title: Asia C-416/02: Euroopan yhteisöjen komission 19.11.2002 Espanjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
8.2.2003               FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                              C 31/5
Määrittämällä ajankohta, jolloin toteamisen olisi pitänyt tapah-       Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
tua, voidaan asetuksen N:o 1552/89 10 artiklan mukaisesti
laskea määräaika, jolloin kysymyksessä olevat omat varat
olisi pitänyt hyvittää komission tilille. Tämän määräajan              –     toteaa, että koska Espanjan kuningaskunta
noudattamatta jättämisestä seuraa velvollisuus maksaa viiväs-
tyskorkoa asetuksen N:o 1552/89 mukaisesti, ja yhteisöjen
tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti tämä velvollisuus                  a)    ei ole toteuttanut direktiivin 75/442/ETY ( 1), sellaise-
syntyy ilman, että olisi tarpeen tutkia, mistä määräajan noudat-                   na kuin se on muutettuna direktiivillä 91/156/
tamatta jättäminen on johtunut.                                                    ETY (2), 4, 9 ja 13 artiklan noudattamisen edellyttä-
                                                                                miä toimenpiteitä, koska se ei ole toteuttanut tarvit-
                                                                                tavia toimenpiteitä taatakseen, että ”El Pago de
( 1) EYVL L 293, 12.11.1994, s. 9.                                                 la Media Legua” -nimisessä paikassa sijaitsevasta
( 2) Annettu 29.5.1989, EYVL L 155, 7.6.1989, s. 1.                                sikalasta peräisin olevista jätteistä huolehditaan tai
( 3) Annettu 12.10.1992, EYVL L 302, 19.10.1992, s. 1.
                                                                                että ne hyödynnetään vaarantamatta ihmisten ter-
                                                                                veyttä tai pilaamatta ympäristöä, ja koska tällä
                                                                                sikalalla ei ole direktiivissä edellytettyä lupaa eikä
                                                                                siellä ole suoritettu välttämättömiä säännönmukaisia
                                                                                tarkastuksia;
Bundesarbeitsgerichtin 27.6.2002 tekemällään päätöksellä
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Gerard Merida                         b)    ei ole suorittanut ennen tämän hankkeen toteutta-
vastaan Saksan liittotasavalta, edustajanaan Amt für Ver-                          mista tai muuttamista sen ympäristövaikutusten
                        teidinungslasten                                           arviointia, kten direktiivin 85/337/ETY (3), alkupe-
                                                                                räisessä versiossaan tai sellaisena kuin se on muutet-
                         (Asia C-400/02)                                           tuna direktiivillä 97/11/EY (4), 2 artiklassa ja 4 artik-
                                                                                lan 2 kohdassa edellytetään;
                          (2003/C 31/08)
                                                                             c)    ei ole toteuttanut tarvittavia hydrologisia tutkimuk-
Bundesarbeitsgericht on pyytänyt 27.6.2002 tekemällään pää-                        sia pilaantuneella alueella, kuten direktiivin 80/68/
töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen                              ETY (5) 3 artiklan b kohdassa, 5 artiklan 1 kohdassa
12.11.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                          ja 7 artiklassa edellytetään;
ratkaisua asiassa Gerard Merida vastaan Saksan liittotasavalta,
edustajanaan Amt für Verteidinungslasten, seuraavaan kysy-
                                                                             d)    ei ole huolehtinut siitä, että Veran taajaman jätevesiä
mykseen:
                                                                                käsitellään 4 artiklassa säädettyä tehokkaammin,
                                                                                kuten direktiivin 91/271/ETY ( 6) 5 artiklan 2 koh-
Onko EY 39 artiklan vastaista se, että laskettaessa siirtymäajan                   dassa edellytetään;
korvauksen (Überbrückungsbeihilfe) määrää otetaan Tarifver-
trag zur sozialen Sicherung der Arbeitsnehmer bei den Statio-
nerungsstreiten im Gebiet der Bundesrepublik Deutschlandin                   e)    ei ole määritellyt Rambla de Mojácarin aluetta
(Saksan liittotasavallan alueelle sijoitettujen sotajoukkojen pal-                 pilaantumisaltiiksi vyöhykkeeksi vastoin direktiivin
veluksessa olevien työntekijöiden sosiaaliturvasta tehty kollek-                   91/676/ETY (7) 3 artiklan 1, 2 ja 4 kohdassa sää-
tiivinen sopimus; jäljempänä TV SozSich) 4 §:n 1 momentin                          dettyä,
b kohdassa tarkoitetussa tilanteessa perusteeksi laskennallinen
Saksan tulovero (TV SozSichin 4 §:n 3 momentin b kohdan
toinen virke), kun entinen työntekijä asuu ulkomailla ja on                  se ei ole täyttänyt kyseisten direktiivien noudattamisen
siellä verovelvollinen?                                                      edellyttämiä velvoitteitaan.
                                                                       –     velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
                                                                             denkäyntikulut.
Euroopan yhteisöjen komission 19.11.2002 Espanjan ku-
             ningaskuntaa vastaan nostama kanne
                         (Asia C-416/02)
                                                                       Kanneperusteet ja oikeudelliset perustelut
                          (2003/C 31/09)
                                                                       –     Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämiset a–c koh-
                                                                             dassa liittyvät ”El pago de la Media Legua” -nimisessä
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.11.2002 Euroo-                   paikassa Veran kunnan alueella Almerian maakunnassa
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningas-                   sijaitsevan tehokasvatusta harjoittavan sikalan rakentami-
kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on Gregorio Valero                      seen ja toimintaan. Espanjan viranomaiset myöntävät,
Jordana, prosessiosoite Luxemburgissa.                                       että tämä sikala on lainvastainen ja ettei sillä ole kunnan
 ---pagebreak--- C 31/6                     FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                            8.2.2003
       myöntämää lupaa, minkä vuoksi on katsottava, ettei sillä            High Court of Justice (England & Wales), Chancery
       ole direktiivin 75/442/ETY 9 artiklassa edellytettyä lupaa.         Divisionin 8.11.2002 tekemällään päätöksellä esittämä
       Toisaalta samat viranomaiset eivät ole missään vaiheessa            ennakkoratkaisupyyntö asiassa 1) BUPA Hospitals Ltd ja
       kiistäneet, että sikalasta aiheutuu voimakkaita hajuhaitto-         2) Goldsborough Developments Ltd vastaan the Commis-
       ja, jotka ulottuvat läheiseen asutukseen asti. Lisäksi liet-                         sioners of Customs and Excise
       teen epäasianmukainen hoito ja sen tyhjentäminen kuop-
       paan, joka on riittämätön tämän kokoiselle sikalalle ja
       eläinten ruhoille, johtaa siihen, että liete ja eläinten                                      (Asia C-419/02)
       jätökset joutuvat ympäröivään maaperään. Espanjan vi-
       ranomaiset eivät myöskään ole esittäneet minkäänlaista
       selvitystä direktiivin 75/442/ETY nouttamisen valvomista                                       (2003/C 31/10)
       koskevasta tutkintamenettelystä.
       Vaikka kyse on suuresta sikalasta, jossa on 2 779 sikaa
       ja yli 600 vieroittamatonta porsasta ja joka sijaitsee
       600 metrin päässä Antas-joelta, jota Espanjan viranomai-            High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division
       set ovat esittäneet yhteisön tärkeinä pitämien alueiden             on pyytänyt 8.11.2002 tekemällään päätöksellä, joka on
       luetteloon, siitä ei ole tehty direktiivissä 85/337/ETY             saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 20.11.2002, Euroopan
       edellytettyä ympäristövaikutusten arviointia.                       yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa 1) BUPA
                                                                           Hospitals Ltd ja 2) Goldsborough Developments Ltd vastaan
                                                                           the Commissioners of Customs and Excise seuraaviin kysy-
                                                                           myksiin:
–      Veran taajaman, jossa asuu yli 10 000 henkeä ja joka
       viettää alueelle, joka olisi pitänyt todeta pilaantumisalt-
       tiiksi, jätevesiä pitäisi käsitellä biologista käsittelyä tehok-
       kaammin. Selvä näyttö Veran jätevesien riittämättömästä
       käsittelystä on se, että kemiallinen hapentarve (KHT)
       komission pyynnöstä tutkitussa näytteessä on 353 mgO2/              E n si mm äi ne n k y s ym ys
       l, mikä on kolme kertaa jätevedenpuhdistamon jätevesille
       sallittua määrää enemmän.
                                                                           Miten arvonlisäverodirektiivin 77/388/ETY ( 1) (jäljempänä di-
                                                                           rektiivi) 4 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettu ilmaisu ”taloudel-
–      Espanjan viranomaiset määrittelivät 2.3.1999 annetulla              linen toiminta” on tulkittava asiassa merkitykselliset olosuh-
       asetuksella Andalusian itsehallintoalueen pilaantumisalt-           teet, asiassa merkitykselliset liiketoimet ja myyjäyhtiöiden
       tiit alueet, joihin sisällytettiin Almeriassa Aguas- ja Antas       asema huomioon ottaen?
       -jokien rannikkoalueen lammikot, joiden vedet ovat eu-
       trofisia ja joiden nitraattipitoisuus on korkea. Tästä syystä
       Espanjan viranomaisten olisi pitänyt direktiivin 91/676/
       ETY 3 artiklan 2 kohdan nojalla määritellä näitä vesiä
       rasittavat alueet pilaantumisalttiiksi vyöhykkeeksi.                T oin en ky sy my s
                                                                           Miten direktiivin 5 artiklan 1 kohdan ilmaisu ”tavaroiden
( 1) Jätteistä 15.7.1975 annettu neuvoston direktiivi, EYVL L 194,         luovutus” on tulkittava asiassa merkitykselliset olosuhteet,
     25.7.1975, s. 39.
( 2) Direktiivin 75/442/ETY muuttamisesta 18.3.1991 annettu neu-
                                                                           asiassa merkitykselliset liiketoimet ja myyjäyhtiöiden asema
     voston direktiivi, EYVL L 78, 26.3.1991, s. 32.                       huomioon ottaen?
( 3) Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten
     arvioinnista 27.6.1985 annettu neuvoston direktiivi, EYVL L 175,
     5.7.1985, s. 40.
( 4) Direktiivin 85/337/ETY muuttamisesta 3.3.1997 annettu neuvos-
     ton direktiivi, EYVL L 73, 14.3.1997, s. 5.
                                                                           K olmas ky sy my s
( 5) Pohjaveden suojelemisesta tiettyjen vaarallisten aineiden aiheutta-
     malta pilaantumiselta 17.12.1979 annettu neuvoston direktiivi,
     EYVL L 20, 26.1.1980, s. 43.                                          a)    Onko olemassa oikeuksien väärinkäytön ja/tai lain väärin-
( 6) Yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21.5.1991 annettu neuvoston
                                                                                käytön periaatetta, jolla (direktiiville annetusta tulkinnasta
     direktiivi, EYVL L 135, 30.5.1991, s. 40.
                                                                                riippumatta) voidaan evätä oikeus ostoihin sisältyvän
( 7) Vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien
     aiheuttamalta pilaantumiselta 12.12.1991 annettu neuvoston                  veron vähennykseen?
     direktiivi, EYVL L 375, 31.12.1991, s. 1.
                                                                           b)    Jos näin on, missä olosuhteissa sitä sovelletaan?
                                                                           c)    Sovelletaanko sitä Tribunalin toteamien kaltaisissa olo-
                                                                                suhteissa?


title: Asia T-263/08: Kanne 7.7.2008 — Becker Flugfunkwerk v. SMHV — Harman Becker Automotive Systems (BECKER AVIONIC SYSTEMS)

text:
               30.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/55

         Kanne 7.7.2008 — Becker Flugfunkwerk v. SMHV — Harman Becker Automotive Systems (BECKER AVIONIC SYSTEMS)
   (Asia T-263/08)
   (2008/C 223/98)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Becker Flugfunkwerk GmbH(Rheinmünster, Saksa) (edustaja: asianajaja O. Griebenow)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Harman Becker Automotive Systems GmbH (Karlsbad, Saksa)
   Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 10.4.2008 tekemä päätös (asia R 398/2007-1) on kumottava

               —

               yhteisön tavaramerkkihakemuksesta N:o 1 829 563 tehty väite N:o B 484 503 on hylättävä.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki ”BECKER AVIONIC SYSTEMS” luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten; hakemus N:o 1 829 563

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Harman Becker Automotive Systems GmbH

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhdistyneessä kuningaskunnassa luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten rekisteröity sanamerkki ”BECKER”, jolle on rekisteröity tavaramerkki N:o 1 258 929; saksalainen tavaramerkki N:o 1 039 843, joka on luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten rekisteröity kuviomerkki ”BECKER”; saksalainen tavaramerkki N:o 1 016 927, joka on luokkaan 37 kuuluvia tavaroita varten rekisteröity kuviomerkki ”BECKER”; suomalainen tavaramerkki N:o 116 880, joka on luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten rekisteröity sanamerkki ”BECKER”; kreikkalainen tavaramerkki N:o 82 339, joka on luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten rekisteröity sanamerkki ”BECKER”; kansainvälinen tavaramerkki N:o 473 178, joka on sanamerkki ”BECKER” luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hyväksyminen kaikkien riidanalaisten tavaroiden osalta

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohtaa on rikottu, koska ristiriidassa olevien tavaramerkkien välillä ei ole sekaannusvaaraa.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 23 päivänä lokakuuta 2002 asiassa T-6/01, Matratzen Concord GmbH vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Yhteisön tavaramerkki – Väite – Suhteelliset hylkäysperusteet – Kahden tavaramerkin samankaltaisuus – Sekaannusvaara – Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta – Sanan "Matratzen" sisältävän kuviomerkkityyppisen yhteisön tavaramerkin hakeminen – Aikaisempi sanamerkki MATRATZEN)

text:
25.1.2003                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 19/31
kit ja mallit) valituslautakunnassa käydyn menettelyn vasta-               joka koskee Hukla Germany SA:n ja Matratzen Concord
puolena ELS Educational Services, Inc., kotipaikka Culver City,            GmbH:n välistä väitemenettelyä, ensimmäisen oikeusasteen
Kalifornia (Yhdysvallat), jossa kantaja on nostanut kanteen                tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mal-               puheenjohtaja M. Vilaras sekä tuomarit V. Tiili ja P. Mengozzi,
lit) kolmannen valituslautakunnan 18.10.2000 tekemästä pää-                kirjaaja: hallintovirkamies D. Christensen, on antanut
töksestä (asia R 074/2000-3), ensimmäisen oikeusasteen tuo-                23.10.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
mioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
puheenjohtaja M. Vilaras sekä tuomarit V. Tiili ja P. Mengozzi,
kirjaaja: hallintovirkamies D. Christensen, on antanut                     1)     Kanne hylätään.
23.10.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                           2)     Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
1)     Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mal-
       lit) kolmannen valituslautakunnan 18.10.2000 tekemä päätös
       (asia R 074/2000-3) kumotaan siltä osin kuin se koskee
       keskenään ristiriidassa olevien tavaramerkkien sekaannusvaaran      (1 ) EYVL C 108, 7.4.2001.
       arviointia.
2)     Kanne hylätään muilta osin.
3)     Vastaaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja kahdesta
       kolmasosasta kantajalle aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.
       Kantaja vastaa yhdestä kolmasosasta omista oikeudenkäyntiku-
       luistaan.
                                                                                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
( 1) EYVL C 79, 10.3.2001.
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                20 päivänä marraskuuta 2002
                                                                           yhdistetyissä asioissa T-79/01 ja T-86/01, Robert Bosch
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                 GmbH vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto
                   TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                  (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)
                    23 päivänä lokakuuta 2002
                                                                           (Yhteisön tavaramerkki – Sanamerkit Kit Pro ja Kit Super
asiassa T-6/01, Matratzen Concord GmbH vastaan sisä-                       Pro – Ehdottomat hylkäysperusteet – Asetuksen (EY) N:o 40/
markkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mal-                                   94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)
                             lit) (SMHV) (1)
                                                                                (2003/C 19/58)
(Yhteisön tavaramerkki – Väite – Suhteelliset hylkäysperus-
teet – Kahden tavaramerkin samankaltaisuus – Sekaannus-
vaara – Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta                                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
– Sanan ”Matratzen” sisältävän kuviomerkkityyppisen yh-
teisön tavaramerkin hakeminen – Aikaisempi sanamerkki
                            MATRATZEN)
                            (2003/C 19/57)                                 Yhdistetyissä asioissa T-79/01 ja T-86/01, Robert Bosch
                                                                           GmbH, kotipaikka Stuttgart (Saksa), edustajanaan asianajaja
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                         S. Völker, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan
                                                                           yhteisöjen komissio (asiamiehenään G. Schneider), jossa kanta-
                                                                           ja on nostanut kanteen sisämarkkinoiden harmonisointiviras-
                                                                           ton (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan
Asiassa T-6/01, Matratzen Concord GmbH, aiemmin Matrat-                    31.1.2001 tekemistä kahdesta päätöksestä (asia R 124/2000-
zen Concord AG, kotipaikka Köln (Saksa), edustajanaan asian-               1 ja R 123/2000-1), joista ensimmäinen koskee sanamerkin Kit
ajaja W.-W. Wodrich, vastaan sisämarkkinoiden harmonisoin-                 Pro ja jälkimmäinen sanamerkin Kit Super Pro rekisteröimistä
tivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehinään A. von            yhteisön tavaramerkiksi, ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
Mühlendahl, G. Schneider ja E. Joly), jossa kantaja on nostanut            tuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-
kanteen sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramer-                 johtaja M. Vilaras sekä tuomarit V. Tiili ja P. Mengozzi, kirjaaja:
kit ja mallit) toisen valituslautakunnan 31.10.2000 tekemästä              hallintovirkamies D. Christensen, on antanut 20.11.2002
päätöksestä (yhdistetyt asiat R 728/1999-2 ja R 792/1999-2),               tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:


title: Asia T-684/14: Kanne 19.9.2014 – Krka v. komissio

text:
               1.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 431/34

         Kanne 19.9.2014 – Krka v. komissio
   (Asia T-684/14)
   (2014/C 431/57)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Krka Tovarna Zdravil d.d. (Novo Mesto, Slovenia) (edustajat: asianajajat T. Ilešič ja M. Kocmut)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan kantajaa koskevilta osin asiassa AT.39612 – Perindopriili (Servier) 9.7.2014 annetun komission päätöksen C(2014) 4955 final, joka annettiin kantajalle tiedoksi 11.7.2014, ja etenkin sen 4 artiklan, 7 artiklan 4 kohdan a alakohdan sekä 8 ja 9 artiklan

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan kantajalle tässä asiassa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut ja muut kulut

               —

               määräämään muista tarpeellisiksi katsomistaan toimenpiteistä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäisessä kanneperusteessa väitetään, ettei komissio arvioinut asianmukaisesti kantajan tilanteen oikeudellisia, tosiasiallisia ja taloudellisia olosuhteita.

               2.

               Toisessa kanneperusteessa väitetään, että komissio totesi virheellisesti, että kantaja ja Servier olivat SEUT 101 artiklassa tarkoitettuja todellisia tai mahdollisia kilpailijoita.

               3.

               Kolmannessa kanneperusteessa väitetään, että komission virheellinen päätelmä siitä, että kantajan ja Servierin välinen patentteja koskeva sovinto muodosti SEUT 101 artiklan 1 kohdan mukaisen tarkoitukseen perustuvan kilpailunrajoituksen, perustuu virheelliseen tosiseikkoja koskevaan sekä oikeudelliseen arviointiin sekä tarkoitukseen perustuvan kilpailunrajoituksen osalta vahvistettujen periaatteiden virheelliseen soveltamiseen.

               4.

               Neljännessä kanneperusteessa väitetään, että komissio loukkasi kantajan puolustautumisoikeuksia, kun se ei tutkinut johdonmukaisesti oikeudenluovutusta ja lisenssejä koskevaa sopimusta, ja teki virheen todetessaan, että kyseisen sopimus muodostaa SEUT 101 artiklan 1 kohdan mukaisen tarkoitukseen perustuvan kilpailunrajoituksen.

               5.

               Viidennessä kanneperusteessa väitetään, että komissio teki virheen todetessaan, että kantajan ja Servierin väliset sopimukset muodostivat SEUT 101 artiklan 1 kohdan mukaisen vaikutukseen perustuvan kilpailunrajoituksen.

               6.

               Kuudennessa kanneperusteessa väitetään, ettei komissio arvioinut asianmukaisesti kantajan esittämiä SEUT 101 artiklan 3 kohdan mukaisia perusteita.


title: Asia T-579/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.5.2013 — macros consult v. SMHV — MIP Metro (makro) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki makro — Toiminimi macros consult GmbH — Ennen yhteisön tavaramerkin rekisteröintihakemusta saatu oikeus, joka antaa haltijalleen oikeuden kieltää hakemuksen kohteena olevan yhteisön tavaramerkin käyttäminen — Rekisteröimättömät merkit, joita suojataan Saksan oikeudessa — Markengesetzin 5 § — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta, 53 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 65 artikla)

text:
               22.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/8

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.5.2013 — macros consult v. SMHV — MIP Metro (makro)
   (Asia T-579/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki makro - Toiminimi macros consult GmbH - Ennen yhteisön tavaramerkin rekisteröintihakemusta saatu oikeus, joka antaa haltijalleen oikeuden kieltää hakemuksen kohteena olevan yhteisön tavaramerkin käyttäminen - Rekisteröimättömät merkit, joita suojataan Saksan oikeudessa - Markengesetzin 5 § - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta, 53 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 65 artikla)
   2013/C 178/13
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: macros consult GmbH — Unternehmensberatung für Wirtschafts- und Finanztechnologie (Ottobrunn, Saksa) (edustajat: aluksi asianajaja T. Raible, sitten asianajaja M. Daubenmerkl)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamiehet: aluksi R. Manea, sitten G. Schneider)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Saksa) edustajat: asianajajat J.-C. Plate ja R. Kaase)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu SMHV:n neljännen valituslautakunnan 18.10.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 339/2009-4), joka koskee macros consult GmbH — Unternehmensberatung für Wirtschafts- und Finanztechnologien ja MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG:n välistä mitättömyysmenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               macros consult GmbH — Unternehmensberatung für Wirtschafts- und Finanztechnologie velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 55, 19.2.2011.


title: Asia C-386/13: Kanne 5.7.2013 — Euroopan komissio v. Kyproksen tasavalta

text:
               7.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/34

         Kanne 5.7.2013 — Euroopan komissio v. Kyproksen tasavalta
   (Asia C-386/13)
   2013/C 260/63
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P.Hetsch, K. Herrmann ja M. Patakia)

      Vastaaja: Kyproksen tasavalta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Kyproksen tasavalta ei ole noudattanut uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä sekä direktiivien 2001/77/EY (1) ja 2003/30/EY (2) muuttamisesta ja myöhemmästä kumoamisesta annetun Euroopan direktiivin 2009/28/EY (3) 27 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

               —

               Kyproksen tasavallalle on määrättävä SEUT 260 artiklan 3 kohdan nojalla päiväkohtainen uhkasakko, jonka määrä on 11 404,80 euroa, unionin tuomioistuimen tuomion julistamispäivästä lukien.

               —

               Kyproksen tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1)

               23.4.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/28/EY koskee uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämistä sekä direktiivien 2001/77/EY ja 2003/30/EY muuttamista ja myöhempää kumoamista (jäljempänä direktiivi 2009/28/EY). Kyseisellä direktiivillä luodaan sen 1 artiklan mukaan yhteiset puitteet uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian edistämiselle. Siinä asetetaan sitovat kansalliset tavoitteet, jotka koskevat uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian kokonaisosuutta energian kokonaisloppukulutuksesta ja uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian osuutta liikenteessä. Direktiivi sisältää säännöt jäsenvaltioiden välisistä tilastollisista siirroista, jäsenvaltioiden välisistä sekä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välisistä yhteishankkeista, alkuperätakuista, hallinnollisista menettelyistä, tiedottamisesta ja koulutuksesta sekä uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian pääsystä sähköverkkoon. Siinä vahvistetaan kestävyyskriteerit biopolttoaineille ja bionesteille.

               2)

               Direktiivin 2009/28/EY 27 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on saatettava direktiivin noudattamisen edellyttämät kansalliset säännökset voimaan viimeistään 5. päivänä joulukuuta 2010 ja ilmoitettava antamistaan toimenpiteistä komissiolle; tämä ilmoittaminen on olennainen osa velvollisuutta saattaa EU-direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä sekä vilpittömän yhteistyön velvollisuutta, mikä käy ilmi myös SEUT 260 artiklan 3 kohdasta.

               3)

               Komissio totesi oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn aikana ja ennen tämän kanteen vireille panemisesta päättämistä Kyproksen viranomaisten kirjelmien ja tiedoksi annettujen kansallisten toimenpiteiden perusteella, että Kyproksen tasavalta ei ole antanut kaikkia tarvittavia lakeja, asetuksia ja hallinnollisia toimenpiteitä kansallisen järjestelmän täydeksi yhdenmukaistamiseksi direktiivin 2009/28/EY säännösten kanssa, ja päätti panna vireille SEUT 258 artiklaan, luettuna yhdessä SEUT 260 artiklan 3 kohdan kanssa, perustuvan kanteen, jotta unionin tuomioistuin toteaisi, että Kyproksen tasavalta ei ole noudattanut kyseisen direktiivin 27 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan.

      (1)  EYVL L 283, 27.10.2001, s. 33–40.

      (2)  EUVL L 123, 17.5.2003, s. 42–46.

      (3)  EUVL L 140, 5.6.2009, s. 16–62.


title: Asia C-427/12: Kanne 19.9.2012 — Euroopan komissio v. Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto

text:
               17.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 355/12

         Kanne 19.9.2012 — Euroopan komissio v. Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-427/12)
   2012/C 355/20
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Smulders, C. Zadra ja E. Manhaeve)

      Vastaajat: Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               biosidivalmisteiden asettamisesta saataville markkinoilla ja niiden käytöstä 22.5.2012 annetun parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 528/2012 (1) 80 artiklan 1 kohta on kumottava siltä osin kuin siinä säädetään sellaisten toimenpiteiden toteuttamisesta, joilla vahvistetaan Euroopan kemikaalivirastolle (ECHA) suoritettavat maksut, SEUT 291 artiklan mukaisella täytäntöönpanotoimella eikä SEUT 290 artiklan mukaisella delegoidulla toimella

               —

               kumotun säännöksen sekä kaikkien sen perusteella toteutettujen toimien vaikutukset on pysytettävä siihen saakka, kunnes uusi säännös, jolla on tarkoitus korvata kyseinen säännös, tulee kohtuullisessa määräajassa voimaan

               —

               vastaajat on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Toissijaisesti siinä tapauksessa, että unionin tuomioistuin katsoo, että tätä osittaista kumoamista koskevaa vaatimusta ei voida ottaa tutkittavaksi,

               —

               kyseinen asetus on kumottava kokonaisuudessaan

               —

               edellä mainitun asetuksen sekä kaikkien sen perusteella toteutettujen toimien vaikutukset on pysytettävä siihen saakka, kunnes uusi asetus, jolla on tarkoitus korvata kyseinen asetus, tulee kohtuullisessa määräajassa voimaan

               —

               vastaajat on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio esittää kanteensa tueksi yhden ainoan kanneperusteen, joka koskee perustamissopimuksen rikkomista ja erityisesti sääntelyvaltuuksien, jotka unionin lainsäätäjä voi myöntää komissiolle SEUT 290 ja SEUT 291 artiklan perusteella, myöntämisjärjestelmän noudattamatta jättämistä.
   Komissio väittää, että neuvosto ja parlamentti päättivät virheellisesti antaa komissiolle täytäntöönpanotoimivaltaa SEUT 291 artiklan perusteella Euroopan kemikaalivirastolle suoritettavien maksujen vahvistamiseksi. Komission mukaan toimi, joka sen on toteutettava asetuksen (EU) N:o 528/2012 80 artiklan 1 kohdan perusteella, on nimittäin SEUT 290 artiklassa tarkoitettu delegoitu toimi, koska sen tarkoituksena on täydentää lainsäädäntötoimen tiettyjä muita kuin keskeisiä osia. Kun otetaan huomioon komission hyväksi suoritetun täytäntöönpanovallan siirron luonne ja myös sen nojalla toteutettavan toimen tarkoitus, tällainen toimi on siis toteutettava SEUT 290 säädetyn menettelyn mukaisesti eikä SEUT 291 artiklassa säädettyjen menettelyjen mukaisesti.

      (1)  EUVL L 167, s. 1


title: Asia T-122/07: Kanne 17.4.2007 — Siemens ja VA TECH Transmission & Distribution v. komissio

text:
               23.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 140/31

         Kanne 17.4.2007 — Siemens ja VA TECH Transmission & Distribution v. komissio
   (Asia T-122/07)
   (2007/C 140/52)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantajat: Siemens Aktiengesellschaft Österreich (Wien, Itävalta) ja VA TECH Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG (Wien, Itävalta) (edustajat: Rechtsanwalt H. Wollmann ja Rechtsanwalt F. Urlesberger)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               riidanalaisen päätöksen 1 artikla on kumottava siltä osin kuin siinä katsotaan, että kantajat rikkoivat EY 81 artiklaa ja/tai ETA-sopimuksen 53 artiklaa ajanjaksolla 20.9.1998–13.12.2000, 1.4.2002–9.10.2002 ja 21.1.2004–11.5.2004

               —

               riidanalaisen päätöksen 2 artikla on kumottava kantajia koskevilta osin

               —

               toissijaisesti kantajille päätöksen 2 artiklan 1 kohdassa määrättyjä sakkoja on alennettava niin, että ne eivät ylitä 1 980 000 euroa

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajat riitauttavat komission 24.1.2007 tekemän päätöksen K(2006) 6762 lopullinen (asia COMP/F/38.899 — Kaasueristeiset kytkinlaitteet). Riidanalaisessa päätöksessä kantajille ja muille yrityksille määrättiin sakko EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkomisesta. Komission mukaan kantajat osallistuivat sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen kokonaisuuteen kaasueristeisten kytkinlaitteiden alalla.
   Kantajat vetoavat kanteensa tueksi ensinnäkin EY 81 artiklan 1 kohdan ja asetuksen (EY) N:o 1/2003 (1) 23 artiklan rikkomiseen. Ne väittävät tältä osin, että VA TECH Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG:lle määrätty sakko on suhteettoman suuri muille yrityksille määrättyihin sakkoihin nähden. Lisäksi komissio loukkasi non bis in idem -periaatetta sillä, miten se yritti jakaa yhteisen sakkojen kokonaismäärän eri yrityksille. Kantajat väittävät myös, että vastaaja arvioi virheellisesti kilpailusääntöjen rikkomisen kestoa. Lisäksi komissio totesi ilman johdonmukaisia todisteita, että väitetyllä rikkomisella oli 13.12.2000 saakka tarkoituksena rajoittaa kilpailua yhteisössä tai siitä seurasi, että kilpailu rajoittui yhteisössä. Kantajat väittävät ensimmäisen kanneperusteen yhteydessä lopuksi, että sakkoja määritettäessä ei perusteettomasti otettu huomioon lieventäviä seikkoja eikä sakoista vapauttamista ja sakkojen lieventämistä kartelleja koskevissa asioissa.
   Toiseksi kantajat tuovat esiin, että vastaaja rikkoi olennaisia muotosäännöksiä. Kantajat vetoavat tässä yhteydessä siihen, että niiden oikeutta tulla kuulluksi loukattiin.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL L 1, s. 1).


title: Ilmoitus avoimista kilpailuista

text:
24.5.2002         FI                               Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   C 123/15
                                                      TUOMIOISTUIN
                                             ILMOITUS AVOIMISTA KILPAILUISTA
                                                             (2002/C 123/09)
          Euroopan yhteisöjen tuomioistuin julkaisee Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä C 123 A 24. toukokuuta
          2002 seuraavat kilpailuilmoitukset:
          Ruotsinkielinen laitos:
          CJ/LA/17 (Ruotsinkieliset juristi-lingvistit)
          Tanskankielinen laitos:
          CJ/LA/18 (Tanskankieliset juristi-lingvistit)
          Tätä Euroopan yhteisöjen virallista lehteä voi tilata osoitteesta: Cour de Justice des Communautés européennes,
          Division du personnel, L-2925 Luxembourg.
          Hakemukset on jätettävä viimeistään 24. kesäkuuta 2002.


title: Asia T-290/04: Miguel Teixeira Gasparin, Pedro Paixão Telhadan, Ricardo Jorge da Silva Seara Pinto de Amorimin ja Fernando Miguel Santos Ribeiron 21.7.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
               23.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/36

         Miguel Teixeira Gasparin, Pedro Paixão Telhadan, Ricardo Jorge da Silva Seara Pinto de Amorimin ja Fernando Miguel Santos Ribeiron 21.7.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
   (Asia T-290/04)
   (2004/C 262/69)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Miguel Teixeira Gaspari, Pedro Paixão Telhada, Ricardo Jorge da Silva Seara Pinto de Amorim ja Fernando Miguel Santos Ribeiro ovat nostaneet Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa 21.7.2004 kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajien kotipaikkoina ovat Parede ja Brandoa, Portugal, ja edustajina asianajajat Ana Clara Santos ja Inês Alves Guerra.
   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa SMHV:n neljännen valitusasiainjaoston 17.3.2004 asiassa R 0682/2001-4 tekemän päätöksen, joka annettiin kantajille tiedoksi 18.5.2004.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               João Pedro Lamúrias Escoval

               Haettu tavaramerkki:

               Kuviomerkki ”MOONSPELL”; rekisteröintihakemus nro 483438, rekisteröintiä haetaan luokkaan 41 kuuluville tuotteille ja palveluille (musiikkiyhtye)

               Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Kantajat

               Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Sanamerkki ”MOONSPELL”, jota kantajat käyttävät luokkaan 41 kuuluville tuotteille ja palveluille (musiikkiyhtye)

               Väiteosaston ratkaisu:

               Väite on hylätty

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Valitus on hylätty

               Kanneperusteet:

               Asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 8 artiklan 1 kohdan, 2 kohdan c alakohdan ja 4 kohdan sekä 75 ja 76 artiklan rikkominen. Kantajien hakemuksen tekohetkellä käyttämä tavaramerkki oli yleisesti tunnettu. Kantajien esittämän näytön puutteellinen arvioiminen.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 10 päivänä heinäkuuta 2001 asiassa C-86/00 (Amtsgericht Heidelbergin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), HSB-Wohnbau GmbH (Ennakkoratkaisupyyntö – Yhtiön kotipaikkamuutoksen merkintä kaupparekisteriin – Yhteisöjen tuomioistuimen toimivallan puuttuminen)

text:
13.10.2001               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 289/7
rifera Italiana Agroindustriale SpA (ISI), kotipaikka Padova              käsiteltäväksi saadakseen käsiteltävänään olevaa kaupparekis-
(Italia), Sadam Zuccherifici, divisione della SECI – Società              teriin kirjaamista koskevassa asiassa, jossa ilmoituksen on
Esercizi Commerciali Industriali SpA, kotipaikka Bologna                  tehnyt HSB-Wohnbau GmbH, ennakkoratkaisun EY 43 ja EY
(Italia), Sadam Castiglionese SpA, kotipaikka Bologna, Sadam              48 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto),
Abruzzo SpA, kotipaikka Bologna, Zuccherificio del Molise                 toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. La Pergola
SpA, kotipaikka Termoli (Italia) ja Società Fondiaria Industriale         sekä tuomarit M. Wathelet (esittelevä tuomari), P. Jann,
Romagnola SpA (SFIR), kotipaikka Cesena (Italia), edustajinaan            L. Sevón ja S. von Bahr, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer,
solicitor B. O’Connor ja avvocato I. Vigliotti, jossa valittajat          kirjaaja: R. Grass, on 10.7.2001 antanut määräyksen, jonka
vaativat muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäi-                  määräysosa on seuraava:
sen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa
T-158/95, Eridania ym. vastaan neuvosto, 8.7.1999 antaman
                                                                          Euroopan yhteisöjen tuomioistuin ei selvästi ole toimivaltainen
tuomion (Kok. 1999, s. II-2219) kumoamista, ja jossa muina
                                                                          vastaamaan Amtsgericht Heidelbergin 3.3.2000 tekemällään pää-
osapuolina ovat: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään
                                                                          töksellä esittämiin ennakkoratkaisukysymyksiin.
I. Dı́ez Parra ja J.-P. Hix), Euroopan yhteisöjen komissio
(asiamiehenään F. P. Ruggeri Laderchi) ja Ponteco Zuccheri
SpA, kotipaikka Pontelagoscuro (Italia), yhteisöjen tuomiois-             (1) EYVL C 149, 27.5.2000.
tuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-
johtaja V. Skouris sekä tuomarit R. Schintgen ja N. Colneric
(esittelevä tuomari), julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: R. Grass,
on antanut 28.6.2001 määräyksen, jonka määräysosa on
seuraava:
1)     Muutoksenhaku hylätään.
2)     Eridania SpA, Industria Saccarifera Italiana Agroindustriale              YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
       SpA (ISI), Sadam Zuccherifici, divisione della SECI – Società
       Esercizi Commerciali Industriali SpA, Sadam Castiglionese                                 (ensimmäinen jaosto)
       SpA, Sadam Abruzzo SpA, Zuccherificio del Molise SpA
       ja Società Fondiaria Industriale Romagnola SpA (SFIR)
       velvoitetaan yhteisvastuullisesti korvaamaan oikeudenkäynti-                          12 päivänä heinäkuuta 2001
       kulut.
                                                                          asiassa C-102/00 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä
3)     Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.                   ennakkoratkaisupyyntö), Welthgrove BV vastaan Staats-
                                                                                secretaris van Financiën (1)
(1) EYVL C 352, 4.12.1999.
                                                                          (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta – Kuudennen arvonli-
                                                                          säverodirektiivin 4 artikla – Taloudellinen toiminta – Hol-
                                                                              dingyhtiön osallistuminen tytäryhtiöidensä hallintoon)
                                                                                (2001/C 289/13)
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                            (viides jaosto)
                   10 päivänä heinäkuuta 2001                             (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
asiassa C-86/00 (Amtsgericht Heidelbergin esittämä en-
       nakkoratkaisupyyntö), HSB-Wohnbau GmbH (1)                         Asiassa C-102/00, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alanko-
                                                                          maat) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomiois-
(Ennakkoratkaisupyyntö – Yhtiön kotipaikkamuutoksen                       tuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomiois-
merkintä kaupparekisteriin – Yhteisöjen tuomioistuimen                    tuimessa vireillä olevassa asiassa Welthgrove BV vastaan
                     toimivallan puuttuminen)                             Staatssecretaris van Financiën ennakkoratkaisun jäsenvaltioi-
                                                                          den liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yh-
                          (2001/C 289/12)                                 teinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymis-
                                                                          peruste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen
                                                                          neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 4 artik-
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                        lan, 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohdan ja
                                                                          13 artiklan B kohdan d alakohdan 5 alakohdan tulkinnasta,
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan            yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien ko-
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)               koonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuoma-
                                                                          rit P. Jann ja L. Sevón (esittelevä tuomari), julkisasiamies:
Asiassa C-86/00, jonka Amtsgericht Heidelberg (Saksa) on                  C. Stix-Hackl, kirjaaja: R. Grass, on antanut 12.7.2001 mää-
saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen               räyksen, jonka määräysosa on seuraava:


title: Asia T-554/10: Kanne 26.11.2010 — Evropaïki Dynamiki v. Frontex

text:
               29.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/54

         Kanne 26.11.2010 — Evropaïki Dynamiki v. Frontex
   (Asia T-554/10)
   ()
   2011/C 30/95
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat N. Korogiannakis ja M. Dermitzakis)

      Vastaaja: Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtiva virasto (FRONTEX)

      Vaatimukset

               —

               FRONTEX:in päätös, jolla hylättiin tarjous, jonka kantaja oli tehnyt avoimessa tarjouskilpailussa Frontex/OP/98/2010 — Eurosuriin liittyvä suuri koehanke (EUVL 2010, S 90-134098), sekä kaikki muut FRONTEX:in asiaa koskevat päätökset, mukaan lukien päätös tehdä sopimus tarjouskilpailun voittajan kanssa, on kumottava,

               —

               FRONTEX:in päätös, jolla hylättiin tarjous, jonka kantaja oli tehnyt avoimessa tarjouskilpailussa Frontex/OP/87/2010 — Puitesopimus (EUVL 2010, S 66-098323) erän 1 ja erän 6 osalta, sekä kaikki muut FRONTEX:in asiaa koskevat päätökset, mukaan lukien päätös tehdä sopimukset tarjouskilpailun voittajien kanssa, on kumottava,

               —

               FRONTEX on velvoitettava korvaamaan kantajalle kyseisessä tarjouskilpailumenettelyssä aiheutunut vahinko, jonka määrä on 9 358 915 euroa,

               —

               FRONTEX on velvoitettava korvaamaan kantajalle mahdollisuuden menettämisestä aiheutunut ja kantajan maineelle ja uskottavuudelle aiheutunut vahinko, jonka määrä on 935 891 euroa, ja

               —

               FRONTEX on velvoitettava korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut ja muut tähän kanteeseen liittyvät kulut siinäkin tapauksessa, että kanne hylätään.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii käsiteltävänä olevassa asiassa niiden vastaajan 16.9.2010 ja 20.10.2010 tekemien päätösten kumoamista, joilla hylättiin tarjoukset, jotka kantaja oli tehnyt tarjouskilpailussa Frontex/OP/98/2010 — Eurosuriin liittyvä suuri koehanke (EUVL 2010, S 90-134098) ja tarjouskilpailussa Frontex/OP/87/2010 — Puitesopimus (EUVL 2010, S 66-098323) erän 1 ja erän 6 osalta, sekä kaikkien muiden FRONTEX:in asiaa koskevien päätösten, mukaan lukien päätös tehdä sopimukset tarjouskilpailun voittajien kanssa, kumoamista. Kantaja vaatii myös korvausta vahingosta, jota se väittää kärsineensä tarjouskilpailumenettelyn takia.
   Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi seuraaviin perusteisiin.
   Ensinnäkin kantaja väittää, että vastaaja on rikkonut varainhoitoasetuksen (1) 100 artiklan 2 kohtaa eli perusteluvelvollisuutta, sillä FRONTEX on kieltäytynyt antamasta kantajalle riittäviä perusteluita tai selityksiä.
   Lisäksi kantaja väittää, että vastaaja on tehnyt useita ja vakavia arviointivirheitä, loukannut syrjintäkiellon periaatetta ja jättänyt noudattamatta poissulkemista koskevia perusteita ja on rikkonut siten varainhoitoasetuksen 93 artiklan 1 kohdan f alakohtaa ja 94 artiklaa.
   Lopuksi kantaja väittää, että vastaaja on loukannut hyvän hallinnon periaatetta, koska se on sekoittanut lainvastaisesti keskenään valinta- ja ratkaisuperusteet.

      (1)  Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (EYVL L 248, s. 1).


title: Asia T-557/17: Kanne 17.8.2017 – Liaño Reig v. SRB

text:
               23.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 357/24

         Kanne 17.8.2017 – Liaño Reig v. SRB
   (Asia T-557/17)
   (2017/C 357/32)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Carmen Liaño Reig (Alcobendas, Espanja) (edustaja: asianajaja F. López Antón)

      Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               tämän kanteen perusteluosissa 3.1–3.4 esitettyjen perusteiden nojalla kumoamaan perusteettomana ja asetuksen sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan vastaisena päätöksen 6 artiklan 1 kohdan d alakohdasta ilmenevän kriisinratkaisuinstrumentin, jossa määrättiin, että BPE Financiaciones, S.A:n liikkeelle laskemiin, etuoikeudeltaan huonompiin joukkovelkakirjalainoihin (nro ISIN XS0550098569; #4) liittyvä toissijaisen pääoman instrumentti on muunnettava Banco Popular Español, S.A:n liikkeelle laskemiksi uusiksi osakkeiksi;

               —

               siinä tapauksessa, että unionin yleinen tuomioistuin hyväksyisi edellä esitetyn vaatimuksen, ja koska direktiivin 91 perustelukappaleessa ja 85 artiklan 4 kohdan viimeisessä kohdassa säädetyn mukaisesti kriisinratkaisuviranomaisen päätöksen kumoaminen ei vaikuta kumoamispäätöksen nojalla myöhemmin toteutettuihin hallinto- tai liiketoimiin, yhteinen kriisinratkaisuneuvosto on velvoitettava asetuksen 87 artiklan 3 kohdan nojalla korvaamaan edellisessä kohdassa mainitun päätöksen kumoamisesta kantajalle aiheutunut menetys.
               Kantajalle aiheutuneen menetyksen määrä on 50 000 euroa, joka vastaa BPE Financiaciones, S.A:n liikkeelle laskeman, 22.10.2020 erääntyvän ja kantajalle päätöksen tekoajankohtana kuuluneen joukkovelkakirjalainan (nro ISIN XS0550098569) nimellisarvoa korotettuna 6,873 prosentin kiinteällä vuosikorolla, jonka kyseinen joukkovelkakirjalaina olisi tuottanut 7.7.2017 (päätöksen tekoajankohta) lukien 22.10.2020 asti (joukkovelkakirjalainan erääntymisajankohta); joukkovelkakirjalainan nimellisarvo ja korko on saatettu tosiasiallisen maksupäivän tasolle.

               —

               Toissijaisesti edellisissä kohdissa esitettyihin vaatimuksiin nähden ja tämän kanteen perustelujen 3.5 kohdassa esitettyjen huomautusten perusteella velvoittamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston maksamaan kantajalle summan, joka vastaa määrältään sitä summaan, jonka tämä olisi BPE Financiaciones, S.A:n liikkeelle laskeman joukkovelkakirjalainan (nro ISIN XS0550098569) haltijana saanut, jos kyseinen yhtiö olisi tavanomaisessa maksukyvyttömyysmenettelyssä asetettu selvitystilaan päätöksen tekoajankohtana, ottaen huomioon, ettei kantaja ollut saanut minkäänlaista hyvitystä tai vastiketta siitä, että edellä mainittu joukkovelkakirjalaina oli muunnettu Banco Popular Español, S.A:n liikkeelle laskemiksi uusiksi osakkeiksi tai siitä, että kyseiset osakkeet oli luovutettu Banco Santander, SA:lle;

               —

               siinä tapauksessa, etteivät Espanjan oikeudessa määrätyt edellytykset BPE Financiaciones, S.A:n asettamiseksi tavanomaiseen maksukyvyttömyysmenettelyyn, jossa päädyttäisiin asettamaan kyseinen yhtiö selvitystilaan päätöksen tekoajankohtana, täyty (kuten kantaja luulee), summa, jonka kantajan tulisi saada vahingonkorvauksena, vahvistetaan 50 000 euroksi, mikä vastaa BPE Financiaciones, S.A:n liikkeelle laskeman edellä mainitun joukkovelkakirjalainan nimellisarvoa;

               —

               siinä tapauksessa, että Espanjan oikeudessa määrätyt edellytykset BPE Financiaciones, S.A:n asettamiseksi tavanomaiseen maksukyvyttömyysmenettelyyn, jossa päädyttäisiin asettamaan kyseinen yhtiö selvitystilaan päätöksen tekoajankohtana, täyttyvät, vaadittavan vahingonkorvauksen määränä on asetuksen 20 artiklan 16–18 kohdan säännösten mukaisesti suoritettavasta arvostuksesta ilmenevä määrä;

               —

               toissijaisesti edellisissä kohdissa esitettyihin vaatimuksiin nähden ja tämän kanteen perustelujen 3.6 kohdassa esitettyjen huomautusten perusteella velvoittamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan kantajalle se suhteellinen summa, jonka tämä saisi, jos Banco Popular Español, S.A:n osakkeiksi olisi muunnettu kaikki ne päätöksen tekoajankohtana olemassa olleet Banco Popular Español, S.A:n liikkeelle laskemat, etuoikeudeltaan huonommat joukkovelkakirjalainat, joita ei päätöksen 6 artiklan 1 kohdan d alakohdan säännösten mukaisesti ollut muunnettu kyseisen yhtiön osakkeiksi.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samoja seuraavissa asioissa esitettyjen oikeudellisten perusteiden ja pääasiallisten perustelujen kanssa: asia T- 478/17, Mutualidad de la Abogacía ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. SRB, asia T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán ja Bueno ja SFL v. SRB, asia T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. komissio ja SRB, asia T-483/17, García Suárez ym. v. komissio ja SRB, asia T-484/17, Fidesban ym. v. SRB, asia T-497/17, Sáchez del Valle ja Calatrava Real State 2015 v. komissio ja SRB sekä asia T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. komissio ja SRB.


title: Asia T-319/04: Port Support Customs Rotterdam B.V:n 27.7.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               23.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/48

         Port Support Customs Rotterdam B.V:n 27.7.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-319/04)
   (2004/C 262/90)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Port Support Customs Rotterdam B.V. on nostanut 27.7.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan kotipaikkana on Rotterdam (Alankomaat) ja edustajana asianajaja A.T.M. Jansen.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa 18.5.2004 tehdyn komission päätöksen;

               —

               velvoittaa vastaajan antamaan kantajalle tietoja sekä luovuttamaan jäljennöksen pyydetyistä asiakirjoista.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja on pyytänyt saada tutustua Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) kertomukseen kenkä- ja tekstiilituotannosta Cambodjassa. Kantaja on saanut tutustua tähän kertomukseen vain osittain, ja näin ollen se pyysi saada tutustua myös kertomuksen salaisiksi julistettuihin osiin. Kantajalle ei ole myönnetty tätä koskevaa lupaa.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (1) 8 artiklan rikkomiseen. Kantaja toteaa, että komissio ei ole antanut mitään vastausta kantajan uudistettuun hakemukseen.

      (1)  EUVL L 145, s. 43.


title: Asia C-59/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 7.2.2014 – Firma Ernst Kollmer Fleischimport und -export v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               12.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 7.2.2014 – Firma Ernst Kollmer Fleischimport und -export v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Asia C-59/14)
   2014/C 142/17
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Hamburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Firma Ernst Kollmer Fleischimport und -export

      Vastaaja: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Edellyttääkö asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 (1) 3 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun vanhentumisajan kulumisen alkamiseksi tarvittava ja asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 1 artiklan 2 kohdassa määritelty väärinkäytös tapauksessa, jossa yhteisön säännöksen tai määräyksen rikkominen havaittiin vasta vahingon tapahduttua, taloudellisen toimijan teon tai laiminlyönnin lisäksi sitä, että unionin yleiselle talousarviolle tai unionin hoidossa oleville talousarvioille on aiheutunut vahinko, jolloin vanhentumisaika alkaa kulua vasta vahingon tapahtumisesta, vai alkaako vanhentumisaika kulua vahingon tapahtumisajankohdasta riippumatta jo taloudellisen toimijan teosta tai laiminlyönnistä, joka merkitsee yhteisön säännöksen tai määräyksen rikkomista?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan, että vanhentumisaika alkaa kulua vasta vahingon tapahtumisesta, onko – lopullisesti myönnetyn vientituen takaisinperinnän yhteydessä – kyseessä asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu vahinko jo silloin, kun viejälle on maksettu asetuksen (ETY) N:o 565/80 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu vientitukea vastaava määrä mutta asetuksen (ETY) N:o 565/80 6 artiklassa tarkoitettua vakuutta ei ole vielä vapautettu, vai onko kyseessä vahinko vasta vakuuden vapauttamisen tai vientituen lopullisen myöntämisen ajankohtana?

      (1)  Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18.12.1995 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 (EYVL L 312, s. 1).


title: Asia C-116/03 P: Euroopan yhteisöjen komission entisen virkamiehen, Augusto Fichtnerin 14.3.2003 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-75/00, Augusto Fichtner vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 16.1.2003 antamasta tuomiosta

text:
24.5.2003                FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                            C 124/7
Euroopan yhteisöjen komission entisen virkamiehen, Au-                      b)    mikäli katsottaisiin, että valittaja on rikkonut edellä
gusto Fichtnerin 14.3.2003 tekemä valitus Euroopan yh-                            mainittua velvollisuutta, hänen ei voida katsoa toi-
teisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen nel-                             mineen ”tahallisesti tai tuottamuksellisesti”;
jännen jaoston asiassa T-75/00, Augusto Fichtner vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio, 16.1.2003 antamasta tuo-                2)    suhteellisuusperiaatetta (hallinnossa) seuraavista syistä:
                               miosta
                                                                            a)    harkintavallan väärinkäyttö: tehdessään riidanalai-
                         (Asia C-116/03 P)                                        sen päätöksen komissio on pyrkinyt muuhun pää-
                                                                                määrään kuin mihin sille on annettu toimivaltaa
                                                                                (julkishallinnon toiminnan turvaaminen) ja joka
                          (2003/C 124/11)                                         tapauksessa muihin kuin ilmoitettuihin päämääriin;
                                                                            b)    ilmeinen tosiseikkojen arviointia koskeva virhe: ko-
Augusto Fichtner on valittanut 14.3.2003 Euroopan yhteisöjen                      missio ei ole ottanut huomioon:
tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
teen tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-75/00, Au-                        1)    valittajan vilpitöntä mieltä;
gusto Fichtner vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
16.1.2003 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajina ovat                         2)    sitä, ettei edellä mainittua lupaa olisi voitu
asianajajat Michele Tamburini ja Franco Colussi, ja prosessi-                           evätä, koska valittajan harjoittama ulkopuoli-
osoite Luxemburgissa on asianajotoimisto Franco Colussi,                                nen toiminta ei ole vaarantanut hänen riippu-
36 rue de Wiltz.                                                                        mattomuuttaan tai haitannut yhteisöjen toi-
                                                                                mintaa.
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–     kumoaa valituksen kohteena olevan tuomion;
–     hyväksyy ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
      esitetyt vaatimukset, eli:
                                                                      Il Consiglio di Stato in sede giurisdizionalen (Sezione
      –     kumoaa nimittävän viranomaisen 30.9.1999 teke-            Sesta)17.12.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennak-
            män riidanalaisen päätöksen;                              koratkaisupyyntö asiassa Società Italiana Dragaggi s.p.a
                                                                      ym. vastaan Ministero delle Infrastrutture e dei Transporti
      –     velvoittaa komission suorittamaan valittajalle suorit-           ja Regione Autonoma del Friuli Venezia Giulia
            tamatta jääneet palkat ja korvaukset korotuksineen
            ja korkoineen päätöksen voimaantulopäivästä siihen
            saakka kun ne on suoritettu;                                                         (Asia C-117/03)
      –     velvoittaa komission suorittamaan 50 000 euron                                      (2003/C 124/12)
            suuruisen korvauksen valittajalle aiheutuneesta ai-
            neellisesta ja aineettomasta vahingosta, tai muun
            tuomioistuimen asianmukaiseksi arvioiman sum-
            man, joka voidaan tarvittaessa määrittää myös koh-
            tuullisuusperustein tai myöhemmässä oikeuden-             Il Consiglio di Stato in sede giurisdizionale (Sezione Sesta)
            käynnissä;                                                on pyytänyt 17.12.2002 tekemällään päätöksellä, joka on
                                                                      saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 18.3.2003, Euroopan
                                                                      yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Società
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                      Italiana Dragaggi s.p.a ym. vastaan Ministero delle Infrastruttu-
                                                                      re e dei Transporti ja Regione Autonoma del Friuli Venezia
                                                                      Giulia seuraavaan kysymykseen:
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                      Onko 21.5.1992 annetun direktiivin N:o 92/43/ETY (1) 4 artik-
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio on annettu             lan 5 kohtaa tulkittava siten, että kyseisen direktiivin 6 artik-
yhteisön oikeuden vastaisesti, ja sillä rikotaan erityisesti:         lassa ja erityisesti sen 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut
                                                                      toimenpiteet velvoittavat jäsenvaltioita vasta sen jälkeen, kun
1)    henkilöstösääntöjen 86 artiklan 1 kohtaa, koska:                yhteisön tasolla on hyväksytty lopullisesti alueiden luettelo
                                                                      21 artiklan mukaisesti, vai onko puolestaan sen lisäksi, että
      a)    valittaja ei ole jättänyt noudattamatta henkilöstö-       määritetään ajankohta, josta lähtien suojelutoimenpiteiden on
            sääntöjen 12 artiklan kolmannessa kohdassa mää-           tavallisesti oltava voimassa, tehtävä ero ilmoitusluonteisen ja
            rättyä velvollisuutta, koska on näytetty, että hän on     oikeutta perustavan luonteen omaavan merkitsemisen välillä
            pyytänyt lupaa voidakseen harjoittaa ulkopuolista         (ensisijaisesti suojeltavien alueiden merkitsemisen kuuluessa
            toimintaa;                                                ensimmäisen ryhmään), ja katsottava direktiivin, jolla pyritään


title: Yhdistetyt asiat C-463/10 P ja C-475/10 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.10.2011 — Deutsche Post AG ja Saksan liittotasavalta v. Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Valtiontuet — Asetus (EY) N:o 659/1999 — 10 artiklan 3 kohta — Tietojen antamista koskeva välipäätös — SEUT 263 artiklassa tarkoitettu kannekelpoinen toimi)

text:
               3.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 355/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13.10.2011 — Deutsche Post AG ja Saksan liittotasavalta v. Euroopan komissio
   (Yhdistetyt asiat C-463/10 P ja C-475/10 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Valtiontuet - Asetus (EY) N:o 659/1999 - 10 artiklan 3 kohta - Tietojen antamista koskeva välipäätös - SEUT 263 artiklassa tarkoitettu kannekelpoinen toimi)
   2011/C 355/10
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittajat: Deutsche Post AG (edustajat: Rechtsanwalt J. Sedemund ja Rechtsanwalt T. Lübbig) ja Saksan liittotasavalta (asiamiehet: T. Henze, J. Möller ja N. Graf Vitzthum)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Martenczuk ja T. Maxian Rusche)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-570/08, Deutsche Post v. komissio, 14.7.2010 antamasta tuomiosta, jossa unionin yleinen tuomioistuin hyväksyi komission väitteen siitä, ettei kanne täytä tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä, ja jätti siten tutkimatta kanteen, jolla vaadittiin kumoamaan komission 30.10.2008 päiväämään kirjeeseen sisältyvä päätös, joka koski velvollisuutta antaa tietoja Deutsche Post AG:n hyväksi myönnettyä valtiontukea koskevassa menettelyssä — EY 230 artiklassa tarkoitetun kannekelpoisen toimen käsitteen virheellinen tulkitseminen — Riidanalaisen toimen luonteen ja oikeusvaikutusten jättäminen huomioon ottamatta — Tehokkaan oikeussuojan periaatteen loukkaaminen

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-570/08, Deutsche Post vastaan komissio, ja asiassa T-571/08, Saksa vastaan komissio, 14.7.2010 antamat määräykset kumotaan.

               2)

               Euroopan komission unionin yleisessä tuomioistuimessa esittämät tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä koskevat oikeudenkäyntiväitteet hylätään.

               3)

               Asiat palautetaan unionin yleisen tuomioistuimen käsiteltäviksi, jotta se lausuu Deutsche Post AG:n (asia T-570/08) ja Saksan liittotasavallan (asia T-571/08) vaatimuksista, joilla vaaditaan kumoamaan Saksan liittotasavallalle osoitettu, 30.10.2008 tehty Euroopan komission välipäätös, joka koskee tietojen antamista Deutsche Post AG:lle myönnettyä valtiontukea koskevassa menettelyssä.

               4)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (1)  EUVL C 328, 4.12.2010.


               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/1

         (2009/C 44/01)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 32, 7.2.2009

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 19, 24.1.2009

      EUVL C 6, 10.1.2009

      EUVL C 327, 20.12.2008

      EUVL C 313, 6.12.2008

      EUVL C 301, 22.11.2008

      EUVL C 285, 8.11.2008

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Asia T-178/99: Sonia Marion Elderin ja Robert Dale Elderin 6.8.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 281/28                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          2.10.1999
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Tämän asian kantaja, joka on myös saattanut vireille asian
T-20/98, Jemaa v. neuvosto (1), riitauttaa nimittävän viran-             Kantajat, jotka ovat jo tehneet komissiolle hakemuksen sen
omaisen päätöksen, jolla hylättiin kantajan hakemus siitä, että          hiljaisen tai implisiittisen komission päätöksen uudelleen käsit-
hänen perheensä tarpeita vastaavan huoneiston kuukausivuok-              telemiseksi, jossa on kieltäydytty myöntämästä oikeutta tutus-
ra korvattaisiin hänelle.                                                tua kuudennen ALV-direktiivin 29 artiklan nojalla perustetun
                                                                         arvonlisäveroasioiden neuvoa-antavan komitean (ALV-
                                                                         komitea) tiettyihin pöytäkirjoihin (1), riitauttavat nyt komis-
Hylkäävä päätös perustuu siihen, että kantaja asui kyseisenä             sion nimenomaisen ja lopullisen päätöksen kieltäytyä
aikana itse omistamassaan asunnossa, ja siihen, että hänen               myöntämästä ”tutustumisoikeutta kyseisiin pöytäkirjoihin”.
tehtäviensä hoitamiseksi ei ollut tarpeen, että hän muuttaisi
asuinpaikkansa toimipaikkanaan olleen Geneven ulkopuolelle.
                                                                         Kantajat väittävät, että kanteen kohteena olevalla päätöksellä
                                                                         rikotaan komission päätökseen 94/90/EHTY/ET/Euratom lii-
Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa siihen, että henkilöstö-
                                                                         tettyä käytännesääntöä ja/tai EY 253 artiklaa seuraavista syistä:
sääntöjen 71 artiklaa, henkilöstösääntöjen liitteen X 5, 18 ja
23 artiklaa sekä huolenpitovelvollisuutta on loukattu. Kantajan
mukaan kyseisissä määräyksissä ei aseteta sellaista edellytystä,         –    Kanteen kohteena olevassa päätöksessä ei mainita muutok-
että yhteisön ulkopuolelle sijoitetun virkamiehen todelliset                  senhakumahdollisuudesta, ja siinä rikotaan siten perusta-
asumiskulut korvataan vain, jos asuinpaikan siirtäminen joh-                  missopimuksen soveltamiseen liittyvää pakollista oi-
tuu toiminnallisista syistä ja jos virkamies ei omista asuntoa                keussääntöä.
sijoittautumispaikassa.
                                                                         –    Kanteen kohteena olevan päätöksen kolmatta kappaletta,
                                                                              johon tutustumisoikeuden myöntämisestä kieltäytyminen
(1) EYVL C 94, 28.3.1998, s. 35.                                              sisältyy, ei ole perusteltu millään tavoin. Jos riitautetun
                                                                              päätöksen tulisi tulkita kuitenkin merkitsevän sitä, että
                                                                              vastaajaa kieltäytyy myöntämästä tutustumisoikeutta ky-
                                                                              seisiin pöytäkirjoihin sen vuoksi, että luottamuksellisuutta
                                                                              koskeva sääntö kattaa myös kokouspöytäkirjat, kantajat
                                                                              katsovat tällöin, että riidanalainen päätös on puutteellisesti
                                                                              perusteltu.
                                                                         –    Kanteen kohteena olevassa päätöksessä ei mainita mitään
                                                                              erityisiä syitä, joiden vuoksi kyseiset pöytäkirjat kuuluisivat
Sonia Marion Elderin ja Robert Dale Elderin 6.8.1999                          yleisön mahdollisimman laajaa oikeutta tutustua asiakirjoi-
 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                         hin koskevasta yleisestä oikeudesta ja periaatteesta tehtävän
                                                                              asianomaisen poikkeussäännön piiriin.
                          (Asia T-178/99)
                                                                         Kantajat väittävät kattavuuden vuoksi vielä, että kun
                          (1999/C 281/53)                                sääntömääräisen komitean (kuten ALV-komitea tai ”komitolo-
                                                                         giakomitea”) kuuleminen on tämän asian tapaan olennainen
                                                                         menettelymääräys, jonka noudattamatta jättäminen johtaa
                                                                         säädöksen kumoamiseen, ei voi koskaan olla perusteltua
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                      kieltäytyä esittämästä näyttöä tästä kuulemisesta asian toteen
                                                                         näyttävällä tapahtumasta laaditulla asiakirjalla (kuten pöytäkir-
Sonia Marion Elder ja Robert Dale Elder ovat nostaneet                   jalla) silloin kun näytön puuttuessa kyseinen säädös on julistet-
6.8.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-               tava mitättömäksi. Näin ollen kanteen kohteena oleva päätös
mioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vas-                on selvästi pätemätön, ja lisäksi kyseistä asiaa koskevan
taan. Kantajien edustaja on Scott Crosby, Kemmler Rapp                   Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön pätevyys vaaran-
Böhlke & Crosby, 9 Rond-Point Schuman, Bryssel.                          tuu, jos vastaaja edelleen kieltäytyy myöntämästä kantajien
                                                                         pyytämää tutustumisoikeutta pöytäkirjoihin.
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–    kumoaa vastaajan 8.6.1999 tekemän päätöksen, jolla
     kantajilta evättiin oikeus tutustua ALV-komitean pöytäkir-          (1) Asia T-78/99 (Elder ja Elder v. komissio), EYVL C 174, 19.6.1999,
                                                                             s. 11.
     jaan siltä osin kuin 6.1.1999 päivätyssä uudelleen käsitte-
     lyä koskevassa hakemuksessa on täsmennetty ja
–    velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajien oikeudenkäynti-
     kulut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjes-
     tyksen 87 artiklan mukaisesti.


title: Asia C-192/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 13.4.2017 – COBRA SpA v. Ministero dello Sviluppo Economico

text:
               17.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 231/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 13.4.2017 – COBRA SpA v. Ministero dello Sviluppo Economico
   (Asia C-192/17)
   (2017/C 231/09)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: COBRA SpA

      Vastapuoli: Ministero dello Sviluppo Economico

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiiviä 1999/5/EY (1) tulkittava siten, että valmistajan, joka käyttää direktiivin liitteessä III olevassa toisessa kohdassa säädettyä menettelyä tilanteessa, jossa on olemassa yhdenmukaistettuja standardeja, joissa määritellään vaaditut olennaiset radiotestisarjat, on käännyttävä ilmoitetun tarkastuslaitoksen puoleen ja siten liitettävä CE-merkintään (joka todistaa laitteiston vastaavan direktiivissä säädettyjä olennaisia vaatimuksia) ilmoitetun tarkastuslaitoksen tunnusnumero?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko valmistajan, joka on käyttänyt liitteessä III olevan toisen kohdan mukaista menettelyä tilanteessa, jossa on olemassa yhdenmukaistettuja standardeja, joissa määritellään vaaditut olennaiset radiotestisarjat, mutta joka on omasta tahdostaan kääntynyt ilmoitetun tarkastuslaitoksen puoleen ja pyytänyt tätä vahvistamaan edellä mainittujen testien luettelon, liitettävä direktiivissä 1999/5/EY säädettyjen olennaisten vaatimusten täyttymistä osoittavaan CE-merkintään ilmoitetun tarkastuslaitoksen tunnusnumero?

               3)

               Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko valmistajan, joka on käyttänyt liitteessä III olevan toisen kohdan mukaista menettelyä tilanteessa, jossa on olemassa yhdenmukaistettuja standardeja, joissa määritellään vaaditut olennaiset radiotestisarjat, mutta joka sen jälkeen on omasta tahdostaan kääntynyt ilmoitetun tarkastuslaitoksen puoleen ja pyytänyt tätä vahvistamaan edellä mainittujen testien luettelon ja on omasta tahdostaan liittänyt tuotteeseen sen tarkastuslaitoksen tunnusnumeron, jonka puoleen se on kääntynyt, merkittävä tarkastuslaitoksen tunnusnumero myös tuotteeseen ja sen pakkaukseen?

      (1)  Radio- ja telepäätelaitteista ja niiden vaatimustenmukaisuuden vastavuoroisesta tunnustamisesta 9.3.1999 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 1999/5/EY (EYVL 1999, L 91, s. 10).


title: H. J. Leemkuilin 6.3.1997 Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-54/97)

text:
10.5.97                I  H    [                Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 142/25
b ) velvoittaa yhteisön korvaamaan oikeudenkäyntikulut.             B. J. G. Oude Kotten 6.3.1997 Euroopan unionin neuvos
                                                                    toa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama
                                                                                kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                ( Asia T-53/97 )
                                                                                ( 97/C 142/52 )
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat sa
mat kuin asiassa T-50/97 (')
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
(') Ks . tämän virallisen lehden sivu 24 .
                                                                    B. J. G. Oude Kotte, kotipaikka Fleringen (Alankomaat),
                                                                    on nostanut 6.3.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                    oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin
                                                                    neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
                                                                    Kantajan edustajina ovat asianajaja E. H. Pijnacker Hor
                                                                    dijk, Amsterdam, ja asianajaja M. T. P. J. van Oers, 's
                                                                    Gravenhage, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajo
P. J. M. Biermansin 6.3.1997 Euroopan unionin neuvostoa             toimisto L. Frieden, 62 avenue Guillaume .
ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                            ( Asia T-52/97 )                        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                              97/C 142/51                           tuin
                                                                    a ) ensisijaisesti velvoittaa yhteisön maksamaan kantajalle
                  (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                        279 389 Alankomaiden guldenia 8 prosentin vuotuisi
                                                                          ne korkoineen 19.5.1992 alkaen aina siihen saakka ,
P. J. M. Biermans, kotipaikka Herkenbosch ( Alankomaat),                  kun koko summa on maksettu;
on nostanut 6.3.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin                    toissijaisesti velvoittaa yhteisön maksamaan kantajalle
neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.                     ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kohtuulli
Kantajan edustajina ovat asianajaja E. H. Pijnacker Hor                  seksi katsoman summan mutta kuitenkin vähintään
dijk, Amsterdam, ja asianajaja M. T. P. J. van Oers, 's                   45 349 Alankomaiden guldenia ( eli summan, joka pe
Gravenhage, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajo                  rustuu asetuksen ( ETY ) N:o 2187/93 soveltamiseen ) 8
toimisto L. Frieden, 62 avenue Guillaume .                                prosentin vuotuisine korkoineen 19.5.1992 alkaen
                                                                          aina siihen saakka, kun koko summa on maksettu;
Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuin
                                                                     b ) velvoittaa yhteisön korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
a ) ensisijaisesti velvoittaa yhteisön maksamaan kantajalle
      60 863 Alankomaiden guldenia 8 prosentin vuotuisine            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat sa
      korkoineen 19.5.1992 alkaen aina siihen saakka, kun            mat kuin asiassa T-50/97 (')
      koko summa on maksettu;
                                                                     (') Ks . tämän virallisen lehden sivu 24 .
      toissijaisesti velvoittaa yhteisön maksamaan kantajalle
      ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kohtuulli
      seksi katsoman summan mutta kuitenkin vähintään
      22 390 Alankomaiden guldenia ( eli summan, joka pe
      rustuu asetuksen ( ETY) N:o 2187/93 soveltamiseen ) 8
      prosentin vuotuisine korkoineen 19.5.1992 alkaen               H. J. Leemkuilin 6.3.1997 Euroopan unionin neuvostoa ja
      aina siihen saakka, kun koko summa on maksettu;                   Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                ( Asia T-54/97 )
 b) velvoittaa yhteisön korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                                            97/C 142/53 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                     H. J. Leemkuil , kotipaikka Winterswijk ( Alankomaat), on
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat sa        nostanut 6.3.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi
 mat kuin asiassa T-50/97 ( 1 )                                      keusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin
                                                                     neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan .
 (') Ks . tämän virallisen lehden sivu 24 .                          Kantajan edustajina ovat asianajaja E. H. Pijnacker Hor
                                                                     dijk, Amsterdam, ja asianajaja M. T. P. J. van Oers, 's
                                                                     Gravenhage, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajo
                                                                     toimisto L. Frieden, 62 avenue Guillaume.
 ---pagebreak--- N:o C 142/26           1 FI 1                   Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     10.5.97
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois             b ) velvoittaa yhteisön korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
tuin
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
a ) ensisijaisesti velvoittaa yhteisön maksamaan kantajalle
     330 626 Alankomaiden guldenia 8 prosentin vuotuisi
     ne korkoineen 19.5.1992 alkaen aina siihen saakka,             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat sa
     kun koko summa on maksettu;                                    mat kuin asiassa T-50/97 ( ] )
     toissijaisesti velvoittaa yhteisön maksamaan kantajalle        (M Ks . tämän virallisen lehden sivu 24 .
     ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kohtuulli
     seksi katsoman summan mutta kuitenkin vähintään
     57 698 Alankomaiden guldenia ( eli summan, joka pe
     rustuu asetuksen ( ETY) N:o 2187/93 soveltamiseen) 8
     prosentin vuotuisine korkoineen 19.5.1992 alkaen
     aina siihen saakka, kun koko summa on maksettu;
                                                                    W. C. G. M. Stoffelenin 6.3.1997 Euroopan unionin neu
                                                                    vostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama
b ) velvoittaa yhteisön korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                                               kanne
                                                                                (Asia T-56/97)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                ( 97/C 142/55 )
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat sa
mat kuin asiassa T-50/97 (')                                                         (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
(') Ks . tämän virallisen lehden sivu 24 .                          W. C. G. M. Stoffelen, kotipaikka Ottersum ( Alanko
                                                                    maat), on nostanut 6.3.1997 Euroopan yhteisöjen ensim
                                                                    mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan
                                                                    unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vas
                                                                    taan. Kantajan edustajina ovat asianajaja E. H. Pijnacker
                                                                    Hordijk, Amsterdam, ja asianajaja M. T. P. J. van Oers, 's
C. H. L. Wijnenin 6.3.1997 Euroopan unionin neuvostoa               Gravenhage, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajo
ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne             toimisto L. Frieden, 62 avenue Guillaume .
                           ( Asia T-55 /97 )
                            ( 97/C 142/54 )                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                    tuin
                 (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                    a ) ensisijaisesti velvoittaa yhteisön maksamaan kantajalle
C. H. L. Wijnen, kotipaikka Maasbree ( Alankomaat), on                   313 437 Alankomaiden guldenia 8 prosentin vuotuisi
nostanut 6.3.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi                    ne korkoineen 19.5.1992 alkaen aina siihen saakka,
keusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin                     kun koko summa on maksettu;
neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
Kantajan edustajina ovat asianajaja E. H. Pijnacker Hor                 toissijaisesti velvoittaa yhteisön maksamaan kantajalle
dijk, Amsterdam, ja asianajaja M. T. P. J. van Oers, 's                  ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kohtuulli
Gravenhage, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajo                 seksi katsoman summan mutta kuitenkin vähintään
toimisto L. Frieden, 62 avenue Guillaume .                               122 738 Alankomaiden guldenia ( eli summan, joka pe
                                                                         rustuu asetuksen ( ETY ) N:o 2187/93 soveltamiseen ) 8
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois                  prosentin vuotuisine korkoineen 19.5.1992 alkaen
tuin                                                                     aina siihen saakka, kun koko summa on maksettu;
a ) ensisijaisesti velvoittaa yhteisön maksamaan kantajalle         b ) velvoittaa yhteisön korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
     234 230 Alankomaiden guldenia 8 prosentin vuotuisi
     ne korkoineen 19.5.1992 alkaen aina siihen saakka,
     kun koko summa on maksettu;                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     toissijaisesti velvoittaa yhteisön maksamaan kantajalle        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat sa
     ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kohtuulli             mat kuin asiassa T-50/97 (')
     seksi katsoman summan mutta kuitenkin vähintään
     97 506 Alankomaiden guldenia ( eli summan, joka pe            (') Ks . tämän virallisen lehden sivu 24 .
     rustuu asetuksen ( ETY) N:o 2187/93 soveltamiseen ) 8
    prosentin vuotuisine korkoineen 19.5.1992 alkaen
     aina siihen saakka, kun koko summa on maksettu;


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 26 päivänä marraskuuta 2002 asiassa C-100/01 (Conseil d'État'n esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Ministre de l'Intérieur vastaan Aitor Oteiza Olazabal (Henkilöiden vapaa liikkuvuus – Rajoitukset – Yleinen järjestys – Poliisin toimenpiteet, joilla toisen jäsenvaltion kansalaisen oleskeluoikeus rajoitetaan koskemaan vain osaa kansallisesta alueesta)

text:
11.1.2003               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                    C 7/5
vireillä olevassa asiassa Robelco NV ja Robeco Groep NV                 64/221/ETY (EYVL 1964, 56, s. 850) tulkinnasta, yhteisöjen
ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön              tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrí-
lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensim-                guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat J.-P. Puissochet,
mäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY (EYVL 1989, L 40,               M. Wathelet ja R. Schintgen sekä tuomarit C. Gulmann,
s. 1) 5 artiklan 5 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin          D. A. O. Edward, A. La Pergola, P. Jann (esittelevä tuomari),
(kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: toisen jaoston pu-              V. Skouris, F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr ja J. N. Cunha
heenjohtaja R. Schintgen, joka toimii kuudennen jaoston                 Rodrigues, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: hallintovirka-
puheenjohtajana, sekä tuomarit V. Skouris, F. Macken (esittele-         mies M.-F. Contet, on antanut 26.11.2002 tuomion, jonka
vä tuomari), N. Colneric ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasia-          tuomiolauselma on seuraava:
mies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: johtava hallintovirka-
mies L. Hewlett, on antanut 21.11.2002 tuomion, jonka                   EY:n perustamissopimuksen 48 artikla (josta on muutettuna tullut
tuomiolauselma on seuraava:                                             EY 39 artikla) ja työtekijän vapaan liikkuvuuden toteuttavat johdetun
                                                                        oikeuden säännökset eivät ole esteenä sille, että jäsenvaltio määrää
Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päi-        siirtotyöläisen osalta, joka on toisen jäsenvaltion kansalainen, poliisin
vänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin          hallinnollisia toimenpiteitä, joilla rajoitetaan tämän siirtotyöläisen
89/104/ETY 5 artiklan 5 kohtaa on tulkittava siten, että jäsenvaltio    oleskeluoikeus osaan kansallisesta alueesta edellyttäen, että
voi halutessaan ja asettaminsa edellytyksin suojata tavaramerkkiä
muuhun tarkoitukseen kuin tavaroiden tai palvelujen erottamiseksi       –      tämä voidaan perustella yleiseen järjestykseen tai yleiseen
tapahtuvaa merkin käyttämistä vastaan, jos merkin aiheeton käyttö              turvallisuuteen liittyvillä syillä, jotka perustuvat tämän siirto-
merkitsee tavaramerkin erottamiskyvyn tai maineen epäoikeutettua               työläisen omaan käyttäytymiseen
hyväksi käyttämistä taikka on haitaksi tavaramerkin erottamiskyvylle
tai maineelle.                                                          –      jos tällaista mahdollisuutta ei olisi, nämä syyt voisivat vakavuu-
                                                                               tensa vuoksi johtaa ainoastaan koko kansallista aluetta koske-
                                                                               vaan oleskelukielto- tai karkotustoimenpiteeseen
( 1) EYVL C 79, 10.3.2001.
                                                                        –      kun asianomaisen jäsenvaltion omat kansalaiset syyllistyvät
                                                                               käyttäytymiseen, jonka estämiseen kyseinen jäsenvaltio pyrkii,
                                                                               tästä käyttäytymisestä seuraa rangaistustoimenpiteitä tai muita
                                                                               käyttäytymisen torjumiseksi tarkoitettuja todellisia ja tehokkaita
                                                                               toimenpiteitä.
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                        (1 ) EYVL C 108, 7.4.2001.
                 26 päivänä marraskuuta 2002
asiassa C-100/01 (Conseil d’État’n esittämä ennakkoratkai-
supyyntö), Ministre de l’Intérieur vastaan Aitor Oteiza
                            Olazabal ( 1)
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(Henkilöiden vapaa liikkuvuus – Rajoitukset – Yleinen
järjestys – Poliisin toimenpiteet, joilla toisen jäsenvaltion                                       (kuudes jaosto)
kansalaisen oleskeluoikeus rajoitetaan koskemaan vain osaa
                      kansallisesta alueesta)
                                                                                26 päivänä marraskuuta 2002
                           (2003/C 7/08)
                                                                        asiassa C-202/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Ranskan tasavalta ( 1)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                        (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen        vi 79/409/ETY – Luonnonvaraisten lintujen suojelu – Eri-
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                        tyissuojelualueiksi osoittaminen – Mauresin tasanko)
                                                                                (2003/C 7/09)
Asiassa C-100/01, jonka Conseil d’État (Ranska) on saattanut
EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-                                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
olevassa asiassa Ministre de l’Intérieur ja Aitor Oteiza Olazabal       (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen 6, 8 a ja 48 ar-                             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
tiklan (joista on muutettuina tullut EY 12, EY 18 ja EY
39 artikla) sekä ulkomaalaisten liikkumista ja oleskelua koske-
vien, yleiseen järjestykseen ja turvallisuuteen sekä kansanter-
veyteen perustuvien erityistoimenpiteiden yhteensovittamises-           Asiassa C-202/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
ta 25 päivänä helmikuuta 1964 annetun neuvoston direktiivin             nään G. Valero Jordana ja J. Adda) vastaan Ranskan tasavalta