title: Asia C-145/02: Bundesverwaltungsgerichtin 31.1.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Land Nordrhein-Westfalen vastaan Denkavit Futtermittel GmbH, johon osavaltion edustaja osallistuu väliintulĳana

text:
15.6.2002               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 144/25
nä pitämäksi alueeksi, ellei Italia säädä toimenpiteistä tämän            3.    Onko kysymykseen 2 annettava vastaus riippuvainen
alueen asettamisesta direktiivin 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitet-               siitä, perustuvatko valmistus- ja maahantuontivaltion
tujen suojelutoimien kohteeksi neuvotteluaikana ja komission                    säännösten eroavaisuudet erilaisesta tavasta soveltaa di-
päätöstä odotettaessa.                                                          rektiivin 70/524/ETY 12 artiklan 2 kohdan 1 alakohdan
                                                                                b alakohtaa?
(1) EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7.                                          (1) EYVL L 270, 14.12.1970, s. 1.
                                                                          The Court of Appealin (England & Wales) (Civil Division)
                                                                          27.3.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
                                                                          kaisupyyntö asiassa K. Alabaster vastaan 1. Woolwich
                                                                               PLC, 2. The Secretary of State for Social Security
                                                                                (Asia C-147/02)
Bundesverwaltungsgerichtin 31.1.2002 tekemällään pää-
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Land                                               (2002/C 144/43)
Nordrhein-Westfalen vastaan Denkavit Futtermittel
GmbH, johon osavaltion edustaja osallistuu väliintulijana
                                                                          The Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) on
                         (Asia C-145/02)                                  pyytänyt 27.3.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
                                                                          yhteisöjen tuomioistuimeen 22.4.2002, Euroopan yhteisöjen
                                                                          tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa K. Alabaster vas-
                                                                          taan 1. Woolwich PLC, 2. The Secretary of State for Social
                         (2002/C 144/42)                                  Security seuraaviin kysymyksiin:
                                                                          Sellaisessa tapauksessa, että
                                                                          a)    naispuoliselle työntekijälle maksettavan äitiysrahan ansio-
                                                                                sidonnainen osuus lasketaan suhteellisena osuutena
Bundesverwaltungsgericht on pyytänyt 31.1.2002 tekemällään                      hänen tavanomaisesta viikkoansiotulostaan sellaisen kah-
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen                         deksan viikon ajanjakson osalta, joka päättyy viidennellä-
kirjaamoon 18.4.2002 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta                       toista viikolla ennen työskentelyn lopettamista lasketun
ennakkoratkaisua asiassa Land Nordrhein-Westfalen vastaan                       synnytyshetken perusteella (viitekausi) ja
Denkavit Futtermittel, johon osavaltion edustaja osallistuu
väliintulijana, seuraaviin kysymyksiin:
                                                                          b)    työnantaja myöntää työntekijälle palkankorotuksen, jota
                                                                                ei ole myönnetty takautuvasti siten, että se ulottuisi
                                                                                viitekaudelle, milloin tahansa tämän naispuolisen työnte-
1.    Ovatko yksittäisen valtion rehusäännökset, joissa kielle-                 kijän äitiysrahan ansiosidonnaisen osuuden laskemisessa
      tään toisessa jäsenvaltiossa sääntöjenmukaisesti valmiste-                käytettävän viitekauden päättymisen jälkeen ja ennen
      tun rehun tuonti siitä syystä, ettei siinä ole maahantuonti-              äitiysloman päättymistä,
      valtion säännösten mukaan edellytettyä määrää vitamii-
      nia D 3, arvioitava välittömästi EY 28 ja EY 30 artiklan
      valossa?
                                                                          Ensimmäinen kysymys
2.    Onko lisäainedirektiivin 70/524/ETY (1) 19 artiklaa tulkit-
      tava siten, että siinä kielletään toisessa jäsenvaltiossa           Onko EY 141 artiklaa ja asiassa Gillespie annettua yhteisöjen
      sääntöjenmukaisesti valmistetun lisäravinteen tuonti siitä          tuomioistuimen tuomiota tulkittava siten, että naispuolisella
      syystä, että ravinteessa on maahantuontivaltiossa sallittua         työntekijällä on niiden perusteella oikeus vaatia kyseisen
      vitamiini D 3 -määrää suurempi pitoisuus kyseistä vita-             palkankorotuksen huomioon ottamista äitiysrahan ansiosi-
      miinia?                                                             donnaista osuutta laskettaessa?


               17.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/58

         Budějovický Budvar, národní podnikin 10.2.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa vastaan nostama kanne
   (Asia T-60/04)
   (2004/C 94/151)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Budějovický Budvar, národní podnik, kotipaikka České Budějovice (Tshekin tasavalta) on nostanut 10.2.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Fabienne Fajgenbaum.
   Anheuser-Busch Incorporated osallistui myös asian käsittelyyn toisessa valituslautakunnassa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa vastaajan toisen valituslautakunnan 3.12.2003 tekemän ratkaisun

               —

               hylkää Anheuser-Buschin 1.4.1996 jättämän rekisteröintihakemuksen BUD luokkiin 9 ja 14 kuuluvia tavaroita varten

               —

               velvoittaa Anheuser-Buschin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               Anheuser-Busch Incorporated

               Haettu tavaramerkki:

               Sanamerkki BUD - hakemus nro 739102 luokkiin 9 ja 14 kuuluvia tavaroita varten

               Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Kantaja

               Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu

               Alkuperänimitykset BUD

               Väiteosaston ratkaisu:

               Väitteen hylkääminen

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Valituksen hylkääminen

               Kanneperusteet:

               Asetuksen N:o 40/94 (1) 8 artiklan 4 kohdan virheellinen soveltaminen. Kantaja, joka on oikeutettu käyttämään edellä mainittuja alkuperänimityksiä Ranskassa, väittää voivansa Ranskan lainsäädännön mukaan vastustaa hakemuksen kohteena olevan tavaramerkin rekisteröintiä ilman, että sen on osoitettava kyseessä olevien nimitysten tunnettuus Ranskan alueella ja ilman, että sen on tarpeen selvittää, voiko riidanalaisen tavaramerkin käyttö johtaa kyseessä olevien nimitysten tunnettuuden väärinkäyttöön tai sen heikentämiseen.

      (1)   Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, 14.1.1994, s. 1).


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 30 päivänä syyskuuta 2004, asiassa T-246/02, Albano Ferrer de Moncada vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Virkamiehet — Arviointikertomus — Myöhästynyt vahvistaminen — Aiheutuneen vahingon korvaaminen)

text:
               4.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/38

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   30 päivänä syyskuuta 2004,
   asiassa T-246/02, Albano Ferrer de Moncada vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Virkamiehet - Arviointikertomus - Myöhästynyt vahvistaminen - Aiheutuneen vahingon korvaaminen)
   (2004/C 300/75)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa T-246/02, Albano Ferrer de Moncada, Euroopan yhteisöjen komission virkamies, kotipaikka Luxemburg (Luxemburg), edustajinaan asianajajat G. Vandersanden, L. Levi ja A. Finchelstein, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään C. Berardis-Kayser, avustajanaan asianajaja D. Waelbroeck, prosessiosoite Luxemburgissa), jossa toisaalta vaaditaan, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa päätöksen, jolla komissio on implisiittisesti hylännyt kantajan 28.8.2001 esittämän vaatimuksen vahingonkorvauksen maksamisesta siitä syystä, että kantajan arviointikertomukset viitevuosille 1995—1997 ja 1997—1999 oli vahvistettu myöhässä, ja tarpeen vaatiessa kumoaa komission kantajan 14.1.2002 tekemästä valituksesta tekemän implisiittisen hylkäyspäätöksen, ja jossa toisaalta vaaditaan vahingonkorvausta niistä vahingoista, jotka ovat kantajalle aiheutuneet siitä, että nämä arviointikertomukset on vahvistettu myöhässä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: puheenjohtaja J. Azizi sekä tuomarit M. Jaeger ja F. Dehousse, kirjaaja: H. Jung, on 30.9.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Komissio velvoitetaan maksamaan kantajalle 7 000 euron summa sen 1 000 euron summan lisäksi, jonka komissio on jo maksanut.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 247, 12.10.2002.


title: Asia T-282/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.10.2013 — El Corte Inglés v. SMHV — Sohawon (fRee YOUR STYLe.) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin fRee YOUR STYLe. rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki FREE STYLE ja kansallinen sanamerkki FREE STYLE — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               30.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 352/14

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.10.2013 — El Corte Inglés v. SMHV — Sohawon (fRee YOUR STYLe.)
   (Asia T-282/12) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin fRee YOUR STYLe. rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki FREE STYLE ja kansallinen sanamerkki FREE STYLE - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2013/C 352/25
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: El Corte Inglés, SA (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat E. Seijo Veiguela, J. L. Rivas Zurdo ja I. Munilla Muñoz)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: V. Melgar)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Nadia Mariam Sohawon (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 17.4.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 1825/2010-4), joka koskee El Corte Inglés, SA:n ja Nadia Mariam Sohawonin välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               El Corte Inglés, SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 258, 25.8.2012.


title: Asia T-441/10 P: Valitus, jonka Christian Kurrer on tehnyt 20.9.2010 virkamiestuomioistuimen asiassa F-139/06, Kurrer v. komissio, 8.7.2010 antamasta tuomiosta

text:
               4.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/35

         Valitus, jonka Christian Kurrer on tehnyt 20.9.2010 virkamiestuomioistuimen asiassa F-139/06, Kurrer v. komissio, 8.7.2010 antamasta tuomiosta
   (Asia T-441/10 P)
   ()
   2010/C 328/60
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Christian Kurrer (Watermael-Boitsfort, Belgia) (edustaja: asianajaja M. Velardo)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio ja Euroopan unionin neuvosto

      Valittajan vaatimukset

               —

               Asiassa F-139/06, Kurrer vastaan komissio, annettu tuomio on kumottava

               —

               Päätös, joka on päivätty 27.3.2006, on kumottava siltä osin kuin siinä määritellään valittajan koeajalla olevan virkamiehen palkkaluokaksi A*6, palkkataso 2

               —

               Vaihtoehtoisesti asia on palautettava virkamiestuomioistuimeen tuomion antamista varten

               —

               Valituksen vastapuoli on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut ensimmäisessä oikeusasteessa käydystä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut mukaan lukien.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vaatii tässä valituksessa virkamiestuomioistuimen asiassa F-139/06, Kurrer vastaan komissio, 8.7.2010 antaman sen tuomion kumoamista, jolla hylättiin kanne, jossa valittaja, entinen palkkaluokan A*8 väliaikainen toimihenkilö, vaati komission sen päätöksen kumoamista, jolla komissio i) nimitti valittajan koeajalla olevaksi hallintovirkamieheksi sellaisen avoimen kilpailun johdosta, joka julkaistiin ennen Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien uusien henkilöstösääntöjen voimaantuloa, siltä osin kuin tässä päätöksessä määriteltiin hänen palkkaluokakseen uusissa henkilöstösäännöissä vahvistettujen sääntöjen mukaisesti A*6, palkkataso 2, ja jonka mukaan ii) hänen ylennyspisteensä eivät olleet enää voimassa.
   Valituksensa tueksi valittaja väittää, että virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 5 artiklan 4 kohtaa on tulkittava siten, että kaikki väliaikaiset toimihenkilöt, jotka ovat läpäisseet sisäisen tai avoimen kilpailun, pitäisi virkamiehinä määrittää samaan palkkaluokkaan, kun taas virkamiestuomioistuin katsoi valittajan mukaan, että tämä etuus koskee vain niitä väliaikaisia toimihenkilöitä, jotka vakinaistamisensa yhteydessä siirtyvät ylemmälle ura-alueelle.
   Tässä asiayhteydessä valittaja vetoaa neljään valitusperusteeseen, joka koskevat

               —

               puutteellisia perusteluita ja oikeudellista virhettä, koska virkamiestuomioistuin lausui vain marginaalisesti Euroopan komission palvelukseen ottamien väliaikaisten toimihenkilöiden ja Euroopan parlamentin ja Euroopan unionin tilintarkastustuomioistuimen palvelukseen ottamien väliaikaisten toimihenkilöiden välisestä syrjinnästä; nämä viimeksi mainitut säilyttivät palkkaluokkansa määrittelemisen yhteydessä palkkaluokkansa ja ikälisänsä siitä riippumatta, mikä palkkaluokka oli vahvistettu sen kilpailun kilpailuilmoituksessa, jonka he läpäisivät

               —

               yhteisön oikeuden tulkintaa koskevien sääntöjen rikkomista siltä osin kuin virkamiestuomioistuimen tulkinta ei valittajan mukaan tukeudu virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 5 artiklan 4 kohdan sanamuodolle tai logiikalle

               —

               yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamista, Euroopan unionin perusoikeuskirjan rikkomista ja oikeudellista virhettä, koska virkamiestuomioistuimen tulkinta loukkaa valittajan mukaan periaatetta, jonka mukaan kahta tilannetta, jotka eivät ole olennaisesti erilaisia, ei voida kohdella eri tavoin, koska ura-alueelta toiselle siirtymisen yhteydessä vakinaistettujen väliaikaisten toimihenkilöiden ja avoimen kilpailun seurauksena vakinaistettujen väliaikaisten toimihenkilöiden välillä ei ole olennaista eroa; lisäksi valittaja katsoo, että tietyt väliaikaiset toimihenkilöt, joista on tullut virkamiehiä avoimen kilpailun seurauksena, säilyttivät ylennyspisteensä, toisin kuin valittaja

               —

               yhteisön oikeuden rikkomista ja erityisesti urakehityksen periaatteen ja sen periaatteen loukkaamista, jonka mukaan väliaikaisista toimihenkilöistä on tarkoitus tulla virkamiehiä.


title: Tuomioistuimen tuomio, annettu 10 päivänä marraskuuta 2014, asiassa E-6/14 – EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti (Sopimuspuolen velvoitteiden noudattamatta jättäminen – direktiivi 2008/43/EY – täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               13.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 158/14

         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   annettu 10 päivänä marraskuuta 2014,
   asiassa E-6/14
   EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti
   (Sopimuspuolen velvoitteiden noudattamatta jättäminen – direktiivi 2008/43/EY – täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2015/C 158/08)
   Asiassa E-6/14, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti, on esitetty HAKEMUS, jossa pyydetään tuomioistuinta toteamaan, että koska Islanti ei ole säädetyssä määräajassa hyväksynyt kaikkia Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä II olevan XXIX luvun 5 kohdassa tarkoitetun säädöksen (komission direktiivi 2008/43/EY, annettu 4 päivänä huhtikuuta 2008, siviilikäyttöön tarkoitettujen räjähdystarvikkeiden tunnistamista ja jäljitettävyyttä koskevan järjestelmän perustamisesta neuvoston direktiivin 93/15/ETY nojalla), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sopimuksen pöytäkirjalla 1, täytäntöönpanemiseksi tarvittavia toimenpiteitä ja/tai ei ole ilmoittanut kyseisistä toimenpiteistä viipymättä EFTAn valvontaviranomaiselle, se on laiminlyönyt kyseisen säädöksen ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti, sekä tuomarit Per Christiansen (esittelevä tuomari) ja Páll Hreinsson, on antanut 10 päivänä marraskuuta 2014 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Tuomioistuin

               1.

               toteaa, että koska Islanti ei ole säädetyssä määräajassa hyväksynyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä II olevan XXIX luvun 5 kohdassa tarkoitetun säädöksen (komission direktiivi 2008/43/EY, annettu 4 päivänä huhtikuuta 2008, siviilikäyttöön tarkoitettujen räjähdystarvikkeiden tunnistamista ja jäljitettävyyttä koskevan järjestelmän perustamisesta neuvoston direktiivin 93/15/ETY nojalla), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sopimuksen pöytäkirjalla 1, täytäntöönpanemiseksi tarvittavia toimenpiteitä, se on laiminlyönyt kyseisen säädöksen ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa;

               2.

               määrää Islannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 28 päivänä syyskuuta 1999 asiassa T-28/98, J vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö - Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 7 artiklan 3 kohta - Lähtöpaikkakunta - Palvelukseenottopaikka - Paikka, johon henkilöllä on luontaiset siteet)

text:
20.11.1999              FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 333/25
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                             asianajotoimisto Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange,
                    MIOISTUIMEN TUOMIO                                 vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään Julian
                                                                       Currall ja Denis Waelbroeck), jossa kantaja vaatii, että yhteisö-
                   28 päivänä syyskuuta 1999                           jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa komis-
                                                                       sion 6.1.1997 tekemän päätöksen, jolla kantajan palveluksee-
asiassa T-612/97, Cordis Obst und Gemüse Großhandel                    nottopaikaksi vahvistettiin Bryssel, yhteisöjen ensimmäisen
      GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)                    oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpa-
                                                                       nossa: jaoston puheenjohtaja M. Jaeger, sekä tuomarit
(Banaanit – Tuonti AKT-maista ja kolmansista maista –                  K. Lenaerts ja J. Azizi, kirjaaja: lakimiesavustaja Y. Mottard,
Tuontitodistuksia koskeva hakemus – Kohtuuton tilanne –                on 28.9.1999 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
          Siirtymätoimenpiteet – Asetus N:o 404/93)                    seuraava:
                         (1999/C 333/60)                               1. Kanne hylätään.
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                      2. Kumpikin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Asiassa T-612/97, Cordis Obst und Gemüse Großhandel                    (1) EYVL C 94, 28.3.1998.
GmbH, kotipaikka Ostrau (Saksa), edustajanaan asianajaja Gert
Meier, Köln, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
Marc Baden, 24 rue Marie-Adélaïde, vastaan Euroopan yhteisö-
jen komissio (asiamiehinään Klaus-Dieter Borchardt ja Hubert
van Vliet), jota tukee Ranskan tasavalta (asiamiehinään Kareen
Rispal-Bellanger ja Christina Vasak), jossa kantaja vaatii yhtei-
söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan
24.10.1997 tehdyn komission päätöksen K(97) 3274 lopulli-              YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
nen, jolla hylätään kantajan hakemus tuontitodistusten myön-                               MIOISTUIMEN TUOMIO
tämiseksi erityisenä banaanialan yhteisestä markkinajärjeste-
lystä 13 päivänä helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuk-                                28 päivänä syyskuuta 1999
sen (ETY) N:o 404/93 (EYVL L 47, s. 1) 30 artiklan mukaisena
siirtymätoimenpiteenä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen             asiassa T-91/98, Jürgen Wettig vastaan Euroopan yhteisö-
tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston                                    jen komissio (1)
puheenjohtaja J. D. Cooke sekä tuomarit R. Garcı́a-Valdecasas
ja P. Lindh, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio González,
on 28.9.1999 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on                  (Henkilöstö – Väliaikainen toimihenkilö – Luokittelu –
seuraava:                                                                               Henkilöstösääntöjen 32 artikla
1. Kanne hylätään.                                                                             (1999/C 333/62)
2. Kantaja velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluis-
     taan ja korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
3. Ranskan tasavalta velvoitetaan vastaamaan omista oikeuden-
     käyntikuluistaan.                                                 Asiassa T-91/98, Jürgen Wettig, Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                       sion väliaikainen toimihenkilö, kotipaikka Bryssel, edustaji-
(1) EYVL C 94, 28.3.1998.                                              naan kirjallisessa käsittelyssä asianajaja Peter Wiesner, Köln,
                                                                       Saksa, ja suullisessa käsittelyssä asianajaja Charles Turk, Lu-
                                                                       xemburg, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
                                                                       Charles Turk, 13 A avenue Guillaume, vastaan Euroopan
                                                                       yhteisöjen komissio (asiamiehinään Julian Currall, Christine
                                                                       Berardis-Kayser ja Bertrand Wägenbauer), jossa kantaja vaatii
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                             komission 5.11.1997 tekemän sellaisen päätöksen kumoamis-
                    MIOISTUIMEN TUOMIO                                 ta, jolla kantajan toimi luokiteltiin lopullisesti uraalueen A
                                                                       palkkaluokan 5 palkkaryhmään 1, yhteisöjen ensimmäisen
                   28 päivänä syyskuuta 1999                           oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-
                                                                       nossa: jaoston puheenjohtaja J. D. Cooke sekä tuomarit
asiassa T-28/98, J vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)            R. Garcı́a-Valdecasas ja P. Lindh, kirjaaja: hallintovirkamies
                                                                       A. Mair, on 28.9.1999 antanut tuomion, jonka tuomiolausel-
(Henkilöstö – Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan                ma on seuraava:
7 artiklan 3 kohta – Lähtöpaikkakunta – Palvelukseenotto-
    paikka – Paikka, johon henkilöllä on luontaiset siteet)            1. Kanne hylätään.
                         (1999/C 333/61)                               2. Kukin asianosainen velvoitetaan vastaamaan omista oikeuden-
                                                                            käyntikuluistaan.
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                       (1) EYVL C 327, 24.10.1998.
Asiassa T-28/98, J, Euroopan yhteisöjen komission virkamies,
kotipaikka Bryssel, edustajinaan asianajajat Georges Vander-
sanden ja Laure Levi, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa


title: Asia C-157/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 17.12.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Conseil d’État – Ranska) – Neptune Distribution SNC v. Ministre de l’Économie et des Finances (Ennakkoratkaisupyyntö — Asetus (EY) N:o 1924/2006 — Direktiivi 2009/54/EY — Euroopan unionin perusoikeuskirjan 11 artiklan 1 kohta ja 16 artikla — Kuluttajansuoja — Ravitsemus- ja terveysväitteet — Luontaiset kivennäisvedet — Natrium- tai suolapitoisuus — Laskeminen — Natriumkloridi (pöytäsuola) tai natriumin kokonaismäärä — Sananvapaus ja tiedonvälityksen vapaus — Elinkeinovapaus)

text:
               22.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 68/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 17.12.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Conseil d’État – Ranska) – Neptune Distribution SNC v. Ministre de l’Économie et des Finances
   (Asia C-157/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Asetus (EY) N:o 1924/2006 - Direktiivi 2009/54/EY - Euroopan unionin perusoikeuskirjan 11 artiklan 1 kohta ja 16 artikla - Kuluttajansuoja - Ravitsemus- ja terveysväitteet - Luontaiset kivennäisvedet - Natrium- tai suolapitoisuus - Laskeminen - Natriumkloridi (pöytäsuola) tai natriumin kokonaismäärä - Sananvapaus ja tiedonvälityksen vapaus - Elinkeinovapaus))
   (2016/C 068/06)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d’État

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Neptune Distribution SNC

      Vastapuoli: Ministre de l’Économie et des Finances

      Tuomiolauselma

               1)

               Elintarvikkeita koskevista ravitsemus- ja terveysväitteistä 20.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1924/2006, sellaisena kuin se on muutettuna 15.1.2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 107/2008, 8 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä kyseisen asetuksen liitteen kanssa, on tulkittava siten, että siinä kielletään käyttämästä luontaisista kivennäisvesistä ja muista vesistä väitettä ”erittäin vähän natriumia sisältävä tai erittäin vähäsuolainen” ja mitä tahansa muuta väitettä, jolla on kuluttajalle oletettavasti sama merkitys.
               Luontaisten kivennäisvesien hyödyntämisestä ja markkinoille saattamisesta 18.6.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/54/EY 9 artiklan 2 kohtaa, luettuna yhdessä kyseisen direktiivin liitteen III kanssa, on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että luontaisten kivennäisvesien pakkauksiin, merkintöihin tai mainontaan sisältyy väitteitä tai mainintoja, joissa kuluttajan annetaan ymmärtää, että kyseiset vedet ovat vähän natriumia sisältäviä tai vähäsuolaisia tai sopivat vähänatriumiseen ruokavalioon, kun vedessä kaikissa kemiallisissa muodoissa olevan natriumin kokonaispitoisuus on 20 mg/l tai enemmän.

               2)

               Toisen ennakkoratkaisukysymyksen tutkinnassa ei ole tullut esiin mitään seikkoja, jotka vaikuttaisivat direktiivin 2009/54 9 artiklan 1 ja 2 kohdan, luettuna yhdessä kyseisen direktiivin liitteen III ja asetuksen N:o 1924/2006 liitteen kanssa, pätevyyteen.

      (1)  EUVL C 184, 15.5.2014.


title: Asia T-327/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.9.2012 — Fraas v. SMHV (mustan, tummanharmaan, vaaleanharmaan ja tummanpunaisen värinen ruutukuvio) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus mustan, tummanharmaan, vaaleanharmaan ja tummanpunaisen värisen ruutukuvion rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta, 75 artikla ja 76 artiklan 1 kohta)

text:
               27.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/19

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.9.2012 — Fraas v. SMHV (mustan, tummanharmaan, vaaleanharmaan ja tummanpunaisen värinen ruutukuvio)
      (Asia T-327/10) (1)

      (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus mustan, tummanharmaan, vaaleanharmaan ja tummanpunaisen värisen ruutukuvion rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta, 75 artikla ja 76 artiklan 1 kohta)
      (2012/C 331/31)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: V. Fraas GmbH (Helmbrechts-Wüstenselbitz, Saksa) (edustajat: asianajajat R. Kunze ja G. Würtenberger)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: aluksi B. Schmidt, sitten D. Walicka)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kumoamiskanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 7.6.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 189/2010-4), joka koskee hakemusta mustan, tummanharmaan, vaaleanharmaan ja tummanpunaisen värisen ruutukuvion rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  V. Fraas GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 288, 23.10.2010.


title: Asia C-117/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 14.3.2013 — Technische Universität Darmstadt v. Eugen Ulmer KG

text:
               15.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 14.3.2013 — Technische Universität Darmstadt v. Eugen Ulmer KG
   (Asia C-117/13)
   2013/C 171/19
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Technische Universität Darmstadt

      Vastapuoli: Eugen Ulmer KG

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Kuuluuko teos direktiivin 2001/29/EY (1) 5 artiklan 3 kohdan n alakohdassa tarkoitetulla tavalla hankinta- tai lisensointiehtojen piiriin, jos oikeudenhaltija tarjoaa kyseisessä säännöksessä mainituille laitoksille teoksen käyttöä koskevan lisenssisopimusten tekemistä kohtuullisin ehdoin?

               2)

               Oikeuttaako direktiivin 2001/29/EY 5 artiklan 3 kohdan n alakohta jäsenvaltiot myöntämään laitoksille oikeuden digitalisoida niiden kokoelmiin sisältyviä teoksia, jos tämä on välttämätöntä kyseisen teoksen saattamiseksi yleisön saataviin päätteellä?

               3)

               Saavatko jäsenvaltioiden direktiivin 2001/29/EY 5 artiklan 3 kohdan n alakohdan perusteella säätämät oikeudet ulottua niin pitkälle, että päätteen käyttäjä voi tulostaa paperille yleisön saataviin päätteellä saatettuja teoksia tai tallentaa ne USB-muistitikulle?

      (1)  Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/29/EY (EYVL L 167, s. 10).


title: Asia F-60/12: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 7.11.2013 — CA v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Kannekirjelmä — Muotovaatimukset — Selostus perusteista, joihin kanteessa vedotaan — Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat)

text:
               21.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 377/23

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 7.11.2013 — CA v. komissio
   (Asia F-60/12) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Kannekirjelmä - Muotovaatimukset - Selostus perusteista, joihin kanteessa vedotaan - Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat)
   2013/C 377/53
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: CA (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja E. Guerrieri Ciaceri)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja C. Berardis-Kayser)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus vastaajan sellaisen päätöksen kumoamiseksi, jolla kantajalle jätettiin myöntämättä kuusi ylennyspistettä vuoden 2011 ylennyskierroksella, ja vaatimus pisteiden, jotka ovat tarpeen hänen ylentämisekseen palkkaluokkaan AST 2 taannehtivasti, myöntämiseksi

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               CA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 243, 11.8.2012, s. 34.


title: Asia F-68/09: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 15.2.2011 — Barbin v. parlamentti (Henkilöstö — Virkamiehet — Vuoden 2006 ylennyskierros — Unionin yleisen tuomioistuimen tuomion täytäntöönpano — Ansioiden vertailu — Yhdenvertaisen kohtelun periaate — Osa-aikainen vanhempainvapaa)

text:
               27.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/50

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 15.2.2011 — Barbin v. parlamentti
   (Asia F-68/09) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Vuoden 2006 ylennyskierros - Unionin yleisen tuomioistuimen tuomion täytäntöönpano - Ansioiden vertailu - Yhdenvertaisen kohtelun periaate - Osa-aikainen vanhempainvapaa)
   2011/C 252/107
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Florence Barbin (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja É. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: aluksi A. Lukošiūtė ja C. Burgos, sittemmin J. F. de Wachter, R. Ignătescu ja K. Zejdová)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sen 10.11.2008 tehdyn Euroopan parlamentin päätöksen kumoaminen, jolla kantaja jätettiin ylentämättä palkkaluokkaan AD 12 vuoden 2006 ylennyskierroksella

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Florence Barbin vastaa kaikista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 220, 12.9.2009, s. 43.


title: Asia C-79/14: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 19.7.2014 (Landgericht Hannoverin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – TUIfly GmbH v. Harald Walter

text:
               15.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/47

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 19.7.2014 (Landgericht Hannoverin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – TUIfly GmbH v. Harald Walter
   (Asia C-79/14) (1)

   2014/C 315/80
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 142, 12.5.2014.


title: Asia F-120/15: Kanne 20.8.2015 – ZZ v. Europol

text:
               26.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 354/56

         Kanne 20.8.2015 – ZZ v. Europol
   (Asia F-120/15)
   (2015/C 354/68)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat W.J. Dammingh ja N.D. Dane)

      Vastaaja: Euroopan poliisivirasto (Europol)

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Europolin virkamiestuomioistuimen tuomion täytäntöönpanoa varten tekemän sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla vahvistettiin päätös olla tekemättä kantajan kanssa toistaiseksi voimassa olevaa työsopimusta ja tarjottiin hänelle kertaluonteista summaa, jonka määrä ei kantajan mukaan ole riittävä korvaus vahingosta, jota hän väittää kärsineensä virkamiestuomioistuimen tuomioiden täytäntöönpanon laiminlyönnin takia

      Vaatimukset

               —

               on kumottava Europolin 29.7.2014 tekemä päätös siltä osin kuin siinä ei myönnetä kantajalle toistaiseksi voimassa olevaa työsopimusta ja siltä osin kuin siinä tarjotaan hänelle 10  000 euron suuruista korvaussummaa sekä 22.5.2015 tekemä päätös siltä osin kuin siinä hylätään kantajan 29.7.2014 päivätystä päätöksestä tekemä valitus,

               —

               Europol on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut, asianajajien palkkiot mukaan lukien.


title: Asia C-221/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 24.9.2013 (Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Leyla Ecem Demirkan v. Saksan valtio (ETY:n ja Turkin välinen assosiaatiosopimus — Lisäpöytäkirja — 41 artiklan 1 kohta — Standstill-lauseke — Viisumivelvollisuus jäsenvaltion alueelle pääsemiseksi — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Turkin kansalaisen oikeus päästä jäsenvaltioon vieraillakseen sukulaisensa luona ja vastaanottaakseen mahdollisesti palveluja)

text:
               23.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 344/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 24.9.2013 (Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Leyla Ecem Demirkan v. Saksan valtio
   (Asia C-221/11) (1)

   (ETY:n ja Turkin välinen assosiaatiosopimus - Lisäpöytäkirja - 41 artiklan 1 kohta - Standstill-lauseke - Viisumivelvollisuus jäsenvaltion alueelle pääsemiseksi - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Turkin kansalaisen oikeus päästä jäsenvaltioon vieraillakseen sukulaisensa luona ja vastaanottaakseen mahdollisesti palveluja)
   2013/C 344/05
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Leyla Ecem Demirkan

      Vastaaja: Saksan valtio

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg — Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisestä assosiaatiosta tehtyyn sopimukseen liitetyn lisäpöytäkirjan, joka on allekirjoitettu 23.11.1970 (EYVL L 293, s. 4) ja joka koskee toimenpiteitä sen voimaan saattamiseksi, 41 artiklan 1 kohdan tulkinta — Kyseiseen määräykseen sisältyvän palvelujen tarjoamisen vapauden käsitteen tulkinta — Passiivisen palvelujen tarjoamisen vapauden mahdollinen sisällyttäminen käsitteeseen — Turkin kansalaisen oikeus saapua jäsenvaltioon vieraillakseen sukulaisen luona ja mahdollisesti vastaanottaakseen palveluja

      Tuomiolauselma

   Brysselissä 23.11.1970 allekirjoitetun lisäpöytäkirjan, joka tehtiin, hyväksyttiin ja vahvistettiin yhteisön puolesta 19.12.1972 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2760/72, 41 artiklan 1 kohdan käsitettä ”palvelujen tarjoamisen vapaus” on tulkittava siten, ettei se käsitä palveluja vastaanottavien Turkin kansalaisten vapautta mennä jäsenvaltioon vastaanottaakseen siellä palvelun.

      (1)  EUVL C 232, 6.8.2011.


title: Asia C-293/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 3.7.2006 — Deutsche Shell GmbH v. Finanzamt für Großunternehmen in Hamburg

text:
               30.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 237/3

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 3.7.2006 — Deutsche Shell GmbH v. Finanzamt für Großunternehmen in Hamburg
   (Asia C-293/06)
   (2006/C 237/06)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Finanzgericht Hamburg
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Deutsche Shell GmbH

      Vastaaja: Finanzamt für Großunternehmen in Hamburg
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko se, että Saksan liittotasavalta käsittelee lähtövaltiona kotimaisen emoyhtiön (Stammhaus) valuuttakurssitappiota, joka johtuu italialaiselle toimipaikalle annetun ns. perustamispääoman palauttamisesta, osana toimipaikan voittoa ja Italian kanssa vuonna 1925 kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdyn sopimuksen 3 §:n 1 ja 3 momentin sekä 11 §:n 1 momentin c kohdan mukaisen vapautuksen perusteella jättää sen pois Saksassa suoritettavan veron määräytymisperusteesta, vaikka valuuttakurssitappiota ei voida sisällyttää Italiassa suoritettavaa veroa varten laskettavaan toimipaikan voittoon eikä sitä siten oteta huomioon lähtövaltiossa eikä myöskään toimipaikan valtiossa, ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen 52 artiklan (josta on tullut EY 43 artikla) kanssa, kun tätä artiklaa luetaan yhdessä EY:n perustamissopimuksen 58 artiklan kanssa (josta on tullut EY 48 artikla)?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Onko se, että edellä mainittu valuuttakurssitappio on kyllä luettava Saksassa suoritettavan veron määräytymisperusteeseen mutta se saadaan vähentää yrityksen kuluna vain siinä laajuudessa kuin italialaisesta toimipaikasta ei saada mitään verottomia voittoja, ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen 52 artiklan (josta on tullut EY 43 artikla) kanssa, kun tätä artiklaa luetaan yhdessä EY:n perustamissopimuksen 58 artiklan kanssa (josta on tullut EY 48 artikla)?


title: Asia T-241/02: Daniel Callebaut'n 7.8.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 247/22                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           12.10.2002
Koninklijke Coöperatie Cosun U.A:n 9.8.2002 Euroopan                    Kantaja väittää ensinnäkin, että riidanalaisella päätöksellä
        yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                     rikotaan asetuksen N:o 1430/79 1 ja 13 artiklaa, koska
                                                                        komissio ei ole käsitellyt lisämaksua vienti- tai tuontitullina.
                                                                        Nämä maksut eivät päätöksen mukaan kuulu asetuksen
                          (Asia T-240/02)                               N:o 1430/79 soveltamisalaan, eikä niitä voida peruuttaa.
                                                                        Kantajan mukaan maksu on kuitenkin tuonti- tai vientitulli ja
                                                                        siihen voidaan soveltaa asetusta N:o 1430/79. Se väittää, että
                          (2002/C 247/35)                               maksulla on sama tarkoitus kuin tullilla ja että se vastaa
                                                                        määrältään tullia. Tästä syystä viemättä jäänyttä C-sokeria on
                                                                        käsiteltävä samalla tavoin kuin kolmannesta maasta tuotua
                    (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                     sokeria.
                                                                        Kantaja väittää lisäksi, että kanteen kohteena oleva päätös on
                                                                        yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja kohtuullisuusperiaat-
Koninklijke Coöperatie Cosun U.A. on nostanut 9.8.2002                  teen vastainen. Riidanalaisesta päätöksestä johtuu, ettei kanta-
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-               jaa voida ottaa ollenkaan huomioon lisämaksun mahdollisen
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-            peruuttamisen osalta, siitä huolimatta, ettei sen syyksi voida
jan kotipaikka on Breda ja edustajina ovat asianajajat M.M. Slot-       lukea mitään laiminlyöntiä ja vaikka se on joutunut poikkeuk-
boom ja N.J. Helder.                                                    selliseen tilanteeseen. Kantajan mukaan sitä ei näin ollen
                                                                        kohdella samalla tavoin kuin sellaista yritystä, joka pyytää
                                                                        vienti- tai tuontitullin peruuttamista. Lisäksi sen oikeussuoja
                                                                        on puutteellinen. Tämä on kantajan mukaan vastoin oikeusvar-
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin              muuden periaatetta.
–     kumoaa Alankomaiden kuningaskunnalle osoitetun,
      2.5.2002 tehdyn komission päätöksen C (2002) 1580 lo-             (1 ) Sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänä kesäkuuta
      pull.; asiakirjavihko REM 19/01;                                       1981 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1785/81; EYVL L 177,
                                                                             1.7.1981, s. 4–31.
                                                                        (2 ) Kiintiötä suuremman tuotannon soveltamista koskevista yksityis-
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                   kohtaisista säännöistä sokerialalla 14 päivänä syyskuuta 1981
                                                                             annettu komission asetus (ETY) N:o 2670/81; EYVL L 262,
                                                                             16.8.1981, s. 14–16.
                                                                        (3 ) Tuonti- tai vientitullien palauttamisesta tai peruuttamisesta 2 päi-
                                                                             vänä heinäkuuta 1979 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1430/
                                                                             79 (EYVL L 175, 12.7.1979, s. 1).
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                               (4 ) Yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annettu
                                                                             neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92; EYVL L 302, 19.10.1992,
                                                                             s. 1.
Kantaja tuottaa niin kutsuttua C-sokeria. Tämä sokeri pitää
viedä yhteisöstä viimeistään vuoden kuluessa tuotantovuodes-
ta. Mikäli näin ei ole tehty, peritään lisämaksu asetuksen 1785/
81 (1) ja 2670/81 (2) mukaisesti.
Kantaja myi vuonna 1993 C-sokeria kolmansille, joiden piti              Daniel Callebaut’n 7.8.2002 Euroopan yhteisöjen komis-
viedä se yhteisöstä. Verotiedoista ja -tarkastuksista vastaava                              siota vastaan nostama kanne
alankomainen viranomainen totesi kuitenkin, että kuljetuksissa
oli tapahtunut petoksia ja ettei C-sokeria todellisuudessa
ollut viety yhteisöstä. Kantajalle ei aluksi ilmoitettu tästä                                        (Asia T-241/02)
tutkimuksesta. Asiassa kuitenkin todettiin, ettei sillä ollut
osuutta petoksiin. Koska sille ei ollut ilmoitettu petoksista,
sillä ei ollut ollut mahdollisuutta viedä sokeria yhteisöstä                                         (2002/C 247/36)
määräajassa ja välttää tällä tavoin yhteisöstä viemättä jääneelle
C-sokerille määrättyä lisämaksua.                                                             (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Kantaja pyysi tämän jälkeen lisämaksun peruuttamista asetuk-
sen N: 1430/79 (3) nojalla, sellaisena kuin se on muutettuna            Daniel Callebaut, kotipaikka Mondorf-les-Bains (Luxemburg)
asetuksella N:o 2913/92 ( 4). Se totesi, ettei sen syyksi voitu         on nostanut 7.8.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
lukea mitään laiminlyöntiä tai manipulointia ja että sen tilanne        oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
oli poikkeuksellinen siksi, ettei sille ollut heti ilmoitettu           komissiota vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat Albert
petoksesta. Komissio hylkäsi kanteen kohteena olevalla päätök-          Coolen, Jean-Noël Louis ja Etienne Marchal ja prosessiosoite
sellä lisämaksun peruuttamista koskevan pyynnön.                        Luxemburgissa.
 ---pagebreak--- 12.10.2002             FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 247/23
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin           Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
–    kumoaa komission päätöksen siitä, että kantajan nimeä
     ei otettu niiden virkamiesten luetteloon, joita pidetään        Komission yksikkö, jossa kantaja työskentelee, on 23.7.2001
     ansioituneimpina palkkaluokkaan B 2 tapahtuvaa ylen-            tekemällään päätöksellä vaatinut, että aloitetaan menettely
     nystä varten ja siitä, että kantajaa ei ylennetty tähän         muiden aikaisemmin aloitettujen, kantajan epäpätevyyden
     palkkaluokkaan vuoden 2001 ylennyskierroksella                  toteamiseksi aloitettujen menettelyiden uudelleen käynnistä-
                                                                     miseksi. Kantajan mukaan henkilöstön ja hallinnon pääosaston
–    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.            pääjohtaja on pitänyt tätä vaatimusta vaatimuksena aloittaa
                                                                     ”henkilöstösääntöjen 51 artiklan mukainen menettely”.
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                            Kantaja väittää, että asiakirjoista, joihin kantajan yksikön
                                                                     vaatimus perustuu, käy ilmi se epätarkkuus, jolla yksikkö asiaa
Tämän asian kantaja on B 3 palkkaluokan virkamies vastaajana         hoitaa. Asiaan liittyvistä asiakirjoista ei kantajan mukaan
olevan toimielimen palveluksessa. Hän riitauttaa nimittävän          ilmene mitenkään, että mainitut menettelyt on aloitettu vuosi-
viranomaisen päätöksen olla ylentämättä häntä palkkaluok-            na 1994 ja 1996.
kaan B 2 vuonna 2001.
                                                                     Kanteensa tueksi kantaja vetoaa siihen, että
Vaatimustensa tueksi hän vetoaa siihen, että henkilöstösääntö-
jen 45 artiklaa on rikottu ja siihen, että yhdenvertaisen            –     henkilöstösääntöjen 51 artiklaan perustuvan aiemman
kohtelun, urallaetenemismahdollisuuksien ja hyvän hallinnon                menettelyn uudelleen käynnistämiseen tai uuden menet-
periaatteita on loukattu.                                                  telyn käynnistämiseen liittyy epätarkkuutta, koska niitä
                                                                           tosiseikkoja ei ole ilmoitettu, joista kantajaa syytetään
                                                                     –     kontradiktorisuuden periaatetta on loukattu
                                                                     –     ne bis in idem -periaatetta on sovellettu
”J”:n 12.8.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
                          nostama kanne                              –     luottamuksensuojan periaatetta on loukattu
                                                                     –     suhteellisuusperiaatetta on loukattu
                         (Asia T-243/02)
                                                                     –     tosiseikkojen arvioinnissa on tapahtunut virhe ja harkin-
                         (2002/C 247/37)                                   tavaltaa on käytetty väärin
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     –     perustelut puuttuvat
                                                                     –     henkilöstösääntöjen 26 artiklaa on rikottu.
”J” on nostanut 12.8.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
komissiota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Juan
Ramón Iturriagagoitia Bassas.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                     G.D. Searle LLC:n (aiemmalta nimeltään G.D. Searle & Co)
–    kumoaa nimittävän viranomaisen 14.2.2002 tekemän                9.8.2002 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavara-
     päätöksen, jolla hylättiin kantajan 29.12.2001 tekemä                      merkit ja mallit) vastaan nostama kanne
     valitus
                                                                                (Asia T-244/02)
–    kumoaa 23.7.2001 tehdyn päätöksen, jolla henkilöstön
     ja hallinnon pääosastoa vaadittiin ”käynnistämään uudel-
     leen mahdollisimman pian menettelyt jatkuvan epäpäte-                                    (2002/C 247/38)
     vyyden toteamiseksi”
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
–    kumoaa henkilöstösääntöjen 51 artiklaan perustuvan
     menettelyn aloittamisesta 19.9.2001 tehdyn päätöksen
–    myöntää kantajalle aiheutuneesta henkisestä kärsimykses-        G.D. Searle LLC (aiemmalta nimeltään G.D. Searle & Co)
     tä korvauksen, jonka summaksi on kaikin varauksin               on nostanut 9.8.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
     laskettu 25 000 euroa                                           oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden har-
                                                                     monisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan
–    velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-          edustajana on Graham Farrington, asianajotoimisto Farrington
     kulut.                                                          & Co Solicitors, Reading (Yhdistynyt kuningaskunta).


title: Asia F-30/08: Kanne 28.2.2008 — Nanopoulos v. komissio

text:
               5.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/50

         Kanne 28.2.2008 — Nanopoulos v. komissio
   (Asia F-30/08)
   (2008/C 171/100)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Photius Nanopoulos (Luxemburg, Luxemburgin suurherttuakunta) (edustaja: asianajaja V. Christianos)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Oikeusriidan kohde ja kuvaus
   Komission velvoittaminen maksamaan kantajalle vahingonkorvausta sen vuoksi, että hänen perusoikeuksiaan on loukattu siten, että hänen kunniansa ja maineensa on saatettu kyseenalaisiksi
   Vaatimukset

               —

               Komissio on velvoitettava maksamaan kantajalle aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä korvausta 850 000 euroa, mikä määrä sisältää myös korvauksen kantajan terveydelle aiheutuneesta haitasta.

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-146/00: Euroopan yhteisöjen komission 17.4.2000 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
10.6.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 163/21
4. Jos kaikki kyseiset työntekijät eivät väistämättä jää sovelta-            katsoo tämän artiklan säännösten mukaisesti, että yleispal-
     misalan ulkopuolelle, mitä perustetta kansallisen tuomiois-             veluvelvoitteet muodostavat kohtuuttoman rasitteen orga-
     tuimen olisi sovellettava voidakseen määrittää ne maantie-              nisaatiolle, se voi ottaa käyttöön menettelyn yleispalvelu-
     liikenteen toimialalla työskentelevät työntekijät, jotka                velvoitteiden nettokustannusten jakamiseksi. Komission
     jäävät soveltamisalan ulkopuolelle, ja ne, jotka eivät jää?             mukaan asiakirja-aineiston perusteella ei voida katsoa, että
                                                                             kansallinen järjestelmä olisi ollut tarpeen nettokustannus-
                                                                             ten jakamiseksi tai että yleispalveluvelvoitteet muodostaisi-
(1) Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 23 päivänä          vat kohtuuttoman rasitteen France Télécomille. France
    marraskuuta 1993 annettu neuvoston direktiivi: 93/104/EY (EYVL           Télécomilla oli päinvastoin vuonna 1997 lähes täydellinen
    L 307, 13.12.1993, s. 18).                                               monopoliasema kiinteiden puhelinpalvelujen osalta.
                                                                         –   Komissiolle ei ole ilmoitettu tariffien epätasapainon asteit-
                                                                             taisen poistamisen toteuttamisaikataulua, vaikka se olisi
                                                                             pitänyt tehdä ennen 11.1.1997. Tämä ilmoittamatta
Euroopan yhteisöjen komission 17.4.2000 Ranskan tasa-                        jättäminen merkitsee sitä, että komissio ei voi todeta, että
                  valtaa vastaan nostama kanne                               Ranska olisi täyttänyt direktiivin 90/388/ETY, sellaisena
                                                                             kuin se on muutettuna direktiivillä 96/19/EY, 4 c artiklan
                                                                             mukaiset velvoitteensa, luettuna yhdessä direktiivin
                          (Asia C-146/00)                                    96/19/EY 2 artiklan ensimmäisen kohdan kanssa. Vaikka
                                                                             oletettaisiinkin, että 65 frangin veroton tariffi, jota pidetään
                          (2000/C 163/38)                                    yleispalveluista annetussa asetuksessa tasapainotariffina,
                                                                             olisi sitä tosiasiallisesti, 1.3.1999 alkaen voimassa oleva
                                                                             uusi 64,68 frangin veroton liittymistariffi on hieman sitä
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.4.2000 Euroo-                    alempi. Ranskan viranomaiset vahvistavat, että 1.3.1999
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa                   alkaen epätasapainon kustannus on vuoden loppuun saak-
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen yksikön                     ka 16 miljoonaa frangia ja rahoitetaan yleispalvelurahas-
virkamies Barry Doherty ja oikeudellisessa yksikössä toimiva                 tosta, ja myöntävät siten uudestaan, ettei epätasapaino ole
kansallinen virkamies Fabienne Siredey-Barnier, ja prosessi-                 päättynyt niiden omien kriteerien mukaan. Tämän vuoksi
osoite Luxemburgissa on c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre                 Ranskan viranomaisten olisi pitänyt joko vahvistaa, että
Wagner, Kirchberg.                                                           France Télécomilla oli oikeus jatkaa tariffiensa tasapainot-
                                                                             tamista, tai ilmoittaa direktiivin 90/388/EY 4 c artiklassa
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-               säädetystä toteuttamisaikataulusta.
tuin
1. toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut velvoittei-
     taan
                                                                         –   Ranskan lainsäädännössä säädetään direktiivin 97/33/EY
     –    koska se ei ole noudattanut direktiivin   90/388/ETY (1)           5 artiklan 3 kohdan sekä kyseisen direktiivin liitteen III
          4 c artiklan säännöksiä, sellaisena kuin tämä direktiivi           vastaisesti, että yleispalvelun nettokustannusta laskettaessa
          on muutettuna direktiivillä 96/19/EY; (2)                          on otettava huomioon kannattavat liittymät, mikä lisää
                                                                             perusteettomasti korvattavien kustannusten määrää mark-
                                                                             kinoiden uusien toimijoiden vahingoksi. Lisäksi Ranskan
     –    koska se ei ole noudattanut direktiivin 97/33/EY (3)
                                                                             posti- ja televiestintälain R.20-32 §:n mukaisessa laskukaa-
          5 artiklan 1, 3, 4 ja 5 kohdan säännöksiä.
                                                                             vassa yleispalvelun rahoitukseen liittyviä kustannuksia ei
                                                                             jaeta jokaisen yrityksen kesken objektiivisten perusteiden
2. velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-                  mukaisesti, kuten direktiivin 90/388/ETY 4 c artiklassa
     kulut.                                                                  edellytetään. Siinä ei noudateta myöskään direktiivin
                                                                             97/33/EY 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua avoimuusperi-
                                                                             aatetta.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–    Ranska on velvoittanut ilman yhteisön oikeuden mukaista
     oikeudellista perustaa matkapuhelintoiminnan tarjoajat
     maksamaan vuonna 1997 yleispalveluista. Toisin kuin                 –   Yleispalveluvelvoitteen tietyt osakustannukset on vahvis-
     Ranskan viranomaiset antavat ymmärtää, direktiivin                      tettu kiinteästi vastoin erityistä laskentavelvollisuutta (di-
     96/19/EY 4. ja 26. perustelukappaleessa ei aseteta sellaisia            rektiivin 97/33/EY 5 artiklan 3 kohta). Siten kannattamat-
     velvoitteita, joita ei ole direktiivin säännöksissä, mutta              tomien liittymien nettokustannusta kannattavalla alueella
     niissä muistutetaan, että niin kauan kuin perinteisellä                 ei olisi pitänyt vahvistaa kiinteästi. Yleispalvelun nettokus-
     teleorganisaatiolla on yksinoikeuksia telepalvelujen tarjoa-            tannusta vuonna 1997 ei olisi pitänyt vahvistaa kiinteästi.
     miseen, mikään lisätoimenpide ei ole tarpeen yleispalvelu-              France Télécomille suoritetut maksut tiettyjen sosiaalisten
     jen varmistamiseksi. Direktiivin 97/33/EY 5 artiklan                    tariffien kustannusten korvaamiseksi on vahvistettu
     1 kohta on vieläkin selvempi: ainoastaan jos jäsenvaltio                epätäsmällisesti.
 ---pagebreak--- C 163/22                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       10.6.2000
–    Komissio arvostelee Ranskaa vielä siitä, että                       Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                         1. kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa
     –   se on laskenut virheellisesti ”kannattamattomien aluei-              T-111/97 9.2.2000 antaman määräyksen,
         den” nettokustannukset;
                                                                         2. palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                              meen, jotta tämä asianmukaista menettelyä noudattaen
     –   se ei ole ottanut huomioon aineettomia etuja, joita                  tutkisi kanteen,
         France Télécom sai yleispalvelun tarjoamisesta; ja
                                                                         3. päättää oikeudenkäyntikuluista myöhemmin.
     –   se on rikkonut sääntöä, jonka mukaan ”tulot otetaan
         huomioon nettokustannuksia laskettaessa. Kustannus-             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
         ten ja tulojen olisi oltava ennakoivia” (direktiivin
         97/33/EY liite III), kieltäytyessään korjaamasta vuoden
         1988 ennakoituja lukuja, koska olisi ”ongelmallista             Lain rikkominen: valittajat väittävät edelleen, että 7.2.1996
         sisällyttää [kehitetyt uudet menetelmät] vuoden 1988            tehty päätös (joka on julkaistu 27.3.1996 hallinnollisissa
         lopulliseen arvioitiin, kun otetaan huomioon, että              tiedotuksissa) on uusi tosiseikka, jonka perusteella alkaa uudel-
         tietyn vuoden arviointimenetelmien on oltava jossain            leen määräaika, jonka kuluessa voidaan riitauttaa komission
         määrin vakaita”.                                                päätökset, jotka koskevat valittajien palkkaluokan luokittelua
                                                                         silloin, kun heidät nimitettiin komission virkamiehiksi.
–    Direktiivin 97/33/EY 5 artiklan 5 kohdan toista alakohtaa           Valittajat katsovat lisäksi, että kyseisen vaatimuksen määräajan
     ei ole saatettu täysin osaksi Ranskan lainsäädäntöä, ja joka        mukaista esittämistä arvioidessaan komission ja sittemmin
     tapauksessa Ranskan viranomaiset eivät ole soveltaneet sitä         ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen olisi otettava huo-
     yhdenmukaisesti yleispalvelujen rahoitukseen osallistuvien          mioon yhteisön toimielimille kuuluva virkamiesten avustamis-
     yritysten yksittäisten maksuosuuksien julkaisemisen osalta.         velvollisuus. Valituksenalaisessa määräyksessä ei lausuta
                                                                         mitään valittajien tästä väitteestä.
(1) EYVL L 192, 24.7.1990, s. 10.
(2) EYVL L 74, 22.3.1996, s. 13.
(3) EYVL L 199, 26.7.1997, s. 32.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 19.4.2000 Itävallan tasa-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-150/00)
                                                                                (2000/C 163/40)
G. Valero Jordanan ja S. Vadén 19.4.2000 tekemä valitus
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuimen ensimmäisen jaoston asiassa T-111/97, G. Valero                   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.4.2000 Euroo-
Jordana ja S. Vadé vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,                 pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa
                9.2.2000 antamasta määräyksestä                          vastaan. Kantajan asiamiehenä on Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                         sion oikeudellisen yksikön virkamies Josef Christian Schieferer,
                                                                         ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o Euroopan yhteisöjen ko-
                                                                         mission oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la
                         (Asia C-149/00 P)                               Cruz, Centre Wagner C 254, Luxemburg-Kirchberg.
                                                                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                          (2000/C 163/39)
                                                                         1. toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut EY 28 ar-
                                                                              tiklan (entinen EY:n perustamissopimuksen 30 artikla)
G. Valero Jordana ja S. Vadé ovat valittaneet 19.4.2000 Euroo-                mukaisia velvoitteitaan, koska se luokittelee lääkkeiksi
pan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim-                     vitamiini- ja kivennäisainevalmisteet, jotka ylittävät päivit-
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston                        täisannoksen tai jotka yleisesti sisältävät A-, D- ja K-
asiassa T-111/97, Valero Jordana ja Vadé vastaan Euroopan                     vitaminiinia taikka kromaattiryhmän kivennäisaineita se-
yhteisöjen komissio, 9.2.2000 antamasta määräyksestä. Valit-                  littämättä, että kyseiset valmisteet aiheuttavat vakavia
tajan edustajana on asianajaja C. Amo Quiñones, ja prosessi-                 terveysriskejä vitamiinipitoisuuksien lisäämisen taikka nii-
osoite Brysselissä 23 avenue Jacques Patur, B-1180 Bryssel.                   den jo sisältämien vitamiinien ja kivennäisaineiden vuoksi,


title: Asia T-476/07: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.7.2012 — Evropaïki Dynamiki v. Frontex (Julkiset palveluhankinnat — Frontexin tarjouspyyntömenettelyt — Tietojenkäsittelypalvelujen tarjoaminen — Tarjouksentekijän tarjouksen hylkääminen — Kumoamiskanne — Tutkittavaksi ottaminen — Perusteluvelvollisuus — Tarjouskilpailun ratkaisemisen perusteet — Ilmeinen arviointivirhe — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)

text:
               25.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 258/15

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.7.2012 — Evropaïki Dynamiki v. Frontex
   (Asia T-476/07) (1)

   (Julkiset palveluhankinnat - Frontexin tarjouspyyntömenettelyt - Tietojenkäsittelypalvelujen tarjoaminen - Tarjouksentekijän tarjouksen hylkääminen - Kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen - Perusteluvelvollisuus - Tarjouskilpailun ratkaisemisen perusteet - Ilmeinen arviointivirhe - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)
   2012/C 258/23
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) (edustaja: asianajaja N. Korogiannakis)

      Vastaaja: Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtiva virasto (Frontex) (asiamies: S. Vuorensola, avustajinaan asianajajat J. Stuyck ja A.-M. Vandromme)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä Frontexin tekemän sen päätöksen kumoaminen, jolla ei hyväksytty kantajan esittämää tarjousta tarjouspyyntömenettelyssä Frontex/OP/47/2007, jonka kohteena on ”Tietojenkäsittelypalvelut, laitteistot ja ohjelmistolisenssit” (EUVL 2007/S 114-139890), ja jolla tarjouskilpailu ratkaistiin toisen tarjouksentekijän hyväksi, ja toisaalta vahingonkorvausvaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston (Frontex) oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien ne kulut, joista annettavaa ratkaisua lykättiin 28.10.2008 annetulla unionin yleisen tuomioistuimen määräyksellä.

      (1)  EUVL C 51, 23.2.2008.


title: Asia T-326/03: Hippocrate Vounakisin 22.9.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
29.11.2003               FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                            C 289/29
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               Kanneperusteet:                 –      Tavaramerkkien välillä ei ole
                                                                                asetuksen N:o (EY) 40/94
                                                                                8 artiklan 1 kohdan b ala-
–    kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavara-                                                     kohdassa tarkoitettua se-
     merkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan valitus-                                                    kaannusvaaraa
     asiassa R 281/2002-4 18.6.2003 tekemän päätöksen,
                                                                                –      kyseiset tavaramerkit eivät
                                                                                ole samankaltaisia.
–    toissijaisesti siinä tapauksessa, että muuna menettelyn
     asianosaisena oleva yhtiö peruuttaa väitteen kannemenet-
     telyn aikana: Toteaa väitemenettelyn päättyneeksi,
–    tai ainakin: palauttaa asian vastaajan käsiteltäväksi ja
     määrää, että väitemenettely on todettava päättyneeksi
     väitteen peruttamisen takia,
                                                                         Hippocrate Vounakisin 22.9.2003 Euroopan yhteisöjen
–    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                              komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-326/03)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                                (2003/C 289/61)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Yhteisön tavaramerkin           Kantaja
hakija:
Rekisteröitäväksi haettu        Sanamerkki ”E-SIM” luokkiin 9 ja
                                                                         Hippocrate Vounakis, kotipaikka Wezembeek-Oppem (Belgia),
yhteisön tavaramerkki:          42 kuuluville tavaroille ja palve-
                                                                         on nostanut 22.9.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                luille (mm. tietokoneohjelmistot
                                                                         oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
                                käytettäväksi monien eri tuottei-
                                                                         komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Sébas-
                                den, järjestelmien ja laitteiden
                                                                         tien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis ja Étienne Mar-
                                suunnitteluun ja kehittämiseen ja
                                                                         chal, prosessiosoite Luxemburgissa.
                                niiden prototyyppien kehittelyyn,
                                myynninedistämiseen ja tukemi-
                                seen ja web-pohjaiseen sähkö-
                                iseen kaupankäyntiin liittyvät pal-      Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                velut)       –      Hakemusnumero
                                1 387 661
                                                                         –     kumoaa komission päätöksen olla ottamatta häntä ylen-
                                                                               nettyjen virkamiesten luetteloon, joka julkaistiin
Sen tavaramerkki- tai           Druckhaus Waiblingen Remstal-                  14.8.2002 ilmestyneessä Informations administratives
merkkioikeuden haltija,         Bote GmbH                                      (IA) -lehden numerossa 2002-69
johon väitemenettelyssä
on vedottu:                                                              –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Tavaramerkki- tai merk-         Saksalainen sanamerkki ”ASIM”
kioikeus, johon on ve-          luokkiin 9, 35, 41 ja 42 kuuluville
dottu:                          tavaroille ja palveluille (mm. tieto-
                                jenkäsittelyohjelmat ja taloudelli-      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                nen ja tekninen neuvonta ja kou-
                                lutus)
                                                                         Kantaja vetoaa kanteensa tueksi henkilöstösääntöjen 45 artik-
Väiteosaston ratkaisu:          Hakemuksen hylkääminen                   lan väitettyyn rikkomiseen ja väitettyyn ilmeiseen arviointivir-
                                                                         heeseen.
Valituslautakunnan rat-         Kantajan valituksen hylkääminen
kaisu:


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, (toinen jaosto), 30 päivänä marraskuuta 1995, asiassa C-113/94 (Ranskan Cour de cassationin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Elisabeth Jacquier, e. Casarin vastaan Directeur général des impôts (Perustamissopimuksen 95 artikla - Moottoriajoneuvoja koskeva porrastettu vero)

text:
3.2.96               1 FI |                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    N:o C 31 /5
3 ) Sellaiseen jäsenvaltion kansalaiseen, joka harjoittaa           tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa
    pysyvästi ja jatkuvasti ammattitoimintaa toisessa jäsen        Elisabeth Jacquier, e . Casarin vastaan Directeur general des
     valtiossa, jossa hänen toimintansa suuntautuu muun             impôts ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen
    muassa viimeksi mainitun valtion kansalaisiin ammatin           95 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin ( toinen
     harjoittamiseen liittyvästä kotipaikasta käsin, sovelle       jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja
     taan sijoittautumisoikeutta koskevan luvun eikä palve         G. Hirsch, tuomarit G. F. Mancini ja F. A. Schockweiler
     luja koskevan luvun määräyksiä.                                ( esittelevä tuomari ), julkisasiamies : F. G. Jacobs, kirjaaja :
                                                                    hallintovirkamies L. Hewlett, on 30.11.1995 antanut
4 ) Jäsenvaltion kansalaisen mahdollisuutta käyttää sijoit         tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
     tautumisoikeuttaan, samoin kuin tämän oikeuden käyt
     tämiselle asetettuja ehtoja, on arvioitava sen toiminnan       EY:n perustamissopimuksen 95 artikla ei estä sellaisen
    perusteella, jota hän aikoo harjoittaa vastaanottavan           kansallisen sääntelyn mukaisen moottoriajoneuvojen ve
    jäsenvaltion alueella.                                          rotuksen soveltamista, jossa käytetty progressiokerroin
                                                                    kasvaa siten kuin pääasiassa käsiteltävänä olevan kaltai
5 ) Silloin kun tiettyä toimintaa ei ole säännelty minkään         sessa järjestelmässä, edellyttäen, että tämä kasvu ei vaikuta
     laisin säännöksin vastaanottavassa valtiossa, kaikkien         muista jäsenvaltioista maahantuotujen ajoneuvojen myyn
     muiden jäsenvaltioiden kansalaisilla on oikeus sijoittau      tiin kansallista ajoneuvotuotantoa suosivasti.
     tua ensiksi mainitun valtion alueelle ja harjoittaa siellä
     tätä toimintaa. Sitä vastoin, kun tietyn toiminnan             (') EYVL N:o C 146 , 28.5.1994
     harjoittamiseen ryhtymiselle tai harjoittamiselle on
     vastaanottavassa jäsenvaltiossa asetettu tiettyjä ehtoja,
     toisen jäsenvaltion kansalaisen on noudatettava näitä
     ehtoja aikoessaan harjoittaa tätä toimintaa.                          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
6 ) Sellaisten kansallisten toimenpiteiden, jotka voivat hai                                ( kuudes jaosto ),
     tata perustamissopimuksessa taattujen perusvapauk                              30 päivänä marraskuuta 1995 ,
    sien käyttämistä tai tehdä näiden vapauksien käyttämi
                                                                    asiassa C-134/94 (Tribunal Superior de Justicia de Canari
    sestä vähemmän houkuttelevaa, on täytettävä neljä
                                                                    asin esittämä ennakkoratkaisupyyntö ), Esso Española SA
     edellytystä: niitä on sovellettava ilman syrjintää, niitä on           vastaan Comunidad Autonoma de Canarias ( 1 )
     voitava perustella yleiseen etuun liittyvillä pakottavilla
    syillä, niiden on oltava omiaan takaamaan niillä ta                (Öljytuotteet — Toimitusvelvollisuus tietylle alueelle)
     voiteltavan päämäärän toteuttaminen eivätkä ne saa                                         ( 96/C 31 / 10 )
    puuttua perusvapauteen enempää kuin on tarpeen
     tämän päämäärän saavuttamiseksi.                                                 (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
7) Jäsenvaltioiden on otettava huomioon tutkintotodis              (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
     tusten vastaavuus ja tarvittaessa vertailtava niiden               yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
     kansallisissa säännöksissä vaadittuja tietoja ja kelpoisu
     uksia asianomaisen tietoihin ja kelpoisuuksiin.                Asiassa C-134/94, jonka Tribunal Superior de Justicia de
                                                                    Canarias ( Espanja ) on saattanut EY:n perustamissopimuk
(') EYVL N:o C 90, 26.3.1994                                        sen 177 artiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen
                                                                    käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistu
                                                                    imessa Esso Española SA:n ja Comunidad Autonoma de
                                                                    Canariasin välillä vireillä olevassa riidassa ennakkoratkai
                                                                    sun EY :n perustamissopimuksen 3 artiklan c kohdan sekä 5 ,
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                             6, 30, 36 , 52, 53 , 56 ja 85 artiklan sekä 102 artiklan
                         ( toinen jaosto ),                          1 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin ( kuudes
                                                                    jaosto ), toimien kokoonpanossa : G. Hirsch, joka hoitaa
                30 päivänä marraskuuta 1995 ,                       jaoston puheenjohtajan tehtäviä, tuomarit G. F. Mancini,
asiassa C-l 13/94 ( Ranskan Cour de cassationin esittämä            F. A. Schockweiler, P. J. G. Kapteyn ( esittelevä tuomari )
ennakkoratkaisupyyntö ), Elisabeth Jacquier, e. Casarin             sekä H. Ragnemalm, julkisasiamies : G. Cosmas, kirjaaja : R.
            vastaan Directeur general des impôts( 1 )               Grass, on antanut 30.11.1995 tuomion, jonka tuomiolau
                                                                    selma on seuraava :
(Perustamissopimuksen 95 artikla — Moottoriajoneuvoja
                   koskeva porrastettu vero)                         1 ) EY:n perustamissopimuksen 3 artiklan c kohtaa sekä 52
                            ( 96/C 31/09 )                                ja 53 artiklaa ei sovelleta sellaiseen jäsenvaltion yksin
                                                                          omaan kansalliseen tilanteeseen, jossa jäsenvaltiossa
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                            kotipaikan omaavaan ja siellä toimivaan yhtiöön sovel
                                                                          letaan säännöstöä, jolla tämän jäsenvaltion alueeseen
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                     kuuluvan saariston hallinnosta vastaavat jäsenvaltion
   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                     alueelliset viranomaiset velvoittavat saariasemasta joh
                                                                          tuvat ongelmat huomioon ottaen kaikki öljytuotteiden
Asiassa C-l 13/94, jonka Ranskan Cour de cassation on                     tukkumyyjät, jotka haluavat laajentaa toimintansa
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukai                   jäsenvaltion alueen tähän osaan, takaamaan toimituk
sesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen                 set tietylle määrälle saariston saaria.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 14 päivänä lokakuuta 2004, asiassa T-44/02, Dresdner Bank AG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu — EY 81 artikla — Sopimus käteisenvaihtopalvelujen hintojen vahvistamisesta ja niiden veloittamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä — Saksa — Menettely vastaajan poissa ollessa)

text:
               18.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 314/13

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   14 päivänä lokakuuta 2004,
   asiassa T-44/02, Dresdner Bank AG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Kilpailu - EY 81 artikla - Sopimus käteisenvaihtopalvelujen hintojen vahvistamisesta ja niiden veloittamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä - Saksa - Menettely vastaajan poissa ollessa)
   (2004/C 314/33)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa T-44/02, Dresdner Bank AG, kotipaikka Frankfurt am Main (Saksa), edustajinaan asianajajat M. Hirsch ja W. Bosch, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jossa kantaja vaatii kumottavaksi EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/E-1/37.919 (ex 37.391) — Pankkien veloittamat maksut euroalueen kansallisten valuuttojen vaihdosta — Saksa) 11 päivänä joulukuuta 2001 tehtyä komission päätöstä 2003/25/EY (EUVL 2003, L 15, s. 1), yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Lindh sekä tuomarit R. García-Valdecasas ja J. D. Cooke, kirjaaja: H. Jung, on 14.10.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/E-1/37.919 (ex 37.391) — Pankkien veloittamat maksut euroalueen kansallisten valuuttojen vaihdosta — Saksa) 11 päivänä joulukuuta 2001 tehty komission päätös 2003/25/EY kumotaan kantajaa koskevilta osin.

               2)

               Komissio vastaa kaikista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EYVL C 109, 4.5.2002.


title: Asia T-309/13: Kanne 7.6.2013 — Enosi Mastichoparagogon v. SMHV — Gaba International (ELMA)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 226/23

         Kanne 7.6.2013 — Enosi Mastichoparagogon v. SMHV — Gaba International (ELMA)
   (Asia T-309/13)
   (2013/C 226/31)
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Enosi Mastichoparagogon Chiou (Chios, Kreikka) (edustajat: asianajaja A. Malamis)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Gaba International Holding AG (Hamburi, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan neljännen valituslautakunnan asiassa R 1539/2012-4 26.3.2013 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan vastapuolen (väitteen tekijä väiteosastossa ja vastapuoli valituslautakunnassa) vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan yhteisön tavaramerkin hakijan (kumoamista vaatinut kantaja) oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”ELMA” luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten — kansainvälinen rekisteröinti nro 900 845, jossa mainitaan Euroopan yhteisö

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: yhteisön tavaramerkiksi luokkiin 3, 5 ja 21 kuuluvia tavaroita varten rekisteröity sanamerkki ”ELMEX”

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hyväksyttiin.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin.

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia C-357/12 P: Valitus, jonka Harald Wohlfahrt on tehnyt 27.7.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-580/10, Harald Wohlfahrt v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 16.5.2012 antamasta tuomiosta

text:
               22.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/28

         Valitus, jonka Harald Wohlfahrt on tehnyt 27.7.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-580/10, Harald Wohlfahrt v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 16.5.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia C-357/12 P)
   2012/C 287/55
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Harald Wohlfahrt (edustajat: asianajajat M. Loschelder ja V. Schöne)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ja Ferrero SpA

      Vaatimukset

               —

               on kumottava unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-580/10 16.5.2012 antama tuomio ja ratkaistava asia valittajan vaatimusten mukaisesti, jotka on esitetty valituksenalaisen tuomion 4 sivulla

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   SMHV ja unionin yleinen tuomioistuin vastustivat kantajan (nyttemmin valittajan) hakeman tavaramerkin ”Kindertraum” rekisteröimistä luokkiin 16 ja 28 kuuluvia tavaroita varten valittajan vastapuolen vaatimuksia tukevan muun osapuolen, joka on aikaisemman Italiassa tavaramerkiksi muun muassa näihin luokkiin kuuluvia tavaroita varten rekisteröidyn sanamerkin ”kinder” haltija, tekemän väitteen perusteella.
   Valittaja vetoaa kolmeen valitusperusteeseen.

         Ensimmäinen valitusperuste: asetuksen N:o 207/2009

       (1)

         42 artiklan 2 kohdan rikkominen

   Valittajan mukaan unionin yleinen tuomioistuin katsoi, ettei ollut ratkaisevaa, käytettiinkö väitteen perusteena olevaa tavaramerkkiä — joka väitteen tekemishetkellä oli ollut rekisteröitynä jo kahdeksan vuoden ajan — vai ei. Kyseinen tuomioistuin katsoi, että asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 3 kohdan, luettuna yhdessä 42 artiklan 2 kohdan kanssa, mukaan väitteen perustana olevan tavaramerkin käyttö on osoitettava ainoastaan siinä tapauksessa, että kyseinen tavaramerkki on ollut yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen julkaisemishetkellä rekisteröitynä viiden vuoden ajan. Valittajan näkemyksen mukaan tämä on ristiriidassa tavaramerkin käyttöpakon tavoitteen kanssa, joka koostuu sen turvaamisesta, ettei viiden vuoden määräajan kuluttua voida vedota sellaisiin aikaisempiin tavaramerkkeihin perustuviin oikeuksiin, joita ei käytetä. Asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan sisältämä lainsäädännön aukko on kantajan valittajan mukaan täytettävä — toisin kuin unionin yleinen tuomioistuin katsoo — teleologisella tulkinnalla ja tässä yhteydessä on otettava huomioon Saksan tai Italian lainsäädännön säännökset. Valittaja väittää, että asetuksen 42 artiklassa ratkaisevaa on siten tavaramerkin käyttö sillä hetkellä, kun väitemenettelyssä annetaan ratkaisu.

         Toinen valitusperuste: asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan ensimmäisen virkkeen rikkominen; se, että väitteen perustana oleva tavaramerkki merkitsi oikeuden väärinkäyttöä

   Valittaja katsoo, ettei valituslautakunta tutkinut sen väitettä siitä, että väitteen perustana oleva italialainen tavaramerkki merkitsi oikeuden väärinkäyttöä. Valittaja arvostelee unionin yleistä tuomioistuinta siitä, että tämä hylkäsi virheellisesti oikeuden väärinkäyttöä koskevan väitteen. Valittajan mukaan tämä on osa yhteisön oikeutta ja siten myös osa yhteisön tavaramerkkioikeutta. Oikeuden väärinkäyttöä koskevaa sääntöä on sovellettava nyt käsiteltävässä asiassa, koska väitteen tehnyt osapuoli pyrki menettelyllään yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakumenettelyn yhteydessä estämään kokonaan sanan ”kinder” käytön sellaisen tavaramerkin avulla, jota ei käytetä, ja esittämättä mitään suojaamisen arvoista taloudellista intressiä.

         Kolmas valitusperuste: asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheellinen soveltaminen

   Valittaja katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin teki virheen, kun se katsoi, että muun osapuolen väitteen perustana olevan tavaramerkin ja haetun tavaramerkin välillä on olemassa sekaannusvaara. Sen mukaan kyseinen tuomioistuin myös arvioi valittajan väitteitä virheellisesti ja ymmärsi valittajan esittämän virheellisesti niin, ettei tämä riitauttanut valituslautakunnan toteamusta, jonka mukaan kyseiset tavaramerkit ovat samankaltaisia. Tosiasiassa valittaja riitautti tämän toteamuksen. Valittajan mukaan tavaramerkit eivät ole samankaltaisia, koska väitteen perustana olevan tavaramerkin sanaosalla ”kinder” on joka tapauksessa heikko erottamiskyky.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).


title: Asia T-81/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.5.2011 — Tempus Vade v. SMHV — Palacios Serrano (AIR FORCE) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin AIR FORCE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat yhteisön ja kansalliset sana- ja kuviomerkit TIME FORCE — Suhteelliset hylkäysperusteet — Sekaannusvaaran puuttuminen — Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 5 kohta)

text:
               2.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/14

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.5.2011 — Tempus Vade v. SMHV — Palacios Serrano (AIR FORCE)
   (Asia T-81/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin AIR FORCE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat yhteisön ja kansalliset sana- ja kuviomerkit TIME FORCE - Suhteelliset hylkäysperusteet - Sekaannusvaaran puuttuminen - Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 5 kohta)
   2011/C 194/21
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Tempus Vade, SL (San Sebastián de los Reyes, Espanja) (edustaja: asianajaja A. Gómez López)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Juan Palacios Serrano (Alcobendas, Espanja) (edustajat: asianajajat E. Ochoa Santamaría, J. del Valle Sánchez ja V. Ruiz de Velasco Martinez de Ercilla)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 7.1.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 1114/2008-4), joka koskee väitemenettelyä Tempus Vade, SL:n ja Juan Palacios Serranon välillä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Tempus Vade, SL velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 100, 17.4.2010.