title: Asia T-286/09: Kanne 22.7.2009 — Intel v. komissio

text:
               12.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 220/41

         Kanne 22.7.2009 — Intel v. komissio
   (Asia T-286/09)
   2009/C 220/86
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Intel Corp. (Wilmington, Yhdysvallat) (edustajat: N. Green, QC, I. Forrester, QC, barrister M. Hoskins, barrister K. Bacon ja barrister S. Singla sekä solicitor A. Parr ja solicitor R. MacKenzie)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               komission 13.5.2009 asiassa COMP/C-3/37.990 — Intel tekemä päätös K(2009) 3726 lopullinen on kumottava kokonaan tai osittain

               —

               toissijaisesti on kumottava tai alennettava huomattavasti määrättyä sakkoa

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan Intelin oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii kanteessaan, että EY 230 artiklan nojalla kumotaan komission 13.5.2009 asiassa COMP/C-3/37.990 — Intel tekemä päätös K(2009) 3726 lopullinen, jossa todettiin Intelin syyllistyneen yksittäiseen ja jatkuvaan EY 82 artiklan ja ETA-sopimuksen 54 artiklan rikkomiseen vuoden 2002 lokakuusta vuoden 2007 joulukuuhun saakka, kun se sovelsi strategiaa, jonka tarkoituksena oli sulkea kilpailijat x86-keskusyksikköjä koskevilta markkinoilta. Kantaja vaatii toissijaisesti sille määrätyn sakon kumoamista tai alentamista.
   Kantaja vetoaa väitteidensä perusteeksi seuraaviin perusteisiin.
   Kantaja katsoo ensinnäkin, että komissio teki oikeudellisen virheen, kun se

               a)

               katsoi, että Intelin asiakkailleen myöntämät ehdolliset alennukset muodostivat per se määräävän aseman väärinkäytön, koska ne olivat ehdollisia, ilman että komissio olisi osoittanut, että nämä alennukset voivat tosiasiassa estää kilpailua

               b)

               tukeutui kilpailijoiden markkinoilta sulkemiseen perustuvan väärinkäytön muotoon, jota kutsutaan paljaaksi rajoittamiseksi (naked restrictions), ja ei arvioinut sitä, kuinka tällöin estettiin kilpailua (tai kuinka näin olisi edes pystytty tai ollut mahdollista estää kilpailua)

               c)

               ei arvioinut sitä, sovellettiinko Intelin asiakkaisiinsa kohdistamia alennustoimia Euroopan yhteisön alueella ja/tai sitä, oliko niillä välittömiä, huomattavia, suoria ja ennakoitavia vaikutuksia Euroopan yhteisössä.

         Kantaja väittää toiseksi, että komissio ei täyttänyt edellytystä vaaditusta näytön tasosta, kun se arvioi todisteita. Komissio ei näin ollen ole osoittanut, että Intelin alennustoimet riippuivat siitä, ostivatko sen asiakkaat kaikki tai lähes kaikki niiden x86 keskusyksikkötarpeista Inteliltä. Komissio on lisäksi käyttänyt ”as-efficient-competitor”-testiä (AEC-testi) määrittääkseen, olivatko Intelin alennukset omiaan rajoittamaan kilpailua, mutta se on tehnyt useita virheitä arvioidessaan todisteita, jotka liittyvät kyseisen testin soveltamiseen. Komissio ei lisäksi käsitellyt muita todisteita, jotka ovat merkityksellisiä Intelin alennusten vaikutuksille. Komissio ei erityisesti

               a)

               arvioinut todisteita, jotka osoittavat, että väitetyn rikkomisen aikana yksi Intelin kilpailijoista kasvatti huomattavasti markkinaosuuttaan ja kannattavuuttaan, mutta että kyseisen kilpailijan menestyksen puute markkinoiden tietyillä alueilla ja/tai tiettyjen alkuperäisten tarvikkeiden tuottajien kanssa johtui sen omista vioista,

               b)

               osoittanut syy-seuraussuhdetta ehdollisina alennuksina pitämiensä toimien ja sen välillä, että Intelin asiakkaat päättivät olla ostamatta mitään kyseiseltä kilpailijalta

               c)

               arvioinut todisteita Intelin alennusten vaikutuksista kuluttajiin.

         Kantaja väittää kolmanneksi, että komissio ei ole osoittanut, että Intel ryhtyi soveltamaan pitkäaikaista strategiaa kilpailijoiden sulkemiseksi markkinoilta. Todisteet eivät tue tällaista päätelmää, jota on mahdotonta sovittaa yhteen komission esittämien, menettelyn kattamia tuotteita ja ajanjaksoa koskevien epäyhtenäisten väitteiden kanssa kunkin Intelin asiakkaan osalta.
   Kantaja väittää myös, että päätös tai sen osa on kumottava sillä perusteella, että komissio rikkoi olennaisia menettelyllisiä vaatimuksia hallinnollisen menettelyn aikana, mikä loukkaa olennaisesti Intelin puolustautumisoikeuksia. Komissio ei erityisesti

               a)

               myöntänyt Intelille suullista käsittelyä täydentävän väitetiedoksiannon ja tosiseikkoja koskevan kirjelmän osalta, vaikka näissä asiakirjoissa esitettiin täysin uusia väitteitä ja viitattiin uusiin todisteisiin, joilla on merkittävä asema riidanalaisessa päätöksessä

               b)

               hankkinut kilpailijalta tiettyjä sisäisiä asiakirjoja asiakirja-aineistoon, kun kantaja vaati tätä, vaikka kantajan mukaan

                           (i)

                           kyseisillä asiakirjoilla oli suoraan merkitystä komission Inteliin kohdistamien väitteiden kannalta

                           (ii)

                           kyseiset asiakirjat osoittivat kantajan mahdollisesti syyttömäksi

                           (iii)

                           Intel oli tarkasti määrittänyt kyseiset asiakirjat.

               c)

               huomioinut asianmukaisesti tapaamistaan yhden Intelin asiakkaan kanssa, joka oli avaintodistajan asemassa ja varsin todennäköisesti esittänyt kantajan syyttömäksi osoittavia todisteita.

         Lisäksi kantaja vastustaa sille määrättyä sakkoa EY 229 artiklan nojalla ja esittää väitteensä tueksi kolme pääperustetta.
   Kantaja väittää ensinnäkin, että 1 060 000 000 euron suuruinen sakko, joka on suurin komission koskaan yksittäiselle yritykselle määräämä sakko, on täysin suhteeton, kun otetaan huomioon, että komissio ei ole osoittanut kuluttajille aiheutunutta vahinkoa tai kilpailijoiden poissulkemista.
   Kantaja väittää toiseksi, että se ei rikkonut tahallaan tai tuottamuksellisesti EY 82 artiklaa; komission AEC-testiä koskeva arviointi perustuu tietoihin, jotka eivät voineet olla Intelin tiedossa silloin, kun se myönsi alennuksia asiakkailleen.
   Kantaja väittää kolmanneksi, että komissio ei määrätessään sakosta soveltanut vuoden 2006 sakkoja koskevia suuntaviivojaan oikein ja se ottaa huomioon epäolennaisia seikkoja.


title: Asia T-600/13: Kanne 15.11.2013 — Bimbo v. SMHV (FIBRA PROTEÍNAS NUTRIENTES)

text:
               1.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 31/13

         Kanne 15.11.2013 — Bimbo v. SMHV (FIBRA PROTEÍNAS NUTRIENTES)
   (Asia T-600/13)
   2014/C 31/23
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Bimbo, SA (Barcelona, Espanja) (edustaja: asianajaja J. Carbonell Callicó)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan valituslautakunnan 11.9.2013 antaman päätöksen ja siten hyväksymään kuviomerkin rekisteröinnin yhteisön tavaramerkiksi nro 11 094 381 kaikkia hakemuksessa tarkoitettuja luokkaan 30 kuuluvia tavaroita varten

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut asetuksen N:o 207/2009 87 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki ”FIBRA PROTEÍNAS NUTRIENTES” luokkaan 30 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkin rekisteröintiä koskeva hakemus nro 11 094 381

      Tutkijan päätös: Rekisteröintihakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet:

               —

               asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen

               —

               asetuksen N:o 207/2009 83 artiklan, luettuna yhdessä yhdenvertaisen kohtelun periaatteen sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen 6 ja 14 artiklan kanssa, rikkominen.


title: Pearle B. V:n, Hans Prijsoptiek Franchise B. V:n, Van der Wiehl B. V:n, Prins Brillen B. V:n, Brilservice B.V:n ja Optical Retail Group B. V:n 27.2.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-40/97)

text:
26.4.97                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 131 /23
T. Port GmbH & Co:n 27.2.1997 Euroopan yhteisöjen                    kantaja on joutunut kyseisen asetuksen 19 artiklan 2 koh
              komissiota vastaan nostama kanne                       dan mukaisten viiteajanjaksojen vuoksi.
                         ( Asia T-39/97 )
                                                                     Kantaja vaatii, että ensimmäisenoikeusasteen tuomioistuin
                          ( 97/C 131 /53 )
                                                                     toteaa, että vastaaja on rikkonut asetuksen ( ETY) N:o 404/
                                                                     93 mainittuja säännöksiä, koska se ei ole hyväksynyt kan
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                        tajan hakemusta ja tämän vuoksi väittää, että asetuksella
                                                                     ( ETY ) N:o 404/93 suojattuja kantajan yhteisön oikeuden
                                                                     mukaisia perusoikeuksia eli omistusoikeutta ja ammatin
T. Port GmbH & Co., Hampuri, on nostanut 27.2.1997                   harjoittamisen vapautta on loukattu ja että vastaajalla olisi
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois               ollut velvollisuus toteuttaa siirtymätoimenpiteitä näiden
tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan .            perusoikeuksien loukkaamisen torjumiseksi .
Kantajan edustajana on asianajaja Gert Meier, Köln, ja
prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto Marc
Baden, 34 b rue Philippe II, Luxemburg.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuin
                                                                     Pearle B. V:n, Hans Prijsoptiek Franchise B. V:n, Van der
                                                                     Wiehl B. V:n, Prins Brillen B. V:n, Brilservice B.V:n ja Op
— toteaa, että vastaaja on rikkonut asetuksen ( ETY )                tical Retail Group B. V:n 27.2.1997 Euroopan yhteisöjen
     N:o 404/93 30 artiklan mukaisia velvollisuuksiaan,                            komissiota vastaan nostama kanne
     kun se ei ole hyväksynyt kantajan taloudellisen toimin                                 (Asia T-40/97)
     takykynsä      varmistamiseksi        banaanien   tuojana
                                                                                97/C 131 /54 )
     19.12.1996 tekemää hakemusta siitä, että se myöntäisi
     kansallisten viranomaisten vuosille 1997, 1998 ja
     1999 myöntämien tai myönnettävien lupien lisäksi ly                            (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
     hytaikaisesti
                                                                     Pearle B. V. , Soesterberg ( Alankomaat), Hans Prijsoptiek
     vuodelle 1997 100 308 277 kilon tuontiluvan A-luo              Franchise B. V. , Rotterdam ( Alankomaat), Van der Wiel
     kan toimijan lupana                                             B. V. , Leiden ( Alankomaat), Prins Brillen B. V. , Amster
                                                                     dam ( Alankomaat), Brilservice B. V. , Amsterdam, ja Opti
                                                                     cal Retail Group B. V. , Eindhoven ( Alankomaat) ovat nos
     vuodelle 1998 102 911 007 kilon tuontiluvan samassa             taneet 27.2.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
     luokassa                                                        oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö
                                                                     jen komissiota vastaan . Kantajien edustaja on asianajaja
     vuodelle 1999 103 994 145 kilon tuontiluvan samassa
                                                                     S. N. Vlaar, Amsterdam .
     luokassa
                                                                     Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                     tuin
     vuodelle 2000 107 628 379 kilon tuontiluvan samassa
     luokassa
                                                                     — kumoaa 31.12.1996 päivättyyn kirjeeseen sisältyneen
                                                                          komission päätöksen, jolla kieltäydyttiin ryhtymästä
     siirtymätoimenpiteenä asetuksen N:o 404/93 30 artik                 toimenpiteisiin kantajien 29.12.1995 tekemän valituk
     lassa tarkoitettujen vaikeuksien voittamiseksi, joihin               sen johdosta ,
     kantaja on joutunut asetuksen N:o 404/93 19 artiklan
     2 kohdassa säädettyjen viiteajanjaksojen vuoksi ,
                                                                     — velvoittaa komission ryhtymään toimenpiteisiin kanta
                                                                          jien tekemän valituksen johdosta .
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                      Kantajat ovat kaikki optikkoliikkeitä, ja ne ovat lakisää
 Kantaja, joka on banaanikaupan alalla toimiva keskisuuri             teisesti Hoofdbedrijfsschap Ambachtenin jäseniä . Kyseinen
 yritys, teki Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asiassa              julkisoikeudellinen yhteisö on asettanut tässä tarkoituksessa
 C-68/95 26.11.1996 antaman tuomion jälkeen 16.12.1996                annetun säädöksen perusteella kantajille maksun, josta ker
 komissiolle kirjallisen hakemuksen siitä, että komissio              tyvät tulot käytetään optikkoalan kollektiiviseen mainon
 myöntäisi kantajan taloudellisen toimintakyvyn, jonka se             taan . Komissiolle tekemässään valituksessa kantajat esittä
 uskoo vaarantuneen ennalta aavistamattomien, ylivoimais             vät, että ( ilmoittamatta jätetty ) asetus on EY:n perus
 ten esteiden vuoksi, säilyttämiseksi lyhytaikaisesti vuosille        tamissopimuksen 92 artiklan vastainen .
 1997—1999 kansallisten viranomaisten myöntämien tai
 myönnettävien lupien lisäksi muita tuontilupia siirtymätoi          Menettelyä koskevien virheiden lisäksi kantajat esittävät
 menpiteinä asetuksen ( ETY ) N:o 404/93 30 artiklassa tar           riidanalaista päätöstä vastaan sen, että komissio ei voi an
 koitettujen merkittävien vaikeuksien voittamiseksi , joihin          taa vapautusta tukisäännösten ilmoitusvelvollisuudesta
 ---pagebreak--- N:o C 131 /24           [ FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             26.4.97
eikä varsinkaan taannehtivasti ( ! ). Lisäksi komissio ei ole                          Asian T-137/96 ( ) poistaminen rekisteristä
ryhtynyt toimenpiteisiin EY:n perustamissopimuksen 54 ar
                                                                                ( 97/C 131 /58
tiklan 3 kohdan h alakohdan rikkomisen johdosta .
(') Tässä on kyse de minimis -sääntelystä, joka sisältyy yhteisön
     ohjeisiin pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettävästä val                        (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
     tion tuesta ( EYVL N:o C 213 , 19.8.1992, s . 2 ).
                                                                           Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                           tuimen viidennen jaoston puheenjohtajan 23.1.1997 anta
                                                                           malla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet
                                                                           tu asia T-137/96, Valio Oy vastaan Euroopan yhteisöjen
Yhdistettyjen asioiden T-77/93 ym. ( 1 ) osittainen poistami              komissio .
                             nen rekisteristä
                              ( 97/C 131/55 )
                                                                           ( 1 ) EYVL N:o C 318 , 26.10.1996 .
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuimen ensimmäisen laajennetun jaoston puheenjohtajan
4.2.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste
ristä on poistettu asia T-77/93 yhdistetyistä asioista T-77/
93 ym ., Werner Hülseberg ym . vastaan Euroopan unionin                         ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio .
                                                                           3 päivänä maaliskuuta 1994 annettujen kirjaajan ohjeiden
 (') EYVL N:o C 178 , 18.7.1990 .                                          18 artiklan 2 kohdan nojalla laaditut kirjaajan ohjeet asia
                                                                           najajille ja asiamiehille ensimmäisen oikeusasteen tuo
                                                                                mioistuimen kirjallista käsittelyä varten
                                                                                ( 97/C 131 /59 )
 Yhdistettyjen asioiden T-366/94 ym. H osittainen poista
                            minen rekisteristä                             I.     Kirjallisen käsittelyn tarkoitus
                               ( 97/C 131 /56 )
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjallisen
                                                                                käsittelyn tarkoituksena on asian yksilöiminen ja asi
 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois                           anosaisten kaikkien vaatimusten esittäminen tuomiois
 tuimen ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 4.2.1997 an                           tuimelle ilmoittamalla sille asian kannalta merkityksel
 tamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on pois                        liset     tosiseikat,     vaatimukset   sekä     asianosaisten
 tettu asia T-20/95 yhdistetyistä asioista T-366/94 ym .,                         oikeudelliset perusteet ja perustelut, jotta se kykenisi
 Hilde Diekmeier ym. vastaan Euroopan unionin neuvosto                            antamaan ratkaisun asiassa .
 ja Euroopan yhteisöjen komissio .
 (') EYVL N:o C 74 , 25.3.1995 .
                                                                            II. Oikeudenkäyntikirjelmien esittäminen ja laatiminen
                                                                                1 . On hyödyllistä jäsentää oikeudenkäyntikirjelmät
                                                                                selkeästi, otsikoida eri osat ja numeroida kohdat
                                                                                juoksevasti . Jos oikeudenkäyntikirjelmät ovat laa
            Asian T-l 99/95 (') poistaminen rekisteristä                                joja, on toivottavaa, että jokaista osaa edeltäisi ly
                                ( 97/C 131/57).                                         hyt tiivistelmä sen sisällöstä ja että oikeudenkäyn
                                                                                tikirjelmästä laadittaisiin sisällysluettelo .
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
  Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois                          2 . Koska jokainen asianosainen saa esittää ainoastaan
  tuimen laajennetun kolmannen jaoston puheenjohtajan                                   rajoitetun määrän oikeudenkäyntikirjelmiä (ensim
  22.1.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste                              mäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyk
  ristä on poistettu asia T-l 99/95 , Nouveau Garage SA ym.                             sen 47 artikla ) ja koska asian käsittelyn kuluessa
  vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.                                                 voidaan vedota uuteen perusteeseen ainoastaan tie
                                                                                tyin rajoitetuin edellytyksin ( työjärjestyksen 48 ar
  O EYVL N:o C 351 , 30.12.1995 .                                                       tikla ), on suositeltavaa esittää jo' ensimmäisissä oi
                                                                                keudenkäyntikirjelmissä ( kanteessa ja vastineessa )
                                                                                mahdollisimman täydellisesti kaikki perustelut.


title: Asia T-537/14: Kanne 11.7.2014 – Laboratoire Nuxe v. SMHV – NYX, Los Angeles (NYX)

text:
               22.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 329/22

         Kanne 11.7.2014 – Laboratoire Nuxe v. SMHV – NYX, Los Angeles (NYX)
   (Asia T-537/14)
   2014/C 329/30
   Kannekirjelmän kieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Laboratoire Nuxe (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja M. Antoine-Lalance)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: NYX, Los Angeles Inc. (Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) viidennen valituslautakunnan 8.4.2014 asiassa R 1575/2013-5 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: NYX, Los Angeles Inc.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanaosan ”NYX” sisältävää kuvamerkkiä koskeva kansainvälinen tavaramerkkirekisteröinti, jossa mainitaan Euroopan unioni, luokan 3 tavaroille – kansainvälinen tavaramerkkirekisteröinti, jossa mainitaan Euroopan unioni, N:o 1 1 0 52  316

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkki ”NUXE” luokkien 3 ja 44 tavaroille ja palveluille

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hyväksyttiin

      Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston päätös kumottiin ja väite hylättiin

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia C-72/13: Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 20.3.2014 (Naczelny Sąd Administracyjnyn (Puola) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Gmina Wrocław v. Minister Finansów (Arvonlisävero — Direktiivi 2006/112/EY — Kunnan varoihin kuuluvan omaisuuden luovutus)

text:
               16.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 184/3

         Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 20.3.2014 (Naczelny Sąd Administracyjnyn (Puola) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Gmina Wrocław v. Minister Finansów
   (Asia C-72/13) (1)

   ((Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - Kunnan varoihin kuuluvan omaisuuden luovutus))
   2014/C 184/04
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Asianosaiset

      Valittaja: Gmina Wrocław

      Vastapuoli: Minister Finansów

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö – Naczelny Sąd Administracyjny – Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1) tulkinta – Kunnan liiketoimien verottaminen – Lain nojalla tai perintönä tai lahjana saadun omaisuuden myynti – Tällaisen omaisuuden sijoittaminen apporttina yhtiöön

      Määräysosa

   Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettua neuvoston direktiiviä 2006/112/EY on tulkittava siten, ettei se ole esteenä sille, että arvonlisäveroa kannetaan gmina Wrocławin (Wrocławin kunta) aikomien kaltaisista liiketoimista, mikäli ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa näiden liiketoimien olevan kyseisen direktiivin 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua liiketoimintaa eikä kunta suorita näitä liiketoimia saman direktiivin 13 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetussa viranomaisen ominaisuudessa. Mikäli kyseisen kunnan olisi katsottava suorittavan nämä liiketoimet viranomaisen ominaisuudessa, direktiivin 2006/112 säännökset eivät kuitenkaan estäisi niiden verottamista, jos ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa, että niiden jättäminen verovelvollisuuden ulkopuolelle olisi omiaan johtamaan tämän direktiivin 13 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun huomattavaan kilpailun vääristymiseen.

      (1)  EUVL C 141, 18.5.2013.


title: Asia T-87/09: Kanne 25.2.2009 — Gråhundbus/Jørgen Andersen v. komissio

text:
               16.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/38

         Kanne 25.2.2009 — Gråhundbus/Jørgen Andersen v. komissio
   (Asia T-87/09)
   2009/C 113/77
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Gråhundbus/Jørgen Andersen (Ballerup, Tanska) (edustajat: asianajajat M. Nissen, J. Rivas de Andrés ja J. Gutiérrez Gisbert)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               Komission Kööpenhamina — Ystad -reittiä koskeva lopullinen kanta, joka sisältyy komission valtiontukiasiassa C 41/08 (NN 35/08) — Danske Statsbaner 10.9.2008 tekemän päätöksen 75, 76 ja 145 kohtaan, on kumottava

               —

               vaihtoehtoisesti komission valtiontukiasiassa C 41/08 (NN 35/08) — Danske Statsbaner 10.9.2008 tekemä päätös on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii kumottavaksi komission 10.9.2008 tekemää päätöstä aloittaa EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely, joka koskee väitettyä Tanskan Danske Statsbanerille (DSB) myöntämää valtiontukea Tanskan liikenneministeriön ja julkisen yrityksen DSB välisillä julkisia palveluhankintoja koskevilla sopimuksilla rautateiden matkustajaliikenteestä Kööpenhaminan ja Ystadin välillä (asia C 41/08 (NN 35/08) — Danske Statsbaner). Asianosaisille annettiin mahdollisuus esittää huomautuksensa (1).
   Kantaja harjoittaa linja-autolla tapahtuvaa matkustajaliikennettä Kööpenhamina — Ystad -reitillä.
   Kanteensa tueksi kantaja esittää kolme kanneperustetta.
   Ensimmäiseksi se väittää, että komissio teki oikeudellisen virheen, kun se päätti, että Tanskan hallitus ei tehnyt ilmeistä arviointivirhettä katsoessaan, että Kööpenhamina — Ystad -reitti on sen hallussa olevien tietojen perusteella julkinen palvelu tai yleisen taloudellisen edun mukainen palvelu. Kantaja väittää, että komission ei olisi pitänyt hyväksyä Tanskan hallituksen esittämiä argumentteja ilman laajempia keskusteluja tai tutkimuksia.
   Kolmanneksi kantaja väittää, että komissio ei EY 253 artiklan mukaisten velvollisuuksiensa vastaisesti esittänyt riittäviä perusteluja päätökselleen, koska ainoan päätöksessä esitetyn perustelun muodosti Tanskan hallituksen argumenttien toistaminen.

      (1)  EUVL 2008, C 309, s. 14


title: Asia T-73/05: Alejandro Martín Magonen 14.2.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               30.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/36

         Alejandro Martín Magonen 14.2.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-73/05)
   (2005/C 106/73)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Alejandro Martín Magone, Bryssel, on nostanut 14.2.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Eric Boigelot.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa uraa koskevan arviointikertomuksen, joka on laadittu sellaisten suoritusten perusteella, jotka kantaja on 1.1.2003–31.12.2003 toteuttanut Echon virassa 2.700, mukaan lukien muutoksenhakumenettelyn ja siihen liittyvät kertomukset

               —

               kumoaa nimittävän viranomaisen 28.10.2004 tekemän päätöksen, jonka kantaja on ottanut vastaan 12.11.2004 ja jolla on hylätty kantajan 26.7.2004 tekemä, henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan mukainen valitus

               —

               toteaa, että kantaja on joutunut henkisen ja ammatillisen ahdistelun kohteeksi

               —

               myöntää kantajalle korvauksena aineellisesta vahingosta ja henkisestä kärsimyksestä määrän, jonka suuruudeksi on kohtuudella arvioitava 39 169,67 euroa varauksella, että määrä saattaa oikeudenkäynnin kuluessa kasvaa

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi ensinnäkin harkintavallan ilmeiseen väärinkäyttöön sekä menettelyvirheeseen ja vallan väärinkäyttöön sillä perusteella, että huomattavan kielteiset ja vahingolliset arvosanat on annettu kantajalle sellaisten toimien perusteella, jotka eivät koske kyseistä ajanjaksoa.
   Kantaja vetoaa seuraavaksi siihen, ettei riidanalaista tointa ole perusteltu, ja väittää, että hän on vuosien ajan ollut esimiestensä henkisen ahdistelun uhri. Kantajan mukaan tämä ilmenee riidanalaiseen kertomukseen sisältyvistä huomautuksista.
   Kantaja väittää lopuksi, että hänen erityistä tilannettaan, joka altistaa hänet vakaville psyykkisille häiriöille, ei ole otettu huomioon, kun vastaaja on vaihtanut hänen tehtäviään. Komissio on näin ollen laiminlyönyt huolenpitovelvollisuutensa ja loukannut hyvän hallinnon periaatetta.


title: Asia C-268/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunalul Sibiu (Romania) on esittänyt 16.5.2013 — Elena Petru v. Casa Județeană de Asigurări de Sănătate Sibiu ja Casa Națională de Asigurări de Sănătate

text:
               20.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 207/30

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunalul Sibiu (Romania) on esittänyt 16.5.2013 — Elena Petru v. Casa Județeană de Asigurări de Sănătate Sibiu ja Casa Națională de Asigurări de Sănătate
   (Asia C-268/13)
   2013/C 207/50
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunalul Sibiu

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Elena Petru

      Vastapuolet: Casa Județeană de Asigurări de Sănătate Sibiu ja Casa Națională de Asigurări de Sănătate

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko silloin, kun hoidon antaminen asuinvaltiossa on mahdotonta, asetuksen (ETY) 1408/71 (1) 22 artiklan 2 kohdan toista kohtaa tulkittava sanamuodon- vai tarkoituksenmukaisesti eli voidaanko tilannetta, jossa lääkkeitä ja välttämättömimpiäkään perushoitotarvikkeita ei ole, pitää tilanteena, jossa tarvittavaa hoitoa ei mainitussa säännöksessä tarkoitetulla tavalla kyetä antamaan, vaikka teknisesti arvioiden leikkaus voitaisiin suorittaa asuinvaltiossa riittävän nopeasti sillä perusteella, että tarvittavia erikoislääkäreitä ja sama lääketieteellinen erikoisosaaminen on olemassa?

      (1)  Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1408/71 (EYVL L 149, s. 2)


title: Asia T-682/16: Kanne 23.9.2016 – Ranska v. komissio

text:
               28.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 441/24

      Kanne 23.9.2016 – Ranska v. komissio
      (Asia T-682/16)
      (2016/C 441/28)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: F. Alabrune, D. Colas ja D. Segoin)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan 12.7.2016 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen C(2016) 4287 final, joka on annettu tiedoksi 13.7.2016 ja jolla keskeytetään kuukausimaksut Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) Ranskalle

                  —

                  velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 352/78, (EY) N:o 165/94, (EY) N:o 2799/98, (EY) N:o 814/2000, (EY) N:o 1200/2005 ja (EY) N:o 485/2008 kumoamisesta 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 (EUVL 2013, L 347, s. 549) 41 artiklan 2 kohdan b alakohdan rikkomiseen. Kyseinen kanneperuste koostuu kahdesta osasta.

                              —

                              Ensimmäinen osa, jonka mukaan Ranskan viranomaiset olivat täysimääräisesti panneet täytäntöön toimintasuunnitelman, joka sisälsi selkeät edistymistä kuvaavat mittarit, jotka oli vahvistettu riidanalaisessa päätöksessä tarkoitetun komission kuulemisen jälkeen.

                              —

                              Toinen osa, jonka mukaan riidanalainen päätös perustuu seikkoihin, joita ei ollut mainittu toimintasuunnitelmassa.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen


title: Asia T-163/10: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 20.4.2012 — Entegris v. SMHV — Optimize Technologies (OPTIMIZE TECHNOLOGIES)

text:
               23.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 184/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 20.4.2012 — Entegris v. SMHV — Optimize Technologies (OPTIMIZE TECHNOLOGIES)
   (Asia T-163/10) (1)

   2012/C 184/37
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Kuudennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 161, 19.6.2010.


               18.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 455/14

         EFTAn valvontaviranomaisen 17 päivänä lokakuuta 2014 Islantia vastaan nostama kanne
   (Asia E-20/14)
   (2014/C 455/09)
   EFTAn valvontaviranomainen, Rue Belliard 35, 1040 Brussels, Belgium, asiamiehinään Markus Schneider ja Clémence Perrin, nosti 17 päivänä lokakuuta 2014 EFTAn tuomioistuimessa kanteen Islantia vastaan.
   EFTAn valvontaviranomainen on pyytänyt EFTAn tuomioistuinta

               1.

               julistamaan, että jättäessään säädetyssä määräajassa hyväksymättä tarvittavat toimenpiteet Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XIII olevan V luvun 56x kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 392/2009, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2009, merten matkustajaliikenteen harjoittajan vastuusta onnettomuustapauksessa), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen pöytäkirjalla 1, saattamiseksi sellaisenaan osaksi sisäistä oikeusjärjestystään Islanti on laiminlyönyt kyseisen säädöksen ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa;

               2.

               velvoittamaan Islannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

               —

               Kanteessa todetaan, että Islanti ei ole noudattanut 19 päivään huhtikuuta 2014 mennessä EFTAn valvontaviranomaisen 19 päivänä helmikuuta 2014 antamaa perusteltua lausuntoa. Lausunto koskee sitä, että Islanti ei ole saattanut osaksi kansallista lainsäädäntöään ETA-sopimuksen liitteessä XIII olevan V luvun 56x kohdassa tarkoitettua, merten matkustajaliikenteen harjoittajan vastuusta onnettomuustapauksessa 23 päivänä huhtikuuta 2009 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 392/2009, sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen pöytäkirjalla 1.

               —

               EFTAn valvontaviranomainen toteaa, että Islanti on laiminlyönyt ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa jättäessään hyväksymättä asetuksen osaksi sisäistä oikeusjärjestystään säädetyssä määräajassa.


title: SA Embassy Limousines & Servicesin 10.12.1996 Euroopan parlamenttia vastaan nostama kanne (Asia T-203/96)

text:
N:o C 54/30            I    FI                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      22.2.97
että komissio jätti Ranskalle täyden harkintavallan ja va            soveltaa kehyssopimukseen ja tarjouskilpailun ratkaisemi
pauden turvautua tarpeellisiin kansallisen oikeutensa mu             sesta seuraaviin sopimuksiin Luxemburgin oikeutta , ja
kaisiin säännöksiin, jotta tuomiossa ratkaistu yhteisön oi           myös tuomiovalta kuuluu yksinomaisesti Euroopan yhtei
keuden säännösten ulottuvuus tehdään tyhjäksi, mikä                   söjen tuomioistuimelle.
vahingoittaa siten vakavasti yhteisön oikeuden yhtenäi
syyttä ja tehokkuutta .                                               Kantaja vetoaa aluksi Code civil luxembourgeoisin 1134,
                                                                      1134-1 ja 1135 pykälän rikkomiseen sekä niiden yleisten
Lisäksi kantajat arvioivat, että laiminlyöntinsä vuoksi vas          periaatteiden loukkaamiseen, jotka koskevat sopimusten
tuussa olevan komission korvattava vahinko on kokonai                sitovuutta osapuolten välisissä suhteissa ja näiden sopi
suudessaan 25 miljoonaa Ranskan frangia (vuoden 1988                  musten toteuttamista vilpittömässä mielessä . Kantaja ko
arvona ), johon on lisättävä rahan arvon alenemisen kor              rostaa tältä osin sitä seikkaa , että riidanalainen sopimus
jauskerroin samasta ajankohdasta alkaen eli 1,19 prosent             tehtiin pätevin , julkisin ja selkein suostumuksin .
tia ( kokonaissumma : 4 562 884 ecua ).
                                                                      Toiseksi kantaja väittää, että vaikka esillä olevassa asiassa
(') Kok . 1988 , s . 4489 .                                           ei ole syntynyt todellista tai näennäistä sopimusta, on voi
                                                                      tava todeta, että yhtäältä sopimusta edeltävä vaihe on vir
                                                                      heellinen ja toisaalta, että on rikottu erityisesti Code civil
                                                                      luxembourgeoisin 1382 pykälää ja sitä seuraavia pykäliä
                                                                      sekä julkisia rakennusurakoita, tavaranhankintoja ja pal
                                                                      veluja koskevista sopimuksista annettujen ETY:n direktii
SA Embassy Limousines & Servicesm 10.12.1996 Euroo                   vien soveltamisesta Luxemburgin oikeuteen 27.1.1994 an
                                                                      nettua suurherttuan asetusta . Edellä mainitun suurherttuan
            pan parlamenttia vastaan nostama kanne
                                                                      asetuksen II osaston 29 pykälän mukaisesti kantajan tarjo
                             ( Asia T-203/96 )
                                                                      us täytti kaikki ehdokkaille asetetut edellytykset. Samoin
                                ( 97/C 54/49 )                        kyseisen asetuksen mukaisten sopimusasiakirjojen 23 ar
                                                                      tiklan nojalla tavarantoimittajan kanssa tehdystä sopimuk
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     sesta vetäytyminen sallitaan vain tietyissä artiklassa tarkoi
                                                                      tetuissa rajoitetuissa tapauksissa , joista ei kantajan
                                                                      mukaan ole kysymys esillä olevassa tapauksessa .
SA Embassy Limousines & Services, kotipaikka Diegem
( Belgia ), on nostanut 10.12.1 996 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Eu                 Joka tapaukessa kantajan mukaan vastaajana oleva toi
roopan parlamenttia vastaan . Kantajan edustajana on                  mielin on syyllistynyt väärään ja jopa virheelliseen menet
asianajaja Eric Boigelot, Bryssel, ja prosessiosoite Luxem           telyyn laiminlyödessään ottaa huomioon kantajan edut.
burgissa asianajotoimisto Louis Schiltz, 2 rue du Fort                Jos vastaaja ei aikonut toteuttaa sopimusta ja/tai katsoi,
Rheinsheim .                                                          ettei mitään sopimusta ollut tehty, on erityisen virheellistä
                                                                      ja vahingoittavaa vaatia kantajalta sellaisen sopimuksen
                                                                      kallista, kiireellistä sekä aikaa, energiaa ja kustannuksia
Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois              vaativaa valmistelua, jota ei aiota toteuttaa tai jonka ei
tuin
                                                                      katsota syntyneen .
— velvoittaa Euroopan parlamentin korvaamaan kanta
      jalle 24 267 910 Belgian frangia, summan korottamista
      tai alentamista oikeudenkäynnissä koskevin varauksin,
      vahingonkorvauksena siitä taloudellisesta , kaupallises
      ta ja aineettomasta vahingosta, joka kantajalle on ai
                                                                      Marta Alvarez-Coteran Euroopan yhteisöjen komissiota
      heutunut Euroopan parlamentin virheellisen menette                           vastaan 9.12.1996 nostama kanne
      lyn seurauksena,
                                                                                ( Asia T-204/96 )
— velvoittaa Euroopan parlamentin joka tapauksessa kor                                           ( 97/C 54/50 )
      vaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                       Marta Alvarez-Cotera on nostanut 9.12.1996 Euroopan
 Kantaja, joka on palveluyritys, väittää, että vastaajana ole         yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
 van toimielimen edustaja on ottanut siihen yhteyttä viralli          kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan . Kantajan
 sesti sen ilmoittamiseksi , että sopimus, jonka osalta se oli         edustajana on Alankomaiden asianajajayhteisön jäsen,
 esittänyt tarjouksensa ja jonka tarkoituksena oli ulkopuo            asianajaja Gerald van der Wal , asianajotoimisto Barents &
 listen autonkuljettajapalvelujen tarjoaminen Brysselissä pi          Krans, Advocaten Notarissen, Bryssel , ja prosessiosoite
 dettävien kokousten yhteydessä, oli tehty kantajan kanssa,            Luxemburgissa asianajotoimisto A. May, Luxemburg.
 ja kantaja vastustaa riidanalaisen tarjouspyynnön peruut
 tamista ja uuden menettelyn aloittamista .                            Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                       tuin
 Tältä osin on täsmennetty, että tarjouspyynnön ja riidan
 alaisen kehyssopimuksen mukaisesti Euroopan parlamentti               — kumoaa 25.9.1996 tehdyn päätöksen,


               3.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 131/55

         (2006/C 131/100)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 121, 20.5.2006

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 108, 6.5.2006

      EUVL C 96, 22.4.2006

      EUVL C 86, 8.4.2006

      EUVL C 74, 25.3.2006

      EUVL C 60, 11.3.2006

      EUVL C 48, 25.2.2006

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Asia T-358/12 P: Valitus, jonka Rosella Conticchio on tehnyt 8.8.2012 virkamiestuomioistuimen asiassa F-22/11, Conticchio v. komissio, 12.7.2012 antamasta määräyksestä

text:
               29.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 295/31

         Valitus, jonka Rosella Conticchio on tehnyt 8.8.2012 virkamiestuomioistuimen asiassa F-22/11, Conticchio v. komissio, 12.7.2012 antamasta määräyksestä
   (Asia T-358/12 P)
   2012/C 295/55
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Rosella Conticchio (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat R. Giuffrida ja A. Tortora)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan virkamiestuomioistuimen asiassa F-22/11, Conticchio v. komissio, 12.7.2012 antaman määräyksen

               —

               hyväksymään valittajan ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät vaatimukset

               —

               toissijaisesti, mikäli tämä katsotaan asianmukaiseksi ja tarpeelliseksi, palauttamaan asian virkamiestuomioistuimelle, jotta se ratkaisee valittajan ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät vaatimukset

               —

               toteamaan, että valituksenalaisen määräyksen taustalla ollut kanne voitiin ottaa tutkittavaksi ja se oli perusteltu kokonaisuudessaan ilman mitään poikkeuksia

               —

               velvoittaa vastapuolen korvaamaan kaikki valittajalle tässä asiassa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut kaikissa oikeusasteissa

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valitus koskee virkamiestuomioistuimen asiassa F-22/11, Conticchio v. komissio, 12.7.2012 antamaa määräystä, jolla jätettiin osittain tutkimatta ja osittain hylättiin kanne, jossa vaadittiin kantajan eläkeoikeuksien vahvistamista koskevan päätöksen kumoamista.
   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa kolmeen valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste: vilpittömän mielen, oikeudenmukaisuuden ja puolueettomuuden periaatteen loukkaaminen — laiminlyönti selostaa tiettyjen säännösten ja käytäntöjen, joita komissio noudattaa suhteessa sen palveluksessa oleviin henkilöihin, vaikutuksia.
               Valittaja väittää tämän osalta, että valituksenalaisessa määräyksessä todetaan, että kantajan vaatimus oli selvästi perusteeton, ja täsmennetään, että hän olisi voinut riitauttaa tammikuulta 2010 olevan palkkakuittinsa, koska hän sai tuolloin tiedon tilanteestaan. Kyseinen palkkakuitti ei kuitenkaan ole päätös, joka voidaan riitauttaa itsenäisesti, koska siitä ei käy tyhjentävästi ilmi kantajan tilanne hetkellä, jona hän jäi eläkkeelle. Tätä koskevan vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan palkkakuitti on kirjanpidollinen hallinnollinen päätös, joka ei sellaisenaan ole kantajalle vastainen päätös, eikä sitä muiden varmojen tekijöiden puuttuessa voida riitauttaa. Valittaja huomauttaa, että SysPer2-järjestelmä ei riitä tulevien eläkeoikeuksien määrän määrittämiseksi, ja Calculette Pension-järjestelmä antaa samoin vain suuntaa-antavan ohjeellisen tiedon, jota ei voida riitauttaa. Conticchio saattoi riitauttaa vasta lopullisen päätöksen, joka annettiin kirjallisesti tiedoksi ja joka koski hänen eläkeoikeuksiensa myöntämistä ja maksamista, koska vasta tuosta hetkestä lukien hänellä oli varmuus kuukausittaisen eläkkeensä tarkasta määrästä.

               2)

               Toinen valitusperuste: oikeussuojaa koskevan oikeuden ja menettelyn julkisuutta koskevan oikeuden loukkaaminen.
               Virkamiestuomioistuin katsoi, että se saattoi ratkaista asian sille toimitettujen asiakirjojen perusteella ja se päätti perustellulla määräyksellä olla jatkamatta asian käsittelyä. Tällainen ratkaisu loukkaa kantajan oikeutta saada täyttä oikeussuojaa. Conticchiolle ei ole myönnetty oikeutta esittää omia näkemyksiään, eikä hänen ole annettu lausua käsityksiään mahdollisesta tutkimatta jättämisestä ja/tai kanteensa perusteettomuudesta, ja tästä syystä oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin on loukattu. Valittaja muistuttaa, että Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa vahvistetaan oikeus hyvään hallintoon, mikä tarkoittaa, että jokaisella on oikeus siihen, että hänen asiansa käsitellään puolueettomasti, oikeudenmukaisesti ja kohtuullisessa ajassa, ja tähän oikeuteen sisältyy erityisesti jokaisen oikeus tulla kuulluksi ennen kuin häntä vastaan ryhdytään yksittäiseen toimenpiteeseen, joka vaikuttaa häneen epäedullisesti.

               3)

               Kolmas valitusperuste: perusteeton etu — oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin on loukattu
               Ei voida katsoa, että kanne olisi nostettu liian myöhään, koska palkkakuitista ei ollut mahdollista selvittää tätä valitusperustetta koskevia seikkoja. Kantaja saattoi havaita komission saaneen perusteetonta etua vasta saatuaan eläkeoikeuksien vahvistamista koskevan päätöksen 26.5.2010. Hän ei ole näet koskaan saanut täysin selvyyttä siitä, kuinka suuria suoritetut määrät olivat, koska hän ei ole saanut komission asiasta vastuussa olevilta yksiköiltä tästä ilmoitusta. Lisäksi hän huomauttaa, että komissiolle on siirretty ensin Italiassa INPS:lle siirrettyjen eläkeoikeuksien vakuutusmatemaattinen arvo siirrettäessä ne yhteisöjen eläkejärjestelmään, minkä vuoksi kantajalle maksetun eläkkeen ja hänen uransa aikana suorittamien eläkemaksujen välillä on epätasapaino. Hallinto on siten ensin vaatinut tietynsuuruisia eläkemaksuja ja on tämän jälkeen myöntänyt tietyn virkaiän, joka on todellisia työskentelyvuosia alhaisempi, minkä vuoksi hallinto on saanut perusteetonta etua suhteessa omiin virkamiehiinsä.


title: Asia C-561/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Espanja) on esittänyt 7.11.2016 – Saras Energía SA v. Administración del Estado

text:
               23.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Espanja) on esittänyt 7.11.2016 – Saras Energía SA v. Administración del Estado
   (Asia C-561/16)
   (2017/C 022/18)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Supremo

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Saras Energía SA

      Vastaaja: Administración del Estado

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Soveltuuko jäsenvaltion säännöstö sellaisen kansallisen energiatehokkuusvelvoitejärjestelmän perustamisesta, jossa velvoitteet täytetään ensisijaisesti suorittamalla vuosittain maksuosuus direktiivin 2012/27/EU (1) 20 artiklan 4 kohdan nojalla perustettuun kansalliseen energiatehokkuusrahastoon, yhteen mainitun direktiivin 7 artiklan 1 kohdan ja 7 artiklan 9 kohdan kanssa?

               2)

               Soveltuuko kansallinen säännöstö, jonka mukaan energiansäästövelvoitteet on mahdollista täyttää saavutetun säästön akkreditoinnilla vaihtoehtona kansalliseen energiatehokkuusrahastoon suoritettavalle maksuosuudelle, yhteen direktiivin 2012/27/EU 7 artiklan 1 kohdan ja 20 artiklan 6 kohdan kanssa?

               3)

               Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, soveltuuko kyseinen energiansäästövelvoitteiden vaihtoehtoinen täyttämismahdollisuus yhteen direktiivin 7 artiklan 1 kohdan ja 20 artiklan 6 kohdan kanssa, kun sen tosiasiallinen olemassaolo riippuu siitä, että jäsenvaltion hallitus määrää kyseisestä mahdollisuudesta asetuksin harkintavaltaansa käyttäen?
               Tässä samassa yhteydessä kysytään myös, soveltuuko tällainen säännöstö yhteen direktiivin kanssa, kun jäsenvaltion hallitus ei määrää kyseisestä vaihtoehtoisesta mahdollisuudesta?

               4)

               Soveltuuko kansallinen järjestelmä, jonka mukaan vain energian vähittäismyyntiyritykset eivätkä energian jakelijat ovat energiansäästövelvollisia osapuolia, yhteen direktiivin 7 artiklan 1 ja 4 kohdan kanssa?

               5)

               Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, soveltuuko se, että vähittäismyyntiyritykset asetetaan velvoitetuiksi osapuoliksi määrittämättä syitä, joiden perusteella energian jakelijoita ei luokitella velvoitetuiksi osapuoliksi, yhteen 7 artiklan mainittujen kohtien kanssa?

      (1)  Energiatehokkuudesta, direktiivien 2009/125/EY ja 2010/30/EU muuttamisesta sekä direktiivien 2004/8/EY ja 2006/32/EY kumoamisesta 25.10.2012 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/27/EU (EUVL 2012, L 315, s. 1).


title: Asia T-87/03: Intech EDM AG:n 5.3.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
10.5.2003                FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                         C 112/39
Holcimin 6.3.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vas-                 Intech EDM AG:n 5.3.2003 Euroopan yhteisöjen komis-
                       taan nostama kanne                                               siota vastaan nostama kanne
                            (Asia T-86/03)
                                                                                (Asia T-87/03)
                          (2003/C 112/74)
                                                                                (2003/C 112/75)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Holcim, kotipaikka Pariisi, on nostanut 6.3.2003 Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-
ja on asianajaja Marie-Pia Hutin-Houillon, kotipaikka Luxem-          Intech EDM AG, Losone (Sveitsi), on nostanut 5.3.2003
burgissa.                                                             Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                      messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
                                                                      jan edustajana on asianajaja M. Karl.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     velvoittaa komission maksamaan 1 488 287,50 euron
      määrän, joka vastaa Cedest-nimisen yhtiön oikeuksien            Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
      perusteella Holcim-nimiselle yhtiölle takaisin maksettavia
      korkoja;
                                                                      –     kumoaa 17.12.2002 tehdyn komission päätöksen (asia
                                                                            COMP/E-2/37.667, erikoisgrafiitti)
–     lisää tähän määrään viivästyskorot ajanjaksolta, joka alkoi
      27.7.2000 ja päättyy tuomion antamiseen tässä asiassa;
                                                                      –     toissijaisena vaihtoehtona kumoaa päätöksen 3 artiklan
–     toteaa, että näille määrille kasvaa korkoa tuomion anta-              h kohdassa määrätyn sakon
      mispäivästä näiden määrien täydelliseen maksamiseen
      asti.
                                                                      –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Vastaajan päätöksellä 94/815/EY Cedest SA -nimiselle yhtiölle
määrättiin 2 522 000 ecun suuruinen sakko aiemman EY:n
perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan rikkomisesta.
Cedestin nostaman kumoamiskanteen johdosta (asia T-38/95)             Kantaja myy isostaattisesti puristettua erikoisgrafiittia, mutta
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi 15.3.2000                ei valmista sitä itse. Kantajan toiminta kauppiaana Euroopan
antamallaan tuomiolla riidanalaisen päätöksen Cedestin osalta.        erikoisgrafiittimarkkinoilla on seurausta yhteistyösopimukses-
Tämän tuomion seurauksena vastaaja maksoi Cedestille takai-           ta yrityksen nimeltä Ibiden Co. Ltd. kanssa, joka on japanilainen
sin sakon pääoman, mutta hylkäsi Cedestin vaatimuksen                 isostaattisen erikoisgrafiitin valmistaja. Vastaaja syyttää kanta-
korkojen maksamisesta tälle määrälle ajanjaksolta, joka alkoi         jaa, Intech EDM BV:tä (kantajan aiempi tytäryhtiö) ja eri
7.5.1995 (jolloin Cedest maksoi sakon) ja päättyi 27.7.2000           isostaattisen erikoisgrafiitin valmistajia siitä, että nämä ovat
(jolloin vastaaja maksoi sakon takaisin).                             ottaneet osaa pitkäkestoiseen sopimukseen ja/tai yhdenmu-
                                                                      kaistettuihin menettelytapoihin, jotka ovat vaikuttaneet iso-
                                                                      staattisen erikoisgrafiitin markkinoihin Euroopan yhteisössä
Kantaja väittää nostamassaan kanteessa, että se on Cedestin           ja Euroopan talousalueella. Vastaaja väittää kantajan olleen
oikeudenomistaja absorptiofuusion seurauksena. Kanteensa              osallisena vuoden 1994 helmikuusta vuoden 1997 toukokuu-
tueksi kantaja väittää, että sakon pääomalle maksettavien             hun Euroopan tasolla ja alueellisella tasolla.
korkojen maksaminen merkitsee kumoamispäätöksen toi-
meenpanoa, joka vastaajan on toteutettava, vaikkei se olisi
tehnyt virhettä. Kantajan mukaan sen perusteella, ettei vastaaja
tee tätä, se voi EY:n perustamissopimuksen 233 artiklan               Kanneperusteet ja perustelut ovat samat kuin asiassa T-74/03
2 kohdan nojalla nostaa EY:n perustamissopimuksen 288 ar-             (Intech EMD BV v. komissio).
tiklan 2 kohdan mukaisen vahingonkorvauskanteen.


title: Asia T-350/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 5.10.2015 – Arvanitis ym. v. parlamentti ym. (Laiminlyönti- ja vahingonkorvauskanne — Yhtiön Olympiaki Aeroporia (OA) toiminnan lakkaaminen — Vahinko, jonka OA:n tilapäiset työntekijät väittävät kärsineensä sen vuoksi, että vastaajat laiminlöivät valvoa Euroopan unionin oikeussääntöjen soveltamista heidän irtisanomisensa yhteydessä — Ei täsmällistä syy-yhteyttä vahingon ja vastaajien menettelyn välillä — Tutkimatta jättäminen)

text:
               23.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 389/56

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 5.10.2015 – Arvanitis ym. v. parlamentti ym.
   (Asia T-350/14) (1)

   ((Laiminlyönti- ja vahingonkorvauskanne - Yhtiön Olympiaki Aeroporia (OA) toiminnan lakkaaminen - Vahinko, jonka OA:n tilapäiset työntekijät väittävät kärsineensä sen vuoksi, että vastaajat laiminlöivät valvoa Euroopan unionin oikeussääntöjen soveltamista heidän irtisanomisensa yhteydessä - Ei täsmällistä syy-yhteyttä vahingon ja vastaajien menettelyn välillä - Tutkimatta jättäminen))
   (2015/C 389/64)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantajat: Athanasios Arvanitis (Ródos, Kreikka) ja 47 muuta kantajaa, joiden nimet luetellaan määräyksen liitteessä. (edustaja: asianajaja C. Papadimitriou)

      Vastaajat: Euroopan parlamentti (asiamiehet: L. Visaggio ja A. Troupiotis), Eurooppa-neuvosto; Euroryhmä; Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: A. de Gregorio Merino ja M. Balta), Euroopan komissio (asiamiehet: J.-P. Keppenne ja M. Konstantinidis) ja Euroopan keskuspankki (EKP) (asiamiehet: P. Papapaschalis ja P. Senkovic)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä vaatimus sen toteamisesta, että vastaajat lainvastaisesti laiminlöivät valvoa tiettyjen Euroopan unionin oikeussääntöjen asianmukaista soveltamista kantajien irtisanomisen yhteydessä, ja toisaalta vaatimus sen vahingon korvaamisesta, joka kantajille väitetään aiheutuneen tämän laiminlyönnin ja Kreikan viranomaisten tiettyjen komission, Euroryhmän ja Euroopan keskuspankin päätösten johdosta toteuttamien toimenpiteiden vuoksi.

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Athanasios Arvanitis ja 47 muuta kantajaa, joiden nimet luetellaan määräyksen liitteessä, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 439, 8.12.2014.


title: Asia C-406/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 28.1.2010 (High Court of Justicen (Queen’s Bench Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Uniplex (UK) Ltd v. NHS Business Services Authority (Direktiivi 89/665/ETY — Julkisia hankintoja koskeviin sopimuksiin liittyvät muutoksenhakumenettelyt — Muutoksenhaun määräaika — Päivä, josta muutoksenhaun määräaika alkaa kulua)

text:
               13.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/11

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 28.1.2010 (High Court of Justicen (Queen’s Bench Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Uniplex (UK) Ltd v. NHS Business Services Authority
   (Asia C-406/08) (1)

   (Direktiivi 89/665/ETY - Julkisia hankintoja koskeviin sopimuksiin liittyvät muutoksenhakumenettelyt - Muutoksenhaun määräaika - Päivä, josta muutoksenhaun määräaika alkaa kulua)
   2010/C 63/16
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Justice (Queen’s Bench Division)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Uniplex (UK) Ltd

      Vastaaja: NHS Business Services Authority

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — High Court of Justice (Queen’s Bench Division) — Julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21.12.1989 annetun neuvoston direktiivin 89/665/ETY (EYVL L 395, s. 33) 1 ja 2 artiklan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään kolmen kuukauden määräajasta kanteen nostamiselle — Ajankohta, josta määräaika alkaa kulua — Ajankohta, jona julkisia hankintoja koskevia yhteisön säännöksiä on rikottu, vai ajankohta, jona valittaja on saanut tiedon tästä rikkomisesta

      Tuomiolauselma

               1)

               Julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21.12.1989 annetun neuvoston direktiivin 89/665/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 18.6.1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/50/ETY, 1 artiklan 1 kohdassa edellytetään, että määräaika sellaiseen muutoksenhakuun, jossa vaaditaan toteamaan julkisten hankintasopimusten tekemistä koskevien sääntöjen rikkominen tai määräämään vahingonkorvausta näiden sääntöjen rikkomisesta, alkaa kulua siitä päivästä, jona muutoksenhakija sai tiedon tai sen olisi pitänyt saada tieto tästä rikkomisesta.

               2)

               Direktiivin 89/665, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 92/50, 1 artiklan 1 kohta on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jonka nojalla kansallinen tuomioistuin voi hylätä määräajan menettämisen vuoksi muutoksenhaun, jossa vaaditaan toteamaan julkisten hankintasopimusten tekemistä koskevien sääntöjen rikkominen ja määräämään vahingonkorvausta näiden sääntöjen rikkomisesta, sellaisen kriteerin perusteella, jonka arviointi on vapaan harkintavallan varassa ja jonka mukaan muutosta on näissä asioissa haettava viipymättä.

               3)

               Direktiivi 89/665, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 92/50, velvoittaa kansallisen tuomioistuimen harkintavaltaansa käyttämällä jatkamaan muutoksenhaun määräaikaa taatakseen muutoksenhakijalle määräajan, joka vastaa sitä, joka sillä olisi ollut käytössään, jos sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä säädetty määräaika olisi alkanut kulua päivästä, jolloin se sai tiedon tai sen olisi pitänyt saada tieto julkisten hankintasopimusten tekemistä koskevien sääntöjen rikkomisesta. Ellei muutoksenhaun määräaikoja koskevia kansallisia säännöksiä voida tulkita direktiivin 89/665, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 92/50, mukaisesti, kansallisen tuomioistuimen pitäisi olla soveltamatta niitä voidakseen soveltaa yhteisön oikeutta täysimääräisesti ja suojata yhteisön oikeudessa yksityisille vahvistettuja oikeuksia.

      (1)  EUVL C 301, 22.11.2008.


title: Asia T-342/99: Airtours PLC:n 2.12.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
18.3.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 79/31
Arne Mathisen AS:n 1.12.1999 Euroopan unionin neuvos-                         oli tosiasiassa siirtohinnoista kyseisten yhtiöiden välillä.
                  toa vastaan nostama kanne                                   Lisäksi se toimi vilpittömässä mielessä eikä sen tarkoitukse-
                                                                              na ollut harhaanjohtaa komissiota.
                           (Asia T-340/99)
                                                                         –    Suhteellisuusperiaatetta on loukattu. Asetus ei ollut ehdot-
                                                                              toman välttämätön yhteisön markkinoiden suojaamiseksi,
                            (2000/C 79/68)                                    koska hakija ei enää harjoittanut kiistanalaista liiketoi-
                                                                              mintaa.
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                       –    Kantaja on oikeutettu saamaan korvauksia EY 288 artiklan
                                                                              nojalla, koska asetus on lainvastainen ja kantaja kärsi
Arne Mathisen AS on nostanut 1.12.1999 Euroopan yhteisö-                      taloudellista vahinkoa, kun se ei saanut osallistua lohen
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Eu-                     vientikauppaan EY:n kanssa.
roopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan edustaja on
Sigurd Knudtzon, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-
misto Bonn, Schmitt & Steichen, 7 Val Ste-Croix.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–    kumoaa lopullisten polkumyynti- ja tasoitustullien käyt-
     töönotosta Norjasta peräisin olevan viljellyn merilohen
     tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 772/1999 muutta-               Airtours PLC:n 2.12.1999 Euroopan yhteisöjen komissio-
     misesta 27 päivänä elokuuta 1999 annetun neuvoston                                      ta vastaan nostama kanne
     asetuksen (EY) N:o 1895/1999 kantajaa koskevilta osin,
                                                                                (Asia T-342/99)
–    määrää neuvoston maksamaan kantajalle korvausta kysei-
     sen asetuksen seurauksena aiheutuneista liiketappioista,
                                                                                (2000/C 79/69)
–    määrää maksettavaksi 12 prosentin koron kyseisille mak-
     settaville määrille, ja
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
–    määrää neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Airtours PLC on nostanut 2.12.1999 Euroopan yhteisöjen
                                                                         ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat
                                                                         John Swift, QC, Rupert Anderson, Malcolm Nicholson, Jaqueli-
Kantaja on norjalainen kalakauppaa harjoittava yritys, joka              ne Holland ja Andrea Gomes da Silva ja prosessiosoite
muiden norjalaisten viejien tapaan sitoutui olemaan myymättä             Luxemburgissa on asianajotoimisto Elvinger Hoss & Prussen
norjalaista lohta yhteisöön tiettyä minimitasoa alemmin hin-             2, place Winston Churchill, L-2041 Luxemburg.
noin ja ilmoittamaan komissiolle neljännesvuosittaiset lohen-
myyntilukunsa. Lisäksi se sitoutui olemaan kiertämättä tätä
sitoumusta korvaavilla järjestelmillä yhteisössä sijaitsevien            Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
asiakkaiden kanssa tai harhaanjohtavilla ilmoituksilla ja rapor-
teilla. Neuvosto antoi riidanalaisen asetuksen niiden väitteiden         –    kumoaa neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89 mukai-
seurauksena, joiden mukaan kantaja oli lähettänyt kuvitteellisia              sessa menettelyssä yrityskeskittymän ilmoittamisesta
myyntiraportteja ja johtanut komissiota harhaan tosiasiallisen                22.9.1999 tehdyn Euroopan yhteisöjen komission
toimintansa ja sitoumuksen noudattamismahdollisuuksiensa                      päätöksen (asia nro IV/M.1524 – Airtours/First Choice), ja
osalta.
                                                                         –    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kanteensa tueksi kantaja esittää seuraavat oikeudelliset perus-
telut:
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–    Kantajan liiketoiminta ei loukkaa sitoumusta, koska sitou-
     mus koski kolmen osapuolen välisiä kauppajärjestelyjä
     vasta sen jälkeen, kun sitoumusta muutettiin joulukuussa            Riidanalaisessa päätöksessä ei anneta lupaa Airtoursin ja First
     1998.                                                               Choice Holidays PLC:n sulautumiseen ja päätöstä perustellaan
                                                                         sillä, että keskittymällä tulisi olemaan määräävä markkina-ase-
–    Liiketoiminnalla ei kierretty sitoumusta. Kantaja kiistää           ma Britannian ulkomaan seuramatkamarkkinoilla. Määrää-
     väitteen, jonka mukaan kantajan komissiolle tekemien                vässä markkina-asemassa olisivat tällöin Airtours-keskittymä
     ilmoitusten perustana olleet hinnat ja rahaliikenne sen             ja kaksi matkanjärjestäjää Thomson Travel Group PLC ja
     kauppakumppaneiden kanssa olivat vain nimellisiä ja kyse            Thomas Cook Group Limited.
 ---pagebreak--- C 79/32                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        18.3.2000
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                c) Puutteelliset perustelut
kumoaa riidanalaisen päätöksen seuraavista syistä:
                                                                               Komissio on rikkonut 253 EY artiklaa esittämällä epäasian-
                                                                               mukaisia perusteluja pääasiallisesti kahdella alueella:
a) Asetusta (ETY) N:o 4046/89 (jäljempänä asetus N:o 4064/89)
   on sovellettu virheellisesti erityisesti määräävän markkina-ase-
                                                                               –    Kantaja on esittänyt tärkeitä perusteluja ja todisteita,
   man vahvistamisen osalta
                                                                                jotka komissio on jättänyt huomioon ottamatta
                                                                                päätöksessä. Näin menetellen se on loukannut peruste-
   On kiistatonta, että asetuksella N:o 4064/89 kielletään                          luvelvollisuutta.
   luomasta tai vahvistamasta määräävää markkina-asemaa
   yhteisön maantietellisillä markkinoilla. On arvioitava, es-                 –    Tietyissä päätöksen kohdissa komission perustelut ovat
   tetäänkö määräävän markkina-aseman luomisella tai vah-                           epäjohdonmukaisia.
   vistamisella merkittävästi tehokasta kilpailua.
                                                                          d) Oikeusvarmuuden periaatteen loukkaaminen
   Arvioinnin tärkeimpänä tavoitteena on relevantteja mark-                    Komissio on loukannut oikeusvarmuuden periaatetta poik-
   kinoita tutkimalla selvittää, miten keskittymään osallistuvat               keamalla aikaisemmasta päätöskäytännöstään ja yhteisöjen
   yritykset tai yksi tai useammat muut yritykset yhdessä                      tuomioistuimen oikeuskäytännöstä erityisesti, koska se
   voivat niitä yhdistävien seikkojen avulla mahdollisesti                     on määräävän markkina-aseman syntymistä arvioidessaan
   estää tehokasta kilpailua ja miten ne ottavat markkinoilla                  käyttänyt perustana ”kannustimia” ja ”järkevää” toimintaa,
   käyttöön yhteisen toimintatavan sekä toimivat huomatta-                     mutta jättänyt ottamatta huomioon sanattoman yhteis-
   van itsenäisesti kilpailijoihinsa, asiakkaisiinsa ja lopulta                ymmäryksen merkityksen.
   kuluttajiin nähden.
   Kyseisten yritysten välillä on oltava sanaton yhteisymmär-
   rys, jotta ne voisivat ottaa käyttöön yhteisen toimintatavan.
   Sanattomalla yhteisymmärryksellä tarkoitetaan jonkinlais-
   ta yhteistyötä tällaisen yhteisen toimintatavan määrittämi-
   sessä, toteuttamisessa ja ylläpidossa. Yhteistyö edellyttää
   jonkinlaista rangaistusta, jolla estetään poikkeamiset yh-             Hans-Werner Schmidtin 1.12.1999 Euroopan yhteisöjen
   teisestä toimintatavasta.                                                             komissiota vastaan nostama kanne
   Komissio on kolmen oletettavasti oligopolisen aseman                                             (Asia T-343/99)
   saavan yrityksen tulevaa käyttäytymistä selvittäessään so-
   veltanut asetusta N:o 4064/89 virheellisesti seuraavilla
   tavoilla:                                                                                (2000/C 79/70)
   –    Se ei ole käyttänyt perusteena sanatonta yhteisymmär-                                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
        rystä. Se on korvannut tämän oleellisen ja ankaran
        edellytyksen yksikertaisemmalla arvionnilla, joka pe-
        rustuu ”yksipuolisiin” vaikutuksiin, joita ovat kannusti-         Hans-Werner Schmidt, kotipaikka Konz (Saksan liittotasaval-
        met ja järkevä toiminta kapasiteettien vähentämiseksi             ta), on nostanut 1.12.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
        ja kilpailukyvyn kannalta liian korkeiden hintojen                oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
        laskemiseksi. Tämä arviointi ei täytä niitä edellytyksiä,         komissiota vastaan. Kantajan edustajana ovat asianajajat Geor-
        joiden mukaan komission olisi pitänyt arvioida erityi-            ges Vandersanden ja Laure Levi, Bryssel, ja prosessiosoite
        sesti yllä mainittua yhteistyötä ja yhteistä toiminta-            Luxemburgissa on Société de Gestion Fiduciaire, 2-4 rue Beck.
        tapaa.
                                                                          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
   –    Sanaton yhteisymmärrys, kuten nimenomainen yhteis-
        ymmärryskin, edellyttää rangaistusjärjestelmää, jotta             –    kumoaa implisiittisen päätöksen, jolla hylättiin kantajan
        se olisi tehokas. Komissio väittää erheellisesti, ettei                5.10.1998 tekemä vaatimus, jolla kantaja pyysi nimittävää
        tällainen oleellinen edellytys ole tarpeen.                            viranomaista lopettamaan kantajaa vastaan aloitetun ku-
                                                                               rinpitomenettelyn tekemällä EY:n virkamiesten hen-
                                                                               kilöstösääntöjen liitteessä IX olevan 7 artiklan kolmannessa
b) Ilmeiset arviointivirheet                                                   kohdassa tarkoitetun päätöksen kurinpitolautakunnan
                                                                               16.7.1997 antaman perustellun lausunnon mukaisesti,
                                                                               jolla kantaja vaati vastaajaa maksamaan kantajalle vahin-
   Komissio on arvioinut ilmeisen virheellisesti tosiasiallisia                gonkorvausta alustavasti kohtuullisena pidetyt Luxembur-
   markkinaolosuhteita ja yritysten käyttäytymistä näillä                      gin frangia (LUF) ja jolla kantaja vaati nimittävää viran-
   markkinoilla. Se ei näin ollen ole täyttänyt oikeudellisia                  omaista lopettamaan välittömästi ja lopullisesti kantajaan
   edellytyksiä ja on soveltanut säännöksiä väärin.                            kohdistetun tutkinnan;


title: Asia C-49/05 P: Ferriere Nord SpA:n 7.2.2005 (telekopion päivämäärä 2.2.2005) tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun neljännen jaoston asiassa T-176/01, Ferriere Nord SpA v. komissio, jota Italian tasavalta tukee, 18.11.2004 antamasta tuomiosta

text:
               2.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/16

         Ferriere Nord SpA:n 7.2.2005 (telekopion päivämäärä 2.2.2005) tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun neljännen jaoston asiassa T-176/01, Ferriere Nord SpA v. komissio, jota Italian tasavalta tukee, 18.11.2004 antamasta tuomiosta
   (Asia C-49/05 P)
   (2005/C 82/34)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ferriere Nord SpA on valittanut 7.2.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun neljännen jaoston asiassa T-176/01 Ferriere Nord SpA, jota Italian tasavalta tukee, v. Euroopan unionin neuvosto, 18.11.2001 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajina ovat asianajajat W. Viscardini ja G. Donà.
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               kumoaa ensimmäisen oikeusasteen 18.11.2004 antaman tuomion

               —

               kumoaa – julistamalla soveltamiskelvottomaksi EY 241 artiklan nojalla vuonna 2001 valtiontuesta ympäristönsuojelulle annettujen yhteisön suuntaviivojen 82 kohdan – 28.3.2001 (1) tehdyn komission päätöksen C(2001)1010 lopull., jolla Friuli-Venezian Giulian alueen Ferriere Nord SpA:lle myöntämä tuki ympäristön suojelullisiin investointeihin uudessa sähköhitsattujen metalliverkkojen tuotantolaitoksessa todettiin yhteismarkkinoille soveltumattomaksi

               —

               velvoittaa EY 235 artiklan ja EY 288 artiklan 2 kohdan nojalla Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan Ferriere Nord SpA:lle kyseisen päätöksen lainvastaisuudesta ja siitä aiheutuneet vahingot, että lainvastaisesti kielletty tuki myönnetään viivästyneenä Ferriere Nord SpA:lle, korkoineen ja rahanarvon muutokset huomioon ottaen

               —

               velvoittaa komission korvaamaan sekä ensimmäisessä oikeusasteessa että yhteisöjen tuomioistuimessa käytävästä oikeudenkäynnistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on valittajan mukaan:

               —

               arvioinut väärin kanteen kohteena olleen tuen ilmoittamista koskevat oikeudelliset perusteet ja jättänyt katsomatta lainvastaiseksi 23.6.1999 virallisesti aloitetun selvitysmenettelyn

               —

               ollut väärässä katsoessaan, että muodollisen selvitysmenettelyn prosessuaalisia määräaikoja on menettelyn aloittamisen ja päättämisen osalta noudatettu

               —

               virheellisesti sivuuttanut sen, että kyse on ollut niiden oikeuksien loukkaamisesta, jotka oli myönnetty niille, joita asia koskee, koska nämä eivät ole voineet esittää huomautuksiaan ympäristönsuojelullisia tukia koskevista vuoden 2001 suuntaviivoista (jotka olivat tulleet voimaan ja joiden perusteella komissio oli tehnyt päätöksensä muodollisen selvitysmenettelyn päättämisestä (2)), kun taas selvitys sisällöllisesti oli suoritettu aiemmin voimassa olleiden vuoden 1994 suuntaviivojen mukaisesti.

               —

               virheellisesti katsonut, ettei komissio ollut rikkonut Ferriere Nordin menettelyllistä perusteltua luottamusta, koska se oli perustanut päätöksensä siihen, ettei tiettyjä asiakirjoja, joita komissio ei kuitenkaan koskaan ollut vaatinut esitettäviksi, ollut esitetty

               —

               virheellisesti katsonut, että Ferriere Nordille myönnettyä tukea ei voida pitää vuonna 1992 hyväksytyn järjestelyn soveltamiseen perustuvana toimena

               —

               tulkinnut väärin vuoden 2001 suuntaviivojen 82 kohtaa soveltaen sitä taannehtivasti, vaikka se olisi pitänyt jättää soveltamatta

               —

               virheellisesti katsonut, että investointi, johon Ferriere Nordille oli myönnetty tuki, ei olisi tavoitteiltaan ympäristönsuojelullinen

               —

               jättänyt virheellisesti soveltamatta komissiolle eikä kyseiselle yritykselle kuuluvaa näyttövelvollisuutta, joka kohdistuu puhtaasti ympäristönsuojelua koskevaan osaan investoinnista.

      (1)  EYVL L 310, 28.11.2001, s. 22.

      (2)  EYVL C 72, 10.3.1994, s. 3.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 22 päivänä tammikuuta 2004 yhdistetyissä asioissa C-133/02 ja C-134/02 (Gerechtshof te Amsterdamin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Timmermans Transport & Logistics BV ja Inspecteur der Belastingdienst – Douanedistrict Roosendaal ja Hoogenboom Production Ltd vastaan Inspecteur der Belastingdienst – Douanedistrict Rotterdam (Tavaroiden tariffiluokittelu – Sitova tariffiennakkotieto – Ennakkotiedon kumoaminen)

text:
C 85/8                   FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                                3.4.2004
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                           (kuudes jaosto)                                                             (kuudes jaosto)
                  22 päivänä tammikuuta 2004                                                  12 päivänä helmikuuta 2004
                                                                          asiassa C-230/02 (Bundesvergabeamtin esittämä ennakko-
yhdistetyissä asioissa C-133/02 ja C-134/02 (Gerechtshof                  ratkaisupyyntö): Grossmann Air Service, Bedarfsluftfahr-
te Amsterdamin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Tim-                      tunternehmen GmbH & Co. KG vastaan Republik Öster-
mermans Transport & Logistics BV ja Inspecteur der
                                                                                reich (1)
Belastingdienst – Douanedistrict Roosendaal ja Hoogen-
boom Production Ltd vastaan Inspecteur der Belasting-                     (Julkiset hankinnat – Direktiivi 89/665/ETY – Julkisia han-
             dienst – Douanedistrict Rotterdam (1)                        kintoja koskeviin sopimuksiin liittyvät muutoksenhakume-
                                                                          nettelyt – 1 artiklan 3 kohta ja 2 artiklan 1 kohdan b alakohta
(Tavaroiden tariffiluokittelu – Sitova tariffiennakkotieto –              – Ne henkilöt, joiden käytettävissä muutoksenhakumenettely-
                   Ennakkotiedon kumoaminen)                                   jen on oltava – Käsite ”tavoitella julkista hankintaa”)
                           (2004/C 85/10)                                                              (2004/C 85/11)
                    (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                                               (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen          (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen tuo-
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                     mioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                          Asiassa C-230/02, jonka Bundesvergabeamt (Itävalta) on saatta-
Yhdistetyissä asioissa C-133/02 ja C-134/02, jonka Gerechts-              nut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-
hof te Amsterdam (Alankomaat) on saattanut EY 234 artiklan                väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen               olevassa asiassa Grossmann Air Service, Bedarfsluftfahrtunter-
tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa           nehmen GmbH & Co. KG ja Republik Österreich ennakkoratkai-
Timmermans Transport & Logistics BV, aiemmin Timmermans                   sun julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin
Diessen BV, vastaan Inspecteur der Belastingdienst – Douane-              sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen sovelta-
district Roosendaal ja Hoogenboom Production Ltd vastaan                  mista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten
Inspecteur der Belastingdienst – Douanedistrict Rotterdam                 yhteensovittamisesta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neu-
ennakkoratkaisun yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä loka-               voston direktiivin 89/665/ETY (EYVL L 395, s. 33), sellaisena
kuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92                  kuin se on muutettuna julkisia palveluhankintoja koskevien
(EYVL L 302, s. 1) 9 artiklan 1 kohdan ja 12 artiklan 5 kohdan            sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18 päivänä
a alakohdan iii alakohdan, sellaisena kuin asetus on muutettuna           kesäkuuta 1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/50/ETY
yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY)               (EYVL L 209, s. 1), 1 artiklan 3 kohdan ja 2 artiklan 1 kohdan
N:o 2913/92 muuttamisesta 19 päivänä joulukuuta 1996                      b alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaos-
annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY)              to), toimien kokoonpanossa: V. Skouris, joka hoitaa kuudennen
N:o 82/97 (EYVL 1997, L 17, s. 1; oikaisu EYVL 1997, L 179,               jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit C. Gulmann, J.-
s. 11), tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto),             P. Puissochet, R. Schintgen (esittelevä tuomari) ja J. N. Cunha
toimien kokoonpanossa: tuomarit C. Gulmann (esittelevä                    Rodrigues, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: johtava hal-
tuomari), joka hoitaa jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä               lintovirkamies M.-F. Contet, on antanut 12.2.2004 tuomion,
J. N. Cunha Rodrigues, J.-P. Puissochet, R. Schintgen ja                  jonka tuomiolauselma on seuraava:
F. Macken, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: apulaiskirjaaja
H. von Holstein, on antanut 22.1.2004 tuomion, jonka                      1)     Julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopi-
tuomiolauselma on seuraava:                                                      muksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista kos-
                                                                                kevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteenso-
Joulukuun 19 päivänä 1996 annetulla Euroopan parlamentin                         vittamisesta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston
ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 82/97 muutetun, yhteisön                       direktiivin 89/665/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna julki-
tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston                     sia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yh-
asetuksen (ETY) N:o 2913/92 9 artiklan 1 kohtaa ja 12 artiklan                   teensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetulla neu-
5 kohdan a alakohdan iii alakohtaa yhdessä on tulkittava niin, että              voston direktiivillä 92/50/ETY, 1 artiklan 3 kohtaa ja 2 artiklan
ne ovat tulliviranomaisille oikeusperusta, joka oikeuttaa kumoamaan              1 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, ettei niiden vastaista ole
sitovan tariffiennakkotiedon, kun nämä viranomaiset muuttavat siinä              katsoa, että henkilö on julkisen hankintasopimuksen tekemisen
annettua kyseessä olevien tavaroiden tariffiluokitukseen sovellettavien          jälkeen menettänyt oikeutensa käyttää mainitussa direktiivissä
oikeussääntöjen tulkintaa.                                                       tarkoitettuja muutoksenhakumenettelyjä silloin, kun kyseinen
                                                                                henkilö ei ole osallistunut kyseiseen hankintamenettelyyn sillä
                                                                                perusteella, ettei hän olisi kyennyt tuottamaan kaikkia tarjouskil-
(1) EYVL C 144, 15.6.2002.                                                       pailua koskevassa ilmoituksessa edellytettyjä palveluja sen takia,
                                                                                että tarjouskilpailuun liittyviin asiakirjoihin sisältyi syrjiviksi
                                                                                väitettyjä eritelmiä, ja kun hän ei kuitenkaan ole hakenut kysei-
                                                                                siin eritelmiin muutosta ennen kyseisen hankintasopimuksen
                                                                                tekemistä.


title: Asia T-141/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 5.6.2008 — Internationaler Hilfsfonds v. komissio (Kumoamiskanne — Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Osittainen epääminen — Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena — Puhtaasti vahvistava toimenpide — Tutkimatta jättäminen)

text:
               19.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/19

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 5.6.2008 — Internationaler Hilfsfonds v. komissio
   (Asia T-141/05) (1)

   (Kumoamiskanne - Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Osittainen epääminen - Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena - Puhtaasti vahvistava toimenpide - Tutkimatta jättäminen)
   (2008/C 183/38)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Internationaler Hilfsfonds eV (Rosbach, Saksa) (edustaja: asianajaja H. Kaltenecker)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. Costa de Oliveira, S. Fries ja C. Ladenburger)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Komission 14.2.2005 päivättyyn kirjeeseen väitetysti sisältyvän päätöksen evätä kantajalta oikeus tutustua tiettyihin sopimusta LIEN 97-2011 koskevan asiakirja-aineiston asiakirjoihin kumoamisvaatimus.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Internationaler Hilfsfonds eV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 143, 11.6.2005.