title: Euroopan yhteisöjen komission 11.2.1998 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-32/98)

text:
C 94/14                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     28.3.98
yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 9.2.1998, Euroo-              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
pan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa
Peter Luksch vastaan Hauptzollamt Weiden seuraaviin                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
kysymyksiin:                                                       samat kuin asiassa C-18/98; määräaika direktiivin saatta-
                                                                   miseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä päättyi
1. Onko        hapankirsikoiden      vähimmäistuontihinnasta       1.7.1995 ilman, että Saksan liittotasavalta on toteuttanut
     17 päivänä kesäkuuta 1994 annetun komission asetuk-           tarvittavat toimenpiteet.
     sen (EY) N:o 1397/94 (1) 1 artiklaa tulkittava siten,
     että siinä tarkoitettua tasoitusmaksua on perittävä           (1) EYVL L 135, 31.5.1994, s. 5.
     myös sellaisten hapankirsikoiden tuonnista, jotka ovat
     homehtumisen tai käymisen johdosta siinä määrin
     pilaantuneita, että niitä voidaan käyttää taloudellisesti
     järkevällä tavalla hyödyksi enää alkoholin valmistuk-
     sessa?
                                                                   Euroopan yhteisöjen komission 12.2.1998 Saksan liittota-
     Jos kysymykseen 1 vastataan myöntävästi,                                      savaltaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-33/98)
2. Onko tariffi- ja tilastonimikkeistä ja yhteisestä tullita-                                (98/C 94/30)
     riffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annettua neuvos-
     ton asetusta (ETY) N:o 2658/87 (2), sellaisena kuin se
                                                                   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 12.2.1998
     on muutettuna asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I
                                                                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liit-
     muuttamisesta 10 päivänä elokuuta 1993 annetulla
                                                                   totasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudel-
     komission asetuksella (ETY) N:o 2551/93 (3), ja erityi-
                                                                   lisen yksikön virkamiehet Maria Patakia ja Frank Paul,
     sesti sen mukaisen yhdistetyn nimikkeistön 8 ryhmän
                                                                   prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön
     1 huomautusta tulkittava siten, että edellä kysymyk-
                                                                   virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner
     sessä 1 kuvatut tavarat kuuluvat sen alanimikkeisiin
                                                                   C-254, Luxemburg.
     0809 20 20 tai 0809 20 60?
                                                                   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
(1) EYVL L 152, 18.6.1994, s. 31.
(2) EYVL L 256, 7.9.1987, s. 1.
(3) EYVL L 241, 27.9.1993, s. 1.                                   Ð toteaa, että Saksan liittotasavalta on Deutsche Bundes-
                                                                        bankin julistuksella (1) siitä, että a) Saksan markan
                                                                        ulkomaanannin ºjohtavina pankkeinaº Saksassa voivat
                                                                        olla vain pankit, joiden kotipaikka on Saksassa, ja että
                                                                        b) sellaisten luottolaitosten, joiden kotipaikka ei ole
                                                                        Saksassa, Saksan markan ulkomaanannin on oltava
                                                                        voimassa vähintään kaksi vuotta, jättänyt noudatta-
Euroopan yhteisöjen komission 11.2.1998 Saksan liittota-                matta neuvoston direktiivin 88/361/ETY (2) ja
                savaltaa vastaan nostama kanne                          1.1.1994      lähtien     EY:n    perustamissopimuksen
                         (Asia C-32/98)                                 73 b artiklan ja 59 artiklan sekä neuvoston direktiivin
                                                                        89/646/ETY (3) mukaisia velvoitteitaan, ja
                          (98/C 94/29)
                                                                   Ð velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeu-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 11.2.1998                      denkäyntikulut.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liit-
totasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudel-          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
lisen yksikön virkamiehet Christina Tufvesson ja Frank
Paul, prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksi-         Komission mukaan julistuksen oikeudellisella sitovuudella
kön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner               ei ole merkitystä, sillä Bundesbankin auktoriteetin perus-
C-254, Luxemburg.                                                  teella markkinoilla toimijoiden osalta on pidettävä tär-
                                                                   keänä, että myös muodollisesti sitomattomia julistuksia
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                       noudatetaan. Komission mukaan seuraavia kohtia on
                                                                   rikottu:
Ð toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut
                                                                   Ð julistuksen 1 osan 1 kohdan toisella virkkeellä riko-
     EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan,
                                                                        taan palvelujen vapaan tarjoamisen periaatetta (EY:n
     koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa talle-
                                                                        perustamissopimuksen 59 artikla), neuvoston direktii-
     tusten vakuusjärjestelmästä 30 päivänä toukokuuta
                                                                        vin 89/646/ETY 18 artiklan 1 kohtaa yhdessä liitteen
     1994 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston
                                                                        8 kohdan kanssa sekä pääoman vapaan liikkuvuuden
     direktiivin 94/19/EY (1) noudattamisen edellyttämiä
                                                                        periaatetta (EY:n perustamissopimuksen 73 b artikla)
     lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja
                                                                        siltä osin kuin siinä suljetaan ulkomaiset luottolaitok-
                                                                        set Saksan markan ulkomaanlainojen osalta johtavasta
Ð velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeu-                  asemasta mikäli ne eivät toimi saksalaisen sivuliikkeen
     denkäyntikulut.                                                    kautta,


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 15 päivänä marraskuuta 2001 asiassa C-49/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaa Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivin 89/391/ETY puutteellinen täytäntöönpano – Työntekĳöiden turvallisuus ja terveys)

text:
C 17/6                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            19.1.2002
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                1)    Italian tasavalta ei ole noudattanut toimenpiteistä työntekijöi-
                                                                               den turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi
                                                                               työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annetun direktiivin
                           (viides jaosto)                                     89/391/ETY 6 artiklan 3 kohdan a alakohdan ja 7 artiklan
                                                                               3, 5 ja 8 kohdan mukaisia velvoitteitaan,
                 15 päivänä marraskuuta 2001                                   –     koska se on jättänyt säätämättä, että työnantajan on
                                                                                selvitettävä kaikki työntekijöiden turvallisuuteen ja tervey-
                                                                                teen työpaikalla kohdistuvat vaarat,
asiassa C-49/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaa
                        Italian tasavalta (1)                                  –     koska se on jättänyt työnantajan päätettäväksi, käyttääkö
                                                                                se ulkopuolisia suojelu- ja ehkäisypalveluja, kun yrityk-
                                                                                sessä ei ole siihen pätevää henkilöstöä, ja
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
vin 89/391/ETY puutteellinen täytäntöönpano – Työnteki-                        –     koska se ei ole määrittänyt niitä kykyjä ja taitoja,
                  jöiden turvallisuus ja terveys)                                    joita työntekijöiden turvallisuuteen ja terveyteen liittyvistä
                                                                                työsuojelu- ja ehkäisytoiminnoista vastaavilta henkilöiltä
                                                                                vaaditaan.
                          (2002/C 17/08)
                                                                         2)    Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)                       (1) EYVL C 135, 13.5.2000.
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
Asiassa C-49/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
nään E. Traversa ja N. Yerrell) vastaan Italian tasavalta (asiamie-                                  (kuudes jaosto)
henään U. Leanza, avustajanaan D. Del Gaizo), jossa kantaja
vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Italian tasaval-                          22 päivänä marraskuuta 2001
ta ei ole noudattanut toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuu-
den ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivänä
kesäkuuta 1989 annetun direktiivin 89/391/ETY (EYVL L 183,               asiassa C-53/00 (Tribunal des affaires de sécurité sociale
s. 1) 6 artiklan 3 kohdan a alakohdan ja 7 artiklan 3, 5 ja              de Créteil’n esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Ferring
8 kohdan mukaisia velvoitteitaan,                                        SA vastaan Agence centrale des organismes de sécurité
                                                                                sociale (ACOSS) (1)
–     koska se on jättänyt säätämättä, että työnantajan on
      selvitettävä kaikki työntekijöiden turvallisuuteen ja ter-         (Valtiontuet – Tietyille yrityksille myönnetty verotuksellinen
      veyteen työpaikalla kohdistuvat vaarat,                                               etu – Tukkukauppiasjakelijat)
                                                                                (2002/C 17/09)
–     koska se on jättänyt työnantajan päätettäväksi, käyttääkö
      se ulkopuolisia suojelu- ja ehkäisypalveluja, kun yrityk-
      sessä ei ole siihen pätevää henkilöstöä,                                                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
–     koska se ei ole määrittänyt niitä kykyjä ja taitoja, joita         (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
      työntekijöiden turvallisuuteen ja terveyteen liittyvistä työ-               yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
      suojelu- ja ehkäisytoiminnoista vastaavilta henkilöiltä
      vaaditaan,
                                                                         Asiassa C-53/00, jonka tribunal des affaires de sécurité sociale
yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-               de Créteil (Ranska) on saattanut EY 234 artiklan nojalla
nossa: viidennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä hoitava                 yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan-
neljännen jaoston puheenjohtaja S. von Bahr (esittelevä tuoma-           sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Ferring SA
ri) sekä tuomarit D. A. O. Edward, A. La Pergola, L. Sevón ja           vastaan Agence centrale des organismes de sécurité sociale
M. Wathelet, julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: R. Grass,          (ACOSS) ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen 59 ar-
on antanut 15.11.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on                   tiklan (josta on muutettuna tullut EY 49 artikla), EY:n perusta-
seuraava:                                                                missopimuksen 90 artiklan 2 kohdan (josta on tullut EY


               30.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 159/29

         Fürstlicher Landrichterin 13 päivänä joulukuuta 2004 tekemän päätöksen mukainen pyyntö saada EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antava lausunto asiassa Paolo Piazza v Paul Schurte AG

   (Asia E-10/04)
   (2005/C 159/11)
   Liechtensteinilainen Fürstlicher Landrichter (Liechtensteinin ruhtinaskunnan tuomioistuin) Vaduzissa on esittänyt 13 päivänä joulukuuta 2004 tekemäänsä päätökseen perustuvan pyynnön saada EFTAn tuomioistuimen neuvoa-antava lausunto asiassa Paolo Piazza v Paul Schurte AG seuraavasta kysymyksestä:
   Onko Liechtensteinin siviiliprosessilainsäädännön (Liechtenstein Zivilprozessordnung) 56 pykälän 2 momentissa säädetyn kaltainen säännös yhdenmukainen ETA-lainsäädännön kanssa, erityisesti ETA-sopimuksen 36 artiklaan sisältyvän palvelujen tarjoamisen vapauden ja 40 artiklaan sisältyvän pääoman vapaan liikkuvuuden kanssa? Jos tällainen säännös on perusteltu, onko se myös oikeasuhteinen?


title: Asia C-192/04: Cour de cassationin (Ranska) ensimmäisen siviiliasioiden jaoston 17.2.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Société Lagardère Active Broadcast, Europe 1 communication SA:n oikeusseuraaja, vastaan Société pour la perception de la rémunération équitable (SPRE) ja Gesellschaft zur Verwertung von Leisungsschutzrechten MGB, GVL SARL, Compagnie européenne de radiodiffusion et de télévision (CERT) Europe 1 SA:n osallistuessa oikeudenkäyntiin

text:
               12.6.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/8

         Cour de cassationin (Ranska) ensimmäisen siviiliasioiden jaoston 17.2.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Société Lagardère Active Broadcast, Europe 1 communication SA:n oikeusseuraaja, vastaan Société pour la perception de la rémunération équitable (SPRE) ja Gesellschaft zur Verwertung von Leisungsschutzrechten MGB, GVL SARL, Compagnie européenne de radiodiffusion et de télévision (CERT) Europe 1 SA:n osallistuessa oikeudenkäyntiin
   (Asia C-192/04)
   (2004/C 156/17)
   Cour de cassation (Ranska) on pyytänyt 17.2.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 26.4.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Société Lagardère Active Broadcast, Europe 1 communication SA:n oikeusseuraaja, vastaan Société pour la perception de la rémunération équitable (SPRE) ja Gesellschaft zur Verwertung von Leisungsschutzrechten MGB, GVL SARL, Compagnie européenne de radiodiffusion et de télévision (CERT) Europe 1 SA:n osallistuessa oikeudenkäyntiin, seuraaviin kysymyksiin:

               1)

               Onko silloin kun radiolähetyksiä jäsenvaltion alueelta lähettävä yhtiö käyttää lähiseudulla, mutta toisen jäsenvaltion alueella sijaitsevaa lähetintä, jonka käyttöoikeus on tämän yhtiön enemmistöomistuksessa olevalla tytäryhtiöllä, laajentaakseen ohjelmiensa kuuluvuutta osalle sen kansallista kuulijakuntaa, tämän viimeksi mainitun jäsenvaltion lakia sovelletaan 19.11.1992 annetun direktiivin 92/100/ETY (1) 8 artiklan 2 kohdassa ja 27.9.1993 annetun direktiivin (2) 4 kohdassa säädettyyn kohtuulliseen ja kertaluonteiseen korvaukseen, joka on maksettava kaupallisessa tarkoituksessa julkaistuista äänitteistä, joita on esitetty jälleenlähetetyissä ohjelmissa?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko alkuperäisen lähetyksen lähettäneellä yhtiöllä oikeus vähentää tytäryhtiönsä maksamat summat korvauksesta, jota siltä vaaditaan kaiken valtion alueella havaittavan lähetystoiminnan vuoksi?

      (1)  Vuokraus- ja lainausoikeuksista sekä tietyistä tekijänoikeuden lähioikeuksista henkisen omaisuuden alalla 19 päivänä marraskuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/100/ETY, epävirallinen käännös (EYVL L 346, 27.11.1992, s. 61).

      (2)  Tiettyjen satelliitin välityksellä tapahtuvaan yleisradiointiin ja kaapeleitse tapahtuvaan edelleen lähettämiseen sovellettavien tekijänoikeutta sekä lähioikeuksia koskevien sääntöjen yhteensovittamisesta 27 päivänä syyskuuta 1993 annettu neuvoston direktiivi 93/83/ETY (EYVL L 248, 6.10.1993, s. 15).


title: Yhdistetyt asiat C-376/15 P ja C-377/15 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 5.4.2017 – Valittajina Changshu City Standard Parts Factory ja Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd, sekä muina osapuolina Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio ja European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) (Muutoksenhaku — Polkumyynti — Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 924/2012 — Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuonti — Asetus (EY) N:o 1225/2009 — 2 artiklan 10 ja 11 kohta — Tiettyjen vientitapahtumien jättäminen polkumyyntimarginaalilaskelman ulkopuolelle — Vientihinnan ja normaaliarvon tasapuolinen vertailu muussa kuin markkinatalousmaista peräisin olevassa tuonnissa)

text:
               29.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 168/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 5.4.2017 – Valittajina Changshu City Standard Parts Factory ja Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd, sekä muina osapuolina Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio ja European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI)
   (Yhdistetyt asiat C-376/15 P ja C-377/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Polkumyynti - Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 924/2012 - Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuonti - Asetus (EY) N:o 1225/2009 - 2 artiklan 10 ja 11 kohta - Tiettyjen vientitapahtumien jättäminen polkumyyntimarginaalilaskelman ulkopuolelle - Vientihinnan ja normaaliarvon tasapuolinen vertailu muussa kuin markkinatalousmaista peräisin olevassa tuonnissa))
   (2017/C 168/09)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Changshu City Standard Parts Factory ja Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd (edustajat: R. Antonini ja E. Monard, avocats)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: B. Driessen ja S. Boelaert, avustajanaan N. Tuominen, avocat), Euroopan komissio (asiamiehet: T. Maxian Rusche ja M. França) ja European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI)

      Tuomiolauselma

               1)

               Unionin yleisen tuomioistuimen 29.4.2015 antama tuomio Changshu City Standard Parts Factory ja Ningbo Jinding Fastener v. neuvosto (T-558/12 ja T-559/12, EU:T:2015:237) kumotaan.

               2)

               Lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuonnista annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 91/2009 muuttamisesta 4.10.2012 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 924/2012 kumotaan Changshu City Standard Parts Factorya ja Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd:ia koskevilta osin.

               3)

               Valitus asiassa C-377/15 P jätetään tutkimatta.

               4)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Changshu City Standard Parts Factorylle ja Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd:lle ensimmäisessä oikeusasteessa asioissa T-558/12 ja T-559/12 aiheutuneet oikeudenkäyntikulut sekä muutoksenhausta asiassa C-376/15 P aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               5)

               Changshu City Standard Parts Factory ja Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvostolle muutoksenhausta asiassa C-377/15 P aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               6)

               Euroopan komissio vastaa ensimmäisessä oikeusasteessa asioissa T-558/12 ja T-559/12 sekä muutoksenhausta asioissa C-376/15 P ja C-377/15 P aiheutuneista omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 381, 16.11.2015.


title: Asia T-347/14 INTP: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 19.7.2017 – Yanukovych v. neuvosto (Oikeudenkäyntimenettely — Määräyksen tulkinta)

text:
               16.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 19.7.2017 – Yanukovych v. neuvosto
   (Asia T-347/14 INTP) (1)

   ((Oikeudenkäyntimenettely - Määräyksen tulkinta))
   (2017/C 347/33)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Olga Stanislavivna Yanukovych, Viktor Viktorovych Yanukovychin perillisenä, (Kiova, Ukraina) (edustaja: M. T. Beazley, QC)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. J.-P. Hix ja P. Mahnič Bruni)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi S. Bartelt ja D. Gauci, sitten E. Paasivirta ja J. Norris-Usher)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Pyyntö tulkita 12.7.2016 annettua määräystä Yanukovych v. neuvosto (T-347/14, EU:T:2016:433)

      Määräysosa

               1)

               12.7.2016 annetun määräyksen Yanukovych vastaan neuvosto (T-347/14) määräysosan 3 kohtaa on tulkittava siten, että siltä osin kuin on kyse kannekirjelmässä esitetystä kumoamisvaatimuksesta, kyseisessä kohdassa tarkoitetaan sekä Viktor Viktorovych Yanukovychille aiheutuneita kuluja että niitä kuluja, joita Olga Stanislavivna Yanukovychille on Viktorovych Yanukovychin perillisen ominaisuudessa aiheutunut.

               2)

               Yhtäältä Stanislavivna Yanukovych Viktorovych Yanukovychin perillisen ominaisuudessa ja toisaalta Euroopan unionin neuvosto vastaavat kukin omista tulkintamenettelystä aiheutuneista kuluistaan.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               4)

               Tämän määräyksen taltio liitetään tulkitun määräyksen taltioon, johon lisätään maininta tästä määräyksestä.

      (1)  EUVL C 253, 4.8.2014.


title: Asia T-125/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 12.9.2008 — Rousseaux v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Välituomio — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               22.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/34

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 12.9.2008 — Rousseaux v. komissio
   (Asia T-125/04) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Välituomio - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   (2008/C 301/56)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Patrick Rousseaux (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja N. Lhoëst)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Currall ja H. Krämer, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Yhtäältä vaatimus kumota 14.4.2003 tehty komission päätös, jolla muutetaan kantajan palkkaluokan määrittämistä sikäli kuin päätöksellä vahvistetaan hänen palkkatasokseen hänen nimityksensä voimaan tullessa palkkaluokka A 6, toinen taso, sikäli kuin sillä vahvistetaan 5.10.1995 päiväksi, josta päätöksen rahalliset vaikutukset alkavat, ja sikäli kuin siinä jätetään oikaisematta kantajan urakehitys palkkaluokissa, ja vaatimus kumota päätös, jolla kantajan valitus hylätään, ja toisaalta vaatimus saada korvausta vahingosta, jonka kantaja väittää aiheutuneen kyseisestä päätöksestä
   Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen tästä kanteesta raukeaa.

               2)

               Komissio vastaa kaikista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 118, 30.4.2004.


title: Asia C-211/10 PPU: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 1.7.2010 (Oberster Gerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Doris Povse v. Mauro Alpago (Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevat asiat — Asetus (EY) N:o 2201/2003 — Lapsen luvaton poisvieminen — Vanhemman päätösvaltaa koskevat väliaikaiset toimenpiteet — Oikeus lapsen huoltoon — Lapsen palauttamista edellyttävä tuomio — Täytäntöönpano — Toimivalta — Kiireellinen ennakkoratkaisumenettely)

text:
               28.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 234/16

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 1.7.2010 (Oberster Gerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Doris Povse v. Mauro Alpago
   (Asia C-211/10 PPU) (1)

   (Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevat asiat - Asetus (EY) N:o 2201/2003 - Lapsen luvaton poisvieminen - Vanhemman päätösvaltaa koskevat väliaikaiset toimenpiteet - Oikeus lapsen huoltoon - Lapsen palauttamista edellyttävä tuomio - Täytäntöönpano - Toimivalta - Kiireellinen ennakkoratkaisumenettely)
   2010/C 234/23
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberster Gerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Doris Povse

      Vastaaja: Mauro Alpago

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Oberster Gerichtshof — Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/2003 (EUVL L 338, s. 1) 10 artiklan b alakohdan iv alakohdan, 11 artiklan 8 kohdan, 42 artiklan 2 kohdan ja 47 artiklan 2 kohdan tulkinta — Lapsen poisvieminen — Jäsenvaltion tuomioistuinten toimivalta antaa määräys lapsen palauttamisesta tähän jäsenvaltioon tilanteessa, jossa lapsi on asunut yli vuoden ajan toisessa jäsenvaltiossa ja jossa ensimmäisen jäsenvaltion tuomioistuimet ovat antaneet lapsen maasta pois viemisen jälkeen ratkaisun, jossa lapsen pois vienyt vanhempi määrätään väliaikaisesti lapsen huoltajaksi — Mahdollisuus lapsen edun perusteella kieltäytyä panemasta täytäntöön määräystä lapsen palauttamisesta ensimmäiseen jäsenvaltioon

      Tuomiolauselma

               1)

               Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/2003 10 artiklan b alakohdan iv alakohtaa on tulkittava siten, ettei väliaikainen toimenpide ole tässä säännöksessä tarkoitettu ”lapsen huoltoa koskeva tuomio, joka ei edellytä lapsen palauttamista”, ja ettei se voi johtaa toimivallan siirtymiseen sen jäsenvaltion tuomioistuimille, johon lapsi on luvattomasti viety.

               2)

               Asetuksen N:o 2201/2003 11 artiklan 8 kohtaa on tulkittava siten, että toimivaltaisen tuomioistuimen tekemä päätös, jolla lapsi määrätään palautettavaksi, kuuluu tämän säännöksen soveltamisalaan, vaikka tämä sama tuomioistuin ei ole sitä ennen antanut lapsen huoltoa koskevaa lopullista tuomiota.

               3)

               Asetuksen N:o 2201/2003 47 artiklan 2 kohdan toista kohtaa on tulkittava siten, että täytäntöönpanevan jäsenvaltion tuomioistuimen väliaikaisen huolto-oikeuden myöntämisestä myöhemmin tekemä päätös, joka tämän valtion lainsäädännön mukaan on täytäntöönpanokelpoinen ratkaisu, ei voi estää tuomion antaneen jäsenvaltion toimivaltaisen tuomioistuimen aiemmin antaman sellaisen tuomion, jossa lapsi on määrätty palautettavaksi ja josta on annettu todistus, täytäntöönpanoa.

               4)

               Sellaisen tuomion, josta on annettu todistus, täytäntöönpanosta ei voida kieltäytyä täytäntöönpanevassa jäsenvaltiossa siitä syystä, että se saattaisi sen antamisen jälkeen tapahtuneen olosuhteiden muutoksen takia vaarantaa vakavasti lapsen edun. Tällaiseen muutokseen on vedottava tuomion antaneen jäsenvaltion toimivaltaisessa tuomioistuimessa, jossa myös sen antaman tuomion mahdollista täytäntöönpanon lykkäämistä on haettava.

      (1)  EUVL C 179, 3.7.2010.


title: Asia C-501/99: Euroopan yhteisöjen komission 22.12.1999 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 79/10                  FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    18.3.2000
4. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on lisäksi rikko-                 Euroopan yhteisöjen komission 22.12.1999 Ranskan tasa-
     nut yhteisön oikeutta valituksen kohteena olevassa tuo-                                valtaa vastaan nostama kanne
     miossa, koska se on soveltanut virheellisesti suhteellisuus-
     periaatetta, arvioinut virheellisesti komission harkintaval-
                                                                                (Asia C-502/99)
     taa ja rikkonut oikeuskäytännöstä seuraavia sääntöjä.
                                                                                (2000/C 79/19)
                                                                           Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.12.1999 Euroo-
                                                                           pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
                                                                           vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön virka-
                                                                           mies Christopher Van der Hauwaert ja prosessiosoite Luxem-
                                                                           burgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de
Euroopan yhteisöjen komission 22.12.1999 Ranskan tasa-                     la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                 valtaa vastaan nostama kanne
                                                                           Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                          (Asia C-501/99)                                  tuin
                           (2000/C 79/18)                                  –    toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY:n
                                                                                perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei
                                                                                ole antanut terveyttä koskevista vaatimuksista elävien
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.12.1999 Euroo-                      simpukoiden tuotannossa ja saattamisessa markkinoille
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa                      annetun direktiivin 91/492/ETY liitteen muuttamisesta
vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön virka-                   20 päivänä lokakuuta 1997 annetun neuvoston direktiivin
mies Christopher Van der Hauwaert ja prosessiosoite Luxem-                      97/61/EY (1) noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia
burgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de                   ja hallinnollisia määräyksiä, ja
la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                           –    velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                                kulut.
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuin
–    toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut tiettyjen           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     rehualan tuotantolaitosten ja välittäjien hyväksymis- ja
     rekisteröintimenettelyssä sovellettavista vaatimuksista ja            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
     yksityiskohtaisista      säännöistä         sekä    direktiivien      kuin asiassa C-495/99 (2) esitetyt perustelut; direktiivin
     70/524/ETY, 74/63/ETY, 79/373/ETY ja 82/471/ETY                       97/61/EY 2 artiklassa asetettu määräaika päättyi 1.7.1998.
     muuttamisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neu-
     voston direktiivin 95/69/EY (1) mukaisia velvoitteitaan,
     koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen            (1) EYVL L 295, 29.1.1997, s. 35.
     edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,          (2) EYVL C 63, 4.3.2000, s. 16.
     ja
–    velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
     kulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                           Euroopan yhteisöjen komission 22.12.1999 Belgian ku-
                                                                                ningaskuntaa vastaan nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
kuin asiassa C-495/99 (2) esitetyt perustelut; direktiivin
95/69/EY 21 artiklassa asetettu määräaika päättyi 1.4.1998.                                          (Asia C-503/99)
                                                                                (2000/C 79/20)
                                                                           Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.12.1999 yhtei-
(1) EYVL L 332, 30.12.1995, s. 15.                                         söjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningaskuntaa vas-
(2) EYVL C 63, 4.3.2000, s. 16.
                                                                           taan. Kantajan asiamies on oikeudellisen yksikön virkamies
                                                                           Maria Patakia, ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o oikeudel-
                                                                           lisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre
                                                                           Wagner, Kirchberg.


title: Asia C-28/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 28.4.2015 – Euroopan komissio v. Euroopan unionin neuvosto (Kumoamiskanne — Kansainväliset jaetun toimivallan sopimukset — Päätös luvan antamisesta näiden sopimusten allekirjoittamiseen ja väliaikaiseen soveltamiseen — Neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätös — Unionin oikeusjärjestyksen itsenäisyys — Jäsenvaltioiden osallistuminen SEUT 218 artiklassa määrättyihin menettelyyn ja päätökseen — Äänestysmenettelyt neuvostossa)

text:
               29.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 213/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 28.4.2015 – Euroopan komissio v. Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-28/12) (1)

   ((Kumoamiskanne - Kansainväliset jaetun toimivallan sopimukset - Päätös luvan antamisesta näiden sopimusten allekirjoittamiseen ja väliaikaiseen soveltamiseen - Neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätös - Unionin oikeusjärjestyksen itsenäisyys - Jäsenvaltioiden osallistuminen SEUT 218 artiklassa määrättyihin menettelyyn ja päätökseen - Äänestysmenettelyt neuvostossa))
   (2015/C 213/05)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Valero Jordana, K. Simonsson ja S. Bartelt)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Euroopan parlamentti (asiamiehet: R. Passos ja A. Auersperger Matić)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M.-M. Joséphidès, E. Karlsson, F. Naert ja R. Szostak)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Tšekin tasavalta (asiamiehet: M. Smolek ja E. Ruffer), Tanskan kuningaskunta (asiamiehet: U. Melgaard ja L. Volck Madsen), Saksan liittotasavalta (asiamiehet: T. Henze, N. Graf Vitzthum ja B. Beutler), Helleenien tasavalta (asiamiehet: A. Samoni-Rantou ja S. Chala), Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues, F. Fize, D. Colas ja N. Rouam), Italian tasavalta (asiamies: G. Palmieri, avustajanaan avvocato dello Stato P. Gentili), Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: C. Wissels ja J. Langer), Puolan tasavalta (asiamiehet:B. Majczyna ja M. Szpunar), Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Inez Fernandes ja M.-L. Duarte), Suomen tasavalta (asiamies: J. Heliskoski), Ruotsin kuningaskunta (asiamies: A. Falk) sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: C. Murrell ja L. Christie, avustajanaan barrister R. Palmer)

      Tuomiolauselma

               1)

               Amerikan yhdysvaltojen, Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden, Islannin sekä Norjan kuningaskunnan välisen lentoliikennesopimuksen allekirjoittamisesta unionin puolesta ja sen väliaikaisesta soveltamisesta sekä Amerikan yhdysvaltojen, Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden, Islannin sekä Norjan kuningaskunnan välisen lentoliikennesopimuksen soveltamista koskevan Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden, Islannin ja Norjan kuningaskunnan välisen lisäsopimuksen allekirjoittamisesta unionin puolesta ja sen väliaikaisesta soveltamisesta 16.6.2011 annettu neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden Euroopan unionin jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätös 2011/708/EU kumotaan.

               2)

               Päätöksen 2011/708 vaikutukset pysytetään siihen saakka, kunnes kohtuullisessa ajassa tämän tuomion julistamispäivästä tulee voimaan uusi päätös, joka Euroopan unionin neuvoston on annettava SEUT 218 artiklan 5 ja 8 kohdan nojalla.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Tšekin tasavalta, Tanskan kuningaskunta, Saksan liittotasavalta, Helleenien tasavalta, Ranskan tasavalta, Italian tasavalta, Alankomaiden kuningaskunta, Puolan tasavalta, Portugalin tasavalta, Suomen tasavalta, Ruotsin kuningaskunta, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ja Euroopan parlamentti vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 73, 10.3.2012.


title: Asia C-344/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale di Roma (Italia) on esittänyt 24.6.2013 — Cristiano Blanco v. Agenzia delle Entrate

text:
               7.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/26

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale di Roma (Italia) on esittänyt 24.6.2013 — Cristiano Blanco v. Agenzia delle Entrate
   (Asia C-344/13)
   2013/C 260/46
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Commissione tributaria provinciale di Roma

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Cristiano Blanco

      Vastapuoli: Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale I di Roma — Ufficio Controlli

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko Italiassa asuvien henkilöiden Euroopan unionin jäsenvaltioissa pelikasinoilla saamia voittoja koskevan ilmoitusvelvollisuuden ja verovelvollisuuden vahvistaminen 22.12.1986 annetun tasavallan presidentin asetuksen nro 917 (TUIR) 67 §:n 1 momentin d kohdassa tarkoitetulla tavalla ristiriidassa EY 49 artiklan kanssa vai onko sen katsottava olevan perusteltavissa EY 46 artiklassa tarkoitetuista yleiseen järjestykseen, yleiseen turvallisuuteen tai kansanterveyteen liittyvistä syistä?


title: Asia T-19/17: Kanne 14.1.2017 – Fastweb v. komissio

text:
               6.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 70/26

         Kanne 14.1.2017 – Fastweb v. komissio
   (Asia T-19/17)
   (2017/C 070/36)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Fastweb SpA (Milano, Italia) (edustajat: asianajajat M. Merola, L. Armati, A. Guarino ja E. Cerchi)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen kokonaisuudessaan

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Fastweb S.p.A. vaatii 1.9.2016 tehdyn sen komission päätöksen kumoamista, jolla tämä antoi yrityskeskittymien valvonnasta (EY:n sulautuma-asetus) annetun asetuksen (EY) N:o 139/2004 (EUVL 2004, L 24, s. 1) 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun luvan yrityskeskittymälle asiassa M.7758 Hutchinson 3 Italia/Wind/JV toteamalla sisämarkkinoille soveltuvaksi toimenpiteen, jolla Hutchinson Europa Telecommunications (HET) ja Vimpel/Com Luxembourg Holdings (VIP) hankkivat yhdessä perustamansa yrityksen yhteiseen valvontaansa (joint venture tai JV) luovuttamalla JV:lle televiestintäalan toimintonsa Italiassa, ja jolla komissio asetti toimenpiteen yhteensoveltuvuudelle edellytyksiä ja velvollisuuksia, joilla pyritään mahdollistamaan uuden verkko-operaattorin (UVO) pääsy sisämarkkinoille.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu olennaisten menettelymääräysten rikkomiseen, hyvää hallintoa ja avoimuutta koskevien periaatteiden loukkaamiseen ja edellä mainitun asetuksen 8 artiklan rikkomiseen.

                           —

                           Kantaja väittää, että komission suorittamassa tutkinnassa on vakavia ja selviä etenkin menettelyllisiä laiminlyöntejä, varsinkin, koska (A) ennen lopullisten sitoumusten esittämistä tapahtui laiminlyöntejä, sillä komission toimittama tutkinta tässä asiassa, joka koski useita sellaisia vakavasti otettavia hakijoita, jotka olivat kiinnostuneita kyseisestä toimenpidekokonaisuudesta, ei ollut avointa ja syrjimätöntä siten, että sillä olisi taattu parhaan hakijan valinta; lisäksi se oli valinnut väärän ehkäisevän keinon, niin kutsutun ”fix-it-first’in”, joka oli esitetty liian myöhäisessä menettelyvaiheessa; ja koska (B) lopullisten sitoumusten esittämisen jälkeen tutkinnassa tapahtui laiminlyöntejä, sillä komissio ei arvioinut niiden vaikutuksia (esimerkiksi roaming-sopimusten kannalta katsoen) eikä se riittävän perusteellisesti arvioinut sopimuksen saaneen hakijan soveltuvuutta; nämä laiminlyönnit ovat sitäkin ilmeisempiä sen vuoksi, ettei markkinatestiä suoritettu.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen ja tutkinnassa olleisiin puutteisiin, koska komissio oli katsonut, että uuden UVO:n pääsy markkinoille riitti jo sinänsä ratkaisemaan yrityskeskittymästä aiheutuvat horisontaaliset vaikutukset, eikä se ollut ottanut huomioon sellaisia seikkoja, jotka olivat olleet määrääviä H3G:n – joka on Hutchinsonin valvonnassa oleva, sen yksin omistama ja sen välityksellä toimiva yhtiö – markkinoillepääsyn kannalta katsoen.

                           —

                           Kantaja väittää, ettei komissio ollut huolehtinut varsinkaan sen tarkistamisesta, oliko uudella UVO:lla toimintakapasiteettia (sekä vähittäiskauppa- että tukkumarkkinoilla), taloudellisia edellytyksiä ja kannusteita, jotka kaiken kaikkiaan olisivat vastanneet vähintäänkin H3G:n, joka ensimmäisinä vuosina toimi koko ajan laajenevilla markkinoilla, taloudellisia edellytyksiä ja kannusteita. Lisäksi komission olisi pitänyt ottaa huomioon H3G:tä hyväksi koituneen loppumarkkinatariffin epäsymmetrisyyden vaikutukset kilpailun dynaamisuuteen, mistä aiheutui, että tämä oli huomattavasti muita UVO:ita edullisemmassa asemassa.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu kyseistä sitoumuskokonaisuutta arvioitaessa tapahtuneeseen ilmeiseen virheeseen

                           —

                           Kantaja väittää, että H3G:lle ennen fuusiota myönnettyjen taajuuksien vertailu herättää vakavia epäilyjä lopullisissa sitoumuksissa myönnettyjen taajuuksien riittävyyden suhteen. Lisäksi komissio perusti arviointinsa tuleviin ja epävarmoihin tapahtumiin, kuten uuden UVO:n osallistumiseen tuleviin kilpailuihin, mutta se jätti ottamatta huomioon ne huomattavat kustannukset, joita taajuuksien uudistamisesta ja uudelleenjärjestelystä piakkoin tulee aiheutumaan. Komissio hyväksyi liian monien sijaintipaikkojen siirron luottaen Tower Companies’in kanssa tehtäviin epävarmoihin sopimuksiin. Lopuksi ilmoituksen antaneiden osapuolten kanssa siirtymäajaksi tehty sopimus, jonka rakenne perustuu kapasiteettiin, vähentää huomattavasti investointihalukkuutta.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan asiassa ei ole toimitettu tutkimusta, koska yrityskeskittymiä ja sitoumuksia koskeva tarkastelu perustuu virheelliseen oletukseen, jonka mukaan hinta olisi ainoa tärkeä kilpailutekijä merkityksellisillä markkinoilla.

                           —

                           Kantaja väittää, ettei komissio ole ottanut huomioon sitä, että verkon laatu ja kattavuus ovat molemmat yhtä tärkeitä, ja ettei sen olisi pitänyt rajoittua niiden käyttäjien erittäin suppean otoksen mieltymysten staattiseen tarkasteluun, jotka kuuluivat vain vähän kuluttavien ryhmään. Lisäksi komissio ei ole ottanut huomioon sitä konvergenssiulottuvuutta, joka on ratkaiseva uudelle markkinatoimijalle, joka tarvitsee lisäkannustimia toisin kuin jo vakiintunut toimija (jollainen H3G oli). Sellaisen sopimuspuolen valinnalla, joka olisi kyennyt vastaamaan konvergenttiin kysyntään, olisi taattu sitoumusten tehokkaampi ja ajallisesti kestävä toimeenpano.

               5)

               Viides kanneperuste, jonka mukaan arviointi, jonka mukaan sitoumukset olivat asianmukaisia ratkaisemaan yhdenmukaisia vaikutuksia koskevat ongelmat vähittäismarkkinoilla, on virheellinen.

                           —

                           Kantaja väittää, että uuden markkinatoimijan pitäisi kyetä toimimaan toisista UVO:ista riippumatta, jotta se voisi toimia todella aggressiivisesti ja ”rikkoa” keskittymien välisen tasapainon. Edeltä käsin valittu järjestelmä, jolla varat asetettiin käytettäväksi (roaming-sopimukset ja kansalliset MOCN:t), aiheuttaa laajan ja pitkäkestoisen riippuvuuden uuden UVO:n ja JV:n välille. Riidanalaisessa päätöksessä ei ole tutkittu myöskään sitä, soveltuvatko roaming-sopimukset/kansalliset MOCN:t yhteen SEUT 101 artiklan kanssa.

               6)

               Kuudes kanneperuste, jonka mukaan ne sitoumukset, joilla pyrittiin vastaamaan tukkumarkkinoille pääsyssä oleviin kilpailullisiin ongelmiin, eivät ole asianmukaisia.

                           —

                           Kantaja väittää, että komissio on tehnyt virheen, kun se rekonstruoi kehitysennusteessa vastakkaiset tosiseikat ja kun se ei vaatinut minkäänlaisia erityisiä toimenpiteitä vaan käytti perustana yksinomaan uskomusta, jonka mukaan Iliadilla olisi kannusteita palvelujen tarjoamiseen tämän suuntaisten toimenpiteiden puuttumisesta ja kyseisen toimijan Ranskassa saamasta kokemuksesta huolimatta. Päinvastoin, sitoumukset kannustavat uutta UVO:ta vain hyökkäämään MVNO:n asiakaskunnan kimppuun ja hankkimaan sen itselleen.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste, jonka mukaan asetuksen N:o 139/2004 8 artiklan 2 kohtaa on rikottu ja hyvän hallinnon periaatetta on loukattu

                           —

                           Tältä osin kantaja väittää, että komissio on hyväksynyt Iliadin sopivaksi ostajaksi ottamatta huomioon sen kaltaisen toimijan markkinoille tuloon olennaisesti liittyvien sitoumusten tehokkuudelle aiheutuvia riskejä ja ettei se ole sitoumuksissa määrännyt asianmukaisista takuista etenkään verkkojen laadun/kattavuuden osalta.


title: Asia C-460/01: Euroopan yhteisöjen komission 28.11.2001 Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
C 84/42                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              6.4.2002
implisiittisesti velvollisuus, jonka mukaan jäsenvaltioiden on                        ta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY, Eura-
noudatettava direktiivissä säädettyä määräaikaa direktiivin täy-                      tom) nro 1182/71 (EYVL 1971, L 124, s. 1)
täntöönpanemiseksi. Tämä määräaika on päättynyt, eikä Irlanti                         mukaisena myöhempänä ajankohtana tai että Alan-
ole antanut komission vaatimuksissa mainittujen direktiivien                          komaat ei ole kantanut niitä tällöin;
noudattamisen edellyttämiä säännöksiä.
                                                                                –     Alankomaiden kuningaskunta ei ole toimittanut
( 1) EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31–50.                                                edellä esitettyyn liittyviä yhteisön omia varoja ajoissa
(2) EYVL L 24, 30.1.1998, s. 1.                                                       komission käytettäväksi, ja
                                                                                –     Alankomaiden kuningaskunta on kieltäytynyt mak-
                                                                                samasta edellä esitettyyn liittyvää viivästyskorkoa;
                                                                          2.    velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan
                                                                                oikeudenkäyntikulut.
Euroopan yhteisöjen komission 28.11.2001 Alankomai-
          den kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
                          (Asia C-460/01)                                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                           (2002/C 84/73)                                 –     Asetuksen N:o 1062/87 11 a artiklan 2 kohden toisen
                                                                                alakohdan toisen virkkeen, asetuksen 1214/92 49 artik-
                                                                                lan 2 kohdan kolmannen virkkeen ja asetuksen 2454/93
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 28.11.2001 Euroo-                      (tullikoodeksin soveltamisasetuksen) 379 artiklan
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomaiden                            2 kohdan kolmannen virkkeen rikkominen. Asetuksen
kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat                               2913/92 (5) (tullikoodeksi) 96 artiklassa ja tullikoodeksin
H. M. H. Speyart ja G. Wilms.                                                   soveltamisasetuksen 356 ja 379 artiklassa säädetään
                                                                                pakottavasta määräajasta, jossa tavaranhaltijan, lähtötoi-
                                                                                mipaikan ja määränpäänä olevan tullitoimipaikan on
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                    toimittava ulkoisessa passitusmenettelyssä, erityisesti sil-
                                                                                loin, kun tällaisessa passitusmenettelyssä kyseessä olevaa
1.     toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudatta-                 lähetystä ei esitetä ajoissa määränpäänä olevalle tullitoimi-
       nut yhteisön passitusmenettelyn soveltamista koskevista                  paikalle. Alankomaat ja komissio ovat eri mieltä siitä,
       säännöksistä ja yksinkertaistamistoimenpiteistä 27 päi-                  kuinka tätä kolmen kuukauden määräaikaa, joka alkaa
       vänä maaliskuuta 1987 annetun komission asetuksen                        siitä päivästä, jona ilmoitus lähetetään, on asianmukaisesti
       (ETY) N:o 1062/87 (1) 11 a artiklan, 2 kohdan toisen                     tulkittava (tullikoodeksin soveltamisasetuksen 379 artik-
       alakohdan toisen virkkeen, yhteisön passitusmenettelyn                   lan 2 kohta ja sitä edeltävät samankaltaiset säännökset).
       soveltamista koskevista säännöksistä ja yksinkertaistamis-               Tämä määräaika ensinnäkin sitoo tavarat tulliselvitettä-
       toimenpiteistä 21 päivänä huhtikuuta 1992 annetun                        viksi ilmoittavaa tavaranhaltijaa, jonka on aina tässä
       komission asetuksen (ETY) N:o 1214/92 (2) 49 artiklan                    määräajassa esitettävä näyttö siitä, että kyseinen passitus
       2 kohdan kolmannen virkkeen eikä tietyistä yhteisön                      on suoritettu asianmukaisesti loppuun. Tämä määräaika
       tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY)                       sitoo kuitenkin myös jäsenvaltiota, jonka alaisuuteen
       N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päi-                  lähettävä tullitoimipaikka kuuluu, siten, että tullikoodek-
       vänä heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen                         sin soveltamisasetuksen 317 artiklan 2 kohdan toiseksi
       (ETY) N:o 2454/93 (3) 379 artiklan 2 kohdan kolmannen                    viimeisen virkkeen mukaan jäsenvaltioiden on tämän
       virkkeen mukaisia velvoitteitaan eikä yhteisön omia                      määräajan päätyttyä kannettava ja kirjattava ajoissa kysei-
       varoja koskevasta järjestelmästä tehdyn päätöksen                        set tullit tileihin, jos tavarat tulliselvitettäviksi ilmoittanut
       88/376/ETY, Euratom soveltamisesta 29 päivänä touko-                     tavaranhaltija ei ole esittänyt näyttöä tavaran toimittami-
       kuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY, Euratom)                    sesta. Ulkoisen passitusmenettelyn loppuunsaattamisen
       nro 1552/89 (4) 2 eikä 9–11 artiklan mukaisia velvoittei-                laiminlyöntiä koskevan ilmoituksen lähettämistä seuraa-
       taan, koska 1.1.1991–31.12.1995                                          van neljännen kuukauden ensimmäisenä päivänä lähtö-
                                                                                toimipaikalla on oltava hallussaan kaikki tiedot, jotka
       –     Alankomaiden kuningaskunta ei ilmeisestikään ole                   ovat välttämättömiä asianomaisen tullivelan määrän las-
             merkinnyt sitä tullivelkaa ja niitä maksuja kirjoihin,             kemiseksi (tullikoodeksin 217 artiklan 1 kohta ja 218 ar-
             joiden maksuvelvollisuus on syntynyt sen takia, että               tiklan 3 kohdan johdantokappale ja a alakohta) ja asiano-
             tavarat ulkoiseen passitukseen ilmoittanut tavaran-                maisen tullivelallisen eli tässä tapauksessa tavaranhaltijan
             haltija ei ole kolmen kuukauden sisällä siitä, kun                 osoittamiseksi (tullikoodeksin 218 artiklan 3 kohdan
             lähtötoimipaikka on lähettänyt ilmoituksen siitä,                  johdantokappale ja b alakohta). Tullikoodeksin 218 ja
             että lähetystä ei ole toimitettu ajoissa määränpäänä               219 artiklan mukaan tullivelka on kirjattava tileihin
             olevaan tullitoimipaikkaan, toimittanut näyttöä ky-                kahden päivän sisällä tai tietyissä olosuhteissa 14 päivän
             seisen tullimenettelyn sääntöjenmukaisuudesta,                     sisällä. Tullikoodeksin 219 artiklan mukaista määräajan
             tämän määräajan päättymistä seuraavana kolmante-                   pidennysmahdollisuutta lukuunottamatta jäsenvaltioilla
             na päivänä tai määräaikoihin, päivämääriin ja määrä-               ei ole käytössään mitään harkintavaltaa, jonka nojalla ne
             päiviin sovellettavista säännöistä 3 päivänä kesäkuu-              voisivat päättää, koska asianomainen tullivelka on
 ---pagebreak--- 6.4.2002                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 84/43
        kirjattava tileihin. Tullikoodeksin 221 artiklan 1 kohdan          1)    Onko Rooman sopimuksen 28 artiklan perusteella sallit-
        mukaan jäsenvaltion on tileihin kirjaamisen jälkeen välit-               tua, että jäsenvaltio kieltää EY:n asetuksissa sallitun, niin
        tömästi ryhdyttävä tullien kantamiseen siten, että ne                    kutsutun teollisuushampun viljelyn ja muun käsittelyn?
        antavat kyseisestä tullivelasta tiedon tullivelalliselle. Alan-
        komaat katsoo perusteettomasti, että se voi tietyssä
        tapauksessa esitetyn näytön paljouden ja monitahoisuu-             2)    Jos näin ei ole, voidaanko kyseisestä artiklasta silti
        den takia käyttää miten paljon tahansa aikaa asiaa huolel-               poiketa saman sopimuksen 30 artiklan nojalla, minkä
        lisesti arvioidakseen. Alankomaiden kanta voidaan kor-                   seurauksena tällainen kielto ei ole EY-oikeuden vastainen?
        keintaan ymmärtää turvautumiseksi tullikoodeksin
        219 artiklan soveltamiseen. Tullikoodeksin 218 ja 219 ar-
        tikla ovat kuitenkin yhteisön taloudellisten etujen edistä-        3)    Jos näin ei ole, voidaanko Ruotsissa asetettu kielto katsoa
        mistä koskevia säännöksiä. Tullitulot ovat yhteisölle omia               jollain muulla perusteella sallituksi?
        varoja, joten yhteisön etujen mukaista on, että kyseisten
        tulojen määrä vahvistetaan nopeasti. Jäsenvaltiot eivät siis
        voi suoralta kädeltä vedota tullikoodeksin 219 artiklassa
        säädettyyn määräajan pidennysmahdollisuuteen komis-
        siota vastaan. Jäsenvaltioiden olisi sen sijaan aina perustel-
        tava, miksi niiden esittämien perustelujen nojalla tileihin
        kirjaamisen määräaikojen pidentäminen olisi välttämä-
        töntä.
–       Asetuksen 1552/89 9 ja 10 artiklan rikkominen.
–       Asetuksen 1552/89 11 artiklan rikkominen. Näissä kah-
        dessa viimeksi mainitussa kohdassa esitetyt jäsenyysvel-
        voitteiden rikkomiset ovat välttämätön seuraus ensiksi             Euroopan yhteisöjen komission 4.12.2001 Itävallan tasa-
        mainitusta jäsenyysvelvoitteiden rikkomisesta. Alanko-                               valtaa vastaan nostama kanne
        maat ei kyseessä olevana ajankohtana ole toimittanut
        varoja ajoissa komission käytettäviksi. Lisäksi Alanko-
        maat on tähän asti kieltäytynyt maksamasta niihin liitty-
        viä viivästyskorkoja komissiolle. Komission yksiköt ovat                                    (Asia C-465/01)
        jo vuonna 1996 vaatineet Alankomaiden viranomaisia
        maksamaan 5 323 395,06 Alankomaiden guldenia vii-
        västyskorkoina komissiolle.
                                                                                (2002/C 84/75)
( 1)  EYVL 1987, L 107, s. 1.
( 2)  EYVL 1992, L 132, s. 1.
( 3)  EYVL 1993, L 253, s. 1.
( 4)  EYVL 1989, L 155, s. 1.
( 5)  EYVL 1992, L 302, s. 1.
                                                                           Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 4.12.2001 Euroo-
                                                                           pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa
                                                                           vastaan. Kantajan asiamiehenä on Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                           sion oikeudellinen neuvonantaja Jörn Sack, prosessiosoite
                                                                           Luxemburgissa komission oikeudellisen yksikön virkamies
                                                                           Luis Escobar Guerrero, Centre Wagner, Kirchberg.
Halmstads tingsrättin 8.11.2001 esittämä ennakkoratkai-
     supyyntö asiassa Åklagaren vastaan Ulf Hammarsten
                                                                           Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                            (Asia C-462/01)
                                                                           1.    toteaa Itävallan tasavallan rikkoneen
                             (2002/C 84/74)
                                                                                a)    EY-sopimuksen 39 artiklaa ja työntekijöiden vapaas-
                                                                                ta liikkuvuudesta yhteisön alueella annettua asetusta
Halmstads tingsrätt on pyytänyt 8.11.2001 tekemällään pää-                             (ETY) N:o 1612/68 (1) sekä Euroopan talousalueesta
töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaa-                           tehdyn sopimuksen 28 artiklaa, kun se epää toisesta
moon 3.12.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta en-                               EY:n tai ETA:n jäsenvaltiosta olevalta työntekijältä
nakkoratkaisua asiassa Åklagaren vastaan Ulf Hammarsten                                vaalikelpoisuuden työntekijöiden ammattijärjestö-
seuraaviin kysymyksiin:                                                                vaaleissa,


title: Asia C-123/05: Euroopan yhteisöjen komission 15.3.2005 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               14.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 115/15

         Euroopan yhteisöjen komission 15.3.2005 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-123/05)
   (2005/C 115/28)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 15.3.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat komission oikeudellisen yksikön virkamiehet X. Lewis ja A. Aresu, ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:

               1)

               toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY (1) 11, 15 ja 17 artiklan, julkisia tavaranhankintoja koskevien sopimustentekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun direktiivin 93/36/ETY (2) 6 ja 9 artiklan sekä EY 43 ja EY 49 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on säätänyt 23.12.1994 annetun lain nro 724 44 §, jolla muutettiin 24.12.1993 annetun lain nro 573 6 §:ää lisäämällä sen toiseen momenttiin säännöksen, jolla sallitaan julkisia palveluja ja tavaranhankintoja koskevissa sopimuksentekomenettelyissä sopimuksen uudistaminen aikaisemman sopimuspuolen kanssa.

               2)

               velvoittaa Italian tasavaltaa korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komission kanne koskee lain nro 573/1993 6 §:n toista momenttia, sellaisena kuin se on lain nro 724/1994 4 §:llä muutettuna. Kyseisessä momentissa kielletään hallintoviranomaisia jatkamasta ”hiljaisesti” julkisista palveluista ja tavaranhankinnoista tehtyjä sopimuksia, mutta sallitaan kuitenkin kolme kuukautta ennen kyseisten sopimusten päättymistä, että viranomaiset jatkavat sopimuksia, jos tähän on järkeviä ja yleisen edun mukaisia perusteita ja jos tällaisten perusteiden voidaan osoittaa olemassa, ilmoittamalla sopimuspuolelle halukkuudestaan uudistaa sopimus.
   Komissio katsoo, että tällä säännöksellä julkishallinnolle annetaan mahdollisuus tehdä uusia julkisia palveluja ja tavaranhankintoja koskevia sopimuksia suoraan ilman minkäänlaista kilpailuttamista, eli yhteisön oikeussääntöjen vastaisesti. Komission mukaan säännös on julkisia palveluja ja tavarahankintoja koskevissa direktiiveissä 92/50/ETY ja 93/36/ETY vahvistettujen periaatteiden vastainen. Lisäksi komissio väittää, että kyseinen kansallinen sääntely on ristiriidassa syrjintäkiellon ja hallintotoiminnan avoimuutta koskevien periaatteiden kanssa; juuri näillä periaatteilla pyritään takaamaan EY 43 ja EY 49 artiklassa tarkoitetut sijoittautumis- ja palvelujen tarjoamisen vapaus.

      (1)  EYVL L 209, 24.7.1992, s. 1.

      (2)  EYVL L 199, 9.8.1993, s. 1.


title: Asia C-492/07: Kanne 7.11.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Puolan tasavalta

text:
               26.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/26

         Kanne 7.11.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Puolan tasavalta
   (Asia C-492/07)
   (2008/C 22/50)
   Oikeudenkäyntikieli: puola
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A. Nijenhuis ja K. Mojzesowicz)

      Vastaaja: Puolan tasavalta
   Vaatimukset

               —

               Puolan tasavalta ei ole noudattanut sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä (puitedirektiivi) 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole saattanut asetetussa määräajassa kyseistä direktiiviä ja erityisesti sen 2 artiklan k alakohtaa osaksi kansallista oikeusjärjestystään

               —

               Puolan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanoa koskeva määräaika päättyi 30.4.2004.

      (1)  EUVL L 108, 24.4.2002, s. 33.


title: Tiercé Ladbroke SA:n 20.8.1997 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun toisen jaoston 12.6.1997 antamasta tuomiosta asiassa T-504/93, Tiercé Ladbroke SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukee väliintulijana Société d'encouragement et des steeple-chases de France ym. (Asia C-300/97 P)

text:
 18.10.97               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 318/7
 Euroopan yhteisöjen komission 13.8.1997 Espanjan                    Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
           kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
                         (Asia C-298/97 )                            — toteaa, että koska Portugalin tasavalta ei ole sääde
                            97/C 318/ 11                                  tyssä määräajassa saattanut voimaan kokeisiin ja mui
                                                                          hin tieteellisiin tarkoituksiin käytettävien eläinten suo
                                                                          jelua koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hal
                                                                          linnollisten määräysten lähentämisestä 24 päivänä
 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 13.8.1997                       marraskuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/
 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan                    609/ETY (') ja täsmällisemmin tämän direktiivin
 kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on Fer                     19 artiklan 5 kohdan ja 6 artiklan 1 kohdan noudatta
 nando Castillo de la Torre ja prosessiosoite Luxemburgissa               misen edellyttämiä kaikkia lakeja, asetuksia ja hallin
 on c/o Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner C 254,                     nollisia määräyksiä, se on jättänyt noudattamatta sille
 Kirchberg.                                                               EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan 3 kohdan ja
                                                                          direktiivin 86/609/ETY 25 artiklan 1 kohdan mukaan
                                                                          kuuluvia jäsenyysvelvoitteita,
 Kantaja vaatii, "että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                     — toteaa toissijaisesti, että koska Portugalin tasavalta ei
— toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudatta                    ole ilmoittanut välittömästi komissiolle tällaisista toi
     nut vaarallisia aineita sisältävistä paristoista ja akuista          menpiteistä, se ei ole täyttänyt sille edellä mainittujen
     18 päivänä maaliskuuta 1991 annetun neuvoston                        säännösten perusteella kuuluvia velvoitteita, ja
     direktiivin 91/157/ETY (') 6 artiklan mukaisia velvoit
     teitaan, koska se ei ole laatinut kyseisessä artiklassa
     tarkoitettuja toimintaohjelmia eikä toimittanut niitä           — velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden
     komissiolle tiedoksi säädetyssä määräajassa, ja                      käyntikulut.
                                                                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
— velvoittaa Espanjan           kuningaskunnan     korvaamaan
     oikeudenkäyntikulut.
                                                                     — ETY:n perustamissopimuksen 189 artiklan 3 kohdan
                                                                          mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu.
                                                                          Komissio toteaa, että direktiivin 86/609/ETY 25 artik
                                                                          lan mukaan kyseinen määräaika päättyi 24.11.1989,
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan 3 kohdan ja                        ilman että Portugalin tasavalta oli toteuttanut kaikkia
5 artiklan 1 kohdan velvoittavan luonteen vuoksi jäsenval                täytäntöönpanotoimia saattaakseen direktiivin osaksi
tiot ovat velvollisia toteuttamaan tarpeelliset toimenpiteet              kansallista oikeusjärjestystä.
niille osoitettujen direktiivien täytäntöönpanemiseksi
ennen täytäntöönpanoa varten asetetun määräajan päätty              (') EYVL L 358 , 18.12.1986, s. 1 ; suomenkielinen erityispainos
mistä . Tämä määräaika päättyi jo 17.9.1992, mutta                       15(07 ).
Espanja ei ole ilmoittanut niistä ohjelmista, jotka piti laa
tia maaliskuussa 1993 alkavaksi ensimmäiseksi nelivuotis
jaksoksi .
(M EYVL L 78 , 26.3.1991 , s . 38 .
                                                                    Tiercé Ladbroke SA:n 20.8.1997 tekemä valitus Euroopan
                                                                    yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laa
                                                                    jennetun toisen jaoston 12.6.1997 antamasta tuomiosta
                                                                     asiassa T-5 04/93 , Tiercé Ladbroke SA vastaan Euroopan
                                                                    yhteisöjen komissio, jota tukee väliintulijana Societe
                                                                         d'encouragement et des steeple-chases de France ym.
Euroopan yhteisöjen komission 19.8.1997 Portugalin tasa
                valtaa vastaan nostama kanne                                                 (Asia C-300/97 P)
                        ( Asia C-299/97)                                                        97/C 318/ 13 )
                          ( 97/C 318/12 )
                                                                    Tiercé Ladbroke SA on valittanut 20.8.1997 Euroopan
                                                                    yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut Euroopan                   mäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun toisen
yhteisöjen tuomioistuimessa 19.8.1997 kanteen Portugalin            jaoston 12.6.1997 antamasta tuomiosta asiassa T-504/93 ,
tasavaltaa vastaan . Komission asiamies on oikeudellisen            Tiercé Ladbroke SA vastaan Euroopan yhteisöjen komis
yksikön virkamies Francisco de Sousa Fialho, ja prosessi           sio, jota tukee väliintulijana Societe d'encouragement et
osoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies            des steeple-chases de France ym. Valittajan edustajina ovat
Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                  Christopher Vajda, QC, ja solicitor Stephen Kon, ja pro
 ---pagebreak--- C 318/8                H                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          18.10.97
sessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto Winandy &               Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Err, 60 avenue Gaston Diderich.
                                                                      1 . kumoaa merentakaisista maista ja merentakaisilta alu
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                               eilta peräisin olevan riisin tuontia koskevien suojatoi
                                                                             menpiteiden käyttöön ottamisesta 2 päivänä kesäkuuta
 1 . tutkii valituksen ja kumoaa ensimmäisen oikeusasteen                     1997 annetun neuvoston asetuksen ( EY ) N:o 1036/97,
     tuomioistuimen asiassa T-540/93 antaman tuomion ,                       ja
2 . kumoaa komission 24.6.1993 päivättyyn kirjeeseen                 2 . velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntiku
     sisältyvän päätöksen, ja                                                 lut.
3.   velvoittaa komission korvaamaan Tiercé Ladbroken                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     oikeudenkäyntikulut ensimmäisen oikeusasteen tuo
     mioistuimessa ja yhteisöjen tuomioistuimessa.                   — Oikeusvarmuusperiaatteen rikkominen : neuvosto ei ole
                                                                             määritellyt, mikä tilanne oikeudellisesti on silloin, kun
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                         asetuksen (EY) N:o 1036/97 1 artiklassa myönnetty
                                                                             kiintiö on käytetty loppuun. Yksittäiset toimijat eivät
Yhteisön oikeuden rikkominen                                                 voi tietää, mitä oikeuksia ja velvollisuuksia niillä on
                                                                             kiintiön tultua käytetyksi loppuun .
Ensimmäisen       oikeusasteen    tuomioistuin    on  rikkonut
yhteisön oikeutta, koska se määritteli virheellisesti relevan       — Suojatoimenpiteistä tehdyn sopimuksen 7 artiklan
tit tuotemarkkinat. Se hyväksyi komission näkökannan ja                      5 kohdan rikkominen (^ sekä EY:n perustamissopi
nojautui relevanttien vedonlyöntimarkkinoiden ja niihin                      muksen 228 artiklan 7 kohdan rikkominen : sopimuk
liittyvien markkinoiden välillä tehtyyn virheelliseen " vertai              sen 7 artiklan 5 kohtaa sovelletaan yhteisön sekä
luun " sen sijaan, että se olisi tutkinut, oliko Ranskassa jär              merentakaisten maiden ja alueiden (jäljempänä MMA )
jestettyjen hevoskilpailujen televisiokuva ja ääniselostus                   välisissä suhteissa; MMA:t ovat Maailman kauppajär
korvattavissa, kun asiaa tarkastellaan kysynnän ja tarjon                   jestön (WTO ) perustamisesta tehdyn sopimuksen
nan kannalta .                                                               nojalla samassa asemassa kuin kolmannet maat. Alan
                                                                             komaiden kuningaskunta on Alankomaiden Antillien
Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikko
                                                                             ja Aruban osalta hyväksynyt WTO:n perustamissopi
                                                                             muksen liitteineen 21.12.1992 annetulla lailla .
nut yhteisön oikeutta, koska se ei arvioinut sen päätöksen
oikeudellista merkitystä, jolla vedonlyöntiyhtiöt valtuutti
vat PMU:n ( PMI:n välityksellä ) luovuttamaan Ranskassa              — Merentakaisten maiden ja alueiden assosioinnista
järjestettyjen hevoskilpailujen televisiokuvan ja ääniselos                 Euroopan talousyhteisöön tehdyn neuvoston päätöksen
tuksen käyttöoikeuden Ranskan ulkopuolelle eli Saksaan                       91 /482/ETY ( jäljempänä " MMA-päätös ") (2 ) 109 artik
ja jolla ne kieltäytyivät luovuttamasta samanlaista oikeutta                 lan 1 kohdan rikkominen (ks . asia C-l 10/97, EYVL
muuhun Ranskan ulkopuoliseen jäsenvaltioon ( nimittäin                       C 181 , 14.6.1997, s. 1 ).
Belgiaan ). Mainittu kieltäytyminen perustui siihen, että
Ladbroke-yhtiön kilpailuasemaa haluttiin rajoittaa PMU:n             — MMA-päätöksen 109 artiklan 2 kohdan rikkominen
belgialaiseen sopimuskumppaniin, Belgian PMUriin näh                        (ks. asia C-l 10/97).
den, ja yleensä . Tärkeämpää kuin se, onko tällainen
menettely syrjivää , mielivaltaista tai jaetaanko sillä
yhteisön markkinat, on se, että tällaista menettelyä ei              — Valtuuksien väärinkäyttäminen : koska komissio ei ole
voida objektiivisesti perustella .                                           saanut neuvostoa hyväksymään MMA-päätökseen vaa
                                                                            timaansa muutosta, komissio yrittää nyt muilla sellai
                                                                             silla keinoilla, joita ei voida hyväksyä, saavuttaa yhden
                                                                             tärkeimmistä tavoitteistaan, joita se tavoitteli MMA
                                                                             päätöksen muuttamisella, eli MMA:sta peräisin olevan
                                                                             riisin tuonnin lopettamisen tai sen huomattavan vähen
                                                                            tämisen .
Alankomaiden kuningaskunnan 20.8.1997 Euroopan unio
            nin neuvostoa vastaan nostama kanne
                                                                     — MMA-päätöksen liitteen IV rikkominen ( ks. asia
                        (Asia C-301/97)
                                                                             C-l 10/97).
                         ( 97/C 318/ 14 )
                                                                    — EY:n perustamissopimuksen 190 artiklan rikkominen
Alankomaiden kuningaskunta on nostanut 20.8.1997                             ( ks. asia C-l 10/97).
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan
unionin neuvostoa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat                 (') Ks. Maailman kauppajärjestön (WTO ) perustamissopimuksen
ulkoasiainministeriön avustavat oikeudelliset neuvonanta                  liite IA .
jat J. S. van den Oosterkamp ja M. A. Fierstra, ja proses           ( 2 ) EYVL L 263 , 19.9.1991 , s . 1 .
siosoite Luxemburgissa on Alankomaiden suurlähetystö, 5
rue C. M. Spoo.


title: Asia F-52/10: Kanne 3.7.2010 — Merhzaoui v. neuvosto

text:
               14.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/61

         Kanne 3.7.2010 — Merhzaoui v. neuvosto
   (Asia F-52/10)
   ()
   2010/C 221/99
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Mohamed Merhzaoui (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marechal)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Ajanjaksolta 1.1.2008 – 30.6.2009 laaditun lopullisen arviointikertomuksen vahvistamisesta 12.5.2010 tehdyn päätöksen kumoaminen.

      Vaatimukset

               —

               ajanjaksolta 2008 – 2009 laaditun lopullisen arviointikertomuksen vahvistamisesta 12.5.2010 tehty päätös on kumottava

               —

               Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-73/00: Salzburgin osavaltion Unabhängiger Verwaltungssenatin 29.2.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö valitusasiassa, jossa asianosaisina ovat Hans Oppitz, Bürgermeister des Landeshauptstadt Salzburg sekä Grundverkehrsbeauftragter des Landes Salzburg

text:
C 135/6                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         13.5.2000
Salzburgin osavaltion Unabhängiger Verwaltungssenatin                                    Falck SpA:n 2.3.2000 tekemä ...
29.2.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
kaisupyyntö valitusasiassa, jossa asianosaisina ovat Neu-
bau Gesellschaft mbH, Wiesinger-Hohensinner OEG,                                                  (Asia C-74/00 P)
Grundverkehrsbeauftragter des Landes Salzburg sekä
  Grundverkehrslandeskommision des Landes Salzburg
                                                                                (2000/C 135/12)
                           (Asia C-72/00)
                         (2000/C 135/10)                                Falck SpA on valittanut 2.3.2000 Euroopan yhteisöjen tuo-
                                                                        mioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
Salzburgin osavaltion Unabhängiger Verwaltungssenat on                  tuomioistuimen laajennetun viidennen jaoston 16.12.1999
pyytänyt 29.2.2000 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut            antamasta tuomiosta asiassa T-158/96, Acciaieria di Bolzano
yhteisöjen tuomioistuimeen 2.3.2000, Euroopan yhteisöjen                SpA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, väliintulijoina
tuomioistuimelta ennakkoratkaisua valitusasiassa, jossa                 Italian tasavalta ja Falck SpA. Valittajan edustajina ovat asian-
asianosaisina ovat Neubau Gesellschaft mbH, Wiesinger-Ho-               ajajat Giulio Macrı̀, Massimo Condinanzi ja Franco Colussi
hensinner OEG, Grundverkehrsbeauftragter des Landes Salz-               ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto Franco
burg sekä Grundverkehrslandeskommision des Landes Salz-                 Colussi, 36, rue de Wiltz.
burg, seuraavaan kysymykseen:
Onko EY:n perustamissopimuksen 56 artiklan ja sitä seuraa-              Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
vien artiklojen määräyksiä tulkittava siten, että Salzburgin
osavaltion vuoden 1997 Grundverkehrsgesetzin (LGBl. nro
11/1999) 12-14 §:n säännökset, joiden mukaan rakentamiskel-             1. kumoaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
poisen kiinteistön hankkiminen Salzburgin osavaltiossa edel-                 tuomioistuimen         laajennetun        viidennen    jaoston
lyttää ilmoitus- tai lupamenettelyä, ovat ristiriidassa mainittu-            16.12.1999 antaman tuomion asiassa T-158/96, Acciaie-
jen artiklojen kanssa, minkä vuoksi sen, joka esillä olevassa                ria di Bolzano SpA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
asiassa on tällaista omaisuutta hankkinut, Euroopan unionin                  väliintulijoina Italian tasavalta ja Falck SpA.
oikeussäännöillä taattua perusvapautta on loukattu?
                                                                        2. kumoaa tästä syystä 17.7.1996 tehdyn komission päätök-
                                                                             sen 96/617/EHTY. (1)
                                                                        Toissijaisesti valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin,
Salzburgin osavaltion Unabhängiger Verwaltungssenatin
29.2.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
kaisupyyntö valitusasiassa, jossa asianosaisina ovat Hans               3. jos se katsoo, ettei asiaa voida esitettyjen asiakirjojen
Oppitz, Bürgermeister des Landeshauptstadt Salzburg                          nojalla ratkaista, kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuo-
   sekä Grundverkehrsbeauftragter des Landes Salzburg                        mioistuimen 16.12.1999 antaman tuomion ja palauttaa
                                                                             asian jonkin toisen jaoston käsiteltäväksi täsmentäen asian
                           (Asia C-73/00)                                    ratkaisemisen kannalta oleelliset oikeuskysymykset ja kan-
                                                                             neperusteet.
                         (2000/C 135/11)
Salzburgin osavaltion Unabhängiger Verwaltungssenat on                  Lisäksi valittaja vaatii, että molemmissa tapauksissa yhteisöjen
pyytänyt 29.2.2000 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut            tuomioistuin
yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 2.3.2000 Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua valitusasiassa,
jossa asianosaisina ovat Hans Oppitz, Bürgermeister des Lan-            4. tekee tarpeellisena tekemänsä päätökset ja
deshauptstadt Salzburg sekä Grundverkehrsbeauftragter des
Landes Salzburg, seuraavaan kysymykseen:
                                                                        5. velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Onko EY:n perustamissopimuksen 56 artiklan ja sitä seuraa-
vien artiklojen määräyksiä tulkittava siten, että Salzburgin
osavaltion vuoden 1997 Grundverkehrsgesetzin (LGBI. nro
11/1999) 12, 36 ja 43 §:n säännökset, joiden mukaan                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
rakentamiskelpoisen kiinteistön hankkiminen Salzburgin osa-
valtiossa edellyttää ilmoitus- tai lupamenettelyä, ovat ristirii-
dassa mainittujen artiklojen kanssa, minkä vuoksi sen, joka             Valituksenalainen tuomio on kumottava seuraavista syistä:
esillä olevassa asiassa on tällaista omaisuutta hankkinut, Euroo-
pan unionin oikeussäännöillä taattua perusvapautta on lou-
kattu?                                                                  –    ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole katsonut,
                                                                             että puolustautumisoikeuksia on loukattu hallinnollisessa
                                                                             menettelyssä; tuomio on tältä osin ristiriitainen;


title: Yhdistetyt asiat T-466/04 ja T-467/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio  1.2.2006  — Elisabetta Dami v. SMHV (Yhteisön tavaramerkki — Sanamerkki GERONIMO STILTON — Väite — Käsittelyn lykkääminen — Hakemuksen kohteena olevan tavaramerkin kattamien tavaroiden luettelon rajaaminen — Väitteen peruuttaminen)

text:
               8.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/26

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 1.2.2006 — Elisabetta Dami v. SMHV
   (Yhdistetyt asiat T-466/04 ja T-467/04) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Sanamerkki GERONIMO STILTON - Väite - Käsittelyn lykkääminen - Hakemuksen kohteena olevan tavaramerkin kattamien tavaroiden luettelon rajaaminen - Väitteen peruuttaminen)
   (2006/C 86/51)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Elisabetta Dami (Milano, Italia) (edustajat: asianajajat P. Beduschi ja S. Giudici)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: The Stilton Cheese Makers Association (Surbiton, Surrey, Yhdistynyt kuningaskunta)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kantaja on nostanut kaksi kannetta SMHV:n toisen valituslautakunnan 20.9.2004 tekemistä päätöksistä (asia R 973/2002-2 ja asia R 982/2002-2), jotka koskevat Elisabetta Damin ja The Stilton Cheese Makers Associationin välistä väitemenettelyä
   Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) toisen valituslautakunnan 20.9.2004 tekemät päätökset (asia R 973/2002-2 ja asia R 982/2002-2) kumotaan.

               2)

               SMHV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 69, 19.3.2005