ole noudattanut jäsenvaltioiden        (2 ) EYVL L 63, s. 1.
       liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta –
       yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen mää-
       räytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun
       kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1) 11 ar-


title: Asia T-268/17: Kanne 8.5.2017 – Clean Sky 2 -yhteisyritys v. Revoind Industriale

text:
               17.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 231/31

         Kanne 8.5.2017 – Clean Sky 2 -yhteisyritys v. Revoind Industriale
   (Asia T-268/17)
   (2017/C 231/39)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Clean Sky 2 –yhteisyritys (asiamies: B. Mastantuono, avustajanaan asianajaja M. Velardo)

      Vastaaja: Revoind Industriale Srl (Oricola, Italia)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               velvoittaa vastaajan maksamaan Clean Sky 2 –yhteisyritykselle 101 370,94 euron suuruisen summan, joka liittyy kumppaneiden avustussopimukseen nro 632462 ”EASIER-Experimental Acoustic Subsonic wind tunnel Investigation of the advanced geared turbofan Regional aircraft integrating HLD innovative low-noise design”, ja 524,91 euron suuruisen summan viivästyskorkona, joka on laskettu 3,5 prosentin korkokannan mukaan ajanjaksolta 7.2.2017–1.4.2017

               —

               määrää vastaajan maksamaan korkoina 9,72 euroa päivässä 2.4.2017 alkaen siihen päivään saakka, jona velka on kokonaisuudessaan maksettu takaisin, ja

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin kanneperusteisiin.
   Kantaja väittää, että vastaaja laiminlöi sopimusvelvoitteitaan, koska se ei toteuttanut EASIER-hanketta eikä toimittanut Clean Sky 2 –yhteisyritykselle asiaankuuluvia avustussopimuksen liitteen II II.2 artiklan mukaisia raportteja ja tuloksia.
   Lisäksi vastaaja ei suorittanut kyseessä olevia liitteen I mukaisia töitä ja täten rikkoi avustussopimuksen liitteen II.3 a, e ja h alakohtaa.
   Kantaja näin ollen päätti avustussopimuksen sen liitteessä II olevan II.38 artiklan mukaisesti ja antoi veloitusilmoituksen 101 370,94 euron ennakkomaksuista, jotka oli jo maksettu koordinaattorille avustussopimuksen määräysten mukaisesti. Ennakkomaksut siis kuuluvat kantajalle loppumaksuun saakka.
   Revoind Industriale S.r.l:n velvoitteista avustuksen saajana vallitsee käsiteltävässä asiassa laaja yksimielisyys, ja vastaajan moiteperusteet ovat yleisluonteisia, puutteellisia eikä minkäänlaisia niitä tukevia tekijöitä ole esitetty, ja ovat näin ollen täysin perusteettomia.
   Kantajalla on näin ollen oikeus vaatia vastaajalle ennakkomaksuina maksetun määrän korvaamista ja takaisinmaksamista viivästyskorkoineen.


title: Asia C-214/07: Kanne 23.4.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta

text:
               21.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 170/10

         Kanne 23.4.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-214/07)
   (2007/C 170/17)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: C. Giolito)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta
   Vaatimukset

               —

               on todettava, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut vaikeuksissa olevien yritysten ostoon liittyvästä Ranskan tukiohjelmasta 16.12.2003 tehdyn päätöksen (valtiontuki K(2003) 4636) (1) 5 ja 6 artiklan, EY:n perustamissopimuksen 249 artiklan neljännen kohdan ja saman perustamissopimuksen 10 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole pannut mainittua päätöstä täytäntöön säädetyssä määräajassa

               —

               Ranskan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio toteaa kanteensa tueksi, että vastaaja ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että komission päätös pannaan täytäntöön nopeasti ja tehokkaasti, koska yli kolme vuotta päätöksen tekemisen jälkeen Ranskan valtion lainvastaisesti myöntämiä tukia ei ollut palautettu. Tällainen tilanne on selvästi ristiriidassa EY 249 artiklan neljännen kohdan ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (2) 14 artiklan 1 ja 3 kohdan kanssa.
   Vastaaja ei komission mukaan myöskään voi vedota 16.12.2003 tehdyn päätöksen täytäntöönpanon täydelliseen mahdottomuuteen vuoden 1993 jälkeisen ajanjakson osalta. Yhtäältä Ranskan viranomaiset eivät nimittäin tosiasiassa ryhtyneet toimenpiteisiin riidanalaisten tukien takaisinperimiseksi, koska takaisinperimistä koskevia päätöksiä ei edes lähetetty tuensaajille. Toisaalta nämä viranomaiset eivät voi vedota siihen, että niillä oli vaikeuksia kyseessä olevien tukien saajien yksilöimisessä, koska veroviranomaisina niiden oli helppo laskea, minkä suuruiset verovapautukset mainitut tuensaajat saivat.
   Joka tapauksessa yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä ilmenee, että täytäntöönpanon täydellistä mahdottomuutta koskeva edellytys ei täyty silloin, jos vastaajana oleva valtio vain ilmoittaa komissiolle, että päätöksen, jossa määrätään tuen takaisinperimisestä, toimeenpanossa on oikeudellisia, poliittisia tai käytännön vaikeuksia, ja jos se ei ole ryhtynyt todellisiin toimenpiteisiin kyseisiä yrityksiä vastaan periäkseen tuen takaisin ja jos se ei ole ehdottanut komissiolle sellaisia vaihtoehtoisia päätöksen täytäntöönpanotapoja, joiden avulla nämä vaikeudet olisi voitu voittaa.

      (1)  EUVL 2004, L 108, s. 38.

      (2)  EYVL L 83, s. 1.


title: Asia T-19/13: Kanne 11.1.2013 — Ekologický právní servis v. komissio

text:
               16.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/25

         Kanne 11.1.2013 — Ekologický právní servis v. komissio
   (Asia T-19/13)
   2013/C 79/44
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Ekologický pránví servis (Brno, Tšekin tasavalta) (edustaja: asianajaja P. Černý)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan komission 12.11.2012 antaman päätöksen C(2012) 8382, jolla jätettiin tutkimatta kantajan esittämä Euroopan komission 6.7.2012 antaman päätöksen C(2012) 4576, joka koskee Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (1) 10 c artiklan 5 kohdan mukaista Tšekin tasavallan tiedoksi antamaa hakemusta saada siirtymäajan maksutta jaettavia päästöoikeuksia sähköntuotannon nykyaikaistamiseksi, sisäistä uudelleentarkastelua koskeva pyyntö

               —

               kumoamaan Euroopan komission 6.7.2012 antaman päätöksen C(2012) 4576, joka koskee Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 10 c artiklan 5 kohdan mukaista Tšekin tasavallan tiedoksi antamaa hakemusta saada siirtymäajan maksutta jaettavia päästöoikeuksia sähköntuotannon nykyaikaistamiseksi, ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että Euroopan komission 12.11.2012 antama päätös C(2012) 8382 on lainvastainen, koska se on Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 17 artiklan, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 263 artiklan sekä asetuksen (EY) N:o 1367/2006 (2) 2 artiklan 1 kohdan g alakohdan ja 10 artiklan vastainen.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että Euroopan komission 6.7.2012 antama päätös C(2012) 4576 on lainvastainen, koska se on SEUT 263 artiklan, kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä annetun direktiivin 2003/87/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/29/EY (3), direktiivin 2003/87/EY 10 c artiklan vapaaehtoista soveltamista varten annettuja ohjeita koskevan komission tiedonannon (2011/C 99/03) sekä tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 2001/42/EY (4) vastainen.

      (1)  Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY.

      (2)  Tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta yhteisön toimielimiin ja elimiin 6.9.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1367/2006.

      (3)  Direktiivin 2003/87/EY muuttamisesta kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kauppaa koskevan yhteisön järjestelmän parantamiseksi ja laajentamiseksi 23.4.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/29/EY.

      (4)  Tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/42/EY.


title: Miwon Co. Ltd:n 12.4.1996 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne (Asia T-51/96)

text:
22.6.96               H                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 180/33
— Riitautettua asetusta ei ole perusteltu riittävästi, koska        Toinen kanneperuste
    neuvosto ei ottanut huomioon kantajan väitettä, joka
    perustuu siihen, että yhteistyössä toimiva thaimaalainen        Komissio on virheellisesti olettanut, etteivät edellä tarkoite
    tuottaja on vaatinut, että Thaimaan osalta normaaliarvo         tun asetuksen 13 artiklan mukaiset edellytykset tuontitul
    määriteltäisiin tähän tuottajaan etuyhteydessä olevan           lien peruuttamiselle ole täyttyneet. Komissio teki Hilton
    yhtiön Japanin markkinoilla suorittaman myynnin                 kiintiöön kuuluvan tuonnin tarkastuksessa ja valvonnassa
    perusteella .                                                   raskaita virheitä, ja vasta näiden virheiden vuoksi oli
                                                                    mahdollista , että väärennettyihin aitoustodistuksiin perus
— Perusasetusta on rikottu, koska tämän asetuksen 2 ar             tuva tuonti nyt todetussa laajuudessa ja yli kahden vuoden
    tiklan 9 kohdan a alakohdan ii alakohdan vastaisesti on         ajan oli mahdollista . Komissio on arvioinut väärin virheel
    verrattu normaaliarvoa ja vientihintaa .                        lisen menettelynsä merkityksen, ja siitä johtuvat oikeudelli
                                                                    set seurausvaikutukset riidanalaisen päätöksen osalta .
                                                                    Kolmas kanneperuste
                                                                    Komissio on rikkonut olennaisia menettelymääräyksiä,
Primex Produkte Import-Export GmbH & Co. KG:n, Gebr.                koska se ei antanut Saksan edustajalle tilaisuutta ottaa
Kruse GmbH:n ja Interporc lm- und Export GmbH:n                     asiaan suullisesti kantaa 4.12.1995 pidetyssä jäsenvaltioi
12.4.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan                    den asiantuntijoiden kokouksessa .
                        nostama kanne
                        ( Asia T-50/96 )                            Neljäs kanneperuste
                          ( 96/C 180/83 )
                                                                    Komissio on loukannut kantajien puolustuksen oikeuksia ,
                                                                    koska komissio ei ole antanut kantajille itselleen mahdolli
                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                      suutta tulla kuulluksi . Komissiolla olisi ollut tähän velvol
                                                                    lisuus, vaikka tullikoodeksin menettelyä koskevissa mää
Primex Produkte Import-Export GmbH & Co . KG, Bad                   räyksissä ei määrätäkään siitä, että kantajilla olisi oikeus
Homburg ( SLT), Gebr. Kruse GmbH, Hampuri ( SLT), ja                välittömästi osallistua menettelyyn .
Interporc Import und Export GmbH, Hampuri ( SLT), ovat
nostaneet 12.4.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                 Viides kanneperuste
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö
jen komissiota vastaan. Kantajien edustajina oikeuden              Riidanalainen päätös rikkoo myös EY:n perustamissopi
käynnissä ovat asianajajat Georg M. Berrisch, Bryssel,              muksen 190 artiklaa , koska sitä ei ole riittävästi perus
prosessiosoite c/o asianajaja Guy Harles, asianajotoimisto          teltu .
Arendt & Medernach, 8— 10 Rue Mathias Hardt, Luxem
bourg.
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
istuin
                                                                    Miwon Co. Ltd:n 12.4.1996 Euroopan unionin neuvostoa
— kumoaa komission 26.1.1996 tekemän ja Saksan liitto                                 vastaan nostama kanne
    tasavallalle osoitetun päätöksen asiassa REM 8/95 ,
     11/95 ja 12/95 [KOM Dok . K(96)180 lopull .] siltä osin                                ( Asia T-51 /96 )
    kuin päätös koskee kantajia;                                                              ( 96/C 180/84 )
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
    lut .
                                                                    Miwon Co . Ltd on nostanut 12.4.1996 Euroopan yhteisö
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
                                                                    Euroopan unionin neuvostoa vastaan . Kantajan edustaja on
Riidanalaisessa päätöksessä komissio päätti, ettei tuontitul
                                                                    asianajaja Jean-François Bellis, asianajotoimisto Van Bael
leja peruuteta kantajien tekemien ja Saksan sittemmin
                                                                    & Bellis, ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
neuvoston 2.7.1979 antaman asetuksen ( ETY ) N:o 1430/79
13 artiklan mukaisesti komissiolle esittämien hakemusten
                                                                    Loesch & Wolters, 11 rue Goethe .
johdosta . Nämä hakemukset koskivat korkealaatuisen, niin
sanotun     " Hilton-laatua "    olevan   naudanlihan tuontia       Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
Argentiinasta , mitä varten tulliviranomaisille esitetyt,           istuin
Argentiinan viranomaisten aitoustodistukset olivat väären
nettyjä .                                                           — kumoaa 19.1.1996 annetun neuvoston asetuksen ( EY )
                                                                        N:o 81 /96 , jolla otetaan käyttöön lopullinen polku
Ensimmàinen kanneperuste                                                myynti tulli muun muassa Korean tasavallasta peräisin
                                                                        olevan mononatriumglutamaatin tuonnissa siltä osin
Päätöksen oikeudellinen perusta on virheellinen. Oikea                  kuin asetuksella otetaan käyttöön kantajaa koskeva
oikeudellinen perusta on tullikoodeksin 239 artikla eikä                lopullinen polkumyyntitulli ja kantajan viemiä tavaroita
edellä tarkoitetun asetuksen 13 artikla .                                koskeva väliaikainen polkumyyntitulli, ja
 ---pagebreak--- N:o C 180/34          [fF                       Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                       22.6.96
— velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntiku                 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
      lut.                                                          istuin
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 — kumoaa komission 6 , ja 7.2.1996 päivättyihin kirjeisiin
                                                                        — joista ensimmäinen on osoitettu kantajalle ja toinen
                                                                        Tribunal de Defensa de la Competencia de Espanalle —
Kantaja on Korean tasavallan lainsäädännön mukaan                       sisältyvän päätöksen, josta kilpailuasioista vastaavan
perustettu osakeyhtiö, joka tuottaa useita elintarvikkeita ja           komission jäsenen edustaja ilmoitti julkisesti 8.2.1996 ja
kemikaalituotteita, muun muassa mononatriumglutamaat                   jolla komissio totesi, että määräysvallan hankkiminen
tia , jota käytetään arominvahventeena elintarvikkeissa .               yhdessä Cablevisiön, SA -yhtiöstä merkitsee yhteisön
Kantaja nosti 3.11.1995 kumoamiskanteen, jonka koh                     laajuista keskittymää ,
teena oli komission asetus ( EY ) N:o 1754/95 väliaikaisen
polkumyyntitullin käyttöönotosta Indonesiasta, Korean
tasavallasta ja Taiwanista peräisin olevan mononatriumglu          — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
tamaatin tuonnissa . (*) Nyt nostetussa kanteessa riitautettu           lut .
toimi on neuvoston asetus ( EY ) N:o 81/96 (2 ), jolla otetaan
käyttöön lopullinen polkumyyntitulli Koreasta, Indonesi
asta ja Taiwanista peräisin olevan mononatriumglutamaa             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
tin tuonnissa .
                                                                    Kantaja esittää, että 26.7.1995 Telefonica de Espana, SA ja
Perusteet, joilla asetus on riitautettu, voidaan esittää lyhy      sen tytäryhtiö Telecartera, SA yhtäältä sekä Sociedad de
esti seuraavasti :
                                                                    gestion de cable, SA ja Sociedad de television Canal Plus, SA
                                                                    ( nämä kaksi yhtiötä päättivät tammikuussa 1996 muodos
1 . Neuvosto on määrittänyt kantajan polkumyyntimargi              taa maaliskuusta 1996 alkaen yhden ainoan toiminimen eli
      naalin virheellisesti, joten polkumyyntitulli on otettu       Sogecablen) toisaalta allekirjoittivat sopimukset, joiden
      käyttöön virheellisesti, kun neuvosto on määrittänyt          mukaan yhtiö Sociedad General de Cablevisiön, SA oli
      kantasan vientihinnan polkumyyntiasetuksen 2 artiklan         muutettava keskittymäluontoiseksi yhteenliittymäksi,
       8 kohdan b alakohdan ja 7 artiklan 7 kohdan b                jonka tarkoituksena oli tarjota paikallisille kaapelitoimin
      alakohdan mukaisesti, vaikka sen olisi pitänyt soveltaa       nan harjoittajille televisiopalveluja ja muita joukkotiedotus
      ainoastaan 2 artiklan 8 kohdan a alakohtaa .                  välineisiin liittyviä palveluja , telepalveluja lukuun otta
                                                                    matta . Ottaen huomioon, että nämä sopimukset edellyttivät
2 . Neuvoston toteamus siitä, että tutkimuksen alaisina             taloudellisen keskittymän olemassaoloa , allekirjoittajayri
                                                                    tykset tutkivat, saattoiko keskittymä olla asetuksen ( ETY )
      olleista maista peräisin oleva tuonti erikseen tarkastel     N:o 4064/89 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla
      tuna aiheutti edelleen taloudellista vahinkoa yhteisön
      teollisuudelle, on mitätön, koska siinä on perustavan        yhteisön laajuinen . Tarkasteltuaan järjestelyn olennaisia
      laatuisia ristiriitaisuuksia .                                piirteitä mainitut yritykset päättelivät, että keskittymä oli
                                                                    laajuudeltaan kansallinen, joten se jäi asetuksen soveltamis
                                                                    alan ulkopuolelle . Komissio puolestaan katsoi, että Cable
(») Asia T-208/95 , EYVL N:o C 351 , 30.12.1995 , s . 19            visionin perustaminen merkitsi yhteisönlaajuista keskitty
( 2 ) EYVL N:o L 15 , 20.1.1996 , s . 20                            mää .
                                                                    Esillä oleva kanne kohdistuu komission tähän päätökseen ja
                                                                    perustuu asetuksen ( ETY ) N:o 4064/89 5 artiklan 4 kohdan
                                                                    rikkomiseen .
                                                                    Kantajan mukaan komission näkemys on lyhyesti seuraava :
Yhtiön Sogecable, S.A. 16.4.1996 Euroopan yhteisöjen                Sogecablessa käyttävät määräysvaltaa kaksi sen osakkaista
               komissiota vastaan nostama kanne                     yhdessä eli Prisa ( Promotora de Informaciones, SA ) ja
                                                                    Ranskan Canal Plus ( Canal Plus, Société Anonyme ); näin
                           ( Asia T-52/96 )                         ollen asetuksen ( ETY ) N:o 4064/89 5 artiklan 4 kohdan
                             96/C 180/85                            mukaan Sogecablen liikevaihtoon on lisättävä Prisan ja
                                                                    Ranskan Canal Plusin liikevaihdot; laskemalla liikevaihdot
                                                                    tällä tavoin yhteen päädytään siihen, että keskittymä on
                 (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                     yhteisön laajuinen .
Yhtiö Sogecable, SA, kotipaikka Madrid, on nostanut                 Kantaja väittää , että ainoastaan Prisa on Sogecableen
16.4.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen              nähden jossakin asetuksen ( ETY ) N:o 4064/89 5 artiklan
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota             4 kohdassa mainituista tilanteista eli viimeisessä alakoh
vastaan . Kantajan edustajat ovat asianajajat Santiago Mar         dassa tarkoitetussa tilanteessa ( sillä on oikeus johtaa
tinez Lage ja Rafael Allendesalazar Corcho, Madrid, ja              yrityksen toimintaa ), mutta Ranskan Canal Plus ei ole
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Aloyse                tällaisessa tilanteessa . Komissio pyrkii todellisuudessa käyt
May, 31 Grand-rue .                                                 tämään 5 artiklan 4 kohdan selvien, täsmällisten ja muodol


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 21 päivänä kesäkuuta 1996, asiassa T-41/95, Andrew Macrae Moat vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö - Vahingonkorvauskanne - Sellaisen tuomion täytäntöönpano, jolla nimitys on kumottu - Myöhässä laadittu arviointikertomus)

text:
10.8.96             1 FI |                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    N:o C 233 /7
                                          ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                                             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,
                  19 päivänä kesäkuuta 1996,                                           21 päivänä kesäkuuta 1996 ,
asiassa T-573/93 , Manuel Francisco Caballero Montoya               asiassa T-226/94 , Paul Dischamp SA vastaan Euroopan
            vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( 1 )                                    yhteisöjen komissio (')
(Henkilöstö — Huollettavana olevaan lapseen rinnastettava           ( Voin interventio-ostojen keskeyttäminen — Vahingonkor
henkilö — Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 2 ar                                     vausvaatimus)
tiklan 4 kohta — Yleiset täytäntöönpanomääräykset —                                           ( 96/C 233/ 13 )
Lainvastaisuus — Virheellinen soveltaminen— Taanneh
                          tiva vaikutus)                                              (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                         ( 96/C 233/ 12 )
                                                                    Asiassa T-226/94 , Paul Dischamp SA, kotipaikka Sayat
                                                                    ( Ranska ), edustajinaan asianajaja François Vignancour,
                 (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                     Clermont-Ferrand, ja asianajaja Louis Schiltz, Luxemburg,
                                                                    prosessiosoite Luxemburgissa , asianajotoimisto Louis
                                                                    Schiltz, 2 rue du Fort Rheinsheim , vastaan Euroopan
Asiassa T-573/93 , Euroopan yhteisöjen komission virka             yhteisöjen komissio ( asiamies : Gérard Rozet ), jossa kantaja
mies Manuel Francisco Caballero Montoya , edustajanaan              vaatii korvausta vahingosta , jota se väittää kärsineensä voin
asianajaja Juan Ramon Iturriagagoitia Bassas , Madrid ,             interventio-ostojen keskeyttämisestä 11.1 . ja 26.2.1991
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Marc                  välisellä ajanjaksolla , ensimmäisen oikeusasteen tuomio
Loesch , 8 rue Zithe, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio          istuin ( viides jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston
( asiamiehet: Ana Maria Alves Vieira ja Blanca Rodriguez            puheenjohtaja R. Schintgen sekä tuomarit R. Garcia
Galindo ), jossa vaaditaan ensisijaisesti , että todetaan lain     Valdecasas ja J. Azizi , kirjaaja : H. Jung, on antanut
vastaiseksi komission 28.9.1989 antamat huollettavana               21.6.1996 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
olevaan lapseen rinnastettavaa henkilöä koskevien säännös           1 ) Kanne hylätään.
ten yleiset täytäntöönpanomääräykset ja erityisesti niiden
6 artikla siihen liittyvine sääntöineen, ja toissijaisesti , että   2 ) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
kumotaan komission 2.9.1993 tekemä päätös , jolla hylät                 lut.
tiin kantajan tekemä valitus päätöksestä , jolla hänen
3.12.1992 tekemänsä hakemus hänen kahden poikansa ,                 (') EYVL N:o C 218 , 6.8.1994
M. J:n ja J. J:n, rinnastamisesta huolleltavina oleviin lapsiin
osittain hylättiin, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
(toinen jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheen
johtaja H. Kirschner sekä tuomarit C. W. Bellamy ja A.                   YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
Kalogeropoulos , kirjaaja : H. Jung, on antanut 19.6.1996                           TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :                                            21 päivänä kesäkuuta 1996,
                                                                     asiassa T-41 /95 , Andrew Macrae Moat vastaan Euroopan
 1 ) Komission 2.9.1993 tekemä päätös, joka annettiin                                     yhteisöjen komissio (')
      kantajalle tiedoksi 6.9.1993 päivätyllä kirjeellä ja jolla     (Henkilöstö — Vahingonkorvauskanne — Sellaisen
      hylättiin kantajan valitus 12.2.1993 tehdystä                  tuomion täytäntöönpano, jolla nimitys on kumottu —
      päätöksestä, samoin kuin tämä 12.2 . 1 993 tehty päätös,                    Myöhässä laadittu arviointikertomus)
       kumotaan siltä osin kuin niissä, samalla kun kantajan
       oikeus huollettavana olevaan lapseen rinnastettavaa                                      96/C 233 / 14 )
       henkilöä koskevaan avustukseen on tunnustettu toisen
      pojan osalta, avustus on evätty kantajan toisen pojan                           (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
       osalta .
                                                                     Asiassa T-41 /95 , Andrew Macrae Moat, Euroopan yhteisö
                                                                     jen komission entinen virkamies, edustajanaan aluksi asi
 2 ) Muilta osin kanne hylätään.                                     anajaja Jacques Verhaegen, Bryssel , ja myöhemmin barrister
                                                                     Mark Clough , Englanti ja Wales , vastaan Euroopan yhtei
                                                                     söjen komissio ( asiamiehinä Thomas F. Cusack ja Julian
 3 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku               Currall ), jossa kantaja vaatii sellaisen hänelle aiheutuneeksi
       lut.
                                                                     väitetyn vahingon korvaamista, joka johtuu yhteisöjen
                                                                      ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-58/92 ,
  (•) EYVL N:o C 27, 28.1.1994
                                                                      Moat v . komissio , 16.12.1993 antaman tuomion ( Kok .
                                                                      1993 , s . 11-1443 ) täytäntöönpanematta jättämisestä tai
                                                                      myöhästyneestä täytäntöönpanosta , vuosien 1991 /1993
                                                                      arviointikertomuksen laatimisesta myöhään sekä laimin
                                                                      lyönnistä antaa perusteltu vastaus 30.3.1994 päivättyyn
 ---pagebreak--- N:o C 233/8             FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       10.8.96
asiakirjaan , jota on luonnehdittu pyynnöksi ja/tai valituk             vausvaatimukset, sekä 4.1.1995 tehty neuvoston
seksi, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( viides                    päätös, jolla hylättiin kantajien 6.9.1994 tekemä vali
jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja R.               tus , kumotaan .
Schintgen sekä tuomarit R. García-Valdecasas ja J. Azizi ,
kirjaaja : hallintovirkamies J. Palacio Gonzalez, on antanut        2 ) Neuvosto velvoitetaan korvaamaan molemmille kanta
21.6.1996 tuomion , jonka tuomiolauselma on seuraava :                   jille aiheutunut aineellinen vahinko ja henkinen kärsi
                                                                         mys 500 000 Belgian frangilla.
1 . Kanne hylätään.
2 . Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäynti             3 ) Muilta osin kanne hylätään .
      kuluistaan .
                                                                    4 ) Neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
(M EYVL N:o C 87 , 8.4.1995                                              lut.
                                                                    (M EYVL N:o C 137, 3.6.1995
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,
                    26 päivänä kesäkuuta 1996,
asiassa T-91/95 , Lieve de Nil ja Christiane Impens vastaan              YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                 Euroopan unionin neuvosto (')                                     TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
(Henkilöstö — Uudelleenarviointia koskeva sisäinen kil                               28 päivänä kesäkuuta 1996,
pailu — Kumoamistuomion täytäntöönpanoa koskevat
toimenpiteet — EY:n perustamissopimuksen 1 76 artikla —             asiassa T-500/93 , Y vastaan Euroopan yhteisöjen tuomio
 Uudet kokeet — Tointa ei voida uudelleenluokitella takau                                        istuin ( 1 )
tuvasti — Aineellisen vahingon ja henkisen kärsimyksen              (Henkilöstö — Kumoamiskanne — Kurinpitomenettely —
                           korvaaminen)                             Puolustuksen oikeudet — Todistajien kuuleminen — "Itse
                           ( 96/C 233/ 15 )                         puolustus " — "Exceptio veritatis " — Lieventävät seikat —
                                                                    Perustelut — Vahingonkorvauskanne — Aineeton va
                                                                                hinko)
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                ( 96/C 233 / 16 )
Asiasssa T-91 /95 , Euroopan unionin neuvoston virkamies
Lieve de Nil, kotipaikka Wolvertem ( Belgia ), ja Euroopan                          (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
unionin neuvoston virkamies Christiane Impens , koti
paikka Bryssel , edustajinaan asianajajat Jean-Noël Louis,
Thierry Demaseure ja Ariane Tornel, Bryssel , prosessiosoite        Asiassa T-500/93 , Y vastaan Euroopan yhteisöjen tuomio
Luxemburgissa Fiduciaire Myson SARL, 1 rue Glesener,                istuin ( asiamiehet: Timothy Millett ja alun perin Carlos
vastaan Euroopan unionin neuvosto ( asiamiehinä Yves                Pinto Correia ja Isabel Jalles ), jossa kantaja vaatii sen
Crétien ja Diego Canga Fano ), jossa molemmat kantajat              28.9.1992 tehdyn yhteisöjen tuomioistuimen päätöksen
vaativat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumo              kumoamista , jolla kantajan ikälisien kertyminen keskeytet
amaan 15.6.1994 tehdyn neuvoston päätöksen ja tarpeelli            tiin kahden vuoden ajaksi kurinpitotoimenpiteenä , sekä
silta osiltaan sen 9.6.1994 tehdyn neuvoston päätöksen,             hänen kärsimänsä aineettoman vahingon korvaamista
jolla se Nilin osalta nimenomaisesti ja Impensin osalta             ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( toinen jaosto ),
hiljaisesti hylkäsi korvausvaatimuksen , joka koski sen             toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja H. Kirsch
vahingon korvaamista , joka oli aiheutunut siitä , että neu        ner sekä tuomarit C. W. Bellamy ja A. Kalogeropoulos,
vosto oli riittämättömällä tavalla pannut täytäntöön ensim         kirjaaja : hallintovirkamies J. Palacio Gonzalez, on antanut
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen 11.2.1993 asiassa                28.6.1996 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
Raiola-Denti ym . v . neuvosto ( asia T-22/91 , Kok . 1993 ,
 s . 11-69 ) antaman tuomion, sekä kumoamaan 4.1.1995                1 ) Yhteisöjen tuomioistuimen 28.9.1992 tekemä päätös,
tehdyn neuvoston päätöksen, jolla se nimenomaisesti hyl                  jolla kantajan ikälisien kertyminen keskeytettiin kahden
 käsi sittemmin tehdyn valituksen , ja neuvoston velvoitta               vuoden ajaksi kurinpitotoimenpiteenä, kumotaan.
 mista korvaamaan kummallekin kantajalle näille aiheutu
 nut aineellinen vahinko 500 000 Belgian frangilla ja henki         2 ) Kanne hylätään muilta osin.
 nen kärsimys symbolisesti yhdellä eculla , ensimmäisen
 oikeusasteen tuomioistuin ( toinen jaosto ), toimien kokoon
 panossa : jaoston puheenjohtaja H. Kirschner sekä tuomarit          3 ) Yhteisöjen tuomioistuin velvoitetaan         korvaamaan
 C. W. Bellamy ja A. Kalogeropoulos, kirjaaja : H. Jung, on               oikeudenkäyntikulut.
 antanut 26.6.1996 tuomion , jonka tuomiolauselma on
 seuraava :                                                          (') EYVL N:o C 272 , 8.10.1993
 1 ) Ne 9, ja 15.6.1994 tehdyt neuvoston päätökset, joilla
      hylättiin kantajien 9.2.1994 esittämät vahingonkor


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 12 päivänä helmikuuta 2004 asiassa C-230/02 (Bundesvergabeamtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Grossmann Air Service, Bedarfsluftfahrtunternehmen GmbH & Co. KG vastaan Republik Österreich (Julkiset hankinnat – Direktiivi 89/665/ETY – Julkisia hankintoja koskeviin sopimuksiin liittyvät muutoksenhakumenettelyt – 1 artiklan 3 kohta ja 2 artiklan 1 kohdan b alakohta – Ne henkilöt, joiden käytettävissä muutoksenhakumenettelyjen on oltava – Käsite "tavoitella julkista hankintaa")

text:
C 85/8                   FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                                3.4.2004
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                           (kuudes jaosto)                                                             (kuudes jaosto)
                  22 päivänä tammikuuta 2004                                                  12 päivänä helmikuuta 2004
                                                                          asiassa C-230/02 (Bundesvergabeamtin esittämä ennakko-
yhdistetyissä asioissa C-133/02 ja C-134/02 (Gerechtshof                  ratkaisupyyntö): Grossmann Air Service, Bedarfsluftfahr-
te Amsterdamin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Tim-                      tunternehmen GmbH & Co. KG vastaan Republik Öster-
mermans Transport & Logistics BV ja Inspecteur der
                                                                                reich (1)
Belastingdienst – Douanedistrict Roosendaal ja Hoogen-
boom Production Ltd vastaan Inspecteur der Belasting-                     (Julkiset hankinnat – Direktiivi 89/665/ETY – Julkisia han-
             dienst – Douanedistrict Rotterdam (1)                        kintoja koskeviin sopimuksiin liittyvät muutoksenhakume-
                                                                          nettelyt – 1 artiklan 3 kohta ja 2 artiklan 1 kohdan b alakohta
(Tavaroiden tariffiluokittelu – Sitova tariffiennakkotieto –              – Ne henkilöt, joiden käytettävissä muutoksenhakumenettely-
                   Ennakkotiedon kumoaminen)                                   jen on oltava – Käsite ”tavoitella julkista hankintaa”)
                           (2004/C 85/10)                                                              (2004/C 85/11)
                    (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                                               (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen          (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen tuo-
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                     mioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                          Asiassa C-230/02, jonka Bundesvergabeamt (Itävalta) on saatta-
Yhdistetyissä asioissa C-133/02 ja C-134/02, jonka Gerechts-              nut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-
hof te Amsterdam (Alankomaat) on saattanut EY 234 artiklan                väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen               olevassa asiassa Grossmann Air Service, Bedarfsluftfahrtunter-
tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa           nehmen GmbH & Co. KG ja Republik Österreich ennakkoratkai-
Timmermans Transport & Logistics BV, aiemmin Timmermans                   sun julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin
Diessen BV, vastaan Inspecteur der Belastingdienst – Douane-              sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen sovelta-
district Roosendaal ja Hoogenboom Production Ltd vastaan                  mista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten
Inspecteur der Belastingdienst – Douanedistrict Rotterdam                 yhteensovittamisesta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neu-
ennakkoratkaisun yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä loka-               voston direktiivin 89/665/ETY (EYVL L 395, s. 33), sellaisena
kuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92                  kuin se on muutettuna julkisia palveluhankintoja koskevien
(EYVL L 302, s. 1) 9 artiklan 1 kohdan ja 12 artiklan 5 kohdan            sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18 päivänä
a alakohdan iii alakohdan, sellaisena kuin asetus on muutettuna           kesäkuuta 1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/50/ETY
yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY)               (EYVL L 209, s. 1), 1 artiklan 3 kohdan ja 2 artiklan 1 kohdan
N:o 2913/92 muuttamisesta 19 päivänä joulukuuta 1996                      b alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaos-
annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY)              to), toimien kokoonpanossa: V. Skouris, joka hoitaa kuudennen
N:o 82/97 (EYVL 1997, L 17, s. 1; oikaisu EYVL 1997, L 179,               jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit C. Gulmann, J.-
s. 11), tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto),             P. Puissochet, R. Schintgen (esittelevä tuomari) ja J. N. Cunha
toimien kokoonpanossa: tuomarit C. Gulmann (esittelevä                    Rodrigues, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: johtava hal-
tuomari), joka hoitaa jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä               lintovirkamies M.-F. Contet, on antanut 12.2.2004 tuomion,
J. N. Cunha Rodrigues, J.-P. Puissochet, R. Schintgen ja                  jonka tuomiolauselma on seuraava:
F. Macken, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: apulaiskirjaaja
H. von Holstein, on antanut 22.1.2004 tuomion, jonka                      1)     Julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopi-
tuomiolauselma on seuraava:                                                      muksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista kos-
                                                                                kevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteenso-
Joulukuun 19 päivänä 1996 annetulla Euroopan parlamentin                         vittamisesta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston
ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 82/97 muutetun, yhteisön                       direktiivin 89/665/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna julki-
tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston                     sia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yh-
asetuksen (ETY) N:o 2913/92 9 artiklan 1 kohtaa ja 12 artiklan                   teensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetulla neu-
5 kohdan a alakohdan iii alakohtaa yhdessä on tulkittava niin, että              voston direktiivillä 92/50/ETY, 1 artiklan 3 kohtaa ja 2 artiklan
ne ovat tulliviranomaisille oikeusperusta, joka oikeuttaa kumoamaan              1 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, ettei niiden vastaista ole
sitovan tariffiennakkotiedon, kun nämä viranomaiset muuttavat siinä              katsoa, että henkilö on julkisen hankintasopimuksen tekemisen
annettua kyseessä olevien tavaroiden tariffiluokitukseen sovellettavien          jälkeen menettänyt oikeutensa käyttää mainitussa direktiivissä
oikeussääntöjen tulkintaa.                                                       tarkoitettuja muutoksenhakumenettelyjä silloin, kun kyseinen
                                                                                henkilö ei ole osallistunut kyseiseen hankintamenettelyyn sillä
                                                                                perusteella, ettei hän olisi kyennyt tuottamaan kaikkia tarjouskil-
(1) EYVL C 144, 15.6.2002.                                                       pailua koskevassa ilmoituksessa edellytettyjä palveluja sen takia,
                                                                                että tarjouskilpailuun liittyviin asiakirjoihin sisältyi syrjiviksi
                                                                                väitettyjä eritelmiä, ja kun hän ei kuitenkaan ole hakenut kysei-
                                                                                siin eritelmiin muutosta ennen kyseisen hankintasopimuksen
                                                                                tekemistä.
 ---pagebreak--- 3.4.2004                  FI                               Euroopan unionin virallinen lehti                                               C 85/9
2)    Direktiivin 89/665/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna               Maito- ja maitotuotealan lisämaksun soveltamista koskevista yksityis-
      direktiivillä 92/50/ETY, 1 artiklan 3 kohtaa on tulkittava             kohtaisista säännöistä 9 päivänä maaliskuuta 1993 annetun komis-
      siten, että sen vastaista on se, että henkilön, joka on osallistunut   sion asetuksen (ETY) N:o 536/93 7 artiklan 1 kohdan ensimmäistä
      julkiseen hankintamenettelyyn, ei enää katsota tavoittelevan           virkettä ja f alakohtaa on tulkittava niin, että varastokirjanpidosta,
      kyseistä hankintaa sillä perusteella, että hän on ennen maini-         jota tuottajan on pidettävä, on ilmettävä ainoastaan kuukausittain
      tussa direktiivissä tarkoitetun muutoksenhakumenettelyn aloit-         tuotekohtaisesti myydyt määrät maitoa ja/tai maitotuotteita.
      tamista jättänyt saattamatta asian Bundesgesetz über die
      Vergabe von Aufträgen 1997:llä (vuonna 1997 annettu
      liittovaltion laki julkisia hankintoja koskevien sopimusten            (1) EYVL C 202, 24.8.2002.
      tekemisestä) perustetun Bundes-Vergabekontrollkommissionin
      (tarjouskilpailuja valvova liittovaltion lautakunta) kaltaisen
      sovittelulautakunnan käsiteltäväksi.
(1) EYVL C 219, 14.9.2002.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (viides jaosto)
                                                                                5 päivänä helmikuuta 2004
                                                                             asiassa C-265/02 (Corte suprema di cassazionen esittämä
                                                                             ennakkoratkaisupyyntö): Frahuil SA vastaan Assitalia
                                                                                SpA (1)
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                             (Brysselin yleissopimus – Erityinen toimivalta – 5 artiklan
                                                                             1 kohta – Käsite ”sopimusta koskeva asia” – Päävelallisen
                            (kuudes jaosto)
                                                                             tietämättä tehty takaussopimus – Velkojan oikeuksien siirty-
                                                                             minen takaajalle – Takaajan päävelallista vastaan nostama
                    12 päivänä helmikuuta 2004                                                       takautumiskanne)
asiassa C-236/02 (College van Beroep voor het bedrijfsle-                                              (2004/C 85/13)
venin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): J. Slob vastaan
                       Productschap Zuivel (1)                                                    (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                             (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
(Maito ja maitotuotteet – Suoramyynti – Viitemäärä – Ylitys
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
– Maidon lisämaksu – Tuottajan varastokirjanpitoa koskeva
velvollisuus – Sisältö – Asetuksen N:o 536/93 7 artiklan
                   1 kohdan f alakohdan tulkinta)                            Asiassa C-265/02, jonka Corte suprema di cassazione (Italia)
                                                                             on saattanut yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi tuo-
                            (2004/C 85/12)                                   mioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa
                                                                             yksityisoikeuden alalla koskevan 27 päivänä syyskuuta 1968
                     (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                         allekirjoitetun yleissopimuksen tulkitsemisesta yhteisöjen tuo-
                                                                             mioistuimessa 3 päivänä kesäkuuta 1971 tehdyn pöytäkirjan
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen             nojalla saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                       olevassa asiassa Frahuil SA ja Assitalia SpA, ennakkoratkaisun
                                                                             edellä mainitun 27 päivänä syyskuuta 1968 allekirjoitetun
                                                                             yleissopimuksen (EYVL 1972, L 299, s. 32) 5 artiklan 1 kohdan
                                                                             tulkinnasta, sellaisena kuin yleissopimus on muutettuna Tans-
Asiassa C-236/02, jonka College van Beroep voor het bedrijfs-                kan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-
leven (Alankomaat) on saattanut EY 234 artiklan nojalla                      Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan liittymisestä kyseiseen
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan-               yleissopimukseen ja pöytäkirjaan 9 päivänä lokakuuta 1978
sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa J. Slob ja             tehdylläyleissopimuksella (EYVL L 304, s. 1, ja muutettuna
Productschap Zuivel, ennakkoratkaisun maito- ja maitotuotea-                 s. 77), Helleenien tasavallan liittymisestä kyseiseen yleissopi-
lan lisämaksun soveltamista koskevista yksityiskohtaisista                   mukseen ja pöytäkirjaan 25 päivänä lokakuuta 1982 tehdyllä
säännöistä 9 päivänä maaliskuuta 1993 annetun komission                      yleissopimuksella (EYVL L 388, s. 1) ja Espanjan kuningaskun-
asetuksen (ETY) N:o 536/93 (EYVL L 57, s. 12) 7 artiklan                     nan ja Portugalin tasavallan liittymisestä kyseiseen yleissopi-
1 kohdan f alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin                    mukseen ja pöytäkirjaan 26 päivänä toukokuuta 1989 tehdyllä
(kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: C. Gulmann, joka                     yleissopimuksella (EYVL L 285, s. 1), yhteisöjen tuomioistuin
hoitaa jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit                        (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: P. Jann (esittelevä
J. N. Cunha Rodrigues, J.-P. Puissochet, F. Macken ja N. Colneric            tuomari), joka hoitaa viidennen jaoston puheenjohtajan tehtä-
(esittelevä tuomari), julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: johta-         viä, sekä tuomarit C. W. A. Timmermans ja S. von Bahr,
va hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut 12.2.2004                      julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: R. Grass, on antanut 5.2.2004
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                   tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:


title: Asia C-624/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 15.12.2011 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Verotus — Direktiivi 2006/112/EY — 168, 171, 193, 194, 204 ja 214 artikla — Jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa säädetään valtion alueen ulkopuolelle sijoittautuneen myyjän tai palvelujen tarjoajan velvollisuudesta nimetä veroedustaja ja rekisteröityä arvonlisävelvolliseksi — Jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa sallitaan valtion alueen ulkopuolelle sijoittautuneen myyjän tai palveluntarjoajan kuitata maksamansa vähennyskelpoinen arvonlisävero omissa nimissään ja asiakkaidensa lukuun perimäänsä arvonlisäveroa vastaan)

text:
               11.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 39/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 15.12.2011 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-624/10) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Verotus - Direktiivi 2006/112/EY - 168, 171, 193, 194, 204 ja 214 artikla - Jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa säädetään valtion alueen ulkopuolelle sijoittautuneen myyjän tai palvelujen tarjoajan velvollisuudesta nimetä veroedustaja ja rekisteröityä arvonlisävelvolliseksi - Jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa sallitaan valtion alueen ulkopuolelle sijoittautuneen myyjän tai palveluntarjoajan kuitata maksamansa vähennyskelpoinen arvonlisävero omissa nimissään ja asiakkaidensa lukuun perimäänsä arvonlisäveroa vastaan)
   2012/C 39/10
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamies: M. Afonso)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues ja N. Rouam)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EYVL L 347, s. 1) 168, 171, 193, 194, 204 ja 214 artiklan rikkominen — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään valtion alueen ulkopuolelle sijoittautuneen myyjän tai palvelujen tarjoajan velvollisuudesta nimetä veroedustaja — Velvollisuus rekisteröityä arvonlisävelvolliseksi — Vähennysoikeuden luonne ja laajuus

      Tuomiolauselma

               1)

               Ranskan tasavalta ei ole noudattanut yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY ja erityisesti sen 168, 171, 193, 194, 204 ja 214 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on määrännyt 23.6.2006 annetun hallinnollisen ohjeen nro 105 (3 A-9-06) IV luvussa arvonlisäveron hallinnollisesta sietämiskäytännöstä, jossa poiketaan arvonlisäveron itseverotusjärjestelmästä ja edellytetään, että muualle kuin Ranskaan sijoittautuneen myyjän tai palvelujen tarjoajan on nimettävä veroedustaja ja rekisteröidyttävä arvonlisävelvolliseksi Ranskassa ja siitä, että kyseinen myyjä tai palveluntarjoaja voi kuitata maksamansa vähennyskelpoisen arvonlisäveron omissa nimissään ja asiakkaidensa lukuun perimäänsä arvonlisäveroa vastaan.

               2)

               Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 72, 5.3.2011.


title: Asia C-598/14 P: Valitus, jonka sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) on tehnyt 22.12.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-453/11, Szajner v. SMHV, 21.10.2014 antamasta tuomiosta

text:
               23.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/4

         Valitus, jonka sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) on tehnyt 22.12.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-453/11, Szajner v. SMHV, 21.10.2014 antamasta tuomiosta
   (Asia C-598/14 P)
   (2015/C 096/06)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Muut osapuolet: Gilbert Szajner ja Forge de Laguiole

      Vaatimukset

               —

               Valituksenalainen tuomio on kumottava

               —

               kantaja unionin yleisessä tuomioistuimessa on velvoitettava korvaamaan viraston oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja esittää valituksensa tueksi kaksi valitusperustetta, jotka ovat yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 65 artiklan rikkominen ja saman asetuksen 8 artiklan 4 kohdan, luettuna yhdessä henkisestä omaisuudesta annetun Ranskan lain L 711-4 §:n kanssa, rikkominen.
   Valittajan mukaan unionin yleinen tuomioistuin voi kumota tai muuttaa päätöksen vain, jos sitä koski sen antamishetkellä jokin asetuksen N:o 207/2009 65 artiklan 2 kohdassa mainituista kumoamis- tai muuttamisperusteista. Unionin yleinen tuomioistuin rikkoi edellä mainitun asetuksen 65 artiklan 2 kohtaa, kun se tulkitsi virheellisesti laillisuusvalvontansa ulottuvuutta, jonka pitää rajoittua oikeudellisiin seikkoihin (mukaan lukien päätöksen antamispäivänä olemassa oleva oikeuskäytäntö) ja valituslautakunnassa esitettyihin seikkoihin. Unionin yleinen tuomioistuin ei ole osoittanut, että valituslautakunta oli tehnyt oikeudellisen virheen sillä hetkellä, jona riidanalainen päätös annettiin. Unionin yleinen tuomioistuin on korvannut valituslautakunnan arvioinnin omalla arvioinnillaan ja arvioinut Ranskan Cour de cassationin 10.7.2012 antamaa tuomiota, johon mainittu lautakunta ei ollut voinut ottaa kantaa.
   Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin vääristeli Ranskan Cour de cassationin 10.7.2012 antamaa tuomiota, kun se totesi, että se on ”yksiselitteinen toiminimelle annetun suojan laajuuden ja yleisen käytettävyyden tavoitteen osalta”, ja antoi tälle tuomiolle henkisestä omaisuudesta annetun Ranskan lain L 711-4 §:n yhteydessä sellaisen merkityksen, jota sillä ei selvästikään ollut muihin asiakirjoihin nähden.
   Lopuksi unionin yleinen tuomioistuin teki virheen määritellessään yhtiön Forge de Laguiole toiminta-alueet tavaramerkkioikeuteen kuuluvien kriteerien valossa. Unionin yleisen tuomioistuimen olisi pitänyt määritellä yhtiön Forge de Laguiole toiminta-alueet viimeksi mainitun myymien tuotteiden käyttötarkoituksen ja käyttötavan eikä pelkästään niiden luonteen perusteella.

      (1)  EUVL L 78, s. 1.


title: Asia C-276/06: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 17.4.2007 2006 (Tribunal du travail de Verviersin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Mamate El Youssfi v. Office national des pensions (ONP) (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta — Euroopan talousyhteisön ja Marokon välinen Euro-Välimeri-sopimus — Sopimuksen 65 artikla — Syrjintäkiellon periaate sosiaaliturvan alalla — Ikääntyneiden henkilöiden lakisääteinen toimeentuloturva)

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/25

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 17.4.2007 2006 (Tribunal du travail de Verviersin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Mamate El Youssfi v. Office national des pensions (ONP)
   (Asia C-276/06) (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta - Euroopan talousyhteisön ja Marokon välinen Euro-Välimeri-sopimus - Sopimuksen 65 artikla - Syrjintäkiellon periaate sosiaaliturvan alalla - Ikääntyneiden henkilöiden lakisääteinen toimeentuloturva)
   (2007/C 96/45)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunal du travail de Verviers
   Asianosaiset

      Kantaja: Mamate El Youssfi

      Vastaaja: Office national des pensions (ONP)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal du Travail de Verviers — ETA:n ja Marokon kuningaskunnan välisen yhteistyösopimuksen, joka hyväksyttiin Euroopan talousyhteisön ja Marokon kuningaskunnan välisen yhteistyösopimuksen tekemisestä 26.9.1978 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2211/78 (EYVL L 264, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Marokon kuningaskunnan välisestä assosioinnista tehdyn Euro-Välimeri-sopimuksen (EYVL L 70, s. 2) 65 artiklalla, 41 artiklan, asetuksen (ETY) N:o 1408/71 ja asetuksen (ETY) N:o 574/72 muuttamisesta soveltamisalan laajentamiseksi koskemaan kolmansien maiden kansalaisia, joita kyseiset säännökset eivät jo koske yksinomaan heidän kansalaisuutensa vuoksi, 14.5.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 859/2003 (EUVL L 124, s. 1) ja sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 (EUVL L 166, s. 1) tulkinta — Syrjintäkiellon periaate — Vanhusten lakisääteisen tuloturvan myöntämisen epääminen Belgiassa asuvalta Marokon kansalaiselta
   Määräysosa
   Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Marokon kuningaskunnan välisestä assosioinnista tehdyn Euro-Välimeri-sopimuksen, joka allekirjoitettiin Brysselissä 26.2.1996 ja joka hyväksyttiin Euroopan yhteisöjen puolesta 24.1.2000 tehdyllä neuvoston ja komission päätöksellä 2000/204/EY, EHTY, 65 artiklan 1 kohdan ensimmäistä alakohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että jäsenvaltio kieltäytyy myöntämästä ikääntyneiden henkilöiden toimeentuloturvaa Marokon kansalaiselle, joka on täyttänyt 65 vuotta ja oleskelee laillisesti tässä jäsenvaltiossa, jos tämä henkilö kuuluu kyseisen määräyksen soveltamisalaan

               —

               sillä perusteella, että hän on itse tehnyt palkkatyötä kyseisessä jäsenvaltiossa

               —

               tai sillä perusteella, että hän on sellaisen Marokon kansalaisuuden omaavan työntekijän perheenjäsen, joka työskentelee tai on työskennellyt tässä jäsenvaltiossa.

      (1)  EUVL C 224, 16.9.2006.


title: Asia C-84/10 P: Valitus, jonka Longevity Health Products Inc. on tehnyt 12.2.2010 asiassa T-484/08, Longevity Health Products Inc. v. Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 9.12.2009 annetusta tuomiosta

text:
               17.4.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 100/29

         Valitus, jonka Longevity Health Products Inc. on tehnyt 12.2.2010 asiassa T-484/08, Longevity Health Products Inc. v. Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 9.12.2009 annetusta tuomiosta
   (Asia C-84/10 P)
   2010/C 100/44
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Longevity Health Products Inc. (edustaja asianajaja J. Korab)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), Merck KGaA

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että

               1)

               Longevity Health Products, Inc.- nimisen yhtiön valitus otetaan tutkittavaksi

               2)

               unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-484/08 19.12.2009 antama ratkaisu kumotaan ja

               3)

               sisämarkkinoiden harmonisointivirasto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja hakee muutosta unionin yleisen tuomioistuimen tuomioon, jolla se hylkäsi valittajan kanteen, jossa se oli vaatinut tuomioistuinta kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston neljännen valituslautakunnan 28.8.2008 tekemän ratkaisun, jolla valituslautakunta oli hylännyt sanamerkkiä ”Kids Vits” koskevan rekisteröintihakemuksen. Yleinen tuomioistuin pysytti valituslautakunnan ratkaisun, jonka mukaan sen osalta on olemassa sekaannusvaara aikaisemman yhteisön sanamerkin ”VITS4KIDS” kanssa.
   Valitusperusteet ovat oikeudenkäyntimenettelyä koskeva virhe ja yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.
   Yleinen tuomioistuin on tehnyt menettelyvirheen, koska se ei ole myöntänyt valittajan esittämien perusteltujen vaatimusten mukaisesti valittajalle määräaikaa vastapuolen vastineessa esittämistä seikoista annettavaa vastinetta varten. Kantajan oikeutta kuulluksi tulemiseen ja tämän oikeussuojaa kavennetaan täten niiden yhteisön oikeuden säännösten vastaisesti, joita on sovellettava yleisessä tuomioistuimessa ja unionin tuomioistuimessa toimitettavassa menettelyssä.
   Yleinen tuomioistuin on rikkonut asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, koska se on oikeudenvastaisesti jättänyt suorittamatta sekaannusvaaraa arvioidessaan kattavan kaikkien relevanttien tekijöiden kokonaisarvioinnin. Yleinen tuomioistuin on olettanut virheellisesti, että kysymyksessä olevien tavaramerkkien sanamuotojen suhteen todettavat yhteneväisyydet riittävät siihen, että kysymyksessä voidaan katsoa olevan tavaramerkkioikeudessa tarkoitettu sekaannusvaara.
   Erityisesti yleinen tuomioistuin ei ole ottanut riittävästi huomioon sitä, että oikeusriidan kohteena olevien tavaramerkkien osalta on kysymyksessä suurimmalta osin sellaiset tavarat ja palvelut, joilla on yhteys laajimmassa merkityksessä ymmärretyn ihmisten terveyden kanssa, minkä takia asianomaiselta kohdeyleisöltä on katsottava voitavan odottaa lisääntynyttä tarkkaavaisuutta. Kuluttajat ovat täysin tietoisia siitä, että kemian alan nimikkeistöstä johdettujen tai siihen tuettujen tavaramerkkien nimien yhteydessä jo pienimmätkin erot saattavat olla ratkaisevia. Lisäksi kuluttajan tarkkaavaisuus lisääntyy entisestään siksi, että erehtyminen tuotteiden suhteen voi johtaa hyvin epämiellyttäviin seuraamuksiin. Jo yksin tämän seikan takia voidaan lähteä erityisestä tarkkaavaisuudesta.
   Yleinen tuomioistuin on jättänyt myös ottamatta huomioon sen, että tavaramerkkien sanamuodot ”Kids Vits” ja ”VITS4KIDS” eroavat olennaisesti toisistaan, koska tavaramerkkien nimien foneettisessa toistossa voidaan havaita selviä eroja. Juuri tavaramerkin ääntäminen on hyvin olennainen seikka sen muistikuvan kannalta, joka kuluttajalla on tavaramerkistä, joten sekaannusvaara on poissuljettu jo tästä syystä. Vaikka merkkien ulkoasut ovat samankaltaisia, sanat ”Kids” ja ”Vits” on sijoiteltu kysymyksessä olevissa tavaramerkeissä eri tavalla ja vastapuolen tavaramerkin kohdalla tätä sijoittelua täydennetään vielä toisella merkillä (nimittäin luvulla ”4”, joka on määrä lausua englantilaisittain sanana ”for” merkityksessä ”varten. tarkoitetut”). Lisäksi kummankin tavaramerkin kohdalla noudatetaan niiden kokonaisuuden osalta kahta erilaista yhteen kirjoitettavien käsitteiden muodostamiskonseptia, mikä jo yksistään on omiaan varmistamaan sen, että ne voidaan erottaa toisistaan.