title: Asia C-71/02: Oberster Gerichtshofin 29.1.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Herbert Karner, Industrie-Auktionen GmbH vastaan Troostwĳk GesmbH

text:
15.6.2002                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 144/13
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                    YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                (kolmas jaosto),
                            (neljäs jaosto)
                                                                                13 päivänä joulukuuta 2001,
                   25 päivänä huhtikuuta 2002
                                                                          asiassa C-309/01 P, Euroopan unionin neuvosto vastaan
                                                                                Hans McAuley (1)
asiassa C-96/01 P, The Galileo Company, Galileo Interna-
      tional LLC vastaan Euroopan unionin neuvosto (1)
                                                                          (Muutoksenhaku – Henkilöstö – Nimitys ylennyksen perus-
                                                                          teella – Ansioiden vertailu – Ilmeinen arviointivirhe –
(Lentoliikenne – Tietokonepohjaisten paikanvarausjärjestel-                        Kumoaminen – Selvästi perusteeton valitus)
mien (TPJ) käyttöä koskevat käyttäytymissäännöt – Lentoyh-
tiöiden ryhmät ostavat tietoja – Kumoamiskanne – Tutki-                                            (2002/C 144/19)
matta jättäminen – Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen
edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain                                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                        selvästi perusteeton)
                                                                          (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
                          (2002/C 144/18)                                         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                          Asiassa C-309/01 P, jossa Euroopan unionin neuvosto (asia-
                                                                          miehinään F. Anton ja A. Pilette) on valittanut Euroopan
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen          yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljän-
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                     nen jaoston) asiassa T-230/99, McAuley vastaan neuvosto,
                                                                          14.6.2001 antamasta tuomiosta (Kok. H., s. II-583) ja jossa se
                                                                          vaatii tämän tuomion kumoamista ja ensimmäisen oikeusas-
                                                                          teen tuomioistuimessa esitetyn kanteen hylkäämistää ja jossa
                                                                          vastapuolena on Hans McAuley, edustajinaan asianajajat
Asiassa C-96/01 P, The Galileo Company, kotipaikka Swindon                J.-N. Louis ja V. Peere, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto),
(Yhdistynyt kuningaskunta), Galileo International LLC, koti-              toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja F. Macken
paikka Rosemont (Amerikan yhdysvallat), edustajinaan R. Plen-             sekä tuomarit C. Gulmann ja J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä
der, QC, K. Holmesin valtuuttamana, ja solicitor D. Austin sekä           tuomari), julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja:
solicitor R. Butler, jossa valittajat vaativat muutoksenhaussaan          R. Grass, on antanut 13.12.2001 määräyksen, jonka määräys-
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                 osa on seuraava:
men (toinen jaosto) asiassa T-113/99, Galileo ja Galileo
International vastaan neuvosto, 15.12.2000 antaman tuomion                1)    Valitus hylätään.
(Kok. 2000, s. II-4141) kumoamista, ja jossa valittajan vasta-
puolena ja muina asianosaisina ovat Euroopan unionin neuvos-              2)    Euroopan unionin neuvosto velvoitaan korvaamaan oikeuden-
to (asiamiehinään A. Lopes Sabino ja M. Bishop), Euroopan                       käyntikulut.
yhteisöjen komissio (asiamiehinään F. Benyon ja M. Huttunen)
ja Amadeus Global Travel Distribution SA, kotipaikka Madrid
(Espanjan kuningaskunta), yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaos-           (1) EYVL C 289, 13.10.2001.
to), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja S. von
Bahr sekä tuomarit D. A. O. Edward ja C. W. A. Timmermans
(esittelevä tuomari), julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: R. Grass,
on antanut 25.4.2002 määräyksen, jonka määräysosa on
seuraava:
                                                                          Oberster Gerichtshofin 29.1.2002 tekemällään päätöksellä
1)     Valitus hylätään.                                                  esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Herbert Karner,
                                                                          Industrie-Auktionen GmbH vastaan Troostwijk GesmbH
2)     The Galileo Company ja Galileo International LLC velvoitetaan
       korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                                                              (Asia C-71/02)
                                                                                (2002/C 144/20)
( 1) EYVL C 134, 5.5.2001.
                                                                          Oberster Gerichtshof on pyytänyt 29.1.2002 tekemällään
                                                                          päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
 ---pagebreak--- C 144/14                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        15.6.2002
4.3.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkorat-             Ennakkoratkaisukysymykset ovat täysin samanlaiset kuin
kaisua asiassa Herbert Karner, Industrie-Auktionen GmbH                asiassa C-78/02 ja perustelut ovat olennaisilta osin samanlaiset
vastaan Troostwijk GesmbH seuraavaan kysymykseen:                      kuin asiassa C-78/02.
Onko EY 28 artiklaa tulkittava niin, että sen kanssa on
ristiriidassa sellainen kansallinen lainsäädäntö, jolla kielletään
tiedon totuudenmukaisuudesta riippumatta kaikki viittaukset
siihen, että tavara on peräisin konkurssipesästä, kun julkisella
tiedotteella tai suuremmalle henkilöjoukolle tarkoitetulla il-
moituksella ilmoitetaan sellaisen tavaran myynnistä, joka on
peräisin konkurssipesästä, mutta joka ei enää kuuluu pesän
massaan?
                                                                       Oberster Gerichtshofin 31.1.2002 tekemällään päätöksellä
                                                                       esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Eurokeramik Ge-
                                                                       sellschaft GmbH & Co KG vastaan Gemeinnützige Salz-
                                                                                burger Wohnbaugesellschaft mbH
                                                                                (Asia C-81/02)
Dioikitiko Efeteio Athinonin 31.1.2002 tekemällään pää-
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hellee-                                           (2002/C 144/23)
             nien tasavalta vastaan Katina Petrova
                           (Asia C-79/02)
                                                                       Oberster Gerichtshof on pyytänyt 31.1.2002 tekemällään
                         (2002/C 144/21)                               päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                       11.3.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
                                                                       ratkaisua asiassa Eurokeramik Gesellschaft GmbH & Co KG
                                                                       vastaan Gemeinnützige Salzburger Wohnbaugesellschaft mbH
                                                                       seuraaviin kysymyksiin:
Dioikitiko Efeteio Athinon on pyytänyt 31.1.2002 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
11.3.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-               1.    Täyttääkö rajavastuuyhtiön (Gesellschaft mbH) muodossa
ratkaisua asiassa Helleenien tasavalta vastaan Katina Petrova                perustettu yleishyödyllinen asuinrakennusyritys, jonka
seuraaviin kysymyksiin:                                                      yhtiömiehinä on kaksi alueellista yhteisöä, sille sen perus-
                                                                             säännössä määrätyt tehtävät, jotka koskevat yleisen edun
Ennakkoratkaisukysymykset ovat täysin samanlaiset kuin                       mukaisesta sosiaalisen asuinrakennustoiminnasta huoleh-
asiassa C-78/02 ja perustelut ovat olennaisilta osin samanlaiset             timista muulla kuin voittoa tuottavalla tavalla, ja onko
kuin asiassa C-78/02.                                                        tällainen yhtiö näin ollen julkisia rakennusurakoita koske-
                                                                             vien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta
                                                                             14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun neuvoston direktii-
                                                                             vin 93/37/ETY (1) 1 artiklan 1 kohdan b alakohdassa
                                                                             tarkoitettu julkisoikeudellinen laitos, kun se liiketoimin-
                                                                             nassaan tavoittelee rajoitetusti voittoa osallistumalla alan
                                                                             yleiseen kilpailuun sekä erityiseen, yleishyödyllisten
                                                                             asuinrakennusyritysten keskinäiseen kilpailuun, kun jul-
                                                                             kinen valta tukee sen tätä toimintaa ja kun se on valtion
Dioikitiko Efeteio Athinonin 31.1.2002 tekemällään pää-                      harjoittaman erityisvalvonnan alainen?
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hellee-
             nien tasavalta vastaan Loukas Vlachos
                                                                       2.    Onko julkisia hankintoja koskeva kansallinen lainsäädän-
                                                                             tö ristiriidassa yhteisön oikeuden kanssa, kun siinä sääde-
                           (Asia C-80/02)                                    tään, että tilanteessa, jossa rakennusurakan arvo alittaa
                                                                             yhteisön oikeuden mukaisen kynnysarvon ja on tietyllä
                                                                             yksittäisellä alalla enintään 10 000 euroa, tarjouspyynnön
                         (2002/C 144/22)
                                                                             esittäjä voi sulkea jonkin tarjouksentekijän kilpailumenet-
                                                                             telyn ulkopuolelle ilman eri perusteita?
Dioikitiko Efeteio Athinon on pyytänyt 31.1.2002 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen               (1) EYVL 1993, L 199, s. 54.
11.3.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
ratkaisua asiassa Helleenien tasavalta vastaan Loukas Vlachos
seuraaviin kysymyksiin:


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 10 päivänä toukokuuta 2001 asiassa C-288/99 (Hessisches Finanzgericht, Kassel (Saksa), esittämä ennakkoratkaisupyyntö), vauDe Sport GmbH & Co. KG, aiemmin vauDe Sport Albrecht von Dewitz, vastaan Oberfinanzdirektion Koblenz (Yhteinen tullitariffi – Tariffinimikkeet – Luokittelu yhdistettyyn nimikkeistöön – Lasten kantorinkka)

text:
14.7.2001                FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 200/15
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                            (toinen jaosto)                                                              (viides jaosto)
                   10 päivänä toukokuuta 2001                                                   10 päivänä toukokuuta 2001
                                                                             asiassa C-389/99 (Rovaniemen hallinto-oikeuden esittämä
asiassa C-288/99 (Hessisches Finanzgericht, Kassel (Saksa),
                                                                                ennakkoratkaisupyyntö), Sulo Rundgren (1)
esittämä ennakkoratkaisupyyntö), vauDe Sport GmbH &
Co. KG, aiemmin vauDe Sport Albrecht von Dewitz,
           vastaan Oberfinanzdirektion Koblenz (1)                           (Sosiaaliturva – Eläkkeensaajan velvollisuus suorittaa sosi-
                                                                             aaliturvamaksuja, kun hän on sijoittautunut toiseen jäsen-
                                                                             valtioon ennen asetusten N:o 1408/71 ja N:o 1612/68
(Yhteinen tullitariffi – Tariffinimikkeet – Luokittelu yhdis-                voimaantuloa – Asuinvaltion oikeus periä sosiaaliturvamak-
          tettyyn nimikkeistöön – Lasten kantorinkka)                        suja toisen jäsenvaltion suorittamista vanhuus- ja työkyvyt-
                                                                             tömyysetuuksista – Vaikutukset, joita on pohjoismaisen
                           (2001/C 200/26)                                   sosiaaliturvasopimuksen mukaisella vastavuoroisella luopu-
                                                                             misella sairaus- ja äitiysetuuksista aiheutuvien kustannus-
                                                                                ten korvaamisesta)
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                (2001/C 200/27)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                        (Oikeudenkäyntikieli: suomi)
Asiassa C-288/99, jonka Hessisches Finanzgericht, Kassel                     (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
(Saksa), on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen                              yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa vauDe Sport GmbH                  Asiassa C-389/99, jonka Rovaniemen hallinto-oikeus (Suomi)
& Co. KG, aiemmin vauDe Sport Albrecht von Dewitz, vastaan                   on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistui-
Oberfinanzdirektion Koblenz ennakkoratkaisun yhdistetyn ni-                  men käsiteltäväksi saadakseen tässä asiassa, jonka on saattanut
mikkeistön tulkinnasta, sellaisena kuin kyseinen nimikkeistö                 kansallisessa tuomioistuimessa vireille Sulo Rundgren, ennak-
on tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista           koratkaisun sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön
annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteiden I ja                alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin am-
II muuttamisesta ja asetuksen (ETY) N:o 802/80 kumoamisesta                  matinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä
13 päivänä kesäkuuta 1995 annetun komission asetuksen (EY)                   kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY)
N:o 1359/95 (EYVL L 142, s. 1) liitteessä I, yhteisöjen                      N:o 1408/71 useiden säännösten tulkinnasta, sellaisena kuin
tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston                 asetus on muutettuna ja ajantasaistettuna 2.6.1983 annetulla
puheenjohtaja V. Skouris sekä tuomarit R. Schintgen (esittelevä              neuvoston asetuksella N:o 2001/83 (EYVL L 230, s. 6),
tuomari) ja N. Colneric, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja:           sellaisena kuin tämä oli viimeksi muutettuna tosiseikkojen
apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 10.5.2001 tuo-                   tapahtumahetkellä voimassa olleella 22.12.1995 annetulla
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                      neuvoston asetuksella N:o 3096/95 (EYVL L 335, s. 10),
                                                                             sekä työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella
Yhdistettyä nimikkeistöä, sellaisena kuin se on tariffi- ja tilastonimik-    15 päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen
keistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen          (ETY) N:o 1612/68 (EYVL L 257, s. 2) ja EY:n perustamissopi-
(ETY) N:o 2658/87 liitteiden I ja II muuttamisesta ja asetuksen              muksen 6 ja 48 artiklan (joista on muutettuina tullut EY 12 ja
(ETY) N:o 802/80 kumoamisesta 13 päivänä kesäkuuta 1995                      EY 39 artikla) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides
annetun komission asetuksen (EY) N:o 1359/95 liitteessä I, on                jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. La
tulkittava siten, että lasten kantorinkaksi kutsuttu tuote, joka on          Pergola (esittelevä tuomari) sekä tuomarit M. Wathelet,
tarkoitettu siihen, että istuvaan asentoon asetettua lasta kannetaan         D. A. O. Edward, P. Jann ja L. Sevón, julkisasiamies: S. Alber,
aikuisen selässä, ja joka olennaisilta osin koostuu alumiiniputkista         kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 10.5.2001
tehdystä kantokehyksestä ja tekokuitua olevista yhteenommelluista            tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
kangaskappaleista valmistetusta lastenistuimesta, joka on pehmustet-
tu sivuilta sekä lapsen pään korkeudelta ja jossa on kiinnityshihnat,        1)    Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liik-
pehmustetut kantohihnat ja vatsan ympäri menevä tekstiiliainetta                   kuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoit-
oleva vyö sekä istuimen alla säilytyspaikka pienehköille esineille,                tajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971
kuuluu tariffinimikkeeseen 6307.                                                   annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 1408/71, sellaisena
                                                                                kuin se on muutettuna ja ajantasaistettuna 2.6.1983 annetulla
                                                                                neuvoston asetuksella N:o 2001/83, sellaisena kuin tämä oli
(1) EYVL C 299, 16.10.1999.                                                        viimeksi muutettuna tosiseikkojen tapahtumahetkellä voimassa
                                                                                olleella 22.12.1995 annetulla neuvoston asetuksella
                                                                                N:o 3096/95, sovelletaan henkilöön, joka tämän asetuksen
                                                                                tullessa voimaan jäsenvaltiossa


title: Chantal Mertensin 2.9.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-244/97)

text:
C 331/24             1 FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     1.11.97
      Chantal Mertensin 2.9.1997 Euroopan yhteisöjen                lainvastaisuuden johdosta aiheutuneen vahingon korvaa
              komissiota vastaan nostama kanne                      miseksi .
                        (Asia T-244/97)
                         ( 97/C 331 /48 )
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                          Sonja Vermeylenin 29.8.1997 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
Chantal Mertens, kotipaikka Zellik ( Belgia ), on nostanut                                  (Asia T-246/97)
2.9.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                                      ( 97/C 331 /49
vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Lucas Vogel,
Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
Christian Kremer, 8—10 rue Mathias Hardt.                                            (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                    Sonja Vermeylen, kotipaikka Kapellen ( Belgia ) on nostanut
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois             29.8.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuin
                                                                    tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                    vastaan . Kantajan edustajina ovat asianajaja Marc Dalle
                                                                    magne ja asianajaja Carlo Locchi, Bryssel, ja prosessiosoite
— kumoaa komission 28.5.1997 tekemäksi katsottavan                  on 85 rue du Prince Royal .
     implisiittisen päätöksen, jolla on hylätty kantajan
     28.1.1997 tekemä vaatimus sen päätöksen kumoami
     sesta, jolla häntä ei ole otettu kiinteistö- ja vastaanot     Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
     topäällikköä koskevan kilpailun KOM/C/3/95 soveltu            tuin
     vista hakijoista 13.1.1997 ilmoitettuun luetteloon,
                                                                    — kumoaa komission päätöksen, jossa kantajaa ei ollut
— velvoittaa vastaajan korvaamaan asiasta ensimmäisen                    otettu C 2 palkkaluokkaan ylentämisestä varten laadit
     oikeusasteen tuomioistuimessa aiheutuvat oikeuden                  tuun ansioituneimpien virkamiesten luetteloon, joka
     käyntikulut.                                                        julkaistiin Hallinnollisten tiedotusten numerossa 956/
                                                                         22.11.1996,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                    — velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajalle kohtuulli
                                                                         seksi arvioitavan ( ex aequo et bono ) summan, jonka
                                                                         on oltava vähintään 500 000 BEF:a,
Kantaja, palkkaluokkaan D 2 kuuluva virkamies, arvoste
lee vastaajaa siitä, ettei häntä ole otettu kiinteistö- ja vas
taanottopäällikköä koskevan kilpailun KOM/C/3/95
                                                                    — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
perusteella laadittuun soveltuvien hakijoiden luetteloon.
Kantaja väittää tältä osin, että kilpailun valintalautakun
nan luetteloon hyväksymistä yhdeksästä hakijasta yksi ei            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
täyttänyt kilpailuilmoituksessa kokeisiin hyväksymiselle
vahvistettua virkaikäedellytystä . Kantajan kokeissa saamat
kokonaispisteet olivat lisäksi niin lähellä hyväksymisen            Kantaja, joka on C 3-palkkaluokan virkamies riitauttaa
alarajaa, että yhdenkin kilpailuun osallistumisedellytyksiä         sen, että häntä ei ole otettu ansioituneimmista virkamie
täyttämättömän hakijan hyväksyminen soveltuvien haki               histä laadittuun luetteloon, joka on julkaistu 22.11.1996
joiden luetteloon on väistämättä loukannut kantajan                 Hallinnollisten tiedotusten numerossa 956 . Hän esittää,
oikeutta .
                                                                    että hänet oli varainhoitovuonna 1995 otettu C 2 palkka
                                                                    luokkaan ylentämistä varten ansioituneimmiksi arvioitujen
                                                                    virkamiesten luetteloon mutta että häntä ei ollut ylennetty
Vaatimuksiensa tueksi kantaja aluksi vetoaa henkilöstö             ylennysmenettelyssä. Vaikka hänelle oli annettu vuosia
sääntöjen liitteessä III olevan 5 artiklan samoin kuin edellä       1991 — 1993 koskevassa arviointikertomuksessa kuudessa
mainitun sisäisen kilpailun kilpailuilmoituksen jakson II           kohtaa arvosana " erinomainen " ja kahdeksan kertaa arvo
määräysten rikkomiseen.                                             sana " erittäin hyvä ", hän sai vuosien 1993—1995 osalta
                                                                    ainoastaan arviointikertomusluonnoksen, jossa ei ollut
                                                                    yksittäisiä arvosanoja . Kantaja sai 20.3.1997 vuosia
Toiseksi kantaja vetoaa nimittävän viranomaisen rikko              1993— 1995 koskevan uuden arviointikertomusluonnok
mukseen sen laiminlyödessä huolehtimisvlvollisuutensa               sen, johon oli merkitty yksittäiset arvosanat. Kantaja kiisti
siltä osin kuin nimittävä viranomainen ja kilpailun valinta        luonnoksessa esitettyjen arvioiden oikeellisuuden ja pyysi,
lautakunta eivät ole ryhtyneet kaikkiin tarpeellisiin toi          että luonnos siirretään arvioinnin tarkastajan käsiteltä
menpiteisiin hänelle kilpailumenettelyn edellä tarkastellun         väksi .


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 10 päivänä helmikuuta 2000 yhdistetyissä asioissa C-147/97 ja C-148/97, (Oberlandesgericht Frankfurt am Mainin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Deutsche Post AG vastaan Gesellschaft für Zahlungssysteme mbH (GZS) (C-147/97) ja Citicorp Kartenservice GmbH (C-148/97) (Julkinen yritys – Postipalvelut – Sähköinen edelleenpostitus)

text:
C 122/2                   FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           29.4.2000
jaoston puheenjohtaja R. Schintgen, joka hoitaa kuudennen                             YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit G. Hirsch ja
H. Ragnemalm (esittelevä tuomari), julkisasiamies: F. G. Jacobs,                                10 päivänä helmikuuta 2000
kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 3.2.2000
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                   yhdistetyissä asioissa C-147/97 ja C-148/97, (Oberlandes-
                                                                             gericht Frankfurt am Mainin esittämä ennakkoratkaisu-
1. Pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen lainsäädäntö,            pyyntö), Deutsche Post AG vastaan Gesellschaft für Zah-
     jossa säädetään verotusarvon laskentatavasta kannettaessa liike-        lungssysteme mbH (GZS) (C-147/97) ja Citicorp Karten-
     vaihtoveroa, leimaveroa ja erityistä kulutusveroa, on EY:n perus-                          service GmbH (C-148/97) (1)
     tamissopimuksen 95 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 90
     artikla) vastainen, mikäli laskentatapa vaihtelee sen mukaan,           (Julkinen yritys – Postipalvelut – Sähköinen edelleenpostitus)
     koskeeko se kotimaisista vai maahan tuoduista tuotteista perittä-
                                                                                (2000/C 122/03)
     viä veroja siten, että sen seurauksena viimeksi mainittuja
     verotetaan ankarammin. Se, että kansallisessa lainsäädännössä
     viitataan tavaroiden tullausarvosta 28 päivänä toukokuuta                                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
     1980 annettuun asetukseen (ETY) N:o 1224/80 toisesta
     jäsenvaltiosta peräisin olevien tuotteiden verotusarvon määrittä-       (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
     miseksi, ei sinänsä ole EY:n perustamissopimuksen vastaista.                          tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
2. Pääasiassa esillä olevan tasoitusveron kaltaisen veron kantamista         Yhdistetyissä asioissa C-147/97 ja C-148/97, jotka Oberlandes-
     koskeva kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan toisesta jäsen-          gericht Frankfurt am Main (Saksa) on saattanut EY:n perusta-
     valtiosta peräisin olevista tavaroista kannetaan tätä veroa mutta       missopimuksen 177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla)
     vastaavista oman valtion alueella tuotetuista tavaroista ei, on         nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen
     EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan tai 9 ja 12 artiklan              tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa
     (joista on muutettuina tullut EY 23 ja EY 25 artikla) vastainen.        Deutsche Post AG vastaan Gesellschaft für Zahlungssysteme
                                                                             mbH (GZS) (C-147/97) ja Citicorp Kartenservice GmbH
3. Asetusta N:o 1224/80 ei voida soveltaa jäsenvaltioiden väliseen           (C-148/97) ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen
     kauppaan.                                                               5 artiklan toisen kohdan (josta on tullut EY 10 artiklan toinen
                                                                             kohta), EY:n perustamissopimuksen 30 ja 59 artiklan (joista
4. Sellainen kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan tulliviran-              on muutettuna tullut EY 28 ja EY 49 artikla), EY:n perustamis-
     omaisten on pidettävä maahan tuodut tavarat hallussaan, kun             sopimuksen 85 ja 86 artiklan sekä 90 artiklan 1 ja 2 kohdan
     vaadittujen verojen määrä riitautetaan, ellei asianomainen maksa        (joista on tullut EY 81 ja EY 82 artikla sekä EY 86 artiklan
     vaadittua määrää, on yhteisön oikeuden vastainen, mikäli tämä           1 ja 2 kohta) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien
     menettely on epäedullisempi kuin vastaavia jäsenvaltion sisäiseen       kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen
     oikeuteen perustuvia kanteita koskeva menettely taikka tekee            puheenjohtajat J. C. Moitinho de Almeida, L. Sevón ja
     tuotteiden tuonnin toisista jäsenvaltioista asianomaiselle käytän-      R. Schintgen sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn (esittelevä tuoma-
     nössä mahdottomaksi tai suhteettoman vaikeaksi.                         ri), C. Gulmann, J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann, H. Ragne-
                                                                             malm ja M. Wathelet, julkisasiamies: A. La Pergola, kirjaaja:
                                                                             johtava hallintovirkamies H. A. Rühl, on antanut 10.2.2000
5. Sellainen kansallinen säännös, jonka mukaan maahan tuoduista              tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
     tuotteista kannettavia veroja koskevat riitauttamiset ratkaistaan
     hallinnollisessa menettelyssä, joka voi vaikuttaa tuotteiden tuon-      Tilanteessa, jossa asianomaisten jäsenvaltioiden postilaitosten välillä
     tiin, ei ole perustamissopimuksen vastainen, mikäli ei ole              ei ole sopimusta saapuvan ulkomaanpostin todellisten käsittely- ja
     olemassa sellaista vastaavaa, kotimaisia tuotteita koskeviin            jakelukustannusten mukaisesti suoritettavista päätemaksuista, se, että
     riitauttamisiin sovellettavaa menettelyä, joka on näille edullisem-     Deutsche Post AG:n kaltainen laitos käyttää Maailman postiliiton
     pi, ja mikäli hallintoviranomaisten päätöksiin, joissa kielletään       yleissopimuksen, sellaisena kuin se on hyväksytty 14.12.1989,
     tuotteiden tuonti tai rajoitetaan sitä, voidaan hakea muutosta          25 artiklan 3 kohdan mukaista oikeutta periä kotimaan postimaksut
     tuomioistuimessa.                                                       muun kuin sen oman jäsenvaltion postilaitokseen suurina määrinä
                                                                             jätetyistä lähetyksistä tämän artiklan 1 kohdan toisessa virkkeessä ja
6. Sellainen kansallinen säännös, jonka mukaan tuomioistuimessa              2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa, ei ole EY:n perustamissopi-
     käsiteltävän sellaisen kanteen yhteydessä, jossa vaaditaan valtion      muksen 90 artiklan (josta on tullut EY 86 artikla) vastaista, kun
     saattamista korvausvastuuseen korvauksen saamiseksi yhteisön            sitä luetaan yhdessä EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan (josta
     oikeuden rikkomisesta aiheutuneesta vahingosta, todistajien kuu-        on tullut EY 82 artikla) ja EY:n perustamissopimuksen 59 artiklan
     leminen on mahdollista vain poikkeustapauksissa, ei ole yhteisön        (josta on muutettuna tullut EY 49 artikla) kanssa. Sitä vastoin
     oikeuden vastainen, mikäli tätä säännöstä sovelletaan myös              tämän oikeuden käyttäminen on perustamissopimuksen 90 artiklan
     vastaavien jäsenvaltion sisäiseen oikeuteen perustuvien kanteiden       1 kohdan vastaista, kun sitä luetaan yhdessä 86 artiklan kanssa, jos
     osalta ja mikäli se ei estä yksityistä vetoamasta yhteisön oikeuden     se merkitsee sitä, että tällainen laitos voi periä omassa jäsenvaltios-
     välittömään oikeusvaikutukseen perustuviin oikeuksiinsa.                saan sovellettavat kotimaan postimaksut täysimääräisinä
                                                                             vähentämättä kyseisten postilaitosten edellä mainituista lähetyksistä
                                                                             maksamia päätemaksuja.
(1) EYVL C 278, 5.9.1998.
                                                                             (1) EYVL C 181, 14.6.1997.


title: Asia C-563/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 30.10.2013 — UPC DTH S.à.r.l. v. Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnöke

text:
               25.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/4

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 30.10.2013 — UPC DTH S.à.r.l. v. Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnöke
   (Asia C-563/13)
   2014/C 24/08
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: UPC DTH S.à.r.l.

      Vastapuoli: Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnöke

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko puitedirektiivin eli 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY, (1) sellaisena kuin se on muutettuna 25.11.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2009/140/EY, (2) 2 artiklan c alakohtaa tulkittava siten, että sähköiseksi viestintäpalveluksi katsotaan palvelu, jossa palvelun tarjoaja takaa vastasuoritusta vastaan ehdollisen käyttöoikeuden radio- ja televisiolähetyspalveluja sisältävään satelliitilla välitettyyn lähetyspalvelupakettiin?

               2)

               Onko Euroopan unionin toiminnasta tehtyä sopimusta tulkittava siten, että periaate palvelujen vapaasta liikkuvuudesta jäsenvaltioiden välillä koskee ensimmäisessä kysymyksessä kuvattua palvelua, kun kyse on Luxemburgista Unkarin valtion alueelle tarjotuista palveluista?

               3)

               Onko Euroopan unionin toiminnasta tehtyä sopimusta tulkittava siten, että ensimmäisessä kysymyksessä kuvatun palvelun osalta kohdemaalla, jonne palvelu tarjotaan, on oikeus rajoittaa tällaisten palvelujen tarjoamista määräämällä, että palvelujen tarjoajan on rekisteröidyttävä tässä jäsenvaltiossa ja perustettava joko tytäryhtiö tai itsenäinen oikeussubjekti, ja edellyttämällä näin, että tällaisia palveluja voidaan tarjota ainoastaan perustetun tytäryhtiön tai muun itsenäisen oikeussubjektin välityksellä?

               4)

               Onko Euroopan unionin toiminnasta tehtyä sopimusta tulkittava siten, että ensimmäisessä kysymyksessä kuvattua palvelua koskevan menettelyn toimittaa — siitä riippumatta, missä jäsenvaltiossa palveluja tarjoava yhtiö toimii tai on rekisteröity — palvelun suorituspaikan jäsenvaltion tuomiovallan nojalla viimeksi mainitun valtion viranomainen?

               5)

               Onko 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 2 artiklan c alakohtaa tulkittava siten, että ensimmäisessä kysymyksessä kuvattu palvelu on sähköinen viestintäpalvelu, vai onko se puitedirektiivin 2 artiklan f kohdassa määriteltyä ehdollisen käyttöoikeuden järjestelmää käyttämällä tarjottu ehdollinen käyttöoikeuspalvelu?

               6)

               Onko asiassa kyseessä olevia säännöksiä edellä esitetyn perusteella tulkittava siten, että ensimmäisessä kysymyksessä kuvattua palvelua tarjoava palvelun tarjoaja katsotaan unionin oikeussääntöjen perusteella sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajaksi?

      (1)  Sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä (puitedirektiivi) 7.3.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/21/EY (EYVL L 108, s. 33).

      (2)  Sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetun direktiivin 2002/21/EY, sähköisten viestintäverkkojen ja niiden liitännäistoimintojen käyttöoikeuksista ja yhteenliittämisestä annetun direktiivin 2002/19/EY sekä sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista annetun direktiivin 2002/20/EY muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) 25.11.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/140/EY (EUVL L 337, s. 37).


title: Asia T-402/12: Kanne 6.9.2012 — Schlyter v. komissio

text:
               10.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 343/17

         Kanne 6.9.2012 — Schlyter v. komissio
   (Asia T-402/12)
   2012/C 343/30
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Carl Schlyter (Linköping, Ruotsi) (edustajat: asianajajat O. Brouwer ja S. Schubert)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Se, että Euroopan komissio epäsi oikeuden tutustua kokonaan tai osittain lausuntoonsa ja huomautuksiinsa, jotka se on esittänyt vastauksena Ranskan tasavallan direktiivin 98/34/EY (1) nojalla tekemään nanohiukkasaineita koskevien vuosi-ilmoitusten sisältöön ja niiden jättämisen edellytyksiin liittyvään ilmoitukseen 2011/673/f, on kumottava

               —

               Euroopan komissio on unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan nojalla velvoitettava korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut sekä mahdollisten väliintulijoiden oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu oikeudellisiin virheisiin, ilmeisiin arviointivirheisiin ja perusteluiden puuttumiseen sovellettaessa asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (2) 4 artiklan 2 kohdan kolmatta luetelmakohtaa ja asetuksen (EY) N:o 1367/2006 (3) 6 artiklan 1 kohtaa, koska

                           —

                           asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitettua poikkeusta asetuksessa säädettyyn tietojen ilmaisemista koskevaan yleisperiaatteeseen ei voida soveltaa direktiivin 98/34/EY mukaiseen menettelyyn

                           —

                           asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmatta luetelmakohtaa ja asetuksen (EY) N:o 1367/2006 6 artiklan 1 kohtaa sovellettiin virheellisesti, kun todettiin, että pyydetyn asiakirjan sisältämien tietojen ilmaiseminen vahingoittaisi konkreettisesti ja tosiasiallisesti komission etua direktiivin 98/34/EY mukaisessa menettelyssä.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu oikeudelliseen virheeseen, ilmeiseen arviointivirheeseen ja perusteluiden puuttumiseen arvioitaessa asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa ja asetuksen (EY) N:o 1367/2006 6 artiklan 1 kohdassa edellytettyä ylivoimaista yleistä etua, koska

                           —

                           asetuksen (EY) N:o 1367/2006 6 artiklan 1 kohdassa vahvistetaan ylivoimaista yleistä etua kyseisessä asiassa. Riidanalaisessa päätöksessä ei oteta huomioon pyydetyn asiakirjan sisältämien tietojen ilmaisemiseen liittyvää ylivoimaista yleistä etua, ja se sisältää kahden edellä mainitun säännöksen soveltamiseen liittyvän oikeudellisen virheen ja ilmeisen arviointivirheen, eikä sitä ole perusteltu tältä osin.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu oikeudelliseen virheeseen, ilmeiseen arviointivirheeseen ja perusteluiden puuttumiseen sovellettaessa asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 6 kohtaa, koska

                           —

                           riidanalaista päätöstä ei ole lainkaan perusteltu ja sitä rasittaa ilmeinen arviointivirhe, koska asiakirjoihin ei annettu oikeutta tutustua osittain asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 6 kohdan mukaisesti.

      (1)  Teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22.6.1998 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/34/EY (EYVL L 204, s. 37).

      (2)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL 2001 L 145, s. 43).

      (3)  Tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta yhteisön toimielimiin ja elimiin 6.9.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1367/2006 (EUVL 2006 L 264, s. 13).


title: Asia C-162/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 22.5.2008 (Corte suprema di cassazionen (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ampliscientifica Srl ja Amplifin SpA v. Ministero dell'Economia e delle Finanze ja Agenzia delle Entrate (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Verovelvolliset — 4 artiklan 4 kohdan toinen alakohta — Emoyhtiöt ja tytäryhtiöt — Jäsenvaltion toteuttama verovelvollisryhmiä koskeva järjestelmä — Edellytykset — Seuraukset)

text:
               5.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/8

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 22.5.2008 (Corte suprema di cassazionen (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ampliscientifica Srl ja Amplifin SpA v. Ministero dell'Economia e delle Finanze ja Agenzia delle Entrate
   (Asia C-162/07) (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Verovelvolliset - 4 artiklan 4 kohdan toinen alakohta - Emoyhtiöt ja tytäryhtiöt - Jäsenvaltion toteuttama verovelvollisryhmiä koskeva järjestelmä - Edellytykset - Seuraukset)
   (2008/C 171/14)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Corte suprema di cassazione
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Ampliscientifica Srl ja Amplifin SpA

      Vastaajat: Ministero dell'Economia e delle Finanze ja Agenzia delle Entrate
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Corte suprema di cassazione — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 4 artiklan 4 kohdan toisen kohdan tulkinta — ”Henkilöt, jotka ovat oikeudellisesti itsenäisiä, mutta joilla on läheiset rahoitukselliset, taloudelliset ja hallinnolliset suhteet toisiinsa” — Käsitteen riittävä täsmällisyys, jotta jäsenvaltiot voivat soveltaa säädettyä arvonlisäverojärjestelmää — Suhteen käsite — Kansallinen säännös, jossa oikeuden väärinkäytön estämiseksi suhteen olemassaolon edellytykseksi on asetettu vähimmäiskesto
   Tuomiolauselma

               1)

               Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 4 artiklan 4 kohdan toinen alakohta on säännös, jonka soveltamisen edellytyksenä on, että jäsenvaltio kuulee etukäteen neuvoa-antavaa arvonlisäverokomiteaa ja antaa kansallista lainsäädäntöä, jossa mahdollistetaan se, että sellaisia maan alueelle sijoittautuneita henkilöitä ja erityisesti yhtiöitä, jotka ovat oikeudellisesti itsenäisiä mutta joilla on läheiset rahoitukselliset, taloudelliset ja hallinnolliset suhteet toisiinsa, voidaan lakata käsittelemästä arvonlisäveron osalta erillisinä verovelvollisina ja niitä näin käsitellään yhtenä verovelvollisena, jolle yksin voidaan myöntää erillinen arvonlisäverotunniste ja jolla on tämän seurauksena yksin oikeus antaa arvonlisäveroilmoitukset. Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on selvittää, täyttääkö pääasian kohteena olevan kaltainen kansallinen lainsäädäntö nämä edellytykset, erityisesti kun otetaan huomioon, että jos neuvoa-antavaa arvonlisäverokomiteaa ei ole kuultu, kansallisella lainsäädännöllä, joka täyttää nämä edellytykset, olisi toteutettu täytäntöönpano kuudennen direktiivin 77/388 4 artiklan 4 kohdan toisessa alakohdassa asetetun menettelyä koskevan edellytyksen vastaisesti.

               2)

               Verotuksen neutraalisuuden periaate ei ole esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa rajoitutaan kohtelemaan eri tavalla sellaisia verovelvollisia, jotka haluavat, että niihin sovelletaan yksinkertaistettua arvonlisäveron suoritus- ja ilmoituksentekomenettelyä, sen mukaan, omistaako emoyksikkö tai -yhtiö yli 50 prosenttia niihin alisteisuussuhteessa olevien henkilöiden osakkeista tai osakkuuksista viimeistään veroilmoitusta edeltävän kalenterivuoden alusta alkaen vai täyttääkö se päinvastoin nämä edellytykset vasta tuon päivän jälkeen. Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on selvittää, onko pääasian kohteena olevan kaltainen kansallinen lainsäädäntö tällainen toimenpide. Myöskään oikeuden väärinkäytön kiellon periaate tai suhteellisuusperiaate eivät ole esteenä tällaiselle lainsäädännölle.

      (1)  EUVL C 140, 23.6.2007.


title: Asia T-445/16: Kanne 5.8.2016 – Schniga v. CPVO (Gala Schnico)

text:
               3.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 364/24

      Kanne 5.8.2016 – Schniga v. CPVO (Gala Schnico)
      (Asia T-445/16)
      (2016/C 364/25)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Schniga GmbH (Bolzano, Italia) (edustajat: asianajajat G. Würtenberger ja R. Kunze)

         Vastaaja: Yhteisön kasvilajikevirasto (CPVO)

         Menettely CPVO:ssa

         Riidanalainen yhteisön kasvinjalostajanoikeus: Gala Schnico – Lajiketta koskeva ilmoitus nro 2009/1807

         Riidanalainen päätös: CPVO:n valituslautakunnan 22.4.2016 asiassa A005/2014 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen

                  —

                  velvoittaa CPVO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Kanneperusteet

                  —

                  Asetuksen N:o 2100/94 76 ja 8 artiklan, 57 artiklan 3 kohdan ja 75 artiklan rikkominen.


title: Asia T-69/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.7.2015 – NK Rosneft ym. v. neuvosto (Kumoamiskanne — Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Rajoittavat toimenpiteet Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän toimien johdosta — Vireilläolovaikutus — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               12.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 337/12

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.7.2015 – NK Rosneft ym. v. neuvosto
   (Asia T-69/15) (1)

   ((Kumoamiskanne - Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Rajoittavat toimenpiteet Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän toimien johdosta - Vireilläolovaikutus - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen))
   (2015/C 337/15)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: NK Rosneft OAO (Moskova, Venäjä), RN-Shelf-Arctic OOO (Moskova), RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO (Južno-Sahalinsk, Venäjä), RN Exploration OOO (Moskova) ja Tagulskoe OOO (Krasnojarsk, Venäjä) (edustaja: T. Beazley, QC)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: S. Boelaert ja B. Driessen)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän toimien johdosta annetun päätöksen 2014/512/YUTP ja päätöksen 2014/512/YUTP muuttamisesta annetun päätöksen 2014/659/YUTP muuttamisesta 4.12.2014 annetun neuvoston päätöksen 2014/872/YUTP (EUVL L 349, s. 58) ja rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän toimien johdosta annetun asetuksen (EU) N:o 833/2014 muuttamisesta ja asetuksen (EU) N:o 833/2014 muuttamisesta annetun asetuksen (EU) N:o 960/2014 muuttamisesta 4.12.2014 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1290/2014 (EUVL L 349, s. 20) osittaiseksi kumoamiseksi siltä osin kuin kyseiset säädökset koskevat kantajia

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               NK Rosneft OAO, RN-Shelf-Arctic OOO, RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO, RN Exploration OOO ja Tagulskoe OOO vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 228, 13.7.2015.


title: Asia T-362/07: Kanne 14.9.2007 — El Fatmi v. neuvosto

text:
               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/65

         Kanne 14.9.2007 — El Fatmi v. neuvosto
   (Asia T-362/07)
   (2007/C 269/119)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Nouriddin El Fatmi (Amsterdam, Alankomaat) (edustaja: asianajaja J. Pauw)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto
   Vaatimukset

               —

               on todettava, ettei asetusta N:o 2580/2001 voida soveltaa kantajaan ja/tai että päätös 2007/445 on kumottava kantajaa koskevilta osin

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi ensinnäkin siihen, ettei tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi 27.12.2001 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 2580/2001 (EYVL L 344, s. 70) voida soveltaa häneen, koska yhteisön ulko- ja turvallisuuspolitiikan ja kantajan välillä ei ole minkäänlaista yhteyttä.
   Kantaja toteaa toiseksi, ettei asetusta N:o 2580/2001 voida soveltaa häneen, koska hän ei tee tai yritä tehdä terroritekoja, osallistu niiden tekemiseen eikä edistä niiden tekemistä.
   Kantaja väittää lopuksi, että kanteen kohteena olevalla päätöksellä loukataan suhteellisuusperiaatetta ja että se on puutteellisesti perusteltu.


title: Asia F-96/13: Kanne 23.9.2013 — ZZ v. komissio

text:
               14.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 367/40

         Kanne 23.9.2013 — ZZ v. komissio
   (Asia F-96/13)
   2013/C 367/71
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal ja D. Abreu Caldas)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Kantajasta tehdyn sellaisen taannehtivan päätöksen kumoaminen, jolla hänen asemapaikkansa siirrettiin Länsirannan ja Gazan kaistan edustustosta Itä-Jerusalemista Brysseliin liikenteen pääosaston linjalle Yhteiset resurssit MOVE/ENER.

      Vaatimukset

               —

               henkilöstön liikkuvuuden, uran ja tuottavuuden hallinnoinnin yksikön päällikön 25.1.2013 tekemä päätös siirtää kantaja taannehtivasti 1.1.2013 alkaen Brysseliin liikenteen pääosaston linjalle Yhteiset resurssit MOVE/ENER, on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava maksamaan kantajalle yhden euron symbolinen korvaus hänelle aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä ja aineellisesta vahingosta, ja se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-16/02: Euroopan yhteisöjen komission 28.1.2002 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
2.3.2002                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 56/11
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      käyttöön sellaisen järjestelmän, jonka mukaisesti arvonlisäyk-
                                                                         siä verotetaan siirrettäessä verotuksellinen kotipaikka ja josta
Kansallisilla säännöksillä, joilla on luotu nimitys ”Salaisons           säädetään code général des impôts 167 a §:ssä, sellaisena kuin
d’Auvergne” ja alueelliset nimitykset, voi olla vaikutuksia              se on siihen lisättynä 30.12.1998 annetun vuoden 1999
tavaroiden vapaaseen liikkuvuuteen jäsenvaltioiden välillä,              verolain 24 §:llä, sellaisena kuin tämä pykälä on 6.7.1999
erityisesti koska näillä säännöksillä suositaan kotimaassa val-          tehdyn päätöksen nro 99–590 perusteella.
mistettujen tavaroiden markkinoimista tuontitavaroiden hai-
taksi. Näiden säännösten soveltamisesta aiheutuu – ja niillä
ylläpidetään – näihin kahteen ryhmään kuuluvien tavaroiden
välille erilaista kohtelua. Koska yhteisöjen tuomioistuimen
vahvistama lähtöisyysmerkinnän käsite ei kuulu maatalous-
tuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja          Euroopan yhteisöjen komission 28.1.2002 Ranskan tasa-
alkuperänimitysten suojasta annetun neuvoston asetuksen                                    valtaa vastaan nostama kanne
(ETY) N:o 2081/92 (1) asialliseen soveltamisalaan, sillä voidaan
perustella rajoituksia tavaroiden vapaan liikkumisen periaattee-                                    (Asia C-16/02)
seen ainoastaan, jos sillä suojellaan sitä merkittävää mainetta,
jonka jokin tietyltä alueelta peräisin oleva erityinen tuote tai                                    (2002/C 56/22)
elintarvike on kuluttajien keskuudessa saavuttanut. Komissio
katsoo, että nimitys ”Salaisons d’Auvergne” ja ranskalaiset
alueelliset nimitykset eivät ole yhteisöjen tuomioistuimen               Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 28.1.2002 Euroo-
oikeuskäytännössä tarkoitettuja lähtöisyysmerkintöjä, koska              pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
niitä ei ole liitetty johonkin erityiseen tuotteeseen tai elintarvik-    vastaan. Kantajan asiamiehenä on M. Nolin, prosessiosoite
keeseen vaan tuoteryhmiin, joiden erityiseen maineeseen ei ole           Luxemburgissa.
vedottu eikä sitä ole toteennäytetty.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
(1) EYVL L 208, 24.7.1992, s. 1.                                         tuin
                                                                         –     toteaa, että Ranskan tasavalta on jättänyt noudattamatta
                                                                               sille tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden (tinan,
                                                                               pentakloorifenolin ja kadmiumin) markkinoille saattami-
                                                                               sen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien,
                                                                               asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä
Conseil d’État français, section du contentieux,
                                                                               annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY liitteen I
14.12.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
                                                                               mukauttamisesta tekniikan kehitykseen viidennen kerran
kaisupyyntö asiassa Hughes de Lasteyrie du Saillant vas-
                                                                               26 päivänä toukokuuta 1999 annetun komission direktii-
taan Ministère de l’économie, des finances et de l’industrie
                                                                               vin 1999/51/EY (1) nojalla kuuluvia velvoitteita, koska se
                                                                               ei ole antanut direktiivin noudattamisen edellyttämiä
                             (Asia C-9/02)                                     lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja koska se ei
                                                                               ole ilmoittanut komissiolle näistä toimenpiteistä
                            (2002/C 56/21)
                                                                         –     velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
                                                                               tikulut.
Conseil d’État français, section du contentieux, on pyytänyt
14.12.2001 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimeen 14.12.2001, Euroopan yhtei-               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
söjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Hughes de
Lasteyrie du Saillant vastaan Ministère de l’économie, des               Jäsenvaltioiden velvollisuus täytäntöönpanna direktiivit (EY
finances et de l’industrie.                                              249 artiklan kolmas kohta) sisältää myös velvollisuuden
Conseil d’État français, section du contentieux, pyytää yhteisö-        noudattaa näissä direktiiveissä säädettyjä määräaikoja. Määrä-
jen tuomioistuinta ratkaisemaan kysymyksen, onko sijoittautu-            aika päättyi 29.2.2000, eikä Ranska ole toteuttanut direktiivin
misvapauden periaate, josta määrätään EY:n perustamissopi-               noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä.
muksen 52 artiklassa (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla),
esteenä sille, että jäsenvaltio ottaa veronkierron välttämiseksi         (1) EYVL L 142, 5.6.1999, s. 22.


title: Asia T-353/99: NV Calberson Belgiumin 10.12.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 79/36                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       18.3.2000
Bogoljub Karicin, Dragomir Karicin, Milenka Karicin,                     Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Sreten Karicin ja Zoran Karicin 8.12.1999 Euroopan
          unionin neuvostoa vastaan nostama kanne                        –    kumoaa komission 9.2.1999 tekemän päätöksen kat-
                                                                              soa säännöstenvastaisiksi kantajan poissaolot ajalta
                          (Asia T-350/99)                                     8.-17.12.1998 ja 25.1.1999 ja vähentää ne tämän vuosilo-
                                                                              mapäivistä,
                           (2000/C 79/76)
                                                                         –    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Bogoljub Karic ja neljä muuta henkilöä ovat nostaneet
8.12.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                   Kantaja kiistää päätöksen, jossa todetaan säännöstenvastaisiksi
tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vas-                 hänen sairaudesta johtuvat poissaolonsa työstä ja vähennetään
taan. Kantajien edustajat ovat Nicolas Rollason ja Tim Eicke,            kyseiset päivät hänen vuosilomapäivistään. Hän katsoo, että
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Elvinger, Hoss             koska hänelle ei annettu mahdollisuutta kiistää tehokkaasti
& Prussen, 2 place Winston Churchill.                                    toimielimen asiantuntijalääkärin päätös hylätä kantajan
                                                                         esittämä lääkärintodistus, jolla tämä perusteli sairaudesta joh-
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin            tuvaa poissaoloaan työstä, komissio on rikkonut virkamiehiin
                                                                         sovellettavien henkilöstösääntöjen 59 artiklan 1 ja 3 kohtaa,
–   julistaa mitättömäksi neuvoston päätöksen 1999/612/                  loukannut kantajan puolustautumisoikeutta sekä laiminlyönyt
    CFSP ja/tai ilmeisesti 6.12.1999 tehdyn päätöksen, jota ei           perusteluvelvollisuutensa. Kantaja väittää lisäksi, että asiantun-
    ole vielä julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä        tijalääkäri on tehnyt ilmeisen arviointivirheen kieltäytyessään
    mutta josta on julkaistu lehdistötiedote neuvoston verkko-           tunnustamasta kantajan sairauden vakavuutta.
    sivulla 6.12.1999, ja
–   määrää neuvoston korvaamaan kantajien oikeudenkäynti-
    kulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         NV Calberson Belgiumin 10.12.1999 Euroopan yhteisöjen
Kantajien esittämät oikeudelliset perusteet ja pääasialliset pe-                        komissiota vastaan nostama kanne
rustelut ovat samanlaiset kuin asiassa T-349/99 esitetyt perus-
telut. Lisäksi kantajat väittävät riidanalaisten päätösten estävän
heitä toteuttamasta Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artik-                                        (Asia T-353/99)
lan 1 kohdassa ja EU 6 artiklan 2 kohdassa suojattua oikeuttaan
perhe-elämään.                                                                                (2000/C 79/78)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                         NV Calberson Belgium, kotipaikka Bornem (Belgia) on nosta-
                                                                         nut 10.12.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
M:n 9.12.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan                     teen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissio-
                           nostama kanne                                 ta vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja L. Gheysens, asian-
                                                                         ajotoimisto Gheysens & Partners, Wevelgem (Belgia), ja proses-
                          (Asia T-352/99)                                siosoite Luxemburgissa on c/o asianajaja R. Reding, 2 Rue
                                                                         J. B. Brasseur.
                           (2000/C 79/77)
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                        –    kumoaa Euroopan yhteisöjen komission 19.7.1999 te-
                                                                              kemän päätöksen C (1999) 2140 lopull. (asia Rec 8/98 –
M on nostanut 9.12.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                       toimeksiantaja Lema) ja päätöksen C (1999) 2143 lopull.
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                     (asia Rec 9/98 – toimeksiantaja Consumer Electronic
komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat                      Service),
Jean-Noël Louis, Greta-Françoise Parmentier ja Véronique
Peere, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa on Société de            –    toteaa, että [kysymyksessä olevia tuontitulleja] ei saada
Gestion Fiduciaire, 2-4 rue Beck.                                             kantaa kantajalta jälkikäteen,
 ---pagebreak--- 18.3.2000                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 79/37
–    toissijaisesti toteaa, että kantajalla on sekä asiassa Lema että      Société Vanitel NV:n 13.12.1999 Euroopan yhteisöjen
     asiassa Consumer Electronic Service oikeus jälkitulleina                            komissiota vastaan nostama kanne
     kannettujen määrien peruuttamiseen,
                                                                                (Asia T-355/99)
–    velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-
     kulut.                                                                                (2000/C 79/79)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                           Société Vanitel NV, kotipaikka Antwerpen (Belgia) on nostanut
                                                                           13.12.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
Kantaja toi maahan vuonna 1993 Turkin viranomaisten                        tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
antaman ATR 1-tavaratodistuksen perusteella tuontitulleitta                vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Mireille Famchon,
erän väritelevisiota Turkista. Komission yksiköt totesivat vuon-           Pariisi, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto
na 1993 Turkissa toimitetun tarkastuksen yhteydessä vapautta-              François Prum, avenue Guillaume.
mista koskevien edellytysten jääneen täyttymättä, koska Tur-
kissa ei ollut peritty tasoitustullia kolmansista maista peräisin
                                                                           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
olevista televisiolaitteiden osista.
                                                                           –   kumoaa 22.7.1999 tehdyn päätöksen N:o C (1999) 2286
                                                                               lopull.,
Komissio hylkäsi Belgian viranomaisten tekemät hakemukset,
joissa nämä olivat vaatineet, ettei niiden täydy tässä tapauksessa
kantaa maksettavina olevia tulleja jälkikäteen sekä toissijaisesti,
että tullit saadaan peruuttaa. Komissio katsoi, että huolellisen           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
tuojan olisi pitänyt perustellusti epäillä kyseessä olevien
ART 1-tavaratodistusten pätevyyttä.                                        Kantajana oleva yritys riitauttaa tässä asiassa komission
                                                                           päätöksen, jossa se oli todennut, että kantajalta on jälkitullauk-
                                                                           sin kannettava ei-vaadittua tuontitullia Turkista peräisin olevis-
Kantajan mukaan Turkin viranomaisten itsensä taholla oli                   ta televisiolaitteista ja että tullien peruuttaminen ei ollut
tapahtunut ”aktiivinen erehdys”, jota sen oli mahdoton havaita.            perusteltua erityistilanteessa.
Sen takia kysymys on asetuksen N:o 1697/79 5 artiklan
2 kohdassa tarkoitetusta erehdyksestä, jossa tapauksessa tulleja           Kantaja esittää väitteidensä tueksi seuraavaa:
ei kanneta jälkikäteen tai toissijaisesti erityistilanteesta, jonka
vallitessa asetuksen N:o 1430/79 13 artiklan 1 kohdan mukaan               –   Kontradiktorisen periaatteen ja puolustautumisoikeuksien
velka peruutetaan. Lisäksi se, ettei komissio ollut huomannut                  loukkaaminen siksi, että kantaja ei ole vaatimuksistaan
näitä sääntöjenvastaisuuksia aikaisemmin, eikä varoittanut                     huolimatta saanut tähän päivään mennessä komission
asianomaista yritystä, osoittaa hallinnon toimineen epäasian-                  Turkissa suorittaman tutkimuksen lopputuloksia, joka
mukaisesti.                                                                    koski Turkista peräisin olevien televisioiden tuonti-ilmoi-
                                                                               tusten tueksi esitettyjen ATR1-tavaratodistusten kelpoi-
                                                                               suutta.
Lisäksi kantaja esittää, että sen puolustautumisoikeuksia, erityi-
sesti ”equality of arms”-sääntöä ei ole kunnioitettu. Turkissa             –   Todistusten antajamaan toimivaltaiset viranomaiset eivät
suoritettu tutkimus tapahtui yksipuolisesti, niiden, joita asia                ole todenneet riidanalaisia ATR-tavaratodistuksia päte-
koskee, tietämättä ja ilman, että ne olisivat voineet esittää                  mättömiksi, minkä johdosta Belgian tullihallinnolla ei ollut
vasta-argumenttinsa asian osalta.                                              perustetta riitauttaa kyseenalaistettujen tavaratodistusten
                                                                               pätevyyttä.
Kantaja lausuu, että asetuksen N:o 1697/79 2 artiklan mukaan               –   Turkkilaiset viranomaiset ovat jättäneet mukauttamatta
oikeutta jälkikantoon ei ole enää olemassa.                                    kansallisen lainsäädäntönsä assosiointineuvoston päätök-
                                                                               sen mukaiseksi; kyseisessä päätöksessä niille asetetaan
                                                                               velvollisuus soveltaa viennin tasoitusmaksua. Lisäksi Tur-
                                                                               kin hallinto ei voi väittää, ettei se olisi tiennyt vallitsevasta
Lopuksi kantaja viittaa asiassa T-216/97 kantajan esittämiin                   sääntöjenvastaisesta tilasta, koska komissio oli huomautta-
kanneperusteisiin ja pääasiallisiin perusteluihin.                             nut siitä useamman kerran.
                                                                           –   Vastoin komission väitettä, viejät eivät ole koskaan har-
                                                                               hauttaneet turkkilaisia viranomaisia. Nimittäin vaikka kol-
                                                                               mansista maista peräisin olevat osat on asennettu Turkissa
                                                                               valmistettuihin televisiohin, ne oli välttämätöntä asettaa


title: Asia F-87/07: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 4.11.2008 — Marcuccio v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Vahingonkorvauskanne — Komission terveydenhuoltoyksikön väitetty lainvastainen menettely — Tutkimatta jättäminen — Vahingonkorvausvaatimuksen esittämistä koskevan kohtuullisen määräajan noudattamatta jättäminen)

text:
               10.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/45

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 4.11.2008 — Marcuccio v. komissio
   (Asia F-87/07) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Vahingonkorvauskanne - Komission terveydenhuoltoyksikön väitetty lainvastainen menettely - Tutkimatta jättäminen - Vahingonkorvausvaatimuksen esittämistä koskevan kohtuullisen määräajan noudattamatta jättäminen)
   (2009/C 6/92)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Currall ja C. Berardis-Kayser,avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Sen komission tekemän päätöksen kumoaminen, jolla hylättiin kantajan vaatimus sellaisen vahingon korvaamisesta, jonka hän väittää kärsineensä komission terveydenhuoltoyksikön hänen kesällä 2001 esittämiinsä kolmeen lääkärintodistukseen liittyneen lainvastaisen menettelyn johdosta
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat

               2)

               Marcuccio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 247, 20.10.2007, s. 45.


title: Asia C-81/13: Kanne 15.2.2013 — Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta v. Euroopan unionin neuvosto

text:
               20.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 114/26

         Kanne 15.2.2013 — Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta v. Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-81/13)
   2013/C 114/41
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: C. Murrell ja A. Dashwood, QC)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisestä assosiaatiosta tehdyllä sopimuksella perustetussa assosiaationeuvostossa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta, joka koskee sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamista koskevien määräysten antamista, annettu neuvoston päätös 2012/776/EU (1) on kumottava

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1)

               SEUT 263 artiklan nojalla nostetulla kanteella Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta vaatii SEUT 264 mukaisesti Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisestä assosiaatiosta tehdyllä sopimuksella perustetussa assosiaationeuvostossa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta, joka koskee sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamista koskevien määräysten antamista, 6.12.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/776/EU kumoamista.

               2)

               Yhdistynyt kuningaskunta vaatii, että unionin tuomioistuin

                           i)

                           kumoaa päätöksen

                           ii)

                           velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Päätöksessä mainittu aineellinen oikeusperusta on SEUT 48 artikla.

               4)

               Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta turkkilaisiin työntekijöihin ja heidän perheisiinsä tehty assosiaationeuvoston päätös N:o 3/80 on kumottava ja korvattava neuvoston asetukseen liitetyllä ehdotetulla assosiaationeuvoston päätöksellä.

               5)

               Yhdistynyt kuningaskunta väittää, että SEUT 48 artikla ei voi toimia sellaisen toimenpiteen aineellisena oikeusperustana, jolla on tarkoitus olla tällaisia vaikutuksia. Tällä määräyksellä on tarkoitus helpottaa jäsenvaltioiden kansalaisten vapaata liikkuvuutta sisämarkkinoilla. Oikea oikeusperusta on SEUT 79 artiklan 2 kohdan b alakohta. Siinä annetaan toimivalta säätää toimenpiteitä, jotka koskevat ”jäsenvaltioissa laillisesti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten oikeuksien määrittelyä, mukaan lukien edellytykset, jotka koskevat liikkumis- ja oleskeluvapautta muissa jäsenvaltioissa”. Neuvoston päätös on juuri tällainen toimenpide.

               6)

               SEUT 79 artiklan 2 kohdan b alakohta kuuluu SEUT:n kolmannen osan V osastoon. Perustamissopimusten pöytäkirjan 21 mukaisesti V osaston nojalla säädettyjä toimenpiteitä ei sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan (eikä Irlantiin), paitsi jos se ilmoittaa aikomuksestaan liittyä niihin (opt into). Kun neuvosto valitsi virheellisesti SEUT 48 artiklan eikä SEUT 79 artiklan 2 kohdan b alakohtaa päätöksen aineelliseksi oikeusperustaksi, se ei tunnustanut Yhdistyneen kuningaskunnan oikeutta olla osallistumatta päätöksen antamiseen ja jättäytyä sen soveltamisalan ulkopuolelle.

               7)

               Neuvoston päätöksen 2012/776/EU kumoamista vaaditaan tämän vuoksi sillä perusteella, että se tehtiin väärällä oikeudellisella perustalla, minkä seurauksena Yhdistyneen kuningaskunnan pöytäkirjan 21 mukaisia oikeuksia ei tunnustettu.

               8)

               Väitteensä tueksi Yhdistynyt kuningaskunta tukeutuu SEUT 48 artiklan ja SEUT 79 artiklan 2 kohdan b alakohdan nimenomaisiin määräyksiin luettuina perustamissopimuksen asiayhteydessään ja oikeuskäytännön valossa. Se tukeutuu myös siihen, että neuvoston päätös 2012/776/EU on lähes samanlainen kuin yhdeksän neuvoston päätöstä, jotka on annettu muiden assosiaatiosopimusten nojalla 79 artiklan 2 kohdan b alakohdan perusteella.

      (1)  EUVL L 340, s. 19.


title: Asia C-232/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 12.5.2014 – Portmeirion Group UK Ltd v. Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

text:
               21.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 12.5.2014 – Portmeirion Group UK Ltd v. Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs
   (Asia C-232/14)
   2014/C 235/12
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Portmeirion Group UK Ltd

      Vastapuoli: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko riidanalainen (neuvoston) asetus (N:o 412/2013) (1) unionin oikeuden vastainen siltä osin kuin

               i)

               se perustuu tarkasteltavana olevan tuotteen määrittelyssä tehtyihin ilmeisiin arviointivirheisiin, joiden takia polkumyyntitutkimuksen päätelmät eivät ole päteviä, ja

               ii)

               siitä puuttuvat SEUT 296 artiklassa edellytetyt riittävät perustelut?

      (1)  Lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 13.5.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 412/2013 (EUVL L 131, s. 1).


title: Asia C-276/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.10.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesgerichtshof – Saksa) – Hecht-Pharma GmbH v. Hohenzollern Apotheke, omistajana Winfried Ertelt (Ennakkoratkaisupyyntö — Ihmisille tarkoitetut lääkkeet — Direktiivi 2001/83/EY — Soveltamisala — 2 artiklan 1 kohta — Lääkkeet, jotka on valmistettu teollisesti tai joiden valmistuksessa käytetään teollista prosessia — 3 artiklan 2 kohta — Apteekkivalmisteet)

text:
               9.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/18

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.10.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesgerichtshof – Saksa) – Hecht-Pharma GmbH v. Hohenzollern Apotheke, omistajana Winfried Ertelt
   (Asia C-276/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Ihmisille tarkoitetut lääkkeet - Direktiivi 2001/83/EY - Soveltamisala - 2 artiklan 1 kohta - Lääkkeet, jotka on valmistettu teollisesti tai joiden valmistuksessa käytetään teollista prosessia - 3 artiklan 2 kohta - Apteekkivalmisteet))
   (2017/C 006/22)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Hecht-Pharma GmbH

      Vastaaja: Hohenzollern Apotheke, omistajana Winfried Ertelt

      Tuomiolauselma

   Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 8.6.2011 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2011/62/EU, 2 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisesta ihmisille tarkoitetusta lääkkeestä, jolta ei kansallisen sääntelyn mukaan edellytetä myyntilupaa siitä syystä, että lääkärit tai hammaslääkärit määräävät sitä usein, että sen olennaiset valmistusvaiheet suoritetaan apteekissa ja sitä valmistetaan enintään 100 luovutusvalmista pakkausta päivässä tavanomaisen apteekkitoiminnan yhteydessä ja että se on tarkoitettu luovutettavaksi olemassa olevan apteekkiliikkeen harjoittamisluvan perusteella, ei voida katsoa, että se on tässä säännöksessä tarkoitetulla tavalla teollisesti valmistettu tai että sen valmistuksessa käytetään teollista prosessia, eikä se siten kuulu kyseisen direktiivin soveltamisalaan, ellei ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tosiseikkoja koskevien toteamusten perusteella muuta todeta.
   Jos kuitenkin ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin katsoisi näiden toteamusten perusteella, että pääasiassa kyseessä oleva lääke on teollisesti valmistettu tai että sen valmistuksessa käytetään teollista prosessia, ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle on vastattava myös, että direktiivin 2001/83, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2011/62, 3 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä lääkkeiden kaupasta annetun lain 21 §:n 2 momentin 1 kohdassa, luettuna yhdessä apteekkitoiminnan harjoittamisesta annetun asetuksen 6 §:n 1 momentin kanssa, säädettyjen kaltaisille säännöksille siltä osin kuin niissä velvoitetaan farmaseutit noudattamaan farmakopeaa apteekkivalmisteiden valmistuksessa. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävänä on kuitenkin varmistaa, onko sen ratkaistavaksi saatetun asian tosiseikkojen osalta pääasiassa kyseessä oleva lääke valmistettu farmakopean ohjeiden mukaisesti.

      (1)  EUVL C 294, 7.9.2015.


title: Asia T-225/08: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 8.7.2009 — Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel v. SMHV — Schwarzbräu (ALASKA) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Yhteisön kuviomerkki ALASKA — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuuden puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))

text:
               29.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/35

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 8.7.2009 — Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel v. SMHV — Schwarzbräu (ALASKA)
   (Asia T-225/08) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Yhteisön kuviomerkki ALASKA - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuuden puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))
   2009/C 205/64
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH (Ebersburg, Saksa) (edustaja: asianajaja P. Wadenbach)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Schwarzbräu GmbH (Zusmarshausen, Saksa) (edustaja: asianajaja L. Schlarmann)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka koskee SMHV:n neljännen valituslautakunnan 8.4.2008 tekemää päätöstä (asia R 877/2004-4), joka liittyy Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH:n ja Schwarzbräu GmbH:n väliseen mitättömyysmenettelyyn.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Schwarzbräu GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 223, 30.8.2008.


title: Asia C-126/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van Cassatie van België on esittänyt 25.3.2008 — I. Distillerie Smeets Hasselt NV v. 1. Belgian valtio, 2. L.S.C. De Vos, 3. Bollen, Mathay & Co. BVBA, vereffenaar van Transterminal Logistics NV, 4. D. Van den Langenbergh ja 5. Firma De Vos NV, II. Belgian valtio v. Bollen, Mathay & Co. BVBA, vereffenaar van Transterminal Logistics NV ja III. L.S.C. De Vos v. Belgian valtio

text:
               7.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van Cassatie van België on esittänyt 25.3.2008 — I. Distillerie Smeets Hasselt NV v. 1. Belgian valtio, 2. L.S.C. De Vos, 3. Bollen, Mathay & Co. BVBA, vereffenaar van Transterminal Logistics NV, 4. D. Van den Langenbergh ja 5. Firma De Vos NV, II. Belgian valtio v. Bollen, Mathay & Co. BVBA, vereffenaar van Transterminal Logistics NV ja III. L.S.C. De Vos v. Belgian valtio
   (Asia C-126/08)
   (2008/C 142/25)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Hof van Cassatie van België
   Pääasian asianosaiset
   Kantajat:

               I.

               Distillerie Smeets Hasselt NV

               II.

               Belgian valtio

               III.

               L.S.C. De Vos

         Vastaajat:

               I.

                           1.

                           Belgian valtio

                           2.

                           L.S.C. De Vos

                           3.

                           Bollen, Mathay & Co. BVBA, vereffenaar van Transterminal Logistics NV

                           4.

                           D. Van den Langenbergh ja

                           5.

                           Firma De Vos NV

               II.

               Bollen, Mathay & Co. BVBA, vereffenaar van Transterminal Logistics NV

               III.

               Belgian valtio

         Ennakkoratkaisukysymys
   Onko tullikoodeksin (1) 217 artiklan 1 kohtaa ja 221 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että niissä säädetty tullivelan kirjaaminen tileihin voidaan lainmukaisesti panna toimeen myös siten, että kyseinen tullin määrä kirjataan AWDA:n (2) mukaiseen pöytäkirjaan, jonka ovat laatineet pöytäkirjan laatimisesta vastuussa olevat viranomaiset eivätkä tileihin kirjaamiseen valtuutetut henkilöt, ja voidaanko tällaisen pöytäkirjan katsoa olevan tullikoodeksin 217 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu tilikirja tai muu vastaava tietoväline?

      (1)  Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1).

      (2)  Tulli- ja valmisteverojen yleisten säännösten koordinoinnista 18.7.1977 tehty kuninkaan päätös (koninklijk besluit van 18 juli 1977 tot coördinatie van de algemene bepalingen inzake douane en accijnzen).


title: Asia C-608/12: Valitus, jonka Greinwald GmbH on tehnyt 27.12.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-333/11, Nicolas Wessang v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) 10.10.2012 antamasta tuomiosta

text:
               2.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/12

         Valitus, jonka Greinwald GmbH on tehnyt 27.12.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-333/11, Nicolas Wessang v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) 10.10.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia C-608/12)
   2013/C 63/20
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Greinwald GmbH (edustaja: asianajaja C. Onken)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ja Nicolas Wessang

      Vaatimukset

               —

               Unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-333/11 10.10.2012 antama tuomio on kumottava siltä osin kuin kanne hyväksyttiin siinä

               —

               Unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-333/11 10.10.2012 antamaa tuomiota on muutettava siten, että kanne hylätään kokonaisuudessaan

               —

               Valituksen vastapuoli on velvoitettava korvaamaan ensimmäisessä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Riidanalainen tuomio on ristiriidassa yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (1) 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan mukaisen oikeuskäsityksen kanssa, kun siinä on otettu lähtökohdaksi sekaannusvaaran lisääntyminen sanojen ”foods” ja ”snacks” käsitteellisen samankaltaisuuden perusteella. Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan mukaan merkit, joilta puuttuu erottamiskyky ja jotka ovat kuvailevia, ei suojata tavaramerkillä. Samankaltaisuudet merkin osissa, joilta puuttuu erottamiskyky tai jotka ovat kuvailevia, eivät siksi voi aiheuttaa sekaannusvaaraa tai lisätä sitä.
   Tästä seuraa, että sekaannusvaaran edellytyksenä on mahdollinen vaikuttaminen siihen, että tavaramerkki osoittaa alkuperän. Se, että tavaramerkki osoittaa alkuperän, voi kuitenkin liittyä vain erottamiskykyisiin merkkeihin ja merkkien osiin. Jos merkin osa ei osoita alkuperää, siihen ei myöskään voida vaikuttaa käyttämällä samanlaista merkin osaa uudemmassa merkissä.
   Periaate, jonka mukaan merkeillä, joilta puuttuu erottamiskyky, ei ole sekaannusvaaraa, ilmaistaan myös oikeuskäytännössä, jonka mukaan yleisö ei katso yleensä monitahoisen tavaramerkin kuvailevan osan olevan erottamiskykyinen tai yhdistetyn tavaramerkin kokonaisuuden hallitseva ominaisuus.

      (1)  EUVL 2009, L 78, s. 1.


title: Asia T-207/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.9.2016 – National Iranian Tanker Company v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen — Varojen jäädyttäminen — Oikeusvoima — Oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin — Arviointivirhe — Puolustautumisoikeudet — Omistusoikeus — Oikeasuhteisuus)

text:
               24.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 392/35

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.9.2016 – National Iranian Tanker Company v. neuvosto
   (Asia T-207/15) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen - Varojen jäädyttäminen - Oikeusvoima - Oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin - Arviointivirhe - Puolustautumisoikeudet - Omistusoikeus - Oikeasuhteisuus))
   (2016/C 392/44)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: National Iranian Tanker Company (Teheran, Iran) (edustajat: T. de la Mare, QC, M. Lester ja J. Pobjoy, barristers, sekä R. Chandrasekera, S. Ashley ja C. Murphy, solicitors)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: aluksi N. Rouam ja M. Bishop, sitten M. Bishop ja A. Vitro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ensisijaisesti SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 12.2.2015 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2015/236 (EUVL 2015, L 39, s. 18) ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 12.2.2015 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/230 (EUVL 2015, L 39, s. 3) kantajaa koskevilta osin, ja toissijaisesti SEUT 277 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan toteamaan, että Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP (EUVL 2010, L 195, s. 39) 20 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 (EUVL 2012, L 88, s. 1) 23 artiklan 2 kohdan d alakohtaa ei voida soveltaa siltä osin kuin ne koskevat kantajaa.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               National Iranian Tanker Company ja Euroopan unionin neuvosto vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 245, 27.7.2015.


title: Asia C-449/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka College van Beroep voor het bedrijfsleven (Alankomaat) on esittänyt 13.10.2008 — G. Elbertsen v. Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

text:
               10.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka College van Beroep voor het bedrijfsleven (Alankomaat) on esittänyt 13.10.2008 — G. Elbertsen v. Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   (Asia C-449/08)
   (2009/C 6/19)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: G. Elbertsen

      Vastaaja: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko 29.9.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 (1) 42 artiklan 4 kohtaa tulkittava siten, että tällä säännöksellä jätetään jäsenvaltiolle toimivalta vahvistaa 0 euron suuruinen viitemäärä ja olla myöntämättä tukioikeuksia kansallisesta varannosta viljelijälle, joka on 21.4.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 795/2004 (2) 21 artiklassa tarkoitetussa erityistilanteessa?

               2)

               Jos tähän kysymykseen vastataan myöntävästi, onko yhteisön oikeuden vastaista soveltaa Regeling GLB-inkomenssteun 2006 -järjestelmän 17 §:n 1 momentin b kohdan kaltaista säännöstä, josta seuraa, että tuotantokapasiteettiin tai maan ostamiseen käytetyn investoinnin seurauksena lisääntyneistä tuista vähennetään 500 euron summa, ennen kuin vahvistetaan se viitemäärä, jonka perusteella tukioikeuksia myönnetään kansallisesta varannosta?

      (1)  Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71, (EY) N:o 1254/1999 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta annettu asetus (EUVL L 270, s. 1).

      (2)  Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 säädetyn tilatukijärjestelmän täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annettu asetus (EUVL L 141, s. 1).


title: Asia T-48/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 16.9.2008 — Ratiopharm v. SMHV (BioGeneriX) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin BioGeneriX rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdottomat hylkäysperusteet — Osittainen kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)

text:
               8.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 285/38

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 16.9.2008 — Ratiopharm v. SMHV (BioGeneriX)
   (Asia T-48/07) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin BioGeneriX rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdottomat hylkäysperusteet - Osittainen kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)
   (2008/C 285/70)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: ratiopharm GmbH (Ulm, Saksa) (edustajat: aluksi asianajaja S. Völker, sittemmin S. Völker ja asianajaja A. Schabenberger)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 20.12.2006 tekemästä päätöksestä (R 1048/2004-4), joka koskee sanamerkin BioGenerix rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi.
   Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 20.12.2006 tekemä päätös (asia R 1048/2004-4) kumotaan siltä osin kuin se koskee luokkaan 1 kuuluvien elintarvikkeiden säilöntään kuuluvien kemiallisten tuotteita.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               ratiopharm GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja puolesta SMHV:n oikeudenkäyntikuluista. SMHV vastaa kulujensa toisesta puolikkaasta.

      (1)  EUVL C 82, 14.4.2007.