title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 4 päivänä kesäkuuta 2003 yhdistetyissä asioissa T-124/01 ja T-320/01, Pietro Del Vaglio vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Korjauskerroin – Eläke – Asuinpaikan käsite – Todistustaakka – Yhdistynyt kuningaskunta)

text:
2.8.2003                 FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                          C 184/33
Täysistunto                                                               Näiden vuorojärjestysten yhteydessä ensimmäisen oikeusasteen
                                                                          tuomioistuimen presidentin johtamaa ensimmäistä jaostoa ei
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin päätti                   oteta lukuun joka kolmannen vuoron yhteydessä.
2.7.2003 pitämässään täysistunnossa ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimen työjärjestyksen 32 artiklan ensimmäisen kohdan
toisen alakohdan mukaisesti, että jos ensimmäisen oikeusasteen            Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti voi
tuomioistuimen täysistunnossa on parillinen määrä tuomareita              poiketa näistä vuorojärjestyksistä ottaakseen huomioon sen,
sen vuoksi, että asiaan on nimetty työjärjestyksen 17 artiklan            että tietyt asiat liittyvät toisiinsa, tai varmistaakseen töiden
mukaisesti julkisasiamies, etukäteen vahvistettu vuorojärjestys,          tasapainoisen jakamisen.
jonka mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presi-
dentti ilmoittaa tuomarin, joka ei osallistu asian käsittelyyn, on
käänteinen arvojärjestys, joka määräytyy työjärjestyksen
6 artiklan mukaisesti näiden tuomareiden virkaiän perusteella,
lukuun ottamatta tapauksia, joissa näin nimettävä tuomari olisi
esittelevä tuomari. Tässä tapauksessa nimetään tuomari, joka
on arvojärjestyksessä välittömästi ennen esittelevää tuomaria.
                                                                          YHTEISÖJEN              ENSIMMÄISEN                OIKEUSASTEEN
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin                                        TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
tehtäviä välitoimiasioissa hoitavan tuomarin nimeäminen
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin päätti                                       4 päivänä kesäkuuta 2003
2.7.2003 pitämässään täysistunnossa ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimen työjärjestyksen, sellaisena kuin se on muutet-
tuna 21.5.2003, 106 artiklan mukaisesti nimetä seuraavat                  yhdistetyissä asioissa T-124/01 ja T-320/01, Pietro Del
tuomarit hoitamaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                       Vaglio vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
presidentin tehtäviä välitoimiasioissa, jos tämä on poissa tai
estynyt:
                                                                          (Henkilöstö – Korjauskerroin – Eläke – Asuinpaikan käsite –
–     ajanjaksolla 1.8.2003–30.9.2003 tuomari García-Valde-                         Todistustaakka – Yhdistynyt kuningaskunta)
      casas ja tämän ollessa poissa tai estynyt tuomarit Lenaerts,
      Tiili ja Forwood mainitussa järjestyksessä;
                                                                                (2003/C 184/75)
–     ajanjaksolla 1.10.2003–31.8.2004 tuomari García-Valde-
      casas ja tämän ollessa poissa tai estynyt tuomari Lenaerts.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Perusteet, joiden mukaan asiat jaetaan jaostoihin
                                                                          Yhdistetyissä asioissa T-124/01 ja T-320/01, Pietro Del Vaglio,
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin vahvisti 2.7.2003 pitä-             Euroopan yhteisöjen komission entinen virkamies, kotipaikka
mässään täysistunnossa ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                 Lontoo, edustajinaan asianajat G. Vandersanden ja L. Levi,
tuimen työjärjestyksen 12 artiklan mukaisesti seuraavat perus-            vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään
teet, joiden mukaan asiat jaetaan jaostoihin ajanjaksolla                 J. Currall), joissa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen
1.10.2003–31.8.2004:                                                      tuomioistuinta kumoamaan komission 5.4.2000 ja 6.9.2001
                                                                          tekemät päätökset, joissa kieltäydytään soveltamasta Yhdis-
1.    Asiat jaetaan heti kanteen toimittamisen jälkeen kolmen             tyneen kuningaskunnan korjauskerrointa kantajan eläkkeeseen,
      tuomarin jaostoihin, tämän kuitenkaan rajoittamatta                 ensimmäisessä päätöksessä 8.5.1999 lähtien ja toisessa päätök-
      työjärjestyksen 14 ja 51 artiklan myöhempää soveltamista.           sessä 24.9.2000 lähtien, ja määräämään vahingonkorvauksesta
                                                                          ja viivästyskoroista maksamattoman eläkkeen määrälle, yhtei-
2.    Asiat jaetaan jaostojen kesken asioiden kirjaamisjärjestyk-         söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (yhden tuomarin
      sessä neljän eri vuorojärjestyksen mukaisesti:                      kokoonpanossa: V. Tiili), kirjaaja: johtava hallintovirkamies
                                                                          J. Palacio González, on 4.6.2003 antanut tuomion, jonka
      –      yrityksiin sovellettavien kilpailusääntöjen, valtiontuki-    tuomiolauselma on seuraava:
             sääntöjen sekä kaupan suojaamistoimenpiteitä koske-
             vien sääntöjen täytäntöönpanemista koskevat asiat;
                                                                          1)    Kanne asiassa T-124/01 hylätään.
      –      EY 236 artiklassa ja EHTY:n perustamissopimuksen
             152 artiklassa tarkoitetut asiat;
                                                                          2)    Komission 6.9.2001 tekemä päätös hylätään siltä osin kuin
      –      ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjes-                 komissio kieltäytyi soveltamasta kantajan eläkkeeseen Yhdis-
             tyksen 130 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut henkistä                tyneen kuningaskunnan korjauskerrointa 1.1.2001 lähtien.
             omaisuutta koskeviin oikeuksiin liittyvät asiat;
      –      muut asiat                                                   3)    Kanne asiassa T-320/01 hylätään muilta osin.
 ---pagebreak--- C 184/34                FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                            2.8.2003
4)    Komissio määrätään maksamaan kantajalle 1.1.2001–                   M. Vilaras, kirjaaja: H. Jung, on antanut 30.4.2003 määräyksen,
      31.3.2001 maksamatta jääneille eläkkeille vuotuista viivästys-      jonka määräysosa on seuraava:
      korkoa, jonka taso on kyseessä olevan ajanjakson eri vaiheissa
      sovellettava Euroopan keskuspankin vahvistama jälleenlainaus-
                                                                          1)    Kanne jätetään tutkimatta.
      korko korotettuna kahdella prosenttiyksiköllä; tämä viivästys-
      korko on laskettava niistä eri eräpäivistä alkaen, jolloin kukin
      maksu olisi eläkejärjestelmän nojalla pitänyt suorittaa, tosiasial- 2)    Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      liseen maksupäivään saakka.
                                                                          (1) EYVL C 275, 29.9.2001.
5)    Asianosaiset vastaavat asiassa T-124/01 kukin omista oikeu-
      denkäyntikuluistaan.
6)    Asiassa T-320/01 komissio vastaa omista oikeudenkäyntiku-
      luistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan puolet kantajan oikeu-
      denkäyntikuluista.
                                                                          ENSIMMÄISEN            OIKEUSASTEEN            TUOMIOISTUIMEN
7)    Asiassa T-320/01 kantaja vastaa puolesta omista oikeuden-                                       MÄÄRÄYS
      käyntikuluistaan.
                                                                                6 päivänä toukokuuta 2003
(1) EYVL C 56, 2.3.2002.
                                                                          asiassa T-45/02, DOW AgroSciences BV ja DOW Agro-
                                                                          Sciences Ltd vastaan Euroopan parlamentti ja Euroopan
                                                                                unionin neuvosto (1)
                                                                          (Päätös N:o 2455/2001/EY – Kumoamiskanne – Tutkimatta
                                                                                jättäminen)
YHTEISÖJEN               ENSIMMÄISEN               OIKEUSASTEEN                                     (2003/C 184/77)
                  TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                   30 päivänä huhtikuuta 2003
asiassa T-167/01, Schmitz-Gotha Fahrzeugwerke GmbH                        Asiassa T-45/02, DOW AgroSciences BV, kotipaikka Rotterdam
            vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)                      (Alankomaat) ja DOW AgroSciences Ltd, kotipaikka Hitchin
                                                                          (Yhdistynyt kuningaskunta), edustajinaan asianajajat K. Van
                                                                          Maldegem ja C. Mereu, joita tukee European Crop Protection
(Kumoamiskanne – Oikeussuojan tarve – Komission päätös
                                                                          Association (ECPA), kotipaikka Bryssel, edustajinaan asianajajat
määrätä valtiontuki takaisin perittäväksi – Sellaisen
                                                                          D. Waelbroeck ja D. Brinckman, vastaan Euroopan parlamentti
yrityksen nostama kanne, jolle ovat siirtyneet tuen palautta-
                                                                          (asiamiehinään C. Pennera ja M. Moore) ja Euroopan unionin
   miseen velvollisen yhtiön varat – Tutkimatta jättäminen)
                                                                          neuvosto (asiamiehinään M. Sims-Robertson ja B. Hoff-Nielsen),
                                                                          joita tukee Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään
                           (2003/C 184/76)                                G. Valero Jordana ja K. Fitch), jossa kantajat vaativat vesipoli-
                                                                          tiikan alan prioriteettiaineiden luettelon vahvistamisesta ja
                                                                          direktiivin 2000/60/EY muuttamisesta 20 päivänä marraskuuta
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                        2001 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:
                                                                          o 2455/2001/EY (EYVL L 331, s. 1) osittaista kumoamista,
                                                                          ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto),
                                                                          toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts
Asiassa T-167/01, Schmitz-Gotha Fahrzeugwerke GmbH, koti-                 sekä tuomarit J. Azizi ja M. Jaeger, kirjaaja: H. Jung, on antanut
paikka Gotha (Saksa), edustajanaan asianajaja M. Matzat,                  6.5.2003 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään
V. Kreuschitz ja V. Di Bucci), jossa kantaja vaatii kumoamaan
valtiontuesta, jonka Saksa on toteuttanut EFBE Verwaltungs                1)    Kanne jätetään tutkimatta.
GmbH & Co. Management KG:n hyväksi (nykyisin Lintra
Beteiligungsholding GmbH, yhdessä Zeitzer Maschinen,                      2)    Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan kuten myös
Anlagen Geräte GmbH:n, LandTechnik Schlüter GmbH:n, ILKA                        parlamentin ja neuvoston oikeudenkäyntikuluista.
MAFA Kältetechnik GmbH:n, SKL Motoren- und Systembau-
technik GmbH:n, SKL Spezialapparatebau GmbH:n, Magde-                     3)    Komissio ja European Crop Protection Association vastaavat
burger Eisengießerei GmbH:n, Saxonia Edelmetalle GmbH:n ja                      omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Gothaer Fahrzeugwerk GmbH:n kanssa), 28.3.2001 tehdyn
komission päätöksen 2001/673/EY (EYVL L 236, s. 3), yhtei-
söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu neljäs           (1) EYVL C 144, 15.6.2002.
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja V. Tiili
sekä tuomarit J. Pirrung, P. Mengozzi, A. W. H. Meij ja


title: Asia C-175/06: Yhteisöjen tuomioistuimen neljännen jaoston puheenjohtajan määräys 27.9.2007 (Tribunale civile di Genovan (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Alessandro Tedesco v. Tomasoni Fittings Srl ja RWO Marine Equipment Ltd

text:
               22.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/31

         Yhteisöjen tuomioistuimen neljännen jaoston puheenjohtajan määräys 27.9.2007 (Tribunale civile di Genovan (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Alessandro Tedesco v. Tomasoni Fittings Srl ja RWO Marine Equipment Ltd
   (Asia C-175/06) (1)

   (2007/C 315/52)

      Oikeudenkäyntikieli: italia

   Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 154, 1.7.2006.


title: Asian C-82/96 poistaminen rekisteristä

text:
C 358/12               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    21.11.98
Conseil de prud'hommes de Bobignyn 2.7.1998 tekemäl-                tua määräaikaa. Määräaika päättyi 23.11.1995 eikä Ita-
lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa             lian tasavalta ollut siihen mennessä toteuttanut direktiivin
Bernard Bauduin ja Laurent Blondeau vastaan Renault SA              noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä.
                        (Asia C-360/98)
                                                                    (1) EYVL L 307, 13.12.1993, s. 1.
                         (98/C 358/21)
Conseil de prud'hommes de Bobigny on pyytänyt 2.7.1998
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-
mioistuimen kirjaamoon 8.10.1998, Euroopan yhteisöjen
tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Bernard Bau-                       Asian C-168/97 (1) poistaminen rekisteristä
duin ja Laurent Blondeau vastaan Renault SA seuraavaan                                      (98/C 358/23)
kysymykseen:
ºOnko 5.7.1991 tehdyn sopimuksen 18 artikla yhteisön                Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen     presidentin
oikeussääntöjen ja erityisesti EY:n perustamissopimuksen            16.9.1998 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
119 artiklan mukainen?º                                             ristä on poistettu asia C-168/97 (High Court of Justice,
                                                                    Queen's Bench Divisionin esittämä ennakkoratkaisu-
                                                                    pyyntö), The Queen vastaan Secretary of State for
                                                                    Defence, ex parte: Terence Perkins.
                                                                    (1) EYVL C 199, 28.6.1997.
Euroopan yhteisöjen komission 9.10.1998 Italian tasaval-
                  taa vastaan nostama kanne
                        (Asia C-362/98)
                         (98/C 358/22)
                                                                              Asian C-5/98 (1) poistaminen rekisteristä
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 9.10.1998 kan-                                     (98/C 358/24)
teen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa Italian tasaval-
taa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellinen neu-
                                                                    Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen     presidentin
vonantaja Pieter Jan Kuijper ja prosessiosoite Luxembur-
                                                                    25.9.1998 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
gissa c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,
                                                                    ristä on poistettu asia C-5/98 (Tribunal de grande instance
Kirchberg.
                                                                    d'AngouleÃmen esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Otor
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo-           Godard SA vastaan Administration des Impôts.
mioistuin
                                                                    (1) EYVL C 72, 7.3.1998.
a) toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut EY:n
     perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska
     se ei ole antanut turvallisuudelle ja terveydelle asetetta-
     vista vähimmäisvaatimuksista työssä kalastusaluksilla
     23 päivänä marraskuuta 1993 annetun neuvoston
     direktiivin 93/103/ETY (1) noudattamisen edellyttämiä                   Asian C-82/96 (1) poistaminen rekisteristä
     lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja/tai                                  (98/C 358/25)
     koska se ei ole ilmoittanut niistä komissiolle.
                                                                    Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen     presidentin
b) velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeuden-
                                                                    7.10.1998 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
     käyntikulut.
                                                                    ristä on poistettu asia C-82/96 (High Court of Justice,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 Queen's Bench Divisionin esittämä ennakkoratkaisu-
                                                                    pyyntö), The Queen vastaan Secretary of State for Trade
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan mukaan direk-                and Industry, ex parte: The Consumer's Association ja
tiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden jokaista           Which (?) Ltd.
jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu, ja velvoittaa jäsenval-
tiot noudattamaan direktiivin täytäntöönpanolle vahvistet-          (1) EYVL C 145, 18.5.1996.


title: Asia C-440/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 25.10.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 91/271/ETY — Saasteet ja haitat — Yhdyskuntajätevesien käsittely — 3 ja 4 artikla)

text:
               22.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/19

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 25.10.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-440/06) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 91/271/ETY - Saasteet ja haitat - Yhdyskuntajätevesien käsittely - 3 ja 4 artikla)
   (2007/C 315/32)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: S. Pardo Quintillán ja M. Konstantinidis)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta (asiamies: E. Skandalou)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21.5.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/271/ETY (EYVL L 135, s. 40) 3 ja 4 artiklan rikkominen — 24 taajaman yhdyskuntajätevesien asianmukaisen käsittelyn varmistamisen laiminlyönti
   Tuomiolauselma

               1)

               Helleenien tasavalta ei ole noudattanut yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21.5.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/271/ETY 3 ja 4 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole huolehtinut siitä, että Artemidan, Chrysoupolin, Igoumenitsan, Heraklionin (Kreeta), Katerinin, Koropin, Lefkimmin, Litochoron (Pieria), Malian, Markopoulon, Mégaran, Nea Kydonian (Kreeta), Naupacton, Nea Makrin, Parikian (Paros), Poros-Galatasin, Rafinan, Thessalonikin (turistivyöhyke), Tripolin, Zanten, Alexandrian (Imathia), Edessan ja Kalymnosin taajamat varustettaisiin tapauskohtaisesti kyseisen direktiivin 3 artiklassa säädetyn mukaisilla yhdyskuntajätevesien viemäröintijärjestelmillä ja/tai kyseisen direktiivin 4 artiklassa säädetyn mukaisilla yhdyskuntajätevesien käsittelyjärjestelmillä.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 310, 16.12.2003.


title: Asia C-156/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 28.3.2013 — Digibet Ltd ja Gert Albers v. Westdeutsche Lotterie GmbH & Co. OHG

text:
               29.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 189/2

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 28.3.2013 — Digibet Ltd ja Gert Albers v. Westdeutsche Lotterie GmbH & Co. OHG
   (Asia C-156/13)
   2013/C 189/03
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Digibet Ltd ja Gert Albers

      Vastapuoli: Westdeutsche Lotterie GmbH & Co. OHG

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko kysymys onnenpelialan epäjohdonmukaisesta rajoituksesta,

                           —

                           jos yhtäältä liittovaltiomuotoisessa jäsenvaltiossa julkisten onnenpelien järjestäminen ja välittäminen internetissä on lähtökohtaisesti kielletty useimpien osavaltioiden voimassa olevassa lainsäädännössä ja ne voidaan — ilman että lupaan olisi varsinaista oikeutta — poikkeuksellisesti sallia ainoastaan arpajaisten ja urheiluvedonlyöntien tapauksessa, jotta tarjolla olisi tarkoituksenmukainen vaihtoehto laittomalle onnenpelien tarjonnalle ja jotta tämän tarjonnan kehitystä ja laajenemista torjuttaisiin,

                           —

                           jos toisaalta tämän jäsenvaltion jossakin osavaltiossa siellä voimassa olevan lainsäädännön mukaan ja yksityiskohtaisesti määriteltyjen objektiivisten edellytysten mukaisesti jokaiselle unionin kansalaiselle ja siihen rinnastettavalle oikeushenkilölle on annettava lupa urheiluvedonlyöntien tarjoamiseen internetissä, mikä voi vaikeuttaa sitä, että muissa osavaltioissa voimassa olevalla onnenpelien internetissä tarjoamista koskevalla rajoituksella saavutettaisiin sillä tavoitellut yleisen edun mukaiset lailliset tavoitteet?

               2)

               Onko ensimmäiseen kysymykseen annettavan vastauksen kannalta merkitystä sillä, että jonkin osavaltion poikkeava lainsäädäntö estää sen, että muissa osavaltioissa voimassa olevilla onnenpelien rajoituksilla voidaan saavuttaa niillä tavoitellut yleisen edun mukaiset lailliset tavoitteet, tai haittaa huomattavasti näiden tavoitteiden saavuttamista?
               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi,

               3)

               Poistetaanko epäjohdonmukaisuus sillä, että osavaltio, jossa on voimassa poikkeava oikeussääntö, omaksuu muissa osavaltioissa voimassa olevat onnenpelien rajoitukset, vaikka siihenastiset lievemmät internetonnenpelejä koskevat oikeussäännöt pysyvätkin tässä osavaltiossa voimassa jo myönnettyjen toimilupien osalta monivuotisen siirtymäkauden ajan, koska näitä lupia ei voida peruuttaa tai ne voidaan peruuttaa ainoastaan sellaisia korvauksia vastaan, joita osavaltion on vaikea kustantaa?

               4)

               Onko kolmanteen kysymykseen annettavan vastauksen kannalta merkitystä sillä, että monivuotisen siirtymäkauden aikana tilanne on sellainen, että muissa osavaltioissa voimassa olevilla onnenpelien rajoituksilla ei voida saavuttaa niiden tavoitteita tai että niiden saavuttaminen vaikeutuu huomattavasti?


title: Asia C-681/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 18.6.2013 (Oberster Gerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Bundeswettbewerbsbehörde ja Bundeskartellanwalt v. Schenker und Co AG ym. (Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — SEUT 101 artikla — Asetus (EY) N:o 1/2003 — 5 artikla ja 23 artiklan 2 kohta — Sakon määräämisen subjektiiviset edellytykset — Oikeudellisen neuvon tai kansallisen kilpailuviranomaisen päätöksen merkitys — Kansallisen kilpailuviranomaisen oikeus todeta Euroopan unionin kilpailuoikeuden rikkominen määräämättä sakkoa)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/22

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 18.6.2013 (Oberster Gerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Bundeswettbewerbsbehörde ja Bundeskartellanwalt v. Schenker und Co AG ym.
   (Asia C-681/11) (1)

   (Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - SEUT 101 artikla - Asetus (EY) N:o 1/2003 - 5 artikla ja 23 artiklan 2 kohta - Sakon määräämisen subjektiiviset edellytykset - Oikeudellisen neuvon tai kansallisen kilpailuviranomaisen päätöksen merkitys - Kansallisen kilpailuviranomaisen oikeus todeta Euroopan unionin kilpailuoikeuden rikkominen määräämättä sakkoa)
   2013/C 225/36
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberster Gerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Bundeswettbewerbsbehörde ja Bundeskartellanwalt

      Vastaajat: Schenker & Co. AG, ABX Logistics (Austria) GmbH, Alpentrans Spedition und Transport GmbH, Logwin Invest Austria GmbH, DHL Express (Austria) GmbH, G. Englmayer Spedition GmbH, Express-Interfracht Internationale Spedition GmbH, A. Ferstl Speditionsgesellschaft mbH, Spedition, Lagerei und Beförderung von Gütern mit Kraftfahrzeugen Alois Herbst GmbH & Co. KG, Johann Huber Spedition und Transportgesellschaft mbH, Kapeller Internationale Spedition GmbH, Keimelmayr Speditions- u. Transport GmbH, Koch Spedition GmbH, Maximilian Schludermann, selvitystilassa olevan Kubicargo Speditions GmbH:n selvitysmiehenä, Kühne + Nagel GmbH, Lagermax Internationale Spedition Gesellschaft mbH, Morawa Transport GmbH, Johann Ogris Internationale Transport- und Speditions GmbH, Logwin Road + Rail Austria GmbH, Internationale Spedition Schneckenreither Gesellschaft mbH, Leopold Schöffl GmbH & Co. KG, ”Spedpack”-Speditions- und Verpackungsgesellschaft mbH, Johann Strauss GmbH, Thomas Spedition GmbH, Traussnig Spedition GmbH, Treu SpeditionsgesmbH, Spedition Anton Wagner GmbH, Gebrüder Weiss GmbH, Wildenhofer Spedition und Transport GmbH, Marehard u. Wuger Internat. Speditions- u. Logistik GmbH ja Rail Cargo Austria AG

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Oberster Gerichtshof (Wien) — Unionin oikeuden kartellisäännösten ja erityisesti SEUT 101 artiklan tulkinta — Hintakartelliin osallistuville kuljetusyrityksille määrätty sakko — Kyseisten yritysten oikeudellinen virhe, joka koskee kartellin lainmukaisuutta

      Tuomiolauselma

               1)

               SEUT 101 artiklaa on tulkittava siten, että tätä määräystä rikkonut yritys ei voi välttyä sakon määräämiseltä, jos rikkominen on johtunut tämän yrityksen erehtymisestä oman toimintansa laillisuudesta asianajajan antaman oikeudellisen neuvon tai kansallisen kilpailuviranomaisen päätöksen sisällön vuoksi.

               2)

               SEUT 101 artiklaa sekä (SEUT 101) ja (SEUT 102) artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 5 artiklaa ja 23 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että jos SEUT 101 artiklaa todetaan rikotun, kansalliset kilpailuviranomaiset voivat poikkeuksellisesti tyytyä toteamaan tämän rikkomisen sakkoa määräämättä, jos asianomainen yritys on osallistunut sakoista vapauttamista ja sakkojen lieventämistä koskevaan kansalliseen ohjelmaan.

      (1)  EUVL C 89, 24.3.2012.


title: Asia T-143/07: Kanne 30.4.2007 — UMG Recordings v. SMHV — Osman (MOTOWN)

text:
               23.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 140/41

         Kanne 30.4.2007 — UMG Recordings v. SMHV — Osman (MOTOWN)
   (Asia T-143/07)
   (2007/C 140/67)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: UMG Recordings, Inc. (Santa Monica, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat E. Armijo Chávarri ja A. Castán Pérez-Gómez)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Toinen asianosainen valituslautakunnassa: Jimmy Osman (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta)
   Vaatimukset
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               ottaa sen kannekirjelmän ja siihen liittyvät asiakirjat tutkittaviksi ja katsoo, että kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 15.2.2007 tekemästä päätöksestä asiassa R-523/2006-2 on nostettu säädetyssä määräajassa ja asianmukaisia muotovaatimuksia noudattaen, ja asianmukaisten menettelyllisten vaiheiden jälkeen antaa myöhemmin tuomion, jolla se kumoaa kyseisen päätöksen ja velvoittaa nimenomaisesti SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka menetetyksi julistamista on vaadittu: yhteisön sanamerkki MOTOWN luokkiin 9, 25, 41 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — hakemus nro 206 243

      Yhteisön tavaramerkin haltija: UMG Recordings

      Yhteisön tavaramerkin menetetyksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Jimmy Osman

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Menetetyksi julistamista koskevan vaatimuksen hyväksyminen kaikkien asianomaisten luokkaan 42 kuuluvien palvelujen osalta ja sen hylkääminen sikäli kuin se koski luokkaan 41 kuuluvia palveluja

      Valituslautakunnan ratkaisu: Jimmy Osmanin tekemän valituksen hyväksyminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 15 artiklan 1 kohdan ja 50 artiklan 1 kohdan rikkominen
   Kantaja väittää, että valituslautakunta arvioi virheellisesti todisteita, jotka oli esitetty sen osoittamiseksi, että sen tavaramerkkiä oli käytetty luokkaan 41 kuuluvissa asianomaisissa palveluissa.
   Kantaja väittää ensinnäkin, että valituslautakunta jätti huomiotta, että sekä tavaramerkin rekisteröity haltija että kolmannet haltijan suostumuksella käyttivät riidanalaista tavaramerkkiä riidanalaisissa palveluissa.
   Kantaja väittää toiseksi, että valituslautakunta sekoitti keskenään ”diskoteekkipalvelut” ja ”musiikkitapahtumien järjestämisen”, koska se ei ottanut huomioon, että ne kuuluvat eri palveluluokkiin.
   Kantaja väittää kolmanneksi, että jopa olettaen, että se ei osallistunut välittömästi eikä välillisesti ”diskoteekkipalvelujen” tarjoamiseen ja/tai ”musiikkitapahtumien järjestämiseen”, olisi pitänyt katsoa, että se suoritti nimenomaisia palveluja, jotka kuuluvat edellä mainittuihin luokkiin, ja että sen kyseisten ”alapalvelujen” suorittaminen mahdollisti sen, että sen ei tarvinnut täyttää velvollisuutta käyttää tavaramerkkiään niin kutsutuissa palvelujen yleisluokissa (eli riidanalaisissa palveluissa).


title: Asia C-577/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien (Itävalta) on esittänyt 10.12.2012 — Michaela Hopfgartner

text:
               16.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien (Itävalta) on esittänyt 10.12.2012 — Michaela Hopfgartner
   (Asia C-577/12)
   2013/C 79/10
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien

      Pääasian asianosaiset

      Muutoksenhakija: Michaela Hopfgartner

      Vastapuoli: Finanzamt Wien

      Ennakkoratkaisukysymys

   Ovatko unionin oikeus ja erityisesti palvelujen tarjoamisen vapautta koskevat määräykset (SEUT 56 ja sitä seuraavat artiklat) esteenä sellaiselle kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan oikeus perheavustuksen pidentämiseen on — muiden edellytysten lisäksi — olemassa ainoastaan silloin, kun vapaaehtoisen käytännön avustustyön suorittamispaikka sijaitsee kyseisessä jäsenvaltiossa?


title: Asia T-411/05: Kanne  18.11.2005  — Gerolf Annemans v. komissio

text:
               11.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 36/32

         Kanne 18.11.2005 — Gerolf Annemans v. komissio
   (Asia T-411/05)
   (2006/C 36/69)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Gerolf Annemans (edustaja: asianajaja C. Symons)

      Vastaaja:Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Kantaja vaatii EY:n perustamissopimuksen 231 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta julistamaan mitättömäksi 5.9.2005 tehdyn Euroopan yhteisöjen komission päätöksen (asia COMP/39.225).

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja toteaa, että hän on tehnyt komissiolle kantelun Belgacomia ja Telenetiä vastaan EY 81 ja EY 82 artiklan rikkomisen perusteella loppukäyttäjille tarkoitettujen internet-laajakaistayhteyksien markkinoilla.
   Komissio ilmoitti kantajalle, että se katsoi hänen esittämiensä tosiseikkojen perusteella, ettei tuolla hetkellä ollut aihetta ryhtyä tarkempiin tutkimuksiin, ja että sen päätös, joka perustui sen yksikköjen käytettävissä oleviin tietoihin, oli väliaikainen, odotettaessa lisätietoja, joita kantaja aikoisi mahdollisesti toimittaa.
   Kantaja väittää ensinnäkin, että ei ole kantelun tekijän asiana kerätä näyttöä kantelun tutkimiseksi, vaan tämä kuuluu komissiolle, kantelun tekijän esittämien merkittävien epäilyjen perusteella.
   Kantajan mukaan komission toteamus, että tarjoajat vahvistavat usein hintansa markkinajohtajien perusteella, ei ole ratkaiseva selitys siihen kysymykseen, onko se, että Belgacomin ja Telenetin internet-hintojen välillä ei ole juurikaan eroja, seurausta puhtaasta sattumasta vapailla markkinoilla, vai onko se seurausta EY 81 artiklan rikkomisesta.
   Kantaja väittää myös, että hänen kantelussa mainitsemansa korkeammat hinnat Belgiassa eivät osoita sellaisinaan EY 82 artiklan rikkomista, mutta että ne eivät myöskään ole näyttöä siitä, että rikkomista ei ole tapahtunut. Näin ollen komissio ei voi tuon väitteen perusteella vapauttaa kantelun kohteena olevia yhtiöitä EY 82 artiklan rikkomisesta.
   Kantaja toteaa lisäksi, että komissio erehtyy katsoessaan, että on epäselvää, onko Belgacomilla ja Telenetillä määräävä asema Belgian markkinoilla. Kantaja toteaa tämän osalta, että kumpikin operaattori perii lähes samansuuruisia korkeita hintoja ja että niillä on yhdessä lähes 90 % Belgian internet-laajakaistayhteyksien markkinoista. Kantajan mukaan siitä, että markkinoilla on myös kilpailevia, halvempia ja nopeusluokaltaan hitaampia internet-yhteyksiä, ei voida vetää mitään johtopäätöksiä. Kantajan mukaan komission toteamukset ovat ristiriitaisia sen todetessa, että yhtäältä Belgisch Instituut voor Postdiensten en Telecommunicatie (BIPT) takaa kilpailun ja toisaalta, että kyseinen laitos tutkii paraikaa, onko kilpailu todella taattu Belgian markkinoilla.
   Kantaja toteaa lopuksi, että komissio ei ole osoittanut, miksi asialla ei ole riittävää merkitystä yhteisön kannalta.


title: Asia C-388/05: Euroopan yhteisöjen komission  24.10.2005  Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               28.1.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/5

         Euroopan yhteisöjen komission 24.10.2005 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-388/05)
   (2006/C 22/09)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.10.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat A. Aresu ja D. Recchia.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY (1) 4 artiklan 4 kohdan mukaisia velvoitteitaan,

                           a)

                           ajanjaksolla ennen 28.12.1998, jolloin Valloni e steppe pedegarganiche — niminen erityissuojelualue vahvistettiin, koska se ei ollut toteuttanut asianmukaisia toimenpiteitä elinympäristön estääkseen pilaantumisen tai huonontumisen tai sellaiset lintujen kannalta haitalliset muutokset, joilla voi olla merkittäviä vaikutuksia nk. ”aluesopimuksen” ja siinä tarkoitettujen hankkeiden yhteydessä, koska ne olivat omiaan vaikuttamaan (IBA 89 –luettelossa olevassa 94 kohdassa tarkoitettuihin — Promontorio del Gargano) elinympäristöihin ja lajeihin ja koska ne ovat todellisuudessa aiheuttaneet elinympäristön huonontumisen sekä sellaisia edellä tarkoitetussa IBA:ssa esiintyvien lintujen kannalta haitallisia muutoksia;

                           b)

                           ajanjaksolla 28.12.1998 jälkeen, jolloin Valloni e steppe pedegarganiche — niminen erityissuojelualue vahvistettiin, koska se ei ole noudattanut luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (2) 6 artiklan 2, 3 ja 4 kohdan ja 7 artiklan mukaisia velvoitteitaan.

               —

               velvoittaa Italian tasavaltaa korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Italian tasavalta ei ole noudattanut luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY 4 artiklan 4 kohdan mukaisia ja luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 2, 3 ja 4 kohdan ja 7 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut asianmukaisia toimenpiteitä estääkseen elinympäristön pilaantumisen ja huonontumisen ja lintujen kannalta haitalliset muutokset, joilla voi olla merkittäviä vaikutuksia nk. ”aluesopimuksen” ja siihen liittyvien hankkeiden osalta erityissuojelualueeksi ”Valloni e steppe pedegarganiche” sittemmin vahvistetulla alueella.

      (1)  EYVL L 103, 25.4.1979, s. 1.

      (2)  EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7.


title: Asia T-198/12: Kanne 14.5.2012 — Saksa v. komissio

text:
               7.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 200/19

         Kanne 14.5.2012 — Saksa v. komissio
   (Asia T-198/12)
   2012/C 200/39
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: T. Henze ja A. Wiedmann)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että

               —

               Saksan liittohallituksen tiedoksi antamista kansallisista säädöksistä, jotka säilyttävät lelujen lyijyä, bariumia, arseenia, antimonia, elohopeaa sekä nitrosoamiineja ja nitrosoituvia aineita koskevat raja-arvot sen jälkeen kun lelujen turvallisuudesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/48/EY soveltaminen on tullut voimaan, 1.3.2012 tehty komission päätös K(2012) 1348 lopullinen on kumottava
               siltä osin kuin siinä ei hyväksytty tiedoksi annettuja kansallisia säännöksiä antimonin, arseenin ja elohopean raja-arvojen säilyttämisestä (1 artiklan 1 kohta) ja
               siltä osin kuin siinä hyväksyttiin lyijyn ja bariumin raja-arvojen säilyttämisestä annetut kansalliset säännökset vain 21.7.2013 saakka (1 artiklan 2 ja 3 kohta)

               —

               komissio velvoitetaan vastaamaan oikeudenkäyntikuluista.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja esittää kanteensa tueksi olennaisilta osin seuraavaa:

               1)

               Perussopimusten rikkominen SEUT 263 artiklan toisen kohdan kolmannessa vaihtoehdossa, luettuna yhdessä SEUT 114 artiklan kanssa, tarkoitetulla tavalla, sillä lyijyä ja bariumia koskevan hyväksymisen ajallinen rajaaminen on lainvastaista
               Kantaja esittää, että riidanalainen päätös on SEUT 263 artiklan toisen kohdan kolmannessa vaihtoehdossa tarkoitetulla tavalla perussopimusten vastainen siltä osin kuin komissio hyväksyi lyijyn ja bariumin raja-arvoista annetut kansalliset säännökset vain 21.7.2013 saakka, koska tällainen rajoittaminen on SEUT 114 artiklan mukaisen määräaikoja ja hyväksymistä koskevan järjestelmän vastaista.

               2)

               Olennaisten menettelymääräysten rikkominen SEUT 263 artiklan toisen kohdan toisessa vaihtoehdossa tarkoitetulla tavalla, sillä SEUT 296 artiklan toisen kohdan mukaista, lyijyn ja bariumin hyväksymisen määräaikaa koskevaa perusteluvelvollisuutta ei noudatettu
               Kantaja esittää, ettei komissio noudattanut SEUT 296 artiklan toisen kohdan mukaista perusteluvelvollisuutta ja rikkoi siten SEUT 263 artiklan toisen kohdan toisessa vaihtoehdossa tarkoitetulla tavalla olennaista menettelymääräystä siltä osin kuin se hyväksyi lyijyn ja bariumin raja-arvojen säilyttämisestä annetut kansalliset säännökset vain 21.7.2013 saakka.

               3)

               Harkintavallan väärinkäyttö SEUT 263 artiklan toisen kohdan neljännessä vaihtoehdossa tarkoitetulla tavalla rajoittamalla lyijyä ja bariumia koskevaa hyväksyntää ajallisesti

               4)

               Perussopimusten rikkominen SEUT 263 artiklan toisen kohdan kolmannessa vaihtoehdossa tarkoitetulla tavalla sen vuoksi, ettei SEUT 114 artiklan neljännessä ja kuudennessa kohdassa tarkoitettua arviointiperustetta sovellettu antimoniin, arseeniin ja elohopeaan
               Kantaja esittää, että perussopimuksia rikottiin SEUT 263 artiklan toisen kohdan kolmannessa vaihtoehdossa tarkoitetulla tavalla siltä osin kuin komissio katsoi, ettei Saksan liittohallitus ollut osoittanut, ettei direktiivi 2009/48/EY (1) enää tarjoaisi riittävää suojaa tai että se olisi terveydelle haitallinen, koska komissio ei soveltanut SEUT 114 artiklan neljännessä ja kuudennessa kohdassa tarkoitettua arviointiperustetta siihen, voitiinko kansallisten säännösten säilyttäminen yhdenmukaistamistoimen antamisen jälkeen hyväksyä SEUT 36 artiklassa tarkoitettujen tärkempien syiden vuoksi, ja jos voitiin, niin miltä osin.
               Kantaja on sitä mieltä, että asiassa C-3/00, Tanska v. komissio, annetun tuomion ilmentävän oikeuskäytännön mukaan ratkaisevaa on se, onko hyväksyntää pyytävä jäsenvaltio osoittanut, että kansallisilla säännöksillä voidaan taata kansanterveyden suojelun korkeampi taso kuin unionin yhdenmukaistamistoimella ja ettei se mene pidemmälle kuin tavoitteen saavuttaminen edellyttää.

               5)

               Perussopimusten rikkominen SEUT 263 artiklan toisen kohdan kolmannessa vaihtoehdossa tarkoitetulla tavalla sen vuoksi, että SEUT 114 artiklan neljättä ja kuudetta kohta sovellettiin tosiseikkojen että oikeudellisten seikkojen osalta virheellisesti antimoniin, arseeniin ja elohopeaan
               Kantaja esittää, että riidanalainen päätös on myös SEUT 114 artiklan 4 ja 6 kohdan vastainen ja SEUT 263 artiklan toisen kohdan kolmannessa vaihtoehdossa tarkoitetulla tavalla perussopimusten vastainen siltä osin kuin komissio katsoi, ettei Saksan liittotasavallan hallitus ollut osoittanut, että kansallisilla säännöksillä voitaisiin taata korkeampi suojan taso kuin direktiivillä 2009/48/EY, koska kansallisilla säännöksillä arseenin, antimonin ja elohopean raja-arvoista leluissa voidaan todella taata korkeampi lasten terveyden suojan taso kuin direktiivillä 2009/48/EY eikä se myöskään ylitä sitä, mikä on tarpeen tavoitteen saavuttamiseksi, minkä lisäksi Saksan liittohallitus on osoittanut tämän unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä tarkoitetulla tavalla riittävästi.

      (1)  Lelujen turvallisuudesta 18.6.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/48/EY (EUVL L 170, s. 1).


title: Asia C-163/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Monomeles Protodikeio Rethymnis (Kreikka) on esittänyt 17.4.2008 — Δημήτρος Γ. Λαδάκης, Ανδρέας Μ. Μπίρτας, Κωνσταντίνος Γ. Κυριακόπουλος, Εμμανουήλ Β. Κλαμπώνης, Σοφοκής Ε. Μαστοράκης v. Dimos Geropotamou

text:
               5.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Monomeles Protodikeio Rethymnis (Kreikka) on esittänyt 17.4.2008 — Δημήτρος Γ. Λαδάκης, Ανδρέας Μ. Μπίρτας, Κωνσταντίνος Γ. Κυριακόπουλος, Εμμανουήλ Β. Κλαμπώνης, Σοφοκής Ε. Μαστοράκης v. Dimos Geropotamou
   (Asia C-163/08)
   (2008/C 171/33)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Monomeles Protodikeio Rethymnis
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Δημήτρος Γ. Λαδάκης, Ανδρέας Μ. Μπίρτας, Κωνσταντίνος Γ. Κυριακόπουλος, Εμμανουήλ Β. Κλαμπώνης, Σοφοκής Ε. Μαστοράκης

      Vastaaja: Dimos Geropotamou
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko puitesopimuksen, jonka Euroopan ammatillinen yhteisjärjestö (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestö (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskus (CEEP) ovat tehneet ja joka muodostaa neuvoston direktiivin 1999/70/EY (EYVL L 175, 10.7.1999, s. 42) erottamattoman osan, 5 lauseke ja 8 lausekkeen 1 ja 3 kohta ymmärrettävä siten, että yhteisön oikeudessa ei sallita (kyseisen puitesopimuksen täytäntöönpanoa koskevilla syillä) sitä, että jäsenvaltio säätää toimenpiteistä, a) kun kansallisessa oikeusjärjestyksessä jo on ennen kyseisen direktiivin voimaantuloa puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 kohdassa tarkoitettu vastaava oikeudellinen toimenpide ja b) kun puitesopimuksen täytäntöönpanemiseksi säädetyillä toimenpiteillä heikennetään määräaikaisten työntekijöiden suojan yleistä tasoa kansallisessa oikeusjärjestyksessä?

               2)

               Mikäli vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä, kysytään, että jos kansallisessa oikeusjärjestyksessä oli ennen direktiivin 1999/70/EY voimaantuloa olemassa puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 kohdassa tarkoitettu vastaava oikeudellinen toimenpide, kuten pääasiassa riidanalainen lain 2112/1920 8 §:n 3 momentti, merkitseekö määräaikaisten työntekijöiden suojan yleisen tason puitesopimuksen 8 lausekkeen 1 ja 3 kohdassa tarkoitettua kiellettyä heikentämistä kansallisessa oikeusjärjestyksessä se, että puitesopimuksen täytäntöönpanoa koskevien syiden perusteella säädetään oikeudellisesta toimenpiteestä, kuten pääasiassa kyseessä olevasta riidanalaisesta presidentin asetuksen 164/2004 11 §:stä,

                           a)

                           kun puitesopimuksen täytäntöönpanemiseksi annetusta kyseisestä oikeudellisesta toimenpiteestä säädettiin direktiivin 1999/70/EY täytäntöönpanolle varatun määräajan päättymisen jälkeen, mutta sen ajalliseen soveltamisalaan kuuluvat vain sellaiset määräaikaiset työsopimukset ja -suhteet, jotka olivat voimassa kyseisen asetuksen voimaantullessa tai jotka päättyivät tietyn ajan kuluessa ennen kyseisen asetuksen voimaantuloa mutta direktiivin täytäntöönpanolle varatun määräajan päättymisen jälkeen, vaikka direktiiviä edeltävän vastaavan oikeudellisen toimenpiteen soveltamisalaa ei ole ajallisesti rajoitettu ja se kattaa kaikki määräaikaiset työsopimukset, jotka oli tehty, jotka olivat voimassa tai jotka olivat päättyneet direktiivin 1999/70/EY tullessa voimaan ja kyseisen direktiivin täytäntöönpanolle varatun määräajan päättyessä?

                           b)

                           Entä kun puitesopimuksen täytäntöönopanemiseksi annetun kyseisen oikeudellisen toimenpiteen soveltamisalaan kuuluvat ainoastaan sellaiset määräaikaiset työsopimukset tai -suhteet, joiden, jotta niitä pidettäisiin kyseisessä toimenpiteessä tarkoitettuina perättäisinä sopimuksina tai suhteina, on samanaikaisesti oltava sellaisia, että

                                       i)

                                       niiden välillä on enintään kolme kuukautta, ja sen lisäksi

                                       ii)

                                       sellaisia, että niiden kokonaiskesto on vähintään 24 kuukautta ennen kyseisen toimenpiteen voimaantuloa, sopimusten uudistamisten lukumäärästä riippumatta, tai näiden perusteella on työskennelty yhteensä vähintään 18 kuukautta alun perin tehdystä sopimuksesta laskettavan 24 kuukauden pituisen ajanjakson aikana, koska alun perin tehty sopimus on uudistettu vähintään kolme kertaa, kun taas direktiiviä edeltävässä vastaavassa oikeudellisessa toimenpiteessä ei aseteta tällaisia edellytyksiä vaan se kattaa kaikki (perättäiset) määräaikaiset työsopimukset riippumatta työskentelyn kokonaiskeston lyhyydestä ja sopimusten uudistamisien pienestä lukumäärästä;

                           c)

                           Entä kun kyseessä olevan puitesopimuksen täytäntöönpanemiseksi annetussa oikeudellisessa toimenpiteessä säädetään määräaikaisten työntekijöiden suojaamiseksi ja määräaikaista työtä koskevassa puitesopimuksessa tarkoitettujen väärinkäytösten ehkäisemistä varten oikeudelliseksi seuraukseksi se, että määräaikaiset työsopimukset luokitellaan vastedes (ex nunc) toistaiseksi voimassa oleviksi, vaikka direktiiviä edeltävässä vastaavassa oikeudellisessa toimenpiteessä säädetään määräaikaisten työsopimusten luokittelemisesta toistaiseksi voimassa oleviksi siitä lähtien, kun niistä ensimmäinen tehtiin (ex tunc)?

               3)

               Mikäli vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä, kysytään, että jos kansallisessa oikeusjärjestyksessä oli ennen direktiivin 1999/70/EY voimaantuloa määräaikaisia työsopimuksia koskevan puitesopimuksen, joka on kyseisen direktiivin erottamaton osa, voimassa 5 lausekkeen 1 kohdassa tarkoitettu vastaava oikeudellinen toimenpide, kuten pääasiassa kyseessä oleva lain 2112/1920 riidanalainen 8 §:n 3 momentti, merkitseekö määräaikaisten työntekijöiden suojan yleisen tason kiellettyä puitesopimuksen 8 lausekkeen 1 ja 3 kohdassa tarkoitettua heikentämistä kansallisessa oikeusjärjestyksessä se, että puitesopimuksen täytäntöönpanoa koskevien syiden perusteella säädetään oikeudellisesta toimenpiteestä, kuten pääasiassa kyseessä olevasta riidanalaisesta presidentin asetuksen 164/2004 7 §:stä, kun tässä toimenpiteessä säädetään ainoaksi keinoksi, jolla määräaikaisia työntekijöitä suojataan väärinkäytöksiltä, työnantajan velvollisuus maksaa palkka ja irtisanomiskorvaus tapauksessa, jossa on väärinkäytösluonteisesti työskennelty perättäisten määräaikaisten työsopimusten nojalla, kun otetaan huomioon,

                           a)

                           että kansallisessa oikeudessa säädetään velvollisuudesta maksaa palkka ja irtisanomiskorvaus kaikissa tapauksissa, joissa on kyse työsuhteesta, ja että tällä velvollisuudella ei erityisesti pyritä estämään puitesopimuksessa tarkoitettuja väärinkäytöksiä, ja

                           b)

                           että direktiiviä edeltävän vastaavan oikeudellisen toimenpiteen soveltamisen oikeudellisena seurauksena on se, että perättäiset määräaikaiset työsopimukset tunnustetaan toistaiseksi voimassa olevaksi?

               4)

               Mikäli vastaus edellä mainittuihin kysymyksiin on myöntävä, kysytään, pitääkö kansallisen tuomioistuimen, kun se tulkitsee kansallista oikeuttaan direktiivin 1999/70/EY mukaisesti, sivuuttaa sellaisen oikeudellisen toimenpiteen, joka annettiin puitesopimuksen täytäntöönpanemista koskevien syiden perusteella mutta joka johtaa määräaikaisten työntekijöiden suojan yleisen tason heikentämiseen kansallisessa oikeusjärjestyksessä, direktiivin kanssa ristiriitaiset säännökset, kuten presidentin asetuksen 164/2004 7 ja 11 §:n säännökset ja niiden asemesta soveltaa direktiivin voimaantuloa edeltävän vastaavan oikeudellisen toimenpiteen säännöksiä, kuten lain 2112/1920 8 §:n 3 momentin säännöksiä?

               5)

               Siinä tapauksessa, että kansallinen tuomioistuin katsoo, että määräaikaista työtä koskevassa riidassa on — lähtökohtaisesti — sovellettava säännöstä (nyt esillä olevassa asiassa lain 2112/1920 8 §:n 3 momenttia), joka muodostaa määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen, joka on direktiivin 1999/70/EY erottamaton osa, 5 lausekkeen 1 kohdassa tarkoitetun vastaavan oikeudellisen toimenpiteen, ja jonka perusteella perättäisten työsopimusten tekeminen määräaikaisina ilman perusteltua syytä, joka liittyy tehdyn työn luonteeseen, lajiin ja ominaispiirteisiin, aiheuttaa sen, että nämä sopimukset tunnustetaan toistaiseksi voimassa oleviksi työsopimuksiksi,

                           a)

                           onko yhteisön oikeuden kanssa sopusoinnussa se, että kansallinen tuomioistuin tulkitsee ja soveltaa kansallista oikeutta siten, että kaikissa tapauksissa on olemassa perusteltu syy tehdä määräaikaisia työsopimuksia, kun oikeudellisena perusteena näitä sopimuksia tehtäessä on käytetty lakiin sisältyvää säännöstä, joka koskee työskentelyä määräaikaisella työsopimuksella kausiluonteisten, jaksottaisten, tilapäisten tai ylimääräisten tarpeiden kattamiseksi, vaikka tosiasiassa katettavat tarpeet ovat pysyviä ja jatkuvia?

                           b)

                           Entä onko yhteisön oikeuden kanssa sopusoinnussa se, että kansallinen tuomioistuin tulkitsee ja soveltaa kansallista oikeutta siten, että säännöstä, jolla kielletään määräaikaisten työsopimusten muuttaminen julkisella sektorilla toistaiseksi voimassa oleviksi työsopimuksiksi, on tulkittava siten, että julkisella sektorilla kielletään ehdottomasti ja kaikissa tapauksissa määräaikaisen työsopimuksen tai -suhteen muuttaminen toistaiseksi voimassa olevaksi, vaikka sopimus tai suhde on väärinkäytösluonteisesti sovittu määräaikaiseksi, nimittäin kun katetut tarpeet ovat tosiasiassa pysyviä ja jatkuvia ja kun kansalliselle tuomioistuimelle ei tällaisessa tapauksessa jää mahdollisuutta määritellä kyseisen oikeudellisen työsuhteen todellista luonnetta ja luokitella sitä oikein toistaiseksi voimassa olevaksi sopimukseksi? Vai olisiko kyseessä oleva kielto kenties rajattava koskemaan vain sellaisia määräaikaisia työsopimuksia, jotka tosiasiassa on tehty tilapäisten, odottamien, kiireellisten, ylimääräisten tai vastaavanlaisten erityisten tarpeiden vuoksi, mutta ei myös tapauksia, joissa sopimukset tosiasiassa on tehty pysyvien ja jatkuvien tarpeiden kattamiseksi?


title: Asia C-177/13 P: Valitus, jonka Marek Marszałkowski on tehnyt 9.4.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-159/11, Marszałkowski v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 4.2.2013 antamasta tuomiosta — Mar-Ko Fleischwaren GmbH & Co. KG

text:
               20.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 207/4

         Valitus, jonka Marek Marszałkowski on tehnyt 9.4.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-159/11, Marszałkowski v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 4.2.2013 antamasta tuomiosta — Mar-Ko Fleischwaren GmbH & Co. KG
   (Asia C-177/13 P)
   2013/C 207/06
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Valittaja: Marek Marszałkowski (edustaja: radca prawny C. Sadkowski)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Mar-Ko Fleischwaren GmbH & Co. KG

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen valituksenalaisen tuomion kokonaisuudessaan, kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) neljännen valituslautakunnan 11.1.2011 tekemän päätöksen (asia R 760/2010-4), velvoittaa SMHV:n rekisteröimään valittajan nimissä haetun merkin Marko Walichnowy valituksessa mainittuja tavaroita varten ja velvoittaa muut osapuolet korvaamaan tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat ja oikeudenkäynnistä unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

               —

               toissijaisesti kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen valituksenalaisen tuomion kokonaisuudessaan ja palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen uudelleen ratkaistavaksi Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 61 artiklan ensimmäisen kohdan toisen virkkeen mukaisesti.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja moittii unionin yleistä tuomioistuinta siitä, että se rikkoi asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 48 artiklan 2 kohtaa.
   Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkomisen osalta valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               teki oikeudellisen virheen, kun se ei tutkinut asianmukaisesti kysymystä siitä, olivatko riidanalaisten merkkien kattamat tavarat samankaltaisia

               —

               teki oikeudellisen virheen soveltaessaan virheellisesti 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, kun se totesi, että riidanalaiset merkit olivat samankaltaisia

               —

               teki oikeudellisen virheen, kun se totesi, että sana MARKO oli merkin Walichnowy Marko hallitseva osa

               —

               teki oikeudellisen virheen, kun se ei määritellyt kohdeyleisöä, jonka keskuudessa oli olemassa sekaannusvaara, ja kun se totesi, että puolalaisen keskivertokuluttajan kannalta oli olemassa sekaannusvaara

               —

               teki oikeudellisen virheen, kun se ei ottanut huomioon merkin Walichnowy Marko mainetta eikä sitä, että kyseisellä merkillä oli Puolassa etusija vuodesta 1995 lähtien

               —

               teki oikeudellisen virheen, kun se ei ottanut huomioon keskivertokuluttajan tarkkaavaisuusastetta riidanalaisten merkkien kattamien tavaroiden suhteen eikä tarkastellut kysymystä siitä, voiko kyseinen tarkkaavaisuusaste vähentää sekaannusvaaraa.

         Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 48 artiklan 2 kohdan rikkomisen osalta valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin katsoi valituksenalaisen tuomion 26 kohdassa virheellisesti, että valittaja totesi vasta suullisessa käsittelyssä, että haettu merkki oli ollut rekisteröitynä Puolassa vuodesta 1995 lähtien.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 3 päivänä lokakuuta 2001 asiassa T-140/00, Zapf Creation AG vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Yhteisön tavaramerkki – Sanamerkki New Born Baby – Ehdottomat hylkäysperusteet – Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)

text:
C 3/30                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       5.1.2002
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                   YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                    TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                   3 päivänä lokakuuta 2001                                                19 päivänä syyskuuta 2001
asiassa T-140/00, Zapf Creation AG vastaan sisämarkki-
noiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)                    asiassa T-152/00, E vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
                            (SMHV) (1)                                                                sio (1)
(Yhteisön tavaramerkki – Sanamerkki New Born Baby –                     (Yhteisön tavaramerkki – Pyykin- tai astianpesuaineen
Ehdottomat hylkäysperusteet – Asetuksen N:o 40/94 7 artik-              muoto – Kolmiulotteinen tavaramerkki – Ehdoton hylkäyspe-
                  lan 1 kohdan b ja c alakohta)                         ruste – Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)
                          (2002/C 3/51)                                                           (2002/C 3/52)
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Asiassa T-140/00, Zapf Creation AG, kotipaikka Rödental
(Saksa), edustajanaan asianajaja A. Kockläuner, prosessiosoite
Luxemburgissa, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointiviras-             Asiassa T-152/00, E, Euroopan yhteisöjen komission väliaikai-
to (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehinään D. Schennen,          nen työntekijä, kotipaikka Brysseli, edustajanaan asianajaja
A. von Mühlendahl ja C. Røhl Søberg), jossa kantaja on                  G. Vandersanden, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Eu-
nostanut kanteen sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (ta-            roopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään G. Valsesia ja
varamerkit ja mallit) kolmannen valituslautakunnan asiassa              J. Currall), yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
R 348/1999-3 21.3.2000 tekemästä päätöksestä, joka koski                (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohta-
sanamerkin New Born Baby rekisteröintiä yhteisön tavaramer-             ja A. W. H. Meij sekä tuomarit A. Potocki ja J. Pirrung, kirjaaja:
kiksi, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (nel-           hallintovirkamies J. Plingers, on 19.9.2001 antanut tuomion,
jäs jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti P. Mengozzi             jonka tuomiolauselma on seuraava:
sekä tuomarit V. Tiili ja R. M. Moura Ramos, kirjaaja:
hallintovirkamies D. Christensen, on 3.10.2001 antanut tuo-
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                        1)    Kanne hylätään.
1)    Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mal-
      lit) kolmannen valituslautakunnan asiassa R 74/1998-3
      21.3.2000 tekemä päätös kumotaan.                                 2)    Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
                                                                              taan.
2)    Virasto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoite-
      taan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.
                                                                        (1) EYVL C 259, 9.9.2000.
(1) EYVL C 233, 12.8.2000.


title: Asia F-91/10: Kanne 30.9.2010 — AK v. komissio

text:
               15.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/40

         Kanne 30.9.2010 — AK v. komissio
   (Asia F-91/10)
   ()
   2011/C 13/79
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: AK (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla hylätään kantajan vaatimus, joka koskee urakehitystä koskevien kertomusten laatimatta jättämisestä aiheutuneen vahingon korvaamista ja hallinnollisen tutkimuksen aloittamista ahdistelua merkitsevien tosiseikkojen toteamiseksi, ja aiheutuneen vahingon korvaamista koskeva vaatimus

      Vaatimukset

               —

               On kumottava päätös, jolla hylätään kantajan 24.11.2009 tekemä vaatimus, joka koskee siitä aiheutuneen vahingon korvaamista, että hänen osaltaan ei ole laadittu urakehitystä koskevia kertomuksia ajanjaksoilta 2001–2002, 2004, 2005 ja 2008, ja hallinnollisen tutkimuksen aloittamista ahdistelua merkitsevien tosiseikkojen toteamiseksi

               —

               komissio on velvoitettava maksamaan kantajalle ensimmäiseksi 53 000 euroa siitä, että kantaja on menettänyt mahdollisuuden tulla ylennetyksi palkkaluokkaan A5 vuoden 2003 ylennyskierroksella, ja hänen eläkeoikeutensa on tämän lisäksi oikaistava maksamalla vastaavat eläkemaksut; toiseksi 500 euroa kuukaudessa (joka vastaa 70 prosenttia hänen saamansa työkyvyttömyysetuuden ja sen työkyvyttömyysetuuden välisestä erotuksesta, jonka hän olisi saanut, jos hänet olisi ylennetty vuonna 2003); ja kolmanneksi 35 000 euroa siitä henkisestä kärsimyksestä, joka on aiheutunut hänen sääntöjenvastaisen hallinnollisen tilanteensa voimassa pysyttämisestä etenkin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 20.4.2005 ja 6.10.2009 antamista tuomioista ja Euroopan virkamiestuomioistuimen 13.12.2007 antamasta tuomiosta huolimatta

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia F-103/09: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 13.7.2010 — Allen ym. v. komissio (Henkilöstö — JET-hankkeen yhteydessä palvelukseen otettu henkilöstö — Vahingonkorvauskanne — Kohtuullinen aika — Kohtuullinen aika on ylitetty)

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/72

      Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 13.7.2010 — Allen ym. v. komissio
      (Asia F-103/09) (1)

      (Henkilöstö - JET-hankkeen yhteydessä palvelukseen otettu henkilöstö - Vahingonkorvauskanne - Kohtuullinen aika - Kohtuullinen aika on ylitetty)
      (2010/C 288/136)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: John Allen (Horspath, Yhdistynyt kuningaskunta) ynnä muut (edustajat: P. Lasok, QC, barrister I. Hutton ja barrister B. Lask)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja D. Martin)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne, jossa vaaditaan korvausta vahingosta, joka kantajille on aiheutunut siitä, että vastaaja ei ottanut kantajia palvelukseen väliaikaisina toimihenkilöinä ajanjaksolla, jolloin he työskentelivät JET-nimisen yhteisyrityksen palveluksessa

         Määräysosa

                  1)

                  Kanne jätetään tutkimatta.

                  2)

                  Allen ja 110 muuta kantajaa, joiden nimet on säilytetty kantajien luettelossa, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 37, 13.2.2010, s. 51.


title: Asian C-376/99 poistaminen rekisteristä

text:
C 47/26                  FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                       21.2.2004
Euroopan yhteisöjen komission 9.1.2004 Saksan liittota-                Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                savaltaa vastaan nostama kanne
                                                                       1.    toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut Euroo-
                                                                             pan yhteisön kansallisten varustamoyhdistysten keskus-
                             (Asia C-5/04)                                   järjestön (ECSA) ja Euroopan unionin kuljetusalojen
                                                                             ammattiliiton (FST) tekemästä merenkulkijoiden työajan
                                                                             järjestämistä koskevasta sopimuksesta – Liite: Eurooppa-
                           (2004/C 47/44)                                    lainen sopimus merenkulkijoiden työajan järjestämisestä
                                                                             21 päivänä kesäkuuta 1999 annetun neuvoston direktii-
                                                                             vin 1999/63/EY (1) 3 artiklan mukaisia velvoitteitaan,
                                                                             koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa tämän
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 9.1.2004 Euroo-                     direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasaval-                hallinnollisia määräyksiä eikä ainakaan ilmoittanut niistä
taa vastaan. Kantajan asiamiehenä ovat Karen Banks ja                        komissiolle,
Dr. Claudia Schmidt, prosessiosoite Luxemburgissa.
                                                                       2.    Velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeuden-
                                                                             käyntikulut.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
1.    toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      bioteknologian keksintöjen oikeudellisesta suojasta 6 päi-
      vänä heinäkuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja             Direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi
      neuvoston direktiivin 98/44/EY (1) mukaisia velvoittei-          30.6.2002.
      taan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudatta-
      misen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia mää-
      räyksiä, tai ei ainakaan ole ilmoittanut niistä komissiolle      (1) EYVL L 167, s. 33.
2.    velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeuden-
      käyntikulut.
                                                                                Asian C-376/99 (1) poistaminen rekisteristä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (2004/C 47/46)
Direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi
30.7.2000.                                                             Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 17.9.2003
                                                                       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                       tu asia C-376/99: Saksan liittotasavalta vastaan Euroopan
(1) EYVL L 213, s. 13.                                                 yhteisöjen komissio.
                                                                       (1) EYVL C 352, 4.12.1999.
Euroopan yhteisöjen komission 13.1.2004 Itävallan tasa-
                 valtaa vastaan nostama kanne                                   Asian C-101/02 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2004/C 47/47)
                            (Asia C-10/04)
                           (2004/C 47/45)                              Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 21.10.2003
                                                                       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                       tu asia C-101/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian
                                                                       tasavalta.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 13.1.2004 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa           (1) EYVL C 118, 18.5.2002.
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Gérard Rozet ja Horstpeter
Kreppel, prosessiosoite Luxemburgissa.


title: Asia C-407/12: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 27.3.2013 — Euroopan komissio v. Slovenian tasavalta

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/58

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 27.3.2013 — Euroopan komissio v. Slovenian tasavalta
   (Asia C-407/12) (1)

   2013/C 225/121
   Oikeudenkäyntikieli: sloveeni
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 331, 27.10.2012.


title: Asia C-585/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vestre Landsret (Tanska) on esittänyt 13.12.2010 — Niels Møller v. Haderslev Kommune

text:
               5.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vestre Landsret (Tanska) on esittänyt 13.12.2010 — Niels Møller v. Haderslev Kommune
   (Asia C-585/10)
   2011/C 38/10
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Vestre Landsret (Tanska)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Niels Møller

      Vastaaja: Haderslev Kommune

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 24.9.1996 annetun neuvoston direktiivin 96/61/EY liitteessä I olevaa 6.6 c kohtaa tulkittava siten, että nuorille emakoille tarkoitetut paikat kuuluvat säännöksen soveltamisalaan?


title: Finanzgericht Düsseldorfin 14.8.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Göritz Intransco International GmbH vastaan Hauptzollamt Düsseldorf (Asia C-292/96)

text:
 N:o C 318/6              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          26.10.96
 Onko Euroopan yhteisöjen oikeuden mukaisena pidettävä                Saksan liittotasavallan 9.9.1996 Euroopan yhteisöjen
 sitä, että syyttäjä kieltäytyy nimenomaisesti käyttämästä                            komissiota vastaan nostama kanne
 laatimassaan rangaistusmääräysmenettelyn rangaistusvaa                                        (Asia C-293/96 )
 timuksessa ( Strafbefehlsantrag ), joka tuomioistuimen on
                                                                                ( 96/C 318/11 )
 myöhemmin allekirjoitettava , puhuttelusanaa " herra "
 Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 48—51 artiklassa
 tarkoitetusta työntekijästä , joka on Euroopan unionin
 jäsenvaltion kansalainen , vastoin syyttäjistön yleistä
 käytäntöä, jota kyseinen syyttäjä on myös muuten noudat             Saksan liittotasavalta on nostanut 9.9.1996 Euroopan
 tanut, vai rikotaanko tällä menettelyllä Euroopan unionista          yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
 tehdyn sopimuksen 6 artiklaa ?                                       komissiota vastaan . Kantajan asiamiehinä ovat Ministerial
                                                                      rat Ernst Röder, liittovaltion talousministeriö ja Regie
                                                                      rungsdirektor Alfred Dittrich, liittovaltion oikeusministe
                                                                      riö .
                                                                      Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Finanzgericht Düsseldorfin 14.8.1996 tekemällään päätök
 sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Göritz
Intransco International GmbH vastaan Hauptzollamt Düs               — kumoaa neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 2081 /92 17 ar
                                  seldorf
                                                                            tiklassa säädetyn menettelyn mukaisesta maantieteellis
                           (Asia C-292/96 )                                 ten merkintöjen ja alkuperäisnimitysten rekisteröinnistä
                             ( 96/C 318/ 10 )                               12 päivänä kesäkuuta 1996 annetun komission asetuk
                                                                            sen ( EY ) N:o 1 107/96 ( ] ) 1 artiklan ensimmäisen kohdan
                                                                            siltä osin kuin liitteessä vahvistetaan tältä osin, että
Finanzgericht Düsseldorf ( 4 . jaosto ) on pyytänyt 14.8.1996               " feta " Kreikasta peräisin olevan juuston nimityksenä
tekemällään päätöksellä , joka on saapunut yhteisöjen                       rekisteröidään suojattuna alkuperänimityksenä ( SAN )
tuomioistuimen kirjaamoon 4.9.1 996 , Euroopan yhteisöjen                   komission pitämään Suojattujen alkuperänimitysten ja
tuomioistuimelta asiassa Göritz Intransco International                     suojattujen maantieteellisten merkintöjen rekisteriin;
GmbH vastaan Hauptzollamt Düsseldorf ennakkoratkai
sua seuraaviin kysymyksiin :
                                                                     — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
 1 ) Onko yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta                    lut .
       1992 annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 2913/
       92 ( 1 ) 76 artiklan 1 kohta yhdessä tietyistä yhteisön
       tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen ( ETY )
       N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
       2 päivänä heinäkuuta 1993 annetun komission asetuk
       sen ( ETY ) N:o 2454/93 ( 2 ) 398 artiklan ja sitä seuraa
       vien artikloiden kanssa oikeudellinen perusta " hyväk
       sytylle lähettäjälle " annettavan luvan myöntämiseksi ,       Nimitys feta ei ole neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 2081 /
       vai myönnetäänkö tämä lupa yhteisön tullikoodeksista          92 ( 2 ) 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu alkuperänimitys .
       annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 2913/92               Feta ei ole maantieteellinen nimitys . Se ei ole myöskään
       76 artiklan 4 kohdan mukaan yksinomaan asetuksen              perinteinen nimitys alueen tai erityisen paikan
       ( ETY ) N:o 2454/93 398 artiklan ja sitä seuraavien           maataloustuotteelle tai elintarvikkeelle; fetana markki
       artikloiden perusteella ?                                     noitua juustoa on tuotettu jo pitkään monissa muissakin
                                                                     maissa kuin Kreikassa , esimerkiksi Tanskassa , Saksassa ,
                                                                     Ranskassa , Balkanin maissa , Iranissa ja Yhdysvalloissa .
2 ) Suljetaanko tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun          Feta-juusto ei myöskään ole tuote, jonka laatu tai ominai
       neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 2913/92 soveltamista          suudet ovat olennaisesti tai yksinomaisesti maantieteellisen
       koskevista säännöksistä annetun komission asetuksen
                                                                     ympäristön, joka käsittää sen luonnon ja inhimilliset tekijät,
       ( ETY ) N:o 2454/93 398 artiklan mukaan pois mahdol          ansiota ja jonka tuotanto, jalostus ja käsittely tapahtuu
       lisuus " hyväksytylle lähettäjälle " annettavaan lupaan,      rajatulla maantieteellisellä alueella . Kreikan viranomaisten
       kun ei voida enää vapautua esittämisvelvollisuudesta          esittämän selvityksen mukaan ainoana alkuperäalueena
       mainitun säännöksen mukaisesti , koska tavarat tai            tulee kysymykseen Aigeianmeren hallintoalue Lesbos; ase
       passitusilmoitus on jo esitetty ?                             tuksen ( ETY ) N:o 2019/93 C ) perusteella yhteisön oikeuden
                                                                     mukaisia tukia myönnetään fetan tuotannolle saarilla , joita
(') EYVL N:o L 302 , 19.10.1992 , s . 1                              ei ole mainittu tässä selvityksessä .
( 2 ) EYVL N:o L 253 , 11.10.1993 , s . 1
                                                                     Liittohallitus katsoo, että feta on asetuksen ( ETY )
                                                                     N:o 2081 /92 17 artiklan 2 kohdan kolmannessa virkkeessä


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 11 päivänä heinäkuuta 1996, asiassa T-161/94, Sinochem Heilongjiang vastaan Euroopan yhteisöjen neuvosto (Polkumyynti - Kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen - Polkumyyntitutkimuksen kulku - Vahinko)

text:
N:o C 247/14         FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       24.8.96
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           että Euroopan kehitysrahaston rahoittaman projektin
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                              yhteydessä hänen sopimuspuolelleen myönnettyä rahoitus
                  11 päivänä heinäkuuta 1996,                      avustusta on vähennetty, ensimmäisen oikeusasteen
                                                                   tuomioistuin ( viides jaosto ), toimien kokoonpanossa :
      asiassa T-161/94, Sinochem Heilongjiang vastaan              jaoston puheenjohtaja R. Schintgen sekä tuomarit R. Gar
               Euroopan yhteisöjen neuvostot 1 )                   cía-Valdecasas ja J. Azizi ; kirjaaja : H. Jung, on antanut
 (Polkumyynti — Kumoamiskanne — Tutkittavaksi ottami              11.7.1996 tuomion , jonka tuomiolauselma on seuraava :
    nen — Polkumyyntitutkimuksen kulku — Vahinko)
                          ( 96/C 247/28 )                          1 ) Kanne hylätään .
                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                    2 ) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                        lut.
Asiassa T-161 /94, Sinochem Heilongjiang, kotipaikka Har
bin ( Kiina ), edustajanaan barrister Izzet M. Sinan, Englan      (') EYVL N:o C 174, 25.6.1994
nin ja Walesin asianajajayhteisö, prosessiosoite Luxembur
gissa asianajotoimisto Arendt ja Medernach, 8— 10 rue
Mathias Hardt, vastaan Euroopan yhteisöjen neuvosto
( asiamiehinään Erik H. Stein, Ramon Torrent ja Hans-
Jürgen Rabe ), jota tukee Euroopan yhteisöjen komissio
( asiamiehinään Eric L. White ja Claus-Michael Happe ),                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
jossa kantaja vaatii lopullisen polkumyyntitullin käyttöön                      TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
ottamisesta Intiasta ja Kiinan kansantasavallasta peräisin                          11 päivänä kesäkuuta 1996,
olevan oksaalihapon tuonnissa 25 päivänä marraskuuta
1991 annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 3434/91               asiassa T-271 /94 , Eugenio Branco Lda vastaan Euroopan
( EYVL L 326 , s . 6 ) kumoamista , ensimmäisen oikeusasteen
                                                                                yhteisöjen komissio (')
tuomioistuin ( laajennettu ensimmäinen jaosto ), toimien           (Kumoamiskanne — Euroopan sosiaalirahasto — Alunpe
kokoonpanossa : presidentti A. Saggio sekä tuomarit C. W.          rin myönnetyn taloudellisen tuen pienentäminen — Kanne
Bellamy, A. Kalogeropoulos, V. Tiili ja R. M. Moura                kelpoisen toimen puuttuminen — Tutkimatta jättäminen)
Ramos, kirjaaja : hallintovirkamies J. Palacio Gonzalez, on                                 96/C 247/30 )
antanut 11.7.1996 tuomion, jonka tuomiolauselma on
seuraava :
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
1 ) Kanne hylätään.
                                                                  Asiassa T-271 /94 , Eugenio Branco Lda , kotipaikka Lissa
2 ) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku              bon , edustajanaan asianajaja Bolota Belchior, Vila Nova de
     lut.                                                         Gaia , prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
                                                                  Jacques Schroeder, 6 rue Heine, vastaan Euroopan yhteisö
(•) EYVL N:o C 103 , 23.4.1992                                    jen komissio, asiamiehenään Ana Maria Alves Vieira, jossa
                                                                  kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                  kumoaa päätöksen, jonka vastaajan väitetään tehneen ja
                                                                  joka on annettu tiedoksi Departamento para os Assuntos do
                                                                  Fundo Social Europeun ( Euroopan sosiaalirahastoa koske
                                                                  via asioita käsittelevä virasto ) 25.5.1994 päivätyllä kirjeellä
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                          ja vastaajan 16.6.1994 päivätyllä kirjeellä , koska yhtäältä
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                            tällä päätöksellä hylättiin Euroopan sosiaalirahaston kan
                 11 päivänä heinäkuuta 1996,                      tajalle kahta koulutusohjelmaa varten myöntämien talou
asiassa T-l 75/94, International Procurement Services SA
                                                                  dellisten tukien jäännöksen maksupyyntö ja toisaalta pie
          vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (')                nennettiin näitä taloudellisia tukia ja velvoitettiin palautta
                                                                  maan Euroopan sosiaalirahaston ja Portugalin valtion
(Vahingonkorvauskanne — Julkiset hankinnat — Euroo               aikaisemmin maksamat ennakot, yhteisöjen ensimmäisen
pan kehitysrahasto — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu           oikeusasteen tuomioistuin ( viides jaosto ), toimien kokoon
                — Tavaran alkuperän arviointi)                    panossa : jaoston puheenjohtaja R. Schintgen sekä tuomarit
                         ( 96/C 247/29 )                          R. García-Valdecasas ja J. Azizi , kirjaaja : B. Pastor, on
                                                                  11.7.1996 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
                                                                  seuraava :
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                  1 ) Kannetta ei oteta tutkittavaksi.
Asiassa T-175/94, International Procurement Services SA,
kotipaikka Bryssel, edustajinaan asianajaja Peter De Troyer,
                                                                  2 ) Vastaaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
Audenarde, ja asianajaja Lydie Lorang, Luxemburg, proses              lut.
siosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Lydie Lorang,
6 rue Heine, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asia
miehinä Etienne Lasnet ja Herve Lehman ), jossa kantaja           (') EYVL N:o C 288 , 15.10.1994
vaatii 14 797 706 Belgian frangin suuruisen vahingon
korvaamista , jonka kantaja väittää kärsineensä sen vuoksi ,


title: Asia C-84/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 17.3.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – Sonos Europe BV v. Staatssecretaris van Financiën (Ennakkoratkaisupyyntö — Asetus (ETY) N:o 2658/87 — Tulliliitto ja yhteinen tullitariffi — Tariffiluokittelu — Yhdistetty nimikkeistö — Nimikkeet 8517, 8518, 8519, 8527 ja 8543 — Itsenäinen laite, joka kerää, vastaanottaa ja toistaa suoratoistona digitaalisia äänitiedostoja vahvistetun äänen muodossa)

text:
               2.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/14

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 17.3.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – Sonos Europe BV v. Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-84/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Asetus (ETY) N:o 2658/87 - Tulliliitto ja yhteinen tullitariffi - Tariffiluokittelu - Yhdistetty nimikkeistö - Nimikkeet 8517, 8518, 8519, 8527 ja 8543 - Itsenäinen laite, joka kerää, vastaanottaa ja toistaa suoratoistona digitaalisia äänitiedostoja vahvistetun äänen muodossa))
   (2016/C 156/19)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Sonos Europe BV

      Muu osapuoli: Staatssecretaris van Financiën

      Tuomiolauselma

   Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteessä I esitettyä yhdistettyä nimikkeistöä, sellaisena kuin se on muutettuna 19.9.2008 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1031/2008 ja 30.9.2009 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 948/2009, on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen itsenäinen laite, joka kerää, vastaanottaa ja toistaa suoratoistona digitaalisia äänitiedostoja vahvistetun äänen muodossa, on – ellei siitä, että ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin arvioi kaikkia käytettävissään olevia tosiseikkoja, muuta johdu – luokiteltava kyseisen nimikkeistön nimikkeeseen 8519.

      (1)  EUVL C 146, 4.5.2015.


title: Asia C-128/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Belgia) on esittänyt 6.4.2009 — Antoine Boxus ja Willy Roua v. Région wallonne

text:
               4.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 153/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Belgia) on esittänyt 6.4.2009 — Antoine Boxus ja Willy Roua v. Région wallonne
   (Asia C-128/09)
   2009/C 153/35
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d’État

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Antoine Boxus ja Willy Roua

      Vastaaja: Région wallonne

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY (1) 1 artiklan 5 kohtaa tulkita siten, että sillä suljetaan direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle lainsäädäntö — kuten eräistä luvista, joille on olemassa yleisen edun mukaisia pakottavia syitä, 17.7.2008 annettu Vallonian hallintoalueen asetus — jossa todetaan ainoastaan, että rakennuslupien, ympäristölupien ja siinä lueteltuja toimenpiteitä ja rakennustöitä koskevien yhtenäislupien myöntämiselle ’on osoitettu olevan yleisen edun mukaisia pakottavia syitä’, ja jolla ”vahvistetaan” luvat, joiden osalta todetaan, että ’on osoitettu olevan yleisen edun mukaisia pakottavia syitä’?

               2)

                           a)

                           Ovatko direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston direktiivillä 97/11/EY (2) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/35/EY, (3) 1, 5, 6, 7, 8 ja 10 a artikla esteenä sellaiselle oikeudelliselle sääntelylle, jonka mukaan oikeus toteuttaa ympäristövaikutusten arviointia edellyttävä hanke myönnetään lainsäädäntötoimella, jota ei voida saattaa tuomioistuimen tai muun laillisesti perustetun riippumattoman ja puolueettoman elimen tutkittavaksi niin, että voitaisiin riitauttaa asiasisällön tai noudatetun menettelyn osalta päätös, jolla oikeus hankkeen toteuttamiseen on myönnetty?

                           b)

                           Onko tiedon saantia, yleisön osallistumisoikeutta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskevan, 25.6.1998 tehdyn Århusin yleissopimuksen, jonka Euroopan yhteisö on hyväksynyt 17.2.2005 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2005/370/EY, (4) 9 artiklaa tulkittava siten, että sopimuspuolina olevat jäsenvaltiot velvoitetaan säätämään mahdollisuudesta saattaa tuomioistuimessa tai muussa laillisesti perustetussa riippumattomassa ja puolueettomassa elimessä uudelleen tutkittavaksi 6 artiklan määräysten soveltamisalaan kuuluvien päätösten, toimien tai laiminlyöntien laillisuus ympäristövaikutusten arviointia edellyttävien hankkeiden hyväksymistä koskevien sekä aineellisten säännösten että menettelysäännösten alaisuuteen kuuluvien, asiasisältöä tai menettelyä koskevien kysymysten osalta?

                           c)

                           Onko direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2003/35/EY, 10 a artiklaa tulkittava tiedon saantia, yleisön osallistumisoikeutta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskevan, 25.6.1998 tehdyn Århusin yleissopimuksen, joka Euroopan yhteisö on hyväksynyt 17.2.2005 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2005/370/EY, kannalta arvioiden niin, että sopimuspuolina olevat jäsenvaltiot velvoitetaan säätämään mahdollisuudesta saattaa tuomioistuimessa tai muussa laillisesti perustetussa riippumattomassa ja puolueettomassa elimessä uudelleen tutkittavaksi päätösten, toimien tai laiminlyöntien laillisuus ympäristövaikutusten arviointia edellyttävien hankkeiden hyväksymistä koskevien sekä aineellisten säännösten että menettelytapasäännösten alaisuuteen kuuluvien, asiasisältöä tai menettelyä koskevien kysymysten osalta?

      (1)  Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annettu neuvoston direktiivi 85/337/ETY (EYVL L 175, s. 40).

      (2)  Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY muuttamisesta 3.3.1997 annettu neuvoston direktiivi 97/11/EY (EYVL L 73, s. 5).

      (3)  Yleisön osallistumisesta tiettyjen ympäristöä koskevien suunnitelmien ja ohjelmien laatimiseen sekä neuvoston direktiivien 85/337/ETY ja 96/61/EY muuttamisesta yleisön osallistumisen sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeuden osalta — Komission julistus — 26.5.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/35/EY (EYVL L 156, s. 17).

      (4)  Tiedon saantia, yleisön osallistumisoikeutta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskevan yleissopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta 17.2.2005 tehty neuvoston päätös 2005/370/EY(EUVL L 124, s. 1).


title: Asia T-275/14: Kanne 30.4.2014 – Drahtwerk St. Ingbert ym. v. komissio

text:
               14.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/28

         Kanne 30.4.2014 – Drahtwerk St. Ingbert ym. v. komissio
   (Asia T-275/14)
   2014/C 223/33
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantajat: Drahtwerk St. Ingbert GmbH (St. Ingbert, Saksa), DWK Drahtwerk Köln GmbH (Köln, Saksa), Kalksteingrube Auersmacher GmbH (Völklingen, Saksa), Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH (Dillingen, Saksa), Stahlguss Saar GmbH (St. Ingbert) und Zentralkokerei Saar GmbH (Dillingen) (edustajat: asianajajat S. Altenschmidt ja H. Janssen)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 18.12.2013 annetun Euroopan komission päätöksen asiassa valtiontuki SA.33995 (2013/C) – Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tukeminen ja uusiutuvan energian käyttöä tukevan lisämaksun alentaminen paljon energiaa käyttävien yritysten osalta

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kolmeen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste: SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen

                           —

                           Kantajat väittävät, että riidanalainen päätös rikkoo SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, koska uusiutuvan energian ensisijaisuudesta annetussa laissa (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, jäljempänä EEG) säädetty EEG-lisämaksu ja erityinen tasausjärjestely eivät olleet jäsenvaltion myöntämiä taikka valtion varoista myönnettyjä tukia. Kaikki näiden toimenpiteiden luokittelun kannalta merkitykselliset tosiseikat selvitettiin komission ja Saksan liittotasavallan välisessä oikeudenkäyntiä edeltävässä menettelyssä. Kantajien mukaan tämän menettelyn jälkeen ei ollut enää jäljellä sellaisia epäilyjä, joita komission olisi pitänyt selvittää SEUT 108 artiklan 2 kohdan ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1) 4 artiklan 4 kohdan mukaisessa menettelyssä.

               2.

               Toinen kanneperuste: SEUT 108 artiklan 1 kohdan rikkominen ja oikeusvarmuuden periaatteen loukkaaminen

                           —

                           Tässä kohtaa kantajat väittävät, että soveltamalla asetuksen N:o 659/1999 4 artiklan 4 kohdassa säädettyä uusille tuille tarkoitettua menettelyä asetuksen N:o 659/1999 17–19 artiklassa säädetyn voimassa oleville tuille tarkoitetun menettelyn sijasta tarkistaakseen alustavan arvionsa, jonka mukaan EEG:ssä säädetään tuesta, komissio ei ole noudattanut SEUT 108 artiklan 1 kohtaa eikä oikeusvarmuuden periaatetta. Tältä osin kantajat esittävät erityisesti, että 22.5.2002 annetulla päätöksellä komissio ei luokitellut vuoden 2000 EEG:tä SEUT 107 artiklan 1 kohdan tarkoittamaksi tueksi, koska siinä ei säädetty valtion varojen siirrosta. Verrattuna 22.5.2002 annettuun komission päätökseen muutokset vuoden 2000 EEG:n ja vuoden 2012 EEG:n välillä eivät olleet olennaisia. Komissio olisi näin ollen voinut vedota komission muuttuneeseen oikeudelliseen tulkintaan SEUT 108 artiklan 1 kohdan mukaisessa menettelyssä aiheuttamatta kantajille kustannuksia.

               3.

               Kolmas kanneperuste: perusoikeuskirjan 41 artiklan rikkominen ja loukkaus, joka kohdistuu oikeuteen tulla kuulluksi

                           —

                           Lisäksi kantajat väittävät, että vastaaja on antanut riidanalaisen päätöksen antamatta kantajille ensin mahdollisuutta ottaa siihen kantaa.

      (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1).


title: Asia T-435/17: Kanne 30.3.2017 – Grendene v. EUIPO – Hipanema (HIPANEMA)

text:
               28.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/54

         Kanne 30.3.2017 – Grendene v. EUIPO – Hipanema (HIPANEMA)
   (Asia T-435/17)
   (2017/C 283/83)
   Kannekirjelmän kieli: espanja

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Grendene, SA (Sobral, Brasilia) (edustaja: asianajaja J. L. de Castro Hermida)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Hipanema (Pariisi, Ranska)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: Kuviomerkin, joka sisältää sanaosan HIPANEMA, Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti – Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti nro 1 154 586

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 20.1.2017 asiassa R 629/2016-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen ja korvaa sen päätöksellä, jossa todetaan, että riidanalaisen tavaramerkin ja väitteentekijän aikaisempien tavaramerkkien kattamien tavaroiden välillä on sellainen yhteys, että nämä tavarat on katsottava samankaltaisiksi Euroopan unionin tavaramerkistä annetun asetuksen (EY) 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla

               —

               todettuaan tavarat tällä tavoin samankaltaisiksi vertailee kyseisten merkkien sanaosia, mitä ei ole tehty väitemenettelyssä eikä hallinnollisessa menettelyssä, ja toteaa, että riidanalaiset merkit ovat lausuntatavaltaan ja merkitykseltään samanlaisia ja että ne ovat ulkoasultaan samankaltaisia, toteaa, että riidanalaisten tavaramerkkien rauhanomainen rinnakkainelo on mahdotonta, ja lopuksi hylkää hakemuksen kansainvälisen tavaramerkin nro 1 154 586 HIPANEMA suojaamisesta Euroopan unionissa luokan 14 osalta. Jos unionin yleinen tuomioistuin ei kuitenkaan katso olevansa näiltä osin toimivaltainen, sen on siirrettävä asia EUIPO:n valituslautakunnalle, jotta tämä toteaisi riidanalaisten tavaramerkkien kattamien tavaroiden samankaltaisuuden.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.