title: Asia C-132/06: Kanne  7.3.2006  — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta

text:
               6.5.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/11

         Kanne 7.3.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-132/06)
   (2006/C 108/18)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: E. Traversa ja M. Afonso)

      Vastaaja: Italian tasavalta
   Vaatimukset

               —

               yhteisöjen tuomioistuimen on todettava, että Italian tasavalta ei ole noudattanut 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun neuvoston kuudennen direktiivin 77/388/ETY (1) 2 ja 22 artiklan sekä EY:n perustamissopimuksen 10 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on 27.12.2002 annetun lain nro 289 (vuoden 2003 talousarviolaki) 8 ja 9 §:ssä antanut nimenomaisia ja yleisiä säännöksiä siitä, ettei tiettyjen verokausien aikana suoritettuja verotettavia liiketoimia voida hyväksyä

               —

               Italian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio muistuttaa, että yhteisön lainsäätäjä on asettanut jäsenvaltioille kaksi velvollisuutta siten, että sen lisäksi, että niillä on velvollisuus toteuttaa kuudennen arvonlisäverodirektiivin täytäntöönpanon edellyttämät kaikki lainsäädäntötoimet, niillä on myös velvollisuus toteuttaa kaikki sellaiset hallinnolliset toimet, jotka ovat tarpeen sen varmistamiseksi, että arvonlisäverovelvolliset noudattavat kuudenteen direktiiviin perustuvia velvollisuuksiaan, erityisesti velvollisuuttaan maksaa vero tietyn ajanjakson aikana suoritetuista verotettavista liiketoimista. Yhteisön lainsäätäjän määräämä arvolisäveron yhdenmukaistaminen menettäisi merkityksensä sekä käytännön hyötynsä, jos kansallisilla veroviranomaisilla ei olisi velvollisuutta ottaa käyttöön tehokkaita hyväksymis- ja valvontatoimenpiteitä, joilla pyritään ”yhtenäisen veronkannon varmistamiseen kaikissa jäsenvaltioissa”, kuten kuudennen direktiivin 14 perustelukappaleessa todetaan.
   Italian lain nro 289/2002 8 ja 9 §:llä käyttöön otetuilla säännöillä ylitetään yhteisön lainsäätäjän jäsenvaltioille antaman hallinnollisen harkintavallan rajat. Sen sijaan, että Italian valtio olisi tarkoittanut tätä harkintavaltaa käytettävän verovalvonnan tehostamiseksi, se on edellä mainitulla lailla ottanut käyttöön varsinaisen yleisen kiellon, joka kohdistuu syrjimättömästi ja ennaltaehkäisevästi kaikenlaisiin arvonlisäveroalan hyväksymis- ja tarkastustoimintoihin, ja rikkonut näin suoraan kuudennen direktiivin 22 artiklan säännöksiä sekä näin ollen 2 artiklassa säädettyä yleistä velvollisuutta kantaa arvonlisäveroa kaikista verotettavista liiketoimista. Italian lainsäätäjä tarjoaa kaikille sen verotustoimivallan alaisuuteen kuuluville arvonlisäverovelvollisille mahdollisuutta tiettyjen verokausien aikana välttyä kaikenlaiselta verovalvonnalta. Verovelvollinen voi saada tämän huomattavan edun maksamalla kiinteämääräisen summan, jolla ei ole mitään tekemistä sen arvonlisäveron kanssa, joka verovelvollisen pitäisi maksaa kyseisen verokauden aikana luovutetuista tavaroista tai suoritetuista palveluista.
   Tällainen tavanomaisten arvolisäveroa koskevien säännösten mukaisesti laskettavan verovelan radikaali ”irrottaminen” maksettavasta määrästä vapautuksen saamiseksi, on erityisen selvä silloin kun verovelvollinen on jättänyt veroilmoituksen kokonaan jättämättä. Verovelvollinen voi saattaa oman asemansa lainmukaiseksi jokaiselta vuosittaiselta veronmaksukaudelta maksamalla 1500 euroa, jos se on luonnollinen henkilö, tai 3000 euroa, jos se on yhtiömuotoinen verovelvollinen. Samanlainen yhteyden puuttuminen suoritetuista (ja ilmoittamatta jääneistä) liiketoimista kannettavan veron perusteen on ominaista myös vapauttamista koskeville säännöksille, sillä se saadaan esittämällä integroitu ilmoitus. Sellaisen verovelvollisen suoritettavan veron määrä, joka haluaa vedota vapauttamiseen, lasketaan nimittäin prosentteina (2 prosenttia) sen arvonlisäveron määrästä, joka olisi ollut maksettava kunkin verokauden aikana luovutetuista tavaroista tai suoritetuista palveluista (tai hankinnoista kannettavasta arvonlisäverosta, joka on perusteettomasti vähennetty saman verokauden aikana).
   Tällaisella ennaltaestävällä ja yleisellä, kaikenlaista tarkastustoimintaa koskevalla kiellolla aiheutetaan vakavia vääristymiä yhteisen arvonlisäverojärjestelmän toiminnassa. Erityisesti se vaikuttaa verotuksen neutraalisuuden periaatteeseen, jonka vastaista on se, että samanlaisia liiketoimia suorittavia taloudellisia toimijoita kohdellaan eri tavoin arvonlisäveroa kannettaessa. Kaikenlaiset poikkeukset arvonlisäveron tosiasiallisesta soveltamisesta ja kantamisesta aiheuttavat yhtäältä vakavaa vaihinkoa sekä italialaisille että muiden jäsenvaltioiden yrityksille, jotka kuuluvat yleisen arvonlisäverojärjestelmän alaisuuteen, ja toisaalta niillä loukataan vakavasti yhteismarkkinoiden ”tasapuolisen kilpailun” periaatetta, joka mainitaan kuudennen direktiivin neljännessä perustelukappaleessa.

      (1)  EYVL L 145, s. 1.


title: Asia F-138/15: Kanne 2.11.2015 – ZZ v. parlamentti

text:
               25.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 27/78

         Kanne 2.11.2015 – ZZ v. parlamentti
   (Asia F-138/15)
   (2016/C 027/100)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat T. Bontinck ja A. Guillerme)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen päätöksen kumoaminen, jolla kantajan palvelukseen ottamista koskeva sopimus päätettiin, ja aineettoman vahingon korvaamista koskeva vaatimus

      Vaatimukset

               —

               19.12.2014 tehty päätös, jolla kantajan palvelukseen ottamista koskeva sopimus päätettiin, on kumottava

               —

               Euroopan parlamentti on velvoitettava korvaamaan kantajalle aiheutunut aineeton vahinko, jonka suuruudeksi on kohtuudella arvioitava alustavasti 20 000 euroa

               —

               Vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-43/15 P: Valitus, jonka BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH on tehnyt 4.2.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-595/13, BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 4.12.2014 annetusta tuomiosta

text:
               4.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 146/13

         Valitus, jonka BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH on tehnyt 4.2.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-595/13, BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 4.12.2014 annetusta tuomiosta
   (Asia C-43/15 P)
   (2015/C 146/20)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (edustaja: Rechtsanwalt S. Biagosch)

      Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-595/13 4.12.2014 antama tuomio on kumottava

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston ensimmäisen valituslautakunnan (tavaramerkit ja mallit) 5.9.2013 ja 3.12.2013 tekemät päätökset (R 1176/2012-1) on kumottava

         toissijaisesti

               —

               asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen ratkaisun antamiseksi

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut molemmissa oikeusasteissa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kyseinen valitus kohdistuu unionin yleisen tuomioistuimen tuomioon, jolla se hylkäsi valittajan kanteen sisämarkkinoiden harmonisointiviraston ensimmäisen valituslautakunnan 5.9.2013 valitusmenettelyssä R1176/2012-1 tekemästä päätöksestä.
   Valittaja nojautuu valituksessaan kahteen valitusperusteeseen:
   Ensiksi se vetoaa asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 60 artiklan rikkomiseen, koska unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut huomioon, että valituslautakunta ei olisi saanut muuttaa väiteosaston päätöstä valittajan vahingoksi, koska vastapuoli ei ollut valittanut säännösten mukaisesti eikä valituslautakuntien menettelyjärjestyksen 8 artiklan 3 kohdassa säädetä ”liitännäisvalituksesta”.
   Toiseksi se vetoaa asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkomiseen, koska sellaisessa tapauksessa, jossa aikaisempi tavaramerkki on vaikeuksitta tunnistettava muunnelma kuvailevasta tiedosta ja uudempi tavaramerkki sisältää itse kuvailevan tiedon, huomattavakaan merkkien samankaltaisuus ja tavaroiden samuus ei voi saada aikaan sekaannusvaaraa, kun merkkien samankaltaisuudet rajoittuvat kuvailevaan tietoon ja on kyse vain sellaisista tavaroista, joita tiedolla kuvaillaan.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).


title: Asia C-11/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Aachen on esittänyt  11.1.2006  — Rhiannon Morgan v. Bezirksregierung Köln

text:
               20.5.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 121/1

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Aachen on esittänyt 11.1.2006 — Rhiannon Morgan v. Bezirksregierung Köln
   (Asia C-11/06)
   (2006/C 121/01)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Verwaltungsgericht Aachen
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Rhiannon Morgan

      Vastaaja: Bezirksregierung Köln
   Ennakkoratkaisukysymys
   Onko unionin kansalaisille EY 17 ja EY 18 artiklassa taatun vapaan liikkuvuuden perusteella lainvastaista, että jäsenvaltio kieltäytyy myöntämästä opintotukea kansalaiselleen, joka — kuten käsiteltävänä olevassa asiassa — suorittaa tutkintonsa kokonaan toisessa jäsenvaltiossa, koska koulutus ei ole jatkoa vähintään vuoden kestäneelle opiskelulle saksalaisessa oppilaitoksessa?


title: Asia C-400/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 23.7.2015 – Landkreis Potsdam-Mittelmark v. Finanzamt Brandenburg

text:
               3.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 363/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 23.7.2015 – Landkreis Potsdam-Mittelmark v. Finanzamt Brandenburg
   (Asia C-400/15)
   (2015/C 363/24)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesfinanzhof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Landkreis Potsdam-Mittelmark

      Vastaaja: Finanzamt Brandenburg

      Ennakkoratkaisukysymys

   Saksan liikevaihtoverolain (Umsatzsteuergesetz, jäljempänä UStG) 15 §:n 1 momentin toisessa virkkeessä säädetään, että sellaisen tavaran, jonka käyttöosuus elinkeinonharjoittajan elinkeinotoiminnan harjoittamiseen on alle 10 prosenttia, luovutuksen, maahantuonnin tai yhteisöhankinnan ei katsota tapahtuneen yrityksen tarkoituksiin – ja suljetaan tältä osin pois oikeus vähentää ostoihin sisältyvä vero.
   Sääntely perustuu 19.11.2004 tehdyn neuvoston päätöksen 2004/817/EY (1) 1 artiklaan, jossa poiketen siitä, mitä jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 2 kohdassa säädetään, Saksan liittotasavallalle annetaan lupa sulkea arvonlisäveron vähennysoikeuden ulkopuolelle tavaroihin ja palveluihin liittyvät kustannukset, jos kyseisten tavaroiden ja palveluiden käyttöosuus verovelvollisen tai tämän henkilöstön yksityisiin tarpeisiin tai yleisesti ottaen muuhun kuin liiketoiminnan harjoittamiseen on yli 90 prosenttia.
   Koskeeko tämä lupa – sanamuotonsa mukaisesti – ainoastaan kuudennen direktiivin 77/388/ETY 6 artiklan 2 kohdassa (yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 26 artiklassa) säädettyjä tapauksia vai niiden lisäksi kaikkia sellaisia tapauksia, joissa tavaraa tai palvelua käytetään ainoastaan osittain liiketoiminnan harjoittamiseen?

      (1)  EUVL L 357, s. 33.


title: Asia T-437/04: Holger Standertskjöld-Nordenstamin 1.11.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               8.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/44

         Holger Standertskjöld-Nordenstamin 1.11.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-437/04)
   (2005/C 6/86)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Holger Standertskjöld-Nordenstam, kotipaikka Waterloo (Belgia), on nostanut 1.11.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Thierry Demaseure.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa komission päätöksen olla kirjaamatta kantajan nimeä hallinnollisessa tiedotteessa n:o 84-2003 19.12.2003 julkaistuun luetteloon virkamiehistä, jotka on arvioitu ansioituneimmiksi siltä osin kuin on kyse ylennyksestä A/3 palkkaluokkaan vuoden 2003 ylennyskierroksen ”toisessa aallossa”;

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajan pääosasto on esittänyt kantajalle ylennystä palkkaluokkaan A3 varainhoitovuonna 2003. Nimitysasioiden neuvoa–antava komitea laati luettelon ylennyksen saamisen kannalta 14 ansioituneimmasta virkamiehestä. Kantajan nimeä ei ollut luettelossa, koska hänet oli arvioitu viidennelletoista sijalle. Nimittävä viranomainen päätti tämän jälkeen lisätä tähän luetteloon kahden kabinetin jäsenen nimet. Tältä pohjalta kantaja esittää kanteensa tueksi, että riidanalainen päätös on henkilöstösääntöjen 45 artiklan vastainen, koska näiden kahden kabinetin jäsenen ansioita ei ole verrattu muiden virkamiesten, joihin myös kantaja kuuluu, ansioihin.
   Kantaja vetoaa lisäksi toiseen kanneperusteeseen, jonka mukaan komission 19.7.1988 tekemän päätöksen 4.2 artiklaa olisi rikottu. Tässä yhteydessä kantaja korostaa, että kyseessä olevat ylennykset tehtiin ilman nimitysasioiden neuvoa-antavan komitean ennalta antamaa lausuntoa ja että ansioituneimmasta virkamiehestä laadittuun luetteloon olisi tullut sisältyä sellainen määrä virkamiesten nimiä, joka ylittää ylennysmahdollisuudet 50 prosentilla, eikä, kuten käsiteltävänä olevassa asiassa, sellainen määrä nimiä, joka vastaa vapaiden toimien lukumäärää.
   Viimeiseksi kantaja vetoaa perusteluvelvollisuuden rikkomiseen.


title: Asia T-113/00: DuPont Teĳin Films Luxembourg SA:n, Mitsubishi Polyester Film GmbH:n ja Toray Plastics Europe SA:n 2.5.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
24.6.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 176/31
–    eräiden CN-koodeihin 1701, 1702, 1703 ja 1704 kuulu-                On huomautettava, että komissio hylkäsi yhteisössä toimivien
     vien tuotteiden tuontitodistusten myöntämistä koskevista            valmistajien kantelun sillä perusteella, että kantelua ei voida
     yksityiskohtaisista säännöistä AKT/MMA-alkuperän kasau-             tutkia erityisesti asetuksen N:o 2820/98 27 artiklan nojalla,
     tumisen vuoksi 17 päivänä joulukuuta 1997 annetun                   jossa säädetään seuraavaa: ”Etuus myönnetään tavanomaisesti
     komission asetuksen (EY) N:o 2553/97 lainvastaisuus,                tuotteille, joihin sovelletaan – – vientitukien vastaisia toimenpi-
     minkä vuoksi myös suojatoimenpiteiden 2 artiklan                    teitä.”
     2 kohta, jonka mukaan asetuksen N:o 2553/97 säännöksiä
     sovelletaan soveltuvin osin, on lainvastainen.
                                                                         Kanteensa tueksi kantajat esittävät seuraavat väitteet:
(1) EYVL L 56, 1.3.2000, s. 39.
(2) EYVL L 263, muutettu viimeksi päätöksellä 2000/168/EY.               Riidanalainen päätös on lainvastainen, koska se on ristiriidassa
                                                                         yhteisön säädännäisen oikeuden kanssa. Asetuksessa
                                                                         N:o 2820/98 ei säädetä, että vientitukien vastaiset toimenpiteet
                                                                         estäisivät yleisen tullietuusjärjestelmän mukaisten tullietuuk-
                                                                         sien peruuttamista koskevan tutkintamenettelyn käynnistämi-
                                                                         sen. Asetuksessa säädetään, että yleisen tullietuusjärjestelmän
                                                                         mukaiset tullietuudet ovat yleensä yhteensopivia vientitukien
                                                                         tai polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden kanssa mutta että
DuPont Teijin Films Luxembourg SA:n, Mitsubishi Polyes-                  nämä etuudet voidaan peruuttaa ilmeisissä tapauksissa, joissa
ter Film GmbH:n ja Toray Plastics Europe SA:n 2.5.2000                   annetaan tukia tai käytetään muita epäreiluja kauppatapoja.
 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                    Riidanalainen päätös, jonka mukaan etuuksia ei voida peruut-
                                                                         taa, jos vientitukien vastaisia toimenpiteitä sovelletaan, perus-
                          (Asia T-113/00)                                tuu siten asetuksen N:o 2820/98 väärään tulkintaan. Yh-
                                                                         teisössä toimivien valmistajien tulkinta tästä asetuksesta on
                          (2000/C 176/54)                                siten kauppapolitiikan mukainen, koska sen mukaan komissio
                                                                         voisi tutkia mahdollisuuden peruuttaa etuudet kauppakump-
                                                                         panilta, joka jatkuvasti tai törkeästi laiminlyö kansainvälisiä
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                       velvoitteita tai rikkoo WTO:n sääntöjä.
DuPont Teijin Films Luxembourg SA, kotipaikka Luxemburg,                 Komissio ei ole perustellut asianmukaisesti päätöstään, jolla se
Mitsubishi Polyester Film GmbH, kotipaikka Wiesbaden                     hylkäsi yhteisössä toimivien valmistajien kantelun.
(Saksa), ja Toray Plastics Europe SA, kotipaikka Miribel Cedex
(Ranska), ovat nostaneet 2.5.2000 Euroopan yhteisöjen ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yh-
                                                                         (1) EYVL L 357, 30.12.1998, s. 1.
teisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajat ovat Ian
S. Forrester, QC, ja James Killick, asianajotoimisto White &
Case LLP, Bryssel.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–    kumoaa riidanalaisen päätöksen,
–    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja
–    määrää muista tarpeellisista toimenpiteistä.                        Michael Nevinin 11.5.2000 Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                                siota vastaan nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (Asia T-127/00)
Euroopan yhteisön tuottajat pyysivät 17.9.1998 Euroopan
komissiota tutkimaan, oliko asianmukaista peruuttaa yleisen                                       (2000/C 176/55)
tullietuusjärjestelmän (General System of Preferences) mukaiset
tullietuudet intialaiselta polyeteenitereftalaattikalvolta (PET-
yhdistelmäkalvo) sillä perusteella, että intialaisille PET-yhdis-
telmäkalvon valmistajille maksettavat tuet ovat monivuotisen                                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta 1 päivästä heinä-
kuuta 1999 alkaen 31 päivään joulukuuta 2001, 21 päivänä
joulukuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY)                         Michael Nevin, kotipaikka Tervuren (Belgia), on nostanut
N:o 2820/98 (1) 22 artiklassa tarkoitettuja ”ilmeisen epäreiluja         11.5.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
kauppatapoja”. Kolme suurinta eurooppalaista PET-yhdistelm-              tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
äkalvon valmistajaa nostivat tämän kanteen kyseisen pyynnön              vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Nicolas Lhoëst,
hylkäämisestä.                                                           Bryssel.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, (kuudes jaosto), 19 päivänä lokakuuta 1995, asiassa C-137/94 (High Court of Justice, Queen's Bench Division, Divisional Courtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), The Queen vastaan The Secretary of State for Health, ex parte: Cyril Richardson (Miesten ja naisten tasa-arvo - Vapautus lääkekulujen maksamisesta - Direktiivin 79/7/ETY aineellinen soveltamisala - Suhde eläkeikään - Tuomion ajallinen vaikutus)

text:
N:o C 315 / 8          FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        25.11.95
nale civile e penale di Milano on sille esittänyt 31.3.1994               YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
tekemällään päätöksellä.                                                                    ( kuudes jaosto ),
                                                                                19 päivänä lokakuuta 1995 ,
(') EYVL N:o C 161 , 11.6.1994
                                                                   asiassa C-137/94 ( High Court of Justice, Queen's Bench
                                                                   Division, Divisional Courtin esittämä ennakkoratkaisu
                                                                   pyyntö ), The Queen vastaan The Secretary of State for
                                                                                Health, ex parte: Cyril Richardson^)
                                                                   (Miesten ja naisten tasa-arvo — Vapautus lääkekulujen
                                                                   maksamisesta — Direktiivin 79/7/ETY aineellinen sovelta
                                                                   misala — Suhde eläkeikään — Tuomion ajallinen vaiku
     YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                                                              tus)
                          ( neljäs jaosto ),                                                  ( 95 /C 315 / 15 )
                 19 päivänä lokakuuta 1995 ,
asiassa C-128/94 ( Bunclesvervvaltungsgerichtin esittämä
ennakkoratkaisupyyntö ), Hans Hönig vastaan Stadt Stok                             (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                               kach (')
(Direktiivi 88/166/ETY — Häkeissä pidettävien munivien             ( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
          kanojen suojelun vähimmäisvaatimukset)                       yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                           ( 95/C 315/ 14 )
                                                                   Asiassa C-137/94 , jonka High Court of Justice, Queen's
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                      Bench Division, Divisional Court on saattanut EY:n perus
                                                                   tamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti yhteisöjen
                                                                   tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen ensin mainitussa
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)              tuomioistuimessa vireillä olevassa riita-asiassa The Queen
                                                                   vastaan The Secretary of State for Health , ex parte : Cyril
                                                                   Richardson, ennakkoratkaisun miesten ja naisten tasa
Asiassa C-128/94 , jonka Bundesverwaltungsgericht on saat         arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta
tanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti            sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19 päivänä joulu
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen ensin          kuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 79/7/ETY tul
mainitussa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Hans         kinnasta ( EYVL N:o L 6 , s . 24 ), yhteisöjen tuomioistuin
Hönig vastaan Stadt Stockach ennakkoratkaisun yhteisön             ( kuudes jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheen
tuomioistuimen asiassa 131 /86 antaman tuomion ( häkeissä          johtaja C. N. Kakouris , tuomarit F. A. Schockweiler
pidettävien munivien kanojen suojelun vähimmäisvaati              ( esittelevä tuomari ), P. J. G. Kapteyn , J. L. Murray ja H.
muksista 25 päivänä maaliskuuta 1986 annetun neuvoston             Ragnemalm, julkisasiamies : M. B. Elmer, kirjaaja : hallinto
direktiivin 86/ 113/ETY julistaminen mitättömäksi ) täytän        virkamies L. Hewlett, on antanut 19.10.1995 tuomion ,
töönpanosta 7 päivänä maaliskuuta 1988 annetun neuvos             jonka tuomiolauselma on seuraava :
ton direktiivin 88/166/ETY ( EYVL N:o L 74 , s . 83 ) liitteen 3
artiklan 1 kohdan a alakohdan tulkinnasta , yhteisöjen
tuomioistuin ( neljäs jaosto ), toimien kokoonpanossa :             1 ) Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen
jaoston puheenjohtaja C.. N. Kakouris , tuomarit P. J. G.                asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa
Kapteyn ( esittelevä tuomari ) ja J. L. Murray, julkisasiamies :         kysymyksissä 19 päivänä joulukuuta 1978 annetun
P. Leger, kirjaaja : johtava hallintovirkamies H. A. Rühl , on           neuvoston direktiivin 79/7/ETY 3 artiklan 1 kohtaa on
antanut 19.10.1995 tuomion , jonka tuomiolauselma on                     tulkittava siten, että sellainen National Health Service
seuraava :                                                               (Charges for Drugs and Appliances) Regulations
                                                                         1989:n (vuoden 198 9 asetus) 6 pykälän 1 momentin
                                                                         mukainen järjestelmä, jossa vapautetaan tietyt henkilö
Yhteisön tuomioistuimen asiassa 131 /86 antaman tuomion
                                                                         ryhmät ja erityisesti tietyt iäkkäät henkilöt lääkekulujen
(häkeissä pidettävien munivien kanojen suojelun vähim                   maksamisesta, kuuluu direktiivin soveltamisalaan .
mäisvaatimuksista 25 päivänä maaliskuuta 1986 annetun
neuvoston direktiivin 86/113/ETY julistaminen mitättö
mäksi) täytäntöönpanosta 7 päivänä maaliskuuta 198 S               2 ) Edellä mainitun direktiivin 79/7/ETY 7 artiklan 1
annetun neuvoston direktiivin 88/ 1 66/ETY liitteen 3 artik             kohdan a alakohdassa ei oikeuteta jäsenvaltiota , joka
lan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, ettei siinä                on määrännyt tämän säännöksen nojalla naisten osalta
kielletä jäsenvaltioita antamasta tiukempia kansallisia sään            eläkeiäksi 60 vuotta ja miesten osalta 65 vuotta,
nöksiä häkeissä pidettävien munivien kanojen käytössä                    säätämään lisäksi, että naiset saavat lääkekuluista
olevasta häkkipinta-alasta .                                             vapautuksen 60 vuotta täytettyään ja miehet vasta 65
                                                                         vuotta täytettyään .
(') EYVL N:o C 174 , 25.6.1994
                                                                   3 ) Tämän tuomion ajallisia vaikutuksia ei ole syytä rajata,
                                                                         ja siten sellaisetkin henkilöt, jotka eivät ole nostaneet
 ---pagebreak---  25.11.95              FI 1                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 315/9
      kannetta tai esittäneet vastaavaa vaatimusta ennen           Euroopan yhteisöjen komission 29.9.1995 Euroopan unio
      tuomion antamista, voivat vedota edellä mainitun                         nin neuvostoa vastaan nostama kanne
      direktiivin 79/7/ETY 4 artiklan 1 kohdan välittömään
                                                                                ( Asia C-309/95 )
      oikeusvaikutukseen ja vaatia vahingonkorvausta tuo
      miota edeltävältä ajalta.                                                               ( 95/C 315 / 17 )
 (') EYVL N:o C 202 , 23.7.1994                                    Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 29.9.1 995
                                                                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan
                                                                   unionin neuvostoa vastaan . Kantajan asiamiehiä ovat
                                                                   Gerard Rozet ja Jean-Paul Keppenne , ja prosessiosoite
                                                                   Luxemburgissa on c/o Gomez de la Cruz, Centre Wagner,
                                                                   Kirchberg .
                                                                  Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,                           istuin
                         ( toinen jaosto ),
                  17 päivänä lokakuuta 1995 ,                     — kumoaa poikkeuksellisen tuen myöntämisestä Ranskan
 asiassa C-62/94 P, Mariette Turner vastaan Euroopan                    pöytäviinin tuottajille 22 päivänä kesäkuuta 1995 teh
                     yhteisöjen komissio ( 1 )                          dyn neuvoston päätöksen;
 (Virkamies — Uudelleennimitys viran puolesta — Aineeton
 vahinko — Vahingonkorvausvaatimus — Perusteeton vali
                                tus)                              — velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                        lut .
                          ( 95/C 315/ 16 )
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                  — EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                       kolmannen alakohdan virheellinen soveltaminen ; me
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                       nettelyn kiertäminen ; puuttuva toimivalta .
Asian C-62/94 P kantaja Mariette Turner , Euroopan                     Neuvostolla ei ole oikeutta ( 93 artiklan 2 kohdan
yhteisöjen komission entinen virkamies, kotipaikka Bryssel ,           kolmannen alakohdan perusteella , kun tätä määräystä
edustajanaan asianajaja Georges Vandersanden, Bryssel ,                sovelletaan tiettyihin maataloustuotteisiin näiden tuot
prosessiosoite Luxemburgissa, Fiduciaire Myson, 1 rue                  teiden yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevan asetuksen
Glesner, on valittanut yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen             mukaisesti ) tehdä yhteisten markkinajärjestelymekanis
tuomioistuimen viidennen jaoston asiassa Turner vastaan                mien ( YMJ ) täytäntöönpanon keskeisistä säännöksistä
komissio 16.12.1993 antamasta tuomiosta , T-80/92 ( Kok .              poikkeavia päätöksiä , kun nämä päätökset saattavat
s . 11-1465 ) pyytäen sen kumoamista . Vastaajana asiassa on           vaikuttaa tämän YMJ:n tärkeimpien välineiden tehok
Euroopan yhteisöjen komissio edustajinaan Gianluigi Val               kaaseen toimintaan . Sellainen kansallinen tuki, jolla
sesia ja Denis Waelbroek . Yhteisöjen tuomioistuimen toinen            saatetaan esitislattaviksi toimitettujen pöytäviinien
jaosto kokoonpanossa presidentti G. Hirsch , jäsenet G. F.             ostohinnat markkinahintoja vastaaviksi , kuitenkin sekä
Mancini ja F. A. Schockweiler, julkisasiamies G. Cosmas ja             vääristää tuottajien välistä kilpailua 92 artiklan 1
kirjaaja R. Grass on antanut 17.10.1995 määräyksen , jonka             kohdassa tarkoitetulla tavalla että ylläpitää YMJ:ssä
määräysosa on seuraava :                                               nimenomaisesti vahvistettua hintatasoa korkeampia
                                                                       hintoja ja estää perusasetuksen perustelukappaleissa
                                                                       nimenomaisesti korostetun tuotannon hallitsemiseksi
1 ) Valitus on hylätty.                                                tarpeellisen pelotusvaikutuksen , jolloin komission val
                                                                       vontatehtävästä tulee mahdoton .
2 ) Turner velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut
     tässä oikeusasteessa .                                            Jos neuvosto olisi halunnut muuttaa viinien yhteisiä
                                                                       markkinajärjestelyjä tavoiteltujen päämäärien saavutta
                                                                       miseksi , sen olisi pitänyt noudattaa EY:n perustamisso
(') EYVL N:o C 103 , 11.4.1994                                         pimuksen 43 artiklan 2 ja 3 kohdassa määrättyjä
                                                                       menettelytapasääntöjä , joilla varmistetaan perustamis
                                                                       sopimuksella luodun toimielinten välisen tasapainon
                                                                       noudattaminen . Näin ollen päätös on tehty ilman
                                                                       asianmukaista toimivaltaa .


title: Asia T-483/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2015 – Nestlé Unternehmungen Deutschland v. SMHV – Lotte (koalan kuva) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus koalaa esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen kolmiulotteinen merkki KOALA-BÄREN ja aikaisempi kansallinen kuviomerkki KOALA — Tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta)

text:
               3.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 363/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2015 – Nestlé Unternehmungen Deutschland v. SMHV – Lotte (koalan kuva)
   (Asia T-483/12) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus koalaa esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen kolmiulotteinen merkki KOALA-BÄREN ja aikaisempi kansallinen kuviomerkki KOALA - Tavaramerkin tosiasiallinen käyttö - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta))
   (2015/C 363/35)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH (Frankfurt am Main, Saksa) (edustajat: asianajajat A. Jaeger Lenz ja P. Blumenthal)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: D. Walicka ja D. Botis)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Lotte Co. Ltd (Tokio, Japani) (edustajat: asianajajat M. Knitter ja H. Bickel)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 3.9.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 2103/2010-4), joka koskee Nestlé Schöller GmbH & Co. KG:n ja Lotte Co. Ltd:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 3.9.2012 tekemä päätös (asia R 2103/2010-4), joka koskee Nestlé Schöller GmbH & Co. KG:n ja Lotte Co. Ltd:n välistä väitemenettelyä, kumotaan.

               2)

               SMHV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH:n oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Lotte Co. Ltd vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 26, 26.1.2013.


title: Asia C-282/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Krajský soud v Praze (Tšekin tasavalta) on esittänyt 28.6.2006 — Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním (OSA) v. Miloslav Lev

text:
               2.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/22

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Krajský soud v Praze (Tšekin tasavalta) on esittänyt 28.6.2006 — Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním (OSA) v. Miloslav Lev
   (Asia C-282/06)
   (2006/C 212/37)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Krajský soud v Praze
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním (OSA)

      Vastaaja: Miloslav Lev
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko tekijällä Euroopan unionin oikeuden — direktiivi 2001/29/EY — mukaan oikeus korvaukseen, kun majoitusliikkeen johtaja esittää kappaleen radion tai television välityksellä, myös sellaisessa tapauksessa, jossa radio- tai televisiolaite sijaitsee majoitusliikkeen yksityisissä tiloissa (huoneessa)?

               2)

               Ovatko tekijänoikeuslain nro 121/2001, sellaisena kuin se on muutettuna lailla nro 81/2005, 23 §:n säännökset yhteisön oikeuden vastaisia?


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 17 päivänä helmikuuta 1998, asiassa T-107/96, Pantochim SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valtiontuki - Laiminlyöntikanne - Lausunnon antaminen asiassa raukeaa - Vahingonkorvauskanne - Vaatimus siitä, että jäsenvaltio määrätään muuttamaan jo myönnetyn tuen myöntämistä koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä - Tosiseikat - Komission toimivallan puuttuminen)

text:
C 113/12               FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   11.4.98
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                               YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                17 päivänä helmikuuta 1998,                                        19 päivänä helmikuuta 1998,
asiassa T-107/96, Pantochim SA vastaan Euroopan yhtei-            yhdistetyissä asioissa T-369/94 ja T-85/95, DIR Inter-
                       söjen komissio (1)                         national Film Srl ym. vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissio (1)
(Valtiontuki Ð Laiminlyöntikanne Ð Lausunnon antami-
nen asiassa raukeaa Ð Vahingonkorvauskanne Ð Vaati-
                                                                  (Kumoamiskanne Ð European Film Distribution Officen
mus siitä, että jäsenvaltio määrätään muuttamaan jo
                                                                  (EFDO) päätökset Ð Komission antamat ohjeet Ð Pää-
myönnetyn tuen myöntämistä koskevia yksityiskohtaisia
                                                                  tökset, joista komissio on vastuussa Ð Toimintaohjelma
sääntöjä Ð Tosiseikat Ð Komission toimivallan puuttumi-
                                                                  Euroopan audiovisuaalisen teollisuuden kehityksen edistä-
                              nen)
                                                                  miseksi (MEDIA) Ð Elokuvien levityksen rahoittaminen
                         (98/C 113/29)                                         Ð Arviointiperusteet Ð Perustelut)
                                                                                (98/C 113/30)
               (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Asiassa T-107/96, Pantochim SA, kotipaikka Feluy (Bel-
gia), edustajanaan asianajaja Jacques Bourgeois, Bryssel,
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Marc
Loesch, 11 rue Goethe, vastaan Euroopan yhteisöjen                Yhdistetyissä asioissa T-369/94 ja T-85/95, DIR Internatio-
komissio (asiamiehinä GeÂrard Rozet ja HerveÂ Lehman),            nal Film Srl, kotipaikka Rooma, Nostradamus Enterprises
jota tukee Ranskan tasavalta (asiamiehinä aluksi Catherine        Ltd, kotipaikka Lontoo, Union PN Srl, kotipaikka Rooma,
de Salins ja FreÂdeÂric Pascal, sittemmin Kareen Rispal-Bel-      United International Pictures BV, kotipaikka Amsterdam,
langer ja Pascal), jossa kantaja vaatii toisaalta komission       United International Pictures AB, kotipaikka Tukholma,
laiminlyönnin toteamista, koska se on lainvastaisesti jättä-      United International Pictures APS, kotipaikka Kööpenha-
nyt tekemättä perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan           mina, United International Pictures A/S, kotipaikka Oslo,
mukaisen päätöksen siitä, että Ranskan on muutettava              United International Pictures EPE, kotipaikka Ateena, Uni-
biopolttoaineille myöntämänsä tuen myöntämistä koskevia           ted International Pictures OY, kotipaikka Helsinki, ja Uni-
yksityiskohtaisia sääntöjä, ja toisaalta vahingonkorvausta        ted International Pictures y Cía SRC, kotipaikka Madrid,
kantajalle kyseisestä laiminlyönnistä aiheutuneista vahin-        edustajanaan asianajaja Michel Waelbroeck, Bryssel,
goista, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin          prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Ernest
(laajennettu kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaos-         Arendt, 8Ð10 rue Mathias Hardt, vastaan Euroopan
ton puheenjohtaja B. Vesterdorf sekä tuomarit C. P. BrieÈt        yhteisöjen komissio (asiamiehinä: Berend Jan Drijber ja
ja P. Lindh, A. Potocki ja J. D. Cooke, kirjaaja: hallintovir-    Peter Oliver), joissa kantajat vaativat ensinnäkin niiden
kamies J. Palacio GonzaÂlez, on 17.2.1998 antanut tuo-            12.9.1994 päivättyjen kirjeiden kumoamista, jotka Euro-
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                           pean Film Distribution Office (EFDO) osoitti kantajille ja
                                                                  joissa se totesi lykkäävänsä päätöksentekoa kantajien lai-
                                                                  nahakemusten osalta, jotka koskivat lainan myöntämistä
                                                                  Euroopan audiovisuaalisen teollisuuden kehityksen edistä-
1) Lausunnon antaminen laiminlyöntikanteesta raukeaa.
                                                                  miseksi tehdyn toimintaohjelman (MEDIA) yhteydessä
                                                                  kahden elokuvan levitykseen, ja/tai sen toimen kumoa-
                                                                  mista, jolla komissio antoi EFDOlle ohjeet päätöksen lyk-
2) Vahingonkorvausvaatimus hylätään perusteettomana.              käämisestä, sekä toiseksi sen 5.12.1994 tehdyn päätöksen
                                                                  kumoamista, jolla EFDO hylkäsi mainitut lainahakemuk-
                                                                  set ja/tai sen toimen kumoamista, jolla komissio antoi
                                                                  EFDOlle tätä koskevat ohjeet, yhteisöjen ensimmäisen
3) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-              oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien
     lut, välitoimimenettelyyn liittyvät kulut mukaan             kokoonpanossa: presidentti A. Saggio sekä tuomarit V.
     lukien.                                                      Tiili ja R. M. Moura Ramos, kirjaaja: hallintovirkamies J.
                                                                  Palacio GonzaÂlez, on antanut 19.2.1998 tuomion, jonka
                                                                  tuomiolauselma on seuraava:
4) Ranskan tasavallan hallitus vastaa omista oikeuden-
     käyntikuluistaan.
                                                                  1) Lausunnon antaminen asiassa T-369/94 raukeaa.
(1) EYVL C 269, 14.9.1996.
                                                                  2) Asiassa T-85/95 nostettu kanne hylätään.


title: Asia C-391/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 12.5.2011 (Vilniaus miesto 1 apylinkės teismasin (Liettua) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Malgožata Runevič-Vardyn ja Łukasz Wardyn v. Vilniaus miesto savivaldybės administracija, Lietuvos Respublikos teisingumo ministerija, Valstybinė lietuvių kalbos komisija, Vilniaus miesto savivaldybės administracijos Teisės departamento Civilinės metrikacijos skyrius (Unionin kansalaisuus — Oikeus liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella — Kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kiellon periaate — SEUT 18 ja SEUT 21 artikla — Rodusta tai etnisestä alkuperästä riippumattoman yhdenvertaisen kohtelun periaate — Direktiivi 2000/43/EY — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan luonnollisten henkilöiden sukunimet ja etunimet on kirjoitettava henkilötietoja osoittaviin asiakirjoihin virallisen kansalliskielen oikeinkirjoitussääntöjen mukaisessa muodossa)

text:
               2.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 12.5.2011 (Vilniaus miesto 1 apylinkės teismasin (Liettua) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Malgožata Runevič-Vardyn ja Łukasz Wardyn v. Vilniaus miesto savivaldybės administracija, Lietuvos Respublikos teisingumo ministerija, Valstybinė lietuvių kalbos komisija, Vilniaus miesto savivaldybės administracijos Teisės departamento Civilinės metrikacijos skyrius
   (Asia C-391/09) (1)

   (Unionin kansalaisuus - Oikeus liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella - Kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kiellon periaate - SEUT 18 ja SEUT 21 artikla - Rodusta tai etnisestä alkuperästä riippumattoman yhdenvertaisen kohtelun periaate - Direktiivi 2000/43/EY - Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan luonnollisten henkilöiden sukunimet ja etunimet on kirjoitettava henkilötietoja osoittaviin asiakirjoihin virallisen kansalliskielen oikeinkirjoitussääntöjen mukaisessa muodossa)
   2011/C 194/04
   Oikeudenkäyntikieli: liettua

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Vilniaus miesto 1 apylinkės teismas

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Malgožata Runevič-Vardyn ja Łukasz Wardyn

      Vastaajat: Vilniaus miesto savivaldybės administracija, Lietuvos Respublikos teisingumo ministerija, Valstybinė lietuvių kalbos komisija ja Vilniaus miesto savivaldybės administracijos Teisės departamento Civilinės metrikacijos skyrius

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — EY 12 artiklan ensimmäisen kohdan ja EY 18 artiklan 1 kohdan sekä rodusta tai etnisestä alkuperästä riippumattoman yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta 29.6.2000 annetun neuvoston direktiivin 2004/43/EY (EYVL L 180, s. 22) 2 artiklan 2 kohdan b alakohdan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jossa eri kansallisuutta tai kansalaisuutta olevien henkilöiden etunimet ja sukunimet on kirjoitettava tämän jäsenvaltion antamiin henkilötietoja osoittaviin asiakirjoihin tämän valtion virallisen kansalliskielen kirjaimin

      Tuomiolauselma

               1)

               Kansallinen säännöstö, jonka mukaan henkilön etu- ja sukunimet voidaan kirjoittaa tämän valtion henkilötietoja osoittaviin asiakirjoihin vain virallisen kansalliskielen oikeinkirjoitussääntöjen mukaisesti, koskee tilannetta, joka ei kuulu rodusta tai etnisestä alkuperästä riippumattoman yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta 29.6.2000 annetun neuvoston direktiivin 200/43/EY soveltamisalaan.

               2)

               SEUT 21 artiklaa on tulkittava siten, että

                           —

                           se ei ole esteenä sille, että jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset kieltäytyvät kansallisen säännöstön nojalla, jonka mukaan henkilön sukunimi ja etunimet voidaan kirjoittaa tämän valtion henkilötietoja osoittaviin asiakirjoihin vain virallisen kansalliskielen oikeinkirjoitussääntöjä noudattaen, muuttamasta erään kansalaisensa sukunimeä ja etunimeä tämän syntymä- ja vihkitodistukseen toisen jäsenvaltion oikeinkirjoitussääntöjen mukaisesti

                           —

                           se ei ole esteenä sille, että jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset kieltäytyvät pääasiassa kysymyksessä olevan kaltaisissa olosuhteissa ja tämän saman säännöstön mukaisesti muuttamasta unionin kansalaisista muodostuvan avioparin yhteistä sukunimeä, sellaisena kuin se on näistä kansalaisista toisen lähtöjäsenvaltion antamissa henkilötietoja osoittavissa asiakirjoissa viimeksi mainitun valtion oikeinkirjoitussääntöjen mukaisessa muodossa, edellyttäen, että tämä kieltäytyminen ei aiheuta kyseisille unionin kansalaisille vakavaa haittaa hallinnollisesti, työelämässä ja yksityiselämässä, minkä arvioiminen on ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen tehtävä. Jos tilanne on tällainen, kyseisen tuomioistuimen on tutkittava myös, onko muuttamisesta kieltäytyminen tarpeen niiden etujen suojaamiseksi, jotka kansallisella säännöstöllä pyritään turvaamaan, ja oikeassa suhteessa hyväksyttävästi tavoiteltuun päämäärään nähden

                           —

                           se ei ole esteenä sille, että jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset kieltäytyvät pääasiassa kysymyksessä olevan kaltaisissa olosuhteissa ja tämän saman säännöstön mukaisesti muuttamasta unionin kansalaisen, joka on toisen jäsenvaltion kansalainen, vihkitodistusta siten, että asianomaisen kansalaisen etunimet kirjoitettaisiin tähän todistukseen tarkkeineen sellaisina kuin ne on kirjoitettu hänen lähtöjäsenvaltionsa antamiin henkilöllisyyttä osoittaviin asiakirjoihin ja viimeksi mainitun jäsenvaltion virallisen kansalliskielen oikeinkirjoitussääntöjen mukaisessa muodossa.

      (1)  EUVL C 312, 19.12.2009.


title: Asia T-292/04: Caremar S.p.A:n ym. 19.7.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               9.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 251/26

         Caremar S.p.A:n ym. 19.7.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-292/04)
   (2004/C 251/48)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Caremar S.p.A. ym., edustajinaan asianajajat Gian Michele Roberti, Alessandra Franchi ja Guido Bellitti, ovat nostaneet Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa 19.7.2004 kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa kanteen kohteena olevan päätöksen siltä osin kuin siinä katsotaan, että Caremar-, Toremar-, Siremar- ja Saremar –nimisille yhtiöille julkisia palveluja varten myönnetyt tuet ovat perustamissopimuksen 87 artiklassa tarkoitettuja tukia;

               —

               toissijaisesti kumoaa kanteen kohteena olevan päätöksen siltä osin kuin siinä katsotaan, että Caremar-, Toremar-, Siremar- ja Saremar –nimisille yhtiöille julkisia palveluja varten myönnetyt tuet ovat uusia tukia eivätkä jo olemassa olevia tukia;

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat asiassa T-265/04, Adriatica di Navigazione ym. v. komissio (1) esitettyjä.

      (1)  Ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.


title: Asia C-375/10: Kanne 27.7.2010 — Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta

text:
               9.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 274/11

         Kanne 27.7.2010 — Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-375/10)
   ()
   2010/C 274/16
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet): virkamiehet G. Braun ja E. Adsera Ribera)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               Kantaja vaatii, että Espanjan kuningaskunnan todetaan jättäneen noudattamatta osakkeenomistajien eräiden oikeuksien käyttämisestä julkisesti noteeratuissa yhtiöissä 11.7.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/36/EY (1) 15 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole asetetussa määräajassa antanut direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niitä komissiolle.

               —

               Espanjan kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin 2007/36/EY kansalliselle voimaan saattamiselle asetettu määräaika päättyi 3.8.2009.

      (1)  EYVL L 184, s. 17.


title: Asia T-792/14 P: Valitus, jonka Eric Vanhalewyn on tehnyt 5.12.2014 virkamiestuomioistuimen asiassa F-101/13, Osorio ym. v. EUH, 25.9.2014 antamasta tuomiosta

text:
               9.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/57

         Valitus, jonka Eric Vanhalewyn on tehnyt 5.12.2014 virkamiestuomioistuimen asiassa F-101/13, Osorio ym. v. EUH, 25.9.2014 antamasta tuomiosta
   (Asia T-792/14 P)
   (2015/C 046/73)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Eric Vanhalewyn (Grand Baie, Mauritius) (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

      Muu osapuoli: Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH)

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa F-87/12 (Osorio v. EUH) 25.9.2014 antaman tuomion

               —

               ratkaisee asian uusien säännösten perusteella ja

                           —

                           kumoaa riidanalaisen päätöksen

                           —

                           velvoittaa EUH:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut molemmissa oikeusasteissa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksesta käy ilmi, että valittaja vaatii virkamiestuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa F-101/13, Osorio ym. vastaan EUH, 25.9.2014 antaman tuomion kumoamista.
   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa kolmeen valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste, joka perustuu oikeudelliseen virheeseen, koska virkamiestuomioistuin katsoi yhtäältä, että se, että EUH jätti antamatta Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt) liitteessä X olevan 10 artiklan yleiset täytäntöönpanosäännökset (jäljempänä yleiset täytäntöönpanosäännökset), oli perusteltua, koska EUH:ssa oli tämän säännöksen soveltamisen osalta vielä meneillään siirtymäjakso ja toisaalta, että kantaja voi tehokkaasti vedota yleisten täytäntöönpanosäännösten toteuttamista koskevan velvollisuuden laiminlyöntiin vain jos hän osoittaa, että nimittävä viranomainen sovelsi tätä säännöstä mielivaltaisesti.

               2)

               Toinen valitusperuste, joka perustuu virkamiestuomioistuimen tekemään oikeudelliseen virheeseen, kun se katsoi, että EUH oli pätevästi perustellut riidanalaista päätöstä, vaikka syitä, joiden vuoksi nimittävä viranomainen poikkesi henkilöstökomitean kielteisestä lausunnosta, ei esitetty.

               3)

               Kolmas valitusperuste, joka perustuu virkamiestuomioistuimen tekemään oikeudelliseen virheeseen, kun se katsoi, että nimittävä viranomainen saattoi yleisten täytäntöönpanosäännösten puuttuessa ottaa huomioon muita tekijöitä kuin ne, joista on säädetty henkilöstösäännöissä työntekijöiden Euroopan unionin ulkopuolella sijaitsevien asemapaikkojen elinolosuhteiden vaikeusasteen mittaamista varten.


title: Asia T-66/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 31.1.2013 — Present-Service Ullrich v. SMHV — Punt Nou (babilu) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin babilu rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aiempi yhteisön sanamerkki BABIDU — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Palvelujen samankaltaisuus — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               16.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/13

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 31.1.2013 — Present-Service Ullrich v. SMHV — Punt Nou (babilu)
   (Asia T-66/11) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin babilu rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aiempi yhteisön sanamerkki BABIDU - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Palvelujen samankaltaisuus - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2013/C 79/22
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Present-Service Ullrich GmbH & Co. KG (Erlangen, Saksa) (edustajat: asianajajat A Graf von Kalckreuth ja I. Stein)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: P. Bullock)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Punt Nou, SL (Valencia, Espanja) (edustaja: asianajaja I. Sempere Massa)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 19.11.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 773/2010-2), joka koskee Punt-Nou, SL:n ja Present Service Ullrich GmbH & Co. KG:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Present-Service Ullrich GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 89, 19.3.2011.


title: Asia T-463/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.11.2014 – Popp ja Zech v. SMHV – Müller-Boré & Partner (MB) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin MB rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön kuviomerkki MB&P — Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 kohta ja 15 artiklan 1 kohta — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               15.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 448/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.11.2014 – Popp ja Zech v. SMHV – Müller-Boré & Partner (MB)
   (Asia T-463/12) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin MB rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön kuviomerkki MB&P - Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 kohta ja 15 artiklan 1 kohta - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2014/C 448/25)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantajat: Eugen Popp (München, Saksa) ja Stefan M. Zech (München) (edustajat: aluksi asianajajat C. Rohnke ja M. Jacob, sittemmin Jacob ja F. Thiering)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: D. Walicka)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Müller-Boré & Partner Patentanwälte (München) (edustajat: aluksi asianajajat T. Koerl ja E. Celenk, sittemmin K. Kern ja B. Maneth)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 19.7.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 506/2011-1), joka koskee Müller-Boré & Partner Patentanwälten ja toisaalta Eugen Poppin ja Stefan M. Zechin välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Eugen Popp ja Stefan M. Zech velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 379, 8.12.2012.


title: Asia C-516/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Obersten Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 11.12.2009 — Tanja Borger v. Tiroler Gebietskrankenkasse

text:
               13.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Obersten Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 11.12.2009 — Tanja Borger v. Tiroler Gebietskrankenkasse
   (Asia C-516/09)
   2010/C 63/41
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberster Gerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Tanja Borger

      Vastaaja: Tiroler Gebietskrankenkasse

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetuksen (ETY) 1408/71 (1) 1 artiklan a kohtaa tulkittava siten, että sitä sovelletaan — puolen vuoden ajan — myös henkilöön, joka hänelle työsuhteestaan myönnettävän kahden vuoden mittaisen lakisääteisen vapaan päättymisen jälkeen sopii työnantajansa kanssa uudesta puolen vuoden pituisesta vapaasta lapsen syntymän jälkeen saadakseen hyväkseen lasten kotihoidontuen tai vastaavan korvauksen lakisääteisen enimmäismäärän, ja päättää sitten työsuhteen?

               2)

               Jos kysymykseen 1 vastataan kieltävästi:
               Onko asetuksen (ETY) 1408/71 1 artiklan a kohtaa tulkittava siten, että sitä sovelletaan — puolen vuoden ajan — myös henkilöön, joka hänelle työsuhteestaan myönnettävän kahden vuoden mittaisen lakisääteisen vapaan päättymisen jälkeen sopii työnantajansa kanssa uudesta puolen vuoden pituisesta vapaasta, jos hän saa tänä aikana lasten kotihoidontukea tai vastaavaa korvausta?

      (1)  EYVL L 149, s. 2


title: Asia T-70/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.1.2015 – Melt Water v. SMHV (läpinäkyvän lieriönmallisen pullon muoto) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus kolmiulotteisen tavaramerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Läpinäkyvän lieriönmallisen pullon muoto — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               23.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/34

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.1.2015 – Melt Water v. SMHV (läpinäkyvän lieriönmallisen pullon muoto)
   (Asia T-70/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus kolmiulotteisen tavaramerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Läpinäkyvän lieriönmallisen pullon muoto - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2015/C 065/47)
   Oikeudenkäyntikieli: liettua

      Asianosaiset

      Kantaja: Research and Production Company ”Melt Water” UAB (Klaipėda, Liettua) (edustaja: asianajaja V. Viešūnaitė)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: V. Melgar)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n viidennen valituslautakunnan 26.11.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 481/2013-5), joka koskee hakemusta pullon muotoa edustavan kolmiulotteisen tavaramerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Research and Production Company ”Melt Water” UAB velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 112, 14.4.2014.


title: Asia F-45/09: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 15.6.2010 — Lebedef-Caponi v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Arviointi — Urakehitystä koskeva arviointikertomus — Arviointikausi 2007 — Kumoamiskanne — Ilmeinen arviointivirhe — Henkilöstön edustajat — Tilapäiskomitean lausunto)

text:
               31.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/53

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 15.6.2010 — Lebedef-Caponi v. komissio
   (Asia F-45/09) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Arviointi - Urakehitystä koskeva arviointikertomus - Arviointikausi 2007 - Kumoamiskanne - Ilmeinen arviointivirhe - Henkilöstön edustajat - Tilapäiskomitean lausunto)
   2010/C 209/82
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Lebedef-Caponi (Senningerberg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja F. Frabetti)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja G. Berscheid)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kantajan vuoden 2007 urakehitystä koskevan arviointikertomuksen kumoaminen.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 153, 4.7.2009, s. 51.


title: Asia C-297/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 19.4.2012 — Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2000/60/EY — Unionin vesipolitiikka — Vesipiirin hoitosuunnitelmat — Julkaiseminen — Kansalaisille tiedottaminen ja heidän kuulemisensa — Suunnitelmien toimittamatta jättäminen komissiolle)

text:
               9.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 19.4.2012 — Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-297/11) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2000/60/EY - Unionin vesipolitiikka - Vesipiirin hoitosuunnitelmat - Julkaiseminen - Kansalaisille tiedottaminen ja heidän kuulemisensa - Suunnitelmien toimittamatta jättäminen komissiolle)
   2012/C 165/11
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Marghelis ja I. Hadjiyiannis)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta (asiamies: G. Karipsiadis)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhteisön vesipolitiikan puitteista 23.10.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY (EYVL L 327, s. 1) 13 artiklan 1, 2, 3 ja 6 kohta, 14 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 15 artiklan 1 kohta — Vesipiirin hoitosuunnitelma — Julkaiseminen — Kansalaisille tiedottaminen ja heidän kuulemisensa — Hoitosuunnitelmien jäljennösten toimittamatta jättäminen komissiolle

      Tuomiolauselma

               1)

               Helleenien tasavalta ei ole noudattanut yhteisön vesipolitiikan puitteista 23.10.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY 13 artiklan 1, 2, 3 ja 6 kohdan ja 15 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole laatinut 22.12.2009 mennessä vesipiirejä koskevia hoitosuunnitelmia sekä kokonaan niiden alueella sijaitsevien vesipiirien osalta että kansainvälisten vesipiirien osalta eikä lähettänyt kyseisten suunnitelmien jäljennöksiä komissiolle, eikä myöskään mainitun direktiivin 14 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole aloittanut menettelyä tiedottaakseen kansalaisille vesipiirien hoitosuunnitelmista ja kuullakseen kansalaisia näistä suunnitelmista 22.12.2008 mennessä.

               2)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 238, 13.8.2011.


title: Asia T-99/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 10.5.2007 — Espanja v. komissio (Kalastus — Asetus (EY) N:o 494/2002 — Meren luonnonvarojen säilyttäminen — Oikeudellinen perusta — Syrjintäkiellon periaate — Perusteluvelvollisuus)

text:
               23.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 140/21

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 10.5.2007 — Espanja v. komissio
   (Asia T-99/05) (1)

   (Kalastus - Asetus (EY) N:o 494/2002 - Meren luonnonvarojen säilyttäminen - Oikeudellinen perusta - Syrjintäkiellon periaate - Perusteluvelvollisuus)
   (2007/C 140/35)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: N. Díaz Abad)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: T. van Rijn, F. Jimeno Fernández ja S. Pardo Quintillán)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Teknisistä lisätoimenpiteistä kummeliturskakannan elvyttämiseksi ICES-suuralueilla III, IV, V, VI ja VII sekä ICES-alueilla VIII a, b, d ja e 19.3.2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 494/2002 (EYVL L 77, s. 8) kumoamisvaatimus.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Espanjan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 144, 15.6.2002 (aiemmin asia C-165/02).


title: Asia F-106/07: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 10.3.2009 – Giaprakis v. alueiden komitea (Henkilöstö — Virkamiehet — Palkkaus — Palkan osan siirtäminen asemamaan ulkopuolelle — Vanhojen henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 17 artiklan 2 kohdan b alakohta — Asuntosäästäminen — Perusteettoman edun palauttaminen — Edellytykset — Siirtojen sääntöjenvastaisuus — Ilmeinen sääntöjenvastaisuus)

text:
               1.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 102/38

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 10.3.2009 – Giaprakis v. alueiden komitea
   (Asia F-106/07) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Palkkaus - Palkan osan siirtäminen asemamaan ulkopuolelle - Vanhojen henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 17 artiklan 2 kohdan b alakohta - Asuntosäästäminen - Perusteettoman edun palauttaminen - Edellytykset - Siirtojen sääntöjenvastaisuus - Ilmeinen sääntöjenvastaisuus)
   2009/C 102/56
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Stavros Giaprakis (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja M.-A. Lucas)

      Vastaaja: Euroopan unionin alueiden komitea (asiamies: P. Cervilla, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sen 21.11.2006 tehdyn päätöksen kumoaminen, jolla päätettiin periä takaisin määrät, jotka kantajalle on maksettu korjauskertoimen perusteella siitä hänen palkkansa osasta, joka on siirretty Ranskaan huhtikuun 2004 ja kesäkuun 2005 välisenä aikana, sillä perusteella, että siirrolle asetettuja edellytyksiä ei väitetysti ollut noudatettu – Vahingonkorvausvaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin alueiden komitean 21.11.2006 tekemä päätös, jolla määrättiin perittäväksi takaisin määrät, jotka on maksettu korjauskertoimen soveltamisen perusteella Stavros Giaprakiksen siihen palkan osaan, joka on siirretty Ranskaan huhtikuun 2004 ja kesäkuun 2005 välisenä aikana, ja joiden yhteismäärä on 1 246,06 euroa, kumotaan.

               2)

               Euroopan unionin alueiden komitea velvoitetaan palauttamaan Stavros Giaprakikselle 1 246,06 euroa korotettuna viivästyskorolla, joka on Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioitaan varten kyseessä olevaa ajanjaksoa varten vahvistama korko korotettuna kahdella pisteellä, takaisinperintäpäivästä lukien siihen saakka, kunnes maksu on suoritettu kokonaan.

               3)

               Kanne hylätään muilta osin.

               4)

               Euroopan unionin alueiden komitea vastaa kaikista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 297, 8.12.2007, s. 49.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (ensimmäinen jaosto) 21 päivänä lokakuuta 2004, asiassa C-445/03, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Luxemburgin suurherttuakunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Vastaanottavan jäsenvaltion sellaisille yrityksille asettamat vaatimukset, jotka siirtävät sen alueelle kolmansista maista peräisin olevia työntekijöitä)

text:
               4.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/22

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (ensimmäinen jaosto)
   21 päivänä lokakuuta 2004,
   asiassa C-445/03, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Luxemburgin suurherttuakunta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Vastaanottavan jäsenvaltion sellaisille yrityksille asettamat vaatimukset, jotka siirtävät sen alueelle kolmansista maista peräisin olevia työntekijöitä)
   (2004/C 300/46)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa C-445/03, jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 21.10.2003, Euroopan yhteisöjen komissio, (asiamies: M. Patakia), vastaan Luxemburgin suurherttuakunta (asiamies: S. Schreiner, avustajana A. Rukavina), yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit K. Lenaerts (esittelevä tuomari), K. Schiemann, E. Juhász ja M. Ilešič, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut 21.10.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut EY 49 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se vaatii toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneilta yrityksiltä, jotka aikovat siirtää sen alueelle työntekijöitä, jotka ovat kolmannen maan kansalaisia, henkilökohtaisia työlupia, joiden saaminen riippuu työmarkkinoihin liittyvistä seikoista, tai kollektiivista työlupaa, joka myönnetään vain poikkeustapauksissa ja vain mikäli kyseisillä työntekijöillä on ollut vähintään kuuden kuukauden ajan ennen siirtoa toistaiseksi voimassa oleva työsopimus, joka on sitonut heidät alkuperäiseen yritykseen, ja koska se vaatii näiltä palvelujen tarjoajilta pankkitakauksen antamista.

               2)

               Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 289, 29.11.2003.


title: Asia C-366/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 1.8.2012 — Finanzamt Dortmund-West v. Klinikum Dortmund gGmbH

text:
               24.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 366/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 1.8.2012 — Finanzamt Dortmund-West v. Klinikum Dortmund gGmbH
   (Asia C-366/12)
   2012/C 366/40
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesfinanzhof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Finanzamt Dortmund-West

      Vastapuoli: Klinikum Dortmund gGmbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Pitääkö sairaalahoitoon ja lääkärinhoitoon läheisesti liittyvän toimen olla jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1) 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu palvelu?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi: onko kyseessä sairaalahoitoon ja lääkärinhoitoon läheisesti liittyvä toimi yksinomaan silloin, kun toimen toteuttaa sama verovelvollinen, joka tarjoaa myös sairaalahoidon tai lääkärinhoidon?

               3)

               Jos toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi: onko kyseessä sairaalahoitoon ja lääkärinhoitoon läheisesti liittyvä toimi myös silloin, kun hoitoa ei ole vapautettu verosta jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan b alakohdan vaan c alakohdan perusteella?

      (1)  EYVL L 145, s. 1.


title: Asia T-405/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 23.10.2007 — Borco-Marken-Import Matthiesen v. SMHV (Caipi) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin Caipi rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)

text:
               8.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/38

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 23.10.2007 — Borco-Marken-Import Matthiesen v. SMHV (Caipi)
   (Asia T-405/04) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin Caipi rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)
   (2007/C 297/78)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Borco-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG (Hampuri, Saksa) (edustaja: asianajaja M. Wolter)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne siitä SMHV:n toisen valituslautakunnan 6.8.2004 tekemästä päätöksestä (asia R 912/2002-2), joka koskee hakemusta sanamerkin Caipi rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 314, 18.12.2004.


               17.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/58

         Budějovický Budvar, národní podnikin 10.2.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa vastaan nostama kanne
   (Asia T-59/04)
   (2004/C 94/150)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Budějovický Budvar, národní podnik, kotipaikka České Budějovice (Tshekin tasavalta) on nostanut 10.2.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Fabienne Fajgenbaum.
   Anheuser-Busch Incorporated osallistui myös asian käsittelyyn toisessa valituslautakunnassa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa vastaajan toisen valituslautakunnan 3.12.2003 tekemän ratkaisun

               —

               hylkää Anheuser-Buschin 1.4.1996 jättämän rekisteröintihakemuksen BUDWEISER luokkiin 35, 38, 41 ja 42 kuuluvia tavaroita varten

               —

               velvoittaa Anheuser-Buschin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               Anheuser-Busch Incorporated

               Haettu tavaramerkki:

               Sanamerkki BUDWEISER — hakemus nro 927533 luokkiin 35, 38, 41 ja 42 kuuluvia tavaroita varten

               Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Kantaja

               Tavaramerkki- tai merkkioikeus,johon väitemenettelyssä on vedottu

               Alkuperänimitykset BUDWEISER BIER, BUDWEISER BIER-BUDVAR, BUDWEISER BUDVAR

               Väiteosaston ratkaisu:

               Väitteen hylkääminen

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Valituksen hylkääminen

               Kanneperusteet:

               Asetuksen N:o 40/94 (1) 8 artiklan 4 kohdan virheellinen soveltaminen. Kantaja, joka on oikeutettu käyttämään edellä mainittuja alkuperänimityksiä Ranskassa, väittää voivansa Ranskan lainsäädännön mukaan vastustaa hakemuksen kohteena olevan tavaramerkin rekisteröintiä ilman, että sen on osoitettava kyseessä olevien nimitysten tunnettuus Ranskan alueella ja ilman, että sen on tarpeen selvittää, voiko riidanalaisen tavaramerkin käyttö johtaa kyseessä olevien nimitysten tunnettuuden väärinkäyttöön tai sen heikentämiseen.

      (1)   Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, 14.1.1994, s. 1).


               17.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/47

         Azorien itsehallintoalueen 2.2.2004 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne
   (Asia T-37/04)
   (2004/C 94/131)
   oikeudenkäyntikieli: englanti
   Azorien itsehallintoalue (Portugali) on nostanut 2.2.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan edustajina ovat solicitor M. Renouf, solicitor S. Crosby ja solicitor C. Bryant.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa neuvoston asetuksen N:o 1954/2003 3 ja 11 artiklan sekä kyseisen asetuksen liitteen siltä osin kuin a) niissä säädetään, että asetuksen mukainen pyyntiponnistus määritetään ainoastaan pyyntikohteena olevien lajien sekä ICES/CECAF-alueiden osalta eikä myös käytetyn pyydystyypin osalta, eli sen mukaan, onko kyseessä kiinteä vai vedettävä pyydys, ja b) asetuksessa N:o 2347/2002 tarkoitetut pohjakalalajit jätetään 3 ja 11 artiklan soveltamisalan ulkopuolelle.

               —

               kumoaa neuvoston asetuksen N:o 1954/2003 15 artiklan siltä osin kuin neuvoston asetusten 685/95 ja 2027/95 kumoaminen a) poistaa yhteisöltä valtuudet määrittää pyyntiponnistus paitsi pyyntikohteena olevien lajien ja ICES/CECAF-alueiden osalta myös käytetyn pyydystyypin osalta (asetuksen N:o 685/95 3 artiklan 1 kohta, 6 artikla ja liite 1 sekä asetuksen N:o 2027/95 2 artikla ja asetuksen liite) sekä poistaa näiden määrittelyn, joka oli toteutettu asetuksella N:o 2027/95; b) poistaa valtuudet määrittää vuosittainen enimmäispyyntiponnistus alueittain asetuksessa N:o 2347/2002 tarkoitettujen pohjakalalajien osalta sekä poistaa näiden määrittelyn, joka oli toteutettu asetuksella N:o 2027/95; c) poistaa espanjalaisia aluksia koskevan kiellon päästä ICES-alueella X ja CECAF-alueella Portugalin suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluville saariston vesialueille tonnikalan tai tonnikalan tapaisten lajien kalastusta varten (asetuksen N:o 685/95 liitteessä III oleva 3 kohta); d) tulee voimaan 1.8.2004 riippumatta siitä, onko asetuksen N:o 1954/2003 11 artiklan 2 tai 3 kohdan mukainen asetus tullut voimaan.

               —

               kumoaa neuvoston asetuksen N:o 1954/2003 5 artiklan 1 kohdan siltä osin kuin siinä ei pidetä voimassa espanjalaisia aluksia koskevaa kieltoa päästä ICES-alueella X ja CECAF-alueella Portugalin suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluville saariston vesialueille tonnikalan tai tonnikalan tapaisten lajien kalastusta varten.

               —

               kumoaa neuvoston asetuksen N:o 1954/2003 13 artiklan b kohdan siltä osin kuin siinä säädetään, että asetuksen N:o 2847/93 19 a artiklan 3 kohtaa, 19 b, 19 c ja 19 d artiklaa sekä 19 e artiklan 3 kohtaa ei sovelleta Portugalin suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesialueilla Azorien ympärillä.

               —

               velvoittaa Euroopan unionin neuvoston korvaamaan kantajalle tästä oikeudenkäynnistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii, että neuvoston asetus N:o 1954/2003 (1), jolla korvataan Azorien kalastuksia koskeva kalastusjärjestelmä, kumotaan osittain. Kantaja vetoaa asetusta annettaessa tapahtuneisiin useisiin väitettyihin menettelyvirheisiin, jotka ovat peruste sen kumoamiselle, kuten kantaja on vaatinut. Nämä menettelyvirheet muodostuvat seuraavista virheistä: Euroopan parlamenttia ei ole kuultu asianmukaisesti, taloudellista, teknistä, tieteellistä ja ympäristöseikkoihin liittyvää näyttöä ei ole otettu huomioon, ja annetulle säädökselle ei ole esitetty asianmukaisia perusteluja.
   Kantaja esittää myös, että riidanalaisella asetuksella väitetysti rikotaan lakia usealla merkittävällä tavalla, kuten:

               —

               yhteiseen kalastuspolitiikkaan kuuluvan suhteellisen vakauden periaatteen loukkaaminen sekä siihen liittyvien säännösten virheellinen soveltaminen, erityisesti EY 33 artiklan sekä asetuksen N:o 2371/2002 (2) (EYVL L 358, s. 59) virheellinen soveltaminen

               —

               EY 299 artiklan 2 kohdan virheellinen soveltaminen

               —

               EY 6 ja EY 174 artiklan virheellinen soveltaminen sekä ympäristöoikeudellisten periaatteiden loukkaaminen, eli ennalta varautumisen periaatteen, ennalta ehkäiseviin toimiin ryhtymisen periaatteen ja vahingon torjumista sen lähteellä koskevan periaatteen loukkaaminen ja lisäksi sen periaatteen loukkaaminen, että saastuttajan on maksettava

               —

               perustamissopimuksen perimmäisten tavoitteiden noudattamatta jättäminen, EY 158 artiklan virheellinen soveltaminen ja suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen

               —

               kansainvälisen julkisoikeuden pakottavien vaatimusten noudattamatta jättäminen sekä siten EY 300 artiklan 7 kohdan virheellinen soveltaminen

               —

               asetuksen N:o 1275/94 (3) (EYVL L 140, s. 1), joka on annettu, jotta Espanjan ja Portugalin yhdentyminen yhteisen kalastuspolitiikan yleiseen järjestelmään helpottuisi, virheellinen soveltaminen.

      (1)  Tiettyjä yhteisön kalastusalueita ja kalavaroja koskevan pyyntiponnistuksen hallinnoinnista, asetuksen (ETY) N:o 2847/93 muuttamisesta sekä asetusten (EY) N:o 685/95 ja (EY) N:o 2027/95 kumoamisesta 4 päivänä marraskuuta 2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1954/2003 (EYVL L 289, s. 1).

      (2)  Elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2371/2002.

      (3)  Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjan kalastusta koskevissa luvuissa määrättyä järjestelmää koskevista mukautuksista 30 päivänä toukokuuta 1994 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1275/94.


title: Asia C-212/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nejvyšší správní soud (Tšekin tasavalta) on esittänyt 19.4.2013 — František Ryneš v. Úřad pro ochranu osobních údajů

text:
               20.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 207/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nejvyšší správní soud (Tšekin tasavalta) on esittänyt 19.4.2013 — František Ryneš v. Úřad pro ochranu osobních údajů
   (Asia C-212/13)
   2013/C 207/19
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Nejvyšší správní soud

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: František Ryneš

      Vastapuoli: Úřad pro ochranu osobních údajů

      Ennakkoratkaisukysymys

   Voidaanko sellaisen kamerajärjestelmän käyttämisen, joka on asennettu perheen kotiin sen omistajien omaisuuden, terveyden ja hengen suojaamiseksi, katsoa olevan direktiivin 95/46/EY (1) 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua henkilötietojen käsittelemistä, jonka ”luonnollinen henkilö suorittaa yksinomaan henkilökohtaisessa tai kotitalouttaan koskevassa toiminnassa”, vaikka tällaisella järjestelmällä valvotaan myös julkista tilaa?

      (1)  EYVL L 281, s. 31.


title: Asia T-370/09: Kanne 18.9.2009 — GDF Suez v. komissio

text:
               21.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/54

         Kanne 18.9.2009 — GDF Suez v. komissio
   (Asia T-370/09)
   2009/C 282/102
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: GDF Suez (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat J.-P. Gunther ja C. Breuvart)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               päätöksen 1 artikla on kumottava kokonaan tai siltä osin kuin siinä on katsottu GDF Suezin olevan vastuussa EY 81 artiklan 1 kohdan rikkomisesta, kun se on osallistunut sopimukseen ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin maakaasualalla ainakin 1.1.1980–30.9.2005 Saksassa tapahtuneen rikkomisen osalta ja ainakin 10.8.2000–30.9.2005 Ranskassa tapahtuneen rikkomisen osalta, ja tämän seurauksena myös päätöksen 3 artikla on kumottava siltä osin kuin siinä velvoitetaan GDF Suez lopettamaan 1 artiklassa tarkoitettu rikkominen, jolla on samanlaisia tai vastaavia tavoitteita tai vaikutuksia

               —

               toissijaisesti päätöksen 2 artiklassa GDF Suezille määrätty sakko on kumottava tai sen määrää on huomattavasti alennettava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   GDF Suez vaatii tällä kanteella ensisijaisesti, että EY 81 artiklan soveltamista koskevasta menettelystä 8.7.2009 tehty komission päätös K (2009) 5355 (lopullinen) (asia COMP/39.401 — E.ON/GDF), joka koskee sopimusta ja yhdenmukaistettuja menettelytapoja maakaasualalla, on kumottava kokonaan tai osittain. Toissijaisesti kantaja vaatii kyseisellä päätöksellä kantajalle määrätyn sakon kumoamista tai ainakin sakon määrän alentamista.
   Päätöksen kumoamista koskevan ensisijaisen vaatimuksensa tueksi kantaja esittää neljä kanneperustetta, jotka koskevat

               —

               EY 81 artiklan ja todistelua koskevien sääntöjen rikkomista ja perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiä siltä osin kuin on kyse GDF Suezin ja E.ON/E.ON Ruhrgasin välisen sopimuksen ja/tai yhdenmukaistetun menettelytavan olemassaolosta ennen elokuuta 2000 sillä perusteella, että

                           —

                           vuoden 1975 kirjeillä ei ole ollut kilpailunvastaista tarkoitusta ja vaikutusta ennen elokuuta 2000

                           —

                           vaikutusta yhteisön sisäiseen kauppaan ei ole ollut ennen elokuuta 2000 ja

                           —

                           tammikuun 1980 ja helmikuun 1999 välisestä väitetystä rikkomisesta ei ole mitään näyttöä

               —

               EY 81 artiklan ja todistelua koskevien sääntöjen rikkomista ja perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiä siltä osin kuin on kyse GDF Suezin ja E.ON/E.ON Ruhrgasin välisen sopimuksen ja/tai yhdenmukaistetun menettelytavan olemassaolosta elokuun 2000 jälkeen sillä perusteella, että

                           —

                           kyseessä ei ole yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkuva kilpailusääntöjen rikkominen 1.1.1980–30.9.2005, ja tämän seurauksena vuoden 1975 kirjeet ovat vanhentuneet

                           —

                           osapuolilla ei ole ollut yhteisymmärrystä vuoden 1975 kirjeiden soveltamisesta elokuun 2000 jälkeen

                           —

                           GDF Suezin ja E.ON/E.ON Ruhrgasin välisiä kokouksia ja kirjeenvaihtoa on arvioitu ilmeisen virheellisesti

                           —

                           GDF Suezin itsenäistä menettelyä Saksassa ja E.ON/E.ON Ruhrgasin itsenäistä menettelyä Ranskassa ei ole arvioitu

               —

               näytön ilmeistä puuttumista sellaisen sopimuksen ja/tai yhdenmukaistetun menettelytavan olemassaolosta, jonka tarkoituksena on ollut rajoittaa sitä, että E.ON/E.ON Ruhrgas käyttää MEGAL-kaasuputkella siirrettävää kaasua Ranskassa, sillä perusteella, että

                           —

                           linja G:n kirjeen perusteella mitään rikkomista ei ole tapahtunut Ranskan markkinoilla

                           —

                           GDF Suezin ja E.ON/E.ON Ruhrgasin välisiä Ranskaa koskevia kokouksia ja kirjeenvaihtoa on tulkittu ilmeisen virheellisesti

                           —

                           käsillä oli poikkeuksellinen tilanne, koska GDF Suezilla oli kaasun maahantuontia ja toimittamista koskeva lakisääteinen monopoliasema Ranskassa ennen tammikuussa 2003 tapahtunutta maakaasualan markkinoiden vapauttamista

               —

               EY 81 artiklan soveltamista koskevia tosiseikkoja koskevia virheitä ja oikeudellisia virheitä siltä osin kuin on kyse GDF Suezin ja E.ON/E.ON Ruhrgasin välisen sopimuksen ja/tai yhdenmukaistetun menettelytavan olemassaolosta elokuun 2004 jälkeen.

         Sakon kumoamista koskevan toissijaisen vaatimuksensa tueksi kantaja esittää yhden kanneperusteen, joka koskee yhdenvertaisen kohtelun periaatteen, suhteellisuusperiaatteen ja taannehtivuuskiellon periaatteen loukkaamista.
   Sakon määrän alentamista koskevan vaihtoehtoisen vaatimuksensa tueksi kantaja esittää kuusi kanneperustetta, jotka koskevat

               —

               sitä, että Ranskan maakaasumarkkinoita koskevaa väitettyä rikkomista ei ole näytetty riittävällä tavalla toteen ja sitä, että riidanalainen päätös on perusteltu tältä osin puutteellisesti

               —

               yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja suhteellisuusperiaatteen loukkaamista siltä osin kuin GDF Suezille ja E.ON/E.ON Ruhrgasille on määrätty samansuuruinen sakko

               —

               rikkomisen keston virheellistä arviointia

               —

               rikkomisen vakavuuden virheellistä arviointia

               —

               sen seikan virheellistä arviointia, onko GDF Suezille välttämätöntä määrätä 15 prosentin suuruinen lisäsumma ja

               —

               lieventävien seikkojen virheellistä arviointia.


title: Asia T-165/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 13.7.2006 — Vounakis v. komissio (Henkilöstö — Urakehityskertomus — Arviointijakso 2001/2002 — Arvioinnin tarkastajan toimivallan puuttuminen — Ilmeinen arviointivirhe — Perusteluvelvollisuus)

text:
               16.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 224/36

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 13.7.2006 — Vounakis v. komissio
   (Asia T-165/04) (1)

   (Henkilöstö - Urakehityskertomus - Arviointijakso 2001/2002 - Arvioinnin tarkastajan toimivallan puuttuminen - Ilmeinen arviointivirhe - Perusteluvelvollisuus)
   (2006/C 224/78)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Hippocrate Vounakis (Wezembeek-Oppem, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja É. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Berscheid ja V. Joris)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Sen 23.5.2003 tehdyn päätöksen kumoaminen, jossa vahvistettiin kantajaa koskeva urakehityskertomus ajanjaksolta 1.7.2001—31.12.2002
   Tuomiolauselma

               1)

               Kumotaan 23.5.2003 tehty päätös, jossa vahvistetaan kantajaa koskeva urakehityskertomus ajanjaksolta 1.7.2001—31.12.2002, otsikkoa ”Käytös viranhoidossa” koskevilta osin.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä kolmanneksesta kantajan oikeudenkäyntikuluista.

               4)

               Kantaja vastaa kahdesta kolmanneksesta omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 179, 10.7.2004.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (toinen jaosto)  27 päivänä lokakuuta 2005 , yhdistetyissä asioissa C-187/04 ja C-188/04: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 93/37/ETY — Julkiset rakennusurakat — Julkistamista koskevat säännöt)

text:
               11.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 36/11

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (toinen jaosto)
   27 päivänä lokakuuta 2005,
   yhdistetyissä asioissa C-187/04 ja C-188/04: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 93/37/ETY - Julkiset rakennusurakat - Julkistamista koskevat säännöt)
   (2006/C 36/20)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Yhdistetyissä asioissa C-187/04 ja C-188/04, jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 22.4.2004, Euroopan yhteisöjen komissio, (asiamies K. Wiedner, asianajaja G. Bambara) vastaan Italian tasavalta, (asiamies I. M. Braguglia, asianajaja M. M. Fiorilli), yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit M. J. Makarczyk (esittelevä tuomari), R. Silva de Lapuerta, P. Kūris, ja J. Klučka, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut 27.10.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Italian tasavalta ei ole noudattanut julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/37/EY, ja erityisesti sen 3 artiklan 1 kohdan ja 11 artiklan 3, 6 ja 7 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska ANAS S.p.A., joka on julkinen laitos, on antanut Valtrompia- ja Pedemontana Veneta Ovest -nimisten moottoriteiden rakentamisen ja hallinnoinnin Società per l'autostrada Brescia-Verona-Vicenza-Padova p.a. -nimisen yhtiön toteutettavaksi suoraan sopimuksella, tarjouspyyntöä julkaisematta, ilman että tätä koskevat edellytykset olisivat täyttyneet.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 179, 10.07.2004.

      EUVL C 168, 26.06.2004.