title: Asia C-363/01: Oberlandesgericht Frankfurt am Mainin 10.7.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Flughafen Hannover-Langenhagen GmbH vastaan Deutsche Lufthansa AG

text:
5.1.2002                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 3/13
2.    Onko elintarvikkeiden merkinnöistä annetun direktiivin              2.    Mikäli ensimmäiseen kysymykseen – ensimmäinen vaih-
      28 artiklan tai EY 30 artiklan kanssa ristiriidassa sellainen             toehto – vastataan myöntävästi, onko lentokenttäyrittäjäl-
      kansallinen säännös, jonka mukaan kysymyksessä 1 tar-                     lä oikeus vaatia omahuolintaan oikeutetulta käyttäjältä
      koitetut terveyttä koskevat väittämät ovat sallittuja vain                ja/tai kolmansille palveluja tarjoavalta huolitsijalta (alioi-
      sillä edellytyksellä, että asiassa toimivaltainen liittovaltion           keuskäsittelyn vastaajan asemassa oleva palvelujen suorit-
      ministeriö on ne ensin hyväksynyt, jolloin hyväksymisen                   taja) suoritusta myös aloilla, joilla vapaa pääsy markki-
      edellytyksenä on, että terveyttä koskevat väittämät ovat                  noille oli taattu jo ennen direktiivin voimaantuloa, nimit-
      yhteensopivat kuluttajille erehtymiseltä annettavan suo-                  täin erityisesti maaliikennealueella suoritettavissa maan-
      jan kanssa?                                                               huolintapalveluissa?
                                                                          3.    Mikäli toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko
(1) EYVL L 33, s. 1.                                                            direktiiviä tulkittava siten, että lentoaseman pitäjä on
                                                                                3 artiklan tarkoittamassa merkityksessä oikeutettu vaati-
                                                                                maan myös alioikeuskäsittelyn vastaajan asemassa oleval-
                                                                                ta omahuolintaan oikeutetulta käyttäjältä ja/tai palvelujen
                                                                                tarjoajalta, joka on direktiivin tai sen täytäntöönpanoksi
                                                                                annettavien kansallisen oikeuden määräysten voimaantu-
                                                                                loon saakka maksanut (vain) vuokramaksuja silloisten
                                                                                lentoaseman rakennelmien ja laitteiden käyttämisestä,
                                                                                tästä lähtien lisäksi lupamaksua vastasuorituksena ”lento-
                                                                                aseman rakennelmien ja laitteiden käyttämisestä” ensim-
                                                                                mäisen kysymyksen tarkoittamassa merkityksessä?
Oberlandesgericht Frankfurt am Mainin 10.7.2001 teke-
mällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
asiassa Flughafen Hannover-Langenhagen GmbH vastaan                       4.    Onko kyseessä olevassa tapauksessa (lisä-)vaatimus lupa-
                      Deutsche Lufthansa AG                                     maksusta esitettynä omahuolintaan oikeutetulle käyttäjäl-
                                                                                le ja/tai maahuolintapalvelujen tarjoajalle, jolle on tähän
                                                                                asti taattu vapaa pääsy maahuolintapalvelujen markki-
                           (Asia C-363/01)                                      noille – tai vain omahuolinnan alalla – ilman ylimääräistä
                                                                                lupamaksua, jopa pakottava, epäyhdenvertaisen kohtelun
                                                                                estämiseksi suhteessa muihin omahuolintaan oikeutettui-
                             (2002/C 3/18)                                      hin käyttäjiin ja maahuolintapalvelujen tarjoajiin,
                                                                                a.    joilta on jo tähän asti vaadittu käyttömaksun lisäksi
                                                                                myös ylimääräistä lupamaksua;
Oberlandesgericht Frankfurt am Main on pyytänyt 10.7.2001
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-
mioistuimeen 24.9.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-                        b.    joille vasta direktiivin luoma oikeustila on sallinut
melta ennakkoratkaisua asiassa Flughafen Hannover-Langen-                             lentoaseman rakennelmien ja laitteiden käyttämisen,
hagen GmbH vastaan Deutsche Lufthansa AG seuraaviin                                   ja joilta tästä lähtien vaaditaan tätä varten rakennel-
kysymyksiin:                                                                          mien ja laitteiden käyttömaksun lisäksi lupamaksu?
1.    Onko neuvoston direktiiviä 96/67/EY (1), erityisesti sen            5.    Mikäli 15.10.1996 annetun neuvoston direktiivin
      16 artiklan 3 kohtaa yhdessä johdanto-osan 25 perustelu-                  96/67/EY 16 artiklan 3 kohta oikeuttaa lentoaseman
      kappaleen kanssa tulkittava siten, että 3 artiklassa tarkoi-              pitäjän vaatimaan ylimääräistä lupamaksua edellä kerro-
      tettu lentoaseman pitäjä on oikeutettu vaatimaan oma-                     tulla tavalla, vastaako tämä lupamaksu, jota vaaditaan
      huolintaan oikeutetulta käyttäjältä ja/tai kolmansille pal-               lähtöselvitystiskien käyttömaksun lisäksi, 16 artiklan
      veluja tarjoavalta huolitsijalta ”lentoaseman rakennelmien                3 kohdan mukaisia vaatimuksia asianmukaisuudesta,
      ja laitteiden käytön sallimisesta” käyttömaksun (vuokran)                 puolueettomuudesta, avoimuudesta ja syrjimättömyydes-
      lisäksi erillistä lupamaksua, joka on pääsymaksu vastasuo-                tä, kun lisäkorvaus määräytyy matkustajien määrän mu-
      rituksena elinkeinomahdollisuuden avaamisesta, jota                       kaan (tässä: 0,30 Saksan markkaa lähtöselvitettävää lento-
      omahuolintaan oikeutetun käyttäjän ja kolmansille palve-                  matkustajaa kohtaan)?
      luja tarjoavan huolitsijan on maksettava sopimuksen
      perusteella lentoasemien rakennelmien ja laitteiden vuok-
      ralle asettamisesta – tässä: lähtöselvitystiskistä matkusta-
      jien palvelemiseksi;
                                                                          (1) EYVL L 272, s. 36.
      vaiko (toinen vaihtoehto) seuraako direktiivin säännöksis-
      tä ainoastaan, että käyttömaksun asettamisessa on otetta-
      va huomioon 16 artiklan 3 kohdassa mainitut kriteerit ja
      lentoaseman pitäjän voittointressi?


title: Asia T-83/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.6.2017 – Heineken Romania v. EUIPO – Lénárd (Csíki Sör)

text:
               7.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 256/41

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.6.2017 – Heineken Romania v. EUIPO – Lénárd (Csíki Sör)
   (Asia T-83/17) (1)

   (2017/C 256/49)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Kuudennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 121, 18.4.2017.


title: Asia T-15/01: Benini Stefanon 22.1.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 95/20                    FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       24.3.2001
Benini Stefanon 22.1.2001 Euroopan yhteisöjen komissio-                    Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                      ta vastaan nostama kanne
                                                                           –     kumoaa nimittävän viranomaisen 24.2.2000 tekemän
                              (Asia T-15/01)
                                                                                päätöksen siitä, että hänen nettokuukausipalkastaan siir-
                                                                                retään vain 19 prosentin suuruinen osa 35 prosentin
                              (2001/C 95/39)                                     sijasta,
                        (Oikeudenkäyntikieli: italia)                      –     kumoaa hallinnon johdon päätöksen nro 102/84, joka
                                                                                hyväksyttiin 149:nnessa kokouksessa 6.4.1984, siltä osin
                                                                                kuin siinä valtuutettiin nimittävä viranomainen rajoitta-
Benini Stefano on nostanut 22.1.2001 Euroopan yhteisöjen                         maan siirto 19 prosenttiin 35 prosentin sijasta,
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat
asianajajat Bruno Nascimbene ja Massimo Condinanzi ja                      –     velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle korvauksena
prosessiosoite Luxemburgissa.                                                    kantajan      kärsimästä        taloudellisesta  vahingosta
                                                                                5 000 euron suuruisen summan viivästyskorkoineen en-
                                                                                nakkona myöhemmin arvioitavasta vahingosta,
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     kumoaa 28.9.2000 tehdyn komission päätöksen, jolla                   –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      kantajan 28.3.2000 tekemä valitus nro 169/2000 hylät-
      tiin
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                        Kantaja, joka on komission virkamies Brysselissä, on hankkinut
                                                                           asuntokiinteistön Lontoosta. Hankinta rahoitettiin osittain
                                                                           Yhdistyneessä kuningaskunnassa otetulla kiinnitysluotolla,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat             jonka takaisinmaksuaika on 10 vuotta ja jota lyhennetään
kuin asiassa T-11/01, Mascetti vastaan komissio (1).                       kuukausittain.
(1) Ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä.                              Kantaja pyysi sitten henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan
                                                                           17 artiklan 2 kohdan mukaisesti palkan siirtoa Yhdistyneeseen
                                                                           kuningaskuntaan siten, että siirrettävä summa olisi suuruudel-
                                                                           taan 35 prosenttia hänen nettokuukausipalkastaan.
                                                                           Komissio asetti siirron ylärajaksi 19 prosenttia sillä perusteella,
                                                                           että tällainen yläraja johtui hallinnon johdon päätöksen nro
                                                                           102/84 analogisesta soveltamisesta. Kantaja väittää, että tällai-
Georgios Rouniksen 24.1.2001 Euroopan yhteisöjen ko-                       sen rajan asettaminen on lainvastainen eikä se ole säädösten
                 missiota vastaan nostama kanne                            mukainen eikä sen yhteisen säännöstön mukainen, jossa
                                                                           vahvistetaan palkan siirtoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
                              (Asia T-17/01)
                              (2001/C 95/40)                               Kantaja väittää myös, että nimittävä viranomainen on rikkonut
                                                                           henkilöstösääntöjen 62 ja 63 artiklaa ja että sen päätös,
                                                                           joka perustuu sekä virheellisiin tosiseikkoihin nojautuviin
                                                                           perusteisiin että virheellisiin oikeusperusteisiin, asettaa kanta-
                       (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       jan hallinnolliseen asemaan, joka on syrjivä verrattuna muihin
                                                                           samassa asemassa oleviin virkamiehiin.
Georgios Rounis, kotipaikka Bryssel, on nostanut 24.1.2001
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
jan edustaja on asianajaja Eric Boigelot, prosessiosoite Luxem-
burg.


title: Tuomioistuimen tuomio, annettu 10 päivänä joulukuuta 2014, asiassa E-18/14 – Wow air ehf. vastaan Islannin kilpailuviranomainen (Samkeppniseftirlitið), Isavia ohf. ja Icelandair ehf. (Asetus (ETY) N:o 95/93 – Lähtö- ja saapumisaikojen jakaminen ETA:n lentoasemilla – Kilpailuviranomaisten toiminta – Nopeutettu menettely)

text:
               4.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/9

         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   annettu 10 päivänä joulukuuta 2014,
   asiassa E-18/14
   Wow air ehf. vastaan Islannin kilpailuviranomainen (Samkeppniseftirlitið), Isavia ohf. ja Icelandair ehf.
   (Asetus (ETY) N:o 95/93 – Lähtö- ja saapumisaikojen jakaminen ETA:n lentoasemilla – Kilpailuviranomaisten toiminta – Nopeutettu menettely)
   (2015/C 183/10)
   Asiassa E-18/14, Wow air ehf. vastaan Islannin kilpailuviranomainen (Samkeppniseftirlitið), Isavia ohf. ja Icelandair ehf., Reykjavíkin käräjäoikeus (Héraðsdómur Reykjavíkur) on esittänyt valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden välisen sopimuksen 34 artiklan nojalla tuomioistuimelle pyynnön, joka koskee lähtö- ja saapumisaikojen jakamista yhteisön lentoasemilla koskevista yhteisistä säännöistä 18 päivänä tammikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 95/93 tulkintaa. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti, sekä tuomarit Per Christiansen (esittelevä tuomari) ja Páll Hreinsson, on antanut 10 päivänä joulukuuta 2014 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1.

               Asetuksen (ETY) N:o 95/93 4 artiklan 1 kohdassa edellytetään, että jokainen ETA-valtio nimeää lentoaseman koordinaattoriksi pätevän luonnollisen tai oikeushenkilön kyseisessä kohdassa mainittuja osapuolia kuultuaan. Asetuksen (ETY) N:o 95/93 4 artiklan 2 kohdassa edellytetään, että koordinaattorin on oltava sekä oikeudellisesti että tosiasiallisesti riippumaton kaikista osapuolista, joita asia koskee, ja koordinaattori on myös erotettava toiminnallisesti niistä. Kunhan nämä edellytykset täytetään, ETA-valtiot voivat käyttää harkintavaltaa koordinaattorin aseman määrittämisessä. Kansallisen tuomioistuimen on tehtävä näiden seikkojen perusteella tarvittavat päätelmät, jotta voidaan varmistaa asetuksen (ETY) N:o 95/93 vaikuttavuus.

               2.

               Asetuksen (ETY) N:o 95/93 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valitusmenettely ei ole pakollinen. Sen vuoksi kyseinen menettely ei estä sitä, että kansalliselle kilpailuviranomaiselle voidaan tehdä suoraan kilpailuoikeudellisiin näkökohtiin perustuvia kanteluja.

               3.

               Asetuksen (ETY) N:o 95/93 8 b artiklan mukaan julkiset viranomaiset voivat kilpailun edistämiseksi antaa kansallisen kilpailulainsäädännön nojalla lentoliikenteen harjoittajille ohjeita lähtö- ja saapumisaikojen jakamisesta. Ohjeita ei kuitenkaan saa antaa koordinaattorille. Ohjeita ei ole myöskään tarkoituksenmukaista antaa lentoaseman pitäjälle. Toisin kuin koordinaattorin yksinomaiseen toimivaltaan kuuluvan lähtö- ja saapumisaikojen ensisijaisen jakamisen tapauksessa, asetuksessa (ETY) N:o 95/93 ei kielletä lähtö- ja saapumisaikojen siirtoa niiden jakamisen jälkeen, jos kilpailulainsäädäntö tätä edellyttää. Näin ollen ETA-valtion kilpailuviranomainen voi antaa ohjeita kyseiselle yritykselle, jos tällainen korjaustoimenpide todetaan tarpeelliseksi sovellettavan kansallisen tai ETA:n kilpailulainsäädännön nojalla.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 20 päivänä kesäkuuta 2000 asiassa T-597/97, Euromin SA vastaan Euroopan unionin neuvosto (Kumoamiskanne – Polkumyynti – Tutkimatta jättäminen)

text:
7.10.2000               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 285/7
                                             ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                              YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                   MIOISTUIMEN TUOMIO                                                       MIOISTUIMEN TUOMIO
                  21 päivänä kesäkuuta 2000                                              10 päivänä toukokuuta 2000
                                                                        asiassa T-177/97, Odette Simon vastaan Euroopan yhteis-
asiassa T-429/93, Edmond Roparsin perilliset vastaan                                             öjen komissio (1)
                Euroopan unionin neuvosto (1)
                                                                        (Henkilöstö      –    Vaatimus väliaikaisen          toimihenkilön
(Vahingonkorvauskanne – Sopimussuhteen ulkopuolinen                                                   asemasta)
vastuu – Maito – Lisämaksu – Viitemäärä – Tuottaja, joka
on antanut sitoumuksen tuotantosuunnan muuttamisesta –                                           (2000/C 285/13)
                       Tilan luovuttaminen)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                         (2000/C 285/12)
                                                                        Asiassa T-177/97, Odette Simon, kotipaikka Luxemburg,
                                                                        edustajinaan asianajajat J.-N. Louis, T. Demaseure ja F. Parmen-
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       tier, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa fiduciaire, 2–4 rue
                                                                        Beck, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään
Asiassa T-429/93, Madeleine Amélie Le Goff, kotipaikka                  G. Valsesia ja J. Currall), jossa vaaditaan kumottavaksi komis-
Plounevezel (Ranska), Liliane Ropars, kotipaikka Rouziers-              sion päätös, jolla kantajan vaatimus saada hallinnollinen
de-Touraine (Ranska), Jacqueline Ropars, kotipaikka Gleize              asemansa vahvistettua ja hänelle aineettomasta vahingosta
(Ranska), Marie-Christine Ropars, kotipaikka Guerlesquin                suoritettava 1 euron symbolinen korvaus, hylättiin, yhteisöjen
(Ranska), Gisèle Ropars, kotipaikka Morlaix (Ranska), Madelei-          ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (yhden tuomarin ko-
ne Ropars, kotipaikka Glomel (Ranska), Louise Ropars, koti-             koonpano), tuomari M. Vilaras, kirjaaja: hallintovirkamies
paikka Saint Laurent-du-Maroni (Ranskan Guyana), Joseph                 J. Palacio, on 10.5.2000 antanut tuomion, jonka tuomiolausel-
Ropars, kotipaikka Laniscat (Ranska), Edmond Roparsin perilli-          ma on seuraava:
sinä, edistajinaan asianajajat C. Larzul ja F. Buffet, sittemmin
A. Delanoé, Rennes, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-           1)    Kanne hylätään.
misto A. May, 398 route d’Esch, vastaan Euroopan unionin                2)    Kukin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
neuvosto (asiamiehenään A. M. Colaert), jossa kantajat vaativat
EY:n perustamissopimuksen 178 artiklan ja 215 artiklan toisen
kohdan (joista on tullut EY 235 artikla ja EY 288 artiklan              (1) EYVL C 252, 16.8.1997.
toinen kohta) nojalla korvausta Edmond Roparsille siitä aiheu-
tuneesta vahingosta, että hän ei voinut myydä maitoa asetuksen
(ETY) N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun maksun sovelta-
mista maito- ja maitotuotealalla koskevista yleisistä säännöistä
31 päivänä maaliskuuta 1984 annetun neuvoston asetuksen
(ETY) N:o 857/84 (EYVL L 90, s. 13), sellaisena kuin se on              YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
täydennettynä asetuksen N:o 804/68 5 c artiklassa tarkoitetun                               MIOISTUIMEN TUOMIO
lisämaksun yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä 16 päi-
vänä toukokuuta 1984 annetulla komission asetuksella (ETY)                                 20 päivänä kesäkuuta 2000
N:o 1371/84 (EYVL L 132, s. 11), soveltamisen seurauksena,
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (yhden                 asiassa T-597/97, Euromin SA vastaan Euroopan unionin
tuomarin kokoonpano: tuomari R. M. Moura Ramos), kirjaaja:                                           neuvosto (1)
hallintovirkamies J. Palacio González, on 21.6.2000 antanut
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                               (Kumoamiskanne – Polkumyynti – Tutkimatta jättäminen)
1)    Asian ratkaisemisen lykkäämistä koskeva vaatimus hylätään.                                 (2000/C 285/14)
2)    Kanne hylätään.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
3)    Kantajat velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                        Asiassa T-597/97, Euromin SA, kotipaikka Geneve (Sveitsi),
                                                                        edustajinaan aluksi asianajajat D. Horovitz, J. Bäverbrant,
(1) EYVL C 217, 20.8.1991.                                              G. Vandersanden ja N. Stockwell, Bryssel ja solicitor N. Rob-
                                                                        son, sittemmin asianajajat Horovitz, Vandersanden ja Stock-
                                                                        well sekä solicitor E. Pitt ja solicitor S. Sheppard, prosessiosoite
                                                                        Luxemburgissa c/o Société de gestion fiduciaire SARL, 2–4 rue
 ---pagebreak--- 7.10.2000                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 285/5
vastaan. Kantajan asiamiehet ovat oikeudellinen neuvonantaja                    puuttua asioihin milloin tahansa valmistajan hyväksyessä
Enrico Traversa ja oikeudellisen yksikön virkamies Christophe                   hinnanalennuksen. Tällä olisi mainitun valtion mukaan
Giolito, prosessiosoite Luxemburgissa c/o saman yksikön                         haitallisia vaikutuksia sekä savukemarkkinoita koskevan
virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                   vapaan kilpailun kannalta että kansanterveyspoliittisen
                                                                                tupakoinnin vastaisen taistelun kannalta.
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuin vahvistaa,                                                           (Ruskeiden ja vaaleiden savukkeiden por-
                                                                          rastettu verotus)
–    että Ranskan tasavalta
                                                                          –     Direkttivin 95/59/EY 8 artiklan 2 kohdan ja 16 artiklan
     ei ole noudattanut muista valmistetun tupakan kulutuk-                     5 kohdan rikkominen:
     seen kohdistuvista veroista kuin liikevaihtoveroista
     27 päivänä marraskuuta 1995 annetun neuvoston direk-                       (Ranskan) Code général des impôts’n 575 A §:ssä
     tiivin 95/59/EY (1) 9 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoit-                  säädetään savukkeille 1 000 yksikköä kohti kulutusmak-
     teitaan, koska se on pitänyt voimassa järjestelmän, jossa                  su, joka on vaaleiden savukkeiden osalta 500 Ranskan
     määrätään vähimmäisviitehinta kaikille savukkeille,                        frangia vuonna 1999 ja 530 FRF vuonna 2000 ja ruskei-
                                                                                den savukkeiden osalta 400 FRF vuonna 1999 ja 470 FRF
     ja                                                                         vuonna 2000. Komissio voi vain onnitella itseään siitä,
                                                                                että Ranskan viranomaiset hyväksyvät, että yhteisön
                                                                                lainsäädännössä sallitaan vain yksi ainoa vähimmäisval-
     ei ole noudattanut direktiivin 95/59/EY 8 artiklan 2 koh-                  mistevero kaikille savukkeiden luokille ja merkeille. Kui-
     dan ja 16 artiklan 5 kohdan, savukkeiden verojen lähentä-                  tenkin niin kauan kuin (Ranskan) Code général des
     misestä 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston                        impôts 575 A §:ää ei muuteta, yhteisön lainsäädäntöä
     direkttivin 92/79/ETY (2) 2 artiklan eikä EY 90 artiklan                   rikotaan.
     ensimmäisen kohdan tai tooissijaisesti EY 90 artiklan
     toisen kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitä-
     nyt voimassa järjestelmän, jossa on säädetty vaaleiden ja            –     EY 90 artiklan rikkominen:
     ruskeiden savukkeiden porrastetusta verotuksesta niin,
     että vaaleisiin savukkeisiin kohdistuu raskaampi vero,                     Vaaleiden ja ruskeiden savukkeiden verottamisen porras-
     sekä                                                                       taminen aikaansaa syrjivän verotuskohtelun sekä kansalli-
                                                                                sia tuotteita suojaavan kohtelun, koska 99 prosenttia
–    velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-                     Ranskassa myytävistä ruskeista savukkeista on kotimaista
     tikulut.                                                                   alkuperää.
                                                                                On kyse EY 90 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoite-
                                                                                tuista samankaltaisista tuotteista, joilla on samanlainen
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                             verotusluokitus (direktiivin 95/59/EY 2 artiklan 1 koh-
                                                                                dassa ei tehdä erottelua tältä osin) ja tulliluokitus. Se, että
                                                                                Ranskan viranomaisten mukaan ruskeita tupakkatuotteita
(Vähimmäisviitehinta)                                                           myydään kaikkein edullisimmilla hinnoilla, kosda mark-
                                                                                kinat eivät enää saa lisää asiakkaita ja koska näiden
                                                                                tuotteiden kulutus on jatkuvassa laskussa, selittää ehkä
–    Direkttivin 95/59/EY 9 artiklan 1 kohdan rikkominen:
                                                                                Ranskan toimet, mutta nämä selitykset eivät kyseisiin
                                                                                toimiin oikeuta, koska toimet johtavat syrjivään verotus-
     (Ranskan) Code général des impôts’n (yleinen verolaki)                     kohteluun ja ovat vastoin EY 90 artiklan ensimmäistä
     572 §:ssä säädetään, että samanmerkkisinä myytävien                        kohtaa.
     samaan luokkaan kuuluvien tuotteiden 1 000 kappaleen
     hinta ei saa olla alempi kuin se hinta, jota sovelletaan
                                                                                Vaikka katsottaisiinkin (quod non), että vaaleat ja ruskeat
     tämänmerkkisenä eniten myytyyn tuotteeseen, riippu-
                                                                                savukkeet eivät olisi EY 90 artiklassa tarkoitettuja saman-
     matta pakkaustavasta tai pakkaukseen sisältyvien savuk-
                                                                                kaltaisia tuotteita ja että on siis olemassa erilliset markki-
     keiden määrästä, mistä seuraa, että tuotteilla on vähim-
                                                                                nat vaaleille ja ruskeille savukkeille, viimeksi mainitut
     mäisviitehinta. Tällaisen vähimmäisviitehinnan määrää-
                                                                                kilpailisivat joka tapauksessa vaaleiden savukkeiden
     minen estää samanmerkkisten savukkeiden osalta hinto-
                                                                                kanssa.
     jen muuttamisen myytävien savukkeiden määrän mukaan
     (10, 20, 30 jne.) tai savukkeiden koon mukaan (normaali,
     ”king size”, ”super long”). Lisäksi tällä rajoitetaan valmista-
     jan oikeutta porrastaa samanmerkkisten tuotteiden hinto-             (1) EYVL L 291, s. 40.
     ja niiden laadun tai luontaisten ominaisuuksien mukaan,              (2) EYVL L 316, s. 8.
     kuten filtterittömien tai filtterillisten, keskivahvuisten,
     kevyiden, mentolisavukkeiden jne. mukaan. Ranskan hal-
     litus on väärässä, kun se näyttää katsovan, että edellä
     mainitussa 9 artiklassa sallitaan jäsenvaltion vapaasti


title: Asia T-48/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 8.7.2008 — Franchet ja Byk v. komissio (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Henkilöstö — OLAFin tutkimukset — Eurostat -asia — Tosiseikkoihin, jotka voivat johtaa rikossyytteisiin, liittyvien tietojen toimittaminen kansallisille viranomaisille — Se, ettei kyseessä oleville virkamiehille ja OLAFin valvontakomitealle annettu etukäteen tietoa — Vuodot lehdistössä — OLAFin ja komission suorittama paljastaminen — Syyttömyysolettaman periaatteen loukkaaminen — Aineeton vahinko — Syy-yhteys)

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/44

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 8.7.2008 — Franchet ja Byk v. komissio
   (Asia T-48/05) (1)

   (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Henkilöstö - OLAFin tutkimukset - ’Eurostat’-asia - Tosiseikkoihin, jotka voivat johtaa rikossyytteisiin, liittyvien tietojen toimittaminen kansallisille viranomaisille - Se, ettei kyseessä oleville virkamiehille ja OLAFin valvontakomitealle annettu etukäteen tietoa - Vuodot lehdistössä - OLAFin ja komission suorittama paljastaminen - Syyttömyysolettaman periaatteen loukkaaminen - Aineeton vahinko - Syy-yhteys)
   (2008/C 209/75)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantajat: Yves Franchet (Nizza, Ranska) ja Daniel Byk (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: asianajajat G. Vandersanden ja L. Levi)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: J.-F. Pasquier)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Vahingonkorvausvaatimus aineellisesta ja aineettomasta vahingosta, joka on väitetysti aiheutunut virheistä, jotka komissio ja OLAF ovat väitetysti tehneet ”Eurostat”-asiaa koskevissa tutkimuksissa.
   Tuomiolauselma

               1)

               Komissio velvoitetaan maksamaan Yves Franchetille ja Daniel Bykille 56 000 euron summa.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 93, 16.4.2005.


title: Asia C-71/08: Kanne 20.2.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Tšekin tasavalta

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/22

         Kanne 20.2.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Tšekin tasavalta
   (Asia C-71/08)
   (2008/C 92/41)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: P. Dejmek)

      Vastaaja: Tšekin tasavalta
   Vaatimukset

               —

               Yhteisöjen tuomioistuimen on todettava, että Tšekin tasavalta ei ole noudattanut rahoitusvälineiden markkinoista sekä neuvoston direktiivien 85/611/ETY ja 93/6/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/12/EY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 93/22/ETY kumoamisesta 21.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna rahoitusvälineiden markkinoista annetun direktiivin 2004/39/EY muuttamisesta eräiden määräaikojen osalta 5.4.2006 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2006/31/EY (2), 70 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

               —

               Tšekin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä on päättynyt 31.1.2007.

      (1)  EUVL L 145, s. 1.

      (2)  EUVL L 114, s. 60.


title: Asia C-413/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court (Irlanti) on esittänyt 27.7.2015 – Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI) v. Alan Whitty, Elaine Farrell, Minister for the Environment, Irlanti ja Attorney General

text:
               28.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 320/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court (Irlanti) on esittänyt 27.7.2015 – Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI) v. Alan Whitty, Elaine Farrell, Minister for the Environment, Irlanti ja Attorney General
   (Asia C-413/15)
   (2015/C 320/28)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supreme Court

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI)

      Muut osapuolet: Alan Whitty, Elaine Farrell, Minister for the Environment, Irlanti ja Attorney General

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko tuomion Foster ym. v. British Gas plc (asia C-188/89) 20 kohdassa tarkoitettuja arviointiperusteita, joiden mukaisesti ratkaistaan, mikä on jäsenvaltion ilmentymä, tulkittava sillä perusteella, että arviointiperusteita on sovellettava

                           a)

                           yhdessä vai

                           b)

                           erikseen?

               2)

               Siltä osin kuin tuomiossa Foster ym. v. British Gas plc (asia C-188/89) tarkoitettuja erillisiä seikkoja voidaan vaihtoehtoisesti pitää tekijöinä, jotka on otettava asianmukaisella tavalla huomioon kokonaisarvion tekemiseksi, onko mainitussa ratkaisussa todettujen erillisten tekijöiden taustalla jokin perusperiaate, jota tuomioistuimen on sovellettava arvioidessaan, onko tietty elin valtion ilmentymä?

               3)

               Onko se, että jäsenvaltio on siirtänyt elimelle paljon vastuuta nimenomaisesti siksi, että unionin oikeudessa säädetyt velvollisuudet täytettäisiin, riittävä peruste pitää elintä jäsenvaltion ilmentymänä vai onko lisäksi tarpeen, että tällaisella elimellä a) on myös erityisiä toimivaltuuksia tai että b) se toimii jäsenvaltion välittömän valvonnan alaisuudessa?


title: Asian C-135/97 poistaminen rekisteristä

text:
C 94/16               FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     28.3.98
         Asian C-120/96 (1) poistaminen rekisteristä                      Asian C-79/97 (1) poistaminen rekisteristä
                         (98/C 94/33)                                                    (98/C 94/37)
Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen    presidentin      Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen     presidentin
1.12.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-         1.12.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
ristä on poistettu asia C-120/96 (Finanzgericht Düsseldor-       ristä on poistettu asia C-79/97 (Finanzgericht Münchenin
fin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), FRUKO-Handelsge-            esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Happy Sports Michl
sellschaft mbH vastaan Hauptzollamt Emmerich.                    OHG vastaan Finanzamt Landshut.
(1) EYVL C 180, 22.6.1996.                                       (1) EYVL C 131, 26.4.1997.
         Asian C-300/96 (1) poistaminen rekisteristä                      Asian C-99/97 (1) poistaminen rekisteristä
                         (98/C 94/34)                                                    (98/C 94/38)
Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen    presidentin      Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen     presidentin
1.12.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-         1.12.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
ristä on poistettu asia C-300/96 (Schleswig-Holsteinisches       ristä on poistettu asia C-99/97 (Oberlandesgericht Wienin
Verwaltungsgerichtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö),            esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Verein zur Förderung
Erika Reimer vastaan Amt für Land- und Wasserwirtschaft          des freien Wettbewerbs im Medienwesen vastaan TV Spiel-
Flensburg.                                                       film Verlag Gesellschaft mbH.
                                                                 (1) EYVL C 131, 26.4.1997.
(1) EYVL C 336, 9.11.1996.
                                                                          Asian C-135/97 (1) poistaminen rekisteristä
         Asian C-345/96 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (98/C 94/39)
                         (98/C 94/35)
                                                                 Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen     presidentin
Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen    presidentin      1.12.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
1.12.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-         ristä on poistettu asia C-135/97 (Oberlandesgericht Wie-
ristä on poistettu asia C-345/96 (Landesarbeitsgericht Nie-      nin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Verein zur Förde-
dersachsenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Landes-            rung des freien Wettbewerbs im Medienwesen vastaan
hauptstadt Hannover vastaan Almut Sattler.                       MVF Magazin-Verlag am Fleetland Gesellschaft mbH.
(1) EYVL C 370, 7.12.1996.                                       (1) EYVL C 166, 31.5.1997.
         Asian C-414/96 (1) poistaminen rekisteristä                      Asian C-223/97 (1) poistaminen rekisteristä
                         (98/C 94/36)                                                    (98/C 94/40)
Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen    presidentin      Euroopan       yhteisöjen    tuomioistuimen     presidentin
1.12.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-         1.12.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
ristä on poistettu asia C-414/96 (Sozialgericht Hamburgin        ristä on poistettu asia C-223/97 (Bundesvergabeamtin esit-
esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Mechthild Kehrl vas-            tämä ennakkoratkaisupyyntö), HDM Flugservice GesmbH
taan Allgemeine Ortskrankenkasse Hamburg, väliintuli-            vastaan Hauptverband der österreichischen Sozialversiche-
jana Bundesanstalt für Arbeit.                                   rungsträger.
(1) EYVL C 131, 26.4.1997.                                       (1) EYVL C 228, 26.7.1997.


title: Asia C-416/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 15.1.2013 (Najvyšší súd Slovenskej republikyn (Slovakia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Jozef Križan ym. v. Slovenská inšpekcia životného prostredia (SEUT 267 artikla — Tuomioistuimen ratkaisun kumoaminen — Palauttaminen asianomaiseen tuomioistuimeen — Velvollisuus noudattaa kumoamispäätöstä — Ennakkoratkaisupyyntö — Mahdollisuus — Ympäristö — Århusin yleissopimus — Direktiivi 85/337/ETY — Direktiivi 96/61/EY — Yleisön osallistumisoikeus päätöksentekoon — Kaatopaikan rakentaminen — Lupahakemus — Liikesalaisuus — Asiakirjasta yleisölle ilmoittamatta jättäminen — Vaikutus kaatopaikkaa koskevan lupapäätöksen pätevyyteen — Virheen korjaaminen — Hankkeen ympäristövaikutusten arviointi — Lopullinen lausunto, joka on annettu ennen jäsenvaltion liittymistä unioniin — Direktiivin 85/337 ajallinen soveltaminen — Muutoksenhaku tuomioistuimessa — Turvaamistoimet — Täytäntöönpanon keskeyttäminen — Riidanalaisen päätöksen kumoaminen — Omistusoikeus — Oikeuteen puuttuminen)

text:
               2.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 15.1.2013 (Najvyšší súd Slovenskej republikyn (Slovakia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Jozef Križan ym. v. Slovenská inšpekcia životného prostredia
   (Asia C-416/10) (1)

   (SEUT 267 artikla - Tuomioistuimen ratkaisun kumoaminen - Palauttaminen asianomaiseen tuomioistuimeen - Velvollisuus noudattaa kumoamispäätöstä - Ennakkoratkaisupyyntö - Mahdollisuus - Ympäristö - Århusin yleissopimus - Direktiivi 85/337/ETY - Direktiivi 96/61/EY - Yleisön osallistumisoikeus päätöksentekoon - Kaatopaikan rakentaminen - Lupahakemus - Liikesalaisuus - Asiakirjasta yleisölle ilmoittamatta jättäminen - Vaikutus kaatopaikkaa koskevan lupapäätöksen pätevyyteen - Virheen korjaaminen - Hankkeen ympäristövaikutusten arviointi - Lopullinen lausunto, joka on annettu ennen jäsenvaltion liittymistä unioniin - Direktiivin 85/337 ajallinen soveltaminen - Muutoksenhaku tuomioistuimessa - Turvaamistoimet - Täytäntöönpanon keskeyttäminen - Riidanalaisen päätöksen kumoaminen - Omistusoikeus - Oikeuteen puuttuminen)
   2013/C 63/02
   Oikeudenkäyntikieli: slovakki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Jozef Križan, Katarína Aksamitová, Gabriela Kokošková, Jozef Kokoška, Martina Strezenická, Jozef Strezenický, Peter Šidlo, Lenka Šidlová, Drahoslava Šidlová, Milan Šimovič, Elena Šimovičová, Stanislav Aksamit, Tomáš Pitoňák, Petra Pitoňáková, Mária Križanová, Vladimír Mizerák, Ĺubomír Pevný, Darina Brunovská, Mária Fišerová, Lenka Fišerová, Peter Zvolenský, Katarína Zvolenská, Kamila Mizeráková, Anna Konfráterová, Milan Konfráter, Michaela Konfráterová, Tomáš Pavlovič, Jozef Krivošík, Ema Krivošíková, Eva Pavlovičová, Jaroslav Pavlovič, Pavol Šipoš, Martina Šipošová, Jozefína Šipošová, Zuzana Šipošová, Ivan Čaputa, Zuzana Čaputová, Štefan Strapák, Katarína Strapáková, František Slezák, Agnesa Slezáková, Vincent Zimka, Elena Zimková, Marián Šipoš ja Mesto Pezinok

      Vastaaja: Slovenská inšpekcia životného prostredia

      Muu osapuoli: Ekologická skládka as

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Najvyšší súd Slovenskej republiky — SEUT 191 artiklan 1 ja 2 kohdan, SEUT 267 artiklan, ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 24.9.1996 annetun neuvoston direktiivin 96/61/EY (EYVL L 257, s. 26) ja erityisesti sen 1, 6, 15 ja 15 a artiklan, tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY (EYVL L 175, s. 40) ja erityisesti sen 2 ja 10 a artiklan ja tiedon saantia, yleisön osallistumisoikeutta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskevan yleissopimuksen (Århusin yleissopimus), joka on tehty Euroopan yhteisön puolesta 17.2.2005 tehdyllä neuvoston päätöksellä (EUVL L 124, s.1), 6 ja 9 artiklan tulkinta — Kaatopaikan rakentaminen — Tämän hankkeen ympäristövaikutusten arviointi — Yleisön osallistuminen päätöksentekoon — Kansallisen tuomioistuimen mahdollisuus pyytää ennakkoratkaisua, joka koskee ympäristönsuojelua koskevan unionin oikeuden soveltamista viran puolesta, vaikka kyseisen jäsenvaltion perustuslakituomioistuin on sulkenut pois mahdollisuuden tällaiseen soveltamiseen päätöksellä, joka sitoo ennakkoratkaisua pyytänyttä tuomioistuinta

      Tuomiolauselma

               1)

               SEUT 267 artiklaa on tulkittava siten, että ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen kaltainen kansallinen tuomioistuin on velvollinen omasta aloitteestaan saattamaan ennakkoratkaisupyynnön unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi silloinkin, kun asia on sen uudelleen ratkaistavana asianomaisen jäsenvaltion perustuslakituomioistuimen kumottua sen ensimmäisen ratkaisun ja kun sen on kansallisen oikeuden säännön mukaan noudatettava asian ratkaisemisessa perustuslakituomioistuimen omaksumaa oikeudellista kantaa.

               2)

               Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 24.9.1996 annettua neuvoston direktiiviä 96/61/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 18.1.2006 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 166/2006, on tulkittava siten, että

                           —

                           direktiivissä edellytetään, että yleisöllä, jota asia koskee, on mahdollisuus tutustua pääasian oikeudenkäynnin kohteena olevan kaltaiseen maankäyttöpäätökseen jo asianomaista laitosta varten myönnettävää lupaa koskevan menettelyn alussa

                           —

                           direktiivissä ei sallita, että toimivaltaiset kansalliset viranomaiset epäävät yleisöltä, jota asia koskee, mahdollisuuden tutustua tällaiseen päätökseen vetoamalla kaupallisten tai teollisten tietojen luottamuksellisuuteen kansallisessa tai unionin oikeudessa säädetyn salassapidon perusteella

                           —

                           direktiivi ei estä sitä, että ensimmäisen asteen hallintomenettelyssä tapahtunut perusteeton kieltäytyminen pääasian oikeudenkäynnin kohteena olevan kaltaisen maankäyttöpäätöksen saattamisesta yleisön, jota asia koskee, saataville voidaan korjata hallinnollisessa muutoksenhakumenettelyssä, kunhan kaikki vaihtoehdot ovat vielä avoimia ja menettelyvirheen korjaaminen menettelyn tässä vaiheessa antaa yleisölle, jota asia koskee, vielä todellisen mahdollisuuden vaikuttaa päätöksentekomenettelyn lopputulokseen, ja näiden seikkojen tutkiminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävä.

               3)

               Direktiivin 96/61, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 166/2006, 15 a artiklaa on tulkittava siten, että yleisöön, jota asia koskee, kuuluvilla henkilöillä on oltava tässä säännöksessä säädetyssä menettelyssä oikeus pyytää tuomioistuinta tai muuta laillisesti perustettua riippumatonta ja puolueetonta elintä määräämään turvaamistoimista, joilla tilapäisesti keskeytetään kyseisen direktiivin 4 artiklassa tarkoitetun luvan soveltaminen ennen asiassa annettavaa lopullista ratkaisua.

               4)

               Direktiivin 96/61, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 166/2006, 15 a artiklasta sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskevan yleissopimuksen, joka allekirjoitettiin Århusissa 25.6.1988 ja hyväksyttiin Euroopan yhteisön puolesta 17.2.2005 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2005/370/EY, 9 artiklan 2 ja 4 kappaleesta johtuvien velvoitteiden täyttämistä koskevassa kansallisessa menettelyssä tehty kansallisen tuomioistuimen ratkaisu, jolla kyseisen direktiivin säännösten vastaisesti myönnetty lupa on kumottu, ei voi sellaisenaan merkitä perusteetonta puuttumista toiminnanharjoittajalle kuuluvaan, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklassa taattuun omaisuudensuojaan.

      (1)  EUVL C 301, 6.11.2010.


title: Asia T-186/04: Spa Monopole, Compagnie Fermière de Span 25.5.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
               7.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 201/18

         Spa Monopole, Compagnie Fermière de Span 25.5.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
   (Asia T-186/04)
   (2004/C 201/40)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Spa Monopole, Compagnie Fermière de Spa -niminen yhtiö, kotipaikka Spa (Belgia) on nostanut 25.5.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan. Kantajan edustajina ovat avocat Laurent de Brouwer, avocat Emmanuel Cornu, avocat Eric De Gryse ja avocat Donatienne Moreau.
   Valituslautakunnassa käytyyn menettelyyn osallistui myös Spaform Limited.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa neljännen valituslautakunnan 25.2.2004 asiassa R 0827/2002-4 tekemän päätöksen, jolla hylättiin kantajan valitus väiteosaston päätöksestä, jolla oli puolestaan hylätty kantajan tekemä väite sitä vastaan, että sanamerkki SPAFORM rekisteröitäisiin luokkiin 7, 9 ja 11 kuuluvia tavaroita varten.

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               Spaform Limited.

               Haettu yhteisön tavaramerkki:

               sanamerkki SPAFORM (hakemusnumero 609 776), jota on haettu luokkiin 7 (pumput ym.), 9 (paineen mittauslaitteet ja -välineet) ja 11 (porealtaat) kuuluvia tavaroita varten.

               Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Kantaja.

               Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Kansallinen tavaramerkki SPA luokkaan 32 kuuluvia tavaroita varten (kivennäisvedet ym.).

               Väiteosaston päätös:

               Väite on hylätty.

               Valituslautakunnan päätös:

               Valitus on hylätty.

               Kanneperusteet:

               Asetuksen (EY) N:o 2868/95 (1) 18 säännön 1 kohdan virheellinen soveltaminen. Väiteosasto katsoi tämän säännön nojalla, että niiden tietojen perusteella, jotka virastolla oli käytössään väiteajan päättyessä, ei ollut mahdollista tunnistaa aikaisempaa tavaramerkkiä, johon oli vedottu. Kantaja riitauttaa tämän johtopäätöksen.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13 päivänä joulukuuta 1995 annettu komission asetus (EY) N:o 2868/95 (EYVL L 303, 15.12.1995, s. 1—32).


title: Asia C-450/11: Kanne 1.9.2011 — Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta

text:
               29.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/10

         Kanne 1.9.2011 — Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-450/11)
   2011/C 319/18
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Afonso ja L. Lozano Palacios)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut arvonlisäverodirektiivin (1) 306–310 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on soveltanut 3.7.1985 annetussa asetuksessa nro 221/85 säädetyllä tavalla matkatoimistoja koskevaa erityisjärjestelmää matkapalveluihin, jotka myydään muulle henkilölle kuin matkustajalle

               —

               Portugalin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio katsoo, että tapa, jolla Portugalin tasavalta soveltaa erityisjärjestelmää, rikkoo tätä alaa koskevaa unionin oikeutta siltä osin kuin Portugalin tasavalta soveltaa tätä järjestelmää liiketoimiin, joita matkatoimistot suorittavat muille matkatoimistoille tai muille arvonlisäveron alaisille henkilöille kuin matkustajille, koska erityisjärjestelmän soveltaminen on arvonlisäverodirektiivin säännösten nojalla rajoitettu matkustajille suoritettuihin palveluihin.

      (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1).


title: Asia C-474/04: Euroopan yhteisöjen komission 10.11.2004 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               18.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 314/10

         Euroopan yhteisöjen komission 10.11.2004 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-474/04)
   (2004/C 314/20)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.11.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat sen oikeudellisen yksikön oikeudelliset neuvonantajat Maria Kontou Durande ja Carmen O'Reilly.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut kolmansien maiden kansalaisia koskevien maastapoistamispäätösten vastavuoroisesta tunnustamisesta 28 päivänä toukokuuta 2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/40/EY (1) 8 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut niistä komissiolle

               —

               velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika, jossa direktiivi oli saatettava osaksi kansallista oikeusjärjestystä, on päättynyt 2.12.2002.

      (1)  EYVL L 149, 2.6.2001, s. 34.


title: Asia T-537/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 1.6.2016 – Laboratoire Nuxe v. EUIPO – NYX, Los Angeles (NYX)

text:
               25.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 270/67

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 1.6.2016 – Laboratoire Nuxe v. EUIPO – NYX, Los Angeles (NYX)
   (Asia T-537/14) (1)

   (2016/C 270/73)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Seitsemännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 329, 22.9.2014.


title: Asia C-33/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi (Puola) on esittänyt 22.1.2013 — Marcin Jagiełło v. Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi

text:
               18.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi (Puola) on esittänyt 22.1.2013 — Marcin Jagiełło v. Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi
   (Asia C-33/13)
   2013/C 141/13
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Marcin Jagiełło

      Vastaaja: Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1) 4 artiklan 1 ja 2 kohtaa, luettuna yhdessä 5 artiklan 1 kohdan kanssa, tulkittava siten, ettei niiden nojalla voida pitää tavaroiden luovutuksena sellaisen henkilön harjoittamaa myyntiä, joka toimii toisen henkilön suostumuksella tämän toisen henkilön toiminimellä salatakseen oman taloudellisen toimintansa?

               2)

               Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 17 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä sellaiseen laskuun sisältyvän arvonlisäveron vähentämiselle, jonka laatinut henkilö on ainoastaan antanut toiminimensä toisen henkilön harjoittaman tavaroiden myynnin käyttöön, kun ei ole osoitettu, että ostaja tiesi tai saattoi objektiivisten seikkojen perusteella ennakoida, että liiketoimi, jossa ostaja oli osallisena, liittyi rikokseen tai muihin sääntöjenvastaisuuksiin, joihin laskun laatija tai tämän kanssa yhteistyössä toimiva henkilö on syyllistynyt?

      (1)  EYVL L 145, s. 1.


title: Yhdistetyt asiat C-242/0 ja C-243/02 poistaminen rekisteristä

text:
C 264/26                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                    1.11.2003
Euroopan yhteisöjen komission 19.9.2003 Alankomaiden                           Asian C-214/02 (1) poistaminen rekisteristä
           kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                                (2003/C 264/45)
                          (Asia C-395/03)
                                                                      Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 26.3.2003
                                                                      antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                          (2003/C 264/44)                             tu asia C-214/02 (Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes
                                                                      Vorarlbergin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Gerhard Lint-
                                                                      schinger.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.9.2003 Euroo-             (1) EYVL C 180, 27.7.2002.
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomaiden ku-
ningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat W. Wils ja
K. Banks.
                                                                               Asian C-219/02 (1) poistaminen rekisteristä
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                                (2003/C 264/46)
1.    toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudatta-
      nut bioteknologian keksintöjen oikeudellisesta suojasta         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 26.6.2003
      6 päivänä heinäkuuta 1998 annetun neuvoston direktii-           antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
      vin 98/44/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska ei ole          tu asia C-219/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
      antanut direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,          Helleenien tasavalta.
      asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoit-
      tanut näistä toimenpiteistä komissiolle.
                                                                      (1) EYVL C 191, 10.8.2002.
2)    velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan
      oikeudenkäyntikulut.
                                                                      Yhdistetyt asiat C-242/0 ja C-243/02 (1) poistaminen rekis-
                                                                                teristä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (2003/C 264/47)
Direktiivin täytäntöönpanolle varattu määräaika on päättynyt
                                                                      Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 26.3.2003
30.7.2000.
                                                                      antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                      tu yhdistetyt asiat C-242/02 ja 243/02 (Unabhängiger Verwal-
                                                                      tungssenat Salzburgin esittämä ennakkoratkaisupyyntö):
(1) EYVL L 213, s. 13.
                                                                      Manfred Hückel.
                                                                      (1) EYVL C 247, 12.10.2002.


title: Asia C-196/06 P: Valitus, jonka Alecansan SL on tehnyt 26.4.2006 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-202/03, Alecansan SL v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 7.2.2006 antamasta tuomiosta

text:
               12.8.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/7

         Valitus, jonka Alecansan SL on tehnyt 26.4.2006 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-202/03, Alecansan SL v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 7.2.2006 antamasta tuomiosta
   (Asia C-196/06 P)
   (2006/C 190/11)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittaja: Alecansan SL (edustaja: asianajajat P. Merino Baylos ja A. Velázquez Ibáñes)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto, CompUSA Management Co.
   Vaatimukset
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:

               —

               kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston 7.2.2006 (asia T-2002/03) antaman tuomion, jolla hylättiin kanne sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R-711/2002-1 24.3.2003 tekemän sellaisen päätöksen kumoamiseksi, jolla hylättiin Alecansan SL:n yhteisön tavaramerkkihakemusta nro 849.497 COMPUSA vastaan tekemä väite.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tulkitsi väärin asetuksen N:o 40/94 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa kun se katsoi, että kyseisten kahden tavaramerkin välillä ei ole sekaannusvaaraa sillä perusteella, että vaikka ne ovat ääntämykseltään ja ulkoasultaan merkittävästi samankaltaisia, ne tavarat ja palvelut, joita varten tavaramerkkiä haetaan, eivät ole samankaltaisia valittajan tavaramerkin kattamien palvelujen kanssa. Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti useat merkitykselliset seikat huomiotta, kun se arvioi sekaannusvaaran olemassaoloa.

      (1)  EYVL L 11, 14.1.1994, s. 1


title: Adam Buickin 12.12.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-209/96)

text:
N:o C 54/32          III                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        22.2.97
pääosaston pääjohtajan puoleen muistuttaakseen siitä, että          — velvoittaa komission palauttamaan kantajan uran en
hänen henkilökohtaisista syistä myönnetty lomansa oli                     nalleen 1.1.1992 ja 1.7.1993 välisen ajan osalta ja eri
päättynyt. Vasta 19.4.1996 tehdyllä nimittävän viranomai                 tyisesti maksamaan kantajalle kuuluvan palkan tältä
sen päätöksellä kantaja sijoitettiin uudelleen tehtävään,                 ajalta, lisättynä 8 prosentin vuotuisine viivästyskorkoi
jota hän tällä hetkellä hoitaa . Päätös tuli voimaan                      neen kunkin maksamatta jääneen palkan eräpäivästä
1.6.1996 , jolloin kantaja aloitti toimensa hoitamisen.                   sen maksupäivään asti ,
Kantaja korostaa, että vastaaja on tässä asiassa toiminut           — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
lainvastaisesti . Henkilöstösääntöjen 40 artiklan 4 kohdan
d alakohdassa tarkoitettu velvollisuus uudelleen sijoittami
seen on selkeän oikeuskäytännön mukaan lähes ehdoton;               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
ainoa varaus koskee sitä, että virkamiehellä on vapautu
vaan toimeen vaaditut ominaisuudet. Tätä velvoitetta ei
siis voida syrjäyttää sillä perusteella, että kyseinen virka       Kantaja , joka on komission virkamies ja joka on ollut hen
mies ehkä harjoittaa ammattitoimintaa ensimmäisen toi              kilökohtaisista syistä myönnetyllä lomalla 1.1.1989 lukien,
men vapautuessa . Siten tässä asiassa pätevänä syynä ei voi        vaatii , että vastaajana oleva toimielin velvoitetaan korvaa
da pitää nimittävän viranomaisen valituksen hylkäämistä             maan vahinko, joka kantajalle aiheutui siitä , ettei häntä
koskevassa päätöksessään esittämää seikkaa , että se oli ot        henkilöstösääntöjen 40 artiklan 4 kohdan d alakohdan
tanut huomioon sen, että kantaja ei voinut välittömästi va         mukaisesti sijoitettu uudelleen ensimmäiseen avoimeksi
pautua tehtävistään Universite de Lausannen opettajana ja           tulleeseen virkaan ja nimenomaan A 7 palkkaluokkaan
palata parlamenttiin . Kantaja ei nimittäin ole koskaan ve         ( taso 4 ) kuuluvaan virkaan 007165 , joka oli 22.10.1991
donnut siihen, että hän olisi estynyt palaamasta .                  tullut avoimeksi pääosastolla III/D/1 . Komissio ei ole näyt
                                                                    tänyt toteen , että se olisi tosiasiallisesti ja seikkaperäisesti
                                                                    tarkistanut, oliko kantaja riittävän pätevä hoitamaan mai
Mikäli oletettaisiin, että kantaja olisikin antanut nimittä        nittua virkaa . Lisäksi kantaja väittää , että komissio oli
välle viranomaiselle sellaisen perustellun käsityksen, että         arvioidessaan kantajan sopeutumiskykyä tehnyt ilmeisen
se voisi lykätä uudelleen sijoittamista, nimittävä viran           arviointivirheen kieltäytyessään sijoittamasta kantajaa
omainen ei kuitenkaan olisi voinut jättää soveltamatta              uudelleen ensimmäiseen avoimeksi tulleeseen virkaan .
henkilöstösääntöjen edellä mainitun määräyksen sanamuo
toa ja tarkoitusta vapautuakseen yksipuolisesti velvoitteis
taan .
                                                                    Margarida Maria Mendes Pires Afonson 16.12.1996 Eu
                                                                         roopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
 Adam Buickin 12.12.1996 Euroopan yhteisöjen komissio                                        Asia T-2 10/96 )
                    ta vastaan nostama kanne                                                   ( 97/C 54/53 )
                         ( Asia T-209/96 )
                            ( 97/C 54/52 )                                              (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      Margarida Maria Mendes Pires Afonso, Luxemburg, on
                                                                     nostanut 16.12.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi
 Adam Buick, kotipaikka Bryssel, on nostanut 12.12.1996              keusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa                komissiota vastaan . Kantajan edustajana on asianajaja
 kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan . Kantajan           Christophe Steyaert, Bryssel , ja prosessiosoite Luxembur
                                                                     gissa kantajan osoitteessa , 6 rue Henri Pensis .
 edustajina ovat asianajajat Jean-Noel Louis, Thierry De
 maseure ja Ariane Tornel, Bryssel , ja prosessiosoite Lu
 xemburgissa on Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Ces                Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
 sange .                                                             tuin
 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois             — kumoaa 26.2.1996 tehdyn nimittävän viranomaisen
 tuin
                                                                           päätöksen, siltä osin kuin kantaja on nimitetty palkka
                                                                           luokkaan A 7 palkkatasolle 3 ja siten on epäsuorasti
 — toteaa komission menetelleen lainvastaisesti , kun se ei                kieltäydytty nimittämästä kantajaa palkkaluokkaan
      sijoittanut kantajaa 1.1.1992 uudelleen pääosastolla                 A 6;
      III/D/ 1  22.10.1991       avoimeksi tulleeseen  virkaan
      007165 ex Strauss,
                                                                      — kumoaa 1.10.1996 tehdyn nimittävän viranomaisen
                                                                           päätöksen, jolla nimenomaisesti hylättiin kantajan
 — kumoaa komission päätöksen , jolla se hylkäsi kantajan                  edellä mainitusta päätöksestä tekemä valitus, joka oli
      esittämän vahingonkorvausvaatimuksen,                                rekisteröity komission pääsihteeristössä 26.6.1996 ,


title: Verwaltungsgericht der Freien Hansestadt Bremenin 9.12.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Mehmet Birden vastaan Stadtgemeinde Bremen (Asia C-1/97)

text:
N:o C 74/ 14              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        8.3.97
     vapaasti sopiman työsuhteen keston ajan (eli työsuh             mahdollisuus saada tällainen työpaikka (Bundessozialhilfe
     teen pituus ) ja ne edut, jotka aiheutuvat tästä turvaa         gesetzin 19 pykälän 2 momentin mukaisesti )?
     misesta, kuten sellaisen urakehityksen takaaminen,
     jossa työntekijällä on mahdollisuus ylennykseen, oi
     keus ammatilliseen koulutukseen, palkkaan ja sellai
     seen vanhuuseläkkeeseen, joka vastaa työntekijän pal
     velusvuosia, kun sovelletaan soveltuvin osin niitä
     perusteluja, joita yhteisöjen tuomioistuin on käyttänyt
     esimerkiksi asiassa C-272/92, Spotti v. Freistadt                Court of Appealin ( Criminal Division) 24.12.1996
     Bayern, antamassaan tuomiossa ( Kok . 1993 , s . 1-5185 )        tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
     ja asiassa 225/85 , komissio v. Italia, antamassaan tuo         asiassa Regina vastaan John Charles Goodwin ja Edward
     miossa ( Kok . 1987, s. 2625 )?                                                         Thomas Unstead
                                                                                (Asia C-3/97)
2 . Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä,                                          ( 97/C 74/28 )
     onko sitä, että valittajan työsuhteen kestoa koskee se
     tosiasiallinen ajallinen rajoitus, joka aiheutuu Yhdisty
     neen kuningaskunnan ulkomaalaislakien soveltamises              Court of Appeal ( Criminal Division ) on pyytänyt
     ta, ja sitä , että käsiteltävänä olevassa asiassa valittajan     24.12.1 996 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yh
     työsuhde päättyy siksi , että vastaaja on päättänyt olla         teisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 9.1.1997, yhteisöjen
     pidentämättä valittajan oleskelulupaa Yhdistyneessä              tuomioistuimelta asiassa Regina vastaan John Charles
     kuningaskunnassa , pidettävä kansalaisuuteen perustu            Goodwin ja Edward Thomas Unstead ennakkoratkaisua
     vana syrjintänä " työolojen " osalta, koska valittaja ei         seuraavaan kysymykseen :
     voi määrätä kyseisen valtion omien kansalaisten osalta
     tällaisesta tosiasiallisesta ajallisesta rajoituksesta ja/tai
     pakollisesta työsuhteen päättymisestä ?                          Kuuluuko väärennettyjen hajuvesituotteiden luovuttami
                                                                      nen jäsenvaltioiden liikevaihtoverojärjestelmän yhdenmu
                                                                      kaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä : yhden
3 . Jos vastaukset kysymykseen 1 ja 2 ovat myöntäviä,                 mukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta
     edellytetäänkö EY:n ja Marokon välisen yhteistyösopi            1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388 /
     muksen 40 artiklassa, että jäsenvaltio myöntää marok            ETY (M soveltamisalaan ?
     kolaiselle työntekijälle oleskeluluvan hänen laillisen
     työskentelynsä ajaksi ?
                                                                      H EYVL N:o L 145 , 13.6.1977, s . 1 .
Verwaltungsgericht der Freien Hansestadt Bremenin                     Raad van State van Belgien 18.12.1996 tekemällään
9.12.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat                päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa NV
         kaisupyyntö asiassa Mehmet Birden vastaan                            Ballast Nedam Groep vastaan Belgische Staat
                       Stadtgemeinde Bremen
                                                                                (Asia C-5/97)
                             ( Asia C-l /97 )
                                                                                97/C 74/29 )
                              ( 97/C 74/27
                                                                      Raad van State van Belgie on pyytänyt 18.12.1996 teke
Verwaltungsgericht der Freien Hansestadt Bremen on                    mällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhtei
pyytänyt 9.12.1996 tekemällään päätöksellä, joka on saa              söjen tuomioistuimen kirjaamoon 13.1.1996, Euroopan
punut yhteisöjen tuomioistuimeen 6.1.1997, yhteisöjen                 yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa NV Ballast Nedam
tuomioistuimelta asiassa Mehmet Birden vastaan Stadt
                                                                      Groep vastaan Belgische Staat ennakkoratkaisua seuraa
gemeinde Bremen ennakkoratkaisua seuraavaan kysymyk                  viin kysymyksiin :
seen :
                                                                      Onko yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-389/92
Kuuluuko turkkilainen työntekijä ETY-Turkki-assosioin                14.4.1994 antaman tuomion ( 1 ) tuomiolauselmassa käyte
tineuvoston assosioinnin etenemisestä tekemän päätöksen               tyssä lauseessa "... huomioon voidaan ottaa " olevan sanan
1 /80 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille jäsenvaltion ylei         " voidaan " ymmärrettävä tarkoittavan "täytyy "?
sille työmarkkinoille, kun hän työskentelee tässä jäsenval
tiossa julkisilla varoilla erityisesti tuetussa työpaikassa,
joka kuuluu pakollisen sosiaalivakuutuksen piiriin ja jonka           Mikäli edellä mainitussa lauseessa olevan sanan " voidaan "
tarkoituksena on antaa hänelle mahdollisuus aloittaa työ             ei ole ymmärrettävä tarkoittavan "täytyy ", onko asian
elämä tai palata työelämään, ja kun tämän kansallisen tu             omaisella jäsenvaltiolla tältä osin harkintavalta jopa silloin,
kitavoitteen takia ainoastaan tietyllä henkilöryhmällä on             kun yhteisöjen tuomioistuimen esittämä edellytys täyttyy ?


title: Asia T-48/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 10.9.2008 — Astex Therapeutics v. SMHV — Protec Health International (astex TECHNOLOGY) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin astex TECHNOLOGY rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön sanamerkki ASTEX — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Tavaramerkkihakemuksessa mainitun tavaraluettelon rajoittaminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               25.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/19

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 10.9.2008 — Astex Therapeutics v. SMHV — Protec Health International (astex TECHNOLOGY)
   (Asia T-48/06) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin astex TECHNOLOGY rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön sanamerkki ASTEX - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Tavaramerkkihakemuksessa mainitun tavaraluettelon rajoittaminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   (2008/C 272/34)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Astex Therapeutics Ltd (Cambridge, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: barrister M. Edenborough ja solicitor R. Harrison)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Protec Health International Ltd (Cirencester, Yhdistynyt kuningaskunta)
   Oikeudenkäynnin kohde
   SMHV:n toisen valituslautakunnan 29.11.2005 tekemää päätöstä (asia R 651/2004-2), joka liittyy Protec Health International Ltd:n ja Astex Therapeutics Ltd:n väliseen väitemenettelyyn, vastaan nostettu kanne.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Astex Therapeutics Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 86, 8.4.2006.


title: Asia F-37/07: Kanne 23.4.2007 — Cros v. yhteisöjen tuomioistuin

text:
               9.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/28

         Kanne 23.4.2007 — Cros v. yhteisöjen tuomioistuin
   (Asia F-37/07)
   (2007/C 129/48)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Alexia Cros (Howald, Luxemburg) (edustaja: asianajaja E. Reveillaud)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen tuomioistuin
   Vaatimukset

               —

               Nimittävän viranomaisen 19.7.2006 tekemä päätös, jolla kantaja nimitetään virkamieheksi koeajalle juristi-lingvistin tehtävään 1.9.2006 lukien siltä osin kuin hänet on nimitetty palkkaluokkaan AD7;

               —

               on todettava, että kantaja on luokitettava taannehtivasti nimityspäivästä 1.9.2006 lukien palkkaluokkaan A*10, joka vastaa Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen muuttamisesta 22.3.2004 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 723/2004 (1) voimaan tuloa edeltänyttä palkkaluokkaa LA6;

               —

               kantajan ura on järjestettävä kokonaan uudelleen taannehtivasti 1.9.2006 lukien;

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä, joka perustuu virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevaan 12 artiklaan,

               —

               rikotaan avointa kilpailua CJ/LA/24 (2) koskevaa ilmoitusta, jonka mukaan kilpailussa menestyneet hakijat otetaan palvelukseen palkkaluokkaan LA7/LA6;

               —

               loukataan yhdenvertaisuusperiaatetta;

               —

               loukataan luottamuksensuojan periaatetta sekä hyvän hallinnon, avoimuuden ja huolenpidon periaatetta.

      (1)  EUVL L 124, 27.4.2004, s. 1.

      (2)  EYVL C 182 A, 31.7.2002, s. 1.


title: Asia T-446/17: Kanne 15.7.2017 – TK v. parlamentti

text:
               23.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 357/15

         Kanne 15.7.2017 – TK v. parlamentti
   (Asia T-446/17)
   (2017/C 357/19)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: TK (edustaja: asianajaja L. Levi)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               tutkimaan kanteen ja toteamaan, että se on perusteltu

         ja tämän vuoksi

               —

               kumoamaan Euroopan parlamentin presidentin 26.8.2016 tekemän päätöksen hylätä kantajan 28.4.2016 tekemät hakemukset

               —

               tarvittaessa kumoamaan Euroopan parlamentin presidentin 5.4.2017 tekemän päätöksen hylätä kantajan 25.11.2016 tekemä oikaisuvaatimus

               —

               velvoittamaan vastaajan maksamaan vahingonkorvauksia kantajalle aiheutuneesta aineettomasta vahingosta, jonka määräksi arvioidaan 25 000 euroa

               —

               kumoamaan Euroopan parlamentin pääsihteerin 26.4.2017 tekemän päätöksen hylätä 16.1.2017 tehty oikaisuvaatimus sikäli kuin sillä ei korvattu kantajan aineetonta vahinkoa ja velvoittamaan vastaajan maksamaan vahingonkorvauksia kantajalle aiheutuneesta aineettomasta vahingosta, jonka määräksi arvioidaan 25 000 euroa

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen pääasialliseen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee 26.8.2016 ja 5.4.2017 tehtyjä päätöksiä ja jakautuu kolmeen osaan:

                           —

                           kun kyse on niiden päätösten kumoamisvaatimuksesta, joilla hylätään ensimmäinen 28.4.2016 tehty hakemus, ensimmäisen kanneperusteen mukaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 41 artiklaa on rikottu, SEUT 296 artiklaa on rikottu, Euroopan unionin henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt) 25 artiklan 2 kohtaa on rikottu ja huolenpitovelvollisuutta on laiminlyöty

                           —

                           kun kyse on niiden päätösten kumoamisvaatimuksesta, joilla hylätään toinen 28.4.2016 tehty hakemus, ensimmäisen kanneperusteen mukaan henkilöstösääntöjen IX liitteessä olevan 2 artiklan 2 kohtaa on rikottu ja perusoikeuskirjan 41 artiklaa on rikottu

                           —

                           kun kyse on vahingonkorvausvaatimuksesta, kantaja väittää, että päätökset ovat aiheuttaneet hänelle aineetonta vahinkoa, jota ei voida korvata riidanalaisten päätösten kumoamisella.

               2.

               Toinen kanneperuste, joka koskee 26.4.2017 tehtyä päätöstä ja jonka mukaan vastaaja on rikkonut perusoikeuskirjan 41 artiklaa ja laiminlyönyt perusteluvelvollisuuttaan ja huolenpitovelvollisuuttaan siltä osin kuin vastaaja väittää, että päätös, jonka kantaja riitautti oikaisuvaatimuksella, on kumottu ja päätös tutkinnan aloittamisesta on tehty ja siltä osin kuin vastaaja toteaa tämän perusteella, ettei hänen vahingonkorvausvaatimustaan ollut aiheellista hyväksyä. Kantaja katsoo myös osoittaneensa, että hän on kärsinyt erillistä vahinkoa, jota ei voida korjata riidanalaisen päätöksen kumoamisella. Kantajan mukaan vastaajan oli näin ollen sekä kumottava oikaisuvaatimuksessa tarkoitettu päätös että korjattava tämä vahinko.


title: Asia C-428/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court (Irlanti) on esittänyt 4.8.2015 – J. D. v. Child and Family Agency (CAFA)

text:
               28.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 320/22

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court (Irlanti) on esittänyt 4.8.2015 – J. D. v. Child and Family Agency (CAFA)
   (Asia C-428/15)
   (2015/C 320/30)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supreme Court

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: J. D.

      Vastapuoli: Child and Family Agency (CAFA)

      Muu osapuoli: R.P.D

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Sovelletaanko asetuksen 2201/2003 (1) 15 artiklaa jäsenvaltion paikallisviranomaisen esittämään huostaanottoa koskevaa julkisoikeudellista menettelyä koskevaan hakemukseen, jos siitä, että toisen jäsenvaltion tuomioistuin hyväksyy toimivallan, seuraa, että eri viranomaisen on aloitettava erillisiä menettelyjä erilaisen lainsäädännön nojalla ja mahdollisesti, ellei jopa todennäköisesti, erilaisten tosiseikkojen pohjalta?

               2)

               Jos vastaus edelliseen kysymykseen on myöntävä, missä määrin tuomioistuimen olisi otettava huomioon – vai olisiko sen otettava lainkaan huomioon –, miten 15 artiklan nojalla tehdyn pyynnön hyväksyminen saattaisi vaikuttaa asianosaisten oikeuteen vapaaseen liikkuvuuteen?

               3)

               Jos asetuksen 2201/2003 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla lapsen edulla viitataan yksinomaan oikeuspaikkaa koskevaan ratkaisuun, mitä muita tekijöitä tuomioistuin voi tässä yhteydessä ottaa huomioon kuin ne, joita se tarkastelee ratkaistessaan, onko toisella tuomioistuimella paremmat edellytykset asian käsittelyyn?

               4)

               Voiko tuomioistuin ottaa asetuksen 2201/2003 15 artiklan soveltamisessa huomioon kyseisen jäsenvaltion aineellisen oikeuden, menettelysäännöt tai tuomioistuinkäytännön?

               5)

               Missä määrin kansallisen tuomioistuimen olisi otettava asetuksen 2201/2003 15 artiklan puitteissa huomioon asian erityiset olosuhteet, mukaan lukien se, että äiti on halunnut muuttaa kotivaltionsa sosiaalitoimen ulottumattomiin ja sen jälkeen synnyttää lapsen toisen sellaisen valtion tuomiopiirissä, jonka sosiaalitoimea hän pitää itselleen suotuisampana?

               6)

               Mitä seikkoja kansallisen tuomioistuimen on tarkalleen otettava huomioon, kun se ratkaisee, millä tuomioistuimella on parhaat edellytykset asian käsittelyyn?

      (1)  Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2201/2003 (EUVL L 338, s. 1).


title: Asia C-307/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka The Appointed Person by the Lord Chancellor (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 28.6.2010 — The Chartered Institute of Patent Attorneys v. Registrar of Trade Marks

text:
               11.9.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 246/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka The Appointed Person by the Lord Chancellor (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 28.6.2010 — The Chartered Institute of Patent Attorneys v. Registrar of Trade Marks
   (Asia C-307/10)
   ()
   2010/C 246/39
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   The Appointed Person by the Lord Chancellor

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: The Chartered Institute of Patent Attorneys

      Vastapuoli: Registrar of Trade Marks

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko

               1)

               välttämätöntä, että ne tavarat tai palvelut, joita tavaramerkkihakemus koskee, yksilöidään selvästi ja tarkasti, ja jos on, miten selvästi ja tarkasti ne on yksilöitävä

               2)

               sallittua käyttää tavaramerkkihakemuksen käsittämien tavaroiden ja palvelujen yksilöinnissä yleisnimikkeitä, jotka sisältyvät tavaroiden ja palvelujen kansainvälistä luokitusta tavaramerkkien rekisteröimistä varten 15.6.1957 tehdyssä Nizzan sopimuksessa (sellaisena kuin se on aika ajoin muutettuna ja tarkistettuna) esitetyn tavaroiden ja palvelujen luokituksen luokkien otsakkeisiin

               3)

               välttämätöntä tai sallittua, että mainitun tavaroiden ja palvelujen kansainvälisen luokituksen luokkien otsakkeisiin sisältyvien yleisnimikkeiden käyttöä tulkitaan SMHV:n pääjohtajan 16.6.2003 antaman tiedonannon nro 4/03 (SMHV:n virallinen lehti 2003, s. 1647) mukaisesti?


title: Asia T-59/02: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 27.9.2006 — Archer Daniels Midland v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt — Sitruunahappo — EY 81 artikla — Sakko — Asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohta — Sakkojen määrän laskennasta annetut suuntaviivat — Yhteistyötiedonanto — Oikeusvarmuuden ja taannehtivuuskiellon periaatteet — Suhteellisuusperiaate — Yhdenvertainen kohtelu — Perusteluvelvollisuus — Puolustautumisoikeudet)

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/42

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 27.9.2006 — Archer Daniels Midland v. komissio
   (Asia T-59/02) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Sitruunahappo - EY 81 artikla - Sakko - Asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohta - Sakkojen määrän laskennasta annetut suuntaviivat - Yhteistyötiedonanto - Oikeusvarmuuden ja taannehtivuuskiellon periaatteet - Suhteellisuusperiaate - Yhdenvertainen kohtelu - Perusteluvelvollisuus - Puolustautumisoikeudet)
   (2006/C 294/89)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Archer Daniels Midland Co. (Decatur, Illinois, Yhdysvallat) (edustajat: asianajaja C. O. Lenz, solicitor L. Martin Alegi, solicitor M. Garcia ja solicitor E. Batchelor)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: P. Oliver)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, jossa on kyse ensisijaisesti EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta 5 päivänä joulukuuta 2001 tehdyn komission päätöksen 2002/742/EY (Asia COMP/E-1/36 604 — sitruunahappo) (EYVL 2002, L 239, s. 18) 1 artiklan kumoamisvaatimuksesta siltä osin kuin tässä artiklassa todetaan, että kantaja on rikkonut EY 81 artiklaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa osallistumalla merkityksellisten markkinoiden kapasiteetin rajoittamiseen ja sellaisen tuottajan nimeämiseen, jonka on toteutettava hinnankorotuksia kyseisten merkityksellisten markkinoiden kullakin kansallisilla osamarkkinoilla, tämän päätöksen 3 artiklan kumoamisvaatimuksesta siltä osin kuin se koskee kantajaa ja toissijaisesti kantajalle määrätyn sakon alentamisvaatimuksesta
   Tuomiolauselma

               1)

               EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta 5 päivänä joulukuuta 2001 tehdyn komission päätöksen 2002/742/EY (Asia COMP/E-1/36 604 — sitruunahappo) 1 artikla kumotaan siltä osin kuin siinä, luettuna yhdessä 158 perustelukappaleen kanssa, todetaan, että Archer Daniels Midland Co. on jäädyttänyt, rajoittanut ja poistanut sitruunahapon tuotantokapasiteettia.

               2)

               Päätöksen 2002/742/EY 1 artikla kumotaan siltä osin kuin siinä, luettuna yhdessä 158 perustelukappaleen kanssa, todetaan, että Archer Daniels Midland Co. on nimennyt tuottajan, jonka on toteutettava hinnankorotuksia merkityksellisten markkinoiden kullakin kansallisilla osamarkkinoilla.

               3)

               Kanne hylätään muilta osin.

               4)

               Komissio velvoitetaan korvaamaan kymmenesosa Archer Daniels Midland Co.:lle aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

               5)

               Archer Daniels Midland Co. vastaa lopuista omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan komissiolle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 144, 15.6.2002.


title: Asian T-181/98 poistaminen rekisteristä

text:
4.12.1999             FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  C 352/39
         Asian T-322/94 (1) poistaminen rekisteristä                           Asian T-181/98 (1) poistaminen rekisteristä
                       (1999/C 352/72)
                                                                                (1999/C 352/73)
                 (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men laajennetun viidennen jaoston puheenjohtajan 25.2.1999
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-        Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
tu asia T-322/94, Union Carbide Corporation vastaan Euroo-            men laajennetun kolmannen jaoston puheenjohtajan
pan yhteisöjen komissio.                                              29.9.1999 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä
                                                                      on poistettu asia T-181/98, Georgsmarienhütte Holding
                                                                      GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
(1) EYVL C 380, 31.12.1994.
                                                                      (1) EYVL C 1, 4.1.1999.