title: Regione Puglian 23.12.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-609/97)

text:
7.3.98                 FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 72/21
Ð molemmissa tapauksissa velvoittaa komission korvaa-               van yksikkötuen määrän vahvistamisesta markkinointivuo-
     maan oikeudenkäyntikulut.                                      deksi 1996/97 10 päivänä lokakuuta 1997 annetun komis-
                                                                    sion asetuksen (EY) N:o 1979/97 (1). Asetuksen 1 artiklan
                                                                    mukaan markkinointivuonna 1996/97 oliiviöljyn ºarvioitu
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 tuotanto on 1 859 400 tonnia ja tuotantoa koskevan
                                                                    yksikkötuen määrä, joka voidaan maksaa ennakolta, on
                                                                    90,32 ecua/100 kgº. Kantaja väittää, että tästä säännök-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat            sestä on päätetty niiden tietojen perusteella, jotka jäsenval-
samat kuin asiassa T-288/97, Regione Friuli-Venezia Giulia          tiot ovat toimittaneet oliiviöljyn arvioidusta tuotannosta
vastaan komissio (1).                                               rasva-alan hallintokomitealle.
(1) EYVL C 7, 10.1.1998, s. 25.
                                                                    Kantajan olennaisin valitusperuste koskee tuen määräyty-
                                                                    miskerrointa eli koska kerroin on perustunut Espanjan val-
                                                                    tavan suureen tuotantoennusteeseen, hinnanmuodostuk-
                                                                    sessa huomioitu taattu enimmäismäärä on muodostunut
                                                                    poikkeuksellisen korkeaksi ja aiheuttanut oliiviöljyn
Regione Puglian 23.12.1997 Euroopan yhteisöjen komis-               yhteisen markkinajärjestelyn piirissä yksikkötuen määrän
                 siota vastaan nostama kanne                        laskun 30 prosentilla markkinoitivuonna 1996/97 (tuen
                                                                    määrä oli jo muutenkin laskenut edellisenä markkinointi-
                        (Asia T-609/97)
                                                                    vuonna 10 prosenttia), mikä vaikuttaa tuhoisasti ja
                          (98/C 72/48)                              peruuttamattomasti Italian sekä ennen kaikkea Regione
                                                                    Puglian maatalouden tilaan, sillä Regione Puglia on näke-
                                                                    myksensä mukaan yhdessä Andalusian kanssa ehdotto-
                  (Oikeudenkäyntikieli: italia)                     masti yhteisön merkittävin oliiviöljyä tuottava alue.
Regione Puglia on nostanut 23.12.1997 Euroopan yhteisö-
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen               Regione Puglian väitteet koskevat pääasiallisesti sitä, että
Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta-            komissio on sen mukaan vahvistanut yksikkötuen määrän
jina ovat asianajajat Francesco Rosi ja Antonio Campag-             Espanjan ilmoittaman tuotantoennusteen perusteella eikä
nola, Rooma, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asian-              neuvoston asetuksen (ETY) N:o 154/75 (2) mukaisen
ajotoimisto Penning & AssocieÂs, 31 Grand-Rue.                      pakollisen oliivirekisterin tietojen perusteella. Lisäksi kan-
                                                                    taja väittää, ettei Espanjassa ole yhteisön oikeudessa edel-
                                                                    lytettyä kansallista valvontaelintä. Näin ollen kantajan
Kantaja vaatii ensisijaisesti, että ensimmäisen oikeusasteen
                                                                    mukaan tietoja Espanjan oliiviöljyn tuotannosta ei ole
tuomioistuin
                                                                    yhteisössä edellytetyin tavoin puolueettomasti varmistettu.
Ð kumoaa 10.10.1997 annetun komission asetuksen
     (EY) N:o 1979/97,
                                                                    Kantaja väittää lisäksi tältä osin, että komissio on laimin-
                                                                    lyönyt ilmoitettuja tietoja koskevat selvitys- ja tarkastus-
ja toissijaisesti, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-          toimet. Kantaja katsoo, että tämän vuoksi riitautetun ase-
tuin                                                                tuksen perusteella sellaiset tuottajavaltiot, jotka ovat nou-
                                                                    dattaneet yhteisön asetusten mukaisia velvoitteitaan,
                                                                    joutuvat eriarvoiseen asemaan, koska niille kuuluvan tuen
Ð kumoaa komission asetuksen (EY) N:o 1979/97 siltä                 määrää lasketaan, kun taas muiden valtioiden, kuten
     osin kuin siinä katsotaan oikeaksi Espanjan valtion            Espanjan poikkeuksellisen suuri tuotantomäärä hyväksy-
     tuotantoa koskeva ilmoitus ja toteaa Espanjan valtion          tään ilman voimassa olevassa sääntelyssä edellytetyn selvi-
     ilmoittaman tuotantomäärän lainvastaiseksi sekä vah-           tyksen suorittamista. Regione Puglian kannalta se, että
     vistaa uudelleen yksikkötuen määrän valtioiden ilmoit-         tilanteen katsotaan olevan lainmukainen, eli se, että vas-
     taman tuotannon perusteella siten, että ainoastaan sel-        taajan toiminta hyväksytään, merkitsee täydellisen epävar-
     laiset tiedot huomioidaan, jotka on saatu voimassa             muustilan katsomista lainmukaiseksi, taatun enimmäis-
     olevia yhteisön säännöksiä noudattaen;                         määrän käsitteen sivuuttamista ja jopa koko yhteisen
                                                                    markkinajärjestelyn perusteiden romuttamista.
Ð velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku-
     lut.                                                           (1) EYVL L 278, 11.10.1997, s. 12.
                                                                    (2) Oliivirekisterin perustamisesta oliiviöljyä tuottavissa jäsenvalti-
                                                                        oissa 21 päivänä tammikuuta 1995 annettu neuvoston asetus
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     (ETY) N:o 154/75 (EYVL L 19, 24.1.1975, s. 1).
Regione Puglia riitauttaa kanteellaan oliiviöljyn arvioidun
tuotannon sekä ennakolta maksettavan tuotantoa koske-


title: Asia T-384/15: Kanne 13.7.2015 – EDF Luminus v. parlamentti

text:
               12.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 337/24

         Kanne 13.7.2015 – EDF Luminus v. parlamentti
   (Asia T-384/15)
   (2015/C 337/24)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: EDF Luminus (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat D. Verhoeven ja O. Vanden Berghe)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että kanne voidaan ottaa tutkittavaksi ja että se on perusteltu

               —

               tämän seurauksena velvoittamaan Euroopan parlamentin

               —

               maksamaan EDF Luminusille 4 39  672,95 euroa

               —

               maksamaan EDF Luminusille sopimukseen perustuvat korot tälle määrälle laskujen erääntymisestä lukien

               —

               korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, joka perustuu soveltuvien lakiin ja sopimukseen perustuvien sääntöjen rikkomiseen sekä yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteiden loukkaamiseen, koska parlamentti kieltäytyy korvaamasta kantajalle sen Brysselin pääkaupunkiseudun hallintoalueelle maksamia sähkömaksuja. Kantaja väittää, että riidanalaiset maksut kuuluvat parlamentin maksettaviksi, koska ne ovat aiheutuneet sähkön toimittamisesta parlamentille.


title: Asia C-287/13 P: Valitus, jonka Bilbaína de Alquitranes, SA, Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV ja Rütgers Poland Sp. z o.o. ovat tehneet 27.5.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu seitsemäs jaosto) asiassa T-93/10, Bilbaína de Alquitranes ym. v. Euroopan kemikaalivirasto (ECHA), 7.3.2013 antamasta tuomiosta

text:
               31.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/15

         Valitus, jonka Bilbaína de Alquitranes, SA, Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV ja Rütgers Poland Sp. z o.o. ovat tehneet 27.5.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu seitsemäs jaosto) asiassa T-93/10, Bilbaína de Alquitranes ym. v. Euroopan kemikaalivirasto (ECHA), 7.3.2013 antamasta tuomiosta
   (Asia C-287/13 P)
   2013/C 252/23
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Bilbaína de Alquitranes, SA, Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV ja Rütgers Poland Sp. z o.o. (edustaja: asianajaja K. Van Maldegem)

      Muu osapuoli: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA)

      Vaatimukset

   Valittajat vaativat unionin tuomioistuinta

               —

               kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-93/10 antaman tuomion ja

               —

               kumoamaan Euroopan kemikaaliviraston päätöksen ED/68/2009 (jäljempänä riidanalainen päätös), jolla piki, kivihiiliterva, korkealämpötilainen (jäljempänä PKK) (CAS-numero 65996-93-2) tunnistetaan ehdolla olevien aineiden luetteloon sisällytettäväksi aineeksi asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (REACH-asetus) (1) 59 artiklan mukaisesti, tai

               —

               toissijaisesti palauttamaan asian unionin yleiseen tuomioistuimeen, jotta tämä voi ratkaista valittajien kumoamiskanteen, ja

               —

               velvoittamaan vastapuolen korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut (mukaan lukien unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut).

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin rikkoi unionin oikeutta, kun se hylkäsi valittajien riidanalaisen päätöksen osittaista kumoamista koskevan kanteen. Valittajat väittävät erityisesti, että unionin yleinen tuomioistuin teki useita virheitä, kun se tulkitsi säännöstöä, sellaisena kuin sitä sovelletaan valittajien tilanteeseen. Unionin yleinen tuomioistuin teki tämän seurauksena useita oikeudellisia virheitä erityisesti, kun

               —

               se katsoi, että asiaan liittyi monitahoisia tieteellisiä ja teknisiä tosiseikkoja ja että PKK:n tunnistamisessa aineeksi, jolla on PBT- ja vPvB-ominaisuudet, sellaisten ainesosiensa perusteella, joiden pitoisuus on vähintään 0,1 prosenttia, ei ollut tehty ilmeistä virhettä,

               —

               että PKK:n ainesosia ei tarvitse erikseen tunnistaa ainesosiksi, joilla on PBT- tai vPvB-ominaisuudet, ECHA:n tässä tarkoituksessa suoritetun yksityiskohtaisen arvioinnin perusteella tekemällä erillisellä päätöksellä ja

               —

               että yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ei ollut loukattu.

         Näistä syistä valittajat vaativat unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-93/10 antaman tuomion ja riidanalaisen päätöksen kumoamista.

      (1)  Kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta 18.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1907/2006 (EUVL L 396, s. 1).


title: Asia F-10/15: Kanne 23.1.2015 – ZZ ym. v. komissio

text:
               16.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/48

         Kanne 23.1.2015 – ZZ ym. v. komissio
   (Asia F-10/15)
   (2015/C 089/59)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: ZZ ym. (edustajat: asianajajat J.-N. Louis, R. Metz, N. de Montigny, D. Verbeke ja T. Van Lysebeth)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Niiden päätösten kumoaminen, joilla vahvistetaan kantajien oikeudet vuosittaisiin matkakulukorvauksiin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen, sellaisena kuin ne ovat muutettuina virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen muuttamisesta 22.10.2013 annetun parlamentin ja neuvoston asetuksella N:o 1023/2013, liitteessä VII olevan 8 artiklan mukaisesti.

      Vaatimukset

               —

               kantajien vuoden 2014 kesäkuun palkkalaskelmat on kumottava siltä osin kuin niissä sovelletaan ensimmäisen kerran henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevaa 8 artiklaa, sellaisena kuin se on ollut voimassa 1.1.2014 lähtien, kantajien matkakulukorvausten vahvistamista varten,

               —

               siltä osin kuin on tarpeellista on kumottava 15.10.2014 päivätyt päätökset, joilla heidän valituksensa hylättiin

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-90/00: Euroopan yhteisöjen komission 8.3.2000 Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
24.6.2000                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 176/5
Euroopan yhteisöjen komission 7.3.2000 Alankomaiden                       Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
           kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                          –    toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta on jättänyt
                            (Asia C-82/00)                                     noudattamatta kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneu-
                                                                               vojen tietyistä osista ja ominaisuuksista 17 päivänä kesä-
                                                                               kuuta 1997 annetun neuvoston ja Euroopan parlamentin
                          (2000/C 176/07)                                      direktiivin 97/24/EY (1) mukaiset velvollisuutensa, koska se
                                                                               ei ole antanut säädetyssä määräajassa direktiivin noudatta-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 7.3.2000 Euroo-                       misen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomaiden ku-                       määräyksiä.
ningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission
oikeudellisen yksikön jäsen Chr. Van Der Hauwaert ja proses-              –    velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan
siosoite Luxemburgissa on c/o C. Gómez de la Cruz, Centre                     oikeudenkäyntikulut.
Wagner, Kirchberg.
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–    toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta on jättänyt                  Direktiivin 8 artiklan 1 kohdan mukaan Alankomaiden kunin-
     noudattamatta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunu-               gaskunnan oli saatettava direktiivin noudattamisen edel-
     jen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsää-              lyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan
     dännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin                  18 päivään joulukuuta 1998 mennessä.
     70/156/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen
     6 päivänä helmikuuta 1998 annetun komission direktiivin
     98/14/EY (1) mukaiset velvollisuutensa, koska se ei ole              (1) EYVL 1997, L 226, s. 1.
     antanut säädetyssä määräajassa direktiivin noudattamisen
     edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
–    velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan
     oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       Euroopan yhteisöjen komission 8.3.2000 Alankomaiden
                                                                                kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
Direktiivin 70/156/ETY 2 artiklan 1 kohdan mukaan Alanko-
maiden kuningaskunnan oli saatettava direktiivin noudattami-                                         (Asia C-90/00)
sen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset
voimaan 30 päivään syyskuuta 1998 mennessä.
                                                                                (2000/C 176/09)
(1) EYVL 1998, L 91, s. 1.
                                                                          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 8.3.2000 Euroo-
                                                                          pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomaiden ku-
                                                                          ningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen
                                                                          yksikön virkamies H. M. H. Speyart ja prosessiosoite Luxem-
                                                                          burgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies C. Gómez de la
                                                                          Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                          Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Euroopan yhteisöjen komission 7.3.2000 Alankomaiden
           kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                          –    toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudatta-
                                                                               nut perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska
                            (Asia C-83/00)                                     se ei ole antanut tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmistei-
                                                                               den markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koske-
                                                                               vien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten
                          (2000/C 176/08)                                      määräysten        lähentämisestä        annetun     direktiivin
                                                                               76/769/ETY muuttamisesta kuudennentoista kerran
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 7.3.2000 Euroo-                       20 päivänä lokakuuta 1997 annetun Euroopan parlamen-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomaiden ku-                       tin ja neuvoston direktiivin 97/56/EY (1) noudattamisen
ningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission                        edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä
oikeudellisen yksikön jäsen Chr. Van Der Hauwaert ja proses-
siosoite Luxemburgissa on c/o C. Gómez de la Cruz, Centre                –    velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan
Wagner, Kirchberg.                                                             oikeudenkäyntikulut.
 ---pagebreak--- C 176/6                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         24.6.2000
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       Euroopan yhteisöjen komission 13.3.2000 Ranskan tasa-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
EY 249 artiklan kolmannen kohdan ja EY 10 artiklan ensim-
mäisen kohdan pakottavan luonteen takia jäsenvaltioiden on
toteutettava toimenpiteet, jotka ovat tarpeen niille osoitettujen                                     (Asia C-97/00)
direktiivin täytäntöönpanemiseksi, ja niiden on tehtävä näin
näissä direktiiveissä säädetyissä määräajoissa. Tämä määräaika
on pättynyt 4.12.1998 ilman, että Alankomaat olisi antanut                                           (2000/C 176/11)
tarpeellisia säännöksiä.
                                                                          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 13.3.2000 Euroo-
(1) EYVL 1997, L 333, s. 1.                                               pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
                                                                          vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön virka-
                                                                          mies Michel Nolin ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos
                                                                          Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                          Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Euroopan yhteisöjen komission 8.3.2000 Alankomaiden                       –    toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut kaikkia
           kuningaskuntaa vastaan nostama kanne                                direktiivien 92/50/ETY (1), 93/36/ETY (2) ja 93/37/ETY (3)
                                                                               muuttamisesta 13.10.1997 annetun Euroopan parlamen-
                                                                               tin ja neuvoston direktiivin 97/52/EY (4) mukaisia velvoit-
                            (Asia C-91/00)                                     teitaan, koska se ei ole ilmoittanut kyseisen direktiivin
                                                                               noudattamisen edellyttämistä laeista, asetuksista ja hallin-
                           (2000/C 176/10)                                     nollisista määräyksistä komissiolle tai koska se ei ole
                                                                               toteuttanut direktiivin noudattamisen edellyttämiä toimen-
                                                                               piteitä;
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 8.3.2000 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomaiden ku-
ningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamies on oikeudellisen                  –    velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
yksikön virkamies H. M. H. Speyart ja prosessiosoite Luxem-                    kulut.
burgissa on c/o oikeudellisen yksikön virkamies C. Gómez de
la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–    toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudatta-             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat saman-
     nut moottoriajoneuvojen päästöjen aiheuttaman ilman                  laiset kuin asiassa C-90/00 (5) esitetyt; direktiivin 4 artiklan
     pilaantumisen estämiseksi toteutettavia toimenpiteitä kos-           1 kohdassa asetettu määräaika päättyi 13.10.1998 ja ainoas-
     kevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä anne-             taan direktiivin 97/52/EY 1 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
     tun neuvoston direktiivin 70/220/ETY mukauttamisesta                 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 3 artiklan 1 kohdan a
     tekniikan kehitykseen 2 päivänä lokakuuta 1998 annetun               alakohdan säännökset, jotka koskevat niitä kynnysarvoja, joista
     komission direktiivin 98/77/EY (1) mukaisia velvoitteitaan,          alkaen tarjouskilpailua koskevat ilmoitukset on julkaistava
     koska se ei ole antanut tämän direktiivin noudattamisen              Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, on saatettu osaksi
     edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä          Ranskan oikeusjärjestystä.
–    velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan
     oikeudenkäyntikulut.                                                 (1) Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettely-
                                                                              jen yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annettu
                                                                              neuvoston direktiivi 92/50/ETY (EYVL L 209, 24.7.1992, s. 1).
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       (2) Julkisia tavaranhankintoja koskevien sopimustentekomenettelyjen
                                                                              yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annettu neuvos-
                                                                              ton direktiivi 93/36/ETY (EYVL L 199, 24.7.1992, s. 1).
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat             (3) Julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen
asian C-90/00 (2) oikeudellisia perusteita ja pääasiallisia perus-            yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annettu neuvos-
teluja; täytäntöönpanon määräaika on päättynyt 31.12.1998.                    ton direktiivi 93/37/ETY (EYVL L 199, 9.8.1993, s. 54).
                                                                          (4) Julkisia palveluhankintoja, julkisia tavaranhankintoja ja julkisia
                                                                              rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteen-
(1) EYVL 1998, L 286, s. 34.                                                  sovittamisesta (EYVL L 328, 28.11.1997, s. 1).
(2) Ks. tämän virallisen lehden, s. 5.                                    (5) Ks. tämän virallisen lehden, s. 5.


title: Asia T-602/11: Kanne 22.11.2011 — Pêra-Grave v. SMHV — Fundação De Almeida (QTA S. JOSÉ DE PERAMANCA)

text:
               4.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/30

         Kanne 22.11.2011 — Pêra-Grave v. SMHV — Fundação De Almeida (QTA S. JOSÉ DE PERAMANCA)
   (Asia T-602/11)
   2012/C 32/63
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Pêra-Grave Sociedade Agrícola, Unipessoal, Lda (Évora, Portugali) (edustaja: asianajaja J. de Oliveira Vaz Miranda Sousa)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Fundação Eugénio De Almeida (Évora, Portugali)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan asiassa R 1797/2010-2 19.9.2011 tekemän päätöksen niin, että haettua tavaramerkkiä vastaan esitetty väite hylätään kokonaisuudessaan ja siten tavaramerkkihakemus hyväksytään kaikilta osin; ja

               —

               velvoittamaan vastaajan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajalle tästä oikeudenkäynnistä aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki ”QTA S. JOSÉ DE PERAMANCA” luokkaan 33 kuuluvia tavaroita varten — Yhteisön tavaramerkkihakemus nro 7 291 669

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Tavaramerkiksi nro 283 684 luokkaan 33 kuuluvia tavaroita varten Portugalissa rekisteröity kuviomerkki ”VINHO PÊRAMANCA TINTO”; tavaramerkiksi nro 308 864 luokkaan 33 kuuluvia tavaroita varten Portugalissa rekisteröity kuviomerkki ”VINHO PÊRAMANCA BRANCO”; hakemus nro 405 797 kuviomerkin ”PÊRAMANCA”; rekisteröimiseksi tavaramerkiksi luokkaan 33 kuuluvia tavaroita varten Portugalissa

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Väitteen ja valituksen hyväksyminen, riidanalaisen päätöksen kumoaminen ja yhteisön tavaramerkkihakemuksen hylkääminen kaikkien riidanalaisten tavaroiden osalta

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska valituslautakunta (i) teki oikeudellisen virheen, kun se antoi lukuisille merkkien ulkoasua, lausuntatapaa ja merkityssisältöä koskeville eroavaisuuksille kokonaisuudessaan pienemmän merkityksen sekä antoi suuremman ja siten liioitellun merkityksen merkkien ainoan yhteisen osatekijän eli sanaosien ”PÊRA” ja ”MANCA” luomalle yleisvaikutukselle, ja (ii) sovelsi asiassa T-332/05 (”TERRANUS v. TERRA”) annetussa tuomiossa vahvistettuja periaatteita ja lähestymistapaa virheellisesti ratkaistavana olevaan asiaan sekä katsoi virheellisesti, että riidanalaiset merkit olivat yleisvaikutukseltaan siinä määrin samankaltaisia, että ne voivat synnyttää sekaannusvaaran.


title: Asia T-452/08: Kanne 6.10.2008 — DHL Aviation ja DHL Hub Leipzig v. komissio

text:
               10.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/34

         Kanne 6.10.2008 — DHL Aviation ja DHL Hub Leipzig v. komissio
   (Asia T-452/08)
   (2009/C 6/70)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: DHL Aviation NV (Zaventem, Belgia) ja DHL Hub Leipzig GmbH (Schkeuditz, Saksa) (edustajat: solicitor A. Burnside ja asianajaja B. van de Walle de Ghelcke)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               päätös on kumottava siltä osin kuin siinä todetaan kantajien olevan sellaisen valtiontuen saajia, jonka katsotaan olevan yhteensopimaton sisämarkkinoiden kanssa, ja siltä osin kuin siinä todetaan, että Saksan on perittävä väitetty valtiontuki takaisin

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajat vaativat asiassa C 48/2006 (ex N 227/2006) — Saksa 23.7.2008 tehdyn komission päätöksen osittaista kumoamista siltä osin kuin siinä todetaan kantajien olevan sellaisen valtiontuen saajia, jonka katsotaan olevan yhteensopimaton sisämarkkinoiden kanssa, ja siltä osin kuin siinä todetaan, että Saksan on perittävä väitetty valtiontuki takaisin.
   Saksa ilmoitti 5.4.2006 valtion omistaman Leipzigin lentoaseman ja Saksin osavaltion toteuttamista toimenpiteistä, jotka koskivat Leipzigin lentoaseman uuden eteläisen kiitoradan rakentamista ja ylläpitämistä ja jotka liittyivät erityisesti DHL-konsernin pikakuljetustoiminnan Euroopan keskuspaikan perustamiseen kyseiselle lentokentälle. Toimenpiteisiin, joista ilmoitettiin, kuului erityisesti lentokentän ja DHL Hub Leipzigin välinen ”puitesopimus” (1) sekä Saksin osavaltion Leipzigin lentoasemalle ja DHL:lle lähettämä ”hallinnollinen kirje” tietyn suuruisen vahingonkorvauksen maksamisesta, jos DHL Hub Leipzig ei enää harjoittaisi lentokentällä toimintaa kuten on sovittu. Kantajat väittävät, että riidanalaisen päätöksen myötä kantajilta poistetaan oikeus suorituksiin, jotka perustuvat niihin sopimusvelvoitteisiin, joihin Leipzigin lentokenttä ja Mitteldeutsche Flughafen (MFAG) sitoutuivat puitesopimuksessa, ja hallinnollisen kirjeen sisältämään korvaussitoumukseen, jota velvoite väitetyn valtiontuen takaisin perimisestä myös koskee.
   Kantajat vetoavat seuraaviin kanneperusteisiin:

               Kantajat väittävät ensimmäisen ja toisen kanneperusteensa perusteella, että komissio teki ilmeisiä virheitä, kun se sovelsi EY 87 artiklan 1 kohtaa. Kantajien mukaan komissio sovelsi kyseistä säännöstä virheellisesti, kun se määritteli ”yölentolausekkeen” ja ”90 prosentin lausekkeen” olevan valtiontukea. Kantajat väittävät, että komissio teki ilmeisen virheen, kun se katsoi yksityistä sijoittajaa koskevaa kriteeriä soveltaessaan, että viitepäivämäärä sitä varten oli vuoden 2004 marraskuu eikä se päivämäärä, jona puitesopimus tosiasiallisesti tehtiin. Kantajat väittävät lisäksi, että komissio teki ilmeisen virheen, kun se katsoi sijoituspäätöksen viitepäivämäärästä huolimatta, että puitesopimuksen sisältämät niin kutsutut rajoittamattomat takuut olivat joka tapauksessa valtiontukea, koska DHL:n näihin sopimusmääräyksiin perustuvat riskit rahoitettiin pääomasijoituksilla, joissa itsessään on kyse valtiontuesta.

               Kantajat väittävät toisen kanneperusteensa perusteella, että komissio sovelsi virheellisesti EY 87 artiklan 1 kohtaa, kun se katsoi, että hallinnollinen kirje on valtiontukea, ilman että se tarkasteli holding-yhtiöiden ja tytäryhtiöiden välistä tavanomaista käytäntöä.

               Kantajat väittävät kolmannen kanneperusteensa perusteella, että komissio rikkoi EY 253 artiklaa, koska se ei arvioinut kaikkia asiaankuuluvia tekijöitä, kun se katsoi yölentolausekkeen, 90 prosentin lausekkeen ja hallinnollisen kirjeen olevan valtiontukea.

               Kantajat väittävät neljännen kanneperusteensa perusteella, että komissio teki ilmeisen arviointivirheen, kun se määräsi väitetyn valtiontuen takaisin perimisestä.

               Kantajat väittävät viidennen kanneperusteensa perusteella, että komissio rikkoi EY 235 artiklaa, kun se katsoi, että väitetty valtiontuki sisältyy puitesopimuksen 8 ja 9 artiklaan ja että nämä sopimusmääräykset eivät ole yhteensopivia sisämarkkinoiden kanssa ja niiden soveltaminen on näin ollen lopetettava.

      (1)  Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistun tiedonannon (EUVL 2007 C 48, s. 7) mukaan kyseinen sopimus velvoittaa lentoaseman rakentamaan uuden eteläisen kiitoradan ja sisältää muita kapasiteettiin ja ylläpitoon liittyviä velvoitteita. Tilanteessa, jossa velvoitteita ei noudateta (esim. viranomaiset kieltävät yölennot), DHL voi vaatia korvausta sille aiheutuneista tappioista ja vahingoista.


title: Asia C-585/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Karlsruhe (Saksa) on esittänyt 24.11.2011 — Philipp Seeberger v. Studentenwerk Heidelberg

text:
               18.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 49/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Karlsruhe (Saksa) on esittänyt 24.11.2011 — Philipp Seeberger v. Studentenwerk Heidelberg
   (Asia C-585/11)
   2012/C 49/24
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgericht Karlsruhe

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Philipp Seeberger

      Vastaaja: Studentenwerk Heidelberg

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko unionin oikeus esteenä sellaiselle kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan opintotuen saaminen toisessa jäsenvaltiossa suoritettaville opinnoille evätään yksinomaan siitä syystä, että opiskelijalla, joka on käyttänyt oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen, ei ole ollut opintojen alkaessa vakinaista asuinpaikkaa vähintään kolmen vuoden ajan siinä jäsenvaltiossa, josta hän on lähtöisin? (1)

      (1)  EU:n toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 20 ja 21 artiklan tulkinta — Unionin kansalaisuus ja vapaa liikkuvuus


title: Asian C-163/04 poistaminen rekisteristä

text:
               19.2.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/20

         Asian C-163/04 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 45/43)

      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)

   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 25.10.2004 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-163/04 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Franz Werner vastaan Finanzamt Cloppenburg.

      (1)  EUVL C 118, 30.4.2004.


title: Asia T-395/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.9.2015 – Miettinen v. neuvosto (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Neuvoston oikeudellisen osaston lausunto Euroopan parlamentin ja neuvoston ehdotuksista direktiiviksi ja asetukseksi, jotka koskevat sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista määrättäviä rikosoikeudellisia seuraamuksia — Oikeus tutustua asiakirjoihin evättiin osittain — Poikkeus, joka koskee oikeudellisen neuvonannon suojaa — Poikkeus, joka koskee päätöksentekomenettelyn suojaa)

text:
               3.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 363/32

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.9.2015 – Miettinen v. neuvosto
   (Asia T-395/13) (1)

   ((Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Neuvoston oikeudellisen osaston lausunto Euroopan parlamentin ja neuvoston ehdotuksista direktiiviksi ja asetukseksi, jotka koskevat sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista määrättäviä rikosoikeudellisia seuraamuksia - Oikeus tutustua asiakirjoihin evättiin osittain - Poikkeus, joka koskee oikeudellisen neuvonannon suojaa - Poikkeus, joka koskee päätöksentekomenettelyn suojaa))
   (2015/C 363/40)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Samuli Miettinen (Espoo, Suomi) (edustajat: asianajajat O. Brouwer ja E. Raedts)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: aluksi K. Pellinghelli, P. Plaza García ja K. Toomus, sitten P. Plaza García, A. Jensen ja M. Bauer)

      Väliintulijat, jotka tukevat kantajan vaatimuksia: Ruotsin kuningaskunta (asiamiehet: aluksi A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, E. Karlsson, L. Swedenborg ja C. Hagerman, sitten A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren, K. Sparrman, E. Karlsson, L. Swedenborg ja F. Sjövall) ja Viron tasavalta (asiamies: N. Grünberg)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota neuvoston 13.5.2013 antama päätös, jolla kantajalta evättiin oikeus tutustua täysimääräisesti asiakirjaan nro 12979/12, joka sisältää neuvoston oikeudellisen osaston lausunnon ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista määrättävistä rikosoikeudellisista seuraamuksista ja asetukseksi sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista sekä muista toimenpiteistä rahoituspalveluiden yhteydessä määrättävien hallinnollisten seuraamusten yhdenmukaistamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin neuvoston 13.5.2013 antama päätös, jolla kantajalta evättiin oikeus tutustua täysimääräisesti asiakirjaan nro 12979/12, joka sisältää neuvoston oikeudellisen osaston lausunnon ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista määrättävistä rikosoikeudellisista seuraamuksista ja asetukseksi sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista sekä muista toimenpiteistä rahoituspalveluiden yhteydessä määrättävien hallinnollisten seuraamusten yhdenmukaistamiseksi, ja neuvoston 23.7.2013 päivätty kirje kumotaan.

               2)

               Neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Samuli Miettisen oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Ruotsin kuningaskunta ja Viron tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 274, 21.9.2013.


title: Asia C-109/03: College van Beroep voor het bedrĳfslevenin 8.1.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa KPN Telecom B.V. vastaan Onafhankelĳke Post en Telecommunicatie Autoriteit (OPTA), muut asianomaiset osapuolet: Denda Multimedia B.V. ja Denda Directory Services B.V.

text:
C 146/18                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                          21.6.2003
     –     toissijaisena vaihtoehtona: palauttaa asian ensim-         College van Beroep voor het bedrijfslevenin 8.1.2003
           mäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaistavaksi;         tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                      asiassa KPN Telecom B.V. vastaan Onafhankelijke Post en
                                                                      Telecommunicatie Autoriteit (OPTA), muut asianomaiset
–    joka tapauksessa velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeu-             osapuolet: Denda Multimedia B.V. ja Denda Directory
     denkäyntikulut.                                                                               Services B.V.
                                                                                (Asia C-109/03)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                              (2003/C 146/30)
–    Kanneperuste, joka koskee asiakirjojen todistusvoiman
     kyseenalaistamista tai ristiriitaisuutta perusteluissa:
                                                                      College van Beroep voor het bedrijfsleven on pyytänyt
     Toisin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin väit-          8.1.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen
     tää, esitetyssä merkissä ei ole yhtään 24 suorakulmiosta         tuomioistuimeen 10.3.2003, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
     eikä 6 suunnikkaasta, jotka suuntaissärmiöön kuuluvat.           tuimelta ennakkoratkaisua asiassa KPN Telecom B.V. vastaan
                                                                      Onafhankelijke Post en Telecommunicatie Autoriteit (OPTA),
                                                                      muut asianomaiset osapuolet: Denda Multimedia B.V. ja Denda
–    Kanneperuste, joka koskee erottamiskyvyn käsitteen ky-           Directory Services B.V., seuraaviin kysymyksiin:
     seenalaistamista:
                                                                      1.     Onko direktiivin 98/19/EY ( 1) (EYVL 1998, L 101, s. 24)
     Kun on ratkaistava, onko merkki omiaan täyttämään                       6 artiklan 3 kohdassa käytettyä ilmaisua asiaankuuluvat
     tehtävänsä tiettyjen tavaroiden tai palvelujen yksilöllisenä            tiedot tulkittava siten, että sillä tarkoitetaan yksinomaan
     tavaramerkkinä, näiden tavaroiden tai palvelujen rekiste-               asianomaisen organisaation julkaisemia numeroita ja sen,
     röintiä yksilöllisenä tavaramerkkinä koskevan hakemuk-                  jolla numero on jaettu, nimeä, osoitetta, asuinpaikkaa,
     sen hyväksyttävyyttä tutkittaessa tarkastelun lähtökoh-                 postinumeroa ja mahdollisesti tietoa siitä, käytetäänkö
     daksi on otettava oletettu vaikutelma sellaisesta käytöstä,             numeroa (yksinomaan) faksilinjana, vai kuuluuko asiaa-
     johon merkkiä voitaisiin käyttää, eikä todellista vaikutel-             nkuuluvien tietojen käsitteeseen muita tietoja, joita orga-
     maa jostakin konkreettisesta käytöstä, johon merkkiä on                 nisaatioiden hallussa on, kuten ammattia, toista nimeä,
     jo käytetty. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                    toista kuntaa tai matkapuhelinnumeroa koskevia lisätie-
     mukaan merkin erottamiskyvyn arvioinnissa on kuiten-                    toja?
     kin lähdettävä ”vaikutelmasta, joka asian kannalta merki-
     tyksellisellä yleisöllä on”. Asian kannalta merkityksellinen
     yleisö muodostuu kaikista, jotka voivat nähdä merkin,            2.     Onko edellä 1 kohdassa tarkoitetussa säännöksessä käy-
     eikä sitä siis voida rajata siihen paljon pienempään                    tettyä ilmaisua vastaavat kaikkiin kohtuullisiin pyyntöihin
     kuluttajajoukkoon, joka voi hankkia sen tavaran tai                     – – oikeudenmukaisin, kustannuksiin suhteutetuin ja
     palvelun, jota merkillä on tarkoitus osoittaa.                          syrjimättömin ehdoin, tulkittava siten, että
     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on lisäksi epä-
                                                                             a)    numerot ja sen, jolle numero on jaettu, nimi,
     suorasti mutta varmuudella kyseenalaistanut erottamisky-
                                                                                osoite, asuinpaikka ja postinumero on luovutettava
     vyn käsitteen, kun se ei ole ottanut kantaa siihen, oliko
     merkki omiaan erottamaan saippuan toisesta siten, että                        käytettäviksi sellaista korvausta vastaan, joka kattaa
                                                                                yksinomaan tosiasiallisesta luovuttamisesta aiheutu-
     ensin mainitun näkee olevan peräisin tietystä yrityksestä,
                                                                                neet marginaalikustannukset, ja
     mutta kylläkin siihen, oliko merkistä vaillinainen mieli-
     kuva.
                                                                             b)    muut kuin edellä a kohdassa mainitut tiedot on
     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on niin ikään                           luovutettava käytettäviksi sellaista korvausta vas-
     jättänyt piittaamatta erottamiskyvyn käsitteestä vähätel-                     taan, jolla katetaan kustannukset, jotka näiden tieto-
     lessään merkkien monikäyttöisyyttä. Tämän vuoksi ei                           jen luovuttaja osoittaa sille aiheutuneen tietojen
     voida olettaa, että kiistanalaisen merkin näkiessään yleisö                   hankkimisesta ja niiden luovuttamisesta?
     havaitsee siinä erityisesti tai ennen muuta merkin, jolla
     on tekninen tai ornamentuaalinen tehtävä, jolloin toimi-
     minen yksilöllisenä tavaramerkkinä estyy tai vähentyy.
                                                                      (1 ) EYVL 1998, L 101, s. 24.


title: Asia C-210/08 P: Valitus, jonka Sebirán, S.L. on tehnyt 21.5.2008 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-332/04, Sebirán, S.L. v. SMHV ja El Coto de Rioja, S.A., 12.3.2008 antamasta tuomiosta

text:
               19.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/15

         Valitus, jonka Sebirán, S.L. on tehnyt 21.5.2008 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-332/04, Sebirán, S.L. v. SMHV ja El Coto de Rioja, S.A., 12.3.2008 antamasta tuomiosta
   (Asia C-210/08 P)
   (2008/C 183/29)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Valittaja: Sebirán, S.L. (edustajat: abogado J. Calderón Chavero ja abogado T. Villate Consonni)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja El Coto De Rioja, S.A.
   Vaatimukset

               —

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa T-332/04 12.3.2008 antama tuomio on kumottava ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on todettava selvästi, että tavaramerkit EL COTO/COTO DE IMAZ sekä COTO D'ARCIS ovat yhteensopivia.

               —

               Oikeudenkäyntikulut on korvattava.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointia koskeva erimielisyys: Sebirán katsoo, että yhteisön tavaramerkkiin COTO D'ARCIS ei voida soveltaa asetuksen N:o 40/94 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa olevaa kieltoa, koska uusimman yhteisön tavaramerkin rekisteröintiä ei pidä evätä aikaisemman tavaramerkin, tässä tapauksessa yhteisön tavaramerkkien EL COTO ja COTO DE IMAZ, haltijan tekemän väitteen johdosta, koska kun sitä arvioidaan kokonaisuutena eikä osien perusteella, se on kieltosäännössä tarkoitetulla tavalla riittävän erilainen aikaisempiin tavaramerkkeihin verrattuna huolimatta siitä, että tavarat tai palvelut, joita varten merkit ovat, ovat samoja tai samankaltaisia. Lisäksi sekaannusvaaraa ei voi olla koko Euroopan unionin alueella olevan yleisön keskuudessa. Sekaannusvaaraan ei sisälly vaara aikaisempaa tavaramerkkiä koskevasta mielleyhtymästä.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Asia F-40/11: Virkamiestuomioistuimen määräys (yhden tuomarin kokoonpano) 3.5.2013 — Marcuccio v. komissio (Henkilöstö — Sosiaaliturva — Entinen virkamies, joka on jäänyt eläkkeelle työkyvyttömyyden vuoksi — Tapaturma — Vakuutusturvan puuttuminen — Kohdetta vaille jäänyt kanne — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               31.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/47

         Virkamiestuomioistuimen määräys (yhden tuomarin kokoonpano) 3.5.2013 — Marcuccio v. komissio
   (Asia F-40/11) (1)

   (Henkilöstö - Sosiaaliturva - Entinen virkamies, joka on jäänyt eläkkeelle työkyvyttömyyden vuoksi - Tapaturma - Vakuutusturvan puuttuminen - Kohdetta vaille jäänyt kanne - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2013/C 252/83
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja C. Berardis-Kayser, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota päätös, jolla vahvistetaan ne suoritukset, joihin kantajalla on oikeus osittaisen pysyvän työkyvyttömyytensä vuoksi.

      Määräysosa

               1)

               Asiassa F-40/11, Marcuccio v. komissio, nostetusta kanteesta ei ole syytä lausua.

               2)

               Luigi Marcuccio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 186, 25.6.11, s. 34.


title: Asia C-57/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 10.2.2009 — Saksan liittotasavalta v. B, muu osapuoli: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

text:
               6.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/3

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 10.2.2009 — Saksan liittotasavalta v. B, muu osapuoli: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
   (Asia C-57/09)
   2009/C 129/04
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesverwaltungsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Saksan liittotasavalta

      Vastaaja: B

      Muu osapuoli: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko kyseessä kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä myönnetyn suojelun sisällöstä 29.4.2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/83/EY (1) 12 artiklan 2 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettu törkeä muu kuin poliittinen rikos tai Yhdistyneiden kansakuntien tarkoitusperien ja periaatteiden vastainen teko, kun hakija on kuulunut järjestöön, joka sisältyy erityistoimenpiteiden toteuttamisesta terrorismin torjumiseksi hyväksytyn neuvoston yhteisen kannan liitteessä olevaan luetteloon henkilöistä, järjestöistä ja ryhmistä ja joka käyttää terrorimenetelmiä, ja kun hakija on aktiivisesti tukenut tämän järjestön aseellista taistelua?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Edellyttääkö se, että pakolaisasema jätetään myöntämättä direktiivin 2004/83/EY 12 artiklan 2 kohdan b ja c alakohdan nojalla, että hakijasta aiheutuu edelleen vaaraa?

               3)

               Siinä tapauksessa, että toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi: Edellyttääkö se, että pakolaisasema jätetään myöntämättä direktiivin 2004/83/EY 12 artiklan 2 kohdan b ja c alakohdan nojalla, yksittäistapauksellista kohtuusarviointia?

               4)

               Siinä tapauksessa, että kolmanteen kysymykseen vastataan myöntävästi:

                           a)

                           Onko kohtuusarviointia suoritettaessa otettava huomioon, että hakija nauttii ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi 4.11.1950 tehdyn yleissopimuksen 3 artiklan tai kansallisten säännösten nojalla suojaa maastapoistamista vastaan?

                           b)

                           Onko pakolaisaseman epääminen kohtuutonta ainoastaan erityisissä poikkeustilanteissa?

               5)

               Onko direktiivin 2004/83/EY 3 artiklan perusteella direktiivin kanssa yhteensopivaa, että hakijalla on kansallisen valtiosääntöoikeuden mukaan oikeus turvapaikkaan, vaikka direktiivin 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu epäämisperuste on sovellettavissa?

      (1)  EUVL L 304, s. 12.


title: Asia C-404/12 P: Valitus, jonka Euroopan unionin neuvosto on tehnyt 3.9.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-338/08, Stichting Natuur en Milieu ja Pesticide Action Network Europe v. komissio, 14.6.2012 antamasta tuomiosta

text:
               12.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/27

         Valitus, jonka Euroopan unionin neuvosto on tehnyt 3.9.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-338/08, Stichting Natuur en Milieu ja Pesticide Action Network Europe v. komissio, 14.6.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia C-404/12 P)
   2013/C 9/45
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Moore ja K. Michoel)

      Muut osapuolet: Stichting Natuur en Milieu, Pesticide Action Network Europe, Euroopan komissio ja Puolan tasavalta

      Vaatimukset

   Neuvosto vaatii seuraavaa:

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-338/08 14.6.2012 antama tuomio on kumottava

               —

               ensimmäisessä oikeusasteessa nostettu kanne on hylättävä kokonaisuudessaan

               —

               ensimmäisessä oikeusasteessa olleet kantajat on velvoitettava korvaamaan tästä muutoksenhausta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Neuvosto katsoo, että unionin yleisen tuomioistuimen edellä mainitussa asiassa antama tuomio on oikeudenvastainen. Neuvosto ei kiistä unionin yleisen tuomioistuimen toteamusta, että komissio ei toiminut mainitussa asiassa lainsäätäjänä, mutta se katsoo kuitenkin, että unionin yleinen tuomioistuin ei ole tulkinnut oikein asioissa Nakajima (1) ja Fediol (2) vahvistettua oikeuskäytäntöä. Neuvosto toteaa näin ollen, että unionin yleinen tuomioistuin on katsonut virheellisesti, että asetuksen (EY) N:o 1367/2006 (3) pätevyyttä voitiin arvioida tiedon saantia, yleisön osallistumisoikeutta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen (4) nojalla.
   Lisäksi neuvosto katsoo, että lainsäätäjän asetuksessa N:o 1367/2006 omaksuma valinta on joka tapauksessa täysin yhteensopiva Århusin yleissopimuksen kanssa. Tässä yhteydessä unionin yleisen tuomioistuimen tulkinta Århusin yleissopimuksen 9 artiklan 3 kappaleesta on virheellinen, koska sillä loukataan sopimuspuolille kuuluvaa toimintavapautta.
   Tästä syystä neuvosto vaatii unionin tuomioistuinta kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen edellä mainitussa asiassa antaman tuomion ja ratkaisemaan asian lopullisesti siten, että kantajien kanne hylätään kokonaisuudessaan.

      (1)  Asia C-69/89, Nakajima v. neuvosto, tuomio 7.5.1991, Kok. s., I-2169.

      (2)  Asia 70/87, Fediol v. komissio, tuomio 22.6.1989, Kok., s. 1825.

      (3)  Tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta yhteisön toimielimiin ja elimiin 6.9.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1367/2006 (EUVL L 264, s. 13).

      (4)  Århusissa 25.6.1998 allekirjoitettu, tiedon saantia, yleisön osallistumisoikeutta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskeva Århusin yleissopimus, joka on hyväksytty 17.2.2005 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2005/370/EY (EUVL L 124, s. 1).


title: Asia C-67/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rayonen sad – Varna (Bulgaria) on esittänyt 7.2.2017 – Todor Iliev v. Blagovesta Ilieva

text:
               10.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/30

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rayonen sad – Varna (Bulgaria) on esittänyt 7.2.2017 – Todor Iliev v. Blagovesta Ilieva
   (Asia C-67/17)
   (2017/C 112/39)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rayonen sad – Varna

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Todor Iliev

      Vastaaja: Blagovesta Ilieva

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko entisten puolisoiden välinen riita-asia, joka koskee avioliiton aikana yhteisenä omaisuutena hankitun irtaimen omaisuuden jakamista, asetuksen N:o 44/2001 (1) 1 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu aviovarallisuussuhteita koskeva asia?

               2)

               Onko oikeusriita, joka koskee sellaisen irtaimen omaisuuden jakamista, joka on hankittu avioliiton aikana mutta joka on rekisteröity vain toisen puolison nimissä toimivaltaisessa kansallisessa viranomaisessa, asetuksen N:o 44/2001 1 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaan suljettu sen soveltamisalaan ulkopuolelle?

               3)

               Mikä tuomioistuin on toimivaltainen käsittelemään riita-asian, jossa asianosaisina ovat entiset puolisot, jotka oli vihitty siviilivihkimisellä ja jotka ovat Euroopan unionin jäsenvaltion kansalaisia, mutta menettelyn kuluessa on osoitettu, että ajankohtina, jolloin avioliitto solmittiin, omaisuus hankittiin, avioliitto päättyi ja hakemus omaisuuden jakamiseksi avioliiton päättymisen jälkeen, heidän asuinpaikkansa oli toisessa jäsenvaltiossa?

      (1)  Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001 (EYVL 2001, L 12, s. 1).


title: Bundesfinanzhofin 26.6.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Georg Bruner in Firma Georg Bruner vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Asia C-290/97)

text:
27.9.97                     FM                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 295/23
Ufficio del giudice di pace de Genovan 16.7.1997 tekemäl               Onko ajanjakson 21.6.1988—16.1.1989 voimassa ollutta
lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa                 maataloustuotteiden nimikkeistöä eli maataloustuotteiden
Societä Eridania SpA vastaan Azienda Agricola San Luca                  nimikkeistöstä vientitukia varten 17 päivänä joulukuuta
                          di Rumagnoli Viannj                           1987 annetun komission asetuksen ( ETY) N:o 3846/87
                             ( Asia C-289/97)                           ( EYVL L 366, 24.12.1987, s. 1 ) liitteen 8 alanimikettä
                                                                        ex 0207 4111 tulkittava siten, että nimikkeen ( kananpalat )
                                ( 97/C 295/38 )                         " neljännekset " soveltamisalaan kuuluvat myös toisistaan
                                                                        vielä kokonaan irrottamatta olevat kananpalat (posteriori ),
                                                                        sellaisina kuin ne ovat tämän päätöksen perusteluissa tar
Ufficio del giudice di pace de Genova on pyytänyt                       kemmin kuvattuina ? 0 )
16.7.1997 tekemällään, yhteisöjen tuomioistuimen kirjaa
moon 4.8.1997 saapuneella päätöksellään Euroopan                        (') Paloiteltu selkärangan poikki , ei pituussuunnassa .
yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa
Societä Eridania SpA vastaan Azienda Agricola San Luca
di Rumagnoli Viannj seuraaviin kysymyksiin :
 1 ) Onko 30.7.1996 annettu asetus ( EY ) N:o 1580/96 (')
         ja erityisesti sen 1 artiklan f kohta pätevä, kun otetaan      Maria Grazia Colombo Lunghin 5.8.1997 tekemä valitus
         huomioon tämän ennakkoratkaisupyynnön esittämistä              Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
         koskevan päätöksen oikeudellisia seikkoja koskevan             tuimen kolmannen jaoston 3.6.1997 antamasta tuomiosta
         osan 3 kohdassa esitetyt perustelut?                           asiassa T-196/95 , Maria Grazia Colombo Lunghi vastaan
                                                                                Euroopan yhteisöjen komissio
2 ) Jos edelliseen kysmykseen vastataan myöntävästi,                                            ( Asia C-291/97 P)
         ovatko 30.6.1981 annettu asetus ( EY ) N:o 1785/81 ( 2 )                                  ( 97/C 295/40 )
         siihen myöhemmin tehtyine muutoksineen ja erityisesti
         sen 3 artiklan 1 kohta, 5 artiklan 3 kohta ja 6 artiklan
         2 kohta päteviä ja onko edellä mainittu asetus                 Maria Grazia Colombo Lunghi on valittanut 5.8.1997
         N:o 1580/96 ja erityisesti sen 1 artiklan f kohta tämän         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen
         vuoksi pätevä , kun otetaan huomioon tämän ennakko            ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 3.6.1997 anta
         ratkaisupyynnön esittämistä koskevan päätöksen                 masta tuomiosta asiassa T-196/95 , Maria Grazia Colombo
         oikeudellisia seikkoja koskevan osan 4 kohdassa esite          Lunghi vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. Kantajan
         tyt perustelut ?                                                edustajana on asianajaja Vincent Lurquin, Bryssel, ja pro
                                                                         sessiosoite Luxemburgissa c/o asianajotoimisto Louis
 (') Valkoisen sokerin johdettujen interventiohintojen , raakasoke      Schiltz, rue du Fort Rheinsheim 2 .
       rin interventiohinnan, A-juurikkaan ja B-juurikkaan vähim
       mäishintojen sekä varastointikustannusten tasaamiseksi suori
       tettavan korvauksen määrän vahvistamisesta markkinointivuo       Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin :
       deksi    1996/ 1997 30 päivänä heinäkuuta      1996 annettu
       neuvoston asetus ( EY ) N:o 1580/96 ( EYVL L 206, 16.8.19 96 ,
       s . 9 ).                                                          — ottaa valituksen tutkittavaksi ja toteaa, että se on
 ( 2 ) Sokerialan yhteisestä markkinointijärjestelystä 30 päivänä            perusteltu,
       kesäkuuta 1981 annettu neuvoston asetus ( ETY ) N:o 1785/81
       ( EYVL L 177, 1.7.1981 , s . 4 ).
                                                                         — kumoaa valituksen kohteena oleva tuomion kaikilta
                                                                             osiltaan,
                                                                         — ottaa alkuperäisen vaatimuksen tutkittavaksi ja toteaa
                                                                             sen perustelluksi .
 Bundesfinanzhofin 26.6.1997 tekemällään päätöksellä esit
 tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Georg Bruner in
 Firma Georg Bruner vastaan Hauptzollamt Hamburg                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                      Jonas
                              ( Asia C-290/97 )                          — Työkyvyttömyyslautakunnan muodostamismenettelyn
                                                                             lainvastaisuus .
                                 ( 97/C 295/39 )
                                                                             Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on virheelli
 Bundesfinanzhof ( VII . Senat ) on pyytänyt 26.6.1997 teke                 sesti katsonut, että menettelyn, jossa yhteisöjen tuo
 mällään, yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 4.8.1997                      mioistuimen presidentti viran puolesta määrää toimen
 saapuneella päätöksellään Euroopan yhteisöjen tuomiois                      haltijaa edustavan lääkärin työkyvyttömyyslautakun
 tuimelta ennakkoratkaisua asiassa Georg Bruner in Firma                     taan, ei tarvitse olla kontradiktorinen . Vaikka määräys
 Georg Bruner vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas seu                         valittajaa työkyvyttömyyslautakunnassa edustavasta
 raavaan kysymykseen:                                                         lääkäristä olisikin sellaisenaan luonteeltaan hallinto


title: Asia T-658/13 P: Valitus, jonka BP on tehnyt 10.12.2013 virkamiestuomioistuimen asiassa F-38/12, BP v. FRA, 30.9.2013 antamasta tuomiosta

text:
               1.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 61/11

         Valitus, jonka BP on tehnyt 10.12.2013 virkamiestuomioistuimen asiassa F-38/12, BP v. FRA, 30.9.2013 antamasta tuomiosta
   (Asia T-658/13 P)
   2014/C 61/20
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: BP (Barcelona, Espanja) (edustajat: asianajajat L. Levi ja M. Vandenbussche)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin perusoikeusvirasto (FRA)

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan virkamiestuomioistuimen asiassa F-38/12 30.9.2013 antaman tuomion

               —

               tämän seurauksena kumoamaan 27.2.2012 päivätyn päätöksen jättää valittajan sopimus uusimatta ja päätöksen siirtää hänet toiselle osastolle; velvoittamaan vastapuolen maksamaan valittajan aineellisesta vahingosta korvausta 1 320 euroa kuukaudelta syyskuusta 2012 alkaen, mihin on lisättävä Euroopan keskuspankin ohjauskoron mukaan määräytyvät viivästyskorot korotettuina kahdella prosenttiyksiköllä, ja velvoittamaan vastapuolen maksamaan valittajan henkisestä kärsimyksestä korvausta kohtuuden mukaan arvioituna 50 000 euroa, ja

               —

               velvoittamaan vastapuolen korvaamaan ensimmäisessä oikeusasteessa aiheutuneet ja valitusasteessa aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa seuraaviin valitusperusteisiin.

               1)

               Päätös jättää valittajan sopimus uusimatta

                           —

                           Ensinnäkin valittaja väittää, että virkamiestuomioistuin on soveltanut virheellisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklaan sisältyvää puolustautumisoikeuksien periaatetta ja oikeutta tulla kuulluksi sekä oikeutta tutustua asian kannalta merkityksellisiin tietoihin ja ottanut selvitysaineiston huomioon vääristyneellä tavalla.

                           —

                           Toiseksi valittaja katsoo, että kieltäytyessään sallimasta toista kirjelmien vaihtoa ja asian kannalta merkityksellisen selvitysaineiston esittämistä istunnossa ja vastauksena vastapuolen huomautuksiin virkamiestuomioistuin on soveltanut virheellisesti valittajan puolustautumisoikeuksia, tehnyt ilmeisen arviointivirheen ja evännyt valittajalta oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin.

                           —

                           Kolmanneksi valittajan mielestä virkamiestuomioistuin on tehnyt ilmeisen virheen arvioidessaan ensimmäistä kanneperustetta, jossa vedottiin ilmeiseen virheeseen vastapuolen päätöksen arvioinnissa, ja ottanut tosiseikat ja selvitysaineiston huomioon vääristyneellä tavalla.

                           —

                           Neljänneksi valittaja väittää, että vastatoimenpiteitä ja harkintavallan väärinkäyttöä koskevien kanneperusteiden arvioinnissa on tehty ilmeinen virhe, ja tosiseikat ja selvitysaineisto on otettu huomioon vääristyneellä tavalla.

               2)

               Päätös siirtää valittaja toiselle osastolle

                           —

                           Ensinnäkin valittaja väittää, että virkamiestuomioistuin on arvioinut lainvastaisesti toista kanneperustetta, jonka mukaan työsopimuksen olennaista seikkaa on muutettu sääntöjenvastaisesti ja yksipuolisesti eivätkä työtehtävät ja palkkaluokka vastaa toisiaan, ja että selvitysaineisto on otettu huomioon vääristyneellä tavalla.

                           —

                           Toiseksi valittaja katsoo virkamiestuomioistuimen tehneen oikeudellisen virheen arvioidessaan valittajan argumenttia, jossa tämä katsoo, ettei vastapuoli kuullut valittajaa ennen siirtopäätöksen tekemistä ja että puolustautumisoikeuksia on loukattu.

               3)

               Valittaja vetoaa virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan ja 88 artiklan virheelliseen soveltamiseen oikeudenkäyntikulujen osalta ja perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 5 päivänä maaliskuuta 2002 asiassa T-241/00, Azienda Agricola "Le Canne" Srl vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Maatalous – Yhteisön taloudellisen tuen vähentäminen – Perusteluvelvollisuus)

text:
C 156/20                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      29.6.2002
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                   YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                    TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                 30 päivänä tammikuuta 2002                                               5 päivänä maaliskuuta 2002
                                                                        asiassa T-241/00, Azienda Agricola ”Le Canne” Srl vastaan
asiassa T-212/00, Nuove Industrie Molisane Srl vastaan                                Euroopan yhteisöjen komissio (1)
              Euroopan yhteisöjen komissio(1)
                                                                        (Maatalous – Yhteisön taloudellisen tuen vähentäminen –
(Valtiontuet – Päätös, jolla tuki todetaan yhteismarkkinoille                                 Perusteluvelvollisuus)
soveltuvaksi – Kumoamiskanne – Tuensaajayritys – Oikeus-
           suojaintressi – Tutkimatta jättäminen)
                                                                                (2002/C 156/38)
                         (2002/C 156/37)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                        Asiassa T-241/00, Azienda Agricola ”Le Canne” Srl, kotipaikka
                                                                        Porto Viro (Italia), edustajinaan asianajajat G. Carraro, F. Maz-
                                                                        zonetto ja G. Arendt, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään E. de March,
Asiassa T-212/00, Nuove Industrie Molisane Srl, kotipaikka              L. Visaggio ja A. Dal Ferro), jossa kantaja vaatii yhteisöjen
Sesto Campano (Italia), edustajinaan asianajajat I. Van Bael ja         ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta yhtäältä kumoa-
F. Di Gianni, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-          maan 11.7.2000 tehdyn komission päätöksen C (2000) 1754,
nään V. Di Bucci, A. Abate ja G.B. Conte), jossa kantaja vaatii         joka koskee kantajalle hanketta I/16/90/02 varten myönnetyn
Nuove Industrie Molisane -nimiselle yhtiölle investoinnin               taloudellisen tuen vähentämistä, ja toisaalta velvoittamaan
toteuttamiseksi Sesto Campanossa (Molise, Italia) myönnetyn             vastaajan maksamaan kantajalle vahingonkorvausta, yhteisö-
29 176,69 miljoonan Italian liiran suuruisen valtiontuen hy-            jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen
väksymisestä 30.5.2000 tehdyn komission päätöksen                       jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä
SG(2000)D/103923 osittaista kumoamista, Euroopan yhteisö-               tuomarit N. J. Forwood ja H. Legal, kirjaaja: hallintovirkamies
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu en-              J. Palacio González, on 5.3.2002 antanut tuomion, jonka
simmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti B. Ves-           tuomiolauselma on seuraava:
terdorf sekä tuomarit M. Vilaras, J. Pirrung, A. W. H. Meij ja
N. J. Forwood, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio González,
on antanut 30.1.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on
seuraava:                                                               1)    Komission 11.7.2000 tekemä päätös C(2000) 1754 kumo-
                                                                              taan.
1)    Kanne jätetään tutkimatta.                                        2)    Kanne hylätään muilta osin.
2)    Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.              3)    Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut välitoi-
                                                                              mimenettelyä koskevat kulut mukaan lukien.
(1) EYVL C 302, 21.10.2000.
                                                                        (1) EYVL C 355, 9.12.2000.


title: Asia C-33/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 20.1.2016 – A Oy

text:
               29.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 111/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 20.1.2016 – A Oy
   (Asia C-33/16)
   (2016/C 111/16)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Korkein hallinto-oikeus

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: A Oy

      Muu osapuoli: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 148 artiklan d alakohtaa tulkittava siten, että lastin nosto alukseen ja pois aluksesta ovat kyseisessä säännöksessä tarkoitettuja palveluja, jotka suoraan palvelevat artiklan a alakohdassa tarkoitettujen merialusten lastin välittömiä tarpeita?

               2)

               Kun otetaan huomioon unionin tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-181/04–C-183/04, Elmeka, antaman tuomion 24 kohdassa lausuttu, jonka mukaan säännöksessä säädettyä vapautusta ei voida laajentaa koskemaan palveluja, jotka suoritetaan edeltävässä myyntiportaassa, onko arvonlisäverodirektiivin 2006/112/EY 148 artiklan d alakohdan säännöstä tulkittava siten, että tämä koskee myös nyt kysymyksessä olevaa palvelua, jossa ensimmäisessä vaihdannan vaiheessa A Oy:n alihankkijan toimesta suoritettu palvelu käsittää fyysisesti suoraan lastiin kohdistuvan palvelun, jonka A Oy veloittaa edelleen huolinta- tai kuljetusliikkeeltä?

               3)

               Kun otetaan huomioon unionin tuomioistuimen edellä mainitun tuomion Elmeka 24 kohdassa lausuttu, jonka mukaan kyseisessä säännöksessä säädettyä vapautusta sovelletaan ainoastaan palveluihin, jotka suoritetaan laivanvarustajalle, onko arvonlisäverodirektiivin 2006/112/EY 148 artiklan d alakohdan säännöstä tulkittava siten, että säännöksessä säädettyä vapautusta ei voida soveltaa, jos palvelu suoritetaan lastin haltijalle, kuten lastina olevan tavaran viejälle tai tuojalle?

      (1)  EUVL L 347, s. 1


title: Asia C-178/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 29.4.2008 — Ahmed Adem ja Hamrin Mosa Rashi v. Saksan liittotasavalta

text:
               2.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 197/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 29.4.2008 — Ahmed Adem ja Hamrin Mosa Rashi v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-178/08)
   (2008/C 197/07)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesverwaltungsgericht
   Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Ahmed Adem ja Hamrin Mosa Rashi

      Vastapuoli: Saksan liittotasavalta
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko 29.4.2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/83/EY (1) 11 artiklan 1 kohdan e alakohtaa — ottamatta huomioon 28.7.1951 tehdyn pakolaisten oikeusasemaa koskevan yleissopimuksen (Geneven yleissopimus) 1 artiklan C kohdan 5 alakohdan toista virkettä — tulkittava niin, että pakolaisasema lakkaa jo silloin, kun direktiivin 2 artiklan c alakohdassa tarkoitettu pakolaisella oleva sellainen perusteltu pelko vainotuksi joutumisesta, jonka johdosta pakolaisasema myönnettiin, on lakannut eikä pakolaisella ole muita perusteita pelätä joutuvansa vainotuksi direktiivin 2 artiklan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla?

               2)

               Jos ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen vastataan kieltävästi, edellytetäänkö direktiivin 11 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitetulta pakolaisaseman lakkaamiselta lisäksi, että pakolaisen kansalaisuusmaassa:

                           a)

                           on olemassa direktiivin 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu suojelun tarjoaja, ja riittääkö tässä yhteydessä, että suojelun myöntäminen on mahdollista vain monikansallisten sotilasjoukkojen avustuksella,

                           b)

                           pakolaista ei uhkaa mikään sellainen direktiivin 15 artiklassa tarkoitettu vakava haitta, joka johtaa direktiivin 18 artiklassa tarkoitettuun toissijaisen suojelun myöntämiseen, ja/tai

                           c)

                           turvallisuustilanne on vakaa ja yleiset elinolot takaavat vähimmäiselintason?

               3)

               Onko sellaisessa tilanteessa, jossa siihenastiset olosuhteet, joiden johdosta asianosaiselle myönnettiin pakolaisasema, ovat lakanneet, uusia toisenlaisia vainon perustavia olosuhteita arvioitava

                           a)

                           sen todennäköisyyden perusteella, jonka perusteella pakolaisasema tunnustettiin, vai sovelletaanko asianosaisten hyväksi jotakin toista perustetta, ja

                           b)

                           direktiivin 4 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun kevennetyn näyttövelvollisuuden valossa?

      (1)  EUVL L 304, s. 12.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (toinen jaosto), 9 päivänä lokakuuta 1997, asiassa C-67/95 (Tariefcommissien ennakkoratkaisupyyntö), Rank Xerox Manufacturing (Nederland) BV vastaan Inspecteur der Invoerrechten en Accijnzen (Yhteinen tullitariffi - Tariffinimikkeet - Kopio- ja telekopiolaitteet - Luokittelu yhdistettyyn nimikkeistöön)

text:
C 357/6              I FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      22.11.97
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                         (kuudes jaosto ),                                                     (toinen jaosto ),
                   2 päivänä lokakuuta 1997,                                            9 päivänä lokakuuta 1997,
asiassa C-208/96, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                      asiassa    C-67/95      (Tariefcommissien    ennakkoratkaisu
                    Belgian kuningaskunta (')
                                                                      pyyntö ), Rank Xerox Manufacturing (Nederland) BV vas
(Jäsenyysvelvoitteiden nuodattamata jättäminen — Direk                     taan Inspecteur der Invoerrechten en Accijnzen (')
tiivi 92/119/ETY — Direktiivin täytäntöönpanon laimin
                               lyönti)                                ( Yhteinen tullitariffi — Tariffinimikkeet — Kopio- ja tele
                                                                         kopiolaitteet — Luokittelu yhdistettyyn nimikkeistöön)
                          ( 97/C 357/ 10 )
                                                                                ( 97/C 357/11 )
                 (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                          (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                          yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-208/95 , Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamie
henään Hubert van Vliet ) vastaan Belgian kuningaskunta
( asiamiehenään Jan Devadder ), jossa kantaja vaatii yhtei
söjen tuomioistuinta toteamaan, että Belgian kuningas
kunta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen                    Asiassa C-67/95, jonka Tariefcommissie (Alankomaat) on
mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä           saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla
määräajassa yhteisön yleisistä toimenpiteisetä tiettyjen              yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä
eläintautien torjumiseksi sekä swine vesicular — tautiin              kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa
liittyvistä erityistoimenpiteistä 17 päivänä joulkuuta 1992           Rank Xerox Manufacturing ( Nederland ) BV vastaan Ins
annetun neuvoston direktiivin 92/ 119/ETY ( EYVL L 62,                pecteur der Invoerrechten en Accijnzen ennakkoratkaisun
15.3.1993 , s . 69 ) noudattamisen edellyttämiä lakeja, ase          tariffi- ja tilastonimikkeistä ja yhteisestä tullitariffista
tuksia ja hallinnollisia määräyksiä, yhteisöjen tuomioistuin          annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 2658/87 liitteen I
( kuudes jaosteo ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheen           muuttamisesta 26 päivänä heinäkuuta 1991 annetun
johtaja G. F. Mancini sekä tuomarit J. L. Murray, C. N.               komission asetuksen ( ETY ) N:o 2587/91 ( EYVL L 256,
Kakouris, P. J. G. Kapteyn ja G. Hirsch ( esittelevä tuo             7.9.1987, s. 1 ) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin ( toinen
mari ), julkisasiamies :. P. Leger, kirjaaja : R. Grass, on anta     jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja R.
nut 2.10.1 997 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu                  Schintgen sekä tuomarit G. F. Mancini ja G. Hirsch ( esitte
raava :                                                               levä tuomari ), julkisasiamies: A. La Pergola, kirjaaja : hal
                                                                      lintovirkamies L. Hewlett, on antanut 9.10.1997 tuomion,
                                                                      jonka tuomiolauselma on seuraava :
1 . Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut yhteisön
     yleisistä toimenpiteistä tiettyjen eläintautien torjumi
     seksi sekä swine vesicular -tautiin liittyvistä erityistoi
     menpiteistä 17 päivänä joulukuuta 1992 annetun neu              Tariffi- ja tilastonimikkeistä ja yhteisestä tullitariffista
     voston direktiivin 92/119/ETY 27 artiklan mukaisia               annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I
     velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä               muuttamisesta 26 päivänä heinäkuuta 1991 annettua
     määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edel             komission asetusta (ETY) N:o 2587/91 on tulkittava siten,
     lyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.         että Rank Xerox 3010 ja Rank Xerox 3010 Editor -laittei
                                                                      den kaltaiset laitteet, jotka on kokoonpantu kuvanluki
                                                                      jasta (skannerista), digitaalisesta osasta ja tulostinlaitteesta
                                                                      (laserkirjoittimesta), kuuluvat kyseisen asetuksen alanimik
2 . Belgian tasavalta velvoitetaan korvaaman oikeuden                keeseen 9009 12 00.
     käyntikulut.
                                                                      (') EYVL C 101 , 22.4.1995 .
(') EYVL C 247, 24.8.1996 .


title: Asia T-93/17: Kanne 14.2.2017 – Duferco Long Products v. komissio

text:
               18.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 121/38

         Kanne 14.2.2017 – Duferco Long Products v. komissio
   (Asia T-93/17)
   (2017/C 121/57)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Duferco Long Products SA (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: asianajajat J.-F. Bellis, R. Luff ja M. Favart)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi

               —

               kumoamaan valtiontuista SA.33926 2013/C (ex 2013/NN, 2011/CP), jotka Belgia on myöntänyt Dufercolle, 20.1.2016 annetun komission päätöksen 1 artiklan f alakohdan ja 2 artiklan

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu komission tekemiin ilmeisiin oikeudellisiin virheisiin ja arviointivirheisiin kuudennen toimenpiteen, jonka komissio katsoi sisämarkkinoille soveltumattomaksi, tasavertaisuuden (pari passu) tarkastelussa. Kyseinen kanneperuste jakautuu kahteen osaan:

                           —

                           ensimmäisen osan mukaan kyseinen toimenpide on, toisin kuin komissio väittää, toteutettu tasavertaisesti

                           —

                           toisen osan mukaan komission tekemässä toimenpiteen tasavertaisuuden arvioinnissa on vakavia lasku- ja arviointivirheitä.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu komission tekemiin ilmeisiin oikeudellisiin virheisiin ja arviointivirheisiin yksityistä markkinataloussijoittajaa koskevan kriteerin tarkastelussa. Kyseinen kanneperuste jakautuu neljään osaan:

                           —

                           ensimmäisen osan mukaan komissio on sekoittamalla toisiinsa yksityistä markkinataloussijoittajaa koskevan kriteerin sovellettavuuden ja soveltamisen tehnyt oikeudellisen virheen ja soveltanut yksityistä markkinataloussijoittajaa koskevaa kriteeriä virheellisesti

                           —

                           toisen osan mukaan komissio on laiminlyömällä kyseistä toimenpidettä koskevan vertailevan analyysin tai muun arviointimenetelmän rikkonut markkinataloussijoittajaperiaatetta sekä perustelu- ja huolellisuusvelvollisuuksiaan mainitun kriteerin arvioinnissa

                           —

                           kolmannen osan mukaan komissio on rikkonut perustelu- ja huolellisuusvelvollisuuksiaan arvioidessaan yksityistä markkinataloussijoittajaa koskevaa kriteeriä

                           —

                           neljännen osan mukaan Vallonia on toimittanut lukuisia asiakirjoja, joista ilmenee, että Foreign Strategic Investment Holding, joka on Société Wallonne de Gestion et de Participationin tytäryhtiö, on toiminut yksityisen markkinataloussijoittajan tavoin.


title: Asia C-145/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 16.2.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Gerechtshof Amsterdam – Alankomaat) – Aramex Nederland BV v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane (Ennakkoratkaisupyyntö — Asetus (ETY) N:o 2658/87 — Tulliliitto ja yhteinen tullitariffi — Tariffiluokittelu — Yhdistetty nimikkeistö — Pätevyys — Asetus (EU) N:o 301/2012 — Nimikkeet 8703 ja 8711 — Kolmipyöräinen ajoneuvo, josta käytetään nimitystä Spyder)

text:
               10.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 16.2.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Gerechtshof Amsterdam – Alankomaat) – Aramex Nederland BV v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane
   (Asia C-145/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Asetus (ETY) N:o 2658/87 - Tulliliitto ja yhteinen tullitariffi - Tariffiluokittelu - Yhdistetty nimikkeistö - Pätevyys - Asetus (EU) N:o 301/2012 - Nimikkeet 8703 ja 8711 - Kolmipyöräinen ajoneuvo, josta käytetään nimitystä Spyder))
   (2017/C 112/15)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Gerechtshof Amsterdam

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Aramex Nederland BV

      Vastapuoli: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane

      Tuomiolauselma

   Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87, sellaisena kuin se on muutettuna 9.10.2012 annetulla komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 927/2012, liitteessä I esitettyä yhdistettyä nimikkeistöä on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kolmipyöräinen ajoneuvo, joka on varustettu kolmipyöräisille moottoripyörille tarkoitetuilla mutta autoille tarkoitettuja muistuttavilla renkailla, jota ohjataan ohjaustangolla ja jonka ohjausjärjestelmä on Ackerman-periaatteen mukainen, kuuluu yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 8703.

      (1)  EUVL C 200, 6.6.2016.


title: Asia T-719/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.9.2016 – Tri Ocean Energy v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Syyriaan kohdistettavat rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Arviointivirhe)

text:
               24.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 392/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.9.2016 – Tri Ocean Energy v. neuvosto
   (Asia T-719/14) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Syyriaan kohdistettavat rajoittavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Arviointivirhe))
   (2016/C 392/35)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Tri Ocean Energy (Kairo, Egypti) (edustajat: B. Kennelly, barrister, P. Saini, QC, ja N. Sheikh, solicitor)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: B. Driessen ja A. Vitro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuvaa kanne, jossa vaaditaan kumoamaan Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2013/255/YUTP täytäntöönpanosta 26.9.2014 annettu neuvoston täytäntöönpanopäätös 2014/678/YUTP (EUVL 2014, L 283, s. 59) ja Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 36/2012 täytäntöönpanosta 26.9.2014 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1013/2014 (EUVL 2014, L 283, s. 9) kantajaa koskevilta osin.

      Tuomiolauselma

               1)

               Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2013/255/YUTP täytäntöönpanosta 26.9.2014 annettu neuvoston täytäntöönpanopäätös 2014/678/YUTP ja Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 36/2012 täytäntöönpanosta 26.9.2014 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1013/2014 kumotaan Tri Ocean Energya koskevilta osin.

               2)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Tri Ocean Energylle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 448, 15.12.2014.


title: Asia T-557/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 20.6.2014 – Elsid ym. v. komissio

text:
               15.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/72

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 20.6.2014 – Elsid ym. v. komissio
   (Asia T-557/11) (1)

   2014/C 315/118
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Seitsemännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 370, 17.12.2011.


title: Asia T-300/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 6.9.2007 — EasyJet v. komissio

text:
               20.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/41

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 6.9.2007 — EasyJet v. komissio
   (Asia T-300/04) (1)

   (2007/C 247/67)

      Oikeudenkäyntikieli: englanti

   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EYVL C 262, 23.10.2004.