title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, (kuudes jaosto), 23 päivänä maaliskuuta 1995, asiassa C-365/93, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Helleenien tasavalta (Sopimusvelvoitteiden täyttämättä jättäminen - Direktiivi 89/48/ETY - Vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustaminen)

text:
13.5.95              W]                      Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                   N:o C 119/1
                                                              I
                                                        (Tiedonantoja)
                                                TUOMIOISTUIN
                                                       TUOMIOISTUIN
     YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                  lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten voimaan
                       (kuudes jaosto ),                               saattamisen määräajassa, se on rikkonut sille ETY:n
                                                                       perustamissopimuksen perusteella kuuluvia velvoittei
                23 päivänä maaliskuuta 1995,                            taan .
asiassa C-365/93 , Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                    Helleenien tasavalta (*)                      2 ) Kanne hylätään muilta osin.
(Sopimusvelvoitteiden täyttämättä jättäminen — Direktiivi
89/48/ETY — Vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta              3 ) Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeu
korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistus                 denkäyntikulut.
                     ten tunnustaminen)
                                                                  (!) EYVL N:o C 244, 8 . 9. 1993
                        ( 95/C 119/01 )                           (2 ) EYVL N:o L 19, 24 . 1 . 1989 , s. 16
                (Oikeudenkäyntekieli: kreikka)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                    YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                28 päivänä maaliskuuta 1995 ,
Asiassa C-365/93 , Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamies:       asiassa C-324/93 (High Court of Justicen [Queen's Bench]
D. Gouloussis ) vastaan Helleenien tasavalta ( asiamiehet: V.
                                                                  ennakkoratkaisupyynto ): The Queen vastaan Secretary of
Kontolaimos ja V. Pelekou), jossa vaaditaan vahvistetta          State for the Home Department, ex parte: Evans Medical
vaksi, että Helleenien tasavalta on rikkonut sille ETY:n                           Ltd ja Macfarlan Smith Ltd ( a )
perustamissopimuksen perusteella kuuluvia velvoitteitaan,
koska se on laiminlyönyt vähintään kolmivuotisesta korke         (Tavaroiden vapaa liikkuvuus — Huumausaineiden tuonti
ammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tun                                    [diamorGini])
nustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä 21 päivänä                                   (95/C 119/02 )
joulukuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 89/48/
ETY (2) noudattamisen edellyttämien lakien, asetusten ja                           (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
hallinnollisten määräysten voimaansaattamisen ja niistä
komissiolle ilmoittamisen määräajassa, yhteisöjen tuomio         (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
istuin (kuudes jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston              yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
puheenhohtaja F. A. Schockweiler, tuomarit P. J. G.
Kapteyn, C. N. Kakouris, J. L. Murray (esittelevä tuomari )       Asiassa C-324/93, jonka High Court of Justice ( Queen's
ja G. Hirsch, julkisasiamies: C. O. Lenz, kirjaaja : johtava      Bench) on saattanut ETY:n perustamissopimuksen 177 ar
hallintovirkamies H. A. Riihi, on 23 . 3 . 1995 antanut           tiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                        saadakseen ensin mainitussa tuomioistuimessa vireillä ole
                                                                  vassa asiassa The Queen vastaan Secretary of State for the
1 ) Koska Helleenien tasavalta on laiminlyönyt vähintään          Home Department, ex parte: Evans Medical Ltd ja Macfar
     kolmivuotisesta korkeammasta koulutuksesta annettu          lan Smith Ltd, väliintulijana: Generics (UK) Ltd, ennakko
    jen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta ylei        ratkaisun ETY:n perustamissopimuksen 30, 36 ja 234 ar
     sestä järjestelmästä 21 päivänä joulukuuta 1988 anne        tiklan ja julkisia tavaranhankintoja koskevien sopimusten
     tun neuvoston direktiivin 89/48/ETY edellyttämien            tekomenettelyn yhteensovittamisesta 21 päivänä joulukuu


title: Asia C-331/09: Kanne 17.8.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Puolan tasavalta

text:
               19.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 312/10

         Kanne 17.8.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Puolan tasavalta
   (Asia C-331/09)
   2009/C 312/17
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: K. Gross ja A. Stobiecka-Kuik)

      Vastaaja: Puolan tasavalta

      Vaatimukset

               —

               on todettava, että Puolan tasavalta ei ole noudattanut EY 249 artiklan neljännen kohdan ja valtiontuesta C 23/06 (ex NN 35/06), jonka Puola on myöntänyt Technologie Buczek Group -teräksentuottajalle, 23.10.2007 tehdyn komission päätöksen (tiedoksiannettu numerolla K(2007) 5087) (EUVL 2008, L 116, s. 26) 3, 4 ja 5 artiklan mukaisia velvoitteitaan tai se ei joka tapauksessa ole ilmoittanut komissiolle näiden velvoitteiden täyttämisestä

               —

               Puolan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio teki 23.10.2007 päätöksen, jossa se määräsi, että valtiontuki on perittävä takaisin puolalaiselta teräksentuottajalta Technologie Buczek Groupilta, etenkin Technologie Buczek SA:lta (jäljempänä TB) ja sen tytäryhtiöiltä Huta Buczekilta (jäljempänä HB) ja Buczek Automotivelta (jäljempänä BA), jotka eivät panneet asianmukaisesti täytäntöön aikaisemmin hyväksyttyä rakenneuudistussuunnitelmaa ja jotka saivat siksi yhteismarkkinoille soveltumatonta toimintatukea. Tämä toimintatuki koostui julkisoikeudellisista velvollisuuksista tehdyistä vapautuksista. Puolan tasavallalle ilmoitettiin päätöksestä 24.10.2007 Puolan pysyvän edustajan Euroopan unionissa välityksellä. Komissio vaati samanaikaisesti Puolan tasavaltaa ryhtymään tarpeellisiin toimenpiteisiin oikeudenvastaisesti myönnetyn tuen takaisin maksamiseksi.
   Kanteen nostamishetkellä HB:n ja BA:n hyväksi maksettuja tukia ei ollut vielä maksettu takaisin.
   Puolan viranomaisten mukaan syynä merkittävään viivästykseen tuen takaisin maksamisessa oli teknisten esteiden lisäksi Puolan konkurssilainsäädäntö. Puolan viranomaiset ovat selvittäneet, että päätöksessä mainittu valtiontuki koostui TB:lle sen velvollisuuksista myönnetyistä vapautuksista, vaikka tosiasiassa tuesta hyötyivät sen tytäryhtiöt. Tässä tilanteessa TB oli muodollisesti vastuussa kaikista velvollisuuksista, mukaan luettuna HB:lta ja BA:lta takaisin perittävistä määristä. Kyseiset viranomaiset väittävät, että Puolan lainsäädännön mukaan ei ole mahdollista poistaa tällaisia vaatimuksia, lukuun ottamatta tilanteissa, joihin liittyy ”täysi mahdottomuus”. Jos tällaiset vaatimukset sallitaan, TB:n selvitysmies velvoitetaan maksamaan tällaiset velat, mahdollisesti mukaan luettuna tytäryhtiöiltä perittävät määrät. Jos nämä määrät maksetaan takaisin, ei ole enää olemassa oikeusperustaa samojen määrien perimiseksi HB:lta ja BA:lta.
   Komissio katsoo kuitenkin, että ei ole riittävää, että Puolan tasavalta ryhtyi kaikkiin sen toteutettavissa oleviin toimenpiteisiin. Tällaisten toimenpiteiden seurauksena on oltava päätöksen tehokas ja välitön täytäntöönpano, sillä muuten on oletettava, että Puolan tasavalta ei ole noudattanut velvollisuuksiaan. Jäsenvaltio on laiminlyönyt takaisinmaksamista koskevan velvollisuutensa, jos jäsenvaltion toteuttamilla toimenpiteillä ei ole ollut vaikutusta kyseessä olevan määrän tosiasialliseen takaisin maksamiseen.


title: Tuomioistuimen tuomio, annettu 10 päivänä joulukuuta 2010 , asiassa E-2/10 – Þór Kolbeinsson vastaan Islannin valtio (Työntekijöiden turvallisuus ja terveys – Direktiivit 89/391/ETY ja 92/57/ETY – ETA-sopimuksen 3 artikla – Työntekijöiden ja työnantajien vastuu työtapaturmista – Valtion vastuu)

text:
               12.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/11

         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   annettu 10 päivänä joulukuuta 2010,
   asiassa E-2/10
   Þór Kolbeinsson vastaan Islannin valtio
   (Työntekijöiden turvallisuus ja terveys – Direktiivit 89/391/ETY ja 92/57/ETY – ETA-sopimuksen 3 artikla – Työntekijöiden ja työnantajien vastuu työtapaturmista – Valtion vastuu)
   2011/C 141/11
   Asiassa E-2/10, Þór Kolbeinsson vastaan Islannin valtio, Héraðsdómur Reykjavíkur (Reykjavikin käräjäoikeus Islannissa) on esittänyt EFTA-valtioiden välisen, valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamista koskevan sopimuksen 34 artiklan nojalla tuomioistuimelle PYYNNÖN, joka koskee toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/391/ETY ja turvallisuutta ja terveyttä koskevien vähimmäisvaatimusten täytäntöönpanosta tilapäisillä ja liikkuvilla rakennustyömailla 24 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/57/ETY (kahdeksas direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu direktiivi) tulkintaa. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti, ja tuomarit Thorgeir Örlygsson ja Henrik Bull (esittelevä tuomari)), on antanut 10 päivänä joulukuuta 2010 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1.

               Kun toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annettua neuvoston direktiiviä 89/391/ETY ja turvallisuutta ja terveyttä koskevien vähimmäisvaatimusten täytäntöönpanosta tilapäisillä ja liikkuvilla rakennustyömailla 24 päivänä kesäkuuta 1992 annettua neuvoston direktiiviä 92/57/ETY (kahdeksas direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu direktiivi) tulkitaan ETA-sopimuksen 3 artiklan valossa, ei ole kyseisten direktiivien mukaista muutoin kuin poikkeuksellisissa olosuhteissa asettaa työntekijää kansallisen vahingonkorvausoikeuden nojalla vastuuseen kaikista tappioista tai suuresta osasta tappioita, jotka johtuvat työtapaturmasta, jonka syntyyn työntekijä on omalla huolimattomuudellaan myötävaikuttanut, kun on todettu, että työnantaja ei ole omasta aloitteestaan noudattanut työturvallisuutta ja työoloja koskevia säännöksiä.
               Poikkeuksellisista olosuhteista voi olla kyse, jos työntekijä on aiheuttanut tapaturman tahallisesti tai hänen toimintaansa leimaa vakava tuottamuksellisuus. Kuitenkin myös tällaisissa tapauksissa korvauksen epääminen kokonaan olisi kohtuutonta ja direktiivien vastaista lukuun ottamatta tapauksia, joissa työntekijä on merkittävästi enemmän syyllinen tapaturmaan kuin työnantaja.

               2.

               ETA-valtio voidaan asettaa vastuuseen ETA-sopimuksen 3 artiklan valossa tulkittuihin direktiiveihin 89/391/ETY ja 92/57/ETY sisältyvän myötävaikutusta koskevan säännön rikkomisesta, jos rikkominen on riittävän vakavaa. Kansallisen tuomioistuimen on ratkaistava valtion vastuuta ETA-lainsäädännön rikkomisesta koskevan vakiintuneen oikeuskäytännön mukaisesti, täyttyykö tämä edellytys käsiteltävänä olevassa asiassa.


title: Asia C-13/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Bacău (Romania) on esittänyt 15.1.2014 – Municipiul Piatra Neamț v. Ministerul Dezvoltării Regionale și Administrației Publice

text:
               11.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Bacău (Romania) on esittänyt 15.1.2014 – Municipiul Piatra Neamț v. Ministerul Dezvoltării Regionale și Administrației Publice
   (Asia C-13/14)
   2014/C 261/19
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Curtea de Apel Bacău

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Municipiul Piatra Neamț

      Vastaaja: Ministerul Dezvoltării Regionale și Administrației Publice
   Unionin tuomioistuin (kahdeksas jaosto) on todennut 12.6.2014 antamallaan määräyksellä, että ennakkoratkaisupyynnön tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 29 päivänä toukokuuta 1997, asiassa C-311/96, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 93/38/ETY - Laiminlyönti panna direktiivi täytäntöön säädetyssä määräajassa)

text:
N:o C 212/6          1 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     12.7.97
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                               2 ) Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeuden
                           ( viides jaosto),                               käyntikulut.
                 29 päivänä toukokuuta 1997,                          (') EYVL N:o C 294, 5.10.1996 .
yhdistetyissä asioissa C-282/96 ja C-283/96, Euroopan
      yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (')
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direk
tiivin 91/157/ETY ja 93/86/ETY täytäntöönpanon laimin
                                 lyönti)                                     YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                            ( 97/C 212/ 11 )                                                  ( kuudes jaosto ),
                                                                                29 päivänä toukokuuta 1997,
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                        asiassa C-3 11/96, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Ranskan tasavalta H
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan              (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direk
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                tiivi 93/38/ETY — Laiminlyönti panna direktiivi täytän
                                                                                töön säädetyssä määräajassa)
                                                                                ( 97/C 212/ 12 )
Yhdistetyissä asioissa C-282/96 ja C-283/96, Euroopan
yhteisöjen komissio, asiamiehenään G. zur Hausen, jota
avustaa J.-J. Evrard, vastaan Ranskan tasavalta ( asiamiehi                           (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
nään C. de Salins ja R. Nadal ), joissa kantaja vaatii yhtei
söjen tuomioistuinta toteamaan, että Ranskan tasavalta ei                 (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
ole noudattanut                                                           yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
— vaarallisia aineita sisältävistä paristoista ja akuista 18          Asiassa C-3 11/96, Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamie
     päivänä maaliskuuta 1991 annetun neuvoston direktii             henään Hendrik van Lier) vastaan Ranskan tasavalta
     vin 91 /157/ETY ( EYVL N:o L 78 , 26.3.1991 , s . 38 ) ja        ( asiamiehinään Catherine de Salins ja Philippe Martinet),
                                                                      jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan,
                                                                      että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut vesi- ja energia
— direktiivin      91 /157/ETY        mukauttamisesta tekniikan       huollon, liikenteen ja teletoiminnan alan hankintoja koske
     kehitykseen 4 päivänä lokakuuta 1993 annetun komis              vien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14
     sion direktiivin 93/86/ETY            (EYVL N:o    L  264,       päivänä kesäkuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/
     23.10.1993 , s . 51 )                                            38/ETY ( EYVL N:o L 199, 9.8.1993 , s. 84 ) ja erityisesti
                                                                      direktiivin 45 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei
                                                                      ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin
mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä           noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnolli
määräajassa kyseisten direktiivien noudattamisen edellyttä           sia määräyksiä ja toissijaisesti, koska se ei ole ilmoittanut
miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska          näistä toimenpiteistä viipymättä komissiolle, yhteisöjen
se ei ole ilmoittanut näitä toimenpiteitä, yhteisöjen tuo            tuomioistuin ( kuudes jaosto ), toimien kokoonpanossa :
mioistuin ( viides jaosto ), toimien kokoonpanossa: jaoston           jaoston puheenjohtaja G. F. Mancini sekä tuomarit J. L.
puheenjohtaja J. C. Moitinho de Almeida sekä tuomarit                 Murray, C. N. Kakouris, P. J. G. Kapteyn ja H. Ragne
C. Gulmann (esittelevä tuomari ), D. A. O. Edward, J.-R               malm (esittelevä tuomari ), julkisasiamies: C. O. Lenz, kir
Puissochet ja R Jann, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colo            jaaja: R. Grass, on antanut 29.5.1997 tuomion, jonka tuo
mer, kirjaaja : R. Grass, on antanut 29.5.1997 tuomion,               miolauselma on seuraava :
jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                      1 ) Ranskan tasavalta ei ole noudattanut vesi- ja energia
1 ) Ranskan tasavalta ei ole noudattanut                                   huollon, liikenteen ja teletoiminnan alan hankintoja
                                                                           koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovitta
                                                                           misesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun neuvoston
     — vaarallisia aineita sisältävistä paristoista ja akuista             direktiivin 93/38/ETY direktiivin 45 artiklan 1 kohdan
         18 päivänä maaliskuuta 1991 annetun neuvoston                     mukaisia velvoiteitaan, koska se ei ole antanut sääde
         direktiivin 91 /157/ETY 11 artiklan ja                            tyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen
                                                                           edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia mää
     — direktiivin 91 /157/ETY mukauttamisesta tekniikan                   räyksiä.
         kehitykseen 4 päivänä lokakuuta 1993 annetun
         komission direktiivin 93/86/ETY 7 artiklan
                                                                      2 ) Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeuden
                                                                           käyntikulut.
     mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut sääde
     tyssä määräajassa kyseisten direktiivien noudattamisen           (') EYVL N:o C 354, 23.11.1996 .
     edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia mää
     räyksiä.


title: Asia C-91/07: Kanne 19.2.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta

text:
               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/25

         Kanne 19.2.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-91/07)
   (2007/C 82/47)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Condou-Durante ja E. De Persio)

      Vastaaja: Italian tasavalta
   Vaatimukset

               —

               Sen toteaminen, että Italian tasavalta ei ole noudattanut oikeudesta perheenyhdistämiseen 22.9.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/86/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä eikä ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle,

               —

               Italian tasavallan velvoittaminen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin 2003/86/EY täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 3.10.2005.

      (1)  EUVL L 251, s. 12.


title: Asia C-611/13 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.1.2017 – Valittajina Hansa Metallwerke AG ym. sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja Euroopan unionin neuvosto (Muutoksenhaku — Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Kylpyhuonekalusteiden markkinat Belgiassa, Saksassa, Ranskassa, Italiassa, Alankomaissa ja Itävallassa — Myyntihintojen yhteensovittaminen ja arkaluonteisten liiketoimintatietojen vaihtaminen — Asetus (EY) N:o 1/2003 — 23 artiklan 2 kohta — Liikevaihtoon perustuva 10 prosentin yläraja — Perusteluvelvollisuus — Luottamuksensuoja)

text:
               3.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.1.2017 – Valittajina Hansa Metallwerke AG ym. sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-611/13 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Kylpyhuonekalusteiden markkinat Belgiassa, Saksassa, Ranskassa, Italiassa, Alankomaissa ja Itävallassa - Myyntihintojen yhteensovittaminen ja arkaluonteisten liiketoimintatietojen vaihtaminen - Asetus (EY) N:o 1/2003 - 23 artiklan 2 kohta - Liikevaihtoon perustuva 10 prosentin yläraja - Perusteluvelvollisuus - Luottamuksensuoja))
   (2017/C 104/04)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittajat: Hansa Metallwerke AG, Hansa Nederland BV, Hansa Italiana Srl, Hansa Belgium ja Hansa Austria GmbH (edustajat: S. Cappellari, H.-J. Hellmann ja C. Malz, Rechtsanwälte)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Malferrari ja R. Sauer) ja Euroopan unionin neuvosto

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Hansa Metallwerke AG, Hansa Nederland BV, Hansa Italiana Srl, Hansa Belgium ja Hansa Austria GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 52, 22.2.2014.


title: Asia T-285/07: Kanne 18.7.2007 — Italia v. parlamentti ja komissio

text:
               22.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/15

         Kanne 18.7.2007 — Italia v. parlamentti ja komissio
   (Asia T-285/07)
   (2007/C 223/25)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamies: Avvocato dello Stato P. Gentili)

      Vastaajat: Euroopan parlamentti ja Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               varallaololuettelon muodostamiseksi 20 informaatiotieteen alan (kirjasto/informatiikka) hallintovirkamiehestä (AD 5) järjestettävää avointa kilpailua EPSO/AD/95/07 koskeva kilpailuilmoitus, joka julkaistiin
                     Euroopan unionin virallisen lehden numerossa C 103 A 8.5.2007 vain englannin, ranskan ja saksan kielillä, on kumottava

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samankaltaiset kuin asiassa T-156/07, Espanja vastaan komissio.


title: Asia T-400/14: Kanne 4.6.2014 – Premo v. SMHV – Prema Semiconductor (PREMO)

text:
               11.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/39

         Kanne 4.6.2014 – Premo v. SMHV – Prema Semiconductor (PREMO)
   (Asia T-400/14)
   2014/C 261/65
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Premo, SL (Campanillas, Espanja) (edustajat: asianajajat E. Cornu, F. de Visscher ja E. De Gryse)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Prema Semiconductor GmbH (Mainz, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) viidennen valituslautakunnan 1.4.2014 asiassa R 1000/2013-5 tekemän päätöksen

               —

               toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin sillä hyväksyttiin sähköinduktoreita, muuntajia ja melunsuodattimia koskevat väitteet ja

               —

               velvoittamaan SMHV:n ja mahdollisen väliintulijan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkin, jossa on sanaosa PREMO kansainvälinen rekisteröinti, jossa on nimetty Euroopan unioni, luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten – kansainvälinen rekisteröinti nro 9 73  341, jossa on nimetty Euroopan unioni

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Prema Semiconductor GmbH

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansallinen sanamerkki PREMA luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen osittainen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen osittainen hylkääminen

      Kanneperusteet:

               —

               Komission asetuksen N:o 2868/95 22 säännön 6 kohdan rikkominen ja kantajan puolustautumisoikeuksien loukkaaminen

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohdan rikkominen

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: NV Transfluvian 24.12.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota ja Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne (Asia T-611/97)

text:
20.2.98               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 55/33
Vaatimustensa tueksi kantajat vetoavat siihen, että neu-           Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan edustajina
vosto ei ole noudattanut perustamissopimuksen 190 artik-           ovat asianajajat P. Cavenaille ja K. Tanghe, LieÁge, ja
lan perusteluvelvollisuutta. Neuvosto ei ole riittävästi           prosessiosoite Luxemburgissa c/o asianajotoimisto A.
perustellut, miksi niiden asiakirjojen, joiden osalta tutustu-     Schmitt, 62 avenue Guillaume.
misoikeus evättiin, luovuttaminen olisi vastoin ºjulkista
etuaº. Koska perustelu on pelkkä vakiototeamus, jonka
mukaan kaikkia oikeudellisten yksiköiden laatimia asiakir-         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistun
joja koskee poikkeus tutustumisoikeudesta, eikä peruste-
lussa ole lainkaan otettu konkreettisesti kantaa siihen, liit-
tyykö esiin tuotu oikeusvarmuuden ja yhteisön oikeuden             Ð ottaa kanteen tutkittavaksi ja toteaa sen perustelluksi,
vakauden turvaamista koskeva etu haluttuihin asiakirjoi-
hin, kieltäytymistä koskeva päätös on kumottava olennai-
sen menettelymääräyksen rikkomisen vuoksi ilman, että              Ð toteaa, että vastaajat ovat vastuussa kantajalle aiheutu-
olisi tarpeen tutkia muita kanneperusteita.                             neesta vahingosta,
                                                                   Ð velvoittaa tämän johdosta vastaajat yhteisvastuullisesti
Kantajat vetoavat lisäksi siihen, että päätös on ristiriidassa
                                                                        maksamaan kantajalle summan, jonka suuruudeksi
perustamissopimuksen soveltamista koskevien perusperi-
                                                                        tässä vaiheessa arvioidaan 46 655 281 Belgian frangia
aatteiden kanssa, erityisesti päätöksentekomenettelyn avoi-
                                                                        ja jota voidaan korottaa tai alentaa käsittelyn
muuden periaatteen kanssa, ks. Euroopan unionista teh-
                                                                        kuluessa, 8 prosentin vuotuisine korkoineen 1.1.1993
dyn sopimuksen päätösasiakirjan liitteenä oleva julistus
                                                                        lukien eli siitä päivästä lukien, jona vahinko tosiasialli-
N:o 17 oikeudesta saada tietoja, tiedonsaantioikeutta neu-
                                                                        sesti aiheutui, siihen päivään asti, jona koko summa
voston ja komission asiakirjoista koskevat käytännesään-
                                                                        maksetaan, ja
nöt (93/730/EY, EYVL L 340, 3.12.1993, s. 41) sekä ylei-
sön oikeudesta tutustua neuvoston asiakirjoihin 20 päi-
vänä joulukuuta 1993 tehty neuvoston päätös 93/731/EY              Ð velvoittaa vastaajat korvaamaan yhteisvastuullisesti
(EYVL L 340, 31.12.1993, s. 43). Kantajat toteavat tältä                myös oikeudenkäyntikulut.
osin, että poikkeuksia tästä avoimuuden perusperiaatteesta
on tulkittava suppeasti ja ettei neuvosto voi evätä tutustu-
misoikeutta jonkin asiakirjaryhmän osalta pelkästään sen           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
perusteella, mistä asiakirjat ovat peräisin. On päinvastoin
konkreetisesti tutkittava, onko jonkin yksittäisen asiakir-
jan jättäminen tietojensaantioikeuden ulkopuolelle perus-          Kantaja, joka harjoittaa tulliasiamiestoimintaa, väittää,
teltua käytännesäännöissä mainittujen huomioon otetta-             että vastaajat ovat tuhonneet 1.1.1993 lähtien hänen
vien etujen vuoksi. Tässä tapauksessa ei ole sellaisia konk-       jäsenvaltioiden välisen toimintansa, koska vastaajat ovat
reettisia huomioon otettavia etuja, joiden vuoksi                  poistaneet tullivalvonnan ja -muodollisuudet sisärajoilla
tutustumisoikeuden epääminen olisi perusteltua.                    tietyillä jäljempänä mainituilla toimenpiteillä. Kantaja
                                                                   väittää myös, etteivät vastaajat ole toteuttaneet mitään sel-
                                                                   laisia tehokkaita siirtymäkauden toimenpiteitä, joiden
Toissijaisesti kantajat vetoavat siihen, että niitä huomioon       avulla tulliasiamiehet voisivat asteittan sopeutua uuteen
otettavia etuja, joihin neuvosto on vedonnut, ei ole ole-          tilanteeseen. Kantaja viittaa tältä osin muun muassa saa-
masa haluttujen asiakirjojen osalta. Oikeusvarmuus ja              vutettujen oikeuksien periaatteen ja luottamuksensuojan
yhteisön oikeuden vakaus päinvastoin turvataan sillä, että         periaatteen loukkaamiseen.
yleisöllä on oikeus saada tieto kaikista niistä seikoista,
jotka ovat perustana neuvoston antaessa johdetun oikeu-
den säädöksiä.
                                                                   NV Wybon 24.12.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota ja
                                                                       Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-619/97)
NV Transfluvian 24.12.1997 Euroopan yhteisöjen komis-
siota ja Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama                                           (98/C 55/65)
                            kanne
                       (Asia T-611/97)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                         (98/C 55/64)
                                                                   NV Wybo, Poperinge (Belgia), on 24.12.1997 nostanut
                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                    Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                   tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota ja
                                                                   Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan edustajina
NV Transfluvia, Menen (Belgia), on 24.12.1997 nostanut             ovat asianajajat P. Cavenaille ja K. Tanghe, LieÁge, ja
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-             prosessiosoite Luxemburgissa c/o asianajotoimisto A.
tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota ja                 Schmitt, 62 avenue Guillaume.


title: Asia T-531/12: Kanne 6.12.2012 — Tifosi Optics v. SMHV

text:
               16.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/18

         Kanne 6.12.2012 — Tifosi Optics v. SMHV
   (Asia T-531/12)
   2013/C 46/34
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Tifosi Optics, Inc. (Watkinsville, Georgia, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat A. Tornato ja D. Hazan)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Tom Tailor GmbH (Hampuri, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 17.9.2012 tekemän päätöksen (asia R 729/2011-2) kokonaisuudessaan ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki ”T” luokkiin 9 ja 25 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkiksi rekisteröimistä koskeva hakemus nro 8543183

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: kuviomerkin ”T” rekisteröinti nro 1368232 yhteisön tavaramerkiksi luokkiin 9, 18 ja 25 kuuluvia tavaroita varten; kuviomerkin ”T” rekisteröinti nro 2747996 yhteisön tavaramerkiksi luokkiin 3, 6, 9, 14, 18, 21, 24, 25 ja 28 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hylkääminen kokonaisuudessaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: riidanalaisen päätöksen kumoaminen ja yhteisön tavaramerkkiä koskevan rekisteröintihakemuksen hylkääminen

      Kanneperusteet: neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia T-212/16: Kanne 9.5.2016 – El Corte Inglés v. EUIPO – Elho Business & Sport (FRee STyLe)

text:
               4.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/40

         Kanne 9.5.2016 – El Corte Inglés v. EUIPO – Elho Business & Sport (FRee STyLe)
   (Asia T-212/16)
   (2016/C 243/44)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset ja muu osapuoli

      Kantaja: El Corte Inglés, SA (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja J. Rivas Zurdo)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Elho Business & Sport Vertriebs GmbH (München, Saksa)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosat ”FRee STyLe” – EU-tavaramerkki nro 10 317 642

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 12.2.2016 asiassa R 377/2015-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa vastaajan ja muun osapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa, luettuna yhdessä saman asetuksen 52 artiklan 1 kohdan a alakohdan kanssa, on rikottu.

               —

               Toisilleen vastakkaisten tavaramerkkien samanaikainen olemassaolo sellaisten muiden merkkien kanssa, jotka sisältävät ilmaisun ”FREE STYLE”.

               —

               Valituslautakunnan päätöksessä ei ole noudatettu asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädettyä velvollisuutta hylätä todisteet, joita valittaja ei ole esittänyt siihen varatussa määräajassa.


title: Asia C-531/09: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 1.9.2010 — Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta

text:
               18.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 346/38

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 1.9.2010 — Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-531/09) (1)

   ()
   2010/C 346/70
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 51, 27.2.2010.


title: Asia C-524/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 28 ja EY 30 artikla — Maahantuotujen käytettyjen ajoneuvojen, jotka on rekisteröity aikaisemmin muissa jäsenvaltioissa, rekisteröinti — Pakokaasupäästöihin ja melun tasoon liittyvät vaatimukset — Kansanterveys — Ympäristönsuojelu)

text:
               7.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/9

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-524/07) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - EY 28 ja EY 30 artikla - Maahantuotujen käytettyjen ajoneuvojen, jotka on rekisteröity aikaisemmin muissa jäsenvaltioissa, rekisteröinti - Pakokaasupäästöihin ja melun tasoon liittyvät vaatimukset - Kansanterveys - Ympäristönsuojelu)
   (2009/C 32/15)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: B. Schima)

      Vastaaja: Itävallan tasavalta (asiamiehet: E. Riedl ja G. Eberhard)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 28 ja EY 30 artiklan rikkominen — Kansallinen lainsäädäntö, jossa maahantuotujen käytettyjen ajoneuvojen, jotka on aikaisemmin rekisteröity muissa jäsenvaltioissa, maahantuontiin liitetään tiettyjä teknisiä vaatimuksia, vaikka jo valtion alueella oleviin käytettyihin ajoneuvoihin, joilla on samat ominaisuudet, ei sovelleta tällaisia vaatimuksia uuden rekisteröinnin yhteydessä
   Tuomiolauselma

               1)

               Itävallan tasavalta ei ole noudattanut EY 28 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on edellyttänyt, että ennen kuin ajoneuvot, jotka on aikaisemmin rekisteröity muissa jäsenvaltioissa ja joilla ei ikänsä vuoksi ole yhteisön tyyppihyväksyntää, rekisteröidään ensimmäistä kertaa Itävallassa, nämä ajoneuvot täyttävät pakokaasu- ja melupäästöjen osalta tiukemmat raja-arvot kuin niiden oli alun perin täytettävä ja erityisesti moottoriajoneuvojen ottomoottoreiden kaasujen aiheuttaman ilman pilaantumisen estämiseksi toteutettavia toimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 70/220/ETY muuttamisesta 28.6.1993 annetussa neuvoston direktiivissä 93/59/ETY ja moottoriajoneuvojen sallittua melutasoa ja pakojärjestelmää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 70/157/ETY muuttamisesta 10.11.1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/97/ETY säädettyjä tiukemmat arvot, vaikka ajoneuvoihin, joilla on samat ominaisuudet ja jotka on jo hyväksytty liikennekäyttöön Itävallassa, ei sovelleta tätä vaatimusta, kun ne rekisteröidään uudelleen tässä jäsenvaltiossa.

               2)

               Itävallan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 37, 9.2.2008.


title: Asia C-473/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 28.1.2010 (Sächsisches Finanzgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ingenieurbüro Eulitz GbR Thomas und Marion Eulitz v. Finanzamt Dresden I (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan j alakohta — Vapautus arvonlisäverosta — Opettajan koulu- tai yliopisto-opetuksen tueksi antamat yksityisoppitunnit — Opettajan itsenäisenä ammatinharjoittajana ulkopuolisen laitoksen järjestämien täydentävien ammattikoulutustilaisuuksien yhteydessä tarjoamat palvelut)

text:
               13.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/14

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 28.1.2010 (Sächsisches Finanzgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ingenieurbüro Eulitz GbR Thomas und Marion Eulitz v. Finanzamt Dresden I
   (Asia C-473/08) (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan j alakohta - Vapautus arvonlisäverosta - Opettajan koulu- tai yliopisto-opetuksen tueksi antamat yksityisoppitunnit - Opettajan itsenäisenä ammatinharjoittajana ulkopuolisen laitoksen järjestämien täydentävien ammattikoulutustilaisuuksien yhteydessä tarjoamat palvelut)
   2010/C 63/22
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Sächsisches Finanzgericht

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Ingenieurbüro Eulitz GbR Thomas und Marion Eulitz

      Vastaaja: Finanzamt Dresden I

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Sächsisches Finanzgericht — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan j alakohdan tulkinta — — ”Opettajan koulu- tai yliopisto-opetuksen tueksi antamien yksityisoppituntien” vapauttaminen verosta — Opetus, jota diplomi-insinööri antaa yksityisoppilaitoksen tarjoaman sellaisen täydennyskoulutuksen muodossa, jonka on tarkoitus johtaa insinööreille ja arkkitehdeille tarkoitettuun, paloturvallisuuteen liittyvään jatkotutkintoon — Jatkuva opetustehtävien suorittaminen ja tiettyihin opintokokonaisuuksiin liittyvien johtotehtävien rinnakkainen suorittaminen — Maksun saaminen koulutustilaisuuksista myös silloin, kun kurssi peruutetaan osallistujien puuttuessa

      Tuomiolauselma

               1)

               Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan j alakohtaa on tulkittava niin, että opetuspalvelut, joita diplomi-insinööri suorittaa yksityisoikeudellisen yhdistyksen muodossa toimivassa koulutuslaitoksessa jatko-opiskelijoille, joilla on jo vähintään arkkitehdin tai insinöörin yliopisto- tai ammattikorkeakoulututkinto tai samanarvoinen koulutus, ja joihin liittyvät opintokurssit päättyvät loppukokeeseen, voidaan katsoa tässä säännöksessä tarkoitetuiksi ”— — koulu- tai yliopisto-opetuksen tueksi annettaviksi — oppitunneiksi”. Tällaisiin oppitunteihin voidaan lukea myös muu kuin varsinainen opetustoiminta, mikäli tällainen toiminta pääasiallisesti suoritetaan koulu- tai yliopisto-opetuksen tueksi opettajan ja oppilaiden tai opiskelijoiden välillä tapahtuvan tietojen ja taitojen välityksen yhteydessä. Ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen on tarvittaessa tutkittava, voidaanko kaikki pääasiassa kyseessä oleva toiminta katsoa kyseisessä säännöksessä tarkoitetuiksi ”koulu- tai yliopisto-opetuksen” tueksi annettaviksi ”oppitunneiksi”.

               2)

               Tämän direktiivin 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan j alakohtaa on tulkittava niin, että pääasiassa kyseessä olevien kaltaisissa olosuhteissa Eulitzin kaltaisen henkilön, joka on pääasian kantajan yhtiömies ja joka suorittaa opetuspalveluja ulkopuolisen laitoksen järjestämien koulutustilaisuuksien yhteydessä, ei voida katsoa antaneen tässä säännöksessä tarkoitettuja ”yksityisoppitunteja”.

      (1)  EUVL C 44, 21.2.2009.


title: Asia T-622/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.4.2017 – Deere v. EUIPO (EXHAUST-GARD) (EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin EXHAUST-GARD rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta — Puolustautumisoikeudet — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 75 artikla)

text:
               19.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.4.2017 – Deere v. EUIPO (EXHAUST-GARD)
   (Asia T-622/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Hakemus sanamerkin EXHAUST-GARD rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta - Puolustautumisoikeudet - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 75 artikla))
   (2017/C 195/27)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Deere & Company (Wilmington, Delaware, Yhdysvallat) (edustajat: aluksi asianajajat N. Weber ja T. Heitmann, sitten N. Weber)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: H. Kunz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 8.9.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 196/2014-4), joka koskee hakemusta sanamerkin EXHAUST-GARD rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Deere & Company velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 7, 11.1.2016.


title: Asia C-181/99: Tribunal administratif de Melunin (viides jaosto) 3.12.1998 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Sanofi Winthrop SA vastaan Directeur des services fiscaux du Val-de-Marne

text:
C 188/24                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      3.7.1999
Bundesgerichtshofin 25.3.1999 tekemällään päätöksellä                     SA vastaan Directeur des services fiscaux du Val-de-Marne
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hans Schwarz-                      ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:Onko luvan anta-
kopf GmbH & Co. KG vastaan Zentrale zur Bekämpfung                        misesta Ranskan tasavallalle soveltaa jäsenvaltioiden liikevaih-
                   unlauteren Wettbewerbs e.V.                            toverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuuden-
                                                                          nen direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 6 kohdan toisesta
                                                                          alakohdasta poikkeavaa toimenpidettä 28 päivänä heinäkuuta
                          (Asia C-169/99)                                 1989 tehty neuvoston päätös (89/487/ETY) (1) pätevä suhteel-
                                                                          lisuusperiaatteen kannalta?
                          (1999/C 188/53)
                                                                          (1) EYVL L 239, 16.8.1989, s. 21.
Bundesgerichtshof (I. Zivilsenat) on pyytänyt 25.3.1999 te-
kemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomiois-
tuimen kirjaamoon 5.5.1999, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
tuimelta asiassa Hans Schwarzkopf GmbH & Co. KG vastaan
Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs e. V. ennak-
koratkaisua seuraaviin kysymyksiin:                                                 Asian C-25/98 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (1999/C 188/55)
Onko kosmeettisia valmisteita koskevan jäsenvaltioiden lain-
säädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin
76/768/ETY (1) 6 artiklan 1 kohdan d alakohdan viimeisessä                Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 22.3.1999
virkkeessä olevaa ilmaisua ”käytännön syistä” tulkittava siten,           antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
että sen perusteella voidaan sallia se, että kosmeettisten                tu asia C-25/98 (Juzgado de lo Social de Santiago de Composte-
tuotteiden valmistaja tai markkinointiyritys painattaa taloudel-          lan esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Dorinda Teresa López
lisista syistä ja tuotteen liikkumisen helpottamiseksi yhteisössä         Touris vastaan Instituto Nacional de Empleo (INEM) ja Instituto
pakolliset varoitusmerkinnät useammalla kielellä, jos selvästi            Nacional de la Seguridad Social (INSS).
luettavissa oleva täydellinen varoitusmerkintä näin merkitään
vain tuotteen pakkauksen liitteeseen ja pakkaus ja astia varuste-         (1) EYVL C 94, 28.3.1998.
taan tilasyistä vain lyhyellä maininnalla? Onko yksittäistapauk-
sessa siis sallittua jättää täydellinen varoitusmerkintä pois
pakkauksesta ja astiasta ja varustaa ne ainoastaan lyhennetyllä
maininnalla, jos yritys pitää yllä mainituista syistä järkevänä
saataa yhtenäisellä ulkonäöllä varustetut tuotteensa saattami-
seksi eri vastaanottajavaltioiden (joista kahdeksan on yhteisön
jäsenvaltioita) markkinoille yhdeksällä kielellä?
                                                                                Asian C-32/98 (1) poistaminen rekisteristä
(1) EYVL L 262, 27.9.1976, s. 169, sellaisena kuin tämä direktiivi on
                                                                                (1999/C 188/56)
    muutettuna neuvoston direktiivillä 88/667/ETY, EYVL L 382,
    31.12.1988, s. 46.                                                    Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 11.2.1999
                                                                          antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                          tu asia C-32/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Saksan
                                                                          liittotasavalta.
                                                                          (1) EYVL C 94, 28.3.1998.
Tribunal administratif de Melunin (viides jaosto)
3.12.1998 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
kaisupyyntö asiassa Sanofi Winthrop SA vastaan Direc-                              Asian C-227/98 (1) poistaminen rekisteristä
           teur des services fiscaux du Val-de-Marne
                                                                                (1999/C 188/57)
                          (Asia C-181/99)
                                                                          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 15.3.1999
                                                                          antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                          (1999/C 188/54)                                 tu asia C-227/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                          Irlanti.
Tribunal administratif de Melun (viides jaosto) on pyytänyt               (1) EYVL C 278, 5.9.1998.
3.12.1998 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 14.5.1999, Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Sanofi Winthrop


title: Asia C-366/11: Kanne 8.7.2011 — Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta

text:
               8.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 298/10

         Kanne 8.7.2011 — Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-366/11)
   2011/C 298/20
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: I. Hadjiyiannis ja A. Marghelis)

      Vastaaja: Belgian kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               on todettava, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut yhteisön vesipolitiikan puitteista 23.10.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY (1) 13 artiklan 2, 3 ja 6 kohdan eikä 15 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole laatinut 22.12.2009 mennessä vesipiirien hoitosuunnitelmia (sekä kokonaan sen alueella sijaitseville vesipiireille että kansainvälisille vesipiireille) ja koska se ei ole toimittanut komissiolle 22.3.2010 mennessä jäljennöstä vesipiirien hoitosuunnitelmaehdotuksista. Koska Belgian kuningaskunta ei myöskään ole aloittanut 22.12.2008 mennessä vesipiirien hoitosuunnitelmaehdotuksia koskevaa kansalaisten tiedottamis- ja kuulemismenettelyä, se ei ole noudattanut kyseisen direktiivin 14 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisia velvoitteitaan

               —

               Belgian kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Määräaika Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY täytäntöönpanemiseksi päättyi 22.12.2003. Tämän kanteen nostamispäivänä vastaaja ei kuitenkaan ollut vielä toteuttanut direktiivin täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle.

      (1)  EYVL L 327, s. 1


title: Asia T-458/09: Kanne 13.11.2009 — Slovak Telekom v. komissio

text:
               16.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 11/36

         Kanne 13.11.2009 — Slovak Telekom v. komissio
   (Asia T-458/09)
   2010/C 11/67
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Slovak Telekom a.s. (Bratislava, Slovakian tasavalta) (edustajat: asianajajat M. Maier, L. Kjølbye ja D. Geradin)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               riidanalainen päätös on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Esillä olevassa asiassa kantaja vaatii kumottavaksi komission 3.9.2009 tekemän päätöksen C(2009) 6840, jolla kantaja velvoitettiin neuvoston asetuksen 1/2003 (1) 18 artiklan 3 kohdan ja 24 artiklan 1 kohdan mukaisesti toimittamaan tietoja asian COMP/39523 — Slovak Telekom, joka koski EY 82 artiklan mukaista menettelyä, yhteydessä ja jossa sille asetettiin uhkasakko, jos se jättäisi noudattamatta tätä päätöstä.
   Vaatimustensa tueksi kantaja esittää seuraavat kolme kanneperustetta.
   Kantaja väittää ensiksi, että riidanalainen päätös on asetuksen 1/2003 18 artiklan 3 kohdan vastainen niiden tietojen osalta, jotka kattavat ajanjakson, joka edeltää Slovakian tasavallan liittymistä EU:hun. Kantajan mukaan komissiolla ei ollut ennen tätä päivää valtuuksia soveltaa yhteisön oikeutta käyttäytymiseen Slovakian tasavallan alueella; tämän seurauksena sillä ei ole oikeutta käyttää tutkintavaltuuksiaan, jotka vahvistetaan tässä artiklassa, saadakseen tietoja, jotka liittyvät kyseiseen ajanjaksoon.
   Kantaja väittää toiseksi, että riidanalaisella päätöksellä loukataan perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdassa vahvistettua oikeutta hyvään hallintoon. Se, että komissio tutki kantajan käyttäytymistä aikana, jolloin yhteisön oikeutta ei sovellettu ja jolloin kantajan velvollisuutena ei ollut noudattaa näitä sääntöjä, voi olla vahingollista kantajalle.
   Kantaja väittää kolmanneksi, että riidanalaisella päätöksellä loukataan suhteellisuusperiaatetta, jota asetuksen 1/2003 18 artiklan 3 kohta, jonka mukaan komissiolla on valtuudet vaatia yrityksiä antamaan kaikki tarvittavat tiedot, kuvastaa. Kantaja väittää tämän osalta, että komissio ei osoittanut edellytettyä yhteyttä pyydettyjen liittymistä edeltäneiden tietojen ja väitetysti sääntöjenvastaisen, 1.5.2004 jälkeen tapahtuneen käyttäytymisen välillä. Tämän vuoksi kantaja katsoo, että tiedot tai asiakirjat, jotka liittyvät aikaan ennen liittymistä, eivät ole edellytys sille, että komissio voisi arvioida, onko kantajan käyttäytyminen liittymisen jälkeen ollut yhteisön oikeuden mukaista.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL L 1, s. 1).


title: Asia C-354/99: Euroopan yhteisöjen komission 23.9.1999 Irlantia vastaan nostama kanne

text:
4.12.1999                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 352/25
— koska siinä todetaan, ettei asetuksen N:o 1534/95 4 artikla            Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin
     koske kantajia erikseen, ja siinä rikotaan näin ollen EY
     230 artiklan neljättä kohtaa (aiempi EY:n perustamissopi-           1. kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuo-
     muksen 173 artikla), sellaisena kuin sitä on tulkittu                    mion, jolla se jätti tutkimatta kanteen, jossa kantajat
     yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännossä.                             vaativat sitä kumoamaan asetuksen (EY) N:o 1534/95 (1),
                                                                              erityisesti sen 1 artiklan f kohdan, ja toteamaan, että asetus
                                                                              (ETY) N:o 1785/81 (2), erityisesti sen 3, 5 ja 6 artikla, ovat
                                                                              lainvastaisia;
Valittajat väittävät, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men tuomio on pätemätön ja virheellinen ja näin ollen                    2. kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuo-
yhteisön oikeuden vastainen.                                                  mion, jolla se velvoitti kantajat korvaamaan neuvostolle
                                                                              aiheutuneet oikeudenkäyntikulut;
                                                                         3. palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                              meen, jotta se ratkaisee asiassa T-168/95 nostetun kanteen,
(1) EYVL L 148, 30.6.1995, s. 11.                                             jossa kantajat vaativat sitä kumoamaan asetuksen (EY) N:o
(2) EYVL L 110, 17.5.1995, s. 1.                                              1534/95, erityisesti sen 1 artiklan f kohdan, ja toteamaan,
(3) EYVL L 177, 1.7.1981, s. 4.                                               että asetus (ETY) N:o 1785/81, erityisesti sen 3, 5 ja
                                                                              6 artikla, ovat lainvastaisia;
                                                                         4. mikäli yhteisöjen tuomioistuin katsoo asiassa T-168/95
                                                                              esitettyjen seikkojen perusteella voivansa ratkaista asian
                                                                              yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 54 artiklassa
                                                                              tarkoitetulla tavalla, hyväksyy niiden tueksi esitetyt kirjalli-
                                                                              set ja suulliset huomautukset;
                                                                         5. velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Società Eridania SpA:n, Società ISI – Industria Saccarifera              Valittajat ovat hakeneet muutosta valituksen kohteena olevaan
Italiana Agroindustriale SpA:n, Società Sadam Zuccherifi-                tuomioon sillä perusteella, että ensimmäisen oikeusasteen
ci Divisione della S.E.C.I. – Società Esercizi Commerciali               tuomioistuin on niiden mukaan rikkonut eri tavoin yhteisön
Industriali SpA:n, Società Sadam Castiglionese SpA:n,                    oikeutta, ja ne väittävät erityisesti, että todetessaan, että
Società Sadam Abruzzo SpA:n, Società Zuccherificio                       riidanalaisen asetuksen 1 artiklan f kohta ei koskenut kantajia
del Molise SpA:n ja Società S.F.I.R. – Società Fondiaria                 erikseen, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut
Industriale Romagnola SpA:n 22.9.1999 tekemä valitus                     EY 230 artiklaa (aiempi EY:n perustamissopimuksen 173 artik-
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio-                     la) sellaisena kuin sitä on tulkittu yhteisöjen tuomioistuimen
istuimen ensimmäisen jaoston asiassa T-168/95, Eridania                  oikeuskäytännössä.
Zuccherifici Nazionali SpA ym. vastaan Euroopan unionin
           neuvosto, 8.7.1999 antamasta tuomiosta                        Valittajat väittävät, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                         men tuomio on pätemätön ja virheellinen ja näin ollen
                                                                         yhteisön oikeuden vastainen.
                         (Asia C-352/99 P)
                                                                         (1) EYVL L 148, 30.6.1995, s. 11.
                          (1999/C 352/38)                                (2) EYVL L 177, 1.7.1981, s. 4.
Società Eridania SpA, Genova, Società ISI – Industria Saccarife-
ra Italiana Agroindustriale SpA, Padova, Società Sadam Zuc-
cherifici Divisione della S.E.C.I. – Società Esercizi Commerciali
Industriali SpA, Bologna, Società Sadam Castiglionese SpA,
Bologna, Società Sadam Abruzzo SpA, Bologna, Società                     Euroopan yhteisöjen komission 23.9.1999 Irlantia vastaan
Zuccherificio del Molise SpA, Termoli, ja Società S.F.I.R. –                                        nostama kanne
Società Fondiaria Industriale Romagnola SpA, Cesena, joka
on fuusion yhteydessä sulauttanut itseensä myös Ponteco
                                                                                (Asia C-354/99)
Zuccheri SpA -nimisen yhtiön, Cesena, ovat valittaneet
22.9.1999 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensim-                                          (1999/C 352/39)
mäisen jaoston asiassa T-168/95, Eridania Zuccherifici Nazio-
nali SpA ym. vastaan Euroopan unionin neuvosto, 8.7.1999                 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.9.1999 Euroo-
antamasta tuomiosta. Valittajien asiamiehinä ovat solicitor              pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.
Bernard O’Connor, High Court of Ireland, ja asianajaja Ivano             Kantajan asiamiehenä on oikeudellinen pääneuvonantaja Ri-
Vigliotti, Genova, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajo-          chard Wainwright ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeu-
toimisto Arsène Kronshagen, 22 rue Marie-Adélaïde, L-2128                dellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre
Luxembourg.                                                              Wagner, Kirchberg, Luxemburg.
 ---pagebreak--- C 352/26                  FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          4.12.1999
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
tuin
                                                                             EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan (josta on tullut
— toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut kokeisiin ja muihin                EU 249 artikla) mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan
     tieteellisiin tarkoituksiin käytettävien eläinten suojelua kos-         tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, mikä sisältää jäsenval-
     kevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten             tioille asetetun velvoitteen noudattaa direktiivin täytäntöönpa-
     määräysten         lähentämisestä        annetun        direktiivin     nemiseksi direktiivissä asetettua määräaikaa. Määräaika päättyi
     86/609/ETY (1) ja erityisesti sen 25 artiklan sekä perusta-             30.6.1998 ilman, että Irlanti olisi antanut komission vaatimuk-
     missopimuksen ja erityisesti sen 10 artiklan mukaisia                   sissa mainitun direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarpeellisia
     velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut kaikkia direktiivin         säädöksiä ja määräyksiä.
     86/609/ETY 2 artiklassa määritellyn ”kokeen” käsitteen
     ja kyseisen direktiivin 11 ja 12 artiklan asianmukaisen
     täytäntöönpanon edellyttämiä toimia, ja                                 (1) Euroopan Parlamentin ja Neuvoston direktiivi 97/68/EY, annettu
                                                                                16 päivänä joulukuuta 1997, liikkuviin työkoneisiin asennettavien
— velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                            polttomoottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen torjuntatoimenpi-
                                                                                teitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä EYVL
                                                                                L 59, 27.2.1998, s. 1.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Komissio katsoo, että direktiiviä 86/609/ETY ei ole pantu
asianmukaisesti täytäntöön Irlannin lainsäädännössä, koska
lainsäädäntö kattaa suppeamman osan kokeista kuin direktiivi,
koska vuoden 1876 Cruelty to Animals Actin (eläinsuojelulain)
vanhat ja uudet säännökset eivät ole sopusoinnussa keskenään,                Italian tasavallan 23.9.1999 Euroopan unionin neuvostoa
koska lainsäädännössä ei täsmennetä tiettyjen keskeisten käsit-                                    vastaan nostama kanne
teiden sisältöä, koska menettelyistä ei ole säädetty ja koska
rangaistussäännökset eivät ole asianmukaisia.                                                          (Asia C-357/99)
(1) Kokeisiin ja muihin tieteellisiin tarkoituksiin käytettävien eläinten                              (1999/C 352/41)
    suojelua koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnol-
    listen määräysten lähentämisestä 24 päivänä marraskuuta 1986
    annettu neuvoston direktiivi (EYVL L 358, 18.12.1986, s. 1).             Italian tasavalta on nostanut 23.9.1999 Euroopan yhteisöjen
                                                                             tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vas-
                                                                             taan. Kantajan asiamiehinä ovat professori Umberto Leanza,
                                                                             jota avustaa valtionasiamies Danilo Del Gaizo ja prosessiosoite
                                                                             Luxemburgissa Italian suurlähetystö, 5 rue Marie-Adélaïde.
                                                                             Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                             — kumoaa neuvoston asetuksen N:o 1404/99 (1) 1 artiklan
Euroopan yhteisöjen komission 23.9.1999 Irlantia vastaan                          siltä osin kuin siinä ei vahvisteta valkoisen sokerin johdet-
                            nostama kanne                                         tua interventiohintaa kaikille Italian alueille sokerin mark-
                                                                                kinointivuodeksi 1999/2000; ja tarvittaessa kumoaa lisäksi
                           (Asia C-355/99)                                        neuvoston asetuksen N:o 1403/99 (2) 1 artiklan 2 kohdan
                                                                                siltä osin kuin siinä vahvistetaan interventiohinta myös
                                                                                Italian osalta;
                           (1999/C 352/40)
                                                                             — velvoittaa Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oi-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.9.1999 yhteisö-                       keudenkäyntikulut.
jen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan. Kantajan asia-
mies on oikeudellinen pääneuvonantaja Richard Wainwright,
ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksikön                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                             1. Neuvosto on rikkonut perusasetuksen N:o 1785/81 (3)
                                                                                3 artiklan 4 ja 5 kohtaa vahvistamalla interventiohinnat
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomio-                      kesäkuussa 1999 kun sen olisi pitänyt vahvistaa ne elo-
istuin                                                                            kuussa 1998.
1. toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut sille Euroopan                    2. Johdetun interventiohinnan vahvistamista viidelle muulle
     parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/68/EY (1) mukaan                     jäsenvaltiolle ja sen vahvistamatta jättämämistä Italian
     kuuluvia velvoitteita, koska se ei ole antanut direktiivin                   osalta ei millään tavoin perustella asetuksessa N:o 1403/99.
     noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnolli-                 Asetuksessa N:o 1404/99 ei myöskään ole perusteluja
     sia määräyksiä;                                                              interventiohinnan vahvistamisen osalta. Riidanalaisia ase-
                                                                                tuksia on siis pidettävä lainvastaisina perustelujen täydelli-
2. velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                            sen puuttumisen vuoksi.


title: Asia C-72/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (England and Wales), Queen’s Bench Division (Divisional Court) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 18.2.2015 – OJSC Rosneft Oil Company v. Her Majesty’s Treasury, Secretary of State for Business, Innovation and Skills ja Financial Conduct Authority

text:
               11.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Justice (England and Wales), Queen’s Bench Division (Divisional Court) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 18.2.2015 – OJSC Rosneft Oil Company v. Her Majesty’s Treasury, Secretary of State for Business, Innovation and Skills ja Financial Conduct Authority
   (Asia C-72/15)
   (2015/C 155/13)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Justice (England and Wales), Queen’s Bench Division (Divisional Court)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: OJSC Rosneft Oil Company

      Vastaajat: Her Majesty’s Treasury, Secretary of State for Business, Innovation and Skills ja Financial Conduct Authority

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Ennakkoratkaisukysymykset koskevat tiettyjä säännöksiä, jotka sisältyvät 31.7.2014 annettuun neuvoston päätökseen 2014/512/YUTP (1), sellaisena kuin se on muutettuna 8.9.2014 annetulla neuvoston päätöksellä 2014/659/YUTP (2) ja 4.12.2014 annetulla neuvoston päätöksellä 2014/872/YUTP (3) (jäljempänä ennakkoratkaisukysymyksissä yhteisesti päätös), ja 31.7.2014 annettuun neuvoston asetukseen (EU) N:o 833/2014 (4), sellaisena kuin se on muutettuna 8.9.2014 annetulla neuvoston asetuksella (EU) N:o 960/2014 (5) ja 4.12.2014 annetulla neuvoston asetuksella (EU) N:o 1290/2014 (6) (jäljempänä ennakkoratkaisukysymyksissä yhteisesti asetus).

               1)

               Kun otetaan huomioon erityisesti SEU 19 artiklan 1 kohta, SEU 24 artikla, SEU 40 artikla, [Euroopan unionin perusoikeuskirjan] 47 artikla ja SEUT 275 artiklan toinen kohta, onko unionin tuomioistuimella toimivalta antaa SEUT 267 artiklan nojalla ennakkoratkaisu päätöksen 1 artiklan 2 kohdan b–d alakohdan, 1 artiklan 3 kohdan, 4 artiklan, 4 a artiklan, 7 artiklan ja liitteen III pätevyydestä?

               2)

                           a)

                           Onko yksi tai useampi asetuksen ja, sikäli kuin unionin tuomioistuin on toimivaltainen, päätöksen seuraavista säännöksistä (jäljempänä merkitykselliset toimenpiteet) pätemätön:

                                       i.

                                       päätöksen 4 ja 4 a artikla

                                       ii.

                                       asetuksen 3 artikla, 3 a artikla, 4 artiklan 3 ja 4 kohta sekä liite II (jäljempänä yhteisesti öljyalaa koskevat säännökset),

                                       iii.

                                       päätöksen l artiklan 2 kohdan b–d alakohta, 1 artiklan 3 kohta ja liite III

                                       iv.

                                       asetuksen 5 artiklan 2 kohdan b–d alakohta, 5 artiklan 3 kohta ja liite VI (jäljempänä yhteisesti arvopapereita ja lainanantoa koskevat säännökset),

                                       v.

                                       päätöksen 7 artikla ja

                                       vi.

                                       asetuksen 11 artikla?

               2)

                           b)

                           Siltä osin kuin merkitykselliset toimenpiteet ovat päteviä, onko oikeusvarmuuden periaatteen ja nulla poena sine lege certa -periaatteen vastaista se, että jäsenvaltio määrää asetuksen 8 artiklan mukaisesti rikosoikeudellisia seuraamuksia ennen kuin unionin tuomioistuin on riittävästi selventänyt merkityksellisen rikoksen ulottuvuutta?

               3)

               Siltä osin kuin kysymyksessä 2 a) tarkoitetut asian kannalta merkitykselliset kiellot tai rajoitukset ovat päteviä:

                           a)

                           Sisältyykö asetuksen 4 artiklan 3 kohdan käsitteeseen ”rahoitustuki” maksun käsittely pankissa tai muussa rahalaitoksessa?

                           b)

                           Kielletäänkö asetuksen 5 artiklassa maailmanlaajuisten talletustodistusten (global depositary receipt), jotka on laskettu liikkeelle 12.9.2014 tai sen jälkeen jonkin liitteessä VI luetellun yhteisön kanssa tehdyn talletussopimuksen perusteella, liikkeeseenlasku tai kaikenlainen muu käsittely jonkin liitteessä VI mainitun yhteisön ennen 12.9.2014 liikkeelle laskettujen osakkeiden osalta?

                           c)

                           Jos unionin tuomioistuin katsoo, että epäselvyydet voidaan asianmukaisesti poistaa unionin tuomioistuimen antamilla lisäohjeilla, miten päätöksen 4 artiklaan ja asetuksen 3 ja 3 a artiklaan sisältyviä käsitteitä ”liuskekivi” ja ”vesialueilla yli 150 metrin syvyydessä” on tulkittava? Jos unionin tuomioistuin pitää sitä tarpeellisena ja asianmukaisena, voiko se erityisesti esittää geologisen tulkinnan liuskekiven käsitteestä, jota on käytettävä asetuksen täytäntöönpanon yhteydessä, ja selventää, onko etäisyys ”vesialueilla yli 150 metrin syvyydessä” mitattava porauskohdasta vai muualta?

      (1)  Rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän toimien johdosta 31.7.2014 annettu neuvoston päätös 2014/512/YUTP (EUVL L 229, s. 13).

      (2)  Rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän toimien johdosta annetun päätöksen 2014/512/YUTP muuttamisesta 8.9.2014 annettu neuvoston päätös 2014/659/YUTP (EUVL L 271, s. 54).

      (3)  Rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän toimien johdosta annetun päätöksen 2014/512/YUTP ja päätöksen 2014/512/YUTP muuttamisesta annetun päätöksen 2014/659/YUTP muuttamisesta 4.12.2014 annettu neuvoston päätös 2014/872/YUTP (EUVL L 349, s. 58).

      (4)  Rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän toimien johdosta 31.7.2014 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 833/2014 (EUVL L 229, s. 1).

      (5)  Rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän toimien johdosta annetun asetuksen (EU) N:o 833/2014 muuttamisesta 8.9.2014 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 960/2014 (EUVL L 271, s. 3).

      (6)  Rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän toimien johdosta annetun asetuksen (EU) N:o 833/2014 muuttamisesta ja asetuksen (EU) N:o 833/2014 muuttamisesta annetun asetuksen (EU) N:o 960/2014 muuttamisesta 4.12.2014 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 1290/2014 (EUVL L 349, s. 20).


title: Asia T-422/08: Kanne 30.9.2008 — Sacem v. komissio

text:
               20.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 327/31

         Kanne 30.9.2008 — Sacem v. komissio
   (Asia T-422/08)
   (2008/C 327/58)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Sacem (Neuilly-sur-Seine, Ranska) (edustaja: asianajaja H. Calvet)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 16.7.2008 tehty komission päätös (asia COMP/C2/38.698-CISAC) on kumottava siltä osin kuin 1) sen 1 artiklassa todetaan, että kantaja on käyttänyt vastavuoroisia edustusvaltuuksia koskevissa sopimuksissaan CISAC:in vakiosopimuksen 11 artiklan II kohtaan sisältyviä liittymisrajoituksia tai soveltanut näitä liittymisrajoituksia tosiasiallisesti ja 2) päätöksen 4.1 artiklassa velvoittanut kantajan lopettamaan välittömästi tämän rikkomisen, ellei se ole jo tätä tehnyt, ja ilmoittamaan komissiolle kaikista tässä tarkoituksessa toteutetuista toimenpiteistä

               —

               EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 16.7.2008 tehty komission päätös asiassa COMP/C2/38.698-CISAC on kumottava siltä osin kuin 1) sen 3 artiklassa todetaan EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan nojalla, että kantaja on koordinoinut alueellisia rajoituksia siten, että kunkin tekijänoikeusjärjestön lisenssi koskee vain kansallista aluetta ja 2) tästä johtuen velvoittaa päätöksen 4.1 artiklassa kantajan lopettamaan rikkomisen 120 päivän kuluessa päätöksen tiedoksi antamisesta ja ilmoittamaan komissiolle saman määräajan kuluessa kaikista tässä tarkoituksessa toteutetuista toimenpiteistä

               —

               on kumottava komission 16.7.2008 asiassa COMP/C2/38.698-CISAC tekemä päätös siltä osin kuin siinä velvoitetaan kantaja vastaisuudessa pidättäytymään kaikista päätöksen 1 ja 3 artiklassa kuvatuista toimista tai menettelytavoista sekä kaikista toimista ja menettelytavoista, joilla on sama tai samankaltainen tarkoitus tai vaikutus

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii käsiteltävänä olevassa asiassa EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 16.7.2008 tehdyn komission päätöksen (asia COMP/C2/38.698-CISAC) joka koskee musiikkiteosten julkista esittämistä koskevien oikeuksien valvontaedellytysten sekä tätä koskevien lisenssien myöntämistä yhteisvalvontajärjestöjen taholta koskevaa yhteistoimintajärjestelyä, joka ilmenee siten, että vastavuoroisissa edustussopimuksissa käytetään liittymisrajoituksia, jotka sisältyvät kansainvälisen tekijänoikeuksien yhteisvalvontajärjestön CISAC:in vakiosopimuksiin, tai siten, että näitä liittymisrajoituksia sovelletaan tosiasiallisesti.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi ensiksi, että komissio on loukannut sen puolustautumisoikeuksia ja rikkonut olennaisia menettelymääräyksiä, koska se

               —

               on riidanalaisessa päätöksessä käyttänyt kantajaa vastaan sen osallistumista väitettyyn yhdenmukaistettuun menettelytapaan, vaikka kantajalle osoitettu väitetiedoksianto perustui teoriaan verkostovaikutuksesta, minkä vuoksi kantaja ei ole voinut esittää puolustustaan väitetyn yhdenmukaistetun menettelytavan osalta.

               —

               ei ole perustellut kantajaa kohtaan esitettyä väitettä eurooppalaisten tekijänoikeusjärjestöjen tekemiin, vastavuoroisia edustusvaltuuksia koskeviin sopimuksiin sisältyvistä liittymisrajoituksista tai siitä, että nämä järjestöt olisivat tosiasiallisesti soveltaneet näitä rajoituksia, vaikka kantaja on osoittanut, että se on poistanut tällaiset lausekkeet eikä sovella niitä

               —

               se ei ole määritellyt riidanalaisessa toimintaa, jota riidanalaisessa päätöksessä pidetään rikkomisena eli yhdenmukaistettuna menettelytapana, eikä näin ollen kiellon ulottuvuutta.

         Kantaja toteaa toiseksi, että komissio on rikkonut EY 81 artiklaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa, koska

               —

               se on katsonut kantajan syyllistyneen rikkomiseen liittymistä koskevan lausekkeen perusteella, vaikka kantaja on osoittanut, että se on poistanut tällaiset lausekkeet eikä sovella niitä

               —

               se on tehnyt ilmeisen arviointivirheen satelliittilähetysten osalta, koska tekijänoikeusjärjestöillä oli valtuudet antaa satelliittilähetysten harjoittajille useita alueita käsittävä esitysoikeuslupa

               —

               se on määritellyt markkinat epätäsmällisesti

               —

               se on katsonut, että kantaja on osallistunut väitettyyn yhteistoimintamenettelyyn esittämättä tästä todisteita

               —

               se on päätellyt yhteistoimintamenettelyn olemassaolon, vaikka tekijänoikeusjärjestöjen välinen väitetty yhteistoimintamenettely ei ole voinut rajoittaa kilpailua

               —

               se on kieltänyt tekijänoikeusjärjestöiltä ”toimet ja menettelytavat, joilla on sama tai samankaltainen tarkoitus tai vaikutus” kuin väitetyillä yhdenmukaistetuilla menettelytavoilla, jotka olivat komission mukaan johtaneet vastavuoroisia edustusvaltuuksia koskeviin sopimuksiin sisältyviin alueellisiin rajoituksiin, mutta samalla väittänyt, että kukin yhtiö voi vapaasti kahdenvälisessä yhteydessä päättää tekemiensä vastavuoroista edustusta koskevien sopimusten ulottuvuuden, ja nämä ristiriitaisuudet voivat vaikuttaa oikeusvarmuuteen.


title: Asia T-146/07: Kanne 7.5.2007 — United Technologies v. komissio

text:
               7.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/30

         Kanne 7.5.2007 — United Technologies v. komissio
   (Asia T-146/07)
   (2007/C 155/57)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: United Technologies Corp. (Hartford, Amerikan yhdysvallat) (edustajat: lakimies A. Winckler ja solicitor J. Temple Lang)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Päätöksessä UTC:lle määrätty sakko on kumottava tai sitä on huomattavasti alennettava.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan UTC:n oikeudenkäyntikulut ja muut tähän asiaan liittyvät kulut.

               —

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on määrättävä mistä tahansa muista toimenpiteistä, jotka se katsoo asianmukaisiksi.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kanteellaan kantaja vaatii 21.2.2007 tehdyn sellaisen komission päätöksen K(2007) 512 lopullinen (asia COMP/E-1/38.823 — PO/Elevators and Escalators) kumoamista osittain EY 230 artiklan nojalla, jossa kantajien kuten muidenkin yritysten katsottiin osallistuneen neljään yksittäiseen, monimutkaiseen ja jatkettuun EY 81 artiklan 1 kohdan rikkomiseen, koska ne olivat jakaneet markkinoita sopimalla ja/tai neuvottelemalla hissien ja liukuportaiden myynti-, asennus-, huolto- ja modernisointitarjousten ja -sopimusten kohdentamisesta.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa ensinnäkin siihen, että komissio katsoi virheellisesti, että pelkkä kokonaan omistetun tytäryhtiön oikeudellinen omistus oli peruste katsoa, että emoyhtiö oli vastuussa kilpailusääntöjen rikkomisesta. Tässä yhteydessä kantaja väittää, että i) asetuksen N:o 1/2003 (1) 23 artiklan 2 kohdassa edellytetään näyttöä tahallisuudesta tai tuottamuksesta, ii) että emoyhtiön on käytettävä tosiasiallista määräysvaltaa tytäryhtiön taloudellisen käyttäytymisen osalta silloin, kun kilpailusääntöjä on rikottu, tai oltava tietoinen mainitusta käyttäytymisestä ja oltava toimimatta sen lopettamiseksi ja iii) emoyhtiön vastuun sen tytäryhtiöiden kilpailusääntöjen rikkomisista on perustuttava emoyhtiön tosiasialliseen käyttäytymiseen eikä sen vaikutusmahdollisuuksiin.
   Tämän jälkeen kantaja väittää, että se on kumonnut kaikki vastuuolettamat, koska sen tytäryhtiöt päättivät päivittäisestä taloudellisesta käyttäytymisestään itsenäisesti ja koska asianomaiset työntekijät eivät noudattaneet ohjeita sen jälkeen, kun kantaja oli tehnyt kaikki kohtuulliset toimenpiteet varmistaakseen kilpailusääntöjen noudattamisen. Lisäksi komissio ei kantajan mukaan perustellut sitä, että se katsoi, että kantaja ei kumonnut vastuuolettamaa.
   Lisäksi kantaja väittää, että 70 prosentin korotus kantajalle määrättyyn sakkoon kantajan koon ja sakon varoittavan vaikutuksen vuoksi ei ole oikeutettu ja että se on suhteettoman ankara.
   Lopuksi kantaja väittää, että komissio loukkasi yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, kun se katsoi, että kantaja on vastuussa tytäryhtiöidensä lainvastaisesta menettelystä, koska komissio käytti erilaista oikeudellista arviointiperustetta kuin silloin, kun se katsoi, että Mitsubishi Electric Corporation Japan ei ole vastuussa tytäryhtiönsä menettelystä.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003 L 1, s. 1).


title: Asia C-405/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.4.2011 — Euroopan komissio v. Suomen tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Unionin omat varat — Tuonti- tai vientitullien kantomenettelyt — Viivästys kyseisiin tulleihin liittyvien omien varojen toteamisessa)

text:
               28.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 160/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.4.2011 — Euroopan komissio v. Suomen tasavalta
   (Asia C-405/09) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Unionin omat varat - Tuonti- tai vientitullien kantomenettelyt - Viivästys kyseisiin tulleihin liittyvien omien varojen toteamisessa)
   2011/C 160/06
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Caeiros ja M. Huttunen)

      Vastaaja: Suomen tasavalta (asiamiehet: A. Guimaraes-Purokoski ja M. Pere)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Saksan liittotasavalta (asiamies: B. Klein)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Euratom soveltamisesta 29.5.1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1552/89 (EYVL L 155, s. 1) 2, 6 ja 9–11 artiklan, yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta 22.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 (EYVL L 130, s. 1) 2, 6 ja 9–11 artiklan sekä yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1) 220 artiklan rikkominen — Yhteisöjen omien varojen tileihin kirjaamisesta ja toteamisesta annettujen määräaikojen noudattamatta jättäminen tullien jälkikannossa

      Tuomiolauselma

               1)

               Suomen tasavalta ei ole noudattanut yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Euratom soveltamisesta 29.5.1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1552/89, sellaisena kuin se on muutettuna 8.7.1996 annetulla neuvoston asetuksella (Euratom, EY) N:o 1355/96, 2, 6 ja 9–11 artiklan, yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta 22.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 2, 6 ja 9–11 artiklan sekä yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 220 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on noudattanut hallintokäytäntöä, jonka mukaan Euroopan unionin omat varat todetaan vasta sen jälkeen, kun maksuvelvolliselle on myönnetty vähintään 14 päivää aikaa esittää asiaa koskevat huomautuksensa, eikä se ole tullien jälkikannossa noudattanut omien varojen tulouttamisesta annettuja määräaikoja, minkä seurauksena näiden varojen maksaminen on viivästynyt.

               2)

               Suomen tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Saksan liittotasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 312, 19.12.2009.


title: Asia T-162/98: South Wales Small Mines Associationin 6.10.1998 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 174/6               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     19.6.1999
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                              –   velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäynti-
         MIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS                                 kulut.
                10 päivänä helmikuuta 1999,
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
asiassa T-211/98 R, Claude Willeme vastaan Euroopan
                     yhteisöjen komissio                                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
                                                                        kuin asiassa T-148/98.
(Välitoimimenettely – Henkilöstösääntöjen 88 artikla –
       Fumus boni juris – Kiireellisyysedellytys ei täyty)
                        (1999/C 174/13)
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                        Charlotte Rudolphin 15.12.1998 Euroopan yhteisöjen
Asiassa T-211/98 R, Claude Willeme, Euroopan yhteisöjen                               komissiota vastaan nostama kanne
komission virkamies, kotipaikka Bryssel, edustajinaan asianaja-
jat Georges Vandersanden ja Laure Levi, Bryssel, prosessiosoite                                   (Asia T-197/98)
Luxemburgissa asianajotoimisto Myson SARL, 30 rue de
Cessange, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
hinään Gianluigi Valsesia ja Julian Currall), jossa kantaja vaatii,                               (1999/C 174/15)
että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin lykkää
nimittävän viranomaisen 16.12.1998 tekemän välittömästi
voimaantulleen päätöksen täytäntöönpanoa, jolla kantaja on                                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
pidätetty virantoimituksesta ja hänen palkastaan on pidätetty
määrä, joka vastaa puolta tämän peruspalkasta, yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on                  Charlotte Rudolph on nostanut 15.12.1998 Euroopan yhteisö-
10.2.1999 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seu-                  jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Eu-
raava:                                                                  roopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on
                                                                        asianajaja Olivier Eben, Bruxelles ja prosessiosoite Luxembur-
1) Välitoimihakemus hylätään.                                           gissa asianajotoimisto Jean Tonnar, 29 rue du Fossé, Esch-sur-
                                                                        Alzette.
2) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                                                                        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                        –   toteaa, että palvelukseen ottamisen edellyttämä lääkärintar-
                                                                            kastus, joka suoritettiin 6.2.1995, on mitätön,
                                                                        –   toteaa, että Charlotte Rudolph ei ole velvollinen uuteen
South Wales Small Mines Associationin 6.10.1998 Euroo-                      lääkärintarkastukseen hänen työkykyisyytensä selvittämi-
     pan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                        seksi,
                                                                        –   kumoaa komission 7.12.1998 tehdyn komission
                        (Asia T-162/98)                                     päätöksen, jolla tämä oli kumonnut 3.7.1995 ja
                                                                            14.12.1995 tehdyt nimittävän viranomaisen päätökset,
                        (1999/C 174/14)                                     joilla Rudolph oli otettu palvelukseen ensin koeajalle ja
                                                                            vakinaistettu sitten virkamieheksi, ja jonka 2 artiklassa
                                                                            Rudolphin palvelussuhde todetaan päättyneeksi 1.2.1999
                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                           alkaen,
South Wales Small Mines Association, edustajinaan                       –   toteaa, että Rudolph on otettava takaisin aiempiin tehtä-
T-Llewellyn Jones, Thomas Sharpe QC ja Mark Brealey,                        viinsä ja että hänelle on suoritettava maksamatta jätetty
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Victor Gillen,                palkka sekä 10 %:n korko palkanmaksun lakkaamisesta
13, rue Aldringen, on 6.10.1998 nostanut yhteisöjen ensim-                  1.2.1999 alkaen,
mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yh-
teisöjen komissiota vastaan.                                            –   velvoittaa komission maksamaan Rudolphille 100 000
                                                                            ecua korvauksena harkintavallan väärinkäytöstä aiheutu-
Kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta:                     neesta aineettomasta vahingosta,
–   kumoamaan komission 30.7.1998 tekemän päätöksen                     –   sekä kumoamaan tarvittavilta osin
    kantajan 5.6.1990 tekemän kantelun hylkäämisestä: kante-
    lu koskee CEGB:n ja sen seuraajien, National Powerin ja                 –    17.11.1997 tehdyn komission päätöksen, joka oli
    PowerGenin, harjoittamaa EHTY:n perustamissopimuksen                         lähetetty kantajalle 12.1.1998 ja jonka tämä oli vas-
    4 artiklan b kohdan vastaista syrjivää hinnoittelua,                         taanottanut 14.1.1998,


title: Asia T-300/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 10.9.2008 — Promat v. SMHV — Puertas Proma (Promat) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin Promat rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön kuviomerkki PROMA — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               25.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/23

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 10.9.2008 — Promat v. SMHV — Puertas Proma (Promat)
   (Asia T-300/06) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin Promat rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön kuviomerkki PROMA - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   (2008/C 272/42)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Promat GmbH (Ratingen, Saksa) (edustajat: asianajajat J. Krenzel ja S. Beckmann)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Puertas Proma, SAL (Villacañas, Espanja)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 4.5.2006 tekemästä päätöksestä (asia R 1058/2005-1), joka liittyy Puertas Proma, SAL:n ja Promat GmbH:n väliseen väitemenettelyyn
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Promat GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 310, 16.12.2006.


               12.6.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/2

         Luettelot, joiden perusteella päätetään, ketkä tuomarit kuuluvat ratkaisukokoonpanoon
   (2004/C 156/04)
   Yhteisöjen tuomioistuin laati 14.5.2004 pitämässään kokouksessa yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 11 b artiklan 2 kohdassa tarkoitetun seuraavan luettelon, jonka perusteella päätetään, ketkä tuomarit kuuluvat suureen jaostoon:

               Gulmann

               Levits

               La Pergola

               Lõhmus

               Puissochet

               Klučka

               Schintgen

               Malenovský

               Macken

               Ilešič

               Colneric

               Borg Barthet

               von Bahr

               Arestis

               Cunha Rodrigues

               Juhász

               Silva de Lapuerta

               Kūris

               Lenaerts

               Makarczyk

               Schiemann

         Yhteisöjen tuomioistuin laati 14.5.2004 pitämässään kokouksessa yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 11 c artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun seuraavan luettelon, jonka perusteella päätetään, ketkä tuomarit kuuluvat viiden tuomarin kokoonpanossa toimiviin jaostoihin:
   Ensimmäinen jaosto
   Colneric
   Levits
   Cunha Rodrigues
   Ilešič
   Lenaerts
   Juhász
   Schiemann
   Toinen jaosto
   Gulmann
   Klučka
   Schintgen
   Arestis
   Silva de Lapuerta
   Kūris
   Makarczyk
   Kolmas jaosto
   La Pergola
   Lõhmus
   Puissochet
   Malenovský
   Macken
   Borg Barthet
   von Bahr
   Yhteisöjen tuomioistuin laati 14.5.2004 pitämässään kokouksessa yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 11 c artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetun seuraavan luettelon, jonka perusteella päätetään, ketkä tuomarit kuuluvat kolmen tuomarin kokoonpanossa toimiviin jaostoihin:
   Neljäs jaosto
   Colneric
   Lenaerts
   Schiemann
   Juhász
   Ilešič
   Levits
   Viides jaosto
   Schintgen
   Silva de Lapuerta
   Makarczyk
   Kūris
   Arestis
   Klučka
   Kuudes jaosto
   La Pergola
   Macken
   von Bahr
   Borg Barthet
   Malenovský
   Lõhmus