title: Asia T-94/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.9.2018 – ACTC v. EUIPO – Taiga (tigha) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin tigha rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi EU-sanamerkki TAIGA — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 47 artiklan 2 ja 3 kohta) — Todisteet aikaisemman tavaramerkin tosiasiallisesta käytöstä)

text:
               29.10.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 392/26

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.9.2018 – ACTC v. EUIPO – Taiga (tigha)
      (Asia T-94/17) (1)

      ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin tigha rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi EU-sanamerkki TAIGA - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 47 artiklan 2 ja 3 kohta) - Todisteet aikaisemman tavaramerkin tosiasiallisesta käytöstä))
      (2018/C 392/31)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: ACTC GmbH (Erkrath, Saksa) (edustajat: asianajajat V. Hoene, D. Eickemeier ja S. Gantenbrink)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: A. Kusturovic, D. Walicka ja J. Ivanauskas)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Taiga AB (Varberg, Ruotsi) (edustajat: asianajajat C. Eckhartt ja K. Thanbichler-Brandl)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 9.12.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 693/2015-4), joka koskee osapuolten Taiga ja ACTC välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  ACTC GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 112, 10.4.2017.


title: Asia T-520/18: Kanne 29.8.2018 – BGC Partners v. EUIPO – Bankgirocentralen BGC (BGC PARTNERS)

text:
               29.10.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 392/33

      Kanne 29.8.2018 – BGC Partners v. EUIPO – Bankgirocentralen BGC (BGC PARTNERS)
      (Asia T-520/18)
      (2018/C 392/41)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset ja muut osapuolet

         Kantaja: BGC Partners LP (New York, New York, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja P. Walsh)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Muu osapuoli valituslautakunnassa: Bankgirocentralen BGC AB (Tukholma, Ruotsi)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

         Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki BGC PARTNERS – EU-tavaramerkki nro 3 808 185

         EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 7.6.2018 asiassa R 2185/2014-5 tekemä päätös.

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin valituslautakunta katsoi, että rekisteröinti oli julistettava mitättömäksi luokkaan 36 kuuluvien ”rahoitusasioiden”, ”raha-asioiden”, ”pankkitoiminnan”, ”rahoituspalveluiden” ja ”pankkien selvittelytoimistojen” osalta

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n ja väliintulijan korvaamaan kantajalle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

                  —

                  muuttaa riidanalaista päätöstä oikeudenkäyntikulujen osalta ja velvoittaa unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 134 artiklan 1 kohdan mukaisesti väliintulijan korvaamaan valituslautakunnassa käydystä menettelystä ja väitemenettelystä aiheutuneet kulut.

         Kanneperusteet

                  —

                  Valituslautakunta katsoi virheellisesti, että todisteet käytöstä olivat riittävät tavaramerkin tosiasiallisen käytön osoittamiseksi

                  —

                  Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-533/18: Kanne 6.9.2018 – Wanda Films ja Wanda Visión v. EUIPO – Dalian Wanda Group Co. (WANDA FILMS)

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/46

      Kanne 6.9.2018 – Wanda Films ja Wanda Visión v. EUIPO – Dalian Wanda Group Co. (WANDA FILMS)
      (Asia T-533/18)
      (2018/C 399/61)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset ja muut osapuolet

         Kantaja: Wanda Films, SL (Pozuelo de Alarcón, Espanja) ja Wanda Visión, SA (Pozuelo de Alarcón) (edustaja: asianajaja C. Planas Silva)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Muu osapuoli valituslautakunnassa: Dalian Wanda Group Co. Ltd (Dalian, Kiina)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Wanda Films, SL

         Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus sanamerkin WANDA FILMS rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 13 912 829

         EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 26.6.2018 asiassa R 401/2017-5 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  hyväksyy kanteen, väitteet ja asiakirjat (mukaan lukien ne, jotka on esitetty tämän kanteen yhteydessä ja ne, jotka kantaja esitti väitemenettelyssä ja valitusmenettelyssä)

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen

                  —

                  antaa päätöksen, jolla hyväksytään kantajan tällä kanteella puolustaman tavaramerkin rekisteröinti.

         Kanneperusteet

      Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-392/17 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 12.7.2018 – TE v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Kanteen hylkääminen pääasiassa — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/35

      Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 12.7.2018 – TE v. komissio
      (Asia T-392/17 R)
      ((Väliaikainen oikeussuoja - Kanteen hylkääminen pääasiassa - Lausunnon antamisen raukeaminen))
      (2018/C 399/47)
      Oikeudenkäyntikieli: tšekki

         Asianosaiset

         Kantaja: TE (edustaja: asianajaja J. Bartončík)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Baquero Cruz ja Z. Malůšková)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 278 artiklaan perustuva vaatimus, joka koskee sellaisen päätöksen täytäntöönpanon lykkäämistä, jolla aloitetaan Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) toimittama ulkoinen tutkimus [luottamuksellinen], (1) joka kohdistuu kantajaan asianomaisena henkilönä ja joka koskee [luottamuksellinen].

         Määräysosa

                  1)

                  Lausunnon antaminen välitoimihakemuksesta raukeaa.

                  2)

                  TE velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  Luottamukselliset tiedot poistettu.


title: Asia C-530/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunalul Ilfov (Romania) on esittänyt 13.8.2018 – EP v. FO

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/23

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunalul Ilfov (Romania) on esittänyt 13.8.2018 – EP v. FO
      (Asia C-530/18)
      (2018/C 399/32)
      Oikeudenkäyntikieli: romania

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Tribunalul Ilfov

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: EP

         Vastaaja: FO

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa 27.11.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/2003 (1) 15 artiklaa tulkittava siten, että siinä otetaan käyttöön poikkeus lapsen tosiasiallisen asuinpaikan kansallisen tuomioistuimen toimivaltaa koskevasta säännöstä?

                  2)

                  Onko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa 27.11.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/2003 15 artiklaa tulkittava siten, että asianosaisen esiin tuomat arviointiperusteet (lapsi on syntynyt Ranskassa, hänen isänsä on Ranskan kansalainen, hänellä on Ranskassa verisiteisiin perustuva perhe, johon kuuluu kaksi sisarta ja veli, sisarentytär, isänisä, isän nykyinen kumppani sekä isän ja hänen kumppaninsa alaikäinen lapsi, kun taas Romaniassa hänellä ei ole yhtään äidinpuoleista sukulaista, hän käy ranskalaista koulua, hänen kasvatuksensa ja ajattelutapansa ovat alusta saakka olleet ranskalaisia, vanhempien kesken ja vanhempien ja lapsen kesken on kotona aina puhuttu ranskaa) ovat arviointiperusteita, jotka osoittavat, että lapsella on erityisiä siteitä Ranskaan, ja että kansallisen tuomioistuimen on tämän vuoksi todettava, että Ranskan tuomioistuimella on paremmat edellytykset käsitellä asiaa?

                  3)

                  Onko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa 27.11.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/2003 15 artiklaa tulkittava siten, että kahden valtion lainsäädännön väliset menettelyä koskevat erot, kuten se, että oikeudenkäynti järjestetään suljetuin ovin ja erikoistuneet tuomarit käsittelevät asian, palvelevat tässä [unionin oikeuden] säännöksessä tarkoitettua lapsen etua?

         (1)  Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2201/2003 (EUVL 2003, L 338, s. 1).


title: Asia C-576/18: Kanne 12.9.2018 – Euroopan komissio v. Italian tasavalta

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/24

      Kanne 12.9.2018 – Euroopan komissio v. Italian tasavalta
      (Asia C-576/18)
      (2018/C 399/33)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Asianosaiset

         Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Stromsky ja D. Recchia)

         Vastaaja: Italian tasavalta

         Vaatimukset

                  —

                  On todettava, että Italian tasavalta on jättänyt noudattamatta 2.7.2008 tehdyn komission päätöksen 2008/854/EY (1) ja SEUT 260 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut kaikkia tarvittavia toimenpiteitä noudattaakseen unionin tuomioistuimen asiassa C-243/10 29.3.2012 antamaa tuomiota, joka koskee mainitussa päätöksessä tarkoitettujen sääntöjenvastaisiksi ja yhteismarkkinoille soveltumattomiksi katsottujen tukien perintää takaisin tuensaajilta

                  —

                  Italian tasavalta on velvoitettava maksamaan komissiolle kiinteämääräinen hyvitys, jonka määrä lasketaan kertomalla 13 892 euron suuruinen päivittäinen määrä niiden päivien lukumäärällä, jotka sääntöjen rikkominen jatkuu, siten, että vähimmäismäärä on 8 715 000 euroa, asiassa C-243/10 annetun tuomion julistamispäivästä alkaen siihen päivään, jona tässä asiassa on annettu tuomio

                  —

                  Italian tasavalta on velvoitettava maksamaan komissiolle puolivuosittain laskettava uhkasakko, jonka päivittäiseksi määräksi komissio vahvistaa 126 840 euroa tässä asiassa annettavan tuomion julistamispäivää seuraavasta puolivuotiskaudesta alkaen

                  —

                  Italian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Sardinian hotellialan tukiohjelmasta 2.7.2008 tehdyllä päätöksellä 2008/854/EY (vuoden 1998 aluelaki nro 9 – tuen N272/98 väärinkäyttö) (EUVL L 302, 13.11.2008) komissio totesi kyseessä olevat Italian myöntämät valtiontuet sääntöjenvastaisiksi ja sisämarkkinoille soveltumattomiksi ja määräsi ne perittäviksi takaisin.
      Unionin tuomioistuin totesi asiassa C-243/10, komissio v. Italia, 29.3.2012 antamassaan tuomiossa, että Italia oli jättänyt noudattamatta mainitun päätöksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ollut toteuttanut asetetussa määräajassa kaikkia tarvittavia toimenpiteitä mainitussa päätöksessä tarkoitetun järjestelmän alalla myönnettyjen tukien perimiseksi takaisin tuensaajilta.
      Vaikka kyseisestä tuomiosta on kulunut yli kuusi vuotta ja vaikka komissio on esittänyt Italian hallitukselle lukuisia takaisinperintäkehotuksia, suuri osa kyseisistä tuista on edelleen perimättä takaisin. Italian hallituksen tästä esittämät argumentit, erityisesti viittaus vireillä oleviin kansallisiin oikeusriitoihin, eivät ole päteviä oikeuttamisperusteita tällaiselle laiminlyönnille. On siis niin, että tämän kanteen nostamispäivänä Italia ei vielä ole perinyt tukea kokonaan takaisin eikä siis ole täysin noudattanut unionin tuomioistuimen tuomiota asiassa C-243/10.
      Niinpä komissio vaatii unionin tuomioistuinta toteamaan, että Italia on rikkonut SEUT 260 artiklaa, ja ehdottaa, että unionin tuomioistuin velvoittaa Italian maksamaan kiinteämääräistä hyvitystä ja puolivuosittain laskettavaa uhkasakkoa niin kauan kuin asiassa C-243/10 annettua tuomiota ei ole pantu täysimääräisesti täytäntöön.

         (1)  Tukiohjelmasta ”Vuoden 1998 aluelaki nro 9 – Tuen N 272/98 väärinkäyttö” C 1/04 (ent. NN 158/03 ja CP 15/03) 2.7.2008 tehty komission päätös (EUVL 2008, L 302, s. 9).


title: Asia T-540/18: Kanne 11.9.2018 – ASL Aviation Holdings ja ASL Airlines (Ireland) v. komissio

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/49

      Kanne 11.9.2018 – ASL Aviation Holdings ja ASL Airlines (Ireland) v. komissio
      (Asia T-540/18)
      (2018/C 399/64)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantajat: ASL Aviation Holdings DAC (Swords, Irlanti) ja ASL Airlines (Ireland) Ltd (Swords) (edustajat: asianajajat N. Travers, H. Kelly, K. McKenna ja R. Scanlan)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  toteamaan vastaajan olevan SEUT 268 artiklan ja SEUT 340 artiklan toisen kohdan nojalla vastuussa kantajille aiheutuneista noin 263,6 miljoonan euron tai unionin yleisen tuomioistuimen asianmukaisena pitämän suuruisista vahingoista, jotka johtuvat komission 30.6.2013 asiassa COMP/M.6570 UPS/TNT Express antaman päätöksen C(2013) 431, jolla esitettiin UPS:n ja TNT Express NV:n muodostama yrityskeskittymä ja näin loukattiin kantajien oikeutta hyvään hallintoon, lainvastaisuudesta

                  —

                  velvoittamaan vastaajan maksamaan oletettu korko 263,6 miljoonan euron määrälle tai muulle unionin yleisen tuomioistuimen asianmukaisena pitämälle määrälle laskettuna Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioissaan soveltaman viitekoron, jota korotetaan 2 prosenttiyksiköllä, mukaan unionin yleisen tuomioistuimen tässä asiassa antaman tuomion julistamispäivästä täysimääräisen maksun suorittamispäivään saakka, ja

                  —

                  velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kantajat vaativat korvausta komission päätöksen C(2013) 431, asia COMP/M.6570 UPS/TNT Express (jäljempänä päätös), joka kumottiin 7.3.2017 annetulla tuomiolla United Parcel Service v. komissio (T-194/13, EU:T:2017:144), seurauksena väitetysti kärsimästään vahingosta.
      Kantajat vetoavat kanteensa tueksi viiteen kanneperusteeseen.

                  1.

                  Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että päätöksessä sovelletaan virheellisesti oikeussääntöjä, joilla on tarkoitus suojata yksityisiä – mukaan lukien kantajat – minkä välittömänä seurauksena kantajilta vietiin mahdollisuus saavuttaa marraskuussa 2012 tekemiinsä sopimuksiin liittyvät voitot.

                  2.

                  Toinen kanneperuste perustuu siihen, ettei vastaaja selvästikään noudattanut asianmukaisia menettelyjä ilmoitettua keskittymää koskeneessa sulautuma-arvioinnissaan, mistä seurasi päätöksen kumoaminen, ja poikkesi lähestymistavasta, jolla olisi voitu turvata kantajien oikeudet siihen, että vastaaja noudattaa kyseisessä arvioinnissa neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (1) 18 artiklan 3 kohdassa, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa ja unionin oikeuden yleisissä periaatteissa vahvistettua hyvän hallinnon periaatetta ja huolellisuusvelvoitettaan, sekä rikkoi oikeussääntöjä, joilla on tarkoitus suojata kaikkia yksityisiä, joita päätös suoraan koskee – mukaan lukien kantajat.

                  3.

                  Kolmas kanneperuste perustuu siihen, että päätöstä rasittavat ilmeiset ja vakavat puutteet, jotka liittyvät vastaajan siinä ilmoitetusta keskittymästä esittämään arviointiin, sellaisena kuin UPS vetoaa niihin komissiota vastaan asiassa T-834/17 nostamansa sopimussuhteen ulkopuoliseen vastuuseen perustuvan kanteen yhteydessä – johon kantajat viittaavat hyvän ja tehokkaan oikeushallinnon nimissä korvauskannetta tukevin osin vastaajan päätöksessä esittämän hintakeskittymän arvioinnin, tehokkuusarvioinnin, FedEx:n kilpailukyvyn arvioinnin ja kilpailun intensiteettiä koskevan arvioinnin osalta.

                  4.

                  Neljäs kanneperuste perustuu siihen, että kantajilla on oikeus korvaukseen vastaajan sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun perusteella siksi, että tämä loukkasi Euroopan unionin perusoikeuskirjan 16 ja 17 artiklassa ja unionin oikeuden yleisissä periaatteissa suojattuja kantajien elinkeinonvapautta ja omistusoikeutta tekemällä lainvastaisen päätöksen ja estämällä ilmoitetun keskittymän.

                  5.

                  Viides kanneperuste perustuu siihen, että nämä sääntöjenvastaisuudet puolestaan aiheuttivat kantajien vahingot, sillä ilman niitä kantajat olisivat voineet saavuttaa marraskuussa 2012 tekemiinsä sopimuksiin liittyvät voitot, mistä seuraa, että kantajat olisi nyt korvauksen avulla saatettava asemaan, jossa ne olisivat olleet ilman päätöksen lainvastaisuutta, ja nyt käsiteltävä kanne on ainoa keino varmistaa niiden tilanteen ennallistaminen.

         (1)  Yrityskeskittymien valvonnasta 20.1.2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 139/2004 (EY:n sulautuma-asetus) (EUVL 2004, L 24, s. 1).


title: Asia C-57/16 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 4.9.2018 – Valittajana ClientEarth muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Oikeus tutustua Euroopan unionin toimielinten asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Asetus (EY) N:o 1367/2006 — Vaikutustenarviointiselostus, vaikutustenarviointiselostuksen luonnos ja vaikutustenarviointilautakunnan lausunto — Ympäristöalan lainsäädäntöaloitteet — Tutustumisoikeuden epääminen — Käsittelyn aikana pyydettyjen asiakirjojen sisältämien tietojen ilmaiseminen — Oikeussuojan tarpeen säilyminen — Unionin toimielimessä meneillään olevan päätöksentekomenettelyn suojaa koskeva poikkeus — Yleinen olettama)

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/2

      Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 4.9.2018 – Valittajana ClientEarth muuna osapuolena Euroopan komissio
      (Asia C-57/16 P) (1)

      ((Muutoksenhaku - Oikeus tutustua Euroopan unionin toimielinten asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Asetus (EY) N:o 1367/2006 - Vaikutustenarviointiselostus, vaikutustenarviointiselostuksen luonnos ja vaikutustenarviointilautakunnan lausunto - Ympäristöalan lainsäädäntöaloitteet - Tutustumisoikeuden epääminen - Käsittelyn aikana pyydettyjen asiakirjojen sisältämien tietojen ilmaiseminen - Oikeussuojan tarpeen säilyminen - Unionin toimielimessä meneillään olevan päätöksentekomenettelyn suojaa koskeva poikkeus - Yleinen olettama))
      (2018/C 399/02)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittaja: ClientEarth (edustajat: O. Brouwer, J. Wolfhagen ja F. Heringa, advocaten)

         Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Clotuche-Duvieusart ja M. Konstantinidis)

         Väliintulijat, jotka tukevat valittajan vaatimuksia: Suomen tasavalta (asiamiehet: H. Leppo ja J. Heliskoski) ja Ruotsin kuningaskunta (asiamiehet: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson ja N. Otte Widgren)

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Unionin yleisen tuomioistuimen 13.11.2015 antama tuomio ClientEarth vastaan komissio (T-424/14 ja T-425/14, EU:T:2015:848) kumotaan.

                  2)

                  Euroopan komission 1.4.2014 tekemä päätös, jolla evättiin oikeus tutustua vaikutustenarviointiselostukseen, joka koskee Euroopan unionin ympäristölainsäädäntöä koskevien, riskeihin perustuvien tarkastus- ja valvontamenettelyjen strategisten puitteiden määrittämisessä käytettävää sitovaa välinettä koskevaa hanketta, sekä vaikutustenarviointilautakunnan lausuntoon, kumotaan.

                  3)

                  Euroopan komission 3.4.2014 tekemä päätös, jolla evättiin oikeus tutustua vaikutustenarviointiselostuksen, joka koskee muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa jäsenvaltioiden tasolla Euroopan unionin ympäristöpolitiikan alalla, luonnokseen ja vaikutustenarviointilautakunnan lausuntoon, kumotaan.

                  4)

                  Euroopan komissio velvoitetaan vastaamaan omista kuluistaan ja korvaamaan ClientEarthin oikeudenkäyntikulut ensimmäisessä oikeusasteessa ja muutoksenhakumenettelyssä.

                  5)

                  Suomen tasavalta ja Ruotsin kuningaskunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan muutoksenhakumenettelyssä.

         (1)  EUVL C 191, 30.5.2016.


title: Asiat T-337/18 R ja T-347/18 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 24.8.2018 – Laboratoire Pareva ja Biotech3D v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Asetus (EU) N:o 528/2012 — Biosidivalmisteet — Tehoaine PHMB (1415; 4.7) — Hyväksynnän epääminen — Välitoimihakemus — Fumus boni juris — Intressivertailu)

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/35

      Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 24.8.2018 – Laboratoire Pareva ja Biotech3D v. komissio
      (Asiat T-337/18 R ja T-347/18 R)
      ((Väliaikainen oikeussuoja - Asetus (EU) N:o 528/2012 - Biosidivalmisteet - Tehoaine PHMB (1415; 4.7) - Hyväksynnän epääminen - Välitoimihakemus - Fumus boni juris - Intressivertailu))
      (2018/C 399/48)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja asiassa T-337/18 R: Laboratoire Pareva (Saint-Martin-de-Crau, Ranska) (edustajat: asianajajat K. Van Maldegem ja S. Englebert)

         Kantajat asiassa T-347/18 R: Laboratoire Pareva (Saint-Martin-de-Crau) ja Biotech3D Ltd & Co. KG (Gampern, Itävalta) (edustajat: asianajajat K. Van Maldegem ja S. Englebert)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: R. Lindenthal ja K. Mifsud-Bonnici)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 278 ja SEUT 279 artiklaan perustuva vaatimus, joka koskee yhtäältä PHMB:n (1415; 4.7) hyväksymättä jättämisestä valmisteryhmiin 1, 5 ja 6 kuuluvissa biosidivalmisteissa käytettävänä vanhana tehoaineena 20.4.2018 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2018/619 (EUVL 2018, L 102, s. 21) ja PHMB:n (1415; 4.7) hyväksymisestä valmisteryhmiin 2 ja 4 kuuluvissa biosidivalmisteissa käytettävänä vanhana tehoaineena 20.4.2018 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/613 (EUVL 2018, L 102, s. 1) täytäntöönpanon lykkäämistä ja toisaalta kaikkien muiden tarkoituksenmukaisten välitoimien toteuttamista.

         Määräysosa

                  1)

                  Asiat T-337/18 R ja T-347/18 R yhdistetään tämän määräyksen antamista varten.

                  2)

                  Välitoimihakemukset hylätään.

                  3)

                  Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-542/17 P: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 11.9.2018 – Valittajana Allstate Insurance Company ja muuna osapuolena Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (Muutoksenhaku — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla — EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin DRIVEWISE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Hakemuksen hylkääminen — Asetus (EY) N:o 2017/2009 — 7 artikla 1 kohdan c alakohta — 7 artiklan 2 kohta — 75 artikla — Kuvailevuus — Uudissana, joka muodostuu osista, joista jokainen kuvailee kyseessä olevien tavaroiden tai palvelujen ominaisuuksia — Tavaroiden ja palvelujen käyttötarkoituksen huomioon ottaminen vääristyneellä tavalla — Perusteluvelvollisuus)

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/14

      Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 11.9.2018 – Valittajana Allstate Insurance Company ja muuna osapuolena Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)
      (Asia C-542/17 P) (1)

      ((Muutoksenhaku - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla - EU-tavaramerkki - Hakemus sanamerkin DRIVEWISE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Hakemuksen hylkääminen - Asetus (EY) N:o 2017/2009 - 7 artikla 1 kohdan c alakohta - 7 artiklan 2 kohta - 75 artikla - Kuvailevuus - Uudissana, joka muodostuu osista, joista jokainen kuvailee kyseessä olevien tavaroiden tai palvelujen ominaisuuksia - Tavaroiden ja palvelujen käyttötarkoituksen huomioon ottaminen vääristyneellä tavalla - Perusteluvelvollisuus))
      (2018/C 399/18)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittaja: Allstate Insurance Company (edustajat: G. Würtenberger ja R. Kunze, Rechtsanwälte)

         Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: K. Markakis)

         Määräysosa

                  1)

                  Kanne hylätään täysin perusteettomana.

                  2)

                  Allstate Insurance Company velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 13, 15.1.2018.


title: Asia T-542/18: Kanne 17.9.2018 – Wanda Films ja Wanda Visión v. EUIPO – Dalian Wanda Group Co. (wanda films)

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/51

      Kanne 17.9.2018 – Wanda Films ja Wanda Visión v. EUIPO – Dalian Wanda Group Co. (wanda films)
      (Asia T-542/18)
      (2018/C 399/65)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset ja muut osapuolet

         Kantajat: Wanda Films, SL (Pozuelo de Alarcón, Espanja) ja Wanda Visión, SA (Pozuelo de Alarcón) (edustaja: asianajaja C. Planas Silva)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Muu osapuoli valituslautakunnassa: Dalian Wanda Group Co. Ltd (Dalian, Kiina)

         Menettely EUIPO:ssa

         Hakija: Wanda Films, SL

         Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus kuviomerkin wanda films rekisteröinnistä EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro No 13 902 994

         EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 6.7.2018 asiassa R 829/2017-5 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  hyväksyy kanteen, sen perusteet ja asiakirjat (sekä tämän kanteen yhteydessä esitetyt että kantajan väitemenettelyn ja valitusmenettelyn aikana esittämät)

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen

                  —

                  antaa ratkaisun, jolla sallitaan kantajan tällä kanteella puolustaman kuviomerkin rekisteröinti tavaramerkiksi.

         Kanneperusteet

      Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia C-67/18 P: Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 6.9.2018 – Valittajana Dominique Bilde sekä muina osapuolina Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto (Muutoksenhaku — Tutkittavaksi ottaminen — Euroopan parlamentti — Euroopan parlamentin jäsenten kuluja ja korvauksia koskevat säännöt — Parlamentin jäsenten avustajakorvaus — Perusteettomasti suoritettujen summien takaisinperiminen)

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/14

      Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 6.9.2018 – Valittajana Dominique Bilde sekä muina osapuolina Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto
      (Asia C-67/18 P) (1)

      ((Muutoksenhaku - Tutkittavaksi ottaminen - Euroopan parlamentti - Euroopan parlamentin jäsenten kuluja ja korvauksia koskevat säännöt - Parlamentin jäsenten avustajakorvaus - Perusteettomasti suoritettujen summien takaisinperiminen))
      (2018/C 399/19)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Valittaja: Dominique Bilde (edustaja: G. Sauveur, avocat)

         Muut osapuolet: Euroopan parlamentti (asiamiehet: S. Seyr ja G. Corstens) ja Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: A. F. Jensen, M. Bauer ja R. Meyer)

         Määräysosa

                  1)

                  Valitus hylätään, koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja koska se on osittain selvästi perusteeton.

                  2)

                  Dominique Bilde velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 161, 7.5.2018.


title: Asia T-543/18: Kanne 17.9.2018 – XK v. komissio

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/52

      Kanne 17.9.2018 – XK v. komissio
      (Asia T-543/18)
      (2018/C 399/66)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: XK (edustaja: asianajaja N. de Montigny)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  toteamaan, että yksittäispäätös, jolla häneltä peruutettiin oikeus lastensa koulutuksesta aiheutuvien kulujen korvaamiseen lukuvuodesta 2017/2018 alkaen, joka kävi ensimmäisen kerran ilmi hänen vuoden 2017 marraskuun palkkalaskelmastaan ja jonka perustelut esitettiin 7.11.2017 päivätyssä sähköpostiviestissä, on kumottava

                  —

                  velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 3 artiklan 1 kohdan ja sairauskulujen korvaamista koskevien yleisten täytäntöönpanosäännösten rikkomiseen siltä osin vastaajan tekemän tulkinnan muuttumisella loukattiin saavutettuja oikeuksia, perusteltuja odotuksia ja hyvän hallinnon periaatetta.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, joka perustuu lapsen oikeuksien, perhe-elämää koskevan oikeuden ja koulutusta koskevan oikeuden loukkaamiseen.

                  3)

                  Kolmas kanneperuste, joka perustuu yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteiden loukkaamiseen.

                  4)

                  Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisessa päätöksessä ei väitetysti vertailtu tosiasiallisesti kantajan etuja ja loukattiin suhteellisuusperiaatetta.


title: Asia C-586/18 P: Valitus, jonka Buonotourist Srl on tehnyt 19.9.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-185/15, Buonotourist v. komissio, 11.7.2018 antamasta tuomiosta

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/25

      Valitus, jonka Buonotourist Srl on tehnyt 19.9.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-185/15, Buonotourist v. komissio, 11.7.2018 antamasta tuomiosta
      (Asia C-586/18 P)
      (2018/C 399/34)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Asianosaiset

         Valittaja: Buonotourist Srl (edustajat: asianajajat M. D’Alberti ja L. Visone)

         Muut osapuolet: Euroopan komissio ja Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV)

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin tuomioistuinta

                  —

                  toteamaan, että valituksen kohteena oleva tuomio on kumottava

                  —

                  toteamaan SEUT 263 ja SEUT 264 artiklan nojalla, että valtiontuesta SA.35843 (2014/C) (ex 2012/NN) (1 111 572 euroa) 19.1.2015 annettu komission päätös on kaikilta osin mitätön siltä osin kuin siinä katsotaan, että asetuksen (ETY) N:o 1191/69 nojalla hyvityksenä julkisista palveluvelvoitteista myönnettyjen määrien (julkisen paikallisliikenteen alalla asetetun hintavelvoitteen hyvittäminen 11 artiklan nojalla) (1) on katsottava olevan toimenpide, jota ei ole ilmoitettu ja joka on perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtiontuki, joka on yhteensopimaton sisämarkkinoille

                  —

                  toteamaan SEUT 263 ja SEUT 264 artiklan nojalla, että valtiontuesta SA.35843 (2014/C) (ex 2012/NN) (1 111 572 euroa) 19.1.2015 annettu komission päätös on kaikilta osin mitätön siltä osin kuin siinä määrätään, että Italian valtion on toteutettava operatiivisia toimenpiteitä tuen takaisinperimiseksi. Lisäksi on todettava, että komission on korvattava Buonotourist s.r.l:lle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Valituksen tueksi on esitetty viisi valitusperustetta, joiden perusteella valituksen kohteena oleva tuomio on kumottava:
      I.   Valituksenalaiseen tuomioon liittyvä oikeudellinen virhe, koska kyseinen hyvitys on luokiteltu uudeksi tueksi

      Hyvityksen myöntäminen valittajalle oli seurausta Consiglio di Staton vuonna 2009 antamasta tuomiosta, jossa vahvistettiin asetuksen N:o 1191/1969 perusteella kyseisen oikeuden olemassaolo julkiseen palveluun liittyvän hintavelvoitteen osalta. Tätä ratkaisua ei sen merkityksellisyyden vuoksi voida tulkita siten, että siinä otettiin käyttöön hyvitystoimenpide, koska siinä ainoastaan todettiin tällaisen oikeuden olemassaolo.
      II.   Valituksenalaiseen tuomioon liittyvä oikeudellinen virhe, koska tuomiossa Altmark vahvistettujen edellytysten on väitetty jääneen täyttymättä

      Se, että viranomaiset luokittelivat taloudellisen menon hyvitykseksi sulkee pois valtiontukia koskevien säännösten soveltamisen. Koska kyseessä on hyvitys julkisesta palveluvelvoitteesta, ei voida katsoa, että mainitut velvoitteet suorittava yritys saisi mitään etua. Valittaja arvioi myös yksityiskohtaisesti tuomiota Altmark osoittaakseen, että kaikkia siinä vahvistettuja periaatteita on noudatettu.
      III.   Valituksenalaiseen tuomioon liittyvä oikeudellinen virhe, kun siinä katsotaan, että kyseinen taloudellinen toimenpide ei ole yhteensopiva unionin valtiontukia koskevien sääntöjen kanssa, koska toimenpiteellä on mahdotonta ”vääristää kilpailua”

      Unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut huomioon sitä, että julkisen paikallisliikenteen markkinat Campanian maakunnassa oli käsiteltävän asian kannalta merkityksellisenä ajanjaksona (1996–2002) ja on vielä nykyisinkin suljettu kilpailulta ja että toimiluvat saivat aikaan yksinoikeuden. Joten kyseessä ei voinut olla kilpailu ”markkinoista” tai ”markkinoilla”.
      IV.   Valituksenalaiseen tuomioon liittyvä oikeudellinen virhe, kun siinä katsotaan, että komission päätös on ensisijainen kansalliseen oikeuskäytäntöön nähden; asetuksessa N:o 659/99 (2)
         (asetus N:o 1589/2015 (3)
         ) säädettyjen menettelyä koskevien takeiden virheellinen soveltaminen; luottamuksensuojan periaatteen virheellinen soveltaminen

      Unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut huomioon, että kansallisen tuomioistuimen ratkaisu oli annettu yli viisi vuotta ennen komission päätöstä. Tästä syystä viitatulla oikeuskäytännöllä ei ollut merkitystä, sillä nyt käsiteltävän asian osalta ei ollut olemassa aiempaa päätöskäytäntöä. Consiglio di Stato sitä vastoin oli asetusta N:o 1191/69 soveltaessaan käyttänyt sille varattua toimivaltaa. Komissio ei voi myöskään vedota nyt käsiteltävässä asiassa yksinomaiseen päätösvaltaansa. Pitkä aika, joka oli kulunut ratkaisun, jossa oli sovellettu unionin oikeutta, ja komission päätöksen välillä, oli saanut aikaan perustellun luottamuksen. Ei voida väittää, että Consiglio di Stato ei ollut tietoinen soveltuvista säännöistä, vaan se on ainoastaan tulkinnut niitä eri tavalla kuin komissio.
      V.   Valituksenalaisen tuomion virheellisyys, koska asetusta (EY) N:o 1370/2007 (4)
         on sovellettu virheellisesti arvioitaessa tuen yhteensoveltuvuutta unionin sääntöjen kanssa; perustelujen puuttuminen

      Komissio antoi päätöksensä virheellisen oikeusperustan perusteella, sillä asetusta N:o 1370/2007 ei voitu soveltaa, koska se tuli voimaan sen jälkeen, kun Consiglio di Stato oli antanut asetuksen N:o 1191/69 perusteella ratkaisunsa, jossa se totesi hyvitystä koskevan oikeuden olemassaolon.

         (1)  Julkisten palvelujen käsitteeseen rautatie-, maantie- ja sisävesiliikenteessä olennaisesti kuuluvia velvoitteita koskevista jäsenvaltioiden toimenpiteistä 26.6.1969 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1191/69 (EYVL 1969, L 156, s. 1).

         (2)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL 1999, L 83, s. 1).

         (3)  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 13.7.2015 annettu neuvoston asetus (EU) 2015/1589 (EUVL 2015, L 248, s. 9).

         (4)  Rautateiden ja maanteiden julkisista henkilöliikennepalveluista sekä neuvoston asetusten (ETY) N:o 1191/69 ja (ETY) N:o 1107/70 kumoamisesta 23.10.2007 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1370/2007 (EUVL 2007, L 315, s. 1).


title: Asia C-430/16 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 6.9.2018 – Valittajana Bank Mellat sekä muina osapuolina Euroopan unionin neuvosto, Euroopan unionin neuvosto sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (Muutoksenhaku — Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka (YUTP) — Ydinaseiden levittämisen estäminen — Iranin islamilaiseen tasavaltaan kohdistetut rajoittavat toimenpiteet — Toimialakohtaiset toimenpiteet — Iranilaisiin rahalaitoksiin liittyviin varainsiirtoihin kohdistuvat rajoitukset — Rajoitusten vahvistaminen — Päätöksen 2012/635/YUTP ja asetuksen (EU) N:o 1263/2012 säännöksiin perustuva riidanalainen järjestelmä — Iranin ydinasekysymystä koskevan yhteisen kattavan toimintasuunnitelman täytäntöönpano — Kaikkien tähän kysymykseen liittyvien Euroopan unionin rajoittavien toimenpiteiden poistaminen — Riidanalaisen järjestelmän kumoaminen asian ollessa vireillä Euroopan unionin yleisessä tuomioistuimessa — Vaikutus oikeussuojan tarpeeseen unionin yleisessä tuomioistuimessa — Oikeussuojan tarve ei ole säilynyt)

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/3

      Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 6.9.2018 – Valittajana Bank Mellat sekä muina osapuolina Euroopan unionin neuvosto, Euroopan unionin neuvosto sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
      (Asia C-430/16 P) (1)

      ((Muutoksenhaku - Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka (YUTP) - Ydinaseiden levittämisen estäminen - Iranin islamilaiseen tasavaltaan kohdistetut rajoittavat toimenpiteet - Toimialakohtaiset toimenpiteet - Iranilaisiin rahalaitoksiin liittyviin varainsiirtoihin kohdistuvat rajoitukset - Rajoitusten vahvistaminen - Päätöksen 2012/635/YUTP ja asetuksen (EU) N:o 1263/2012 säännöksiin perustuva riidanalainen järjestelmä - Iranin ydinasekysymystä koskevan yhteisen kattavan toimintasuunnitelman täytäntöönpano - Kaikkien tähän kysymykseen liittyvien Euroopan unionin rajoittavien toimenpiteiden poistaminen - Riidanalaisen järjestelmän kumoaminen asian ollessa vireillä Euroopan unionin yleisessä tuomioistuimessa - Vaikutus oikeussuojan tarpeeseen unionin yleisessä tuomioistuimessa - Oikeussuojan tarve ei ole säilynyt))
      (2018/C 399/03)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittaja: Bank Mellat (edustajat: M. Brindle, QC, T. Otty, QC, J. MacLeod ja R. Blakeley, barristers, sekä S. Zaiwalla, Z. Burbeza, A. Meskarian ja P. Reddy, solicitors)

         Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bishop ja I. Rodios), Euroopan komissio (asiamiehet: D. Gauci, J. Norris-Usher ja M. Konstantinidis) sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamies: S. Brandon, avustajanaan M. Gray, barrister)

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kumotaan Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.6.2016, Bank Mellat v. neuvosto (T-160/13, EU:T:2016:331).

                  2)

                  Lausunnon antaminen asiassa raukeaa siltä osin kuin on kyse kanteesta, jonka Bank Mellat on nostanut asianumerolla T-160/13 ja jossa vaaditaan kumoamaan Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 muuttamisesta 21.12.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1263/2012 1 artiklan 15 alakohta tai kyseinen säännös siltä osin kuin siinä ei säädetä Bank Mellatin tapaukseen sovellettavasta poikkeuksesta, ja Bank Mellatin vaatimuksesta siitä, että unionin yleinen tuomioistuin toteaisi, ettei Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 15.10.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/635/YUTP (EUVL L 282, s. 58) 1 kohdan 6 alakohtaa voida soveltaa siihen.

                  3)

                  Bank Mellat ja Euroopan unionin neuvosto vastaavat kumpikin omista oikeudenkäyntikuluistaan, jotka liittyvät valitusmenettelyyn ja ensimmäisessä oikeusasteessa käytyyn menettelyyn.

                  4)

                  Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta sekä Euroopan komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 371, 10.10.2016.


title: Asia T-362/18 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 7.9.2018 – Robert v. Conseil national de l’ordre des pharmaciens (Väliaikainen oikeussuoja — Pääasian kanteen hylkääminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/36

      Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 7.9.2018 – Robert v. Conseil national de l’ordre des pharmaciens
      (Asia T-362/18 R)
      ((Väliaikainen oikeussuoja - Pääasian kanteen hylkääminen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
      (2018/C 399/49)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Alain Robert (Le Mans, Ranska) (edustaja: asianajaja J.-M. Viala)

         Vastaaja: Conseil national de l’ordre des pharmaciens

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 278 ja SEUT 279 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan lykkäämään 3.10.2017 Conseil national de l’ordre des pharmaciens`in (Ranska) 3.10.2017 tekemän sen päätöksen täytäntöönpanoa, jolla kantajan apteekkitoiminnan harjoittaminen kiellettiin yhden vuoden ajaksi.

         Määräysosa

                  1)

                  Lausunnon antaminen välitoimihakemuksesta raukeaa.

                  2)

                  Alain Robert vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.


title: Asia T-544/18: Kanne 13.9.2018 – ArcelorMittal Bremen v. komissio

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/52

      Kanne 13.9.2018 – ArcelorMittal Bremen v. komissio
      (Asia T-544/18)
      (2018/C 399/67)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: ArcelorMittal Bremen GmbH (Bremen, Saksa) (edustajat: asianajajat S. Altenschmidt ja D. Jacob)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  toteamaan SEUT 265 artiklan nojalla, että komissio on rikkonut asetuksen (EU) N:o 389/2013 (1) 52 artiklan 2 kohtaa, koska se ei ole määrännyt keskusvalvojaa kirjaamaan EUTL:ään Saksan liittotasavallan 8.2.2018 ilmoittamaa kansallisen jakosuunnitelmataulukon muutosta, joka koskee kantajan laitosta, jonka EU-ID on DE000000000000060,

                  —

                  toissijaisesti kumoamaan kantajan 14.5.2018 esittämän vaatimuksen johdosta 31.8.2018 tehdyn komission päätöksen

                  —

                  velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraavan kanneperusteeseen:
      Unionin oikeuden rikkominen
      Kantaja väittää, että komissiolla on velvollisuus tehdä päätös asetuksen N:o 389/2013 52 artiklan 2 kohdan mukaisesti, koska kansallisen jakosuunnitelmataulukon muutos on unionin oikeuden vaatimusten mukainen.
      Lisäksi se esittää, että sintratun malmin tuotekohtainen historiallinen tuotantotaso määritetään komission päätöksen 2011/278/EU (2) määräysten mukaisesti sen sintratun malmin punnitun määrän perusteella, joka jättää sintrauslaitoksen.
      Lopuksi kantaja toteaa, että sintrattua malmia, joka valmistuksensa jälkeen panosten valmistuksen yhteydessä valutetaan uudelleen masuunissa ja syötetään kierrätysmateriaalina uudelleen sintrauslaitokseen, ei pitäisi vähentää sintrauslaitoksen tuotantotasoa määritettäessä.

         (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston päätösten N:o 280/2004/EY ja N:o 406/2009/EY mukaisen unionin rekisterin perustamisesta ja komission asetusten (EU) N:o 920/2010 ja (EU) N:o 1193/2011 kumoamisesta 2.5.2013 annettu komission asetus (EU) N:o 389/2013 (EUVL 2013, L 122, s. 1).

         (2)  Päästöoikeuksien yhdenmukaistettua maksutta tapahtuvaa jakoa koskevien unionin laajuisten siirtymäsäännösten vahvistamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan mukaisesti 27.4.2011 annettu komission päätös 2011/278/EU (tiedoksiannettu numerolla K(2011) 2772) (EUVL L 2011, L 130, s. 1).


title: Asia C-488/16 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 6.9.2018 – Valittajana Bundesverband Souvenir – Geschenke – Ehrenpreise eV sekä muina osapuolina Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Freistaat Bayern (Muutoksenhaku — EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Sanamerkki NEUSCHWANSTEIN — Asetus (EY) N:o 207/2009 — 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta — Ehdottomat hylkäysperusteet — Kuvailevuus — Maantieteellinen alkuperämerkintä — Erottamiskyky — 52 artiklan 1 kohdan b alakohta — Vilpillinen mieli)

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/4

      Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 6.9.2018 – Valittajana Bundesverband Souvenir – Geschenke – Ehrenpreise eV sekä muina osapuolina Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Freistaat Bayern
      (Asia C-488/16 P) (1)

      ((Muutoksenhaku - EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Sanamerkki NEUSCHWANSTEIN - Asetus (EY) N:o 207/2009 - 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta - Ehdottomat hylkäysperusteet - Kuvailevuus - Maantieteellinen alkuperämerkintä - Erottamiskyky - 52 artiklan 1 kohdan b alakohta - Vilpillinen mieli))
      (2018/C 399/04)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Valittaja: Bundesverband Souvenir – Geschenke – Ehrenpreise eV (edustaja: B. Bittner, Rechtsanwalt)

         Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: D. Botis, A. Schifko ja D. Walicka) ja Freistaat Bayern (edustaja: M. Müller, Rechtsanwalt)

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Valitus hylätään.

                  2)

                  Bundesverband Souvenir – Geschenke – Ehrenpreise eV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 6, 9.1.2017.


title: Asia T-546/18: Kanne 17.9.2018 – XM ym. v. komissio

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/53

      Kanne 17.9.2018 – XM ym. v. komissio
      (Asia T-546/18)
      (2018/C 399/68)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: XM ja 20 muuta kantajaa (edustaja: asianajaja N. de Montigny)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan kantajille vastaiset nimittävän viranomaiset päätökset, joilla heille ei myönnetty korvausta lasten koulumaksuista vuodelta 2017–2018 ja jotka ovat ilmenneet useilla eri tavoin kunkin kantajan olosuhteiden mukaan:

                              —

                              joko yksittäispäätöksenä (täsmällisemmin sanottuna sähköpostina), jossa nimenomaisesti mainitaan korvauksen epääminen,

                              —

                              tai kantajan Sysper-järjestelmässä olevana mainintana ”processed”, mitä kantajan on pidettävä epäävänä päätöksenä, koska seuraavan kuukauden palkkalaskelmassa (aikaisintaan kuukauden 10. päivä, mikäli kyse on palkkalaskelman toimittamispäivästä) ei ole mitään korvausta tai ainoastaan matkakulukorvaus,

                              —

                              taikka kyseessä olevan pyynnön käsittelemättä jättämisenä neljä kuukautta sen tekemisen jälkeen, mitä on pidettävä implisiittisenä epäämisenä.

                  —

                  velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantajat vetoavat neljään kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste perustuu Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 3 artiklan 1 kohdan ja sairauskulujen korvaamista koskevien yleisten täytäntöönpanosääntöjen rikkomiseen, koska vastaajan tulkintatavan muutoksella loukattiin saavutettuja oikeuksia, perusteltua luottamusta, oikeusvarmuutta ja hyvän hallinnon periaatetta.

                  2)

                  Toinen kanneperuste perustuu lapsen oikeuksien, perhe-elämää koskevan oikeuden ja koulutuksen saamista koskevan oikeuden loukkaamiseen.

                  3)

                  Kolmas kanneperuste perustuu yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteiden loukkaamiseen.

                  4)

                  Neljäs kanneperuste perustuu siihen, ettei asiassa ole tosiasiallisesti suoritettu intressivertailua kantajien eduista, ja suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen.


title: Asia T-504/18 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 11.9.2018 – XG v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Pääsyn epääminen komission toimitiloihin — Välitoimihakemus — Intressiä haettujen välitoimien saamiseen ei ole)

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/37

      Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 11.9.2018 – XG v. komissio
      (Asia T-504/18 R)
      ((Väliaikainen oikeussuoja - Pääsyn epääminen komission toimitiloihin - Välitoimihakemus - Intressiä haettujen välitoimien saamiseen ei ole))
      (2018/C 399/51)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: XG (edustajat: asianajajat S. Kaisergruber ja A. Burghelle-Vernet)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Van Nuffel ja T. Bohr)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 278 ja SEUT 279 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan yhtäältä komission 2.7.2018 antaman sen päätöksen täytäntöönpanon lykkäämistä, jolla vahvistettiin, ettei kantajalla ole pääsyä komission toimitiloihin, ja toisaalta määräämään komissio myöntämään kantajalle pääsy komission toimitiloihin.

         Määräysosa

                  1)

                  Välitoimihakemus hylätään.

                  2)

                  Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-591/18 P: Valitus, jonka Brugg Kabel AG ja Kabelwerke Brugg AG Holding ovat tehneet 21.9.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-441/14, Brugg Kabel ja Kabelwerke Brugg v. komissio, 12.7.2018 antamasta tuomiosta

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/28

      Valitus, jonka Brugg Kabel AG ja Kabelwerke Brugg AG Holding ovat tehneet 21.9.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-441/14, Brugg Kabel ja Kabelwerke Brugg v. komissio, 12.7.2018 antamasta tuomiosta
      (Asia C-591/18 P)
      (2018/C 399/36)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Valittajat: Brugg Kabel AG ja Kabelwerke Brugg AG Holding (edustajat: A. Rinne ja M. Lichtenegger, Rechtsanwälte)

         Muu osapuoli: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Valittajat vaativat unionin tuomioistuinta

                  1.

                  kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen 12.7.2018 asiassa T-441/14 antaman tuomion ja komission 2.4.2014 antaman päätöksen (asia AT.39610 – Voimakaapelit) siltä osin kuin se koskee valittajia

                  2.

                  toissijaisesti kumoamaan edellä 1 kohdassa mainitun tuomion ja siinä mainitun päätöksen siltä osin kuin

                              a)

                              valittajille määrättiin 8 490 000 euron sakot

                              b)

                              valittajat velvoitettiin korvaamaan oikeudenkäyntikulut

                        ja alentamaan sakkoja valittajien ensimmäisessä oikeusasteessa esittämien vaatimusten mukaisesti siten kuin unionin tuomioistuin katsoo aiheelliseksi

                  3.

                  edelleen toissijaisesti kumoamaan edellä 1 kohdassa mainitun tuomion ja palauttamaan asian unionin yleiselle tuomioistuimelle

                  4.

                  velvoittamaan muun osapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Valittajat esittävät valituksensa tueksi kuusi valitusperustetta.
      Ensimmäinen valitusperuste: Puolustautumisoikeuksien loukkaaminen siitä syystä, että tietopyyntö ja väitetiedoksianto esitettiin englanninkielisinä
      Unionin yleinen tuomioistuin teki valittajien mukaan oikeudellisen virheen, koska se piti tietopyynnöstä ja väitetiedoksiannosta valittajille annettujen kieliversioiden ymmärrettävyyttä riittävänä. Valittajien mukaan jokaiselle adressaatille olisi pitänyt toimittaa ymmärrettävä kieliversio, jotta ne voivat ymmärtää väitteet kattavan puolustautumisen edellyttämällä tavalla. Väitteiden luonteen ja ulottuvuuden ymmärtäminen vain ”riittävästi” ei ole tarpeeksi, jotta niihin voitaisiin ”ottaa asianmukaisesti kantaa”.
      Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin erehtyi myös siinä, ettei kyse ole komissiolle annettavien vastausten hyödyllisyydestä vaan pelkästään siitä, voiko asianomainen yritys puolustautua täysimääräisesti väitteitä vastaan, jos komissio kieltäytyy toimittamasta muuta kieliversiota.
      Toinen valitusperuste: Puolustautumisoikeuksien loukkaaminen siitä syystä, ettei valittajien annettu tutustua muiden yritysten väitetiedoksiantoon esittämiin kannanottoihin
      Unionin yleinen tuomioistuin asetti liian kovat vaatimukset sille, millä edellytyksille asianomainen yritys voi tutustua väitetiedoksiannon muiden adressaattien ei-luottamuksellisiin vastauksiin. Väitetiedoksiannon adressaateille kuuluisi valittajien mukaan antaa oikeus tutustua niihin jo silloin, kun asianomainen yritys esittää väitteiden osalta sellaisia seikkoja, joiden perusteella on täysin mahdollista, että väitetiedoksiannon muiden adressaattien ei-luottamuksellisiin vastauksiin voi sisältyä kyseisen yrityksen puolesta puhuvia katkelmia ja tietoja.
      Unionin yleinen tuomioistuin ei pitänyt oikeusvaltioperiaatteen vastaisena sitä, että vain komissio saattoi tutkia väitetiedoksiannon muiden adressaattien vastausten (mahdollisesti) valittajien puolesta puhuvat katkelmat ja tiedot. Näin komissio toimi samassa asiassa tutkinta-/valvontaelimenä, päätöksentekoelimenä ja vielä puolustautumiselimenä tuntematta kuitenkaan tähän liittyviä asiayhteyksiä.
      Kolmas valitusperuste: Syyttömyysolettaman periaatteen loukkaaminen siksi, että kilpailusääntöjenvastaiseen toimintaan osallistumisen alkamisajankohdaksi katsottiin 14.12.2001
      Unionin yleinen tuomioistuin sovelsi yhtenä kokonaisuutena pidettävään ja jatkettuun sääntöjenvastaiseen menettelyyn osallistumisen alkamisajankohtaa koskevan näytön osalta liian alhaista näyttökynnystä. Komission olisi valittajien mukaan pitänyt esittää täsmällinen, todistusvoimainen ja yhtäpitävä näyttö perusteeksi sille näkemykselle, että kilpailusääntöjen rikkomiseen osallistuminen oli alkana alkamisajankohdaksi valittuna ajankohtana. Tätä koskeva epäselvyys on luettava dubio pro reo -periaatteen mukaisesti asianomaisten yritysten eduksi.
      Unionin yleinen tuomioistuin sivuutti sen, että aihetodisteiden horjuttamiseksi riittävät toisensuuntaiset aihetodisteet. Asianosaisten ei prosessuaalisen yhdenvertaisuuden vuoksi voida edellyttää esittävän täyttä näyttöä niiden syyttömyydestä seuraamusten määräämiseksi aloitetussa hallintomenettelyssä.
      Neljäs valitusperuste: Näytön ottaminen huomioon vääristyneessä muodossa ja syyttömyysolettaman loukkaaminen siksi, että kilpailusääntöjen rikkomisen katsottiin jatkuneen yhtäjaksoisesti 12.5.2005 ja 8.12.2005 välisen ajan
      Unionin yleinen tuomioistuin otti valittajien osallistumista yhtäjaksoiseen kilpailusääntöjen rikkomiseen koskevan näytön huomioon vääristyneessä muodossa, koska se useista monitulkintaisista ja ristiriitaisista aihetodisteista huolimatta piti kilpailusääntöjen rikkomisen keskeytyksetöntä jatkumista varmana ja epäilyksettömänä seikkana.
      Unionin yleinen tuomioistuin teki valittajien mukaan virheen myös aihetodisteiden sivuuttamisen yhteydessä sovellettavien perusteiden osalta.
      Viides valitusperuste: Näytön ottaminen huomioon vääristyneessä muodossa sekä syyttömyysolettaman ja suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen vedenalaista kaapelia, kotimarkkinoita ja suuria hankkeita koskeviin sopimuksiin liittyvän vastuun toteamisen vuoksi
      Unionin yleinen tuomioistuin sovelsi valittajien mukaan liian alhaista näyttökynnystä ja otti näytön huomioon vääristyneessä muodossa siltä osin kuin kyse on valittajien kilpailusääntöjen rikkomisen itsenäisiä ja erillisiä osia – kuten esimerkiksi vedenalainen kaapeli, kotimarkkinat, ja suuret hankkeet –, joihin valittajat eivät osallistuneet ja joista ne eivät olleet edes kiinnostuneita, koskevasta vastuusta.
      Unionin yleinen tuomioistuin ei tiedostanut perusteettomia ja kohtuuttomia riskejä, joita yhtenä kokonaisuutena pidettävän ja jatketun kilpailusääntöjen rikkomisen käsitteen näin laajasta tulkinnasta aiheutuu yrityksille, jotka eivät osallistuneet kaikkiin rikkomisen osiin mutta joiden voidaan kansallisen oikeuden perusteella katsoa olevan yhteisvastuussa niistä aiheutuneista vahingoista.
      Kun otetaan huomioon vahingonkorvausoikeuden unionin tasoisen yhtenäistämisen nykytila, yhteisvelallisten regressioikeus kansallisella tasolla ei ole sopiva keino ulkopuolisiin kohdistuvan laajan vastuun kompensoimiseksi.
      Kuudes valitusperuste: Asetuksen 1/2003 (1) 23 artiklan 2 ja 3 kohdan rikkominen sekä laillisuusperiaatteen, suhteellisuusperiaatteen ja ne bis in idem -periaatteen loukkaaminen sakon määrän laskemisen osalta
      Unionin yleinen tuomioistuin valitsi valittajien osalta viitevuodeksi vuoden 2004, joka ei ole edustava eikä ilmennä niiden todellista kokoa eikä taloudellista painoarvoa.
      Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut huomioon sitä, että komissio ei voi yhtäältä pitää vastuuperusteena yhtenä kokonaisuutena pidettävää ja jatkettua kilpailusääntöjen rikkomista eli yhtenä kokonaisuutena pidettävää kartellia, joka käsittää sekä A/R- että R-kartellikokoonpanot, ja toisaalta erottaa selkeästi erottamattomia kilpailusääntöjen rikkomisen osia toisistaan keinotekoisesti sakon määrän laskemisen yhteydessä.

         (1)  EYVL 2003, L 1, s. 1.


title: Asia T-490/18: Kanne 16.8.2018 – Neda Industrial Group v. neuvosto

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/38

      Kanne 16.8.2018 – Neda Industrial Group v. neuvosto
      (Asia T-490/18)
      (2018/C 399/52)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Neda Industrial Group (Teheran, Iran) (edustaja asianajaja L. Vidal)

         Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan Euroopan unionin neuvoston 6.6.2018 tekemän päätöksen kantajalle asetettujen pakotteiden pysyttämisestä ja

                  —

                  velvoittamaan neuvoston korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Tällä kanteella vaaditaan kumoamaan neuvoston 6.6.2018 tekemä päätös, jolla kantaja säilytettiin päätöksen 2010/413/YUTP (1) liitteessä II ja asetuksen N:o 267/2012 (2) liitteessä IX olevien henkilöiden ja yhteisöiden luettelossa.
      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan riidanalainen päätös on lainvastainen oikeudellisen virheen takia.

                              —

                              Kantaja väittää, että neuvosto ei ole osoittanut, että kantaja tukee tarkoituksellisesti Iranin joukkotuhoaseiden leviämistä edistävää ydinenergia-alan toimintaa, minkä väitetään olleen oikeudellinen peruste kantajan ottamiselle asetuksen N:o 267/2012 liitteessä IX olevaan luetteloon.

                              —

                              Kantaja lisää, että tehokkaan oikeussuojan periaatetta on rikottu sen johdosta, että neuvosto ei ole toimittanut kantajalle mitään näitä väitteitä tukevia todisteita.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, jonka mukaan riidanalainen päätös on lainvastainen tosiseikkoja koskevan virheen takia.

                              —

                              Kantaja väittää, ettei sillä ole sen toiminnan ja tarjoamien palvelujen takia mitään yhteyttä pakotteiden kohteena oleviin yhteisöihin tai minkäänlaiseen ydinenergia-alan toimintaan.

                  3)

                  Kolmas kanneperuste, jonka mukaan riidanalainen päätös on lainvastainen, koska sillä loukataan yleistä suhteellisuusperiaatetta.

                              —

                              Kantaja väittää, että sen sisällyttäminen rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevien yhteisöjen luetteloon ja kieltäytyminen poistamasta sitä luettelosta eivät sovellu asetuksella N:olla 267/2012 tavoiteltujen tavoitteiden saavuttamiseen eivätkä ole tarpeen sitä varten ja niistä on aiheutunut sille suhteettomia vahinkoja.

         (1)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annettu neuvoston päätös 2010/413 (EUVL 2010, L 195, s. 39).

         (2)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 961/2010 kumoamisesta 23.3.2012 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 267/2012 (EUVL 2012, L 88, s. 1).


title: Asia T-556/18: Kanne 19.9.2018 – Sensient Colors Europe v. komissio

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/54

      Kanne 19.9.2018 – Sensient Colors Europe v. komissio
      (Asia T-556/18)
      (2018/C 399/69)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Sensient Colors Europe GmbH (Geesthacht, Saksa) (edustajat: asianajajat M. Hagenmeyer, D. Zechmeister ja W. Berlit)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan vastaajan 31.7.2018 antaman päätöksen (DG Sante/E2/RP/amf(2018)4523972), jolla katsotaan, ettei asiakirjanumerolla NF 2018/0355 tehty hakemus uuselintarvikkeen unionin markkinoille saattamisen hyväksymisestä ja unionin luettelon ajan tasalle saattamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2015/2283 (1) 9 artiklan mukaisesti ole asianmukainen, ja jolla hakumenettely päätetään

                  —

                  velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kantaja esittää kanteensa tueksi muutamia kanneperusteita, joissa se vetoaa komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/2469 (2) 6 artiklan 1 ja 5 kohdan sekä asetuksen 2015/2283 10 artiklan 1 kohdan, kun sitä luetaan yhdessä 3 kohdan ja 11 artiklan 1 kohdan tai yhdessä asetuksen 2015/2283 12 artiklan 2 kohdan kanssa, rikkomiseen.
      Kantaja väittää tähän liittyen muun muassa, että vastaaja katsoo virheellisesti, että hakemuksen perustana oleva kuivatuista siniherneen kukinnoista saatu värjäävä uute ei kuulu asetuksen 2015/2283 soveltamisalaan eikä se ole asetuksen 1333/2008 3 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu elintarvikelisäaine.

         (1)  Uuselintarvikkeista, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1169/2011 muuttamisesta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 258/97 ja komission asetuksen (EY) N:o 1852/2001 kumoamisesta 25.11.2015 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2015/2283 (EUVL 2015, L 327, s. 1).

         (2)  Uuselintarvikkeista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2015/2283 10 artiklassa tarkoitettuja hakemuksia koskevista hallinnollisista ja tieteellisistä vaatimuksista 20.12.2017 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2017/2469 (EUVL 2017, L 351, s. 64).


title: Asia T-505/18: Kanne 24.8.2018 – Unkari v. komissio

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/39

      Kanne 24.8.2018 – Unkari v. komissio
      (Asia T-505/18)
      (2018/C 399/53)
      Oikeudenkäyntikieli: unkari

         Asianosaiset

         Kantaja: Unkari (asiamiehet: Z. Fehér, M. Tátrai ja A. Pokoraczki)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 13.6.2018 tehdyn komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2018/873 Unkarin osalta siltä osin kuin sillä jätetään unionin rahoituksen ulkopuolelle pätevöittävästi hyväksytyille tuottajaryhmittymille myönnetyt tuet

                  —

                  velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan kanteen kohteena olevan päätöksen mukainen rahoituksen ulkopuolelle jättäminen, joka kanteella riitautetaan, on lainvastainen, sillä sen kohteena oleville tuottajaryhmittymille myönnettiin tuki unionin oikeuden mukaisesti.
                  Kantaja vetoaa tuottajaryhmittymät pätevöittävän hyväksynnän luonteeseen. Sen mukaan komissio ei ole tuottajille myönnetyn kansallisen tuen takaisinmaksamisesta tehdyssä päätöksessään ottanut huomioon, että pätevöittävän hyväksynnän saaneet tuottajaryhmittymät täyttävät asetuksen N:o 1689/2005 edellytykset.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, jonka mukaan kanteen kohteena olevan päätöksen mukainen rahoituksen ulkopuolelle jättäminen, joka kanteella riitautetaan, on lainvastainen, koska lojaalin yhteistyön periaatteen, suhteellisuusperiaatteen, oikeusvarmuuden periaatteen ja perustellun luottamuksen suojan perusteella rahoituksen ulkopuolelle jättämistä olisi pitänyt kohtuullistaa tai se olisi pitänyt jättää tekemättä.
                  Kantajan mukaan sen riitauttama rahoituksen ulkopuolelle jättäminen on lainvastainen, koska lojaalin yhteistyön periaatteen, suhteellisuusperiaatteen, oikeusvarmuuden periaatteen ja perustellun luottamuksen suojan perusteella rahoituksen ulkopuolelle jättämistä olisi pitänyt kohtuullistaa tai se olisi pitänyt jättää tekemättä, kun otetaan huomioon, että sovellettavat unionin oikeussäännöt eivät ole riitautetun kansallisen lainsäädännön ja käytännön arvioinnin osalta ehdottoman yksiselitteiset, ja ne antavat mahdollisuuden Unkarin puoltamaan tulkintaan, ja koska tämä oli jo aiemmin ollut komission tiedossa, eikä se ollut ilmoittanut vastustavansa tätä.


title: Asia T-557/18: Kanne 20.9.2018 – LG Electronics v. EUIPO – Beko (BECON)

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/55

      Kanne 20.9.2018 – LG Electronics v. EUIPO – Beko (BECON)
      (Asia T-557/18)
      (2018/C 399/70)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset ja muut osapuolet

         Kantaja: LG Electronics, Inc. (Soul, Etelä-Korea) (edustaja: asianajaja M. Graf)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Muu osapuoli valituslautakunnassa: Beko plc (Watford, Yhdistynyt kuningaskunta)

         Menettely EUIPO:ssa

         Hakija: Kantaja

         Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki BECON – Rekisteröintihakemus nro 13 142 336

         EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 11.7.2018 asiassa R 41/2018-5 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin sillä hylättiin väiteosaston päätöksestä tehty valitus

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Kanneperusteet

      Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-527/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 6.9.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgerichtshof – Itävalta) – Salzburger Gebietskrankenkasse ja Bundesminister für Arbeit, Soziales und Konsumentenschutz (Ennakkoratkaisupyyntö — Sosiaaliturva — Asetus (EY) N:o 987/2009 — 5 artikla ja 19 artiklan 2 kohta — Työntekijät, jotka on lähetetty toiseen jäsenvaltioon kuin mihin heidän työnantajansa on sijoittautunut — Lähtöjäsenvaltion suorittama A1 todistusten antaminen sen jälkeen, kun vastaanottava jäsenvaltio on tunnustanut työntekijöiden kuulumisen sen sosiaaliturvajärjestelmään — Hallintotoimikunnan lausunto — A1 todistusten antaminen virheellisesti — Toteaminen — Näiden todistusten sitovuus ja taannehtivuus — Asetus (EY) N:o 883/2004 — Sovellettava lainsäädäntö — 12 artiklan 1 kohta — Toista henkilöä korvaamaan lähetetyn henkilön käsite)

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/4

      Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 6.9.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgerichtshof – Itävalta) – Salzburger Gebietskrankenkasse ja Bundesminister für Arbeit, Soziales und Konsumentenschutz
      (Asia C-527/16) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaaliturva - Asetus (EY) N:o 987/2009 - 5 artikla ja 19 artiklan 2 kohta - Työntekijät, jotka on lähetetty toiseen jäsenvaltioon kuin mihin heidän työnantajansa on sijoittautunut - Lähtöjäsenvaltion suorittama A1 todistusten antaminen sen jälkeen, kun vastaanottava jäsenvaltio on tunnustanut työntekijöiden kuulumisen sen sosiaaliturvajärjestelmään - Hallintotoimikunnan lausunto - A1 todistusten antaminen virheellisesti - Toteaminen - Näiden todistusten sitovuus ja taannehtivuus - Asetus (EY) N:o 883/2004 - Sovellettava lainsäädäntö - 12 artiklan 1 kohta - Toista henkilöä korvaamaan lähetetyn henkilön käsite))
      (2018/C 399/05)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Verwaltungsgerichtshof

         Pääasian asianosaiset

         Valittajat: Salzburger Gebietskrankenkasse ja Bundesminister für Arbeit, Soziales und Konsumentenschutz

         Muut osapuolet: Alpenrind GmbH, Martin-Meat Szolgáltató és Kereskedelmi Kft, Martimpex-Meat Kft, Pensionsversicherungsanstalt ja Allgemeine Unfallversicherungsanstalt

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 883/2004 täytäntöönpanomenettelystä 16.9.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 987/2009, sellaisena kuin se on muutettuna 9.12.2010 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 1244/2010, 5 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä asetuksen N:o 987/2009, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1244/2010, 19 artiklan 2 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1244/2010, 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti antama A1-todistus sitoo paitsi sen jäsenvaltion, jossa toimintaa harjoitetaan, laitoksia, myös tämän jäsenvaltion tuomioistuimia.

                  2)

                  Asetuksen N:o 987/2009, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1244/2010, 5 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä asetuksen N:o 987/2009, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1244/2010, 19 artiklan 2 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen asetuksen N:o 883/2004, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1244/2010, 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti myöntämä A1-todistus sitoo sen jäsenvaltion, jossa toimintaa harjoitetaan, sekä sosiaaliturvalaitoksia että kyseisen jäsenvaltion tuomioistuimia niin kauan kuin tämän todistuksen antanut jäsenvaltio ei ole peruuttanut eikä julistanut sitä mitättömäksi, vaikka viimeksi mainitun jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ja sen jäsenvaltion viranomaiset, jossa toimintaa harjoitetaan, ovat saattaneet asian hallintotoimikunnan käsiteltäväksi ja se on katsonut, että kyseinen todistus on annettu virheellisesti ja se on peruutettava.
                  Asetuksen N:o 987/2009, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1244/2010, 5 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä asetuksen N:o 987/2009, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1244/2010, 19 artiklan 2 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen asetuksen N:o 883/2004, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1244/2010, 12 artiklan 1 kohdan perusteella antama A1-todistus velvoittaa sen jäsenvaltion, jossa toimintaa harjoitetaan, sekä sosiaaliturvalaitoksia että tämän jäsenvaltion tuomioistuimia tarvittaessa taannehtivin vaikutuksin, vaikka tämä todistus on annettu vasta sen jälkeen, kun mainittu jäsenvaltio on todennut kyseessä olevan työntekijän liittymisen sen lainsäädännön mukaiseen pakolliseen vakuutukseen.

                  3)

                  Asetuksen N:o 883/2004, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1244/2010, 12 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että siinä tapauksessa, että työntekijän, jonka hänen työnantajansa on lähettänyt työskentelemään toiseen jäsenvaltioon, korvaa toisen työnantajan lähettämä toinen työntekijä, viimeksi mainittua työntekijää on pidettävä työntekijänä, joka tässä säännöksessä tarkoitetulla tavalla lähetetään korvaamaan toista työntekijää, joten hän ei voi hyötyä mainitussa säännöksessä säädetystä erityisestä säännöstä kuuluakseen edelleen sen jäsenvaltion lainsäädännön soveltamisalaan, jossa hänen työnantajansa tavallisesti harjoittaa toimintaansa.
                  Se, että kummankin kyseessä olevan työntekijän työnantajien kotipaikat ovat samassa jäsenvaltiossa, tai se, että niillä on mahdollisia henkilökohtaisia taikka organisaatioon liittyviä yhteyksiä, on tältä osin merkityksetöntä.

         (1)  EUVL C 14, 16.1.2017.


title: Asia C-186/17: Unionin tuomioistuimen kolmannen jaoston puheenjohtajan määräys 2.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Berlin – Saksa) – flightright GmbH v. Iberia Express SA

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/30

      Unionin tuomioistuimen kolmannen jaoston puheenjohtajan määräys 2.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Berlin – Saksa) – flightright GmbH v. Iberia Express SA
      (Asia C-186/17) (1)

      (2018/C 399/37)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Unionin tuomioistuimen kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

         (1)  EUVL C 221, 10.7.2017.


title: Asia C-4/17 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 6.9.2018 – Valittajana Tšekin tasavalta ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Euroopan maatalouden tukirahasto (maataloustukirahasto) — Menot, joihin voidaan saada Euroopan unionin rahoitusta — Tšekin tasavallan menot — Asetus (EY) N:o 479/2008 — 11 artiklan 3 kohta — Käsite ”viinitilojen rakenneuudistus”)

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/6

      Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 6.9.2018 – Valittajana Tšekin tasavalta ja muuna osapuolena Euroopan komissio
      (Asia C-4/17 P) (1)

      ((Muutoksenhaku - Euroopan maatalouden tukirahasto (maataloustukirahasto) - Menot, joihin voidaan saada Euroopan unionin rahoitusta - Tšekin tasavallan menot - Asetus (EY) N:o 479/2008 - 11 artiklan 3 kohta - Käsite ”viinitilojen rakenneuudistus”))
      (2018/C 399/06)
      Oikeudenkäyntikieli: tšekki

         Asianosaiset

         Valittaja: Tšekin tasavalta (asiamiehet: M. Smolek, J. Pavliš ja J. Vláčil)

         Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Ondrůšek ja B. Eggers)

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Unionin yleisen tuomioistuimen 20.10.2016 antama tuomio Tšekki vastaan komissio (T-141/15, ei julkaistu, EU:T:2016:621) kumotaan.

                  2)

                  Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 16.1.2015 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2015/103 kumotaan siltä osin kuin sillä jätettiin rahoituksen ulkopuolelle maataloustukirahastosta maksettavat yhteismäärältään 2 123 199,04 euron suuruiset menot, jotka Tšekin tasavallalle oli aiheutunut viinitilojen suojaamista eläimiltä ja linnuilta vuosina 2010–2012 koskeneen toimenpiteen yhteydessä.

                  3)

                  Euroopan komissio velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan Tšekin tasavallalle ensimmäisessä oikeusasteessa ja muutoksenhakumenettelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 63, 27.2.2017.


title: Asia C-212/17: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 21.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Espanja) – Simón Rodríguez Otero v. Televisión de Galicia SA ja Ministerio Fiscal

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/30

      Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 21.8.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Espanja) – Simón Rodríguez Otero v. Televisión de Galicia SA ja Ministerio Fiscal
      (Asia C-212/17) (1)

      (2018/C 399/38)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja
      Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

         (1)  EUVL C 231, 17.7.2017.


title: Asia T-559/18: Kanne 13.9.2018 – Atos Medical v. EUIPO – Andreas Fahl Medizintechnik- Vertrieb (Lääkelaastarit)

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/55

      Kanne 13.9.2018 – Atos Medical v. EUIPO – Andreas Fahl Medizintechnik- Vertrieb (Lääkelaastarit)
      (Asia T-559/18)
      (2018/C 399/71)
      Kannekirjelmän kieli: saksa

         Asianosaiset ja muut osapuolet

         Kantaja: Atos Medical GmbH (Troisdorf, Saksa) (edustaja: asianajaja K. Middelhoff)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Muu osapuoli valituslautakunnassa: Andreas Fahl Medizintechnik- Vertrieb GmbH (Köln, Saksa)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalaisen mallin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

         Riidanalainen malli: Yhteisömalli nro 1339246-0009

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 29.6.2018 asiassa R 2215/2016-3 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

            Siltä varalta, että väliintulija osallistuu oikeudenkäyntiin, kantaja vaatii myös, että

                  —

                  väliintulija vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         Kanneperusteet

                  —

                  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 6/2002 4 artiklan 1 kohdan rikkominen

                  —

                  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 6/2002 5 ja 6 artiklan rikkominen

                  —

                  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan rikkominen.


title: Asia C-84/18 P: Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 6.9.2018 – Valittajana Sophie Montel sekä muina osapuolina Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto (Muutoksenhaku — Tutkittavaksi ottaminen — Euroopan parlamentti — Euroopan parlamentin jäsenten kuluja ja korvauksia koskevat säännöt — Parlamentin jäsenten avustajakorvaus — Perusteettomasti suoritettujen summien takaisinperiminen)

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/15

      Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 6.9.2018 – Valittajana Sophie Montel sekä muina osapuolina Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto
      (Asia C-84/18 P) (1)

      ((Muutoksenhaku - Tutkittavaksi ottaminen - Euroopan parlamentti - Euroopan parlamentin jäsenten kuluja ja korvauksia koskevat säännöt - Parlamentin jäsenten avustajakorvaus - Perusteettomasti suoritettujen summien takaisinperiminen))
      (2018/C 399/20)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Valittaja: Sophie Montel (edustaja: G. Sauveur, avocat)

         Muut osapuolet: Euroopan parlamentti (asiamiehet: S. Seyr ja G. Corstens) ja Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: A. F. Jensen, M. Bauer ja R. Meyer)

         Määräysosa

                  1)

                  Valitus hylätään, koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja koska se on osittain selvästi perusteeton.

                  2)

                  Sophie Montel velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 161, 7.5.2018.


title: Asia C-594/17: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 2.8.2018 – Euroopan komissio v. Slovenian tasavalta, jota tukevat Belgian kuningaskunta, Saksan liittotasavalta, Viron tasavalta, Espanjan kuningaskunta, Ranskan tasavalta ja Italian tasavalta

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/30

      Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 2.8.2018 – Euroopan komissio v. Slovenian tasavalta, jota tukevat Belgian kuningaskunta, Saksan liittotasavalta, Viron tasavalta, Espanjan kuningaskunta, Ranskan tasavalta ja Italian tasavalta
      (Asia C-594/17) (1)

      (2018/C 399/39)
      Oikeudenkäyntikieli: sloveeni
      Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

         (1)  EUVL C 412, 4.12.2017.


title: Asia C-90/18: Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 6.9.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Visoki upravni sud – Kroatia) – Hrvatska banka za obnovu i razvitak (HBOR) v. Povjerenik za informiranje Republike Hrvatske (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 55 artiklan 2 kohta ja 94 artikla — Pääasian tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja ei ole täsmennetty riittävästi eikä esitetty syitä, joiden vuoksi ennakkoratkaisukysymykseen on tarpeen antaa vastaus — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/15

      Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 6.9.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Visoki upravni sud – Kroatia) – Hrvatska banka za obnovu i razvitak (HBOR) v. Povjerenik za informiranje Republike Hrvatske
      (Asia C-90/18) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 55 artiklan 2 kohta ja 94 artikla - Pääasian tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja ei ole täsmennetty riittävästi eikä esitetty syitä, joiden vuoksi ennakkoratkaisukysymykseen on tarpeen antaa vastaus - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen))
      (2018/C 399/21)
      Oikeudenkäyntikieli: kroaatti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Visoki upravni sud

         Asianosaiset

         Valittaja: Hrvatska banka za obnovu i razvitak (HBOR)

         Vastapuoli: Povjerenik za informiranje Republike Hrvatske

         Muu osapuoli: Hrvoje Šimić

         Määräysosa

      Visoki upravni sudin (ylempi hallintotuomioistuin, Kroatia) 1.2.2018 tekemällään päätöksellä esittämän ennakkoratkaisupyynnön tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat selvästi.

         (1)  EUVL C 134, 16.4.2018.


title: Asia T-560/18: Kanne 13.9.2018 – Atos Medical v. EUIPO – Andreas Fahl Medizintechnik- Vertrieb (Haavaside)

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/56

      Kanne 13.9.2018 – Atos Medical v. EUIPO – Andreas Fahl Medizintechnik- Vertrieb (Haavaside)
      (Asia T-560/18)
      (2018/C 399/72)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset ja muut osapuolet

         Kantaja: Atos Medical GmbH (Troisdorf, Saksa) (edustaja: asianajaja K. Middelhoff)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Muu osapuoli valituslautakunnassa: Andreas Fahl Medizintechnik -Vertrieb GmbH (Köln, Saksa)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalaisen mallin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

         Riidanalainen malli: Yhteisömalli nro 1339246-0004

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 29.6.2018 asiassa R 2216/2016-3 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

            Siinä tapauksessa, että väliintulija osallistuu oikeudenkäyntiin

                  —

                  velvoittaa väliintulijan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         Kanneperusteet

                  —

                  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 6/2002 4 artiklan 1 kohdan rikkominen.

                  —

                  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 6/2002 5 ja 6 artiklan rikkominen.

                  —

                  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan rikkominen.


title: Asia C-17/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 6.9.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Yhdistynyt kuningaskunta) – Grenville Hampshire v. Board of the Pension Protection Fund (Ennakkoratkaisupyyntö — Työntekijöiden suoja työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa — Direktiivi 2008/94/EY — 8 artikla — Lisäeläkejärjestelmät — Vanhuusetuuksia koskevien oikeuksien suoja — Taatun vähimmäisturvan taso)

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/6

      Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 6.9.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Yhdistynyt kuningaskunta) – Grenville Hampshire v. Board of the Pension Protection Fund
      (Asia C-17/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Työntekijöiden suoja työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa - Direktiivi 2008/94/EY - 8 artikla - Lisäeläkejärjestelmät - Vanhuusetuuksia koskevien oikeuksien suoja - Taatun vähimmäisturvan taso))
      (2018/C 399/07)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Grenville Hampshire

         Vastapuoli: Board of the Pension Protection Fund

         Muu osapuoli: Secretary of State for Work and Pensions

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Työntekijöiden suojasta työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa 22.10.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/94/EY 8 artiklaa on tulkittava siten, että jokaisen yksittäisen työntekijän on saatava vanhuusetuus, jonka suuruus on vähintään 50 prosenttia hänelle ammatillisen lisäeläkejärjestelmän perusteella kertyneiden oikeuksien arvosta hänen työnantajansa maksukyvyttömyystilanteessa.

                  2)

                  Direktiivin 2008/94 8 artiklalla on pääasian kaltaisissa olosuhteissa välitön oikeusvaikutus, joten yksittäinen työntekijä voi vedota siihen kansallisessa tuomioistuimessa riitauttaakseen Board of the Pension Protection Fundin kaltaisen elimen päätöksen.

         (1)  EUVL C 78, 13.3.2017.


title: Asia T-509/18: Kanne 24.8.2018 – Tšekin tasavalta v. komissio

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/39

      Kanne 24.8.2018 – Tšekin tasavalta v. komissio
      (Asia T-509/18)
      (2018/C 399/54)
      Oikeudenkäyntikieli: tšekki

         Asianosaiset

         Kantaja: Tšekin tasavalta (asiamiehet: M. Smolek, J. Pavliš, O. Serdula ja J. Vláčil)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 13.6.2018 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2018/873 siltä osin kuin siinä jätetään rahoituksen ulkopuolelle Tšekin tasavallan 151 116,65 euron suuruiset menot, ja

                  —

                  velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 (asetus N:o 1306/2013) 52 artiklan 1 kohdan rikkomiseen. Komissio katsoo virheellisesti, että ajanjakso niiden käyntien välillä, jotka valvontaviranomaiset toteuttavat samassa maatilayrityksessä, ei saa ylittää Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 soveltamissäännöistä yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän, maaseudun kehittämistoimenpiteiden ja täydentävien ehtojen osalta 17.7.2014 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 809/14 (asetus N:o 809/14) 25 artiklassa säädettyä määräaikaa.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, joka perustuu luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen. Vaikka nyt käsiteltävässä asiassa olisi rikottu asetusta 809/2014 (mitä ei ole tapahtunut), Tšekin tasavalta on voinut perustellusti luottaa siihen, että valvontajärjestelmä on unionin oikeuden mukainen komission sen päätelmän perusteella, jonka tämä oli tehnyt edellisen tarkastuksen perusteella ja jonka mukaan Tšekin tasavallassa paikalla tehtävät tarkastukset oli toteutettu unionin oikeuden mukaisesti.

                  3)

                  Kolmas kanneperuste, joka perustuu asetuksen N:o 1306/2013 52 artiklan 1 ja 2 kohdan rikkomiseen. Vaikka Tšekin tasavalta olisi rikkonut asetusta N:o 809/2014 (mitä se ei ole tehnyt), komissio sisällytti lopulliseen rahoitusoikaisuun maatalousyrityksille maksetut varat, joiden osalta suoritetuissa tarkastuksissa ei ollut todettu asetuksen N:o 809/2014 rikkomista. Komissio on näin ollen tehnyt rahoitusoikaisun sellaisten menojen osalta, joiden ei ole voitu katsoa aiheutuneen perusteettomasti ja jotka eivät ole aiheuttaneet unionin varoihin kohdistuvaa riskiä.


title: Asia C-184/18: Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 6.9.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Central Administrativo Sul – Portugali) – Fazenda Pública v. Carlos Manuel Patrício Teixeira ja Maria Madalena da Silva Moreira Patrício Teixeira (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — SEUT 18 artikla — Syrjimättömyyden periaate — SEUT 63, SEUT 64 ja SEUT 65 artikla — Pääomien vapaa liikkuvuus — Muualla kuin kiinteistöjen sijaintivaltiossa asuvan henkilön saamiin luovutusvoittoihin kohdistuva ankarampi verorasitus — Kolmansiin maihin suuntautuviin tai kolmansista maista tuleviin pääomanliikkeisiin kohdistuvat rajoitukset)

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/16

      Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 6.9.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal Central Administrativo Sul – Portugali) – Fazenda Pública v. Carlos Manuel Patrício Teixeira ja Maria Madalena da Silva Moreira Patrício Teixeira
      (Asia C-184/18) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - SEUT 18 artikla - Syrjimättömyyden periaate - SEUT 63, SEUT 64 ja SEUT 65 artikla - Pääomien vapaa liikkuvuus - Muualla kuin kiinteistöjen sijaintivaltiossa asuvan henkilön saamiin luovutusvoittoihin kohdistuva ankarampi verorasitus - Kolmansiin maihin suuntautuviin tai kolmansista maista tuleviin pääomanliikkeisiin kohdistuvat rajoitukset))
      (2018/C 399/22)
      Oikeudenkäyntikieli: portugali

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Tribunal Central Administrativo Sul

         Asianosaiset

         Valittaja: Fazenda Pública

         Vastapuolet: Carlos Manuel Patrício Teixeira ja Maria Madalena da Silva Moreira Patrício Teixeira

         Määräysosa

      Pääasiassa kyseessä olevan kaltainen jäsenvaltion lainsäädäntö, jonka mukaan kolmannessa valtiossa asuvan henkilön kyseisessä jäsenvaltiossa sijaitsevien kiinteistöjen luovutuksesta saamia luovutusvoittoja verotetaan ankarammin kuin kyseisessä jäsenvaltiossa asuvan henkilön toteuttamista samantyyppisistä liiketoimista saatuja luovutusvoittoja, on pääomien vapaan liikkuvuuden rajoitus, johon ei sovelleta SEUT 64 artiklan 1 kohdassa määrättyä poikkeusta, eikä sitä voida perustella SEUT 65 artiklan 1 kohdassa määrätyillä syillä, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on kuitenkin tarkistettava.

         (1)  EUVL C 182, 28.5.2018.