title: Asia C-61/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz (Saksa) on esittänyt 11.2.2009 — Landkreis Bad Dürkheim v. Aufsichts- und Dienstleistungsdirektion, muu osapuoli: Astrid Niedermair-Schiemann

text:
               16.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz (Saksa) on esittänyt 11.2.2009 — Landkreis Bad Dürkheim v. Aufsichts- und Dienstleistungsdirektion, muu osapuoli: Astrid Niedermair-Schiemann
   (Asia C-61/09)
   2009/C 113/40
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Landkreis Bad Dürkheim

      Vastaaja: Aufsichts- und Dienstleistungsdirektion

      Muu osapuoli: Astrid Niedermair-Schiemann

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko kyseessä asetuksen (EY) N:o 1782/2003 (1) 44 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu maatalousala myös silloin, kun sitä tosin käytetään maataloustarkoituksiin (lampaiden laiduntamiseen), mutta se palvelee pääasiallisesti maisemanhoidon ja ympäristönsuojelun tavoitteita?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
               Onko ala asetuksen (EY) N:o 1782/2003 44 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla muussa kuin maatalouskäytössä, jos sitä käytetään suurimmaksi osaksi ympäristönsuojelutarkoituksiin, tai ainakin, jos viljelijän on ympäristönsuojelutavoitteiden saavuttamiseksi noudatettava ympäristönsuojeluviranomaisten ohjeita?

               3)

               Jos katsotaan, että kyseessä on maatalousala (ensimmäinen kysymys), joka on myös maatalouskäytössä (toinen kysymys):
               Onko sen edellytyksenä, että maatalousalan katsotaan kuuluvan tilaan (asetuksen (EY) N:o 1782/2003 44 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu tilan maatalousala),

                           a)

                           että se on tilan käytettävissä vuokrasopimuksen tai muun vastaavanlaisen väliaikaisen liiketoimen perusteella?

                           b)

                           Jos edelliseen kysymykseen vastataan kieltävästi: vaikuttaako alan luokittelemiseksi tilan maatalousalaksi se, että alat annetaan tilan käyttöön vastikkeetta tai vain ammattiosuuskunnan maksuja vastaan käytettäviksi tietyllä tavalla ja rajoitetun ajan ympäristönsuojelutavoitteiden mukaisesti?

                           c)

                           Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi: vaikuttaako alan luokittelemiseksi tilan maatalousalaksi se, että viljelijä on velvoitettu suorittamaan näillä aloilla tiettyjä toimenpiteitä, joista hän saa korvauksen?

      (1)  Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71, (EY) N:o 1254/1999 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29.9.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1782/2003 (EUVL L 270, s. 1).


title: Asia T-338/14: Kanne 19.5.2014 – UNIC v. komissio

text:
               7.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/41

         Kanne 19.5.2014 – UNIC v. komissio
   (Asia T-338/14)
   2014/C 212/53
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Unione Nazionale Industria Conciaria (UNIC) (Milano, Italia) (edustajat: asianajajat A. Fratini ja M. Bottino)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               hyväksymään kanteen ja kumoamaan näin ollen riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tällä kanteella riitautetaan Euroopan komission 19.3.2014 antama päätös, jolla hylättiin Intialle, Pakistanille ja Etiopialle myönnettyjen tullietuusjärjestelmien, jotka koskivat yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 732/2008 kumoamisesta 25.10.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 978/2012 (EUVL L 303, s. 1) S-8a, S-8b ja S-12a jaksossa tarkoitettua parkitsematonta ja puolijalostettua nahkaa, peruuttamista koskevan menettelyn aloittamisesta tehty vaatimus.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 296 artiklan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan rikkomiseen.

                           —

                           Tässä suhteessa kantaja väittää, ettei riidanalaisessa päätöksessä ole noudatettu velvollisuutta esittää selvät, täsmälliset ja yksiselitteiset perustelut, sellaisena kuin tätä velvollisuutta on tulkittu unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen

                           —

                           Tältä osin kantaja väittää, että arviointi, joka koskee etuusjärjestelmien väliaikaisen peruuttamisen asianmukaisuutta suhteessa raaka-aineiden toimitusongelmaan, ja arviointi, joka koskee Intialle, Etiopialle ja Pakistanille myönnettyjen etuusjärjestelmien kyseisen asetuksen 19 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun väliaikaisen peruuttamisen edellytyksiä, ovat ilmeisen virheellisiä.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan rikkomiseen.

                           —

                           Tältä osin kantaja väittää, ettei komissio ollut tarkistanut, että kyseisen asetuksen 19 artiklan 1 kohdassa tullietuuksien peruuttamismenettelyn aloittamiselle asetetut edellytykset täyttyivät.


title: Asia T-80/11: Kanne 9.2.2011 — Nath Kalsi v. SMHV — American Clothing Associates (RIDGE WOOD)

text:
               2.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 103/26

         Kanne 9.2.2011 — Nath Kalsi v. SMHV — American Clothing Associates (RIDGE WOOD)
   (Asia T-80/11)
   2011/C 103/45
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Dwarka Nath Kalsi ja Ajit Nath Kalsi (Agra, Intia) (edustaja: asianajaja J. Schmidt)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: American Clothing Associates NV (Evergem, Belgia)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 599/2010-1 19.11.2010 tekemä päätös on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”RIDGE WOOD”, luokkiin 18, 24 ja 25 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: American Clothing Associates NV

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkki ”RIVER WOODS” ja kuviomerkit, jotka sisältävät sanaosan ”RIVER WOODS” ja ”River Woods”, luokkiin 18, 25 ja 40 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hyväksyminen

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska kyseisten tavaramerkkien välillä ei ole sekaannusvaaraa; asetuksen (EY) N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdan ja 42 artiklan rikkominen, koska aikaisempien tavaramerkkien käyttöä ei ole näytetty toteen, sekä asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohdan rikkominen, koska American Clothing Associatesin esittämät tosiseikat eivät riitä osoittamaan tässä artiklassa tarkoitettua tunnettuutta.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL 2009, L 78, s. 1).


title: Asia T-506/10: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.7.2012 — RTI ja Elettronica Industriale v. komissio

text:
               8.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 273/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.7.2012 — RTI ja Elettronica Industriale v. komissio
   (Asia T-506/10) (1)

   2012/C 273/41
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 346, 18.12.2010.


title: Saksan liittotasavallan 21.12.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia C-399/95)

text:
16.3.96               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 77/5
a ) Kun tiettyjä kulkuneuvoja tuodaan yhteisössä väliaikai           sen oikeusasteen tuomioistuimen 11.10.1995 antamasta
     sesti maahan yksityiskäyttöä varten 28.3.1983 annetun            määräyksestä asiassa T-302/94 , Dimitrios Coussios vastaan
     neuvoston direktiivin 83/182/ETY (') 3 artiklan mukai           Euroopan yhteisöjen komissio . Valittajan edustaja on Geor
     sesti, myönnetäänkö tällöin verottomuus ainoastaan               ges Sakellaropoulos, kotipaikka Rue du 3 septembre,
     yhdestä yksityisajoneuvosta vai myös useammasta kuin             Ateena .
     yhdestä yksityisajoneuvosta ? Tehdäänkö edellä maini
     tussa direktiivissä tosiasiallisesti ero niiden yksityisajo
     neuvojen määrän osalta , jotka voidaan tuoda verotto            Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
     masti väliaikaisesti maahan , sen mukaan, onko nämä
     ajoneuvot tarkoitettu yksityiskäyttöön vai ammatilli            — toteaa, että valitus voidaan ottaa tutkittavaksi;
     seen käyttöön ?
                                                                      — kumoaa        ensimmäisen      oikeusasteen  tuomioistuimen
b ) Asetetaanko tässä asetuksessa Kreikan toimivaltaisille                  kyseisessä asiassa 11.10.1995 antaman päätöksen (*);
     viranomaisille sellainen konkreettinen velvollisuus,
     jonka mukaan ne eivät saa lainsäädännössään rajoittaa            — toteaa , että 28.9.1994 ( asia nro T-302/94 ) ( 2 ) nostettu
     saman henkilön yksityiskäyttöön tapahtuvaa rinnak                     kanne voidaan ottaa tutkittavaksi ;
     kaista tai samanaikaista väliaikaista useamman kuin
     yhden yksityisajoneuvon verotonta maahantuontia ?
     Voiko yksityinen oikeussubjekti vedota kansallisessa             — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut
     tuomioistuimessa tämän direktiivin 3 ja 9 artiklan                     kokonaisuudessaan .
     säännöksiin valtion viranomaisia vastaan sillä perus
     teella, että kansallisen lain säännös on ristiriidassa
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     direktiivin mainittujen säännösten kanssa ?
c ) Onko se , että kansallinen lainsäätäjä säätää , että rikot       Yhteisöjen oikeutta on rikottu
     taessa ministeriön sen määräyksen, joka on annettu
     valtion sisäisen oikeuden mukauttamiseksi direktiivin            — loukkaamalla hyvän hallintotavan periaatetta : ensim
     säännösten kanssa, tiettyjä säännöksiä ( kuten esimer                 mäisen oikeusasteen tuomioistuin on asiassa T-68/92 ( 3 )
     kiksi 8 pykälän 4 momenttia, jonka mukaan sama                         antamassaan tuomiossa lausunut, että tähän kannepe
     henkilö ei saa tuoda maahan toista kulkuneuvoa ), on                   rusteeseen voidaan oikeutetusti vedota , eikä se tästä
     välittömästi maksettava sovellettavat tullit ja muut                   syystä voi perustellusti katsoa, ettei kanneperuste enää
     veroluonteiset maksut sekä näitä määrältään vastaava                   ole olemassa siksi, että kantajalle on tuomittu suoritet
     veronkorotus, sopusoinnussa direktiivin tarkoituksen ja                tavaksi 2 000 ecua ;
     säännösten kanssa siltä osin kuin on osoitettu , että
     kyseessä on väliaikainen eikä lopullinen yksityisajoneu         — jättämällä soveltamatta suhteellisuusperiaatetta;
     von maahantuonti ?
                                                                      — arvioitaessa valittajan asialegitimaatiota, sillä vaikka
d ) Onko edellisessä kohdassa tarkoitettu veronkorotus,                     häntä ei ollutkaan otettu avoimen kilpailun soveltuvien
     jonka määrä on 100 prosenttia sovellettavista tulleista ja             hakijoiden luetteloon, hän on esittänyt huomautuksensa
     muista veroluonteisista maksuista ja johon ei vaikuta se,              mahdollisuudestaan osallistua kyseiseen kilpailuun .
     kuinka pitkään toinen yksityisajoneuvo viipyy Krei
     kassa, yhteisön oikeuden suhteellisuusperiaatteen mu
     kainen ?                                                         (') Asia T-302/94 , ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                            määräys 11.10.1995 ( EYVL N:o C 353 , 9.12.1995 , s . 14 ).
                                                                      ( 2 ) EYVL N:o C 351 , 10.12.1994, s . 14
(') Yhteisön alueella tiettyjen kulkuneuvojen väliaikaisessa maa     ( 3 ) Tuomio 23.2.1994 ( EYVL N:o C 90 , 26.3.1994 , s . 15 ).
    hantuonnissa sovellettavista verovapautuksista 28 päivänä
    maaliskuuta 1983 annettu neuvoston direktiivi 83 / 182/ETY
    ( EYVL 1983 , L 105 , 23.4.1983 , s . 59 ).
Dimitrios Coussioksen 18.12.1995 tekemä valitus Eu                   Saksan liittotasavallan 21.12.1995 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
roopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui
men neljännen jaoston 11.10.1995 antamasta määräyksestä                                       (Asia C-3 99/95 )
asiassa T-302/94 , Dimitrios Coussios vastaan Euroopan                                           ( 96/C 77/11 )
                      yhteisöjen komissio
                       ( Asia C-397/95 P )
                                                                      Saksan liittotasavalta on nostanut 21.12.1 995 Euroopan
                           ( 96/C 77/ 10 )                            yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
                                                                      komissiota vastaan . Kantajan asiamies on Ministerialrat Dr.
Dimitrios Coussios on valittanut 18.12.1995 Euroopan                  Ernst Röder, Bundesministerium fiir Wirtschaft, D-53107
yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäi              Bonn .
 ---pagebreak--- N:o C 77/6            |_nj                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         16.3.96
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                   valtion suunnitteleman tappiontasauksen kanssa siinä
                                                                               yhteydessä , jossa osuus Neue Maxhiittessä myytiin
1 ) kumoaa komission 18.10.1995 tekemän päätöksen K                            yrittäjä Max Aicherille . Koska Baijerin osavaltion ja
     ( 95 ) 2828 lop ., joka koskee Baijerin osavaltion valtion                Aicherin välisten sopimusten perusteella suunniteltu
    tukea EHTY:n soveltamisalaan kuuluvalle teräsyrityk                       osavaltion osuuden yksityistäminen Neue Maxhiittessä
     selle Neue Maxhiitte Stahlwerke GmbH : ue Sulzbach                       on liiketaloudellisesti mielekästä , on myös riidanalaisten
     Rosenbergista ;                                                           lainojen myöntäminen Neue Maxhiittelle taloudellisesti
                                                                               järkevää . Baijerin osavaltion luopuminen vaatimasta
2 ) velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku                          49 895 000 Saksan markan lainojen takaisinmaksua
     lut .
                                                                               kuului erottamattomana osana Neue Maxhiitten yksi
                                                                               tyistämiseen . Tämän johdonmukaisena seurauksena
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                            Baijerin osavaltion Neue Maxhiittelle myöntämiä lai
                                                                               noja ei voida pitää avustuksina , jos osavaltion yritys
— Olennaisten muotomääräysten rikkominen ( EHTY:n                              osuuden yksityistämisen vuoksi tappioiden siirtämistä
    perustamissopimuksen 15 artiklan mukainen perustelu                       Baijerin osavaltion vastattaviksi on pidettävä avustuksia
    velvollisuus ):                                                            koskevien oikeussääntöjen kannalta ongelmattomana .
    — ylimalkaisesti perusteltu päätös, jossa katsotaan                        Jos komissio heti alun alkaen kiistää Baijerin osavaltion
           Baijerin osavaltion myöntämän osakkuuslainan rin                   oikeuden myydä tappiollinen tytäryritys ottaen sen
           nastuvan pääomaan ;
                                                                               tappiot osittain vastuulleen, rikkoo komissio myös
    — ylimalkaisesti esitetty väittämä siitä , että takaisin                  EHTY:n perustamissopimuksen 83 artiklaa . Tässä
           maksua ei ole voitu edellyttää ja ettei sitä myöskään               määräyksessä vahvistetaan julkisen vallan oikeus
           ole edellytetty;                                                    harjoittaa elinkeinotoimintaa ja kielletään julkisen
                                                                               yritystoiminnan syrjintä .
    — ylimalkainen kieltäytyminen olla tekemättä riidan
           alaista päätöstä asioiden C-158/95 ( J ) ja T-129/95 ( 2 )          Lojaliteettiperiaatteen rikkominen : komissio ei olisi
           ennakkoluonteisuudesta huolimatta .                                 saanut tehdä riidanalaista päätöstä , ennen kuin on
                                                                               käynyt selväksi, onko osavaltion yritysosuuden yksityis
— EHTY:n perustamissopimuksen 4 artiklan c alakohdan                           tämissuunnitelma yhteisön oikeuden mukainen ( vireillä
    ja 83 artiklan virheellinen soveltaminen : Baijerin osaval                olevat asiat C-158/95 ja T-129/95 ).
    tion myöntämiä lainoja ei ole pidettävä avustuksina
    vaan osakkaan sijoituksina, jotka järkevä yksityinen                 (') EYVL 1995 C 362 , s . 57
    sijoittaja vastaavassa tilanteessa olisi myös tehnyt. Lai           ( 2 ) EYVL 1995 C 229 , s . 21
    nan takaisinmaksu vaikutti ja vaikuttaa tosiasiallisesti
    mahdolliselta, mikä ilmenee siitä tosiasiasta , että yrityk
    sen tuotot ovat vakiintuneet ja että toiminnan voidaan
    arvioida kääntyvän voitolliseksi . Jos osavaltio onkin
    myöhemmin päättänyt olla vaatimatta lainojen takaisin
    maksua, johtui tämä yksinomaan siitä , että myytäessä                Euroopan yhteisöjen komission 5.1.1996 Alankomaiden
    osavaltion osuus, lainat selvitettiin yksityistämissopi                          kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
    muksissa sovitussa osavaltiolle tulevassa tappiontasauk                                         Asia C-3 /96 )
    sessa . Osuuden myyntiin liittynyt lainojen selvitys oli                                        ( 96/C 77/ 12 )
    taloudellisesti järkevää ja perusteltua , koska sen avulla
    Baijerin osavaltion oli mahdollista järjestää uudelleen
    konsernipolitiikkaansa ja suojata mainettaan yritys                 Euroopan yhteisöjen komissio on 5.1.1996 nostanut Eu
    toiminnan edistäjänä .                                               roopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomai
                                                                         den kuningaskuntaa vastaan . Kantajan asiamiehenä on
    Ottaen huomioon suhteellisuusperiaatteen komissio ei                 komission oikeudellisen yksikön virkamies W. Wils ja
    missään tapauksessa olisi voinut edellyttää lainojen                 prosessiosoite Luxemburgissa c/o Euroopan yhteisöjen
    takaisinmaksua, vaan ainoastaan niiden muuntamista                   komission oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gomez
    siten, että takaisinmaksu ei olisi yhteydessä yrityksen              de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
    voitto-odotuksiin .
                                                                         Kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta
    Komissio vertaa virheellisesti Baijerin osavaltiota yksi
    tyiseen vähemmistöosakkaaseen otaksuen rinnastami                    1 . toteamaan, että koska Alankomaiden kuningaskunta ei
    sen olevan mahdollista . Yksityisillä vähemmistöosak                       ole osoittanut riittävästi luonnonvaraisten lintujen
    kailla oli kuitenkin osavaltiosta poikkeavat taloudelliset                  suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979 annetun neuvos
    mahdollisuudet, kiinnostuksen kohteet ja yritystalou                       ton direktiivin 79/409/ETY 4 artiklan 1 kohdassa
    delliset tavoitteet; erityisesti niillä ei ollut mahdollisuutta             tarkoitettuja erityissuojelualueita, se on jättänyt nou
    vaikuttaa Maxhiitte-ryhmän yritystoiminnan tulevaan                         dattamatta sille tämän direktiivin ja EY:n perustamis
    organisointiin . Baijerin osavaltion myöntämät lainat                       sopimuksen 5 ja 189 artiklan mukaan kuuluvat velvol
    olivat joka tapauksessa myös sen takia liiketaloudellises                  lisuutensa;
    ti mielekkäitä , koska niiden tarkoituksena oli mahdol
    listaa Neue Maxhiitten yksityistäminen . Lainasaamiset               2 . velvoittamaan Alankomaiden kuningaskunnan korvaa
    oli tarkoitus selvittää jälkikäteen yhdessä Baijerin osa                   maan oikeudenkäyntikulut.


               4.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 153/1

         2009/C 153/01
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 141, 20.6.2009

      Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 129, 6.6.2009

      EUVL C 113, 16.5.2009

      EUVL C 102, 1.5.2009

      EUVL C 90, 18.4.2009

      EUVL C 82, 4.4.2009

      EUVL C 69, 21.3.2009

   Nämä tekstit ovat saatavilla:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Asia T-181/01: Chantal Hectorsin 6.8.2001 Euroopan parlamenttia vastaan nostama kanne

text:
27.10.2001               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 303/19
Chantal Hectorsin 6.8.2001 Euroopan parlamenttia vas-                    Kantaja vaatii riidanalaisten päätösten kumoamista ja väittää,
                       taan nostama kanne                                että
                                                                         –     perusteluvelvollisuus on laiminlyöty,
                          (Asia T-181/01)
                                                                         –     on tehty ilmeinen arviointivirhe, yksikön etua on loukattu
                          (2001/C 303/32)                                      ja Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovelletta-
                                                                               vien palvelussuhteen ehtojen 12 artiklaa on rikottu, koska
                                                                               kysymyksessä olevat päätökset eivät ole perusteltavissa
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                              millään konkreettisella, objektiivisella ja merkityksellisellä
                                                                               seikalla,
Chantal Hectors, kotipaikka Bryssel, on nostanut 6.8.2001                –     henkilöstösääntöjen 29 ja 30 artiklaa on rikottu, käsiteltä-
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                      vänä olevassa tapauksessa palvelukseenottamisilmoitusta
messa kanteen Euroopan parlamenttia vastaan. Kantajan edus-                    ja periaatetta patere legeme quam ipse fecisti on loukattu
tajat ovat asianajajat Georges Vandersanden ja Laure Levi.                     siltä osin kuin kysymys on poliittisten ryhmien toimihen-
                                                                               kilöiden palvelukseenottamiseen sovellettavasta menette-
                                                                               lystä,
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         –     miesten ja naisten yhdenvertaisuuden periaatetta on lou-
                                                                               kattu, koska kantajaa on syrjitty sen vuoksi, että hän oli
–     kumoaa AHCCE:n tuntemattomana ajankohtana tekemän                        raskaana ja koska ei ole noudatettu periaatetta, jonka
      päätöksen, joka koski toisen hakijan nimittämistä hallin-                mukaan samojen edellytysten vallitessa otetaan ensisijai-
      tovirkamieheksi Euroopan parlamentin EPP-ED -ryhmään                     sesti palvelukseen virkaan tai toimihenkilöksi nainen
      ja AHCCE:n tuntemattomana ajankohtana tekemän pää-                       (myönteiset toimet), koska palvelukseen otettu, jolla ei
      töksen siitä, että kantajan hakemusta tähän tehtävään ei                 edes ollut samoja edellytyksiä, on mies,
      hyväksytty, sekä – siltä osin kuin on tarpeen – kumoaa
      28.5.2001 tehdyn päätöksen, jolla kantajan valitus hylät-
      tiin,                                                              –     huolenpitovelvollisuus on laiminlyöty.
–     velvoittaa vastaajan suorittamaan vahingonkorvausta ja             Vahingonkorvausvaatimuksen osalta kantaja korostaa, että
      korkoa, jotka kohtuuden mukaan on alustavasti arvioitu             riidanalaiset päätökset ovat aiheuttaneet hänelle aineellista
      1 euron suuruiseksi,                                               vahinkoa ja henkistä kärsimystä. Vahinko on aineellista siksi,
                                                                         että häneltä on evätty pääsy virkaan ja tämän johdosta
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-             hän menettää taloudelliset edut, jotka liittyvät väliaikaisen
      kulut.                                                             toimihenkilön palvelukseen ottamiseen ja ne oikeudet ja edut,
                                                                         jotka liittyvät yhteisön virkaan. Kantajalle on aiheutunut myös
                                                                         henkistä kärsimystä, joka johtuu täydellisestä avoimuuden
                                                                         puutteesta ja siitä, että vastaaja ei ole suostunut perustelemaan
                                                                         päätöksiään.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja toteaa, että sen jälkeen kun 10.6.2000 julkaistiin
ilmoitus avoimesta virasta, joka koski hollanninkielisen väliai-
kaisen toimihenkilön ottamista hallintovirkamieheksi tai apu-
laishallintovirkamieheksi Euroopan parlamentin Group of the
European People’s Party (Christian Democrats) and European               IMS Health Inc:n 6.8.2001 Euroopan yhteisöjen komissio-
Democrats -ryhmään (EPP-ED), hän jätti hakemuksensa tähän                                   ta vastaan nostama kanne
tehtävään. Palvelukseenottomenettelyn päätteeksi hänelle il-
moitettiin, että hänet oli luokiteltu ensimmäiselle sijalle varal-
                                                                                (Asia T-184/01)
laololuetteloon, mutta kolmannelle sijalle luokiteltu hakija oli
nimitetty kysymyksessä olevaan tehtävän. Kantaja valitti näistä
päätöksistä (päätöksestä, joka koski sitä, että häntä ei nimitetty                                 (2001/C 303/33)
ja päätöksestä, joka koski sitä, että toinen hakija nimitettiin.)
PPE-DE -ryhmän puheenjohtaja hylkäsi tämän valituksen tode-
ten, että toimivaltaisen viranomaisen tehtävänä on valita                                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
valintalautakunnan valintamenettelyssä laatimasta luettelosta
hakija, jonka se nimittää avoinna olevaan tehtävään, eikä se
ole sidottu noudattamaan soveltuvien hakijoiden luettelon                IMS Health Inc., joka on Delawaren osavaltion (USA) oikeuden
järjestystä. Luettelo on laadittu ansioiden perusteella.                 mukaan perustettu yhtiö, on nostanut 6.8.2001 Euroopan


title: Asia T-74/14: Kanne 31.1.2014 – Ranska v. komissio

text:
               5.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 135/44

         Kanne 31.1.2014 – Ranska v. komissio
   (Asia T-74/14)
   2014/C 135/56
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: E. Belliard, G. de Bergues, D. Colas ja J. Bousin)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan kokonaisuudessaan valtiontuesta SA.16237, jota Ranska on myöntänyt Société Nationale Corse Méditerranée -yhtiölle, 20.11.2013 tehdyn Euroopan komission päätöksen C(2013) 7066 final

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii kanteessaan unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan 20.11.2013 tehdyn komission päätöksen C(2013) 7066 final, jossa komissio katsoi, että yhtäältä Ranskan viranomaisten 18.2.2002 ilmoittaman rakenneuudistustuen 15,81 miljoonan euron suuruinen loppusumma ja toisaalta Ranskan viranomaisten vuonna 2006 Société nationale maritime Corse Méditerranéen (jäljempänä SNCM) hyväksi toteuttamat kolme toimenpidettä eli 75 prosentin suuruisen osuuden luovuttaminen SNCM:stä negatiiviseen 158 miljoonan euron suuruiseen hintaan, Compagnie générale maritime et financièren (jäljempänä CGMF) toteuttama 8,75 miljoonan euron suuruinen osakepääoman korotus ja 38,5 miljoonan euron suuruinen käteisennakko olivat lainvastaisia valtiontukia eivätkä ne soveltuneet yhteismarkkinoille. Komissio määräsi ne tämän johdosta takaisin perittäviksi.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu kantajan puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen, koska komissio on kieltäytynyt aloittamasta uudelleen muodollista tutkintamenettelyä unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-565/08, Corsica Ferries France vastaan komissio, 11.9.2012 antaman tuomion johdosta.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka esitetään toissijaisesti siinä tilanteessa, että unionin yleinen tuomioistuin katsoo, että komissiolla on ollut syynsä olla aloittamatta uudelleen muodollista tutkintamenettelyä 11.9.2012 annetun tuomion johdosta, perustuu SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun valtiontuen käsitteen virheelliseen soveltamiseen, koska komissio on katsonut, että vuoden 2006 toimenpiteet oli luonnehdittava kyseisessä määräyksessä tarkoitetuiksi valtiontuiksi. Tämä kanneperuste jakautuu kolmeen osaan. Kantajan mielestä komissio on rikkonut SEUT 107 artiklan 1 kohtaa, koska

                           —

                           se on katsonut, että 75 prosentin suuruisen osuuden luovuttaminen SNCM:stä 158 miljoonan euron suuruiseen negatiiviseen hintaan oli luonnehdittava valtiontueksi ja että yksityistä sijoittajaa koskeva kriteeri ei ollut täyttynyt käsiteltävässä asiassa

                           —

                           se on katsonut, että 8,75 miljoonan euron suuruinen pääomasijoitus oli luonnehdittava valtiontueksi

                           —

                           se on katsonut, että 38,5 euron suuruinen käteisennakko SNCM:n työntekijöiden hyväksi oli luokiteltava kyseisessä määräyksessä tarkoitetuksi valtiontueksi.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka esitetään toissijaisesti siinä tilanteessa, että unionin yleinen tuomioistuin katsoo, että komissiolla on ollut syynsä olla aloittamatta uudelleen muodollista tutkintamenettelyä 11.9.2012 annetun tuomion johdosta, perustuu SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan virheelliseen soveltamiseen, koska komissio on katsonut, että vuonna 2002 rakenneuudistustukena ilmoitettu 15,81 miljoonan euron suuruinen pääomasijoitus oli luonnehdittava sisämarkkinoille soveltumattomaksi valtiontueksi.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu perustelujen puutteellisuuteen.


title: Asia C-77/06: Euroopan yhteisöjen komission  9.2.2006  Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne

text:
               25.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 74/13

         Euroopan yhteisöjen komission 9.2.2006 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-77/06)
   (2006/C 74/25)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 9.2.2006 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat J. Hottiaux ja F. Simonetti ja prosessiosoite Luxemburgissa.
   Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/42/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja koska se ei ainakaan ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

               2)

               velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin 2001/42/EY täytäntöönpanoa varten asetettu määräaika päättyi 21.7.2004.

      (1)  EYVL L 197, 21.7.2001, s. 30


title: Asia F-88/12: Kanne 20.8.2012 — ZZ v. komissio

text:
               20.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/19

         Kanne 20.8.2012 — ZZ v. komissio
   (Asia F-88/12)
   2012/C 319/37
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal ja S. Orlandi)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Päätös, joka koskee ennen palvelukseen tuloa kertyneiden eläkeoikeuksien hyvityslaskelmaa uusien yleisten täytäntöönpanosäännösten nojalla, on kumottava.

      Vaatimukset

               —

               16.1.2012 tehty päätös, joka koskee kantajalle ennen palvelukseen tuloa kertyneiden eläkeoikeuksien hyvityslaskelmaa, on kumottava

               —

               tarvittaessa on kumottava 15.6.2012 tehty päätös, jolla hylättiin kantajan valitus, joka koski niiden yleisten täytäntöönpanosäännösten ja vakuutusmatemaattisten arvojen soveltamista, jotka olivat voimassa kantajan hakiessa eläkeoikeuksiensa siirtoa

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-77/12 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 24.10.2013 — Valittajana Deutsche Post AG sekä muina osapuolina Euroopan komissio, UPS Europe NV/SA ja UPS Deutschland Inc. & Co. OHG (Muutoksenhaku — Valtiontuet — Komission päätös aloittaa EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely — Kumoamiskanne — Toimet, jotka voivat olla kumoamiskanteen kohteena — Toimet, joilla on tarkoitus olla sitovia oikeusvaikutuksia — Samoja toimia koskevan aikaisempi päätös menettelyn aloittamisesta)

text:
               14.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 367/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 24.10.2013 — Valittajana Deutsche Post AG sekä muina osapuolina Euroopan komissio, UPS Europe NV/SA ja UPS Deutschland Inc. & Co. OHG
   (Asia C-77/12 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Valtiontuet - Komission päätös aloittaa EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely - Kumoamiskanne - Toimet, jotka voivat olla kumoamiskanteen kohteena - Toimet, joilla on tarkoitus olla sitovia oikeusvaikutuksia - Samoja toimia koskevan aikaisempi päätös menettelyn aloittamisesta)
   2013/C 367/08
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Deutsche Post AG (edustajat: Rechtsanwalt J. Sedemund ja Rechtsanwalt T. Lübbig)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Martenczuk ja T. Maxian Rusche), UPS Europe NV/SA, UPS Deutschland Inc. & Co. OHG (edustajat: advocat T. Ottervanger ja advocat E. Henny)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuin (kahdeksas jaosto) asiassa T-421/07, Deutsche Post v. komissio, 8.12.2011 antamasta tuomiosta, jolla kyseinen tuomioistuin jätti tutkimatta valittajan kanteen, jolla tämä vaati kumottavaksi komission 12.9.2007 tekemää päätöstä EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn aloittamisesta Saksan liittotasavallan Deutsche Post AG:n hyväksi myöntämän valtiontuen osalta (valtiontuki C 36/07 (ex NN 25/07)) — SEUT 263 artiklan neljännen kohdan rikkominen ja tehokasta oikeussuojaa koskevan oikeuden loukkaaminen — Hyvää hallintoa koskevan oikeuden sekä luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteiden virheellinen tulkinta — Unionin yleisen tuomioistuimen tuomion perustelujen riittämättömyys

      Tuomiolauselma

               1)

               Unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-421/07, Deutsche Post v. komissio, 8.12.2011 antama tuomio kumotaan.

               2)

               Asia palautetaan unionin yleiseen tuomioistuimeen.

               3)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (1)  EUVL C 118, 21.4.2012.


title: Asia C-103/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Sala Social (Espanja) on esittänyt 19.2.2016 – Jessica Porras Guisado v. Bankia SA ym.

text:
               10.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Sala Social (Espanja) on esittänyt 19.2.2016 – Jessica Porras Guisado v. Bankia SA ym.
   (Asia C-103/16)
   (2016/C 165/10)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Sala Social

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Jessica Porras Guisado

      Vastapuolet: Bankia SA, Sección Sindical de Bankia de CCOO, Sección Sindical de Bankia de UGT, Sección Sindical de Bankia de ACCAM, Sección Sindical de Bankia de SATE, Sección Sindical de Bankia de CSICA ja Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 92/85 (1) 10 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että raskaana olevien, äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden irtisanomiskiellon poikkeuksia tarkoittavan ilmaisun ”erityisiä tapauksia, jotka eivät liity työntekijän tilaan [ja] joissa irtisanominen on kansallisen lainsäädännön ja/tai käytännön mukaan sallittua”, mukainen tilanne ei ole 20.7.1998 annetun direktiivin 98/59/EY (2) 1 artiklan 1 kohdan ilmaisun ”yhdestä tai useammasta syystä, joka ei liity yksittäisiin työntekijöihin”, mukaiseen tilanteeseen verrattavissa oleva, vaan sitä rajoittavampi?

               2)

               Onko työntekijöiden joukkovähentämisen tapauksessa direktiivin 92/85 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen raskaana olevien, äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden irtisanomisen oikeuttavien erityisten tapausten olemassa olemisen määrittelemiseksi edellytettävä, että työntekijää, jota asia koskee, ei voida siirtää toiseen työpaikkaan, vai riittääkö, että osoitetaan, että on olemassa hänen työpaikkaansa vaikuttavia taloudellisia, teknisiä ja tuotannollisia perusteita?

               3)

               Onko Espanjan lainsäädännön kaltainen lainsäädäntö, jolla raskaana olevien, äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden irtisanomisen kieltävä 92/85/ETY 10 artiklan 1 kohta pannaan täytäntöön säätämällä takuusta, jonka perusteella tällaisen työntekijän irtisanomisen oikeuttavien perusteiden näytön puuttuessa irtisanominen julistetaan mitättömäksi (korjaava suoja) mutta ei säädetä irtisanomiskiellosta (ennaltaehkäisevä suoja), kyseisen säännöksen mukainen?

               4)

               Onko Espanjan lainsäädännön kaltainen lainsäädäntö, jossa ei säädetä raskaana olevien, äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden etusijasta pysyä yrityksen palveluksessa joukkovähentämisen tapauksessa, direktiivin 92/85/ETY 10 artiklan 1 kohdan mukainen?

               5)

               Onko kansallinen lainsäädäntö, jossa pidetään riittävänä nyt käsiteltävän asian irtisanomiskirjeen kaltaista irtisanomiskirjettä, jossa työntekijöiden joukkovähentämistä koskevien syiden lisäksi ei viitata ollenkaan erityistapaukseen, jonka vuoksi päätös työsopimusten joukkovähentämisestä kohdistuu myös raskaana olevaan työntekijään, direktiivin 92/85 2 artiklan 10 kohtaa sovellettaessa sen mukainen?

      (1)  Toimenpiteistä raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen kannustamiseksi työssä 19.10.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/85/ETY (EYVL L 348, s. 1).

      (2)  Työntekijöiden joukkovähentämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20.7.1998 annettu neuvoston direktiivi 98/59/EY (EYVL L 225, s. 16).


title: Asia T-185/12: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 27.6.2014 – HUK-Coburg v. komissio

text:
               1.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 292/58

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 27.6.2014 – HUK-Coburg v. komissio
   (Asia T-185/12) (1)

   2014/C 292/73
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 174, 16.6.2012.


title: Asia C-76/07: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 21.6.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta

text:
               6.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/11

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 21.6.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-76/07) (1)

   (2007/C 235/19)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 95, 28.4.2007.


title: Asia T-448/09: Kanne 4.11.2009 — Centre National de la recherche scientifique v. komissio

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/55

         Kanne 4.11.2009 — Centre National de la recherche scientifique v. komissio
   (Asia T-448/09)
   2010/C 24/99
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Centre National de la recherche scientifique (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja N. Lenoir)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että kanne voidaan ottaa tutkittavaksi ja että se on perusteltu

               —

               komissio on velvoitettava palauttamaan väitetty määrältään 110 102,26 euron suuruinen saatava, jota komissio on sopimuksen perusteella vaatinut suoritettavaksi 29.6.2009 päivätyllä veloitusilmoituksella (viitenumero 3230906067) ja joka on suoritettu 17.8.2009 (viite: BUDG/C3 D(2009) 10.5 — 1232), lisättynä sopimukseen sovellettavan Belgian lainsäädännön mukaisilla laillisilla viivästyskoroilla

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Centre National de la recherche scientifique (CNRS) vaatii esillä olevalla kanteella, että tuomioistuin velvoittaa komission palauttamaan 29.6.2009 päivätystä veloitusilmoituksesta n:o 3230906067 ilmenevän 110 102,26 euron saatavan, jonka kantajan väitetään olevan velkaa tutkimuksen ja teknologian kehittämisen kuudenteen puiteohjelmaan liittyvän EURO-THYMAIDE -sopimuksen perusteella ja joka on suoritettu 17.8.2009, samoin kuin viivästyskorkoja.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi kolme kanneperustetta, jotka koskevat

               —

               sopimuksessa määrättyjen kustannusten oikeuttamisperusteiden noudattamatta jättämistä, koska komissio on rikkonut EURO-THYMAIDE -sopimuksen yleisten sopimusehtojen korvauskelpoisia kuluja koskevaa II.19.1 artiklaa ja toissijaisesti Belgian siviililain 1134 §:ssä säädettyjä vilpittömän mielen velvoitetta — koska se ei ole ottanut huomioon hankkeessa työskennelleestä henkilöstöstä aiheutuviin välittömiin kustannuksiin liittyvää todistusaineistoa, jonka todistusarvo oli kuitenkin ilmeinen. Tämä lähestymistapa johti siihen, että tietyt välittömät henkilöstökustannukset virheellisesti hylättiin ja suoritettiin oikaisuja, joihin riidanalainen saatava muodostuu

               —

               työpaikan menettämiseen varautumista koskevan suorituksen (Provision pour perte d'emploi, PPE) virheellistä arviointia, kun otetaan huomioon EURO-THYMAIDE -sopimuksen yleisten sopimusehtojen II.19.1, II.19.2.c ja II.20 artikla, koska harhaanjohtavasta nimestään huolimatta PPE on työttömyysvakuutukseen liittyvä henkilöstökustannus, jota ei voida erottaa korvauskelpoisista henkilöstökustannuksista. Komissio on rikkonut edellä mainittuja määräyksiä, koska se ei ole pitänyt hankkeessa työskennelleen CNRS:n tilapäisen henkilöstön palkoista perittäviä PPE:n määriä korvauskelpoisina kustannuksina

               —

               sairausajan palkkojen ilmeisen virheellistä arviointia, kun otetaan huomioon sopimuksessa määrätyt korvattavuuden edellytykset, koska komissio on EURO-THYMAIDE -sopimuksen yleisten sopimusehtojen 11.19 artiklan vastaisesti lisännyt korvauskelvottomien kustannusten joukkoon hankkeessa työskennelleelle CNRS:n henkilöstölle sairauslomien ajalta maksetut palkat.


title: Asia T-585/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.6.2015 – H.P. Gauff Ingenieure v. SMHV – Gauff (Gauff JBG Ingenieure) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Gauff JBG Ingenieure rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat kansalliset ja yhteisön sanamerkit ja kuviomerkit GAUFF — Suhteelliset hylkäysperusteet — Rekisteröinnin osittainen epääminen — Menetetyn määräajan palauttamista koskeva pyyntö — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 81 artikla)

text:
               10.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.6.2015 – H.P. Gauff Ingenieure v. SMHV – Gauff (Gauff JBG Ingenieure)
   (Asia T-585/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Gauff JBG Ingenieure rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat kansalliset ja yhteisön sanamerkit ja kuviomerkit GAUFF - Suhteelliset hylkäysperusteet - Rekisteröinnin osittainen epääminen - Menetetyn määräajan palauttamista koskeva pyyntö - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 81 artikla))
   (2015/C 262/26)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: H.P. Gauff Ingenieure GmbH & Co. KG – JBG (Nürnberg, Saksa) (edustaja: asianajaja G. Schneider-Rothhaar)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Schifko)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Gauff GmbH & Co. Engineering KG (Nürnberg, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Molnar)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 5.9.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 596/2013-1), joka koskee menetetyn määräajan palauttamista koskevaa pyyntöä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               H.P. Gauff Ingenieure GmbH & Co. KG – JBG vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Gauff GmbH & Co. Engineering KG vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 24, 25.1.2014.


title: Asia T-393/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 26.11.2008 — Makhteshim-Agan Holding ym. v. komissio (Kumoamiskanne — Laiminlyöntikanne — Direktiivi 91/414/ETY — Kasvinsuojeluaineet — Atsinfossi-metyyli-niminen tehoaine — Kirjaaminen direktiivin 91/414 liitteeseen I — Komissio ei ole tehnyt uutta ehdotusta neuvoston vastustuksen jälkeen — Päätöksen 1999/468/ETY 5 artiklan 6 kohta — Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena — Kehotusta ratkaisun tekemiseksi ei ole esitetty — Tutkimatta jättäminen)

text:
               7.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/34

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 26.11.2008 — Makhteshim-Agan Holding ym. v. komissio
   (Asia T-393/06) (1)

   (Kumoamiskanne - Laiminlyöntikanne - Direktiivi 91/414/ETY - Kasvinsuojeluaineet - Atsinfossi-metyyli-niminen tehoaine - Kirjaaminen direktiivin 91/414 liitteeseen I - Komissio ei ole tehnyt uutta ehdotusta neuvoston vastustuksen jälkeen - Päätöksen 1999/468/ETY 5 artiklan 6 kohta - Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena - Kehotusta ratkaisun tekemiseksi ei ole esitetty - Tutkimatta jättäminen)
   (2009/C 32/65)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: Makhteshim-Agan Holding BV (Amsterdam, Alankomaat); Makhteshim-Agan Italia Srl (Bergamo, Italia) ja Magan Italia Srl (Bergamo) (edustajat: asianajajat K. Van Maldegem ja C. Mereu)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: L. Parpala ja B. Doherty)

      Väliintulija, joka tukee kantajien vaatimuksia: European Crop Protection Association (ECPA) (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat D. Waelbroeck ja N. Rampal)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Vaatimus kumota 12.10.2006 päivättyyn kirjeeseen väitetysti sisältynyt komission päätös olla tekemästä ehdotusta atsinfossi-metyyli-nimisen tehoaineen kirjaamiseksi kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15.7.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY (EYVL L 230, s. 1) liitteeseen I, tai toissijaisesti vaatimus komission laiminlyönnin toteamiseksi, koska se on sääntöjenvastaisesti jättänyt tällaisen ehdotuksen tekemättä
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Makhteshim-Agan Holding BV, Makhteshim-Agan Italia Srl ja Magan Italia Srl vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja ne velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               European Crop Protection Association vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 20, 27.1.2007.


title: Asia T-211/99: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 5.9.2006 — Borrekuil v. komissio

text:
               28.10.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/29

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 5.9.2006 — Borrekuil v. komissio
   (Asia T-211/99) (1)

   (2006/C 261/56)

      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EYVL C 6, 8.1.2000.


title: Asia T-372/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.6.2012 — Bolloré v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Itsejäljentävän paperin markkinat — Hintojen vahvistaminen — Päätös, jolla SEUT 101 artiklaa todetaan rikotun — Ensimmäisen päätöksen kumoamisen jälkeen tehty päätös — Rikkomisen lukeminen emoyhtiön syyksi, koska sen katsotaan olleen välitön toimija — Rikkomusten ja rangaistusten lakisidonnaisuus — Oikeusvarmuus — Rangaistusten yksilöllisyys — Oikeudenmukainen oikeudenkäynti — Yhdenvertainen kohtelu — Kohtuullinen aika — Puolustautumisoikeudet — Sakot — Vanhentuminen — Lieventävät olosuhteet — Yhteistyö)

text:
               4.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/13

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.6.2012 — Bolloré v. komissio
   (Asia T-372/10) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Itsejäljentävän paperin markkinat - Hintojen vahvistaminen - Päätös, jolla SEUT 101 artiklaa todetaan rikotun - Ensimmäisen päätöksen kumoamisen jälkeen tehty päätös - Rikkomisen lukeminen emoyhtiön syyksi, koska sen katsotaan olleen välitön toimija - Rikkomusten ja rangaistusten lakisidonnaisuus - Oikeusvarmuus - Rangaistusten yksilöllisyys - Oikeudenmukainen oikeudenkäynti - Yhdenvertainen kohtelu - Kohtuullinen aika - Puolustautumisoikeudet - Sakot - Vanhentuminen - Lieventävät olosuhteet - Yhteistyö)
   2012/C 235/32
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Bolloré (Ergué-Gabéric, Ranska) (edustajat: asianajajat P. Gassenbach, C. Lemaire ja O. de Juvigny)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: W. Mölls, F. Castillo de la Torre ja R. Sauer, avustajanaan asianajaja N. Coutrelis)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 23.6.2010 tehdyn komission päätöksen K(2010) 4160 lopullinen (asia COMP/36.212 — Itsejäljentävä paperi) kumoamiseksi tai muuttamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Bolloré velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 301, 6.11.2010.


title: Asia T-484/09: Kanne 27.11.2009 — McLoughney v. SMHV — Kern (Powerball)

text:
               13.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 37/40

         Kanne 27.11.2009 — McLoughney v. SMHV — Kern (Powerball)
   (Asia T-484/09)
   2010/C 37/56
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Rory McLoughney (Thurles, Irlanti) (edustaja: solicitor J. M. Stratford-Lysandrides)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Ernst Kern (Zahling, Saksa)

      Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 30.9.2009 asiassa R 1547/2006-4 tekemä päätös on kumottava

               —

               väite yhteisön tavaramerkkiä koskevaa hakemusta nro 3 164 779 vastaan on hyväksyttävä

               —

               toissijaisesti väite on palautettava vastaajalle sen tarkastelemiseksi uudelleen unionin yleisen tuomioistuimen antaman tuomion mukaisesti.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki Powerball luokkiin 10, 25 ja 28 kuuluvia tavaroita varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Rekisteröimätön tavaramerkki POWERBALL, jota käytetään elinkeinotoiminnassa Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen kokonaisuudessaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 3 kohdan ja 73 artiklan (joista on tässä järjestyksessä tullut neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 3 kohta ja 75 artikla) sekä komission asetuksen N:o 2868/95 (1) 50 säännön 2 kohdan ja 52 säännön 1 kohdan rikkominen, koska valituslautakunta ei tarkastellut väitettä neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 3 kohdan valossa ja koska sen olisi pitänyt katsoa, että kantajalla oli oikeus esittää väite asianomaista yhteisön tavaramerkkiä vastaan; neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 4 kohdan ja 73 artiklan (joista on tässä järjestyksessä tullut neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta ja 75 artikla) sekä komission asetuksen N:o 2868/95 50 säännön 2 kohdan ja 52 säännön 1 kohdan rikkominen, koska valituslautakunta ei tarkastellut väitettä neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 4 kohdan valossa ja koska sen olisi pitänyt katsoa, että kantaja oli aikaisempien oikeuksien haltija ja että se oli käyttänyt väitteessä mainittua tavaramerkkiä elinkeinotoiminnassa.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13.12.1995 annettu komission asetus (EY) N:o 2868/95 (EYVL, L 303, s. 1).


title: Asia T-519/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.5.2014 – Toshiba v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Tehomuuntajien markkinat — Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkominen — Sopimus markkinoiden jakamisesta — Näyttö kartellista irtisanoutumisesta — Kilpailunrajoitus — Vaikutus kauppaan — Markkinoille pääsyn esteet — Sakot — Sakon perusmäärä — Viitevuosi — Sakkojen määrän laskennasta annettujen vuoden 2006 suuntaviivojen 18 kohta — Fiktiivisen markkinaosuuden ETA-markkinoilla käyttäminen)

text:
               7.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.5.2014 – Toshiba v. komissio
   (Asia T-519/09) (1)

   ((Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Tehomuuntajien markkinat - Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkominen - Sopimus markkinoiden jakamisesta - Näyttö kartellista irtisanoutumisesta - Kilpailunrajoitus - Vaikutus kauppaan - Markkinoille pääsyn esteet - Sakot - Sakon perusmäärä - Viitevuosi - Sakkojen määrän laskennasta annettujen vuoden 2006 suuntaviivojen 18 kohta - Fiktiivisen markkinaosuuden ETA-markkinoilla käyttäminen))
   2014/C 212/26
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Toshiba Corp. (Tokio, Japani) (edustajat: solicitor J. F. MacLennan sekä asianajajat A. Schulz, J. Jourdan ja P. Berghe)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi J. Bourke ja K. Mojzesowicz, sittemmin K. Mojzesowicz ja F. Ronkes Agerbeek)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ensisijaisesti vaatimus EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 7.10.2009 tehdyn komission päätöksen (asia COMP/39.129 – Tehomuuntajat) kumoamisesta ja toissijaisesti vaatimus kantajalle mainitussa päätöksessä määrätyn sakon määrän muuttamisesta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Toshiba Corp. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 51, 27.2.2010.


title: Asia T-140/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys  14.9.2005  — Ehcon v. komissio (Julkiset palveluhankinnat — Tarjouspyyntö — Tarjouskilpailuun osallistuneen osapuolen tarjouksen hylkääminen — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Vanhentumisaika — Tutkimatta jättäminen — Selvästi perusteeton kanne)

text:
               26.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/23

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 14.9.2005 — Ehcon v. komissio
   (Asia T-140/04) (1)

   (Julkiset palveluhankinnat - Tarjouspyyntö - Tarjouskilpailuun osallistuneen osapuolen tarjouksen hylkääminen - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Vanhentumisaika - Tutkimatta jättäminen - Selvästi perusteeton kanne)
   (2005/C 296/50)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Adviesbureau Ehcon BV (Reeuwijk, Alankomaat) (edustaja: asianajaja M. Goedkoop)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: L. Parpala ja E. Manhaeve)
   Vaatimukset
   Kantaja on vaatinut korvausta sellaisesta vahingosta, jonka se väittää aiheutuneen siitä, että tarjous, jonka se on jättänyt tarjouskilpailussa, joka on julkaistu 10.8.1996 (EYVL C 232, s. 35) juomaveden laadusta 15 päivänä heinäkuuta 1980 annettuun neuvoston direktiiviin 80/778/ETY (EYVL L 229, s. 11) liittyvien palvelujen osalta, on hylätty.
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään osaksi tutkimatta ja hylätään muilta osin selvästi perusteettomana.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      (1)  EUVL C 146, 29.5.2004.


title: Asia T-55/06: Kanne  22.2.2006  — RKW v. komissio

text:
               22.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/20

         Kanne 22.2.2006 — RKW v. komissio
   (Asia T-55/06)
   (2006/C 96/37)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: RKW AG Rheinische Kunststoffwerke (Worms, Saksa) (edustaja: asianajaja H.-J. Hellmann)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               vastaajan 30.11.2005 tekemä ja kantajalle 14.12.2005 toimitettu päätös EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisesta menettelystä (asia C (2005) 4635 lopull., COMP/F/38.354 — Teollisuussäkit) on kumottava sikäli kuin se koskee kantajaa
               toissijaisesti kantajalle määrättyä sakkoa on alennettava

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja riitauttaa komission päätöksen C (2005) 4634 lopull., joka tehtiin 30.11.2005, asiassa COMP/F/38.354 — Teollisuussäkit. Riidanalaisessa päätöksessä kantajalle määrättiin sakko EY 81 artiklan rikkomisen vuoksi, koska se oli komission mukaan osallistunut tiettyihin sopimuksiin ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin teollisuussäkkisektorilla Belgiassa, Saksassa, Espanjassa, Ranskassa, Luxemburgissa ja Alankomaissa.
   Kanteensa tueksi kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä loukataan hallinnon lainalaisuusperiaatetta. Vastaajan sakkokäytäntö ei sen mukaan kuulu toimivaltaperustaan eli asetuksen N:o 17/1962 (1) 15 artiklan 2 kohdan tai asetuksen N:o 1/2003 (2) 23 artiklan soveltamisalaan. Kantaja väittää tässä yhteydessä myös, että yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta on loukattu.
   Kantaja väittää edelleen, että asetuksen N:o 17/1962 15 artiklan 2 kohtaa ja sakkojen laskemisesta annettuja suuntaviivoja on sovellettu virheellisesti. Erityisesti todistelu ja näytön arviointi kantajan osalta ovat sen mukaan virheelliset. Lisäksi tähänastinen hallintokäytäntö huomioon ottaen kantajaa rangaistiin sen mukaan suhteettomasti. Mitä tulee todetun rikkomisen vuoksi vahvistettuun perusmäärään kantaja väittää, että sitä ei eri tavoin kohdeltu yhdenvertaisesti riidanalaisen päätöksen muihin adressaatteihin verrattuna. Kantaja väittää edelleen, että komissio teki oikeudellisen virheen rikkomisen keston arvioinnissa, eikä ottanut huomioon lieventäviä seikkoja. Kantaja väittää lopuksi, että asetuksen N:o 17/1962 15 artiklan 2 kohtaa on myös rikottu, koska sakko laskettiin virheellisesti, kun otetaan huomioon sakkojen määräämättä jättämisestä tai niiden alentamisesta annettu tiedonanto.

      (1)  Asetus N:o 17, Perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäinen täytäntöönpanoasetus (EYVL N:o 13, 21.2.1962, s. 204).

      (2)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16 päivänä joulukuuta 2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL L 1, s. 1).


title: Asia T-111/08: Kanne 1.3.2008 — MasterCard ym. v. komissio

text:
               9.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 116/26

         Kanne 1.3.2008 — MasterCard ym. v. komissio
   (Asia T-111/08)
   (2008/C 116/47)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: MasterCard Inc. (Purchase, Yhdysvallat), Mastercard International Inc. (Purchase, Yhdysvallat) ja MasterCard Europe SPRL (Waterloo, Belgia) (edustajat: lakimiehet B. Amory, V. Brophy ja S. McInnes sekä T. Sharpe, QC)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Tämä kanne on otettava tutkittavaksi.

               —

               Päätös on kokonaan kumottava tai toissijaisesti päätöksen 3, 4, 5 ja 7 artikla on kumottava.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut kantajien kulut mukaan lukien.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Tällä kanteella kantajat vaativat asioissa COMP/34.579 — MasterCard, COMP/36.518 — EuroCommerce, COMP/38.580 — Commercial Cards (MasterCard) 19.12.2007 tehdyn komission päätöksen K(2007) 6474 lopullinen kumoamista ja toissijaisesti päätöksen tiettyjen kohtien, jotka koskevat määrättyjä seuraamuksia, kumoamista sillä perusteella, että päätöksessä on oikeudellisia virheitä, että sitä ei ole perusteltu tai että sitä ei ole perusteltu riittävästi ja että siinä on ilmeisiä tosiseikkoja koskevia virheitä. Lisäksi kanne perustuu siihen, että kantajien puolustautumisoikeuksia komission suorittaman tutkinnan aikana on loukattu. Kantajat vetoavat erityisesti seuraaviin perusteisiin, jotka perustuvat EY 229 artiklaan, EY 230 artiklaan ja EY 253 artiklaan sekä yhteisön oikeuden periaatteisiin.
   Ensinnäkin kantajien mukaan komissio on tehnyt oikeudellisen ja tosiseikkoja koskevan virheen a) kun se ei ole tunnistanut EY 81 artiklan 1 kohdassa ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua kilpailunrajoitusta asianmukaisesti ja b) sen osalta, mitä standardia on asianmukaista soveltaa objektiivisen pakon arvioimisessa edellä mainittujen säännösten nojalla.
   Toiseksi kantajat väittävät, että komissio on tehnyt oikeudellisen ja tosiseikkoja koskevan virheen, kun se on katsonut, että MasterCard Payment Organisation on EY 81 artiklan 1 kohdassa ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu yritysten yhteenliittymä ja että rajat ylittävä toimituspalkkio ja siihen liittyvät säännöt ovat tätä koskeva päätös.


title: Asia C-285/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto)  11.12.2008 (Bundesfinanzhofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — A.T. v. Finanzamt Stuttgart-Körperschaften (Direktiivi 90/434/ETY — Rajat ylittävä osakkeidenvaihto — Verotuksen neutraalisuus — Edellytykset — EY 43 ja EY 56 artikla — Jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa asetetaan saatuja uusia osuuksia vastaan siirrettyjen osuuksien kirjanpitoarvon käyttämisen jatkamiselle ja näin ollen siirron neutraalisuudelle edellytykseksi se, että tämä arvo kirjataan ulkomaisen hankkivan yhtiön verotusta varten laadittuun taseeseen — Yhteensoveltuvuus)

text:
               7.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/3

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 11.12.2008 (Bundesfinanzhofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — A.T. v. Finanzamt Stuttgart-Körperschaften
   (Asia C-285/07) (1)

   (Direktiivi 90/434/ETY - Rajat ylittävä osakkeidenvaihto - Verotuksen neutraalisuus - Edellytykset - EY 43 ja EY 56 artikla - Jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa asetetaan saatuja uusia osuuksia vastaan siirrettyjen osuuksien kirjanpitoarvon käyttämisen jatkamiselle ja näin ollen siirron neutraalisuudelle edellytykseksi se, että tämä arvo kirjataan ulkomaisen hankkivan yhtiön verotusta varten laadittuun taseeseen - Yhteensoveltuvuus)
   (2009/C 32/05)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesfinanzhof
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: A.T.

      Vastaaja: Finanzamt Stuttgart-Körperschaften

      Muu osapuoli: Bundesministerium der Finanzen
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesfinanzhof — Eri jäsenvaltioissa olevia yhtiöitä koskeviin sulautumisiin, diffuusioihin, varojensiirtoihin ja osakkeidenvaihtoihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23.7.1990 annetun neuvoston direktiivin 90/434/ETY (EYVL L 225, s. 1) 8 artiklan 1 ja 2 kohdan ja EY 43 ja EY 56 artiklan tulkinta — Osakkeenomistaja, joka saa hankkivan yhtiön yhtiöpääomaa vastaavia arvopapereita vastineena hankitun yhtiön pääomaa vastaavista arvopapereita — Hankitun yhtiön osakkeenomistajan verottaminen — Jäsenvaltion verolainsäädäntö, jossa asetetaan sen edellytykseksi, että osakkaanomistajan on mahdollista osoittaa vastineena saamilleen arvopapereille kirjanpitoarvo (Buchwertansatz), se, että myös hankkiva yhtiö on osoittanut vaihdetuille arvopapereille kirjanpitoarvon (doppelte Buchwertverknüpfung)
   Tuomiolauselma
   Eri jäsenvaltioissa olevia yhtiöitä koskeviin sulautumisiin, diffuusioihin, varojensiirtoihin ja eri jäsenvaltioissa olevia yhtiöitä koskeviin sulautumisiin, diffuusioihin, varojensiirtoihin ja osakkeidenvaihtoihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23.7.1990 annetun neuvoston direktiivin 90/434/ETY 8 artiklan 1 ja 2 kohta ovat esteenä sellaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan osakkeidenvaihdon yhteydessä hankitun yhtiön osakkaalta kannetaan veroa varojen siirrosta saadusta arvonkorotuksesta, joka koostuu siirrettyjen osuuksien alkuperäisten hankintakustannusten ja markkina-arvon välisestä erosta, paitsi jos hankkiva yhtiö kirjaa siirrettyjen osuuksien alkuperäisen kirjanpitoarvon verotusta varten laadittuun taseeseensa.

      (1)  EUVL C 247, 20.10.2007.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (viides jaosto), 20 päivänä maaliskuuta 1997, asiassa C-13/96 (Conseil d'État de Belgiquen esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Bic Benelux SA vastaan Belgian valtio (Direktiivissä 83/189/ETY säädetty velvollisuus etukäteistiedon antamiseen - Tekniset määräykset ja eritelmät - Ympäristöveron alaisten tuotteiden merkintä)

text:
 N:o C 142/6          I FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       10.5.97
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                               177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä
                          (kuudes jaosto),                           väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi
                                                                     reillä olevassa asiassa Phytheron International SA vastaan
                 20 päivänä maaliskuuta 1997,                        Jean Bourdon SA ennakkoratkaisun EY:n perustamissopi
 asiassa C-323/95 ( Saarländisches Oberlandesgerichtin esit         muksen 30 ja 36 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomiois
 tämä ennakkoratkaisupyyntö), David Charles Hayes ja                 tuin (viides jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston pu
 Jeanette Karen Hayes vastaan Kronenberger GmbH, selvi              heenjohtaja J. C. Moitinho de Almeida sekä tuomarit C.
                     tystilassa oleva yhtiö H                        Gulmann ( esittelevä tuomari ), D. A. O. Edward, J.-P. Puis
 (Yhdenvertainen kohtelu — Kansalaisuuteen perustuva                 sochet ja M. Wathelet, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaa
               syrjintä — Cautio judicatum solvi)                    ja : apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 20.3.1997
                                                                     tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
                            ( 97/C 142/11 )
                                                                    Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä
                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                       21 päivänä joulukuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin
                                                                     89/104/ETY 7 artiklaa on tulkittava siten, että sen vastai
     (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)              sena on pidettävä sitä, että jäsenvaltiossa A sovelletaan
                                                                     sellaista kansallista säännöstä, jonka mukaan tavaramer
 Asiassa C-323/95, jonka Saarländisches Oberlandesgericht            kin haltija voi estää tavaramerkillä suojatun tuotteen tuon
 ( Saksa ) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 ar            nin, kun
 tiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saa
 dakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole          — tuote on valmistettu kolmannessa maassa,
 vassa asiassa David Charles Hayes ja Jeanette Karen
 Hayes vastaan Kronenberger GmbH, selvitystilassa oleva              — joko tavaramerkin haltija tai sen kanssa samaan kon
 yhtiö, ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen 6 ar                  serniin kuuluva yhtiö on tuonut tuotteen jäsenvaltioon
                                                                          B,
 tiklan ensimmäisen kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuo
 mioistuin ( kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa : jaoston        — riippumaton elinkeinonharjoittaja on hankkinut tuot
 puheenjohtaja G. F. Mancini sekä tuomarit J. L. Murray,                  teen jäsenvaltiosta B ja vienyt sen jäsenvaltioon A,
 P. J. G. Kapteyn ( esittelevä tuomari ), G. Hirsch ja H. Rag
 nemalm, julkisasiamies: A. La Pergola, kirjaaja : R. Grass,        — tuotetta ei ole käsitelty eikä sen pakkausta ole muutet
 on antanut 20.3.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on                    tu lukuun ottamatta sitä, että etikettiin on lisätty tiet
 seuraava :
                                                                          tyjä mainintoja jäsenvaltio A:n lainsäädännössä asetet
 EY:n perustamissopimuksen 6 artiklan ensimmäistä kohtaa                  tujen vaatimusten noudattamiseksi; ja
 on tulkittava siten, että sen vastaista on, että jäsenvaltio
 vaatii sellaisen toisen jäsenvaltion kansalaisen asettavan
                                                                    — tavaramerkkioikeuksien haltijoina jäsenvaltioissa A ja
                                                                          B on sama konserni.
 vakuuden oikeudenkäyntikulujen maksamisesta, joka on
 nostanut jossakin kyseisen jäsenvaltion riita-asioita käsitte
levässä tuomioistuimessa kanteen sen kansalaista vastaan,            C ) EYVL N:o C 351 , 30.12.1995 .
jos vakuuden asettamista ei voida vaatia tämän valtion
kansalaisilta, joilla ei ole sen alueella omaisuutta tai koti
paikkaa, ja kun kanne liittyy yhteisön oikeudessa taattujen
perusvapauksien käyttämiseen.                                               YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(M EYVL N:o C 333 , 9.12.1995 .                                                              (viides jaosto ),
                                                                                20 päivänä maaliskuuta 1997,
                                                                    asiassa C-13/96 ( Conseil d'État de Belgiquen esittämä en
                                                                    nakkoratkaisupyyntö ), Bic Benelux SA vastaan Belgian
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                          valtio (')
                          (viides jaosto ),                          (Direktiivissä 83/189/ETY säädetty velvollisuus etukäteis
                 20 päivänä maaliskuuta 1997,                       tiedon antamiseen — Tekniset määräykset ja eritelmät —
asiassa C-352/95 (Tribunal de commerce de Pontoisen
                                                                             Ympäristöveron alaisten tuotteiden merkintä)
esittämä ennakkoratkaisupyyntö ), Phytheron International                                     :97/C 142/13 )
                SA vastaan Jean Bourdon SA (')
(EY:n perustamissopimuksen 30 ja 36 artikla — Tavara                                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
merkkidirektiivi — Kasvinsuojeluaine — Rinnakkaistuonti
                  — Oikeuksien sammuminen)                               (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                           ( 97/C 142/12 )
                                                                    Asiassa C-13/96, jonka Belgian Conseil d'État on saatta
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      nut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla yh
                                                                    teisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadekseen tässä
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan           kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Bic
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)              Benelux SA vastaan Belgian valtio ennakkoratkaisun tekni
Asiassa C-352/95, jonka Tribunal de commerce de Pon                siä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimitta
toise ( Ranska ) on saattanut EY:n perustamissopimuksen             misessa noudatettavasta menettelystä 28 päivänä maalis
 ---pagebreak--- 10.5.97                 M                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 142/7
kuuta 1983 annetun neuvoston direktiivin 83/ 189/ETY               1 ) Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut lääkinnälli
(EYVL N:o L 109, 26.4.1983 , s . 8 ) 1 artiklan 1 ja 5 koh             sistä laitteista 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun
dan tulkinnasta, sellaisena kuin direktiivi on muutettuna               neuvoston direktiivin 93/42/ETY 22 artiklan mukaisia
22.3.1988 annetulla neuvoston direktiivillä 88/182/ETY                  velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä mää
( EYVL N:o L 81 , 26.3.1988 , s . 75 ), yhteisöjen tuomiois            räajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttä
tuin ( viides jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston pu             miä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
heenjohtaja J. C. Moitinho de Almeida sekä tuomarit L.
Sevon, C. Gulmann ( esittelevä tuomari ), D. A. O. Edward
ja P. Jann, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaa        2 ) Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oi
ja : johtava hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on                  keudenkäyntikulut.
antanut 20.3.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on
seuraava :
                                                                   H EYVL N:o C 318 , 26.10.1996 .
Ympäristöveron         alaisten     tuotteiden  järjestelmästä
24.12.1993 tehdyn ministeriön päätöksen 11 ja 18 pykä
lässä asetetun kaltainen velvollisuus kiinnittää tiettyjä
erottuvia merkkejä tuotteisiin, joille on säädetty niistä ai
heutuviksi katsottujen ympäristöhaittojen vuoksi vero, on
teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toi
mittamisessa noudatettavasta menettelystä 28 päivänä                     YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
maaliskuuta 1983 annetussa neuvoston direktiivissä 83/                                  ( ensimmäinen jaosto ),
189/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 22.3.1988 an
netulla neuvoston direktiivillä 88/182/ETY, tarkoitettu tek                         6 päivänä maaliskuuta 1997,
ninen eritelmä, ja kansallinen toimenpide, jolla tämä vel
vollisuus asetetaan, on direktiivissä tarkoitettu tekninen
                                                                   asiassa C-150/96 P, Roberto Galtieri vastaan Euroopan
                                                                                parlamentti (')
määräys.
                                                                                (Selvästi perusteeton valitus)
(M EYVL N:o C 64, 2.3.1996 .
                                                                                ( 97/C 142/15 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                          (viides jaosto ),                           (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                20 päivänä maaliskuuta 1997,                           yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
asiassa C-294/96, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                  Belgian kuningaskunta (')                        Asiassa C-150/96 P, Roberto Galtieri, Euroopan parlamen
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direk           tin väliaikainen toimenhaltija, asuinpaikka Bryssel, edusta
tiivin 93/42/ETY täytäntöönpanon laiminlyönti — Lää               janaan asianajaja Pietro Cuomo, Napoli, prosessiosoite
                       kinnälliset laitteet)                       Luxemburgissa asianajotoimisto Stef Oostvogels, 13 rue
                                                                   Aldringen, postilokero 221 , jossa valittaja vaatii muutok
                          ( 97/C 142/14
                                                                   senhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      teen tuomioistuimen ( ensimmäinen jaosto ) asiassa T-235/
                                                                   94, Galtieri vastaan parlamentti, 27.2.1996 antaman tuo
                                                                   mion kumoamista ( Kok. H. 1996, s . 11-129 ), vastapuolena :
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                   Euroopan parlamentti, ( asiamiehenä Manfred Peter), yh
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                   teisöjen tuomioistuin ( ensimmäinen jaosto ), toimien ko
Asiassa C-294/96, Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamie          koonpanossa : jaoston puheenjohtaja L. Sevon ( esittelevä
hinään Hendrik van Lier ja Jean-Francis Pasquier) vastaan
                                                                   tuomari ) sekä tuomarit D. A. O. Edward ja P. Jann, julkis
                                                                   asiamies: G. Cosmas, kirjaaja : R. Grass, on 6.3.1997 anta
Belgian kuningaskunta ( asiamiehenään Jan Devadder),
                                                                   nut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava :
jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan,
että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut EY:n perus
tamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
antanut säädetyssä määräajassa lääkinnällisistä laitteista         1 ) Valitus hylätään.
14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin
93/42/ETY ( EYVL N:o L 169, 12.7.1993 , s. 1 ) noudatta
misen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia mää        2 ) Valittaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                        lut.
räyksiä, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa :
jaoston puheenjohtaja J. C. Moitinho de Almeida ( esittele
vä tuomari ) sekä tuomarit L. Sevon, D. A. O. Edward, J.          (M EYVL N:o C 197, 6.7.1996 .
P. Puissochet ja P. Jann, julkisasiamies: C. O. Lenz, kirjaa
ja : R. Grass, on antanut 20.3.1997 tuomion, jonka tuo
miolauselma on seuraava :


title: Asia C-256/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 19.3.2009 (Finanzgericht Düsseldorfin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Mitsui & Co. Deutschland GmbH v. Hauptzollamt Düsseldorf (Yhteisön tullikoodeksi — Tullien palauttaminen — 29 artiklan 1 kohta ja 3 kohdan a alakohta — Tullausarvo — Asetus (ETY) N:o 2454/93 — 145 artiklan 2 ja 3 kohta — Myyjän myyntisopimuksessa sovitun takuuvelvoitteen mukaisesti suorittamien maksujen huomioon ottaminen tullausarvon määrittämisessä — Ajallinen soveltamisala — Aineellisoikeudelliset säännökset — Menettelysäännökset — Säännöksen taannehtivuus — Pätevyys)

text:
               16.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 19.3.2009 (Finanzgericht Düsseldorfin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Mitsui & Co. Deutschland GmbH v. Hauptzollamt Düsseldorf
   (Asia C-256/07) (1)

   (Yhteisön tullikoodeksi - Tullien palauttaminen - 29 artiklan 1 kohta ja 3 kohdan a alakohta - Tullausarvo - Asetus (ETY) N:o 2454/93 - 145 artiklan 2 ja 3 kohta - Myyjän myyntisopimuksessa sovitun takuuvelvoitteen mukaisesti suorittamien maksujen huomioon ottaminen tullausarvon määrittämisessä - Ajallinen soveltamisala - Aineellisoikeudelliset säännökset - Menettelysäännökset - Säännöksen taannehtivuus - Pätevyys)
   2009/C 113/08
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Düsseldorf

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Mitsui & Co. Deutschland GmbH

      Vastaaja: Hauptzollamt Düsseldorf

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Finanzgericht Düsseldorf — Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1) 29 artiklan 1 kohdassa ja 3 kohdan a alakohdan ja tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (EYVL L 253, s. 1) 145 artiklan 2 ja 3 kohdan, sellaisena kuin se on muutettuna 11.3.2002 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 444/2002 (EYVL L 68, s. 11), tulkinta — Edellä mainittujen säännösten pätevyys siltä osin kuin niitä sovelletaan taannehtivasti myös sellaisten tavaroiden maahantuontiin, joita varten tulli-ilmoitus on hyväksytty ennen komission asetuksen (EY) N:o 444/2002 voimaantuloa — Tuotujen tavaroiden tullausarvon määrittämisen yhteydessä sellaisten myyjän suorittamien maksujen huomioonottaminen, jotka se on maksanut myyntisopimuksessa sovitun takuuvelvoitteen nojalla palauttaakseen ostajalle sellaiset takuupalveluista aiheutuneet kustannukset, jotka ostajan on täytynyt tarjota omille ostajilleen tavaroiden vikojen takia

      Tuomiolauselma

               1)

               Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 29 artiklan 1 kohtaa ja 3 kohdan a alakohtaa sekä tietyistä asetuksen N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93, sellaisena kuin se on muutettuna 11.3.2002 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 444/2002, 145 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että silloin, kun tavaroissa on näiden tavaroiden vapaaseen liikkeeseen luovuttamisen jälkeen havaittuja sellaisia viallisuuksia, joiden on kuitenkin osoitettu olleen olemassa ennen sitä ja jotka johtavat sopimukseen perustuvan vastuuvelvollisuuden perusteella myyjä-valmistajan ostajan hyväksi myöhemmin suorittamiin korvauksiin, jotka vastaavat ostajan omien jälleenmyyjien ostajalta laskuttamia korjauskustannuksia, tällaiset korvaukset saattavat alentaa näiden tavaroiden kauppa-arvoa ja siten niiden tullausarvoa, joka ilmoitettiin myyjä-valmistajan sekä ostajan välillä alun perin sovitun hinnan perusteella.

               2)

               Asetuksen N:o 2454/93, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 444/2002, 145 artiklan 2 ja 3 kohtaa ei voida soveltaa sellaisiin tuotuihin tavaroihin, joiden tulli-ilmoitukset on vastaanotettu ennen 19.3.2002.

      (1)  EUVL C 183, 4.8.2007.


title: Asia C-419/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 26.4.2012 (Bayerischer Verwaltungsgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Wolfgang Hofmann v. Freistaat Bayern (Direktiivi 2006/126/EY — Ajokorttien vastavuoroinen tunnustaminen — Jäsenvaltion kieltäytyminen tunnustamasta toisen jäsenvaltion myöntämää ajokorttia, jonka haltijan ajo-oikeus on peruutettu ensin mainitun jäsenvaltion alueella)

text:
               16.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 174/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 26.4.2012 (Bayerischer Verwaltungsgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Wolfgang Hofmann v. Freistaat Bayern
   (Asia C-419/10) (1)

   (Direktiivi 2006/126/EY - Ajokorttien vastavuoroinen tunnustaminen - Jäsenvaltion kieltäytyminen tunnustamasta toisen jäsenvaltion myöntämää ajokorttia, jonka haltijan ajo-oikeus on peruutettu ensin mainitun jäsenvaltion alueella)
   2012/C 174/06
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Wolfgang Hofmann

      Vastaaja: Freistaat Bayern

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Ajokorteista 20.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/126/EY (EUVL L 403, s. 18) 2 artiklan 1 kohdan ja 11 artiklan 4 kohdan tulkinta — Ajokorttien vastavuoroinen tunnustaminen — Jäsenvaltion kieltäytyminen hyväksymästä ajokorttia, jonka toinen jäsenvaltio on myöntänyt henkilölle, jonka ajokortti on otettu pois ensiksi mainitun jäsenvaltion alueella

      Tuomiolauselma

   Ajokorteista 20.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/126/EY (uudelleenlaadittu teksti) 2 artiklan 1 kohtaa ja 11 artiklan 4 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä jäsenvaltion kieltäytymiselle hyväksymästä toisen jäsenvaltion myöntämää ajokorttia, vaikkei sen haltija ole uuden ajo-oikeuden hakemisen estävässä ajokiellossa ja vaikka myös vakinaisen asuinpaikan sijaintia ajokortin myöntävässä jäsenvaltiossa koskevaa edellytystä on noudatettu, jos kyseisen ajokortin haltijan aikaisempi ajo-oikeus on peruutettu ensiksi mainitussa jäsenvaltiossa.

      (1)  EUVL C 301, 6.11.2010.


title: Asia T-143/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.12.2012 — Consorzio vino Chianti Classico v. SMHV — FFR (F.F.R.) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin F.F.R. rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat kansalliset kuviomerkit CHIANTI CLASSICO — Suhteelliset hylkäysperusteet — Sekaannusvaaran puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 5 kohta)

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/42

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.12.2012 — Consorzio vino Chianti Classico v. SMHV — FFR (F.F.R.)
   (Asia T-143/11) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin F.F.R. rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat kansalliset kuviomerkit CHIANTI CLASSICO - Suhteelliset hylkäysperusteet - Sekaannusvaaran puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 5 kohta)
   2013/C 26/80
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Consorzio vino Chianti Classico (Radda in Chianti, Italia) (edustajat: asianajajat S. Corona, G. Ciccone ja A. Loffredo)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: aluksi V. Melgar ja G. Mannucci, sitten V. Melgar ja D. Walicka)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Fédération française de rugby (FFR) (Marcoussis, Ranska)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 10.1.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 43/2010-4), joka koskee Consorzio vino Chianti Classicon ja Fédération française de rugbyn (FFR) välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 10.1.2011 tekemä päätös (asia R 43/2010-4) kumotaan siltä osin kuin valituslautakunta on hylännyt väitteen, joka perustui yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohtaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Consorzio vino Chianti Classico ja SMHV vastaavat kukin unionin yleisessä tuomioistuimessa käydystä menettelystä aiheutuneista omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 152, 21.5.2011.


title: Asia C-289/07: Kanne 14.6.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta

text:
               4.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/25

         Kanne 14.6.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-289/07)
   (2007/C 183/44)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A. Caeiros ja D. Kukovec)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta
   Vaatimukset

               —

               Pääasiassa on todettava, ettei Portugalin tasavalta ole noudattanut vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/17/EY (1) 71 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tuon direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä

               —

               toissijaisesti on todettava, ettei Portugalin tasavalta ylipäätään ole noudattanut edellä mainitun säännöksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole asetetussa määräajassa ilmoittanut näitä toimenpiteitä komissiolle

               —

               Portugalin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 31.1.2006.

      (1)  EYVL L 134, s. 1.


title: Asia C-96/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Pest Megyei Bíróság (Unkari) on esittänyt 3.3.2008 — CIBA Speciality Chemicals Central and Eastern Europe Szolgáltató, Tanácsadó és Keresdedelmi Kft. v. Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály

text:
               7.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Pest Megyei Bíróság (Unkari) on esittänyt 3.3.2008 — CIBA Speciality Chemicals Central and Eastern Europe Szolgáltató, Tanácsadó és Keresdedelmi Kft. v. Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály
   (Asia C-96/08)
   (2008/C 142/18)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Pest Megyei Bíróság
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: CIBA Speciality Chemicals Central and Eastern Europe Szolgáltató, Tanácsadó és Keresdedelmi Kft.

      Vastaaja: Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály
   Ennakkoratkaisukysymys
   Voidaanko EY 43 ja EY 48 artiklassa vahvistetun sijoittautumisvapauden periaatteen tulkita olevan esteenä sellaiselle lainsäädännölle, jonka mukaan yhtiö, jonka kotipaikka on Unkarissa, joutuu maksamaan ammattikoulutusmaksun myös silloin, kun se työllistää työntekijöitä ulkomaisissa tytäryhtiöissään ja kun se on noudattanut velvollisuuttaan maksaa tähän työvoimaan perustuvat verot ja muut maksut tytäryhtiön sijaintimaassa?