title: Asia T-404/03: A:n 16.12.2003 Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta vastaan nostama kanne

text:
21.2.2004                FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 47/31
A:n 16.12.2003 Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta vas-                Nicolas Ravailhen 15.12.2003 Euroopan unionin alueiden
                       taan nostama kanne                                             komiteaa vastaan nostama kanne
                          (Asia T-404/03)                                                       (Asia T-406/03)
                           (2004/C 47/60)
                                                                                (2004/C 47/61)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
A on nostanut 16.12.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
tuomioistuinta vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja             Nicolas Ravailhe, kotipaikka Amiens (Ranska), on nostanut
Clara Marhuenda, prosessiosoite Luxemburgissa.                        15.12.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                      tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin alueiden komi-
                                                                      teaa vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Jean Philippe
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin            Brodsky.
–      kumoaa vastaajan nimittävän viranomaisen ominaisuu-
       dessa 10.4.2003 ja 6.6.2003 tekemät kaksi päätöstä ja,         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
       mikäli tarpeellista, vastaajan valituslautakunnan
       16.9.2003 tekemän päätöksen, jolla hylätään kantajan
       valitus                                                        –     velvoittaa vastaajan palauttamaan kantajan hänen aluei-
                                                                            den komitean väliaikaisen toimihenkilön tehtäväänsä ja
–      velvoittaa vastaajan suorittamaan kantajalle yhden euron             palauttamaan hänelle hänen henkilöstösääntöjen mukai-
       suuruisen symbolisen korvauksen henkisestä kärsimyk-                 set oikeutensa 1.3.2003 alkaen vähentäen niistä hänen
       sestä                                                                ylimääräisenä toimihenkilönä (maaliskuu 2003–huhtikuu
                                                                            2003) saamansa palkan ja korvaukset sekä hänen saa-
–      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                 mansa työttömyyskorvaukset (toukokuu 2003–lokakuu
                                                                            2003) ja kaikki muut palkat ja korvaukset siihen päivään
                                                                            asti, kun tämä tehtäviin palauttaminen toteutuu,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   –     toissijaisesti velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle
                                                                            korvauksia Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön
                                                                            sovellettavien asetusten ja määäysten 47 artiklan mukai-
Yhteisöjen tuomioistuimen virkamiehenä toimivan kantajan
                                                                            sesti eli palkkaluokkaan A 7 tasolle 3 luokitellun väliaikai-
lukuisten sairauslomista johtuvien poissaolojen johdosta vas-
                                                                            sen toimihenkilön palkan ja korvaukset kolmen kuukau-
taaja on nimittävän viranomaisen ominaisuudessa saattanut
                                                                            den ajalta 15.6.2003 alkaen laskettavine viivästyskorkoi-
asian työkyvyttömyyslautakunnan käsiteltäväksi sen määritte-
                                                                            neen,
lemiseksi, voisiko asianomainen henkilö saada työkyvyttö-
myyseläkettä.
                                                                      –     velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle viisitoista tu-
                                                                            hatta euroa korvauksena hänelle aiheutuneesta henkisestä
Lautakunta, joka on kokoontunut 9.4.2003, on todennut, että                 kärsimyksestä,
asianomainen henkilö oli kykenevä jatkamaan tehtävissään,
mutta se on ehdottanut, että hänelle myönnettäisiin lääketie-         –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
teellisten syiden perusteella lupa hoitaa tehtäviään osa-aikai-
sesti. Yhteisöjen tuomioistuin on 10.4.2003 päivätyllä kirjeellä
kehottanut kantajaa jatkamaan tehtävissään, ja se on antanut
hänelle luvan harjoittaa työtään osa-aikaisesti 6.6.2003 asti
kyseinen päivä mukaan lukien. Lääketieteellisin syihin perustu-       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
vaa osa-aikaisuutta on jatkettu 6.6.2003 tehdyllä päätöksellä
viidellä viikolla, ja kantajaa on kehotettu aloittamaan täysipäi-
väinen työskentely 14.7.2003.                                         Kantaja vetoaa kanteensa tueksi siihen, että Euroopan yhteisö-
                                                                      jen muuhun henkilöstöön sovellettavien asetusten ja määräys-
                                                                      ten 2 artiklan b kohtaa ja 8 artiklaa on rikottu ja toissijaisesti
Kanteessaan kantaja riitauttaa nämä kaksi päätöstä korostaen,         siihen, että näiden samojen asetusten ja määräysten 47 ja 48
ettei niiden perusteena ollutta lääketieteellisen lautakunnan         artiklassa säädettyä määräaikaa ei ole noudatettu. Lisäksi
lausuntoa ollut perusteltu. Se korostaa lisäksi, ettei vähintään      kantaja vetoaa siihen, että huolenpitovelvollisuuden, luotta-
kahdella lautakunnan jäsenellä ollut käytössään kaikkia tarvit-       muksensuojan, hyvän hallinnon ja yksikön edun periaatteita
tavia tietoja asian ratkaisemiseksi tietoisena kaikista siihen        on loukattu.
vaikuttavista seikoista.


title: Asia C-257/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 15.12.2011 (Högsta förvaltningsdomstolenin (aiemmin Regeringsrätten) (Ruotsi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Försäkringskassan v. Elisabeth Bergström (Siirtotyöläiset — Sosiaaliturva — Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Sveitsin valaliiton välillä tehty sopimus henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta — Asetus (ETY) N:o 1408/71 — Jäsenvaltion kansalainen, joka on harjoittanut ammattitoimintaa Sveitsissä — Paluu kotimaahan)

text:
               11.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 39/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 15.12.2011 (Högsta förvaltningsdomstolenin (aiemmin Regeringsrätten) (Ruotsi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Försäkringskassan v. Elisabeth Bergström
   (Asia C-257/10) (1)

   (Siirtotyöläiset - Sosiaaliturva - Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Sveitsin valaliiton välillä tehty sopimus henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta - Asetus (ETY) N:o 1408/71 - Jäsenvaltion kansalainen, joka on harjoittanut ammattitoimintaa Sveitsissä - Paluu kotimaahan)
   2012/C 39/05
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Högsta förvaltningsdomstolen (aiemmin Regeringsrätten)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Försäkringskassan

      Vastaaja: Elisabeth Bergström

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Högsta Förvaltningsdomstolen (aiemmin Regeringsrätten) — Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (EYVL L 149, s. 2), sellaisena kuin se on muutettuna 30.10.1989 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 3427/89 (EYVL L 331, s. 1), 3 artiklan 1 kohdan ja 72 artiklan sekä henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Sveitsin valaliiton välillä tehdyn sopimuksen (EYVL L 114, s. 6) tulkinta — Oikeus vanhempainetuuksiin (föräldrapenning) — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan oikeus tietyn määrän ylittävään perhe-etuuteen edellyttää, että henkilö on kuulunut sairausvakuutusjärjestelmään tietyn ajan — Kyseisestä jäsenvaltiosta saadusta ansiotulosta riippuva perhe-etuuden määrä — Jäsenvaltiossa (Ruotsi) asuva henkilö, joka on täyttänyt kokonaisuudessaan tietyn määrän ylittävän perhe-etuuden määrittämisessä käytetyn viitekauden kuulumalla sairausvakuutusjärjestelmään muussa valtiossa (Sveitsi)

      Tuomiolauselma

               1)

               Henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Sveitsin valaliiton välillä tehdyn sopimuksen, joka allekirjoitettiin Luxemburgissa 21.6.1999, 8 artiklan c alakohtaa ja sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna 5.6.2001 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1386/2001, 72 artiklaa on tulkittava siten, että tilanteessa, jossa jäsenvaltion lainsäädännössä asetetaan pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen perhe-etuuden saamisen edellytykseksi vakuutus-, työskentely- tai itsenäisen ammatinharjoittamisen kausien täyttäminen, kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen on perhe-etuuden myöntämiseksi otettava tätä varten huomioon kokonaan Sveitsin valaliiton alueella täytetyt tällaiset kaudet.

               2)

               Kyseisen sopimuksen 8 artiklan a alakohtaa ja asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1386/2001, 3 artiklan 1 kohtaa, 23 artiklan 1 ja 2 kohtaa, 72 artiklaa sekä liitteessä VI olevan N kohdan 1 alakohtaa on tulkittava siten, että tilanteessa, jossa pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen perhe-etuuden määrä on määritettävä sairausetuutta koskevien sääntöjen perusteella, tämä määrä on, kun on kyse henkilöstä, joka on täyttänyt kokonaan tämän oikeuden saamisen edellyttämät työskentelykaudet toisen sopimuspuolen alueella, laskettava siten, että otetaan huomioon sellaisen henkilön tulot, jolla on tällaiseen henkilöön verrattava kokemus ja pätevyys ja joka työskentelee vastaavissa tehtävissä sen jäsenvaltion alueella, jossa tätä etuutta vaaditaan.

      (1)  EUVL C 195, 17.7.2010.


title: Asia T-103/05: P:n 11.2.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               28.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 132/30

         P:n 11.2.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-103/05)
   (2005/C 132/54)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   P, kotipaikka Barcelona (Espanja), on nostanut 11.2.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Matías Griful i Ponsati, Barcelona.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               1)

               kumoaa riidanalaisena olevan 28.10.2004 tehdyn päätöksen sekä 10.5.2004 tehdyn päätöksen

               2)

               toteaa, että kantajalla on oikeus siihen, että hänelle maksetaan palkkaa 15.4.2004 alkaen siihen asti, kunnes hänelle myönnetään lääkärinlausunto, jossa hänet todetaan työkykyiseksi, ja

               3)

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Tässä kanteessa vaaditaan nimittävän viranomaisen 28.10.2004 tekemän sen päätöksen kumoamista, jossa todetaan ensin, että komission työterveyslääkäri on todennut hänen tilansa olevan sellainen, että hän voi matkustaa ja työskennellä puolipäiväisesti, ja vahvistetaan tämän jälkeen hänen palkkansa maksamisen keskeyttäminen 15.4.2004 alkaen siihen päivään asti, kunnes hän palaa tehtäviinsä Brysseliin.
   Tältä osin todetaan, että kantaja, jonka nimittäminen komission edustustoon Barcelonaan oli perusteltua perhesyistä, sairastui masennus- ja ahdistuneisuustilaan sen jälkeen, kun hänen työpaikkansa kyseisessä edustustossa poistettiin.
   Vaatimustensa tueksi kantaja väittää, että

               —

               Euroopan sosiaalisen peruskirjan 11, 12 ja 13 artiklaa, joissa tunnustetaan oikeus terveyden suojeluun, sosiaaliturvaan ja sosiaali- ja lääketieteeliseen avustukseen, on rikottu

               —

               Euroopan sosiaaliturvakoodeksin, joka on tehty 16.4.1964, II osaa ja erityisesti sen 10 artiklaa on rikottu, koska siltä osin kuin siinä tunnustetaan oikeus saada lääkäri kotikäynnille, siinä myönnetään potilaalle oikeus siihen, ettei hänen tarviste poistua kotoaan

               —

               ILO:n yleissopimuksen nro 102 10 artiklaa ja yleissopimuksen nro 130 13 artiklaa on rikottu

               —

               henkilöstösääntöjen 72 ja 73 artiklaa on rikottu

         Lopuksi kantaja toteaa, ettei hänellä ole tiedossaan perusteita sille, että hänet todettiin työkykyiseksi vain puolipäiväisesti.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (viides jaosto), 15 päivänä lokakuuta 1998, asiassa C-268/97 Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Belgian kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 86/609/ETY)

text:
C 378/2               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      5.12.98
ei ole noudattanut vaarallisten aineiden luokitusta, pak-          1979 annetun neuvoston direktiivin 79/869/ETY (EYVL
kaamista ja merkitsemistä koskevien lakien, asetusten ja           L 271, 29.10.1979, s. 44) 13 artiklan sekä Espanjan
hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvos-          kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liittymisehdoista
ton direktiivin 67/548/ETY mukauttamisesta tekniikan               ja sopimusten mukautuksista tehdyn asiakirjan (EYVL
kehitykseen kahdennenkymmenennenensimmäisen kerran                 L 302, 15.11.1985, s. 23) 395 artiklan ja liitteen XXXVI
19 päivänä joulukuuta 1994 annetun komission direktiivin           mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä
94/69/EY (EYVL L 381, 31.12.1994, s. 1) mukaisia vel-              määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttä-
voitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia kyseisen direk-       miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissi-
tiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hal-        jaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä vii-
linnollisia määräyksiä, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas            pymättä komissiolle, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C.           jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
Gulmann (esittelevä tuomari) sekä tuomarit J. C. Moi-              P. J. G. Kapteyn sekä tuomarit G. Hirsch, G. F. Mancini,
tinho de Almeida ja J.-P. Puissochet, julkisasiamies: P.           H. Ragnemalm ja R. Schintgen (esittelevä tuomari), jul-
LeÂger, kirjaaja: R. Grass, on antanut 6.10.1998 tuomion,          kisasiamies: S. Alber, kirjaaja: R. Grass, on antanut
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                  15.10.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
1) Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut vaarallisten           1) Portugalin tasavalta ei ole noudattanut jäsenvaltioissa
     aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkitsemistä kos-             sovellettavista juomaveden valmistamiseen tarkoitetun
     kevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten             pintaveden määritysmenetelmistä sekä näytteenotto- ja
     lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 67/548/               analysointitiheydestä 9 päivänä lokakuuta 1979 anne-
     ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen kahden-                  tun neuvoston direktiivin 79/869/ETY säännösten sekä
     nenkymmenennenensimmäisen kerran 19 päivänä jou-                   Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liit-
     lukuuta 1994 annetun komission direktiivin 94/69/EY                tymisehdoista ja sopimusten mukautuksista tehdyn
     2 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisia velvoittei-                 asiakirjan määräysten mukaisia velvoitteitaan, koska
     taan, koska se ei ole antanut kaikkia kyseisen direktii-           se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kaikkia kysei-
     vin edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia mää-          sen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, ase-
     räyksiä.                                                           tuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
2) Belgian kuningaskunta          velvoitetaan   korvaamaan        2) Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeu-
     oikeudenkäyntikulut.                                               denkäyntikulut.
(1) EYVL C 166, 30.5.1998.                                         (1) EYVL C 252, 16.8.1997.
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                       (kuudes jaosto),
                                                                                (viides jaosto),
                 15 päivänä lokakuuta 1998,
                                                                                15 päivänä lokakuuta 1998,
asiassa C-229/97: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                   asiassa C-268/97 Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                    Portugalin tasavalta (1)
                                                                                Belgian kuningaskunta (1)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen Ð Direk-
                                                                   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen Ð Direk-
tiivin 79/869/ETY täydellisen täytäntöönpanon laimin-
                                                                                tiivi 86/609/ETY)
                            lyönti)
                                                                                (98/C 378/04)
                        (98/C 378/03)
               (Oikeudenkäyntikieli: portugali)                                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan              (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                 yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-229/97, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-           Asiassa C-268/97, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
henään Francisco de Sousa Fialho) vastaan Portugalin               hinään Hendrik van Lier ja Lena Ström), vastaan Belgian
tasavalta (asiamiehinään Luís Fernandes ja JoaÄo Lopes             kuningaskunta (asiamiehenään Jan Devadder), jossa kan-
Fernandes), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta         taja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Bel-
toteamaan, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut            gian kuningaskunta ei ole noudattanut kokeisiin ja muihin
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen koh-              tieteellisiin tarkoituksiin käytettävien eläinten suojelua
dan ja jäsenvaltioissa sovellettavista juomaveden valmista-        koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollis-
miseen tarkoitetun pintaveden määritysmenetelmistä sekä            ten määräysten lähentämisestä 24 päivänä marraskuuta
näytteenotto- ja analysointitiheydestä 9 päivänä lokakuuta         1986 annetun neuvoston direktiivin 86/609/ETY (EYVL
 ---pagebreak--- 5.12.98                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 378/3
L 358, 18.12.1986, s. 1) ja EY:n perustamissopimuksen              jaoston puheenjohtaja P. J. G. Kapteyn sekä tuomarit G.
mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut sääde-        Hirsch, G. F. Mancini, H. Ragnemalm ja R. Schintgen
tyssä määräajassa kyseisen direktiivin 14 ja 22 artiklan           (esittelevä tuomari), julkisasiamies: A. Saggio, kirjaaja: R.
noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä, yhteisöjen tuo-          Grass, on antanut 15.10.1997 tuomion, jonka tuomiolau-
mioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston          selma on seuraava:
puheenjohtaja J.-P. Puissochet sekä tuomarit P. Jann, C.
Gulmann, D. A. O. Edward ja L. Sevón (esittelevä tuo-
                                                                   1) Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut lääkkeitä
mari), julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: R. Grass, on
                                                                        koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräys-
antanut 15.10.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on
                                                                        ten lähentämisestä annettujen direktiivien 65/65/ETY
seuraava:
                                                                        ja 75/319/ETY soveltamisalan laajentamisesta ja
                                                                        homeopaattisia lääkkeitä koskevista lisäsäännöksistä
1) Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut kokeisiin ja                22 päivänä syyskuuta 1992 annetun neuvoston direk-
     muihin tieteellisiin tarkoituksiin käytettävien eläinten           tiivin 92/73/ETY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei
     suojelua koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja            ole säädetyssä määräajassa antanut kyseisen direktiivin
     hallinnollisten määräysten lähentämisestä 24 päivänä               noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallin-
     marraskuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin                     nollisia määräyksiä.
     86/609/ETY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
     toteuttanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin
                                                                   2) Belgian kuningaskunta          velvoitetaan   korvaamaan
     14 ja 22 artiklan noudattamisen edellyttämiä toimen-
                                                                        oikeudenkäyntikulut.
     piteitä.
                                                                   (1) EYVL C 295, 27.9.1997.
2) Belgian kuningaskunta          velvoitetaan   korvaamaan
     oikeudenkäyntikulut.
(1) EYVL C 295, 27.9.1997.
                                                                          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (kuudes jaosto),
                                                                                15 päivänä lokakuuta 1998,
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                             asiassa C-284/97: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                        (kuudes jaosto),                                                Ranskan tasavalta (1)
                  15 päivänä lokakuuta 1998,                       (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen Ð Direk-
                                                                   tiivi 93/40/ETY Ð Direktiivin määräajassa tapahtuvan
asiassa C-283/97: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                täytäntöönpanon laiminlyönti)
                   Belgian kuningaskunta (1)
                                                                                (98/C 378/06)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen Ð Direk-
tiivi 92/73/ETY Ð Direktiivin määräajassa tapahtuvan
                täytäntöönpanon laiminlyönti)                                       (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                         (98/C 378/05)
                                                                      (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                   Asiassa C-284/97, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                   hinään Fernando Castillo de la Torre ja Olivier Couvert-
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                   CasteÂra) vastaan Ranskan tasavalta (asiamiehinään Kareen
                                                                   Rispal-Bellanger ja FreÂdeÂric Pascal), jossa kantaja vaatii
Asiassa C-283/97, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-           yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Ranskan tasa-
hinään Fernando Castillo de la Torre ja Olivier Couvert-           valta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen ja
CasteÂra), vastaan Belgian kuningaskunta (asiamiehenään            eläinlääkkeitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön
Jan Devadder), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomiois-           lähentämisestä annettujen direktiivien 81/851/ETY ja 81/
tuinta toteamaan, että Belgian kuningaskunta ei ole nou-           852/ETY muuttamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 anne-
dattanut EY:n perustamissopimuksen ja lääkkeitä koske-             tun neuvoston direktiivin 93/40/ETY (EYVL L 214,
vien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähen-        24.8.1993, s. 31) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
tämisestä annettujen direktiivien 65/65/ETY ja 75/319/             antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä
ETY soveltamisalan laajentamisesta ja homeopaattisia               lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, yhteisöjen
lääkkeitä koskevista lisäsäännöksistä 22 päivänä syyskuuta         tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa:
1992 annetun neuvoston direktiivin 92/73/ETY (EYVL                 jaoston puheenjohtaja P. J. G. Kapteyn sekä tuomarit G.
L 297, 13.10.1992, s. 8) mukaisia velvoitteitaan, koska se         Hirsch, G. F. Mancini, H. Ragnemalm ja R. Schintgen
ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttä-       (esittelevä tuomari), julkisasiamies: A. Saggio, kirjaaja: R.
miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, yhteisö-       Grass, on antanut 15.10.1998 tuomion, jonka tuomiolau-
jen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa:           selma on seuraava:


title: Asia T-83/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.12.2014 – Riva Fire v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Tankoina tai rullina olevan betoniteräksen markkinat — Päätös, jossa todetaan HT 65 artiklan rikkominen EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päättymisen jälkeen asetuksen (EY) N:o 1/2003 perusteella — Hintojen ja maksuaikojen vahvistaminen — Tuotannon tai myynnin rajoittaminen tai valvonta — Olennaisten menettelymääräysten rikkominen — Komission toimivalta — Oikeudellinen perusta — Neuvoa-antavan komitean kuuleminen kartellien ja määräävän markkina-aseman väärinkäytön alalla — Puolustautumisoikeudet — Maantieteellisten markkinoiden määrittäminen — Lex mitior -periaatteen soveltaminen — HT 65 artiklan rikkominen — Sakot — Rikkomisen vakavuus ja kesto — Lieventävät seikat — Suhteellisuus — Vuoden 1996 yhteistyötiedonannon soveltaminen)

text:
               2.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 34/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.12.2014 – Riva Fire v. komissio
   (Asia T-83/10) (1)

   ((Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Tankoina tai rullina olevan betoniteräksen markkinat - Päätös, jossa todetaan HT 65 artiklan rikkominen EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päättymisen jälkeen asetuksen (EY) N:o 1/2003 perusteella - Hintojen ja maksuaikojen vahvistaminen - Tuotannon tai myynnin rajoittaminen tai valvonta - Olennaisten menettelymääräysten rikkominen - Komission toimivalta - Oikeudellinen perusta - Neuvoa-antavan komitean kuuleminen kartellien ja määräävän markkina-aseman väärinkäytön alalla - Puolustautumisoikeudet - Maantieteellisten markkinoiden määrittäminen - Lex mitior -periaatteen soveltaminen - HT 65 artiklan rikkominen - Sakot - Rikkomisen vakavuus ja kesto - Lieventävät seikat - Suhteellisuus - Vuoden 1996 yhteistyötiedonannon soveltaminen))
   (2015/C 034/25)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Riva Fire SpA (Milano, Italia) (edustajat: asianajajat M. Merola, M. Pappalardo ja T. Ubaldi)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi R. Sauer ja B. Gencarelli, sitten R. Sauer ja R. Striani ja lopuksi R. Sauer, avustajanaan asianajaja P. Manzini)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ensisijaisesti HT 65 artiklan soveltamismenettelystä 30.9.2009 tehdyn komission päätöksen K(2009) 7492 lopullinen (asia COMP/37.956 – betoniteräs, päätöksen tekeminen uudelleen), sellaisena kuin se on muutettuna 8.12.2009 tehdyllä komission päätöksellä K(2009) 9912 lopullinen, kumoamisvaatimus ja toissijaisesti kantajalle määrätyn sakon määrän alentamisvaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Riva Fire SpA:lle määrätyn sakon määräksi vahvistetaan 2 6 0 93  000 euroa.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Riva Fire SpA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja kolmesta neljäsosasta Euroopan komission oikeudenkäyntikuluja. Euroopan komissio vastaa neljäsosasta omia oikeudenkäyntikulujaan.

      (1)  EUVL C 100, 17.4.2010.


title: Asia T-410/07 R: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 18.2.2008 — Jurado Hermanos v. SMHV (JURADO) (Väliaikainen oikeussuoja — Yhteisön tavaramerkki — Tavaramerkin poistaminen rekisteristä — Hakemus menetetyn määräajan palauttamiseksi — Vaatimus tavaramerkin rekisteristä poistamisen keskeyttämiseksi — Tutkimatta jättäminen)

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/28

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 18.2.2008 — Jurado Hermanos v. SMHV (JURADO)
   (Asia T-410/07 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Yhteisön tavaramerkki - Tavaramerkin poistaminen rekisteristä - Hakemus menetetyn määräajan palauttamiseksi - Vaatimus tavaramerkin rekisteristä poistamisen keskeyttämiseksi - Tutkimatta jättäminen)
   (2008/C 92/58)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Jurado Hermanos, SL (Alicante, Espanja) (edustaja: asianajaja C. Martín Álvarez)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: P. López Fernández de Corres)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Vaatimus yhteisön sanamerkin nro 240218 rekisteristä poistamisen keskeyttämiseksi ja niiden oikeusvaikutusten keskeyttämiseksi, joita aiheutuu SMHV:n toisen valituslautakunnan 3.9.2007 tekemästä päätöksestä (asia R 866/2007-2), joka koskee Jurado Hermanosin esittämää menetetyn määräajan palauttamista koskevaa hakemusta, siihen saakka, kunnes ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on ratkaissut pääasian kanteen.
   Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Tuomioistuimen tuomio, annettu 2 päivänä lokakuuta 2015, asiassa E-3/15 – Liechtensteinische Gesellschaft für Umweltschutz vastaan Gemeinde Vaduz (Vaduzin kunta) (direktiivi 2011/92/EU julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista – 11 artikla – oikeus saattaa asia uudelleen tutkittavaksi – ETA:n lainsäädännön vaikutus kansallisissa oikeusjärjestelmissä – vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteet)

text:
               8.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 457/11

         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   annettu 2 päivänä lokakuuta 2015,
   asiassa E-3/15
   Liechtensteinische Gesellschaft für Umweltschutz vastaan Gemeinde Vaduz (Vaduzin kunta)
   (direktiivi 2011/92/EU julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista – 11 artikla – oikeus saattaa asia uudelleen tutkittavaksi – ETA:n lainsäädännön vaikutus kansallisissa oikeusjärjestelmissä – vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteet)
   (2016/C 457/08)
   Asiassa E-3/15, Liechtensteinische Gesellschaft für Umweltschutz vastaan Gemeinde Vaduz (Vaduzin kunta), Liechtensteinin ruhtinaskunnan tuomioistuin (Staatsgerichtshof des Fürstentums Liechtenstein) on esittänyt valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden välisen sopimuksen 34 artiklan nojalla tuomioistuimelle PYYNNÖN, joka koskee tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 13 päivänä joulukuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/92/EU 11 artiklan tulkintaa. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti, sekä tuomarit Per Christiansen (esittelevä tuomari) ja Páll Hreinsson, on antanut 2 päivänä lokakuuta 2015 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1.

               Liechtensteinilla oli velvollisuus panna täytäntöön direktiivi 2011/92/EU 7 päivänä joulukuuta 2012 annetun ETA:n sekakomitean päätöksen N:o 230/2012 mukaisesti ja soveltaa sitä pääasiassa kyseessä olevaan ympäristövaikutusten arviointimenettelyyn.

               2.

               Direktiivin 2011/92/EU 11 artiklan kanssa yhteensopivaa ei ole se, että annetaan ympäristövaikutusten arviointia koskeva yleinen päätös, mutta samalla siirretään ratkaisu olennaisista hankkeen ympäristövaikutuksiin liittyvistä kysymyksistä, kuten direktiivin 2011/92/EU 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuista seikoista, myöhempiin hyväksymismenettelyihin ilman, että ympäristösuojelua edistävillä kansalaisjärjestöillä on mahdollisuus saattaa asia uudelleen tutkittavaksi lainkäyttöelimessä. Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on päättää, onko tässä tapauksessa kyse olennaisista kysymyksistä.

               3.

               ETA:n oikeus ei edellytä, että EFTA-valtioiden kansallisissa tuomioistuimissa voidaan vedota suoraan niihin ETA-sääntöihin, joita ei ole pantu täytäntöön. ETA:n oikeudesta seuraa kuitenkin, että kansallisen tuomioistuimen on kansallisia säännöksiä tulkitessaan sovellettava mahdollisuuksien mukaan kansallisessa lainsäädännössä tunnustettuja tulkintatapoja direktiivillä 2011/92/EU tavoitellun tuloksen saavuttamiseksi. Tämä velvoite syntyy päivänä, jona asianomainen säädös otetaan osaksi ETA-sopimusta.

               4.

               Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana on vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteiden valossa määrittää oikeussuojakeinot, joita voidaan soveltaa direktiivin 2011/92/EU 11 artiklan rikkomistapauksessa.


               3.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/1

         2010/C 179/01
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 161, 19.6.2010

      Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 148, 5.6.2010

      EUVL C 134, 22.5.2010

      EUVL C 113, 1.5.2010

      EUVL C 100, 17.4.2010

      EUVL C 80, 27.3.2010

      EUVL C 63, 13.3.2010

   Nämä tekstit ovat saatavilla:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Asia T-53/09: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 1.12.2009 — Cafea v. SMHV — Christian (BEST FARM) (Yhteisön tavaramerkki — Väite — Väitteen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/53

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 1.12.2009 — Cafea v. SMHV — Christian (BEST FARM)
   (Asia T-53/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väite - Väitteen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2010/C 24/95
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Cafea GmbH (Hampuri, Saksa) (edustajat: asianajajat C. Schumann ja M. Hartmann)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: C. Jenewein)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Dieter Christian (Franfurt am Main, Saksa)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamiskanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 420/2008-1 27.11.2008 tekemästä päätöksestä, joka liittyy Cafea GmbH:n ja Dieter Christianin väliseen väitemenettelyyn.

      Määräysosa

               1)

               Kanteesta ei ole tarpeen lausua.

               2)

               Cafea GmbH velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaa sekä sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 90, 18.4.2009.


title: Asia C-206/00: Tribunal administratif de Châlons en Champagnen (2. jaosto) 25.4.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Henri Mouflin vastaan Recteur de l'académie de Reims – väliintulĳana: Syndicat général de l'Education Nationale et de la Recherche publique CFDT de la Marne

text:
C 211/12                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          22.7.2000
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-                tullut Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 141 artik-
tuin                                                                          la, tarkoitettua palkkaa, ja myöntävässä tapauksessa, onko
                                                                              virkamiesten ja sotilashenkilöiden eläkelain L. 24-1-3 §:ssä
–    toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut sille televi-          jätetty samapalkkaisuusperiaate huomiotta?
     siotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja
     hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun             2. Mikäli Rooman sopimuksen 119 artiklaa ei voida soveltaa,
     direktiivin 89/552/ETY (1) mukaan kuuluvia velvoitteita,                 estävätkö 19.12.1978 annetun direktiivin 79/7/ETY (1)
     koska se vastoin tämän direktiivin 11 artiklan 3 kohtaa on               säännökset Ranskaa pitämästä voimassa virkamiesten ja
     jättänyt yhä voimaan lain nro 223/90 8 §:n sellaisten                    sotilashenkilöiden eläkelain L. 24-1-3 §:n kaltaisia sään-
     sopimusten osalta, jotka on tehty aiemmin kuin 28.2.1998;                nöksiä?
–    velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
     kulut.                                                              (1) Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta
                                                                             toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19 päivänä
                                                                             joulukuuta 1978 annettu neuvoston direktiivi 79/7/ETY (EYVL
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                          L 6, 10.1.1979, s. 24).
Direktiivin 89/552/ETY 11 artiklan 2 ja 3 kohta täytäntöön-
pannaan lähtököhtaisesti lain nro 122/98 3 §:n 2 ja 3 mo-
mentilla, mutta tämän 3 momentin viimeisessä virkkeessä
säädetään poikkeuksesta, jonka mukaan uusia säännöksiä
esitysten keskeyttämisestä mainosten takia ei sovelleta ohjel-
miin, joita koskevat lähetysoikeudet on saatu aiemmin kuin
28.2.1998, joten tällä säännöksellä jätetään voimaan lain
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 25.5.2000 Italian tasaval-
nro 223/90 8 § yksinomaan näiden sopimusten osalta. Italian
                                                                                taa vastaan nostama kanne
lainsäädännössä ei siis ole täytäntöönpantu direktiivin 11 ar-
tiklan 2 kohtaa ja direktiivin 11 artiklan 3 kohtaa ei ole
täytäntöönpantu kaikilta osin, mikä koskee sopimuksia, jotka                                       (Asia C-207/00)
on tehty aiemmin kuin 28.2.1998.
                                                                                (2000/C 211/21)
(1) EYVL L 298, 17.10.1989, s. 23.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 25.5.2000 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa
                                                                         vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellinen neuvonantaja
                                                                         Karen Banks ja oikeudellisen osaston virkamies Laura Pignataro
                                                                         ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de la Cruz,
                                                                         Centre Wagner, Kirchberg.
Tribunal administratif de Châlons en Champagnen
                                                                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
(2. jaosto) 25.4.2000 tekemällään päätöksellä esittämä en-
nakkoratkaisupyyntö asiassa Henri Mouflin vastaan Rec-
teur de l’académie de Reims – väliintulijana: Syndicat                   –    toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut televisiotoi-
général de l’Education Nationale et de la Recherche                           mintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallin-
                   publique CFDT de la Marne                                  nollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun neu-
                                                                              voston direktiivin 89/552/ETY muuttamisesta 30 päivänä
                                                                              kesäkuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvos-
                          (Asia C-206/00)                                     ton direktiivin 97/36/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska
                                                                              se ei ole antanut tämän direktiivin ja erityisesti sen
                          (2000/C 211/20)                                     1 artiklan 1 kohdan, jolla muutetaan direktiivin
                                                                              89/552/ETY (2) 1 artiklan c kohtaa, 1 artiklan 2 kohdan,
                                                                              jolla korvataan direktiivin 89/552/ETY 2 artikla tämän ar-
Tribunal administratif de Châlons en Champagne (2. jaosto)                    tiklan 3, 4, 5 ja 6 kohtaa lukuun ottamatta, 1 artiklan
on pyytänyt 25.4.2000 tekemällään päätöksellä, joka on                        3 kohdan, jolla direktiivin 89/552/ETY lisätään 2 a artikla,
saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen 25.5.2000,                       1 artiklan 4 kohdan, jolla direktiivin 89/552/ETY lisätään
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Henri Mouflin                    3 a artiklan 3 kohta, 1 artiklan 12 kohdan, jolla korvataan
vastaan Recteur de l’académie de Reims – väliintulijana:                      direktiivin 89/552/ETY 10 artikla tämän artiklan 2 kohtaa
Syndicat général de l’Education Nationale et de la Recherche                  lukuun ottamatta, 1 artiklan 14 kohdan, jolla muutetaan
publique CFDT de la Marne ennakkoratkaisua seuraaviin                         direktiivin 89/552/ETY 12 artiklan ensimmäistä virkettä,
kysymyksiin:                                                                  sekä 1 artiklan 18 kohdan, jolla direktiivin 89/552/ETY
                                                                              16 artiklaan lisätään 2 kohta, täytäntöönpanon edellyttä-
1. Ovatko Ranskan virkamiesten eläkejärjestelmän mukaiset                     miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ilmoit-
     eläkkeet Rooman sopimuksen 119 artiklassa, josta on                      tanut näitä komissiolle


title: Asia T-123/02: Carrs Paper Ltd.:n 16.4.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 169/36                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         13.7.2002
Kantajan mukaan komissio ei ole osoittanut kantajan osallistu-                määritetyn korkokannan olennaisesti pienemmäksi kuin
neen kilpailusääntöjen rikkomiseen ennen vuoden 1993 tam-                     6,77 prosenttia
mikuuta. Kantaja väittää, ettei ole todisteita siitä, että se olisi
osallistunut vuonna 1992 yleisiin kartellikokouksiin taikka
kansallisiin tai alueellisiin kartellikokouksiin. Näin ollen asiasta    –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
ei ole esitetty riittävää näyttöä ja sakon määrää on siten
alennettava.
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja väittää lisäksi, että sille määrätty sakko on suhteeton
sen kyseisiltä markkinoilta saamaan liikevaihtoon nähden, ja
että komissio on soveltanut kyseisenä hetkenä voimassa ollutta
tiedonantoa sakkojen määräämättä jättämisestä tai lieventämi-           Komissio totesi riidanalaisessa päätöksessä, että kantaja ja
sestä (1) tavalla, joka loukkaa perustellun luottamuksen ja             kymmenen muuta itsejäljentävän paperin valmistajaa olivat
yhdenmukaisen kohtelun periaatteita.                                    rikkoneet EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa ja
                                                                        ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohtaa osallistumalla joukkoon
                                                                        sellaisia sopimuksia ja yhdenmukaistettuja menettelytapoja,
(1) Komission tiedonanto sakkojen määräämättä jättämisestä tai          joiden yhteydessä ne vahvistivat hinnankorotuksia, jakoivat
    lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa (EYVL C 207,         myyntikiintiöitä, vahvistivat markkinaosuuksia ja ottivat käyt-
    18.7.1996, s. 4).                                                   töön järjestelmän, jolla valvottiin kilpailua rajoittavien sopi-
                                                                        musten toimeenpanoa.
                                                                        Kantaja myöntää rikkoneensa EY 81 artiklan 1 kohtaa ja
                                                                        hyväksyy, että sille voidaan määrätä sakko kyseisen rikkomisen
                                                                        perusteella. Kantaja kiistää kuitenkin kilpailusääntöjen rikko-
                                                                        misen vakavuuden siihen nähden mistä sen katsotaan päätök-
                                                                        sen mukaan olevan vastuussa.
Carrs Paper Ltd.:n 16.4.2002 Euroopan yhteisöjen komis-
                   siota vastaan nostama kanne
                                                                        Kantaja väittää, että päätös on puutteellisesti perusteltu, ja
                                                                        että komissio on tehnyt ilmeisen virheen arvioidessaan sen
                          (Asia T-123/02)                               rikkomuksen vakavuutta, johon kantaja on syyllistynyt. Kanta-
                                                                        ja väittää, ettei se tiennyt osallistuvansa sellaiseen kilpailusään-
                                                                        töjen rikkomiseen, joka ulottui Yhdistyneen kuningaskunnan
                          (2002/C 169/64)                               ja Irlannin ulkopuolelle, ja että päätöksessä tämän osalta
                                                                        tehtyjen toteamusten tueksi ei ole esitetty riittävästi todisteita
                                                                        ja ne on perusteltu puutteellisesti. Kantaja väittää myös,
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                     että sen rikkomuksen vakavuutta, johon se on syyllistynyt,
                                                                        lieventää kartellin ”johtajan” siihen kohdistama kaupallinen
                                                                        painostus.
Carrs Paper Ltd. on nostanut 16.4.2002 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-                Kantaja toteaa myös, että sakko on joka tapauksessa suhteeton
pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat             ja sitä on alennettava olennaisesti. Se huomauttaa, että se
John Grayston ja André Bywater, asianajotoimisto Eversheds,             osallistui yritysten väliseen yhteisjärjestelyyn ainoastaan margi-
Bryssel (Belgia).                                                       naalisesti, että sille määrättyä sakkoa on alennettava yli 10 pro-
                                                                        sentilla sen komissio kanssa tekemän yhteistyön perusteella,
                                                                        että myös itsejäljentävän paperin teollisuuden tilanne kyseisenä
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin              ajankohtana on peruste alentaa sakon määrää ja että sakko ei
                                                                        ole oikeassa suhteessa kantajan kykyyn maksaa sakkoa.
–      vahvistaa kantajalle EY:n perustamissopimuksen 81 artik-
       lan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta 20 päi-
       vänä joulukuuta 2001 tehdyn komission päätöksen                  Kantaja väittää lopuksi, että päätöksen 3 artiklan 3 kohta on
       K(2001) 4573 lopull. korj. (Asia COMP/E–1/36.212 –               kumottava, koska sille, että viivästyskoron määräksi vahvistet-
       Itsejäljentävä paperi) 3 artiklassa määrätyn sakon määrän        tiin 6,77 prosenttia, joka on 3,5 prosenttiyksikköä enemmän
       olennaisesti pienemmäksi kuin 1,57 miljoonaa euroa               kuin EKP:n peruskorko, ei ole esitetty mitään perusteluja.
–      kumoaa päätöksen 3 artiklan 3 kohdan siltä osin kuin
       se koskee kantajaa tai vaihtoehtoisesti vahvistaa siinä


title: Asia T-134/13: Kanne 28.2.2013 — Polynt ja Sitre v. ECHA

text:
               4.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/26

         Kanne 28.2.2013 — Polynt ja Sitre v. ECHA
   (Asia T-134/13)
   2013/C 129/50
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Polynt SpA (Scanzorosciate, Italia) ja Sitre Srl (Milano, Italia) (edustajat: asianajajat C. Mereu ja K. Van Maldegem)

      Vastaaja: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi

               —

               kumoamaan ECHA:n päätöksen ED/169/2012, joka koskee sykloheksaani-1,2 -dikarboksyylianhydridin, cis-sykloheksaani-1,2-dikarboksyylianhydridin ja trans-sykloheksaani-1,2-dikarboksyylianhydridin (joista yhdessä käytetään lyhennettä HHPA) sisällyttämistä asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (REACH) (1) 57 artiklan f alakohdassa tarkoitetut perusteet täyttäviin aineisiin kyseisen asetuksen 59 artiklan mukaisesti, siltä osin kuin se koskee HHPA:ta ja sen monomeereja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan on tehty ilmeinen arviointivirhe tai ilmeinen oikeudellinen virhe: (i) REACH-asetuksen 57 artiklan f alakohta ei koske hengitysteitä herkistäviä aineita ja (ii) ECHA ei ole esittänyt riittäviä perusteita ja todisteita osoittaakseen, että HHPA olisi karsinogeenisten, mutageenisten tai lisääntymismyrkyllisten aineiden (CMR) kategoriaan 1 kuuluvia aineita ”vastaavalla tavalla huolta aiheuttava” aine, koska

                           —

                           CMR-aineilla on peruuttamattomia vaikutuksia, kun taas HHPA:n hengitysteitä herkistävät vaikutukset eivät ole peruuttamattomia

                           —

                           työntekijät ja kuluttajat eivät altistu HHPA:lle

                           —

                           HHPA:n arviointi perustuu vanhoihin ja vanhentuneisiin tietoihin ja

                           —

                           arvioinnissa ei otettu huomioon kaikkia relevantteja tietoja.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan puolustautumisoikeuksia on loukattu, koska kantajat eivät voineet puolustautua täysimääräisesti sen vuoksi, ettei ollut objektiivisia perusteita sen arvioimiseksi, onko aine REACH-asetuksen 57 artiklan f alakohdan mukaan vastaavalla tavalla huolta aiheuttava aine, erityisesti kun on kyse HHPA:n kaltaisista hengitysteitä herkistävistä aiheista, ja koska ECHA ei ottanut huomioon kaikkia tietoja, jotka olivat käytettävissä tai joita teollisuus toimitti kommenttien esittämistä varten varattuna aikana.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan suhteellisuusperiaatetta on loukattu, koska ECHA:n valittavissa oli useita eri toimenpiteitä HHPA:han nähden, ja kun se tunnisti HHPA:n erityistä huolta aiheuttavaksi aineeksi, se aiheutti kantajille haittoja, jotka ovat suhteettomia tavoiteltuihin päämääriin nähden.

      (1)  Kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta 18.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1907/2006 (EUVL L 396, s. 1).


title: Asia F-39/13: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 1.8.2016 – Sajewicz-Świackiewcz v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Eläkkeet — Henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohta — Muissa eläkejärjestelmissä kertyneiden eläkeoikeuksien siirtäminen unionin eläkejärjestelmään — Henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 ja 12 artiklan uusien yleisten täytäntöönpanosäännösten mukaisesti tehty päätös palvelusvuosihyvityksen huomioon ottamisesta — Työjärjestyksen 81 artikla — Selvästi perusteeton kanne)

text:
               3.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 364/45

      Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 1.8.2016 – Sajewicz-Świackiewcz v. komissio
      (Asia F-39/13) (1)

      ((Henkilöstö - Virkamiehet - Eläkkeet - Henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohta - Muissa eläkejärjestelmissä kertyneiden eläkeoikeuksien siirtäminen unionin eläkejärjestelmään - Henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 ja 12 artiklan uusien yleisten täytäntöönpanosäännösten mukaisesti tehty päätös palvelusvuosihyvityksen huomioon ottamisesta - Työjärjestyksen 81 artikla - Selvästi perusteeton kanne))
      (2016/C 364/56)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Jolanta Sajewicz-Świackiewcz (Bryssel, Belgia) (edustajat: aluksi asianajajat D. de Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal ja S. Orlandi, sitten D. de Abreu Caldas, J.-N. Louis ja S. Orlandi, sitten J.-N. Louis ja S. Orlandi, ja lopuksi J.-N. Louis)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi C. Ehrbar ja G. Gattinara, sitten J. Currall ja G. Gattinara, sitten G. Gattinara, ja lopuksi G. Gattinara ja F. Simonetti)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Vaatimus sellaisen päätöksen kumoamiseksi, jolla vahvistetaan ennen komission palvelukseen tuloa kertyneiden eläkeoikeuksien hyvitys uusien yleisten täytäntöönpanosäännösten mukaisesti, ja valituksen hylkäämisestä tehdyn päätöksen kumoamiseksi

         Määräysosa

                  1)

                  Kanne hylätään selvästi perusteettomana.

                  2)

                  Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 207, 20.7.2013, s. 60.


title: C:n 8.9.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-249/97)

text:
C 318/34             I FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    18.10.97
tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa               C:n 8.9.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nos
vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Juan Ignacio                                      tama kanne
Sáez Bereciartu, Cantabria .                                                              (Asia T-248/97)
                                                                                ( 97/C 318/65 )
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
kumoaa neuvoston asetuksen ( EY) N:o 1013/97 11 . perus
telukappaleessa olevan viittauksen Astanderiin ja poistaa
ehdon, jonka mukaan 1 ja 2 artiklassa säädetyn tuen edel         C on nostanut 8.9.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
lytyksenä on muuntamistoiminnan rajoittaminen tällä tela         oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö
kalla .
                                                                  jen komissiota vastaan . Kantajan edustajana on asianajaja
                                                                  Valeriano Hernandez Martin, Madrid, ja prosessiosoite on
                                                                  Calle Conde de la Cimera 2, Madrid.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                  Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                  tuin
Kantaja riitauttaa sen, että tietyille rakenneuudistuksen
alaisille telakoille myönnettävästä tuesta 2 päivänä kesä
                                                                  — toteaa pätemättömäksi Euroopan yhteisöjen komission
kuuta 1997 annetussa neuvoston asetuksessa ( EY )                      nimittävänä viranomaisena 30.3.1992 tekemän pää
N:o 1013/97 (') yhteisön toimielin toteaa, että Astanderin             töksen, jolla C:n virasta eroaminen hyväksyttiin ja teh
                                                                       tiin lopulliseksi,
telakalla ei muunneta laivoja niin kauan kuin se on valtion
omistuksessa . Kantaja väittää, että huolimatta siitä, että
kyseinen toteama ei nimenomaisesti ole asetuksen säädös          — toteaa kantajan olevan edelleen komission virkamies ja
tekstissä, siinä kuitenkin asetetaan edellytys 1 ja 2 artik           vaihtoehtoisesti joko a ) määrää maksettavaksi ansaitut
lassa säädetyn poikkeuksellisen tuen saamiselle . Näin ollen           ja saamatta jääneet palkat 1.4.1992 alkaen tai b )
 1 artiklan 4 kohdassa viitataan mahdollisuuteen katsoa
                                                                       toteaa, että soveltuvan menettelyn jälkeen C:lle myön
Espanjan valtion omistamien telakoiden rakenneuudistus                nettävää työkyvyttömyyseläkettä on maksettava
tuet yhteismarkkinoille soveltuviksi asetuksessa määritel             1.4.1992 alkaen,
tyyn määrään asti ja siinä säädetyssä muodossa niin, että
kyseisen tuen myöntämisen edellytyksenä on kuitenkin
mainitun perustelukappaleen mukaisesti se, että Astande          — velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission maksamaan
rin telakalla ei muunneta laivoja niin kauan kuin se on                oikeudenkäyntikulut.
valtion omistuksessa .
                                                                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja väittää, että riidannalaisen asetuksen viittauksella      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
Astanderiin rikotaan Rooman sopimuksen 189 artiklan
                                                                  samat kuin asiassa T-27/97, C vastaan komissio ( ! ), jo esi
nimenomaista määräystä, koska asetuksen perustelukappa
                                                                  tetyt.
leeseen on sisällytetty päätös, joka olisi pitänyt sisällyttää
erilliseen säädökseen ennemmin kuin epäselvin ilmaisuin
yleisesti sovellettavaan säännökseen . Vaikka neuvosto on         (') EYVL C 181 , 14.6.1997, s . 15 .
valinnut asetuksen muodon, se edellyttää, että sitä nouda
tetaan kuten päätöstä, joka on myös velvoittava, mutta
joka koskee niitä , joille se on osoitettu .
Toisaalta kantaja väittää, että neuvosto on laiminlyönyt          C:n 8.9.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nos
                                                                                tama kanne
 perusteluvelvollisuutensa, koska kantajan mielestä on
 mahdotonta ymmärtää, miksi yleiseen tukijärjestelmään                                    (Asia T-249/97)
 sisältyy määrättyä telakkaa koskeva rajoitus; tämä ei
                                                                                ( 97/C 318/66 )
perustu mihinkään sopimukseen, joka edellyttäisi tällaisiä
vaikutuksia kyseiselle telakalle ja ympäröivälle alueelle
 aiheuttavan päätöksen tekemistä .                                                 (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
 (>) EYVL L 148 , 6.6.1997, s . 1 .                               C on nostanut 8.9.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                  oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö
                                                                  jen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja
                                                                  Valeriano Hernandez Martin, ja prosessiosoite on Calle
                                                                  Conde de la Cimera 2, Madrid.
 ---pagebreak---  18.10.97              H                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   C 318/35
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin           hänellä on sairaus, joka estää tavanomaisen aktiivisen elä
tutkii tämän kanteen ja myöntää sen perusteella hänelle              män viettämisen, ja hänen työkyvyttömyytensä johtuu
työkyvyttömyyseläkkeen tässä asiakirjassa esitettyjen edel          mielisairaudesta, joka on ammatillista alkuperää .
 lytysten mukaisesti ja määrää oikeudenkäyntikuluista.
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Tämä kanne on nostettu työkyvyttömyyseläkettä koskevan
hakemuksen hallinnon passiivisuuden perusteella olete                        Asian T-231/95 (') poistaminen rekisteristä
tusta hylkäämisestä tehdyn valituksen implisiittisestä hyl                                   ( 97/C 318/68 )
käämisestä .
Vaatimuksensa tueksi kantaja väittää täyttävänsä sovellet                         (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
tavissa säännöksissä asetetut edellytykset (henkilöstösään
töjen 78 artikla ja liitteessä VIII oleva 13 ja 16 artikla )         Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
mainitun eläkkeen saamiselle, eli häntä on kohdannut                 tuimen toisen jaoston puheenjohtajan 4.7.1997 antamalla
pysyvä, täydelliseksi katsottava, oikeuden eläkkeelle siirty        määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
miseen suova työkyvyttömyys, joka estää häntä hoita                 T-231/95 , SIC, Sociedade Independente de Comunica^äo
masta tehtäviään. Kantaja toteaa tältä osin, että palveluk          SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
seen tuloa edeltävässä lääkärintarkastuksessa ei ilmennyt,
että kantajalla olisi ollut jokin sairaus tai tauti .
                                                                     O EYVL C 77, 16.3.1996 .
Kantaja muistuttaa lisäksi eläkkeen myöntämisen edellyt
tävän sitä, että kantajan tekemän erohakemuksen hyväksy
minen julistetaan ensin pätemättömäksi . Tältä osin kantaja
viittaa asian T-27/97, C vastaan komissio f 1 ), yhteydessä
jo esitettyihin seikkoihin.
                                                                            Asian T-163/97 R (') poistaminen rekisteristä
(') EYVL C 181 , 15.6.1997, s. 15 .                                                           ( 97/C 318/69 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                     Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
C:n 8.9.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nos             tuimen presidentin 8.7.1997 antamalla määräyksellä tuo
                           tama kanne
                                                                     mioistuimen rekisteristä on poistettu asia T-l 63/97 R,
                        ( Asia T-250/97)                             Alankomaiden Antillit vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                     komissio .
                           97/C 318/67 )
                                                                     (') EYVL C 212, 12.7.1997.
                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
C on nostanut 8.9.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen, Euroopan yhteisö
jen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja
Valeriano Hernandez Martin, ja prosessiosoite on Calle
Conde de la Cimera 2, Madrid.                                                Asian T-155/96 (') poistaminen rekisteristä
                                                                                ( 97/C 318/70 )
Kasntaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuin myöntää soveltuvien toimenpiteiden jälkeen hänelle
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
työkyvyttömyyskorvauksen .
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                    tuimen kolmannen laajennetun jaoston puheenjohtajan
                                                                     9.7.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste
Tämä kanne on nostettu henkilöstösääntöjen 73 artiklan
                                                                    ristä on poistettu asia T-155/96, Mainzin kaupunki ( Sak
säännösten mukaista työkyvyttömyyskorvausta koskevan                san liittotasavalta ) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
hakemuksen implisiittisestä hylkäämisestä tehdyn valituk
sen oletetusta hylkäämisestä .
                                                                     (') EYVL C 354, 23.11.1996 .
Tältä osin todetaan, että hakija täyttää kaikki lakisääteiset
edellytykset edellä mainitun korvauksen saamiseksi eli


title: Asia C-15/12 P: Valitus, jonka Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd on tehnyt 13.1.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-423/09, Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials v. neuvosto, 16.12.2011 antamasta tuomiosta

text:
               24.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/13

         Valitus, jonka Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd on tehnyt 13.1.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-423/09, Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials v. neuvosto, 16.12.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-15/12 P)
   2012/C 89/21
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd (edustajat: asianajajat J.-F. Bellis ja R. Luff)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               valitus on otettava tutkittavaksi ja hyväksyttävä

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-423/09, Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials v. neuvosto, 16.12.2011 antama tuomio on kumottava ja sen kohteena olleessa oikeusriidassa on annettava asiaratkaisu

               —

               ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyt vaatimukset on hyväksyttävä, eli lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien magnesiittitiilien tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 1659/2005 muuttamisesta 7.9.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 826/2009 (1) on kumottava siltä osin kuin asetuksessa vahvistettu kantajaa koskeva polkumyyntitulli ylittää sen polkumyyntitullin, jota sovellettaisiin, jos se olisi määritetty alustavassa tutkimuksessa käytetyllä laskentamenetelmällä sen huomioon ottamiseksi, ettei vientimyynnistä maksettua Kiinan arvonlisäveroa palautettu perusasetuksen (2) 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut molemmissa oikeusasteissa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vetoaa valituksensa tueksi kolmeen valitusperusteeseen, joissa riitautetaan se, että unionin yleinen tuomioistuin on hylännyt valittajan toisen kanneperusteen, jonka mukaan neuvosto ja komissio olivat rikkoneet polkumyyntiasetuksen 11 artiklan 9 kohtaa.
   Ensimmäisessä valitusperusteessaan valittaja katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen kieltäytyessään ratkaisemasta kysymystä siitä, mitä menetelmää alustavassa tutkimuksessa oli käytetty vientihinnan ja normaalin arvon vertailussa, eikä se ole sen vuoksi voinut pätevästi päätyä katsomaan, ettei tarkastelumenettelyssä olisi tapahtunut perusasetuksen 11 artiklan 9 kohdassa tarkoitettua menetelmän vaihtumista. Todellisuudessa alustavassa tutkimuksessa käytetyn, arvonlisäverottomien hintojen vertailuun perustuneen vertailumenetelmän ja tarkastelumenettelyssä käytetyn, arvonlisäverollisten hintojen vertailuun perustuneen vertailumenetelmän välillä on ollut ratkaiseva ero. Viimeksi mainitun menetelmän soveltaminen on johtanut suurempaan polkumyyntimarginaaliin kuin alustavassa tutkimuksessa käytetyn menetelmän soveltaminen olisi johtanut.
   Toisessa valitusperusteessaan valittaja katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että toimielimillä on velvollisuus luopua alustavassa tutkimuksessa käytetystä vientihinnan ja normaalin arvon vertailumenetelmästä, jos se johtaa oikaisuun, joka ei ole perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan b alakohdan mukaan sallittu, joten se on sekoittanut oikaisun ja vertailumenetelmän käsitteet.
   Kolmannessa valitusperusteessaan valittaja katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen päätyessään katsomaan, että viennin yhteydessä palautettavan arvonlisäveron verokantojen ero alustavan tutkimuksen kohteena olevana ajanjaksona ja tarkastelumenettelyn kohteena olevana ajanjaksona on sellainen olosuhteiden muutos, jonka vuoksi menetelmää saadaan muuttaa, vaikkei se ole osoittanut, että tämä ero olisi estänyt alustavassa tutkimuksessa käytetyn vertailumenetelmän soveltamisen. Olosuhteiden muutosta koskevaa poikkeusta on tulkittava suppeasti, joten valituksenalaisen tuomion 62–64 kohtaan sisältyvät perustelut eivät selvästikään täytä tätä ehdotonta vaatimusta.

      (1)  EUVL L 240, s. 7.

      (2)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22.12.1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 384/96 (EYVL 1996, L 56, s. 1).


title: Asia C-203/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hannover (Saksa) on esittänyt 13.4.2017 – Eberhard Schmeer v. TUIfly GmbH

text:
               10.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Hannover (Saksa) on esittänyt 13.4.2017 – Eberhard Schmeer v. TUIfly GmbH
   (Asia C-203/17)
   (2017/C 221/14)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Hannover

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Eberhard Schmeer

      Vastaaja: TUIfly GmbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko se, että lennon suorittamista varten merkittävä osa lentoliikenteen harjoittajan henkilöstöstä on poissa sairauden vuoksi, asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu poikkeuksellinen olosuhde? Jos tähän vastataan myöntävästi: Miten suuri poissaolo-osuuden on oltava, jotta tällaisen olosuhteen voitaisiin katsoa olevan olemassa?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi: Onko se, että lennon suorittamista varten merkittävä osa lentoliikenteen harjoittajan henkilöstöstä on spontaanisti poissa työoikeudellisesti ja työehtosopimusoikeudellisesti laittoman työn keskeytyksen (”villi lakko”) vuoksi asetuksen (EY) N:o 261/2004 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu poikkeuksellinen olosuhde? Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Miten suuri poissaolo-osuuden on oltava, jotta tällaisen olosuhteen voitaisiin katsoa olevan olemassa?

               3)

               Jos ensimmäiseen tai toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Täytyykö poikkeuksellisen olosuhteen liittyä itse peruutettuun lentoon vai onko lentoliikenteen harjoittajalla oikeus laatia uusi lentoaikataulu taloudellisten seikkojen perusteella?

               4)

               Jos ensimmäiseen tai toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Liittyykö vältettävyys poikkeukselliseen olosuhteeseen vai poikkeuksellisen olosuhteen seurauksiin?

      (1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).


title: Asia C-22/15: Kanne 19.1.2015 – Euroopan komissio v. Alankomaiden kuningaskunta

text:
               13.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/2

         Kanne 19.1.2015 – Euroopan komissio v. Alankomaiden kuningaskunta
   (Asia C-22/15)
   (2015/C 228/02)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Lozano ja G. Wils)

      Vastaaja: Alankomaiden kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               on todettava, ettei Alankomaiden kuningaskunta ole noudattanut yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) (jäljempänä arvonlisäverodirektiivi) 2 artiklan 1 kohdan, 24 artiklan 1 kohdan ja 133 artiklan, luettuina yhdessä 132 artiklan 1 kohdan m alakohdan kanssa, mukaisia velvoitteitaan, koska se on vapauttanut arvonlisäverosta laiturien ja venepaikkojen vuokraamisen sellaisten pursiseurojen jäsenille, jotka eivät palvelujensa yhteydessä käytä yhtä tai useampaa palkkaamaansa henkilöä, purjehdus- tai virkistystoimintaan, jota ei voida rinnastaa urheiluun tai liikuntakasvatukseen

               —

               on todettava, ettei Alankomaiden kuningaskunta ole noudattanut direktiivin 2006/112/EY 2 artiklan 1 kohdan, 24 artiklan 1 kohdan ja 133 artiklan, luettuina yhdessä 132 artiklan 1 kohdan m alakohdan kanssa, mukaisia velvoitteitaan, koska se on rajannut kyseistä vuokraustoimintaa koskevan vapautuksen sellaisissa tapauksissa, joissa laitureita ja venepaikkoja vuokrataan urheilua harrastaville jäsenille ja joissa vuokraustoiminta liittyy läheisesti urheilun harrastamiseen ja on sen kannalta välttämätöntä, pursiseuroihin, jotka eivät palvelujensa yhteydessä käytä yhtä tai useampaa palkkaamaansa henkilöä

               —

               Alankomaiden kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Jäsenvaltiot velvoitetaan direktiivillä 2006/112/EY vapauttamaan verosta tietyt, läheisesti urheiluun ja liikuntakasvatukseen liittyvät palvelujen suoritukset, joita voittoa tavoittelemattomat yhteisöt tarjoavat urheiluun tai liikuntakasvatukseen osallistuville henkilöille.

               2.

               Alankomaiden vuoden 1968 liikevaihtoverolain 11 §:n 1 momentin e kohdassa vapautetaan arvonlisäverosta palvelut, joita urheiluseurat tarjoavat jäsenilleen, pois lukien sellaisten pursiseurojen tarjoamat palvelut, jotka käyttävät palvelujensa yhteydessä yhtä tai useampaa palkkaamaansa henkilöä, silloin, kun kyseiset palvelut perustuvat siihen, että kyseisten henkilöiden avulla suoritetaan toimintoja, jotka liittyvät veneisiin tai laitureiden tai venepaikkojen käyttöön luovuttamiseen.

               3.

               Komission mukaan kyseinen alankomaalainen verovapautus on samalla liian väljä ja liian tiukka.

               4.

               Komissio ei ensinnäkään ole samaa mieltä siitä, ettei kyseistä vapautusta ole rajattu vuokraustoimintaan, jota voittoa tavoittelematon yhdistys harjoittaa urheilua harrastaviin jäseniinsä nähden, vaan että se ulottuu myös vuokraukseen sellaisille yhdistyksen jäsenille, jotka käyttävät laiturissa tai venepaikalla olevaa venettä ainoastaan virkistys- tai jopa asuinkäyttöön siten, ettei vene poistu satamasta. Vapautus on komission mukaan tältä osin arvonlisäverodirektiivin 2 artiklan 1 kohdan, 24 artiklan 1 kohdan ja 133 artiklan vastainen.

               5.

               Komissio ei ole samaa mieltä myöskään siitä, että edellytyksenä sille, että yhdistykset voivat hyötyä vapautuksesta, on se, ettei niillä ole työntekijöitä. Komission mukaan Alankomaat lisää näin ollen lainsäädäntöönsä ehdon, joka menee pitemmälle kuin arvonlisäverodirektiivin 133 artiklassa, luettuna yhdessä 132 artiklan 1 kohdan m alakohdan kanssa, sallitaan.

      (1)  EUVL L 347, s. 1.


title: Asia T-284/16: Kanne 23.5.2016 – Gulli v. EUIPO – Laverana (Lybera)

text:
               25.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 270/61

         Kanne 23.5.2016 – Gulli v. EUIPO – Laverana (Lybera)
   (Asia T-284/16)
   (2016/C 270/67)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Diego Gulli (Genova, Italia) (edustajat: asianajajat M. Andreolini ja F. Andreolini)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Laverana GmbH & Co.KG (Wennigsen, Saksa)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”Lybera” – Rekisteröintihakemus nro 12 155 743

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 17.3.2016 asiassa R 3219/2014 5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-538/14: Kanne 16.7.2014 – Peri v. SMHV (Multiprop)

text:
               22.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 329/22

         Kanne 16.7.2014 – Peri v. SMHV (Multiprop)
   (Asia T-538/14)
   2014/C 329/31
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Peri GmbH (Weiβenhorn, Saksa) (edustajat: asianajajat M. Eck ja A. Bognár)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 29.4.2014 asiassa R 1661/2013-1 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”Multiprop” luokkiin 6, 19 ja 37 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten – yhteisön tavaramerkkihakemus nro 1 1 5 87  219

      Tutkijan päätös: hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet:

               —

               asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen

               —

               asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen

               —

               asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 2 kohdan rikkominen.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (viides jaosto), 14 päivänä toukokuuta 1998, asiassa C-364/96 (Bezirksgericht für Handelssachen Wienin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Verein für Konsumenteninformation vastaan Österreichische Kreditversicherungs AG (Matkapaketeista, pakettilomista ja pakettikiertomatkoista annettu direktiivi 90/314/ETY - Sen suojan laajuus, jota annetaan matkanjärjestäjän maksukyvyttömyys- tai konkurssiriskiä vastaan)

text:
25.7.98               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 234/7
kotipaikka Groothusen-Krummhörn (Saksa), edustajinaan              televä tuomari), julkisasiamies: M. B. Elmer, kirjaaja: apu-
professori Detlef Schumacher, Bremen, ja asianajaja Benno          laiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 14.5.1998 tuo-
Grunewald, Bremen, jossa valittaja vaatii muutoksenhaus-           mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
saan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-109/94,                 1) Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
Windpark Groothusen vastaan komissio, 13.12.1995 anta-                  mioistuimen asiassa T-91/95, de Nil ja Impens vastaan
man tuomion (Kok. 1995, s. II-3007) kumoamista, vasta-                  neuvosto, 26.6.1996 antaman tuomion tuomiolausel-
puolena Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenä Jür-                  man kohdat 1, 2 ja 4 kumotaan.
gen Grunwald), yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. Gul-               2) Kantajien vaatimus henkisen kärsimyksen korvaami-
mann sekä tuomarit J. C. Moitinho de Almeida (esittelevä                sesta hylätään.
tuomari) ja J.-P. Puissochet, julkisasiamies: G. Cosmas, kir-
jaaja: johtava hallintovirkamies H. A. Rühl, on antanut
                                                                   3) Asia palautetaan ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
14.5.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                        tuimeen, jotta se ratkaisisi kantajien vaatimuksen
                                                                        aineellisen vahingon korvaamisesta.
1) Valitus hylätään.
                                                                   4) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
2) Valittaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-
                                                                   (1) EYVL C 269, 14.9.1996.
     lut.
(1) EYVL C 108, 13.4.1996.
                                                                         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (viides jaosto),
                                                                                14 päivänä toukokuuta 1998,
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                       (kuudes jaosto),                            asiassa C-364/96 (Bezirksgericht für Handelssachen
                                                                   Wienin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Verein für Kon-
                14 päivänä toukokuuta 1998,                        sumenteninformation vastaan Österreichische Kredit-
                                                                                versicherungs AG (1)
asiassa C-259/96 P, Euroopan unionin neuvosto vastaan
             Lieve de Nil ja Christiane Impens (1)                 (Matkapaketeista, pakettilomista ja pakettikiertomatkoista
                                                                   annettu direktiivi 90/314/ETY Ð Sen suojan laajuus, jota
(Muutoksenhaku Ð Henkilöstö Ð Sisäinen kilpailu Ð                  annetaan matkanjärjestäjän maksukyvyttömyys- tai kon-
Kumoamistuomion täytäntöönpanotoimet Ð Kilpailun                                        kurssiriskiä vastaan)
jälkeisellä ylemmälle ura-alueelle siirtämisellä ei ole taan-
nehtivaa vaikutusta Ð Aineellinen vahinko ja henkinen                                      (98/C 234/13)
                           kärsimys)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                        (98/C 234/12)
                                                                      (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                          yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                   Asiassa C-364/96, jonka Bezirksgericht für Handelssachen
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                   Wien on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artik-
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                   lan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saa-
                                                                   dakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole-
Asiassa C-259/96 P, Euroopan unionin neuvosto (asiamie-            vassa asiassa Verein für Konsumenteninformation vastaan
hinään Jean-Paul JacqueÂ, Diego Canga Fano sekä TheÂreÁse          Österreichische Kreditversicherungs AG ennakkoratkaisun
Blanchet), jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroo-         matkapaketeista, pakettilomista ja pakettikiertomatkoista
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen             13 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin
(toisen jaoston) asiassa T-91/95, de Nil ja Impens vastaan         90/314/ETY (EYVL L 158, 23.6.1990, s. 59) 7 artiklan
neuvosto, 26.6.1996 antaman tuomion (Kok. H. 1996,                 tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toi-
s. II-959) kumoamista, vastapuolina: Euroopan unionin              mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. Gulmann
neuvoston virkamies Lieve de Nil, kotipaikka Wolvertem             (esittelevä tuomari) sekä tuomarit M. Wathelet, J. C. Moi-
(Belgia) ja Euroopan unionin neuvoston virkamies Chris-            tinho de Almeida, J.-P. Puissochet ja L. Sevón, julkisasia-
tiane Impens, kotipaikka Bryssel, edustajinaan asianajajat         mies: G. Tesauro, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett,
Jean-NoeÈl Louis, Thierry Demaseure, VeÂronique Leclercq           on antanut 14.5.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on
ja Ariane Tornel, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa c/o        seuraava:
fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange, yhteisöjen
tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa:               Matkapaketeista, pakettilomista ja pakettikiertomatkoista
jaoston puheenjohtaja H. Ragnemalm sekä tuomarit R.                13 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin
Schintgen, G. F. Mancini, J. L. Murray ja G. Hirsch (esit-         90/314/ETY 7 artiklaa on tulkittava siten, että sen sovelta-
 ---pagebreak--- C 234/8                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         25.7.98
misalaan kuuluu suoritettujen maksujen palauttamisen                      1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1765/
osalta tilanne, jossa matkapaketin ostaja, joka on maksa-                 92 mukaiset tuet, kyseisen jäsenvaltion kuittaussään-
nut majoituskulunsa ennen matkaa matkanjärjestäjälle,                     nöksissä kuittauksen edellytyksenä oleva velallisen ja
pakotetaan maksamaan samat kulut hotellinpitäjälle mat-                   velkojan saatavien molemminpuolisuus, jäsenvaltiossa
kanjärjestäjän maksukyvyttömyyden vuoksi, koska hän ei                    yleisesti noudatettu kuittauskäytäntö ja valtion kuit-
muuten voi lähteä hotellista paluumatkalleen.                             taukseen käytettävän saatavan oikeudellinen perusta,
                                                                          edellyttäen, että kansalliset viranomaiset toimivat
(1) EYVL C 9, 11.1.1997.                                                  tavalla, jolla vältetään yhteisön oikeuden tehokkuuden
                                                                          vaarantuminen ja varmistetaan taloudellisten toimijoi-
                                                                          den yhdenvertainen kohtelu. Kansallisen tuomioistui-
                                                                          men on määritettävä, onko asia näin.
                                                                     2) Asetuksen (ETY) N:o 1765/92 15 artiklan 3 kohtaa on
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                   tulkittava siten, että siinä ei kielletä jäsenvaltioita vel-
                 19 päivänä toukokuuta 1998,                              voittamasta asianomaista kansallista interventioelintä
                                                                          kuittaamaan korvausten saajalta valtion saatavia.
asiassa C-132/95 (éstre Landsretin esittämä ennakkorat-
kaisupyyntö), Bent Jensen, Korn- og Foderstofkompagniet
  A/S vastaan Landbrugsministeriet Ð EF-Direktoratet (1)
                                                                     3) Asetuksen (ETY) N:o 1765/92 10 artiklan 1 kohtaa on
(Yhteisön oikeus Ð Periaatteet Ð Jäsenvaltion saatavien                   tulkittava siten, että siinä tarkoitettujen korvausten
ja yhteisön oikeuden nojalla maksettujen summien                          maksua voidaan lykätä siihen asti, kunnes on tarkas-
kuittaus Ð Yhteinen maatalouspolitiikka Ð Asetus (ETY)                    tettu, onko valtiolla tuensaajalta kuittauskelpoisia saa-
N:o 1765/92 Ð Tiettyjen peltokasvien viljelijöiden tukijär-               tavia, kunhan maksaminen tapahtuu viimeistään kysei-
                           jestelmä)                                      sen vuoden joulukuun 31 päivänä.
                                                                     (1) EYVL C 189, 22.7.1995.
                         (98/C 234/14)
                 (Oikeudenkäyntikieli: tanska)
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                           YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                19 päivänä toukokuuta 1998,
Asiassa C-132/95, jonka éstre Landsret (Tanska) on saat-
tanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla                 asiassa C-3/96, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä            Alankomaiden kuningaskunta, jota tukee Saksan liittotasa-
kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa                                          valta (1)
Bent Jensen ja Korn- og Foderstofkompagniet A/S vastaan
Landbrugsministeriet Ð EF-direktoratet ennakkoratkaisun              (Luonnonvaraisten lintujen suojelu Ð Erityissuojelualueet)
jäsenvaltion saatavien ja yhteisön oikeuden nojalla makset-
                                                                                (98/C 234/15)
tujen summien kuittausta koskevan yhteisön oikeuden
sekä tukijärjestelmästä tiettyjen peltokasvien viljelijöille
30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen
(ETY) N:o 1765/92 (EYVL L 181, 1.7.1992, s. 12)                                      (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
10 artiklan 1 kohdan ja 15 artiklan 3 kohdan tulkinnasta,
yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presi-
dentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat               (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
C. Gulmann ja M. Wathelet sekä tuomarit G. F. Mancini                    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(esittelevä tuomari), J. C. Moitinho de Almeida, J. L. Mur-
ray, J.-P. Puissochet, G. Hirsch ja L. Sevón, julkisasiamies:
N. Fennelly, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on
                                                                     Asiassa C-003/96, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
antanut 19.5.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on
                                                                     henään W. Wils) vastaan Alankomaiden kuningaskunta
seuraava:
                                                                     (asiamiehinään M. A. Fierstra ja J. S. van den Ooster-
                                                                     kamp), jota tukee Saksan liittotasavalta (asiamiehinään E.
1) Yhteisön oikeuden vastaista ei ole se, että jäsenvaltio           Röder ja S. Maaû), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuo-
     kuittaa yhteisön oikeuden nojalla tuensaajalle makset-          mioistuinta toteamaan, että Alankomaiden kuningaskunta
     tavan määrän erääntyneillä saatavillaan. Asia olisi toi-        ei ole noudattanut luonnonvaraisten lintujen suojelusta
     sin ainoastaan, jos tämä käytäntö estäisi maatalous-            2 päivänä huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin
     alan yhteisten markkinajärjestelyjen moitteettoman              79/409/ETY (EYVL L 103, 25.4.1979, s. 1) ja EY:n perus-
     toiminnan. Tältä osin merkityksetöntä on se, missä              tamissopimuksen 5 ja 189 artiklan mukaisia velvoitteitaan,
     ominaisuudessa jäsenvaltio myöntää tukijärjestelmästä           koska se ei ole osoittanut riittävästi direktiivin 4 artiklan
     tiettyjen peltokasvien viljelijöille 30 päivänä kesäkuuta       1 kohdassa tarkoitettuja erityissuojelualueita, yhteisöjen


title: Asia C-36/09 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 11.11.2010 — Transportes Evaristo Molina, SA v. Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Espanjan huoltoasemamarkkinat — Pitkäaikaiset polttoaineiden yksinostosopimukset — Komission päätös — Joillekin huoltoasemille myönnetty osto-oikeus — Repsolin soveltamien ostosopimusten ehdot — Kyseessä olevista huoltoasemista laadittu luettelo — Kumoamiskanne — Muutoksenhaun määräajat — Määräajan alkamisajankohta)

text:
               15.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 11.11.2010 — Transportes Evaristo Molina, SA v. Euroopan komissio
   (Asia C-36/09 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Espanjan huoltoasemamarkkinat - Pitkäaikaiset polttoaineiden yksinostosopimukset - Komission päätös - Joillekin huoltoasemille myönnetty osto-oikeus - Repsolin soveltamien ostosopimusten ehdot - Kyseessä olevista huoltoasemista laadittu luettelo - Kumoamiskanne - Muutoksenhaun määräajat - Määräajan alkamisajankohta)
   2011/C 13/06
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittaja: Transportes Evaristo Molina, SA (edustajat: abogado A. Hernández Pardo, abogado S. Beltrán Ruiz ja abogado M. L. Ruiz Ezquerra)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan komissio (asiamies: E. Gippini Fournier)

      Väliintulija, joka tukee vastapuolen vaatimuksia: Repsol Comercial de Productos Petrolíferos SA (edustajat: abogado F. Lorente Hurtado ja abogado P. Vidal Martínez)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-45/08, Transportes Evaristo Molina v. komissio, 14.11.2008 antamasta tuomiosta, jolla hylättiin vaatimus kumota EY 81 artiklan soveltamisesta (asia COMP/B – 1/38.348 — Repsol CPP) 12.4.2006 tehty komission päätös 2006/446/EY (tiivistelmä julkaistu EYVL L 176, s. 104), joka oli tehty [EY] 81 ja [EY] 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 (EUVL 2003, L 1, s. 1) 9 artiklan mukaisesti ja jolla Repsol CPP velvoitettiin noudattamaan esittämiään sitoumuksia

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Transportes Evaristo Molina SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 82, 4.4.2009.