title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 9 päivänä heinäkuuta 2002 asiassa T-333/00, Rougemarine SARL vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Euroopan audiovisuaalisten teosten kehittämisen ja levityksen edistämistä koskeva ohjelma (MEDIA II) – Rahoitustukea koskeva päätös – Hylkääminen – Implisiittiset perustelut)

text:
C 219/16                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        14.9.2002
2)    Päätöksen 1999/484/EY 3 artikla kumotaan siltä osin kuin               YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
      siinä velvoitetaan Espanjan kuningaskunta perimään takaisin                       TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
      valtion elinten velan anteeksiannon muodossa myöntämä val-
      tiontuki.                                                                          12 päivänä kesäkuuta 2002
3)    Kanne hylätään muilta osin.                                      asiassa T-66/00, B vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                                sio (1)
4)    Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoi-
      tetaan korvaamaan 30 prosenttia kantajan oikeudenkäyntiku-       (Henkilöstö – Koulutuslisä – Huollettavana olevaa lasta
      luista.                                                          koskeva lisä – Myöntämisedellytykset – Perusteettoman edun
                                                                                palautus)
5)    Espanjan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
      taan.                                                                                (2002/C 219/41)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(1) EYVL C 246, 28.8.1999.
                                                                       Asiassa T-66/00, B Euroopan yhteisöjen komission virkamies,
                                                                       kotipaikka Tervuren (Belgia), edustajinaan asianajajat
                                                                       J.-N. Louis, G.-F. Parmentier ja V. Peere, prosessiosoite Luxem-
                                                                       burgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
                                                                       nään J. Currall), jossa kantaja oli vaatinut, että yhteisöjen
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                              ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa 4.3.1999
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                 tehdyn komission päätöksen, jolla kantajalle maksetut koulu-
                                                                       tuslisä ja huollettavana olevaa lasta koskeva lisä poistettiin
                                                                       1.9.1997 lähtien, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (nel-
                   11 päivänä heinäkuuta 2002                          jäs jaosto), toimien kokoonpanossa: puheenjohtaja M. Vilaras,
                                                                       sekä tuomarit V. Tiili ja P. Mengozzi, kirjaaja: hallintovirkamies
asiassa T-205/99, Hyper Srl vastaan Euroopan yhteisöjen                D. Christensen, on 12.6.2002 antanut tuomion, jonka tuomio-
                            komissio (1)                               lauselma on seuraava:
(Tullit – Intiasta peräisin olevien televisioiden tuonti –             1)    Kanne hylätään.
Pätemätön alkuperätodistus – Tuontitullien peruuttamisha-              2)    Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
kemus – Asetuksen N:o 1430/79 13 artiklan 1 kohta –                          taan.
            Puolustautumisoikeudet – Erityistilanne)
                                                                       (1) EYVL C 135, 13.5.2000.
                          (2002/C 219/40)
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                             YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
Asiassa T-205/99, Hyper Srl, kotipaikka Limena (Italia), edusta-                        TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
jinaan asianajajat D. Ehle ja D. Ehle, prosessiosoite Luxembur-
gissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään                                9 päivänä heinäkuuta 2002
J.-C. Schieferer ja M. Nuñez-Müller), jossa vaaditaan kumotta-
vaksi komission 5.2.1999 tekemää päätöstä REM 14/98, jossa             asiassa T-333/00, Rougemarine SARL vastaan Euroopan
todetaan, ettei kantajan tuontitullien peruuttaminen Intiasta                               yhteisöjen komissio (1)
peräisin olevien televisioiden osalta ole perusteltua, ensimmäi-
sen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien ko-             (Euroopan audiovisuaalisten teosten kehittämisen ja levityk-
koonpanossa: puheenjohtaja M. Jaeger, sekä tuomarit K. Le-             sen edistämistä koskeva ohjelma (MEDIA II) – Rahoitustu-
naerts ja J. Azizi, kirjaaja: H. Jung, on 11.7.2002 antanut            kea koskeva päätös – Hylkääminen – Implisiittiset peruste-
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                                             lut)
1)    Kanne hylätään.                                                                           (2002/C 219/42)
2)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.                                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(1) EYVL C 333, 20.11.1999.                                            Asiassa T-333/00, Rougemarine SARL, kotipaikka Pariisi
                                                                       (Ranska), edustajinaan asianajajat T. Levy ja O. Rezlan, proses-
                                                                       siosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
 ---pagebreak--- 14.9.2002                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 219/17
(asiamiehinään K. Banks ja M. Wolfcarius), jota tukee Euroopan          1)    Kanne jätetään tutkimatta siltä osin kuin siinä vaaditaan, että
unionin neuvosto (asiamiehenään A. Lopes Sabino), jossa                       ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin velvoittaa vastaajan
kantaja vaatii 5.9.2000 päivätyssä kirjeessä tehdyn komission                 luokittelemaan kantajan ylempään palkkaluokkaan,
sen päätöksen kumoamista, jolla kieltäydyttiin myöntämästä
kantajalle rahoitustukea MEDIA II -ohjelman puitteissa ja               2)    Muilta osin kanne hylätään perusteettomana.
korvausta tästä kieltäytymisestä aiheutuneesta vahingosta, en-
simmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien
                                                                        3)    Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. D. Cooke sekä
                                                                              taan.
tuomarit R. García-Valdecasas ja P. Lindh, kirjaaja: johtava
hallintovirkamies B. Pastor, on antanut 9.7.2002 tuomion,
jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                        (1) EYVL C 95, 24.3.2001.
1)    Kanne hylätään.
2)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä vasta-
      puolen oikeudenkäyntikuluista.
3)    Väliintulija vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                              YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(1) EYVL C 372, 23.12.2000.
                                                                                12 päivänä kesäkuuta 2002
                                                                        asiassa T-9/01, Michael Becker vastaan Euroopan yhteisö-
                                                                                jen tilintarkastustuomioistuin (1)
                                                                        (Henkilöstö – Henkilökohtaisista syistä myönnetty virkava-
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                                 paus – Työkyvyttömyyseläke)
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (2002/C 219/44)
                   11 päivänä heinäkuuta 2002
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
asiassa T-381/00, Franz-Martin Wasmeier vastaan Euroo-
                    pan yhteisöjen komissio (1)
                                                                        Asiassa T-9/01, Michael Becker, henkilökohtaisista syistä virka-
(Henkilöstö – Nimitys – Palkkaluokan määrittäminen –                    vapaalla oleva Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistui-
           Henkilöstösääntöjen 31 artiklan 2 kohta)                     men virkamies, kotipaikka Luxembourg, edustajanaan asian-
                                                                        ajaja R. Nathan, vastaan Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuo-
                          (2002/C 219/43)                               mioistuin (asiamiehinään J.-M. Stenier, P. Giusta ja B. Schäfer),
                                                                        jossa kantaja oli vaatinut, että yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
                                                                        asteen tuomioistuin kumoaa yhteisöjen tilintarkastustuomiois-
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                       tuimen 13.11.2000 tekemän päätöksen hylätä kantajan pyyntö
                                                                        työkyvyttömyyseläkkeelle siirtämisestä, ensimmäisen oikeus-
                                                                        asteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa:
                                                                        puheenjohtaja M. Vilaras, sekä tuomarit V. Tiili ja P. Mengozzi,
                                                                        kirjaaja: hallintovirkamies D. Christensen, on 12.6.2002 anta-
Asiassa T-381/00, Franz-Martin Wasmeier, Euroopan yhteisö-              nut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
jen komission virkamies, kotipaikka Bryssel, edustajanaan
asianajaja G. Maier, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
(asiamiehinään C. Berardis-Kayser ja B. Wägenbauer), jossa              1)    Kanne hylätään.
kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
kumoaa 24.9.1999 tehdyn komission päätöksen kantajan                    2)    Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
luokittelusta palkkaluokkaan A7 palkkatasolle 3, sekä                         taan.
7.9.2000 tehdyn komission päätöksen hylätä kantajan tekemä
valitus, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
(viides jaosto), toimien kokoonpanossa: puheenjohtaja                   (1) EYVL C 95, 24.3.2001.
J. D. Cooke sekä tuomarit R. García-Valdecasas ja P. Lindh,
kirjaaja: hallintovirkamies D. Christensen, on 11.7.2002 anta-
nut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:


title: Asia C-495/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 19.12.2013 (Upper Tribunalin (Tax and Chancery Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs v. Bridport and West Dorset Golf Club Limited (Verotus — Arvonlisävero — Direktiivi 2006/112/EY — Vapautukset — 132 artiklan 1 kohdan m alakohta — Urheiluun läheisesti liittyvät palvelut — Pääsy golfkentälle — Vieraat, jotka eivät ole golfkerhon jäseniä ja jotka suorittavat pääsymaksun (green fee) — Verovapautuksen soveltamisalan ulkopuolelle jääminen — 133 artiklan ensimmäisen kohdan d alakohta — 134 artiklan b alakohta — Lisätulot)

text:
               22.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 52/20

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 19.12.2013 (Upper Tribunalin (Tax and Chancery Chamber) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs v. Bridport and West Dorset Golf Club Limited
   (Asia C-495/12) (1)

   (Verotus - Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - Vapautukset - 132 artiklan 1 kohdan m alakohta - Urheiluun läheisesti liittyvät palvelut - Pääsy golfkentälle - Vieraat, jotka eivät ole golfkerhon jäseniä ja jotka suorittavat pääsymaksun (green fee) - Verovapautuksen soveltamisalan ulkopuolelle jääminen - 133 artiklan ensimmäisen kohdan d alakohta - 134 artiklan b alakohta - Lisätulot)
   2014/C 52/34
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Vastapuoli: Bridport and West Dorset Golf Club Limited

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) — Yhdistynyt kuningaskunta — Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1) 132 artiklan 1 kohdan m alakohdan, 133 artiklan ensimmäisen kohdan d alakohdan ja 134 artiklan b alakohdan tulkinta — Vapautukset — Urheiluun tai liikuntakasvatukseen läheisesti liittyvät palvelut — Voittoa tavoittelematon yhteisö tarjoaa golfkentän käyttöoikeuden tietyksi ajanjaksoksi golfin pelaamiseen

      Tuomiolauselma

               1)

               Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 134 artiklan b alakohtaa on tulkittava siten, ettei siinä suljeta tämän direktiivin 132 artiklan 1 kohdan m alakohdassa säädetyn verovapautuksen soveltamisalan ulkopuolelle palvelujen suoritusta, joka koostuu siitä, että golfkenttää ylläpitävä ja jäsenjärjestelmää tarjoava voittoa tavoittelematon yhteisö antaa vierailijalle, joka ei ole sen jäsen, oikeuden käyttää tätä golfkenttää.

               2)

               Direktiivin 2006/112 133 artiklan ensimmäisen kohdan d alakohtaa on tulkittava siten, ettei siinä sallita pääasiassa kyseessä olevien kaltaisissa olosuhteissa jäsenvaltioiden sulkea tämän direktiivin 132 artiklan 1 kohdan m alakohdassa säädetyn vapautuksen soveltamisalan ulkopuolelle palvelujen suoritusta, joka koostuu jäsenjärjestelmää tarjoavan voittoa tavoittelemattoman yhteisön ylläpitämän golfkentän käyttöoikeuden myöntämisestä, kun tämä suoritus tarjotaan vierailijoille, jotka eivät ole kyseisen yhteisön jäseniä.

      (1)  EUVL C 32, 2.2.2013.


title: Asia F-11/10: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 29.6.2010 — Palou Martínez v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen — Myöhästyminen — Oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn noudattamatta jättäminen — Työjärjestyksen 35 artiklan 1 kohdan e alakohta)

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/73

      Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 29.6.2010 — Palou Martínez v. komissio
      (Asia F-11/10)
      (Henkilöstö - Virkamiehet - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen - Myöhästyminen - Oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn noudattamatta jättäminen - Työjärjestyksen 35 artiklan 1 kohdan e alakohta)
      (2010/C 288/137)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: María Soledad Palou Martínez (Barcelona, Espanja) (edustaja: asianajaja V. Balfagon Costa)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Oikeudenkäynnin kohde

      Sen päätöksen kumoamista koskeva vaatimus, jolla kantajan asemapaikka siirrettiin Brysseliin.

         Määräysosa

                  1)

                  Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

                  2)

                  Palou Martínez vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 6 päivänä heinäkuuta 2000 asiassa T-62/98, Volkswagen AG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu – Autojen jälleenmyynti – Markkinoiden eristäminen – EY:n perustamissopimuksen 85 artikla (josta on tullut EY 81 artikla) – Asetus N:o 123/85 – Lehdistölle annetut lausunnot – Liikesalaisuus – Hyvä hallintotapa – Sakko – Kilpailusääntöjen rikkomisen vakavuus)

text:
23.9.2000                  FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 273/11
                                                 ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                                    2)    Kantajalle kanteen kohteena olevan päätöksen 3 artiklassa
                     MIOISTUIMEN TUOMIO                                             vahvistetun sakon määrä alennetaan 9 000 000 euroon.
                                                                              3)    Kanne hylätään muilta osin.
                    6 päivänä heinäkuuta 2000
                                                                              4)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja 90 prosen-
                                                                                tista komission oikeudenkäyntikuluista.
asiassa T-62/98, Volkswagen AG vastaan Euroopan yhtei-
                           söjen komissio (1)
                                                                              5)    Komissio vastaa 10 prosentista omista oikeudenkäyntikuluis-
                                                                                taan.
(Kilpailu – Autojen jälleenmyynti – Markkinoiden eristämi-
nen – EY:n perustamissopimuksen 85 artikla (josta on tullut
EY 81 artikla) – Asetus N:o 123/85 – Lehdistölle annetut                      (1) EYVL C 184, 13.6.1998.
lausunnot – Liikesalaisuus – Hyvä hallintotapa – Sakko –
            Kilpailusääntöjen rikkomisen vakavuus)
                            (2000/C 273/17)
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                              YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                                                                                MIOISTUIMEN TUOMIO
Asiassa T-62/98, Volkswagen AG, kotipaikka Wolfsburg
(Saksa), edustajanaan asianajaja R. Bechtold, Stuttgart, proses-                                 27 päivänä kesäkuuta 2000
siosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Loesch ja Wolter,
11 rue Goethe, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asia-
miehinään K. Wiedner ja H. J. Freund), jossa kantaja vaatii                   asiassa T-72/99, Karl L. Meyer vastaan Euroopan yhteisö-
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan EY:n                                                  jen komissio (1)
perustamissopimuksen 85 artiklan mukaisesta menettelystä
(Asia IV/35.733 – VW) 28 päivänä tammikuuta 1998 tehdyn                       (Merentakaiset maat ja alueet – EKR:n rahoittama hanke –
komission päätöksen 98/273/EY (EYVL L 124, s. 60) tai                         Vahingonkorvauskanne – Perusteltu luottamus – Komission
toissijaisesti alentamaan tällä päätöksellä kantajalle määrättyä                                     valvontavelvollisuus)
sakkoa, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. M. Moura
Ramos sekä tuomarit V. Tiili ja P. Mengozzi, kirjaaja: johtava                                         (2000/C 273/18)
hallintovirkamies B. Pastor, on 6.6.2000 antanut tuomion,
jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
1)    EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan mukaisesta menette-
      lystä (Asia IV/35.733 – VW) 28 päivänä tammikuuta 1998                  Asiassa T-72/99, Karl L. Meyer, kotipaikka Uturoa, (Raiatean
      tehty komission päätös 98/273/EY kumotaan siltä osin kuin               saari, Ranskan Polynesia), edustajanaan asianajaja J.-D. des
      siinä todetaan                                                          Arcis, Papeete, ja asianajaja C. A. Kupferberg, Pariisi, prosessio-
                                                                              soite Luxemburgissa c/o Pakowski, Saksan liittotasavallan
      a)    että jaetun marginaalin järjestelmä ja tiettyjen jälleen-         suurlähetystö, 22–22, avenue Emile Reuter vastaan Euroopan
            myyntisopimusten irtisanominen rangaistustoimena oli-             yhteisöjen komissio (asiamiehenään X. Lewis), jossa kantaja
            vat toimenpiteitä, joihin oli ryhdytty tarkoituksena estää        vaatii niiden vahinkojen korvaamista, jotka hän väittää itselleen
            se, että toisissa jäsenvaltioissa asuvat kuluttajat ja toisissa   aiheutuneen sen vuoksi, että Euroopan kehitysrahasto ei
            jäsenvaltioissa toimivat Volkswagen- ja Audi-merkkien             ole maksanut tukea, jonka se on sitoutunut myöntämään
            jakeluverkostoon kuuluvat jälleenmyyjät jälleenvievät ky-         trooppisten puiden ja hedelmäkasvien istutusta Raiatean saa-
            seisen merkkisiä ajoneuvoja Italiasta;                            rella koskevan ohjelman yhteydessä, yhteisöjen ensimmäisen
                                                                              oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpa-
                                                                              nossa: presidentti K. Lenaerts sekä tuomarit J. Azizi ja M. Jae-
      b)    että kilpailusääntöjen rikkominen ei ollut täysin päättynyt       ger, kirjaaja: hallintovirkamies G. Herzig, on 27.6.2000 anta-
            1.10.1996 ja päätöksentekopäivän välisenä aikana.                 nut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:


title: Asia T-103/10 P(R): Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 27.4.2010 — parlamentti v. U (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Irtisanomispäätös — Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen presidentin määräys välitoimimenettelyssä — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               19.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/41

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 27.4.2010 — parlamentti v. U
      (Asia T-103/10 P(R)) (1)

      (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Irtisanomispäätös - Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen presidentin määräys välitoimimenettelyssä - Kiireellisyysedellytys ei täyty)
      (2010/C 161/65)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Valittaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: S. Seyr ja K. Zejdová)

         Valittajan vastapuoli: U (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: asianajajat F. Moyse ja A. Salerno)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen presidentin asiassa F-92/09 R, U v. parlamentti, 18.12.2009 antamasta määräyksestä (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) tehty valitus, jolla vaaditaan tämän määräyksen kumoamista.

         Määräysosa

                  1)

                  Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen presidentin asiassa F-92/09 R, U v. parlamentti, 18.12.2009 antama määräys kumotaan.

                  2)

                  U:n tekemä välitoimihakemus hylätään.

                  3)

                  Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

         (1)  EUVL C 113, 1.5.2010.


title: Asia C-157/04: Euroopanyhteisöjen komission 29.3.2004 Espanjankuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/47

         Euroopan yhteisöjen komission 29.3.2004 Espanjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-157/04)
   (2004/C 106/82)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 29.3.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat oikeudellisen yksikön virkamiehet Gregorio Valero Jordana ja Minas Konstantinidis, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY (1), jota on muutettu 18 päivänä maaliskuuta 1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY (2), 4, 8, 9 ja 13 artiklan, vaarallisista jätteistä 12 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/689/ETY (3) 2 artiklan ja kaatopaikoista 26 päivänä huhtikuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/31/EY (4) 14 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut näiden direktiivien noudattamisen varmistamiseksi tarpeellisia toimenpiteitä Kanarian saarten itsehallintoalueeseen kuuluvalla Gomeran saarella, Punta de Avalosin alueella sijaitsevan valvomattoman kaatopaikan osalta

               2.

               toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY, jota on muutettu 18 päivänä maaliskuuta 1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY, 4, 8, 9 ja 13 mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tämän direktiivin noudattamisen varmistamiseksi tarpeellisia toimenpiteitä Andalusian itsehallintoalueeseen kuuluvassa Cádizin provinssissa, Olveran kunnassa sijaitsevan valvomattoman kaatopaikan osalta

               3.

               velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
   Punta de Avalosin ja Olveran valvomattomien kaatopaikkojen olemassaolosta käy ilmi, että Espanjan kuningaskunta ei ole saattanut voimaan kaikkia lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä sen takaamiseksi, että jätteistä huolehditaan ja että ne hyödynnetään vastuullisesti direktiivissä edellytetyllä tavalla.

      (1)  EYVL L 194, 25.7.1975, s. 39.

      (2)  EYVL L 78, 26.3.1991, s. 32.

      (3)  EYVL L 377, 31.12.1991, s. 20.

      (4)  EYVL L 182, 16.7.1999, s. 1.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 15 päivänä toukokuuta 2003 asiassa C-300/01 (Landesgericht Feldkirchin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Doris Salzmann (Pääomien vapaa liikkuvuus – EY:n perustamissopimuksen 73 b artikla (josta on tullut EY 56 artikla) – Rakentamattoman kiinteistön hankintaa koskeva ennakkolupamenettely – Täysin jäsenvaltion sisäinen tilanne – Itävallan tasavallan liittymisasiakirjan 70 artikla – Voimassa olevan lainsäädännön käsite – ETA-sopimuksen liitteessä XII olevan 1 kohdan e alakohta)

text:
C 158/6                   FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                               5.7.2003
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                        sopimusvaltio esittää yksityisoikeudelliselle henkilölle sellaisen
                                                                                yksityisoikeudellisen takaussopimuksen täytäntöönpanemiseksi,
                             (viides jaosto)                                     joka on tehty, jotta toinen henkilö voisi antaa tämän valtion
                                                                                vaatiman ja määrittelemän vakuuden, mikäli velkojan ja
                   15 päivänä toukokuuta 2003                                    takaajan välinen takaussopimukseen perustuva oikeussuhde ei
asiassa C-266/01 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä                           merkitse sitä, että valtio käyttää siinä yksityisten välisissä
ennakkoratkaisupyyntö), Préservatrice foncière TIARD                             suhteissa sovellettaviin sääntöihin verrattuna poikkeuksellista
               SA vastaan Staat der Nederlanden (1)                              valtaa.
(Brysselin yleissopimus – 1 artikla – Soveltamisala – Yksi-               –      Tämän määräyksen toisessa virkkeessä tarkoitettuun tulliasian
tyisoikeudellisen asian käsite – Tulliasian käsite – Valtion                     käsitteeseen ei kuulu vaatimus, jonka sopimusvaltio esittää
ja vakuutusyhtiön väliseen takaussopimukseen perustuva                           tullivelan maksamisen varmistamiseen tarkoitetun takaussopi-
kanne – Sopimus sellaisen ehdon täyttämiseksi, jonka valtio                      muksen täytäntöönpanemiseksi, kun valtion ja takaajan välinen
on määrännyt päävelallisina oleville kuljetusliikkeiden yh-                      tähän sopimukseen perustuva oikeussuhde ei merkitse sitä, että
      distyksille TIR-yleissopimuksen 6 artiklan nojalla)                        valtio käyttää siinä yksityisten välisissä suhteissa sovellettaviin
                                                                                sääntöihin verrattuna poikkeuksellista valtaa, ja asia on näin,
                            (2003/C 158/08)                                      vaikka takaaja voisikin puolustuksekseen vedota seikkoihin,
                                                                                joiden perusteella tuomioistuimen on tutkittava tullivelan synty-
                     (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                             mistä ja sisältöä.
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                    (1 ) EYVL C 275, 29.9.2001.
Asiassa C-266/01, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alanko-
maat) on saattanut yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi                        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa
yksityisoikeuden alalla koskevan 27 päivänä syyskuuta 1968                                             (kuudes jaosto)
allekirjoitetun yleissopimuksen tulkitsemisesta yhteisöjen tuo-
mioistuimessa 3 päivänä kesäkuuta 1971 tehdyn pöytäkirjan                                    15 päivänä toukokuuta 2003
nojalla saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
olevassa asiassa Préservatrice foncière TIARD SA vastaan Staat            asiassa C-300/01 (Landesgericht Feldkirchin esittämä en-
der Nederlanden ennakkoratkaisun edellä mainitun 27.9.1968                           nakkoratkaisupyyntö), Doris Salzmann (1)
tehdyn yleissopimuksen (EYVL 1972, L 299, s. 32) 1 artiklan
tulkinnasta, sellaisena kuin yleissopimus on muutettuna Tans-             (Pääomien vapaa liikkuvuus – EY:n perustamissopimuksen
kan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-             73 b artikla (josta on tullut EY 56 artikla) – Rakentamatto-
Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan liittymisestä kyseiseen               man kiinteistön hankintaa koskeva ennakkolupamenettely –
yleissopimukseen ja pöytäkirjaan 9 päivänä lokakuuta 1978                 Täysin jäsenvaltion sisäinen tilanne – Itävallan tasavallan
tehdyllä yleissopimuksella (EYVL L 304, s. 1; yleissopimus                liittymisasiakirjan 70 artikla – Voimassa olevan lainsäädän-
muutoksineen s. 77), Helleenien tasavallan liittymisestä kysei-           nön käsite – ETA-sopimuksen liitteessä XII olevan 1 kohdan
seen yleissopimukseen ja pöytäkirjaan 25 päivänä lokakuuta                                               e alakohta)
1982 tehdyllä yleissopimuksella (EYVL L 388, s. 1) ja Espanjan
kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liittymisestä kyseiseen                                       (2003/C 158/09)
yleissopimukseen ja pöytäkirjaan 26 päivänä toukokuuta 1989
tehdyllä yleissopimuksella (EYVL L 285, s. 1), yhteisöjen                                        (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuomarit D. A. O. Edward,                  (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
A. La Pergola, P. Jann (esittelevä tuomari) ja A. Rosas,                                  tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: johtava hallintovirkamies
L. Hewlett, on antanut 15.5.2003 tuomion, jonka tuomiolau-
selma on seuraava:                                                        Asiassa C-300/01, jonka Landesgericht Feldkirch (Itävalta) on
Tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksi-          saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
tyisoikeuden alalla koskevan 27 päivänä syyskuuta 1968 allekirjoite-      käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
tun yleissopimuksen 1 artiklan 1 kappaletta, sellaisena kuin yleissopi-   vireillä olevassa, kiinteistörekisteriin kirjaamista koskevassa
mus on muutettuna Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-             asiassa, jossa kirjaamista hakee Doris Salzmann, ennakkorat-
Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan liittymi-       kaisun EY:n perustamissopimuksen 73 b artiklan (josta on
sestä kyseiseen yleissopimukseen 9 päivänä lokakuuta 1978 tehdyllä        tullut EY 56 artikla) ja Euroopan talousalueesta 2 päivänä
yleissopimuksella, Helleenien tasavallan liittymisestä kyseiseen yleis-   toukokuuta 1992 tehdyn sopimuksen (EYVL 1994, L 1,
sopimukseen 25 päivänä lokakuuta 1982 tehdyllä yleissopimuksella          s. 3) liitteessä XII olevan 1 kohdan e alakohdan tulkinnasta,
sekä Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liittymisestä       yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpa-
kyseiseen yleissopimukseen 26 päivänä toukokuuta 1989 tehdyllä            nossa: jaoston puheenjohtaja J.-P. Puissochet (esittelevä tuoma-
yleissopimuksella, on tulkittava seuraavasti:                             ri) sekä tuomarit R. Schintgen, V. Skouris, F. Macken ja
                                                                          J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: johtava
–      Tämän määräyksen ensimmäisessä virkkeessä tarkoitettuun            hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut 15.5.2003 tuo-
       yksityisoikeudellisen asian käsitteeseen kuuluu vaatimus, jonka    mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
 ---pagebreak--- 5.7.2003                  FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                              C 158/7
1)     EY:n perustamissopimuksen 73 b artiklan 1 kohdan (josta on        1)     Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut yhdyskuntajäteve-
       tullut EY 56 artiklan 1 kohta) vastaisena on pidettävä                   sien käsittelystä 21 päivänä toukokuuta 1991 annetun neuvos-
       23.9.1993 annetussa Vorarlberger Grundverkehrsgesetzissä                 ton direktiivin 91/271/ETY 5 artiklan mukaisia velvoitteitaan,
       (Vorarlbergin osavaltion laki), sellaisena kuin tämä laki on             koska se ei ole määritellyt haavoittumiselle alttiita alueita
       muutettuna LGBl. 1997/85:llä, säädetyn kaltaista kiinteistön             Katalonian itsehallintoalueella sijaitsevan valuma-alueen osalta
       hankintaa koskevaa hallinnollista ennakkolupamenettelyä.                 eikä liioin Baskimaan, Katalonian, Valencian, Baleaarien ja
       Kansallisen tuomioistuimen asiana on ratkaista, voidaanko                Kanariansaarten itsehallintoalueiden sekä Ceutan itsehallinnol-
       tähän menettelyyn soveltaa Itävallan tasavallan, Suomen tasa-            lisen kaupungin rannikkovesien osalta.
       vallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdoista ja niiden
       sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu,        2)     Muilta osin kanne hylätään.
       tehdyn asiakirjan 70 artiklassa määrättyä poikkeusta.
                                                                         3)     Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeuden-
2)     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimella ei ole toimivaltaa vastata          käyntikulut.
       esitettyyn kolmanteen kysymykseen.
                                                                         (1 ) EYVL C 348, 8.12.2001.
( 1) EYVL C 303, 27.10.2001.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (neljäs jaosto)
                            (kuudes jaosto)                                                  15 päivänä toukokuuta 2003
                   15 päivänä toukokuuta 2003                            asiassa C-483/01: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Ranskan tasavalta ( 1)
asiassa C-419/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                     Espanjan kuningaskunta ( 1)                         (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
                                                                         vi 96/29/Euratom – Väestön ja työntekijöiden terveyden
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-              suojeleminen ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta –
vin 91/271/ETY 5 artikla – Yhdyskuntajätevesien käsittely                            Direktiivin puutteellinen täytäntöönpano)
– Haavoittumiselle alttiiden alueiden jättäminen määrittele-
                                mättä)                                                              (2003/C 158/11)
                           (2003/C 158/10)                                                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                     (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                      (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                         Asiassa C-483/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
                                                                         nään R. Tricot) vastaan Ranskan tasavalta (asiamiehinään
                                                                         G. de Bergues ja C. Isidoro), jossa kantaja vaatii yhteisöjen
Asiassa C-419/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-               tuomioistuinta toteamaan, että Ranskan tasavalta ei ole nou-
nään G. Valero Jordana) vastaan Espanjan kuningaskunta                   dattanut perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja väes-
(asiamiehenään L. Fraguas Gadea), jossa kantaja vaatii yhteisö-          tön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta
jen tuomioistuinta toteamaan, että Espanjan kuningaskunta ei             vaaroilta 13 päivänä toukokuuta 1996 annetun neuvoston
ole noudattanut yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21 päivänä             direktiivin 96/29/Euratom (EYVL L 159, s. 1) mukaisia velvoit-
toukokuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/271/ETY                 teitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattami-
(EYVL L 135, s. 40) 5 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska            sen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä
se on määritellyt haavoittumiselle alttiit alueet ainoastaan             tai koska se ei joka tapauksessa ole ilmoittanut näistä toimenpi-
joillakin kyseisen maan alueilla, yhteisöjen tuomioistuin (kuu-          teistä komissiolle, yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toi-
des jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J.-            mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmer-
P. Puissochet sekä tuomarit R. Schintgen ja C. Gulmann,                  mans (esittelevä tuomari) sekä tuomarit D. A. O. Edward ja
F. Macken (esittelevä tuomari) ja J. N. Cunha Rodrigues,                 A. La Pergola, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: R. Grass,
julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: R. Grass, on antanut             on antanut 15.5.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on
15.5.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                     seuraava:


title: Asia C-99/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 18.7.2013 (Tribunal de première instance de Bruxellesin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Eurofit SA v. Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB) (Ennakkoratkaisupyyntö — Maatalous — Yhteiset markkinajärjestelyt — Asetus (ETY) N:o 3665/87 — Vientituki — Vientiin tarkoitetun tuotteen kulkeutuminen muualle — Viejän velvollisuus palauttaa vientituet — Se, että toimivaltaiset viranomaiset pidättäytyvät antamasta tietoja sellaisen sopimuskumppanin luotettavuudesta, johon kohdistuu petosepäily, ei ole ylivoimainen este)

text:
               7.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 18.7.2013 (Tribunal de première instance de Bruxellesin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Eurofit SA v. Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)
   (Asia C-99/12) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Maatalous - Yhteiset markkinajärjestelyt - Asetus (ETY) N:o 3665/87 - Vientituki - Vientiin tarkoitetun tuotteen kulkeutuminen muualle - Viejän velvollisuus palauttaa vientituet - Se, että toimivaltaiset viranomaiset pidättäytyvät antamasta tietoja sellaisen sopimuskumppanin luotettavuudesta, johon kohdistuu petosepäily, ei ole ylivoimainen este)
   2013/C 260/20
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal de première instance de Bruxelles

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Eurofit SA

      Vastaaja: Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal de première instance de Bruxelles — Maataloustuotteiden vientitukien järjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 27.11.1987 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3665/87 (EYVL L 351, s. 1) säännösten tulkinta — Viejän velvollisuus palauttaa saadut vientituet tilanteessa, jossa tuotteet kulkeutuvat muualle — Se, että toimivaltaiset viranomaiset pidättäytyvät antamasta pyydettyjä tietoja tai antavat virheellistä tietoa viejälle edellä mainitussa asetuksessa tarkoitetussa ylivoimaisen esteen tilanteessa

      Tuomiolauselma

   Se, etteivät toimivaltaiset tulliviranomaiset anna viejälle tietoja sen sopimuskumppanin petosepäilystä, ei muodosta maataloustuotteiden vientitukien järjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 27.11.1987 annetussa komission asetuksessa (ETY) N:o 3665/87, sellaisena kuin se on muutettuna 2.12.1994 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2945/94, ja erityisesti sen 11 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettua ylivoimaista estettä. Vaikka tällainen tietojen antamatta jättäminen voi muodostaa asetuksen N:o 3665/87, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2945/94, 11 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitetun erityistilanteen, se ei voi kuitenkaan vapauttaa tätä viejää velvollisuudestaan palauttaa perusteettomasti saadut vientituet, ja tämä viejä vapautetaan yksinomaan samaan 11 artiklaan perustuvien seuraamusten maksamisesta.

      (1)  EUVL C 138, 12.5.2012.


title: Asia C-7/14 P: Valitus, jonka Wünsche Handelsgesellschaft International mbH & Co KG on tehnyt 10.1.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-147/12, Wünsche Handelsgesellschaft International mbH & Co KG v. Euroopan komissio, 12.11.2013 antamasta tuomiosta

text:
               22.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 52/32

         Valitus, jonka Wünsche Handelsgesellschaft International mbH & Co KG on tehnyt 10.1.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-147/12, Wünsche Handelsgesellschaft International mbH & Co KG v. Euroopan komissio, 12.11.2013 antamasta tuomiosta
   (Asia C-7/14 P)
   2014/C 52/58
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Wünsche Handelsgesellschaft International mbH & Co KG (edustajat: Rechtsanwalt K. Landry ja Rechtsanwalt G. Schwendinger)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-147/12 12.11.2013 antama tuomio on kumottava kokonaisuudessaan ja 16.9.2011 annettu komission päätös REM 02/09 (K(2011) 6393 lopullinen) on kumottava

               —

               toissijaisesti oikeusriita on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen sen uudelleen ratkaisemiseksi

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajan ensimmäisen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut tullikoodeksin (1) 220 artiklan 2 kohdan b alakohtaa, koska se on katsonut, että Saksan tulliviranomaisten erehdys oli valittajan havaittavissa. Näin ei ole. Yksittäiset säännökset ovat monitahoisia, ja niiden sanamuoto on epäselvä ja harhaanjohtava. Tästä on osoituksena erityisesti Saksan liittotasavallan valtiovarainministeriön ja komission välinen kirjeenvaihto. Lisäksi myös Saksan tulliviranomaisten erheellisen käytännön kesto ja laajuus puhuvat sitä vastaan, että valittaja olisi voinut havaita erehdyksen.
   Toisen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut tullikoodeksin 239 artiklan 1 kohdan toista luetelmakohtaa, koska se on oikeudellisesti virheellisellä tavalla katsonut valittajan syyllistyneen ilmeiseen laiminlyöntiin.
   Kolmannen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin ei ole perustellut päätöstään riittävästi kahden kohdan osalta, joten unionin yleisen tuomioistuimen päätös ei ole valittajan ymmärrettävissä.

      (1)  Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1).


title: Asia C-82/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad voor Vreemdelingenbetwistingen (Belgia) on esittänyt 12.2.2016 – A. K. ym. v. Belgian valtio

text:
               25.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 145/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad voor Vreemdelingenbetwistingen (Belgia) on esittänyt 12.2.2016 – A. K. ym. v. Belgian valtio
   (Asia C-82/16)
   (2016/C 145/28)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Raad voor Vreemdelingenbetwistingen

      Pääasian asianosaiset

      Hakijat: A. K., Z. M., J. M., N. N. N., I. O. O., I. R. ja A. B.

      Vastaaja: Belgian valtio

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko unionin oikeutta, erityisesti SEUT 20 artiklaa ja direktiivin 2008/115/EY (1) 5 ja 11 artiklaa, luettuina yhdessä perusoikeuskirjan (2) 7 ja 24 artiklan kanssa, tulkittava siten, että se on määrätyissä olosuhteissa esteenä kansalliselle käytännölle, jossa oleskelulupahakemusta, jonka perheenjäsen, joka on kolmannen maan kansalainen, on jättänyt unionin kansalaisen kanssa tapahtuvaa perheenyhdistämistä varten jäsenvaltiossa, jossa kyseinen unionin kansalainen asuu ja jonka kansalainen hän on, ja kun kyseinen kansalainen ei ole käyttänyt oikeuttaan vapaaseen liikkumiseen ja sijoittautumiseen (jäljempänä staattinen unionin kansalainen), ei oteta huomioon – maastapoistamispäätöksen tekemisen yhteydessä tai muutoin – yksinomaan siitä syystä, että kyseisellä perheenjäsenellä, joka on kolmannen maan kansalainen, on voimassa oleva maahantulokielto, jolla on eurooppalainen ulottuvuus?

                           a)

                           Onko tällaisten olosuhteiden arvioinnissa merkitystä sillä, että perheenjäsenen, joka on kolmannen maan kansalainen, ja staattisen unionin kansalaisen välillä on pelkkää perhesidettä laajempi riippuvuussuhde? Jos on, niin mitkä tekijät ovat tärkeitä määritettäessä riippuvuussuhteen olemassaoloa? Voidaanko sitä varten tehokkaasti vedota oikeuskäytäntöön, joka liittyy perhe-elämän mahdollisuuteen Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklan ja perusoikeuskirjan 7 artiklan perusteella?

                           b)

                           Edellytetäänkö SEUT 20 artiklassa erityisesti alaikäisten lasten osalta muuta kuin biologista sidettä vanhemman, joka on kolmannen maan kansalainen, ja lapsen, joka on unionin kansalainen, välillä? Onko tässä yhteydessä merkitystä sillä, että yhdessä asuminen näytetään toteen, vai riittävätkö tunnesiteet ja taloudelliset siteet, kuten asumis- tai tapaamisjärjestely ja elatusavun maksaminen? Voidaanko tältä osin vedota tehokkaasti siihen, mitä todetaan unionin tuomioistuimen tuomion 10.7.2014, Ogieriakhi, C-244/13, 38 ja 39 kohdassa, tuomion 16.7.2015, Singh ym., C-218/14, 54 kohdassa ja tuomion 6.1.2012, O.S., C-356/11 ja C-357/11, 56 kohdassa? Katso tässä yhteydessä myös asiassa C-133/15 esitetty ennakkoratkaisupyyntö.

                           c)

                           Onko tällaisten olosuhteiden arvioinnissa merkitystä sillä seikalla, että perhe-elämä on muodostunut silloin, kun kolmannen maan kansalainen oli jo määrätty maahantulokieltoon ja hän siis tiesi oleskelevansa laittomasti jäsenvaltiossa? Voidaanko tähän seikkaan vedota tehokkaasti oleskelulupamenettelyjen mahdollisen väärinkäytön estämiseksi perheenyhdistämisasioissa?

                           d)

                           Onko tällaisten olosuhteiden arvioinnissa merkitystä sillä seikalla, ettei direktiivin 2008/115/EY 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua oikeussuojakeinoa ole käytetty muutoksen hakemiseksi päätökseen, jolla maahantulokielto on määrätty, tai sillä seikalla, että kanne päätöksestä, jolla maahantulokielto on määrätty, on hylätty?

                           e)

                           Onko se seikka, että maahantulokielto on määrätty yleiseen järjestykseen liittyvien syiden takia tai laittoman oleskelun takia, relevantti seikka? Jos on, onko tutkittava myös se, muodostaako asianomainen kolmannen maan kansalainen todellisen, välittömän ja riittävän vakavan uhan, joka vaikuttaa johonkin yhteiskunnan olennaiseen etuun? Voidaanko tässä yhteydessä direktiivin 2004/38/EY 27 ja 28 artiklaa, jotka on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä ulkomaalaislain 43 ja 45 §:llä, ja yleistä järjestystä koskevaa relevanttia unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä soveltaa analogisesti staattisten unionin kansalaisten perheenjäseniin (katso vastaavasti asioissa C-165/14 ja C-304/14 esitetyt ennakkoratkaisupyynnöt)?

               2)

               Onko unionin oikeutta, erityisesti direktiivin 2008/115/EY 5 artiklaa ja perusoikeuskirjan 7 ja 24 artiklaa, tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle käytännölle, jossa vedotaan voimassa olevaan maahantulokieltoon, jotta jäsenvaltion alueella jätetty myöhempi hakemus, joka koskee perheenyhdistämistä staattisen unionin kansalaisen kanssa, jätetään huomiotta ottamatta siinä yhteydessä huomioon perhesuhteita ja asiaan liittyvien, myöhemmässä perheenyhdistämistä koskevassa hakemuksessa mainittujen lasten etua?

               3)

               Onko unionin oikeutta, erityisesti direktiivin 2008/115/EY 5 artiklaa ja perusoikeuskirjan 7 ja 24 artiklaa, tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle käytännölle, jossa sellaisen kolmannen maan kansalaisen osalta, jolla on jo voimassa oleva maahantulokielto, tehdään maastapoistamispäätös ottamatta siinä yhteydessä huomioon perhesuhteita ja asiaan liittyvien, myöhemmässä eli maahantulokiellon määräämisen jälkeen tehdyssä unionin kansalaisen kanssa tapahtuvaa perheenyhdistämistä koskevassa hakemuksessa mainittujen lasten etuja?

               4)

               Merkitseekö direktiivin 2008/115/EY 11 artiklan 3 kohta sitä, että kolmannen maan kansalaisen on haettava voimassa olevan ja lopullisen maahantulokiellon kumoamista tai lykkäämistä periaatteessa jo Euroopan unionin ulkopuolella, vai onko olemassa olosuhteita, joissa hän voi tehdä tällaisen hakemuksen myös Euroopan unionin alueella?

                           a)

                           Onko direktiivin 2008/115/EY 11 artiklan 3 kohdan kolmas ja neljäs alakohta ymmärrettävä siten, että kussakin yksittäistapauksessa tai kaikissa tapausryhmissä on ilman muuta täytettävä kyseisen direktiivin 11 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa asetettu edellytys siitä, että maahantulokiellon kumoamista tai lykkäämistä voidaan harkita vain silloin, kun asianomainen kolmannen maan kansalainen osoittaa poistuneensa jäsenvaltion alueelta noudattaen täysin palauttamispäätöstä?

                           b)

                           Ovatko direktiivin 2008/115/EY 5 ja 11 artikla esteenä tulkinnalle, jossa sellaisen staattisen unionin kansalaisen kanssa, joka ei ole käyttänyt oikeuttaan vapaaseen liikkumiseen ja sijoittautumiseen, tapahtuvaan perheenyhdistämiseen liittyvää oleskelulupahakemusta pidetään hiljaisena (väliaikaisena) hakemuksena voimassa olevan ja lopullisen maahantulokiellon kumoamiseksi tai lykkäämiseksi, jolloin voimassa oleva ja lopullinen maahantulokielto tulee uudelleen voimaan, jos käy ilmi, etteivät oleskelua koskevat ehdot täyty?

                           c)

                           Onko se seikka, että velvollisuudesta toimittaa kumoamista tai lykkäämistä koskeva hakemus lähtömaassa seuraa mahdollisesti ainoastaan väliaikainen ero kolmannen maan kansalaisen ja staattisen unionin kansalaisen välillä, relevantti seikka? Onko olemassa olosuhteita, joissa perusoikeuskirjan 7 ja 24 artikla ovat kuitenkin esteenä väliaikaiselle erolle?

                           d)

                           Onko se seikka, että velvollisuudesta toimittaa kumoamista tai lykkäämistä koskeva hakemus lähtömaassa seuraa ainoastaan, että unionin kansalaisen on mahdollisesti lähdettävä vain määrätyksi ajaksi koko Euroopan unionin alueelta, relevantti seikka? Onko olemassa olosuhteita, joissa SEUT 20 artikla on kuitenkin esteenä sille, että staattisen unionin kansalaisen on lähdettävä rajatuksi ajaksi koko unionin alueelta?

      (1)  Jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/115/EY (EUVL L 348, s. 98).

      (2)  EYVL 2000, C. 364, s. 1.


title: Asiat T-253/09 ja T-254/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.12.2010 — Wilo v. SMHV (Moottorin suojus ja vihreän suojuksen kuva) (Yhteisön tavaramerkki — Kolmiulotteista yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus — Mootorin suojus — Vihreää suojusta esittävää yhteisön kuviomerkkiä koskeva hakemus — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               29.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/37

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.12.2010 — Wilo v. SMHV (Moottorin suojus ja vihreän suojuksen kuva)
   (Asiat T-253/09 ja T-254/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Kolmiulotteista yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus - Mootorin suojus - Vihreää suojusta esittävää yhteisön kuviomerkkiä koskeva hakemus - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   2011/C 30/66
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Wilo SE (Dortmund, Saksa) (edustaja: asianajaja G. Braun)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: B. Schmidt ja P. Quay)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kaksi kannetta, jotka on tehty SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 30.3.2009 tekemistä päätöksistä (asiat R 1196/2008-1 ja R 1196/2008-1), jotka koskevat hakemuksia moottorin suojan muodosta koostuvan kolmiulotteisen merkin ja vihreää suojusta esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkeiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanteet hylätään.

               2)

               Wilo SE velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 205, 29.8.2009.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 28 päivänä lokakuuta 1999 asiassa C-193/98 (Oberlandesgericht Kölnin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), hallinnollista sakkoa koskeva valitusasia, jossa valittajana on Alois Pfennigmann (Direktiivi 93/89/ETY – Maanteiden tavarankuljetukset – Ajoneuvoverot – Tiettyjä teitä koskevat käyttömaksut – Raskaat ajoneuvot)

text:
5.2.2000                  FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 34/7
     136-143 artiklalla), miesten ja naisten samapalkkaisuuden               93/89/ETY (EYVL L 279, s. 32) 2 artiklan neljännen luetelma-
     periaatteen soveltamista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön         kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto),
     lähentämisestä 10 päivänä helmikuuta 1975 annetun neuvoston             toimien kokoonpanossa: kuudennen jaoston puheenjohtajan
     direktiivin 75/117/ETY 3 artikla sekä miesten ja naisten                tehtäviä hoitava P. J. G. Kapteyn (esittelevä tuomari) sekä tuo-
     tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta       marit G. Hirsch ja H. Ragnemalm, julkisasiamies: D. Ruiz-
     sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19 päivänä joulukuuta            Jarabo Colomer, kirjaaja: johtava hallintovirkamies H. A. Rühl,
     1978 annetun neuvoston direktiivin 79/7/ETY 4 artiklan                  on antanut 28.10.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on
     1 kohta tulivat voimaan, määrännyt vaikutuksettomiksi niitä             seuraava:
     normeja, joiden nojalla avioituneilta naispuolisilta työntekijöiltä,
     toisin kuin avioituneilta miespuolisilta työntekijöiltä, vaaditaan      Sen määrittämiseksi, onko moottoriajoneuvo tai ajoneuvoyhdistelmä
     erityisedellytysten täyttämistä myönnettäessä työntekijöille mak-       tarkoitettu tiettyjen maanteiden tavaraliikenteeseen tarkoitettujen
     settavia perhe- ja avioliittolisiä, jotka vaikuttavat eläkeoikeuden     ajoneuvojen verotuksen sekä tiettyjen infrastruktuurien käytöstä
     perustana olevan palkan suuruuteen.                                     perittävien tie- ja käyttömaksujen soveltamisesta jäsenvaltioissa
                                                                             25 päivänä lokakuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin
2. Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-              93/89/ETY 2 artiklan neljännessä luetelmakohdassa tarkoitetulla
     kulut.                                                                  tavalla ainoastaan maanteiden tavarankuljetukseen, on tarkasteltava
                                                                             kyseisen ajoneuvon yleistä käyttötarkoitusta riippumatta sen käytöstä
(1) EYVL C 258, 15.8.1998.                                                   yksittäistapauksessa.
                                                                             (1) EYVL C 234, 25.7.1998.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                            (kuudes jaosto)
                                                                                9 päivänä marraskuuta 1999
                     28 päivänä lokakuuta 1999
                                                                             asiassa C-365/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
asiassa C-193/98 (Oberlandesgericht Kölnin esittämä en-                                              Italian tasavalta (1)
nakkoratkaisupyyntö), hallinnollista sakkoa koskeva vali-
      tusasia, jossa valittajana on Alois Pfennigmann (1)                    (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
                                                                                vit 75/442/ETY ja 91/156/ETY – Jätehuolto)
(Direktiivi 93/89/ETY – Maanteiden tavarankuljetukset –
Ajoneuvoverot – Tiettyjä teitä koskevat käyttömaksut –                                                 (2000/C 34/13)
                          Raskaat ajoneuvot)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                            (2000/C 34/12)
                                                                             (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                        tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                             Asiassa C-365/97, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen             henään P. Stancanelli, avustajanaan M. Merola) vastaan Italian
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                       tasavalta (asiamiehenään professori U. Leanza, avustajanaan
                                                                             P. G. Ferri), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta
Asiassa C-193/98, jonka Oberlandesgericht Köln (Saksa) on                    toteamaan, että Italian tasavalta ei ole noudattanut EY:n
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on                   perustamissopimuksen sekä jätteistä 15 päivänä heinäkuuta
tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsi-               1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY (EYVL L
teltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi-               194, s. 39), 4 ja 5 artiklan, 7 artiklan ensimmäisen luetelma-
reillä olevassa hallinnollista sakkoa koskevassa valitusasiassa,             kohdan ja 10 artiklan tai muiden vastaavien säännösten,
jossa valittajana on Alois Pfennigmann, ennakkoratkaisun                     sellaisina kuin ne ovat muutettuina 18.3.1991 annetulla
Saksan liittotasavallan, Belgian kuningaskunnan, Tanskan ku-                 neuvoston direktiivillä 91/156/ETY (EYVL L 78, s. 32), mukai-
ningaskunnan, Luxemburgin suurherttuakunnan ja Alanko-                       sia velvoitteitaan, koska se ei ole pannut täysin ja moitteetto-
maiden kuningaskunnan hallitusten välillä tiettyjen teiden                   masti täytäntöön kyseistä direktiiviä San Roccon uoman
käyttämisestä raskaaseen ajoneuvoliikenteeseen kannettavista                 alueella, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa:
maksuista 9 päivänä helmikuuta 1994 tehdyn sopimuksen                        presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat
(Bundesgesetzblatt 1994, II, s. 1768) 2 artiklan 1 kappaleen ja              J. C. Moitinho de Almeida, D. A. O. Edward ja R. Schintgen
tiettyjen maanteiden tavaraliikenteeseen tarkoitettujen ajoneu-              sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn, J.-P. Puissochet, G. Hirsch,
vojen verotuksen sekä tiettyjen infrastruktuurien käytöstä                   P. Jann ja H. Ragnemalm (esittelevä tuomari), julkisasiamies:
perittävien tie- ja käyttömaksujen soveltamisesta jäsenvaltiois-             J. Mischo, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut
sa 25 päivänä lokakuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin                   9.11.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:


title: Asia T-12/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio  30.11.2005  — Almdudler-Limonade v. SMHV (Yhteisön tavaramerkki — Kolmiulotteinen tavaramerkki — Virvoitusjuomapullon muoto — Rekisteröinnin esteet — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               11.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 36/30

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 30.11.2005 — Almdudler-Limonade v. SMHV
   (Asia T-12/04) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Kolmiulotteinen tavaramerkki - Virvoitusjuomapullon muoto - Rekisteröinnin esteet - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   (2006/C 36/65)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Almdudler-Limonade A. & S. Klein (Wien, Itävalta) (edustaja: asianajaja G. Schönherr)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, joka on nostettu SMHV:n toisen valituslautakunnan 5.11.2003 tekemästä päätöksestä (asia R 490/2003-2), joka koskee virvoitusjuomapullon muotoisen kolmiulotteisen tavaramerkin rekisteröimistä
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 106, 30.4.2004.


title: Asia C-187/08: Kanne 5.5.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta

text:
               21.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 158/15

         Kanne 5.5.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-187/08)
   (2008/C 158/23)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: B. Schima ja J.-B. Laignelot)

      Vastaaja: Belgian kuningaskunta
   Vaatimukset

               —

               on todettava, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut rakennusten energiatehokkuudesta 16.12.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/91/EY (1) 15 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja joka tapauksessa koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

               —

               Belgian kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika direktiivin 2002/91/EY täytäntöönpanemiseksi päättyi 4.1.2006. Tästä huolimatta vastaaja ei ollut tämän kanteen nostamisen ajankohtana edelleenkään ryhtynyt tarvittaviin toimiin direktiivin täytäntöönpanemiseksi Vallonian hallintoalueen osalta tai se ei ainakaan ollut ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

      (1)  EUVL 2003, L 1, s. 65.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 14 päivänä toukokuuta 1998, asiassa T-309/94, NV Koninklijke KNP BT vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu - EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta - Kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toiminnasta vastuuseen joutuminen - Sakko - Perustelut)

text:
C 209/30               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      4.7.98
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                           Jean-Patrice de la Laurencie, Jacques Buhart, Pariisi, asian-
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                               ajaja Jean-Yves Art, Bryssel, ja solicitor David O'Keeffe,
                14 päivänä toukokuuta 1998,                        prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Arendt et
                                                                   Medernach, 8Ð10 rue Mathias Hardt, vastaan Euroopan
asiassa T-304/94, Europa Carton AG vastaan Euroopan                yhteisöjen komissio (asiamiehinään aluksi Richard Lyal ja
                    yhteisöjen komissio (1)                        GeÂraud de Bergues, sittemmin Lyal ja Guy Charrier), jossa
(Kilpailu Ð EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan                  kantaja vaatii EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan
1 kohta Ð Näyttö salaiseen yhteistyöhön osallistumisesta           soveltamisesta 13 päivänä heinäkuuta 1994 tehdyn komis-
Ð Sakko Ð Liikevaihto Ð Suuruuden määrittäminen Ð                  sion päätöksen 94/601/EY (IV/C/33.833 Ð Kartonki;
                   Lieventävät asianhaarat)                        EYVL L 243, 19.9.1994, s. 1) kumoamista, Euroopan
                                                                   yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajen-
                         (98/C 209/63)                             nettu kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti
                                                                   B. Vesterdorf sekä tuomarit C. P. BrieÈt, P. Lindh, A.
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                      Potocki ja J. D. Cooke, kirjaaja: hallintovirkamies J. Pala-
                                                                   cio GonzaÂlez, on antanut 14.5.1998 tuomion, jonka tuo-
Asiassa T-304/94, Europa Carton AG, kotipaikka Ham-                miolauselma on seuraava:
puri (Saksa), edustajinaan asianajajat Gerhard Wiedemann
ja Wolfgang Kirchhoff, Düsseldorf, prosessiosoite Luxem-           1) Kanne hylätään.
burgissa asianajotoimisto Alex Bonn, 7 Val Sainte-Croix,
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään                2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-
aluksi oikeudellisen yksikön virkamiehet Bernd Langeheine               lut, välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan
ja Richard Lyal ja sittemmin Lyal ja Dirk Schroeder), jossa             lukien.
kantaja vaatii EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan
soveltamisesta 13 päivänä heinäkuuta 1994 tehdyn komis-            (1) EYVL C 351, 10.12.1994.
sion päätöksen 94/601/EY (IV/C/33.833 Ð Kartonki;
EYVL L 243, 19.9.1994, s. 1) kumoamista, ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuin (kolmas laajennettu jaosto), toi-
mien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuo-
marit C. P. BrieÈt, P. Lindh, A. Potocki ja J. D. Cooke, kir-
jaaja: J. Palacio GonzaÂlez, on antanut 14.5.1998 tuomion,
                                                                        YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                14 päivänä toukokuuta 1998,
1) EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisesta
     13 päivänä heinäkuuta 1994 tehdyn komission päätök-           asiassa T-309/94, NV Koninklijke KNP BT vastaan
     sen 94/601/EY (IV/C/33.833 Ð Kartonki) 1 artiklan                            Euroopan yhteisöjen komissio (1)
     kahdeksas luetelmakohta kumotaan kantajan osalta.             (Kilpailu Ð EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan
                                                                   1 kohta Ð Kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toi-
2) Muilta osin kanne hylätään.                                       minnasta vastuuseen joutuminen Ð Sakko Ð Perustelut)
                                                                                (98/C 209/65)
3) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-
     lut.                                                                          (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
(1) EYVL C 351, 10.12.1994.                                        Asiassa T-309/94, NV Koninklijke KNP BT, kotipaikka
                                                                   Amsterdam, edustajinaan asianajajat Tom R. Ottervanger
                                                                   ja Francis Herbert, Bryssel, prosessisosoite Luxemburgissa
                                                                   asianajotoimisto Carlos Zeyen, 56Ð58 rue Charles Mar-
                                                                   tel, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään
                                                                   Richard Lyal ja Wouter Wils), jossa kantaja vaatii EY:n
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                           perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisesta 13 päi-
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                               vänä heinäkuuta 1994 tehdyn komission päätöksen
                14 päivänä toukokuuta 1998,                        94/601/EY (IV/C/33.833 Ð Kartonki; EYVL L 243,
                                                                   19.9.1994, s. 1) kumoamista, Euroopan yhteisöjen ensim-
asiassa T-308/94, Cascades SA vastaan Euroopan yhteisö-            mäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu kolmas
                        jen komissio (1)                           jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf
(Kilpailu Ð EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan                  sekä tuomarit C. P. BrieÈt, P. Lindh, A. Potocki ja J. D.
1 kohta Ð Rikkomisesta vastuuseen joutuminen Ð Sakko               Cooke, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio GonzaÂlez, on
          Ð Perustelut Ð Lieventävät asianhaarat)                  antanut 14.5.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on
                                                                   seuraava:
                         (98/C 209/64)
                                                                   1) EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisesta
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                           13 päivänä heinäkuuta 1994 tehdyn komission päätök-
                                                                        sen 94/601/EY (IV/C/33.833 Ð Kartonki) 3 artiklassa
Asiassa T-308/94, Cascades SA, kotipaikka Bagnolet                      kantajalle määrätty sakko vahvistetaan 2 700 00
(Ranska), edustajinaan asianajajat Jean-Louis Fourgoux,                 ecuksi.
 ---pagebreak--- 4.7.98                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 209/31
2) Muilta osin kanne hylätään.                                          a) jonka avulla siihen osallistujat voivat suoraan tai
                                                                            epäsuorasti saada tietoja muiden tuottajien tuotan-
3) Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se                    nosta, myynnistä, tilauskannoista, koneiden käyt-
     velvoitetaan korvaamaan puolet komission oikeuden-                     töasteista, myyntihinnoista, kustannuksista tai
     käyntikuluista.                                                        markkinointisuunnitelmista.
4) Komissio vastaa puolesta omia oikeudenkäyntikulu-                    Kaikkia sellaisia yleisten tietojen vaihtoa koskevia jär-
     jaan.                                                              jestelmiä, joihin ne ovat liittyneet, kuten Fides-järjes-
                                                                        telmää tai sen seuraajia, on hallinnoitava siten, että
(1) EYVL C 351, 10.12.1994.                                             sen ulkopuolelle on jätettävä tiedot, joista voidaan
                                                                        saada selville yksittäisten tuottajien toiminta.º
                                                                   3) Kantajalle komission päätöksen 94/601/EY 3 artiklassa
                                                                        määrätty sakko vahvistetaan 730 000 ecuksi.
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                   4) Muilta osin kanne hylätään.
                14 päivänä toukokuuta 1998,
asiassa T-310/94, Gruber + Weber GmbH & Co. KG vas-
            taan Euroopan yhteisöjen komissio (1)                  5) Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäynti-
                                                                        kuluistaan.
(Kilpailu Ð EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan
1 kohta Ð Näyttö salaiseen yhteistyöhön osallistumisesta
Ð Sakko Ð Sakon suuruuden määrääminen Ð Perustelut                 (1) EYVL C 380, 31.12.1994.
    Ð Tuotteet, joiden osalta kilpailusääntöjä on rikottu)
                        (98/C 209/66)
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Asiassa T-310/94, Gruber + Weber GmbH & Co. KG,                         YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
kotipaikka Gernsbach-Obertsrot (Saksa), edustajinaan                             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
asianajajat Holger-Friedrich Wissel ja Joachim Schütze,                             14 päivänä toukokuuta 1998,
Düsseldorf, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
Marc Loesch, 11 rue Goethe vastaan Euroopan yhteisöjen             asiassa T-311/94, BPB de Eendracht NV, aiemmin Karton-
komissio (asiamiehinään Bernd Langeheine, Richard Lyal             fabriek de Eendracht NV, vastaan Euroopan yhteisöjen
ja Dirk Schroeder), jossa kantaja vaatii EY:n perustamisso-                                   komissio (1)
pimuksen 85 artiklan soveltamisesta 13 päivänä heinä-
                                                                   (Kilpailu Ð EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan
kuuta 1994 tehdyn komission päätöksen 94/601/EY (IV/C/
                                                                   1 kohta Ð Puolustautumisoikeudet Ð Näyttö osallistumi-
33.833 Ð Kartonki; EYVL L 243, 19.9.1994, s. 1)
                                                                   sesta salaiseen yhteistyöhön Ð Tietojen vaihto Ð Kielto-
kumoamista, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kol-
                                                                   määräys Ð Sakko Ð Perustelut Ð Sakon suuruuden mää-
mas laajennettu jaosto), toimien kokoonpanossa: presi-
                                                                     rääminen Ð Yhteistyö hallinnollisen menettelyn aikana)
dentti B. Vesterdorf sekä tuomarit C. P. BrieÈt, P. Lindh, A.
Potocki ja J. D. Cooke, kirjaaja: J. Palacio GonzaÂlez, on                                  (98/C 209/67)
antanut 14.5.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on
seuraava:
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
1) EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisesta
     13 päivänä heinäkuuta 1994 tehdyn komission päätök-
                                                                   Asiassa T-311/94, BPB de Eendracht NV, aiemmin Karton-
     sen 94/601/EY (IV/C/33.833 Ð Kartonki) 1 artiklan
                                                                   fabriek de Eendracht NV, kotipaikka Appingedam (Alan-
     kahdeksas luetelmakohta kumotaan kantajan osalta.
                                                                   komaat), edustajanaan asianajaja Alexandre Vandencas-
                                                                   teele, Bryssel, ja solicitor Gordon Boyd Buchanan Jeffrey,
2) Päätöksen 94/601/EY 2 artiklan ensimmäinen, toinen,             Liverpool, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
     kolmas ja neljäs kohta kumotaan kantajan osalta               Arendt & Medernach, 8Ð10 rue Mathias Hardt, vastaan
     lukuun ottamatta seuraavia kappaleita:                        Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään aluksi
                                                                   Richard Lyal ja Rosemary Caudwell, sittemmin Lyal ja
     ºEdellä 1 artiklassa mainittujen yritysten on välittö-        James Flynn), jossa kantaja vaatii EY:n perustamissopi-
     mästi lopetettava edellä mainitut kilpailusääntöjen rik-      muksen 85 artiklan soveltamisesta 13 päivänä heinäkuuta
     komiset, elleivät ne ole sitä jo tehneet. Niiden on kar-      1994 tehdyn komission päätöksen 94/601/EY (IV/C/
     tonkialan toiminnassaan vastedes oltava tekemättä             33.833 Ð Kartonki; EYVL L 243, 19.9.1994, s. 1)
     sopimuksia ja noudattamatta yhdenmukaistettuja                kumoamista, Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
     menettelytapoja, joilla voi olla sama tai samanlainen         teen tuomioistuin (laajennettu kolmas jaosto), toimien
     tarkoitus tai vaikutus, mukaan luettuna kaikki sellai-        kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuomarit
     nen kaupallisten tietojen vaihto                              C. P. BrieÈt, P. Lindh, A. Potocki ja J. D. Cooke, kirjaaja:


title: Asia T-208/05: Michael Brownin 30.5.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               6.8.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 193/36

         Michael Brownin 30.5.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-208/05)
   (2005/C 193/61)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Michael Brown, kotipaikka Overijse (Belgia), on nostanut 30.5.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Lucas Vogel.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               1.

               kumoaa nimittävän viranomaisen 10.2.2005 tekemän päätöksen (tiedoksiannettu 14.2.2005 päivätyn ilmoituksen liitteenä, vastaanotettu 25.2.2005), jolla hylättiin kantajan 16.9.2004 tekemä valitus, joka koski kilpailun KOM/PB/04 valintalautakunnan puheenjohtajan 22.6.2004 tekemää päätöstä, jolla kantajalta evättiin osallistumisoikeus mainittuun kilpailuun

               2.

               kumoaa siltä osin kuin se on tarpeen myös kilpailun KOM/PB/04 valintalautakunnan puheenjohtajan 22.6.2004 tekemän mainitun päätöksen samoin kuin tämän päätöksen vahvistaneen 19.7.2004 toteutetun toimen

               3.

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajan, joka on ylimääräinen toimihenkilö komissiossa, hakemus ura-alueelta toiselle siirtymistä koskevassa sisäisessä kilpailussa KOM/PB/04 hylättiin sen vuoksi, että hän ei ollut väliaikainen toimihenkilö eikä virkamies viimeisenä hakemusten jättöpäivänä.
   Kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen, jotka koskevat:

               —

               yhtäältä henkilöstösääntöjen 27 artiklan ja 29 artiklan 1 kohdan rikkomista sekä ilmeistä arviointivirhettä siltä osin kuin riidanalaisista päätöksistä sekä kilpailuilmoituksesta seurasi, että hakijoita, joilla oli erityispätevyyttä ja merkittävästi kokemusta työskentelystä komissiossa, sivuutettiin mahdollisesti vähemmän pätevien ja lyhyemmän ajan komission palveluksessa olleiden hakijoiden hyväksi

               —

               toisaalta syrjintäkiellon periaatteen loukkaamista siltä osin kuin henkilöstösäännön mukaiset toimihenkilöt, jotka ovat olleet valtaosan työurastaan komissiossa ylimääräisinä toimihenkilöinä, voivat osallistua kilpailuun ainoastaan siitä syystä, että he ovat he ovat väliaikaisia toimihenkilöitä viimeisenä hakemusten jättöpäivänä, kun taas kantaja, joka on ollut pitkään väliaikainen toimihenkilö, sivuutettiin ainoastaan sen vuoksi, että hän oli kyseisenä päivänä ylimääräinen toimihenkilö.


title: Asia T-214/12: Kanne 21.5.2012 — Indesit Company v. SMHV — ILVE (quadrio)

text:
               28.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 227/23

         Kanne 21.5.2012 — Indesit Company v. SMHV — ILVE (quadrio)
   (Asia T-214/12)
   2012/C 227/39
   Kannekirjelmän kieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Indesit Company SpA (Fabriano, Italia) (edustajat: asianajaja G. Floridia ja asianajaja R. Floridia)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: ILVE-Industria Lavorazione Veneta Elettrodomestici SpA (Campodarsego, Italia)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan asiassa R 2219/2010-1 14.3.2012 tehdyn ensimmäisen valituslautakunnan päätöksen ja julistamaan laillisesti, että yhteisön tavaramerkki nro 7.313.158, jossa on sana quadrio erityisellä kirjoitustavalla ja jolla merkitään jääkaappeja, on rekisteröintikelpoinen.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki ”quadrio” luokkaan 11 kuuluville tavaroille — hakemus nro 7.313.158

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: ILVE-Industria Lavorazione Veneta Elettrodomestici SpA

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkki QUADRA luokkaan 11 kuuluville tavaroille

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hyväksyttiin.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin.

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 5 kohdan rikkominen.


title: Asia C-364/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de première instance d'Arlon (Belgia) on esittänyt 7.8.2008 — Marc Vandermeir v. Belgian valtio — SPF Finances

text:
               11.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de première instance d'Arlon (Belgia) on esittänyt 7.8.2008 — Marc Vandermeir v. Belgian valtio — SPF Finances
   (Asia C-364/08)
   (2008/C 260/20)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunal de première instance d'Arlon
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Marc Vandermeir

      Vastaaja: Belgian valtio — SPF Finances
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Onko se, että nyt käsiteltävässä asiassa kyseessä olevan kaltaisen ensimmäisessä jäsenvaltiossa voimassa olevan kansallisen lainsäädännön mukaan kyseisessä jäsenvaltiossa asuva itsenäinen ammatinharjoittaja velvoitetaan rekisteröimään siellä ajoneuvo, vaikka hän harjoittaa ammattitoimintaansa lähes yksinomaan toisessa jäsenvaltiossa siellä omistamastaan kiinteästä toimipaikasta, kun ajoneuvoa ei ole tarkoitus käyttää vakinaisesti lähinnä ensimmäisessä jäsenvaltiossa eikä sitä tosiasiassa käytetä siellä tällä tavalla, ristiriidassa EY 43 ja EY 49 artiklan kanssa?


title: Asia C-425/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Symvoulio tis Epikrateias (Kreikka) on esittänyt 28.10.2009 — Vasileios Alexandrou Giankoulis v. Ypourgos Ethnikis Paideias kai Thriskevmaton

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Symvoulio tis Epikrateias (Kreikka) on esittänyt 28.10.2009 — Vasileios Alexandrou Giankoulis v. Ypourgos Ethnikis Paideias kai Thriskevmaton
   (Asia C-425/09)
   2010/C 24/38
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Symvoulio tis Epikrateias

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Vasileios Alexandrou Giankoulis

      Vastaaja: Ypourgos Ethnikis Paideias kai Thriskevmaton

      Ennakkoratkaisukysymys

   Vastaako vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä annetun direktiivin 89/48/ETY (EYVL L 19) 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa, sellaisena kuin se oli muutettuna direktiivin 2001/19/EY (EYVL L 206) 1 artiklan 3 kohdalla ja ennen kuin kyseinen direktiivi kumottiin direktiivin 2005/36/EY (EUVL L 255) 62 artiklalla, käytetty termi ”ammattikokemus” termiä ”ammattikokemus”, jonka määritelmä annetaan tämän saman direktiivin 1 artiklan e alakohdassa, ja voidaanko sellaisena pitää kokemusta, jolla on samanaikaisesti seuraavat ominaispiirteet: a) asianomainen henkilö on hankkinut kyseisen kokemuksen sen jälkeen, kun hän on saanut tutkintotodistuksen, joka varmistaa hänelle pääsyn tiettyyn säänneltyyn ammattiin lähtöjäsenvaltiossa, b) kokemus on saatu harjoitettaessa tätä ammattia, jota varten tehdään direktiivin 89/48/ETY nojalla hakemus (ks. termit ”the profession concerned”, ”la profession concernée” ja ”der betreffende Beruf”, joita käytetään direktiivin englannin-, ranskan- ja saksankielisissä toisinnoissa), ja c) kyseistä ammattitoimintaa on harjoitettu luvallisesti eli sen jäsenvaltion, jossa toimintaa on harjoitettu, asiaa koskevassa lainsäädännössä asetettuja rajoituksia ja edellytyksiä noudattaen, joten ei voida ottaa huomioon sellaista kokemusta, joka on hankittu tietyssä ammatissa vastaanottavassa jäsenvaltiossa ennen hakemuksen hyväksymistä, jos vastaanottavassa jäsenvaltiossa ei voida harjoittaa tiettyä ammattia luvallisesti ennen hakemuksen hyväksymistä (jollei muuta johdu tietenkään siitä, että sovelletaan direktiivin 5 artiklaa, jossa tiettyjen edellytysten täyttyessä sallitaan — ammatissa vaadittavan koulutuksen ja harjoittelun, jota ei ole suoritettu lähtöjäsenvaltiossa, suorittamiseksi — ammatin harjoittaminen vastaanottavassa jäsenvaltiossa pätevän ammatinharjoittajan avustuksella)?


title: Asia T-308/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.11.2014 – Repsol v. SMHV – Adell Argiles (ELECTROLINERA) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin ELECTROLINERA rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön sanamerkki ELECTROLINERA — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               12.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 7/33

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.11.2014 – Repsol v. SMHV – Adell Argiles (ELECTROLINERA)
   (Asia T-308/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin ELECTROLINERA rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön sanamerkki ELECTROLINERA - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2015/C 007/36)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Repsol, SA (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat J.-B. Devaureix ja L. Montoya Terán)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: J. Crespo Carrillo ja V. Melgar)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Josep María Adell Argiles (Madrid, Espanja) (edustajat: aluksi asianajaja M. García Jiménez ja sitten asianajaja A. Zuazo Araluze)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 7.3.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 1565/2012-1), joka koskee Josep María Adell Argilesin ja Repsol, SA:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 7.3.2013 tekemä päätös (asia R 1565/2012-1), joka koskee Josep María Adell Argilesin ja Repsol, SA:n välistä väitemenettelyä, kumotaan siltä osin kuin se koskee tavaroiden ja palvelujen kansainvälistä luokitusta tavaramerkkien rekisteröimistä varten koskevaan, 15.6.1957 tehtyyn Nizzan sopimukseen, sellaisena kuin se on tarkistettuna ja muutettuna, pohjautuvan luokituksen luokkaan 4 kuuluvia seuraavia tavaroita: ”Teollisuusöljyt ja -rasvat; voiteluaineet; polttoaineet (sisältäen bensiinin ja moottorialkoholin)”.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Osapuolet vastaavat kukin omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 226, 3.8.2013.


title: Asia C-441/02: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto)  27.4.2006  — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY:n perustamissopimuksen 8 a ja 48 artikla (joista on muutettuina tullut EY 18 ja EY 39 artikla) — Direktiivit 64/221/ETY, 73/148/ETY ja 90/364/ETY — Asetus (ETY) N:o 1612/68 — Jäsenvaltioiden kansalaisten vapaa liikkuvuus — Yleinen järjestys — Oikeus perhe-elämän kunnioittamiseen — Oleskelukieltoa ja maastapoistamista koskeva kansallinen lainsäädäntö — Hallintokäytäntö — Rikostuomio — Karkottaminen)

text:
               17.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/2

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 27.4.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-441/02) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - EY:n perustamissopimuksen 8 a ja 48 artikla (joista on muutettuina tullut EY 18 ja EY 39 artikla) - Direktiivit 64/221/ETY, 73/148/ETY ja 90/364/ETY - Asetus (ETY) N:o 1612/68 - Jäsenvaltioiden kansalaisten vapaa liikkuvuus - Yleinen järjestys - Oikeus perhe-elämän kunnioittamiseen - Oleskelukieltoa ja maastapoistamista koskeva kansallinen lainsäädäntö - Hallintokäytäntö - Rikostuomio - Karkottaminen)
   (2006/C 143/05)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: C. O'Reilly ja W. Bogensberger)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: W.-D. Plessing ja A. Tiemann)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Italian tasavalta (asiamies: I. M. Braguglia, avustajanaan asianajaja M. Fiorilli)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY:n perustamissopimuksen 8 a ja 48 artikla (joista on muutettuna tullut EY 18 ja EY 39 artikla); — Ulkomaalaisten liikkumista ja oleskelua koskevien, yleiseen järjestykseen ja turvallisuuteen sekä kansanterveyteen perustuvien erityistoimenpiteiden yhteensovittamisesta 25 päivänä helmikuuta 1964 annetun neuvoston direktiivin 64/221/ETY (EYVL L 1964, 56, s. 850) 3 ja 9 artikla; — Työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68 (EYVL L 257, s. 2) 1 artikla; — Sijoittaumiseen ja palvelujen tarjoamiseen liittyvää jäsenvaltioiden kansalaisten liikkumista ja oleskelua yhteisön alueella koskevien rajoitusten poistamisesta 21 päivänä toukokuuta 1973 annetun neuvoston direktiivin 73/148/ETY (EYVL L 172, s. 14) 1, 4, 5, 8 ja 10 artikla; — Oleskeluoikeudesta 28 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/364/ETY 8EYVL L 180, s. 26) 1 ja 2 artikla — Kansallinen lainsäädäntö, joka koskee oleskelukieltoa ja karkottamista yleiseen järjestykseen liittyvistä syistä, erityisesti rikostuomioiden yhteydessä — Hallintokäytäntö
   Tuomiolauselma

               1)

               Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut EY 39 artiklan, ulkomaalaisten liikkumista ja oleskelua koskevien, yleiseen järjestykseen ja turvallisuuteen sekä kansanterveyteen perustuvien erityistoimenpiteiden yhteensovittamisesta 25 päivänä helmikuuta 1964 annetun neuvoston direktiivin 64/221/ETY 3 artiklan eikä sijoittautumiseen ja palvelujen tarjoamiseen liittyvää jäsenvaltioiden kansalaisten liikkumista ja oleskelua yhteisön alueella koskevien rajoitusten poistamisesta 21 päivänä toukokuuta 1973 annetun neuvoston direktiivin 73/148/ETY 10 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole pannut 21.1.1980 annetun Gesetz über Einreise und Aufenthalt von Staatsangehörigen der Mitgliedstaaten der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaftin (Euroopan talousyhteisön jäsenvaltioiden kansalaisten maahantulosta ja oleskelusta annettu laki) 12 §:n 1 momentissa riittävän selvästi täytäntöön edellytyksiä, jotka yhteisön oikeudessa asetetaan vapaan liikkuvuuden rajoittamiselle.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Italian tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 31, 8.2.2003.