title: Tuomioistuimen tuomio, annettu 24 päivänä syyskuuta 2014, asiassa E-5/14 – EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti (ETA:n jäsenvaltion velvollisuuksien laiminlyönti – Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/98/EY, annettu 19 päivänä marraskuuta 2008, jätteistä ja tiettyjen direktiivien kumoamisesta)

text:
               23.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 131/8

         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   annettu 24 päivänä syyskuuta 2014,
   asiassa E-5/14
   EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti
   (ETA:n jäsenvaltion velvollisuuksien laiminlyönti – Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/98/EY, annettu 19 päivänä marraskuuta 2008, jätteistä ja tiettyjen direktiivien kumoamisesta)
   (2015/C 131/08)
   Asiassa E-5/14, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti, on esitetty HAKEMUS, jossa pyydetään tuomioistuinta toteamaan, että koska Islanti ei ole säädetyssä määräajassa hyväksynyt kaikkia Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XX olevan V luvun 32ff kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/98/EY, annettu 19 päivänä marraskuuta 2008, jätteistä ja tiettyjen direktiivien kumoamisesta), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sopimuksen pöytäkirjalla 1, täytäntöönpanemiseksi tarvittavia toimenpiteitä tai ilmoittanut kyseisistä toimenpiteistä viipymättä EFTAn valvontaviranomaiselle, Islanti on laiminlyönyt kyseisen säädöksen 40 artiklan ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti, sekä tuomarit Per Christiansen ja Páll Hreinsson (esittelevä tuomari), on antanut 24 päivänä syyskuuta 2014 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Tuomioistuin

               1.

               toteaa, että koska Islanti ei ole hyväksynyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XX olevan V luvun 32ff kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/98/EY, annettu 19 päivänä marraskuuta 2008, jätteistä ja tiettyjen direktiivien kumoamisesta), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sopimuksen pöytäkirjalla 1, täytäntöönpanemiseksi tarvittavia toimenpiteitä, se on laiminlyönyt kyseisen säädöksen 40 artiklan ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa;

               2.

               määrää Islannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-211/08: Kanne 4.6.2008 — Putters International v. komissio

text:
               2.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 197/31

         Kanne 4.6.2008 — Putters International v. komissio
   (Asia T-211/08)
   (2008/C 197/54)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Putters International NV (Cargovil, Belgia) (edustaja: advocaat K. Platteau)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Päätöksen 1 artiklan kumoaminen siltä osin kuin tässä säännöksessä todetaan, että kantaja on rikkonut EY 81 artiklan 1 kohtaa sillä, että se ja muut yritykset ovat vahvistaneet välittömästi ja välillisesti kansainvälisten muuttopalvelujen hinnat Belgiassa, jakaneet osan näistä markkinoista keskenään ja manipuloineet tarjousten jättämismenettelyä

               —

               päätöksen 2 artiklan kumoaminen siltä osin kuin kantajalle määrätään siinä 3 955 000 euron suuruinen sakko

               —

               siinä tapauksessa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo, että sakon määrääminen kantajalle on asianmukaista: kyseinen tuomioistuin vahvistaa EY 229 artiklasta ja asetuksen N:o 1/2003 31 artiklasta seuraavan täyden harkintavaltansa puitteissa sellaisen sakon, joka on huomattavasti komission vahvistamaa sakkoa alhaisempi

               —

               komission velvoittaminen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja pyytää kumoamaan EY 81 artiklan soveltamista koskevasta menettelystä (asia COMP/38.543 — Kansainväliset muuttopalvelut) 11.3.2008 tehdyn komission päätöksen K(2008) 926 lopullinen.
   Kantaja esittää ensimmäiseksi, että komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen katsoessaan, että kantaja oli ottanut osaa monitahoiseen ja vakiintuneeseen kartelliin, jolla pyrittiin vahvistamaan välittömästi ja välillisesti kansainvälisten muuttopalvelujen hinnat Belgiassa, jakamaan osa näistä markkinoista kartelliin osallistuneiden tahojen kesken ja manipuloimaan tarjousten jättämismenettelyä, kun kantaja oli ottanut osaa ainoastaan komissiopalkkioita ja peitetarjouksia koskeviin käytäntöihin ja niihinkin ainoastaan hyvin satunnaisesti.
   Kantaja katsoo toiseksi, että asiassa on loukattu suhteellisuusperiaatetta ja yhdenvertaista kohtelua koskevaa periaatetta sillä, että komissio on sakon perusmäärää laskiessaan ottanut laskelmaan mukaan kansainvälisillä muuttomarkkinoilla saadun kokonaisliikevaihdon ottamatta huomioon sitä, kuinka moneen rikkomukseen kantaja oli syyllistynyt, minkälaisia nämä rikkomukset olivat, eikä se ollut huomioinut rikkomusten vaikutuksia merkityksellisiin markkinoihin.
   Kantaja katsoo kolmanneksi, että asiassa on loukattu suhteellisuusperiaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta sillä, että komissio ei ole sakon perusmäärää laskiessaan siitä riippumatta, mikä tehtävä kartelliin osallistuneilla tahoilla oli kartellissa ja minkälaisiin käytäntöihin ne ottivat osaa, tehnyt eroa kartelliin osallistuneiden tahojen välillä, vaan soveltanut kaikkiin kartelliin osallistuneisiin tahoihin samaa prosenttilukua rikkomuksen vakavuuden ja pelotevaikutuksen takia määrätyn ylimääräisen määrän osalta.
   Kantaja esittää katsoo neljänneksi, että asiassa on loukattu suhteellisuusperiaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta sillä, että komissio on määrännyt kantajan kaltaiselle kartelliin osallistuneelle yritykselle, jolla oli rajoittunut tehtävä kartellissa, suurimman mahdollisen sakon.
   Kantaja katsoo viidenneksi, että asiassa on loukattu luottamuksensuojan periaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja että komission arviointi oli virheellinen, koska se ei ollut katsonut, että asiassa oli olemassa lieventäviä asianhaaroja kantajan osalla.


title: Asia F-18/14: Virkamiestuomioistuimen määräys 30.4.2014 – Lecolier v. komissio

text:
               24.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 421/65

         Virkamiestuomioistuimen määräys 30.4.2014 – Lecolier v. komissio
   (Asia F-18/14)
   2014/C 421/100
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.


title: Asia T-471/08: Kanne 23.10.2008 — Toland v. parlamentti

text:
               7.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/37

         Kanne 23.10.2008 — Toland v. parlamentti
   (Asia T-471/08)
   (2009/C 32/72)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Ciarán Toland (Dublin, Irlanti) (edustajat: Solicitor A. Burke ja E. Regan, SC)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti
   Vaatimukset

               —

               Euroopan parlamentin puhemiehistön varapuhemies Diana Wallisin 11.8.2008 tekemä päätös A(2008) 10636, joka oli osoitettu Ciarán Tolandille, on kumottava siltä osin kuin siinä evätään kantajalta oikeus tutustua Euroopan parlamentin sisäisen tarkastuksen yksikön 9.1.2008 valmistuneeseen sisäisen tarkastuksen kertomukseen N:o 06/02, jonka otsikkona on ”Tarkastuskertomus Euroopan parlamentin jäsenten avustajakorvauksista”.

               —

               Euroopan parlamentti on velvoitettava myöntämän kantajalle oikeus tutustua Euroopan parlamentin sisäisen tarkastuksen yksikön 9.1.2008 valmistuneeseen sisäisen tarkastuksen kertomukseen N:o 06/02, jonka otsikkona on ”Tarkastuskertomus Euroopan parlamentin jäsenten avustajakorvauksista”.

               —

               Euroopan parlamentti on velvoitettava korvaamaan kantajalle näistä menettelyistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja pyysi Euroopan parlamentilta 11.6.2008 oikeutta tutustua Euroopan parlamentin sisäisen tarkastuksen yksikön vuosikertomukseen vuodelta 2006, mukaan luettuna 22.4.2008 päivätyn Euroopan parlamentin päätöslauselman 24 kohdassa mainitut 16 tarkastuskertomusta. Kantajalle myönnettiin 23.6.2008 päivätyllä kirjeellä osittainen oikeus tutustua yhteen näistä kertomuksista, eli sisäisen tarkastuksen kertomukseen 07/01, ja kantaja teki asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (1) 7 artiklan 2 kohdan mukaisen uudistetun hakemuksen saadakseen oikeuden tutustua 16:een tarkastuskertomukseen kokonaisuudessaan. Euroopan parlamentin varapuhemies vastasi pyyntöön 11.8.2008 päivätyllä kirjeellä, josta kantaja sai tiedon 20.8.2008, ja myönsi oikeuden tutustua 13:een pyydetyistä sisäisen tarkastuksen kertomuksista kokonaisuudessaan, 2:een kertomuksista osittain ja eväsi oikeuden tutustua yhteen kertomuksista.
   EY 230 artiklan nojalla nostamalla asetuksen N:o 1049/2001 mukaisella kanteellaan kantaja vaatii osittain kumottavaksi 11.8.2008 tehtyä päätöstä A (2008) 10636 siltä osin kuin siinä evätään kantajalta oikeus tutustua sisäisen tarkastuksen yksikön kertomukseen N:o 06/02, jonka otsikkona on ”Tarkastuskertomus Euroopan parlamentin jäsenten avustajakorvauksista”.
   Kantaja väittää, että riidanalaisessa päätöksessä on ilmeisiä oikeudellisia virheitä ja tosiasiavirheitä, että se on suhteeton ja että siinä ei esitetä perusteluja, koska

               a)

               päätöksessä ei esitetä oikeudellisia perusteita sille, miksi oikeutta tutustua asiakirjoihin ei myönnetty

               b)

               päätöksessä sovelletaan lainsäädännön vastaisesti harkintavaltaa, jota sen tekijällä ei ollut

               c)

               päätöksessä ei esitetä hyväksyttäviä perusteita sille, miksi oikeutta tutustua asiakirjoihin ei myönnetty asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan tai 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti

               d)

               päätöksessä ei arvioitu sitä, oliko asiassa olemassa ylivoimainen yleinen etu, jonka merkitys mahdollisesti oli suurempi kuin kieltäytymisperusteiden

               e)

               varapuheenjohtaja ei katsonut, että demokratian ja avoimuuden mukaisten intressien merkitys oli suurempi kuin kieltäytymisperusteiden

               f)

               päätöksessä todettiin, että sisäisessä tarkastuskertomuksessa annettiin suosituksia toimintasuunnitelmien toteuttamiseksi säännös- ja lainsäädäntömenettelyssä, tai koska päätöksessä ei katsottu, että demokratia ja avoimuus säännös- ja lainsäädäntömenettelyssä ovat sellainen osa kansalaisten osallistumismahdollisuuksia, että niihin liittyvien intressien merkitys on suurempi kuin asiakirjojen tutustumisen epäämiseen liittyvien intressien merkitys.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).


title: Asia C-335/12: Kanne 13.7.2012 — Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta

text:
               6.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 303/14

         Kanne 13.7.2012 — Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-335/12)
   2012/C 303/27
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamies A. Caeiros)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta

      Vaatimukset

               —

               on todettava, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut EY 10 artiklan, liittymisasiakirjan (1) 254 artiklan, päätöksen 85/257/ETY (2) 7 artiklan, asetuksen (ETY) N:o 579/86 (3) 4, 7 ja 8 artiklan, asetuksen (ETY) N:o 1697/79 (4) 2 artiklan ja asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1552/89 (5) 2, 11 ja 17 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska Portugalin viranomaiset ovat kieltäytyneet luovuttamasta komission käyttöön 785 078,50 euroa, joka vastaa sokerin ylijäämävarastoista, joita ei ole viety, suoritettavia maksuja, Portugalin liityttyä Euroopan yhteisöön

               —

               Portugalin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Portugalin viranomaisten toimittamien tietojen mukaan William Hinton & Sons -niminen yhtiö ei ole esittänyt todisteita hallussaan olevien sokerin ylijäämävarastojen viennistä. Portugalin viranomaiset ilmoittivat 3.12.1990 kyseiselle yhtiölle, että sen oli maksettava 785 078,50 euron suuruinen lisämäärä. Yhtiö riitautti tämän päätöksen Supremo Tribunal Administrativossa (korkein hallinto-oikeus), joka esitti useita ennakkoratkaisukysymyksiä yhteisöjen tuomioistuimelle. Viimeksi mainittu antoi 11.10.2001 asiassa C-30/06 (6), William Hinton & Sons, määräyksen, jossa todettiin, että kysymykset ”on esitetty William Hinton & Sons Lda:n — – ja Fazenda Públican välisessä asiassa, joka koskee William Hintonin hallussa olevasta sokerin ylijäämävarastosta perittävien tasoitusmaksujen takaisin perimistä”. Supremo Tribunal Administrativo kumosi 8.5.2002 lisämaksun perimisen, koska tämä määrä oli annettu tiedoksi sitä koskevan oikeuden jo vanhennuttua.
   Yhteisöjen tuomioistuimen myöhemmän oikeuskäytännön, erityisesti asiassa T-240/02, Koninklijke Coöperatie Cosun vastaan komissio, 7.12.2004 annetun tuomion ja asiassa C-68/05-P, Koninklijke Coöperatie Cosun vastaan komissio, 26.10.2006 annetun tuomion nojalla vaikuttaa siltä, että edellä mainittua 785 078,50 euron suuruista määrää ei voida luokitella enää ”tasoitusmaksuksi” niin kuin tehtiin asiassa C-30/00 annetussa tuomiossa, vaan se voidaan luokitella yhä yhteisöjen ”omiksi varoiksi”.
   Vaikka tämä oikeuskäytäntö koskee maksun perimistä asetuksen N:o 2670/81 (7) 3 artiklan 1 kohdan nojalla sillä perusteella, että tiettyä C-sokerimäärää ei ole viety yhteisön ulkopuolelle, on kuitenkin niin, että kyseisen maksun peruste on pääasiallisesti sama kuin asetuksen N:o 579/86 7 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetun määrän, josta käsiteltävässä asiassa on kyse, peruste. Tässä säännöksessä säädetään, että sokerimääristä, jotka ylittävät siirtovaraston määrän ja joita ei ole viety yhteisön ulkopuolelle, peritään maksu sillä perusteella, että näiden määrien katsotaan viimeksi mainitun asetuksen 5 artiklan 2 kohdan mukaan tulleen myydyiksi yhteisön sisämarkkinoilla.
   Päätöksen 85/257 2 artiklan mukaan sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn puitteissa määrätyistä maksuista peräisin olevat tulot ovat omia varoja.
   Liittymisasiakirjan 254 artiklasta käy ilmi, että edellä mainittu määrä kuuluu sokerin yhteiseen markkinajärjestelyyn. Tämän määräyksen mukaan sellaiset tuotteiden varastot, jotka Portugalin tasavallan on hävitettävä omalla kustannuksellaan, ovat varastoja, jotka ylittävät normaalin siirtovaraston määrän, ja että ”normaali siirtovaraston määrä määritetään kullekin tuotteelle sitä koskevan yhteisen markkinajärjestelyn kriteerien ja tavoitteiden perusteella”; siten sokerin osalta ”normaalin siirtovaraston käsite” olisi määritettävä sokerin yhteisen markkinajärjestelyn kriteerien ja tavoitteiden perusteella. Sokerivarastojen hävittämistä koskevat yhteisön säännökset kuuluvat näin ollen sokerin yhteisen markkinajärjestelyn piiriin.
   Asetuksessa N:o 3771/85 (8) säädettiin liittymisasiakirjan 258 artiklan 3 kohdan perusteella ”liittymisasiakirjan 254 artiklan soveltamista koskevat yleiset säännöt”, määritettiin ”Portugalissa vapaassa vaihdannassa olevien tuotteiden” käsite, todettiin, että ”soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt” vahvistetaan maatalousmarkkinoiden yhteistä markkinajärjestelyä koskevissa asetuksissa säädetyn menettelyn mukaan” ja säädettiin, että ”yksityiskohtaiset säännöt – – koskevat muun muassa – – ylijäämätuotteiden myyntiä” ja että näissä soveltamista koskevissa yksityiskohtaisissa säännöissä ”voidaan säätää – – maksusta, joka peritään, mikäli joku, jota asia koskee, ei noudata ylijäämätuotteiden myyntitapoja koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä”.
   Komissio antoi Portugalissa 1.3.1986 olevia sokerialan tuotteiden varastoja koskevista yksityiskohtaisista säännöistä asetuksen N:o 579/86 asetuksen N:o 3771/85 ja sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen N:o 1785/81 perusteella. Se, että sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä annettu asetus on yksi asetuksen N:o 579/86 oikeusperustoista osoittaa, että viimeksi mainitussa asetuksessa säädetyt yksityiskohtaiset säännöt ja näin ollen edellä mainittu määrä kuuluvat sokerin yhteisen markkinajärjestelyn piiriin.
   Edellä mainittu 785 078,50 euron suuruinen määrä voidaan luokitella päätöksen 85/257 2 artiklan ensimmäisen kohdan a alakohdassa tarkoitetuksi yhteisöjen ”omaksi varaksi”, koska kyseessä on tulo, joka on peräisin ”muista sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn yhteydessä säädetyistä maksuista”, jotka liittyvät Portugalin tasavallalle sen liittyessä perustettuun erityiseen järjestelmään, eli kyseessä on määrä, joka Portugalin viranomaisten olisi pitänyt periä asetuksen N:o 579/86 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan nojalla.
   Asetuksen N:o 3771/85 1 artiklassa säädetään, että siinä ”vahvistetaan liittymisasiakirjan 254 artiklan soveltamista koskevat yleiset säännöt” ja sen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan toisessa luetelmakohdassa täsmennetään, että ”tuotteita, jotka ovat vapaassa vaihdannassa Portugalissa, ovat – – tuotteet – – jotka on tuotu Portugaliin, joita koskevat tuontimuodollisuudet on toteutettu, joita koskevat tullit ja erääntyneet vaikutukseltaan vastaavat maksut on peritty Portugalissa ja joita ei ole vapautettu kokonaan tai osittain näistä tulleista tai maksuista”. Asetuksen N:o 3771/85 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan toinen luetelmakohta koskee kaikkia ”Portugaliin tuotuja tuotteita”, mukaan luettuna muista jäsenvaltioista peräisin olevat tuotteet.
   Näin ollen Tanskasta peräisin oleva sokeri olisi voitu ja se olisi pitänyt ottaa huomioon laskettaessa Portugalissa 1.3.1986 vapaassa vaihdannassa olevien tuotteiden määrää. Portugalin viranomaiset katsovat, että vaikka Tanskan katsottaisiin käsiteltävän asian olosuhteissa olevan kolmas maa, ”tuontiasiakirjalla nro 246” tuodun sokerin määrää (796 821 kg) ei pitäisi ottaa huomioon näitä varastoja laskettaessa, koska niiden mukaan kyseinen sokeri ei ollut 1.3.1986 vapaassa vaihdannassa.
   Komissio ei yhdy tähän näkemykseen, koska Tribunal Tributário de Segunda Instância on katsonut 26.3.1996 antamassaan ratkaisussa, että tosiseikkojen perusteella oli käynyt ilmi, että kyseinen sokeri oli tulliselvitetty 27.2.1986 ja että tuolloin oli myönnetty lupa sen luovuttamiseksi vapaaseen vaihdantaan ja kulutukseen.
   Päätöksessä 85/257 sekä päätöksissä, joilla se on myöhemmin korvattu, samoin kuin asetuksessa N:o 1552/89, jossa määritetään edellytykset, joilla ”omat varat” luovutetaan komission käyttöön, ei edellytetä komission käyttöön luovuttamiseksi, että ne olisi kirjattava yhteisön talousarvioon. Liittymisasiakirjan 371 ja 372 artiklan tavoitteena on mukauttaa päätöksen 85/257 soveltaminen Portugalin liittymisestä johtuvaan erityiseen tilanteeseen, eivätkä ne ole esteenä sille, että asetuksen N:o 579/86 7 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetystä määrästä peräisin olevat tulot eli käsiteltävässä asiassa 785 078,50 euron suuruinen määrä luokitellaan omiksi varoiksi.
   Jonkin määrän luokittelu yhteisöjen omaksi varaksi perustuu yhteisön lainsäädäntöön ja erityisesti päätökseen 85/257, eikä jäsenvaltioiden omaksumalla luokittelulla ole merkitystä.
   Oikeuskäytännön mukaan ei ole tarpeen osoittaa, että omien varojen menetys on aiheutunut kansallisten viranomaisten virheestä. Riittää, kun todetaan, että Supremo Tribunal Administrativon lainvoimaisen ratkaisun jälkeen on katsottu, että velallisella ei ollut velvollisuutta maksaa maksuja ja että tämä seikka johtuu suoraan siitä, että Portugalin viranomaiset ovat toimineet liian myöhään vuonna 1990. Yhteisöjen tuomioistuin on vahvistanut tämän komission kannan asiassa C-392/02, komissio vastaan Tanska, 15.11.2005 antamassaan tuomiossa (Kok., s. I-9811).
   Supremo Tribunal Administrativon ratkaisussa vahvistetaan, että komission kanta on oikeudellisesti asianmukainen, koska velan määrää ei ole ilmoitettu velalliselle ajoissa eli kolmen vuoden kuluessa, että maksun periminen ei näin ollen ollut mahdollista, ja että näin ollen omia varoja ei voitu luovuttaa komission käyttöön.

      (1)  Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liittymisehdoista ja perustamissopimusten mukautuksista tehty asiakirja (EYVL 1985, L 302, s. 23)

      (2)  Yhteisöjen omien varojen järjestelmästä 7.5.1985 tehty neuvoston päätös 85/257/ETY (EYVL L 128, s. 15)

      (3)  Espanjassa ja Portugalissa 1.3.1986 olevia sokerialan tuotteiden varastoja koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 28.7.1986 annettu komission asetus (ETY) N:o 579/86 (EYVL L 57, s. 21)

      (4)  Tuonti- tai vientitullien maksamisvelvoitteen sisältävään tullimenettelyyn ilmoitetuista tavaroista velalliselta kantamatta jääneiden tuonti- tai vientitullien kantamisesta jälkitullauksin 24.7.1979 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1697/79 (EYVL L 197, s. 1)

      (5)  Yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Euratom soveltamisesta 29.5.1989 annettu neuvoston asetus (ETY, Euratom) N:o 1552/89 (EYVL L 155, s. 1)

      (6)  Kok., s. I-7511

      (7)  Kiintiötä suuremman tuotannon soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sokerialalla 14.9.1981 annettu komission asetus (ETY) N:o 2670/81 (EYVL L 262, s. 14)

      (8)  Portugalissa olevista maataloustuotteiden varastoista annettu neuvoston asetus N:o 3771/85 (EYVL L 362, s. 21)


title: Asia T-317/09: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.11.2010 — Concord Power Nordal v. komissio (Kumoamiskanne — Maakaasun sisämarkkinat — Direktiivin 2003/55/EY 22 artikla — Komission kirje, jolla sääntelyviranomaista vaaditaan muuttamaan poikkeamisen sallimista koskevaa päätöstään — Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena — Tutkimatta jättäminen)

text:
               29.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/39

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.11.2010 — Concord Power Nordal v. komissio
   (Asia T-317/09) (1)

   (Kumoamiskanne - Maakaasun sisämarkkinat - Direktiivin 2003/55/EY 22 artikla - Komission kirje, jolla sääntelyviranomaista vaaditaan muuttamaan poikkeamisen sallimista koskevaa päätöstään - Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena - Tutkimatta jättäminen)
   2011/C 30/71
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Concord Power Nordal GmbH (Hampuri, Saksa) (edustajat: asianajajat C. von Hammerstein, C.-S. Schweer ja C. Wünschmann)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Wilms, O. Beynet ja B. Schima)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: OPAL NEL Transport GmbH (Kassel, Saksa) (edustajat: asianajajat U. Quack ja O. Fleischmann)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus komission 12.6.2009 Bundezsnetzagenturille (Saksan sääntelyviranomainen) osoittamaan kirjeeseen väitetysti sisältyvän päätöksen kumoamiseksi maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 98/30/EY kumoamisesta 26.6.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/55/EY (EUVL L 176, s. 57) 22 artiklan 4 kohdan nojalla

      Määräysosa

               1)

               Concord Power Nordal GmbH:n esittämien luottamuksellista käsittelyä koskevien pyyntöjen osalta ei ole tarpeen lausua.

               2)

               Kanne hylätään.

               3)

               Concord Power Nordal vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               4)

               OPAL NEL Transport GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 267, 7.11.2009.


title: Asia T-187/11 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 14.7.2011 — Trabelsi ym. v. neuvosto (Väliaikainen oikeussuoja — Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Tunisian tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Täytäntöönpanon lykkäämistä ja välitoimia koskeva hakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               24.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 14.7.2011 — Trabelsi ym. v. neuvosto
   (Asia T-187/11 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Tunisian tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Täytäntöönpanon lykkäämistä ja välitoimia koskeva hakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty)
   2011/C 282/46
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Mohamed Trabelsi (Pariisi, Ranska), Ines Lejri (Pariisi), Moncef Trabelsi (Pariisi), Selima Trabelsi (Pariisi) ja Tarek Trabelsi (Pariisi) (edustajat: aluksi asianajaja A. Metzker, sittemmin asianajaja A. Tekari)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: A. Vitro ja G. Étienne)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Välitoimia ja Tunisian tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2011/72/YUTP täytäntöönpanosta 4.2.2011 tehdyn neuvoston päätöksen 2011/79/YUTP (EUVL L 31, s. 40) täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-246/12 P: Valitus, jonka Ellinika Nafpigeia AE on tehnyt 18.5.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-391/08, Ellinika Nafpigeia v. Euroopan komissio, 15.3.2012 antamasta tuomiosta

text:
               7.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 200/9

         Valitus, jonka Ellinika Nafpigeia AE on tehnyt 18.5.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-391/08, Ellinika Nafpigeia v. Euroopan komissio, 15.3.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia C-246/12 P)
   2012/C 200/16
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Valittaja: Elliniki Nafpigeia AE (edustajat: asianajaja I. Drosos ja asianajaja B. Karagiannis)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-391/08 antama valituksenalainen tuomio on kumottava.

               —

               Komission 2.7.2008 tekemän alun perin riitautetun päätöksen nimeltä ”toimenpiteistä C 16/2004 (ex NN 29/2004, CP 71/2002 ja CP 133/2005), jotka Kreikka on toteuttanut Hellenic Shipyardsin hyväksi”, 1 artiklan 2 kohta, 2, 3, 5 ja 6 artiklan, 8 artiklan 2 kohta, 9 artikla, 11–16 artikla sekä 18 ja 19 artikla on kumottava.

               —

               Toissijaisesti on kumottava valituksenalainen tuomio siltä osin kuin se koskee alun perin riitautetun päätöksen toimenpiteitä E12b, E13a, E13b, E14, E16 ja E17 ja alun perin riitautettu päätös on kumottava vastaavilta osilta.

               —

               Tai on ainakin kumottava valituksenalainen tuomio siltä osin kuin se koskee alun perin riitautetun päätöksen toimenpidettä E7 ja alun perin riitautettu päätös on kumottava vastaavilta osilta.

               —

               Kreikka on velvoitettava korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut sekä unionin yleisessä tuomioistuimessa että unionin tuomioistuimessa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Ensimmäisellä valitusperusteellaan valittaja väittää, että valituksenalaisessa tuomiossa tulkitaan ja sovelletaan virheellisesti SEUT 346 artiklaa, minkä johdosta kyseinen tuomio on kumottava kokonaisuudessaan kaikkien perustelujensa ja tuomiolauselmansa osalta tai ainakin valituskirjelmässä yksilöidyiltä osilta. Toisella valitusperusteellaan valittaja väittää, että valituksenalaisessa tuomiossa tulkitaan ja sovelletaan virheellisesti SEUT 348 artiklaa, minkä johdosta kyseinen tuomio on kumottava kokonaisuudessaan kaikkien perustelujensa ja tuomiolauselma osalta tai ainakin valituskirjelmässä yksilöidyiltä osilta. Kolmannessa valitusperusteessaan valittaja väittää, että valituksenalaisessa tuomiossa hylättiin virheellisesti valittajan syytökset, jotka koskevat sitä, että alun perin riitautetulla päätöksellä loukattiin sen prosessuaalisia oikeuksia; tämä muodostaa virheen, jonka johdosta kyseinen tuomio on kumottava valituskirjelmässä yksilöidyn osan osalta.


title: Asian T-310/99 poistaminen rekisteristä

text:
               11.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/44

         Asian T-310/99 poistaminen rekisteristä (1)

   (2004/C 228/102)

      (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)

   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun toisen jaoston puheenjohtajan 11.5.2004 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia T-310/99, Strijbos en zoon B. V., jota tukee Alankomaiden kuningaskunta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.

      (1)  EYVL C 63, 4.3.2000.


title: Asia T-237/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.12.2011 — Vuitton Malletier v. SMHV — Friis Group International (Lukituslaitteen ulkoasu) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Erottamiskyky — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta — Käyttöön perustuvan erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohta)

text:
               4.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.12.2011 — Vuitton Malletier v. SMHV — Friis Group International (Lukituslaitteen ulkoasu)
   (Asia T-237/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Erottamiskyky - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta - Käyttöön perustuvan erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohta)
   2012/C 32/45
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Louis Vuitton Malletier (Pariisi Ranska) (edustajat: asianajajat P. Roncaglia, G. Lazzeretti, M. Boletto ja E. Gavuzzi)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: D. Botis)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Friis Group International ApS (Kööpenhamina, Tanska) (edustaja: asianajaja C. Type Jardorf)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 24.2.2010 (asia R 1590/2008-1) tekemän sellaisen päätöksen kumoamiseksi, joka liittyy Friis Group International Aps:n ja Louis Vuitton Malletierin väliseen mitättömyysmenettelyyn.

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 24.2.2010 tekemä päätös (asia R 1590/2008-1) kumotaan siltä osin kuin siinä julistetaan mitättömäksi yhteisön tavaramerkki nro 3 693 116 luokkaan 14 kuuluvia ”koruja mukaan lukien sormukset, avainrenkaita, solkia ja korvarenkaita, kalvosinnappeja, rannerenkaita, riipuksia (koruina), rintaneuloja, kaulaketjuja, solmioneuloja, koristeita ja medaljonkeja; kellosepäntyötä, ajanottoa varten tarkoitettuja laitteita mukaan lukien kellot, kellorasiat ja herätyskellot; jalometalleista tai niiden sekoituksesta valmistettuja tai pleteroituja pähkinänsärkijöitä, jalometalleista tai niiden sekoituksesta valmistettuja kynttilänjalkoja” varten sekä luokkaan 18 kuuluvia ”nahkaa ja nahan jäljitelmiä” ja ”sateenvarjoja” varten.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Louis Vuitton Malletier, Friis Group International ApS ja SMHV vastaavat kukin omista unionin yleisessä tuomioistuimessa käydystä menettelystä aiheutuneista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 209, 31.7.2010.


title: Asia T-388/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.2.2015 – Costa Crociere v. SMHV – Guerlain (SAMSARA) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin SAMSARA rekisteröimisestä yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön sanamerkki SAMSARA — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohta)

text:
               13.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.2.2015 – Costa Crociere v. SMHV – Guerlain (SAMSARA)
   (Asia T-388/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin SAMSARA rekisteröimisestä yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön sanamerkki SAMSARA - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohta))
   (2015/C 118/35)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Costa Crociere SpA (Genova, Italia) (edustajat: asianajajat A. Vanzetti, S. Bergia ja G. Sironi)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: L. Rampini)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Guerlain SA (Levallois-Perret, Ranska) (edustajat: asianajajat C. Costa ja M. Baccarelli)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 13.5.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 2049/2011-4), joka koskee Guerlain SA:n ja Costa Crociere SpA:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Costa Crociere SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 298, 12.10.2013.


title: Asia T-351/07: Kanne 13.9.2007 — SOMM v. SMHV

text:
               24.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/30

         Kanne 13.9.2007 — SOMM v. SMHV
   (Asia T-351/07)
   (2007/C 283/55)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantajat: SOMM s.r.l. (San Mauro T.se, Italia) (edustajat: asianajaja M. Ferro)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)
   Vaatimukset

               —

               On kumottava sisämarkkinoiden harmonisointiviraston ensimmäisen valituslautakunnan 28.6.2007 asiassa R 1653/2006-1 tekemä päätös yhteisön tavaramerkin N:o 4 837 746 rekisteröintiä koskevasta hakemuksesta.

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kolmiulotteinen tavaramerkki, joka on kuvattu seuraavasti: ”Kolmiulotteinen kokonaisuus, joka koostuu useasta putkimaisesta metallitolpasta, jotka ovat erillään toisistaan ja rivissä, ohentuvat ja kaartuvat mutkalle, kullakin niistä on maahan kiinnitetty perustalinja, pääasiallisesti vertikaalinen, ja linja, jonka ääripää on vapaa ja kaartuu lievästi yläosaa kohden, joukko metallisia putkiosia, jotka ovat erillään toisistaan ja yhdensuuntaisia ja jotka on kiinnitetty mainittujen tolppien suuntaisesti, ja mainittuihin putkiosiin kiinnitetty varjostava katos siten, että kokonaisuus muodostaa varjostavan suojakatoksen”; hakemus N:o 4 837 746 luokkiin 6 ja 19 kuuluvia tavaroita varten.

      Tutkijan päätös: Rekisteröintiä koskevan hakemuksen hylkääminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Kohdeyleisö ja viitesektori sekä kysymyksessä olevan tavaramerkin erottamiskyky on määritelty virheellisesti yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 3 kohdan nojalla.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (suuri jaosto) 12 päivänä huhtikuuta 2005, asiassa C-61/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Euratomin perustamissopimus — Soveltamisala — Sotilaalliset laitokset — Terveyden suojelu — Ydinreaktorin käytöstä poistaminen — Radioaktiivisen jätteen hävittäminen)

text:
               28.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 132/3

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (suuri jaosto)
   12 päivänä huhtikuuta 2005,
   asiassa C-61/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Euratomin perustamissopimus - Soveltamisala - Sotilaalliset laitokset - Terveyden suojelu - Ydinreaktorin käytöstä poistaminen - Radioaktiivisen jätteen hävittäminen)
   (2005/C 132/06)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asiassa C-61/03, jossa on kyse EA 141 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 14.2.2003, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään L. Ström ja X. Lewis) vastaan Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehinään P. Ormond ja C. Jackson, avustajinaan D. Wyatt, R. Plender ja S. Tromans), jota tukee Ranskan tasavalta (asiamiehinään R. Abraham, G. de Bergues ja E. Puisais), yhteisöjen tuomioistuin (suuri jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti V. Skouris, jaostojen puheenjohtajat P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas (esittelevä tuomari), R. Silva de Lapuerta ja A. Borg Barthet sekä tuomarit N. Colneric, S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues, P. Kūris, E. Juhász, G. Arestis ja M. Ilešič, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 12.4.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Ranskan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 101, 26.4.2003.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 9 päivänä heinäkuuta 1997, asiassa T-4/96, S vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuin (Henkilöstö - Ammattitauti - Lääketieteellinen lautakunta - Henkilöstösääntöjen 73 artiklan 2 kohdassa säädetyn korvauksen laskemisen peruste)

text:
16.8.97                  FI I                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 252/27
3 ) Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kunin                  YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
       gaskunta vastaa omista kuluistaan.                                            TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                9 päivänä heinäkuuta 1997,
  M EYVL C 290, 6.11.1992 .
                                                                      asiassa T-4/96, S vastaan Euroopan yhteisöjen tuomio
                                                                                istuin ( J )
                                                                      (Henkilöstö — Ammattitauti — Lääketieteellinen lauta
                                                                      kunta — Henkilöstösääntöjen 73 artiklan 2 kohdassa sää
                                                                                detyn korvauksen laskemisen peruste)
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                                     ( 97/C 252/59 )
                  TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                    9 päivänä heinäkuuta 1997,                                         (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
asiassa T-156/95 , Diego Echauz Brigaldi ym. vastaan
                  Euroopan yhteisöjen komissio ( 1 )                  Asiassa T-4/96, S vastaan Euroopan yhteisöjen tuomiois
(Henkilöstö — Komission päätökset olla myöntämättä eri               tuin ( asiamiehenään Timothy Millett ), jossa kantaja vaatii,
tyistä lomaa ja matka-aikaa vaaleja varten — Tutkitta                että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ensisijaisesti
                          vaksi ottaminen)                            kumoaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 11.4.1995
                                                                      tekemän päätöksen siltä osin, kuin siinä vahvistetaan työ
                           ( 97/C 252/58                              kyvyttömyysaste 6 prosentiksi Euroopan yhteisöjen virka
                                                                      miehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 73 artiklassa
                   (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                     tarkoitetun korvauksen laskemiseksi, ja toiseksi tunnustaa,
                                                                      että kantajalla on oikeus sanottuun 30 prosentin työkyvyt
                                                                      tömyysasteen perusteella laskettavaan korvaukseen, sekä
Asiassa T-156/95 , Euroopan yhteisöjen komission virka               kolmanneksi määrää suoritettavaksi vahingonkorvausta,
miehet Diego Echauz Brigaldi, Jose-Luis Buendfa Sierra,               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( neljäs jaosto ), toi
Cesar Montoliu Garcia, Maria Jesus Ruiz Monroy, Car                  mien kokoonpanoossa : jaoston puheenjohtaja K. Lanearts
men Ochoa de Michelena, Victoria Pagadigorria Wicke,                  sekä tuomarit P. Lindh ja J. D. Cooke, kirjaaja : hallintovir
Miguel Abellän Lopez, Inmaculada Gil Tardon, Antonio                  kamies A. Mair, on antanut 9.7.1997 tuomion, jonka tuo
Garcia Velázquez, Mana Carmen Labrador Rubio, Car                    miolauselma on seuraava :
men Casado Salinas, Diego Gonzalez Marin, Eva Maria
Rasines Martin, Julio Vizcarra Soriano ja Leopoldo Fabra
Utray, edustajanaan asianajaja Ramon Garcia-Gallardo                  1 ) Kanne hylätään.
Gil-Fournier, Burgos, prosessiosoite Luxemburgissa asian
ajotoimisto J. ja B. Cremades y Asociados, 391 avenue
Louise, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehi             2 ) Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäynti
                                                                           kuluistaan.
nään Ana Maria Alves Vieira ja Blanca Vilá Costa ), jossa
kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta
yhtäältä kumoamaan ne 2.5.1995 tehdyt komission pää                  (') EYVL C 77, 16.3.1996 .
tökset, joissa komissio on jättänyt myöntämättä kantajille
vaaleja varten erityisen loman matka-ajat mukaan lukien,
jotta nämä voisivat käyttää äänioikeuttaan Espanjassa,
jossa he olivat säilyttäneet virallisen asuinpaikkansa ja
johon he olivat matkustaneet kesäkuussa 1994 Euroopan
parlamentin vaalien yhteydessä, ja toisaalta velvoittamaan
komission myöntämään kullekin virkamiehelle ne matka                      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
aikaa vastaavat päivät, jotka kukin heistä käytti matkus                            TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,
taessaan Espanjaan äänestämään, tai maksamaan heille                                    9 päivänä heinäkuuta 1997,
käytettyjä päiviä vastaavan korvauksen, ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuin ( neljäs jaosto ), toimien kokoon          asiassa T-92/96, Roberto Monaco vastaan Euroopan par
                                                                                lamentti H
panossa: jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit
P. Lindh ja J. D. Cooke, kirjaaja : hallintovirkamies J. Pala        (Henkilöstö — Nimittäminen — Palkkaluokan määrittä
cio Gonzalez, on antanut 9.7.1997 tuomion, jonka tuo                 minen — Kilpailuilmoituksen ja avointa virkaa koskevan
miolauselma on seuraava :                                             ilmoituksen rikkominen — Luottamuksensuojan periaate
                                                                      — Henkilöstösääntöjen 31 artiklan 2 kohta — Yhdenver
                                                                               taisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteet)
1 ) Kanne hylätään.
                                                                                97/C 252/60
2 ) Kukin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntiku
       luistaan .                                                                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
f 1 ) EYVL C 77, 16.3.1996 .
                                                                      Asiassa T-92/96, Euroopan parlamentin virkamies Roberto
                                                                      Monaco, kotipaikka Capellen ( Luxemburg), edustajinaan
                                                                      asianajajat Jean-Noel Louis, Thierry Demaseure ja Ariane


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 11 päivänä helmikuuta 2003 asiassa T-30/02, Wolfgang Leonhardt vastaan Euroopan parlamentti (Henkilöstö – Arviointi – Ylennys – Lainsäädännön muuttaminen – Siirtymätoimenpiteet)

text:
26.4.2003                FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                         C 101/33
oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpa-                 YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
nossa: jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit J. Azizi                         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
ja M. Jaeger, kirjaaja: apulaiskirjaaja B. Pastor, on antanut
13.2.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                     27 päivänä syyskuuta 2002
1)     Kanne hylätään.                                                asiassa T-211/02, Tideland Signal Ltd vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio (1)
2)     Kantaja velvoitetaan korvamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                      (Julkiset hankinnat – Tarjouksen hylkääminen – Toimival-
                                                                      taa pyytää tarjousta koskevia selvennyksiä ei ole käytetty –
                                                                                Kumoamiskanne – Nopeutettu menettely)
( 1) EYVL C 68, 16.3.2002.
                                                                                (2003/C 101/60)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                      Asiassa T-211/02, Tideland Signal Ltd, kotipaikka Redhill
                                                                      (Yhdistynyt kuningaskunta), edustajinaan asianajajat C. Tho-
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                            mas ja C. Kennedy-Loest, vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                sio (asiamiehenään J. Forman), jossa kantaja vaatii yhteisöjen
                                                                      ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan komis-
                                                                      sion 17.6.2002 tekemän päätöksen, jolla on hylätty kantajan
                  11 päivänä helmikuuta 2003
                                                                      tarjouspyyntömenettelyssä          EuropeAid/112336/C/S/WW-
                                                                      TACIS (uusi tarjouskilpailu) jättämä tarjous, yhteisöjen ensim-
asiassa T-30/02, Wolfgang Leonhardt vastaan Euroopan                  mäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toi-
                            parlamentti ( 1)                          mien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuomarit
                                                                      N. J. Forwood ja H. Legal, kirjaaja: hallintovirkamies J. Plingers,
                                                                      on 27.9.2002 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
(Henkilöstö – Arviointi – Ylennys – Lainsäädännön muutta-             seuraava:
                  minen – Siirtymätoimenpiteet)
                                                                      1)     Komission 17.6.2002 tekemä päätös, jolla on hylätty Tideland
                                                                             Signal Ltd:n tarjouspyyntömenettelyssä EuropeAid/112336/
                          (2003/C 101/59)
                                                                             C/S/WW-TACIS (uusi tarjouskilpailu) jättämä 1. erää koskeva
                                                                             tarjous, kumotaan.
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                      2)     Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                      (1 ) EYVL C 219, 14.9.2002.
Asiassa T-30/02, Wolfgang Leonhardt, Euroopan parlamentin
virkamies, kotipaikka La Hulpe (Belgia), edustajanaan asianajaja
H. Tagaras, vastaan Euroopan parlamentti (asiamiehinään
H. von Hertzen ja D. Moore), jossa kantaja vaatii parlamentin                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
11.6.2001 tekemän päätöksen kumoamista siltä osin kuin                                 TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
siinä nollataan kantajalle kertyneet ylennyspisteet 1.1.2000
alkaen, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen                               13 päivänä joulukuuta 2002
jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf
sekä tuomarit M. R. Moura Ramos ja H. Legal, kirjaaja:                asiassa T-81/01, Marc Oscar Henri Verdoodt ja Ingrid
hallintovirkamies D. Christensen, on 11.2.2003 antanut tuo-           Edmondus Malvina Rademakers-Verdoodt vastaan Euroo-
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                                  pan yhteisöjen komissio (1)
                                                                      (Kumoamiskanne – Kohdetta vaille jäänyt kanne – Lausun-
1)     Parlamentin 11.6.2001 tekemä päätös kumotaan siltä osin        non antamisen raukeaminen – Määrääminen oikeudenkäyn-
       kuin siinä nollataan Leonhardtille kertyneet ylennyspisteet                                 tikuluista)
       1.1.2000 alkaen.
                                                                                (2003/C 101/61)
2)     Parlamentti velvoitetaan korvamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
( 1) EYVL C 109, 4.5.2002.
                                                                      Asiassa T-81/01, Marc Oscar Henri Verdoodt ja Ingrid Edmon-
                                                                      dus Malvina Rademakers-Verdoodt, kotipaikka Schoten (Bel-


title: Asia T-121/01: Laurent Piaun 31.5.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 227/30                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        11.8.2001
Carlo De Nicolan 4.6.2001 Euroopan investointipankkia                    Lopuksi kantaja väittää henkilöstöä koskevien sääntöjen 39 ar-
                     vastaan nostama kanne                               tiklan olevan lainvastainen, koska sen perusteella on mahdollis-
                                                                         ta määrätä, että toimihenkilö pidätetään virantoimituksesta
                                                                         eikä hänelle makseta palkkaa enintään kolmen kuukauden
                          (Asia T-120/01)                                pituiselta ajanjaksolta, ja ettei toimihenkilölle ole tarpeen
                                                                         välittömästi ilmoittaa kyseisistä seikoista.
                          (2001/C 227/57)
                                                                         (1) EYVL C 150, 19.5.01, s. 20.
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Carlo De Nicola on nostanut 4.6.2001 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
pan investointipankkia vastaan.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               Laurent Piaun 31.5.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                                vastaan nostama kanne
–    kumoaa 6.3.2001 päivätyn kirjeen RH/Ress/2001-
     483/TP liitteineen
                                                                                (Asia T-121/01)
–    kumoaa 22.5.2001 päivätyn kirjeen
                                                                                (2001/C 227/58)
–    kumoaa henkilöstöä koskevien sääntöjen 39 artiklan
–    kumoaa kaikki riidanalaisiin toimenpiteisiin liittyvät, niis-
     tä seuraavat tai niissä edellytetyt toimenpiteet                                        (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
–    toteaa, ettei kantajaan voida soveltaa käytännesääntöjä
                                                                         Laurent Piau, kotipaikka Nantes (Ranska), on nostanut
–    velvoittaa Euroopan investointipankin korvaamaan ai-                31.5.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
     heuttamansa aineellisen vahingon ja henkisen kärsimyk-              tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
     sen määrällä, jonka kantaja tulee yksilöimään myöhem-               vastaan. Kantajan edustajina ovat Marguerite Fauconnet ja
     min oikeudenkäynnin kuluessa                                        Pierre Thielen ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
–    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         –     toteaa, ettei Euroopan komissio ole ryhtynyt kohtuulli-
                                                                               sessa ajassa vaadittaviin toimenpiteisiin kantajan asetuk-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                            sen N:o 17/62 3 artiklan nojalla tekemän kantelun
                                                                               johdosta;
Kantaja, joka on ollut kantajana myös yhdistetyissä asioissa             –     toteaa, että Euroopan komission on ryhdyttävä tarvitta-
T-7/98, T-208/98 ja T-109/99, De Nicola vastaan Euroopan                       viin toimenpiteisiin sitä asianosaista vastaan, johon kanta-
investointipankki (EIP), riitauttaa nyt esillä olevassa asiassa                jan tekemä kantelu kohdistuu, asetuksen N:o 17/62
ne eri toimenpiteet, jotka hänen mukaansa on toteutettu                        mukaisesti yhden kuukauden kuluessa;
tarkoituksin estää edellä mainituissa yhdistetyissä asioissa
annetun tuomion täytäntöönpano (1).                                      –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kantaja esittää väitteidensä tueksi seuraavaa:
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–    henkilöstöä koskevia sääntöjä ja käytännesääntöjä – jos
     ne ovat sovellettavissa – on rikottu, koska 6.3.01 päivä-
     tyssä kirjeessä määrätään uudentyyppisestä sääntöihin               Kantaja toteaa tehneensä Euroopan komissioon 23.3.1998
     perustumattomasta seuraamuksesta. Lisäksi hän väittää,              kantelun, jossa se väittää Fédération Internationale de Football
     että tämän kirjeen liitteessä asetetaan uusia sääntöjä, jotka       Associationin (FIFA) pelaajien välittäjien toimintaan sovelta-
     eroavat työsopimuksessa määritetyistä säännöistä ja ovat            mien sääntöjen olevan yhteisön oikeuden ja erityisesti EY:n
     niiden vastaisia, ja että tällainen menettely on ihmisoi-           perustamissopimuksen 49 ja 81 artiklan vastaisia
     keusyleissopimuksen sekä sopimussuhteissa noudatetta-               (COMP/37.124 Piau/FIFA). Komissio suoritti perusteelliset
     van vilpittömän mielen periaatteen vastaista.                       tutkimukset ja antoi FIFA:lle 19.10.1999 väitetiedoksiannon.
                                                                         Asianosaiset esittivät näkökantansa suullisesti 24.2.2000. Kan-
–    EIP:n presidentin kirjeellä, jolla kantaja pidätettiin viran-       taja, joka ei ollut saanut mitään kannanottoa asiasta, kehotti
     toimituksesta välittömin vaikutuksin ja jossa häntä kiellet-        komissiota 31.1.2001 antamaan vastauksensa. Kantelun teke-
     tiin palaamasta työpaikalleen, loukataan periaatetta, jonka         misestä on kulunut jo lähes kolme vuotta, eikä komissio ole
     mukaan kiistanalaisista tosiseikoista on ilmoitettava etu-          vieläkään esittänyt selkeää ja nimenomaista kannanottoaan
     käteen                                                              kantajan sille esittämästä ongelmasta.
 ---pagebreak--- 11.8.2001                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 227/31
Kantajan mukaan komission laiminlyönti on perustamissopi-                                                – Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan
muksen ja asetuksen N:o 17/62 vastaista, sillä komissio                                                     1 kohdan b alakohdan rikko-
sallii perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan vastaisen                                                  minen
rikkomuksen jatkua, vaikka sillä on käytössään kaikki aineisto
tarvittaviin toimenpiteisiin ryhtymiseksi.                                                               – konkreettisten palvelujen jättä-
                                                                                minen huomiotta
                                                                                – Saksassa ja Ranskassa olemassa
                                                                                olevien merkkiä koskevien re-
                                                                                kisteröintien jättäminen huo-
                                                                                miotta
                                                                         (1) Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu
                                                                             neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1).
Best Buy Concepts Inc.:n 4.6.2001 sisämarkkinoiden har-
monisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nosta-
                             ma kanne
                          (Asia T-122/01)
                                                                         Pietro del Vaglion 1.6.2001 Euroopan yhteisöjen komis-
                          (2001/C 227/59)                                                  siota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-124/01)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                (2001/C 227/60)
Best Buy Concepts Inc., Minnesota (Amerikan Yhdysvallat)
on nostanut 4.6.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden har-                                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
monisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan
edustajana on asianajaja Sabine Rojahn, prosessiosoite Luxem-            Pietro del Vaglio, kotipaikka Lontoo, on nostanut 1.6.2001
burgissa.                                                                Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                         messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               jan edustajat ovat asianajajat Georges Vandersanden, Laure
                                                                         Levi ja Dugois Dominique.
–      kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston kol-
       mannen valituslautakunnan 26.3.2001 tekemän päätök-               Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
       sen (asia R 44/2000-3), ja                                        –     kumoaa komission 5.4.2000 tekemän päätöksen, jolla
                                                                               kantajan eläkkeeseen ei sovellettu Yhdistynyttä kuningas-
–      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                    kuntaa koskevaa korjauskerrointa 8.5.1999 alkaen, ja
                                                                               tarvittaessa kumoaa komission 23.2.2001 tekemän pää-
                                                                               töksen, jolla hylättiin kantajan 18.7.2000 tekemä vaa-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                            timus,
                                                                         –     velvoittaa vastaajan soveltamaan Yhdistynyttä kuningas-
Kyseessä oleva tavara-          Kuvamerkki ”BEST BUY”, hake-                   kuntaa koskevaa korjauskerrointa takautuvasti 8.5.1999
merkki:                         mus nro 001166164                              alkaen,
                                                                         –     velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle korvauksina ja
Tavara tai palvelu:             Luokkiin 35, 37 ja 42 kuuluvat                 korkoina alustavan arvion mukaan 10 000 euroa ja
                                palvelut (mm. liikkeenjohtokon-                maksamaan 8.5.1999 alkaen maksamattomalle eläkkeelle
                                sultointi, automaattisten äänilait-            8 prosentin vuotuista korkoa,
                                teistojen ja muiden toimistotuot-
                                teiden asennus sekä vähittäis-           –     velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-
                                myyntikauppojen järjestämiseen                 kulut.
                                liittyvä ammatillinen neuvonta)
Päätös, josta on valitettu      Asian tutkijana toimineen virka-         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
valituslautakuntaan:            miehen hylkäävä rekisteröintiä
                                koskeva päätös                           Kantaja väittää, että henkilöstösääntöjen 82 artiklaa on rikottu.
                                                                         Kantajan mukaan komissio ei ole arvioinut oikein asiakirjoja,
Kanneperusteet:                 – Asetuksen N:o 40/94 (1) 7 ar-          jotka kantaja on toimittanut osoituksena asuinmaansa vaihtu-
                                    tiklan 1 kohdan c alakohdan          misesta. Komission piti nimittäin ottaa huomioon kantajan
                                    rikkominen                           erityinen tilanne, eli että hän asuu kumppaninsa talossa, joten


title: Asia T-181/15: Kanne 13.4.2015 – Sopra Steria Group v. parlamentti

text:
               10.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/28

         Kanne 13.4.2015 – Sopra Steria Group v. parlamentti
   (Asia T-181/15)
   (2015/C 262/38)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Sopra Steria Group SA (Annecy-le-Vieux, Ranska) (edustajat: asianajajat A. Verlinden, R. Martens ja J. Joossen)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan neuvottelumenettelyn NPE-15.8 aloittamisesta ilman etukäteen julkaistavaa hankintailmoitusta tehdyn Euroopan parlamentin päätöksen, jonka tekopäivä ei ole tiedossa

               —

               kumoamaan kaikki muut päätökset, joita Euroopan parlamentti mahdollisesti on tehnyt ilman etukäteen julkaistavaa hankintailmoitusta aloitetun neuvottelumenettelyn NPE-15.8 myöhemmissä vaiheissa

               —

               toteamaan ilman etukäteen julkaistavaa hankintailmoitusta aloitetun neuvottelumenettelyn NPE-15.8 perusteella mahdollisesti tehdyt sopimukset mitättömiksi

               —

               velvoittamaan Euroopan parlamentin korvaamaan oikeudenkäyntikulut, kantajalle oikeudellisen neuvonantajan käyttämisestä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, joka perustuu varainhoitoasetuksen 102 ja 103 artiklan ja 104 artiklan 2 kohdan sekä soveltamissääntöjen 134 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkomiseen, josta on seurauksena, että neuvottelumenettelyn aloittamisesta ilman etukäteen julkaistavaa hankintailmoitusta tehty päätös, jonka tekopäivä ei ole tiedossa, on pätemätön.
   Kantajan mukaan Euroopan parlamentti on menetellyt virheellisesti ja lainvastaisesti käyttäessään neuvottelumenettelyä ilman etukäteen julkaistavaa hankintailmoitusta, koska menettelyn yhteydessä olisi pitänyt todeta, että kyseessä on poikkeuksellinen menettely, jonka käyttöön on oltava oikeudellisesti pätevä peruste (kun otetaan myös huomioon Euroopan parlamentin velvollisuus kilpailuttaa kaikki julkiset hankinnat mahdollisimman laajasti, kuten varainhoitoasetuksen 102 artiklan 2 kohdassa säädetään). Kantajan mukaan Euroopan parlamentti ei ole esittänyt tällaista perustetta, eikä sellaisia Euroopan parlamentista riippumattomia ennalta arvaamattomia syitä ole olemassa, joiden vuoksi asia olisi äärimmäisen kiireellinen (kuten soveltamissääntöjen 134 artiklan 1 kohdan c alakohdan soveltaminen edellyttää).


title: Asia C-434/11: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 14.12.2011 (Tribunalul Alban (Romania) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Corpul Național al Polițiștilor v. Ministerul Administrației și Internelor (MAI), Inspectoratul General al Poliției Române (IGPR) ja Inspectoratul de Poliție al Județului Alba (IPJ) (Ennakkoratkaisupyyntö — Euroopan unionin perusoikeuskirja — Sellaisen kansallisen lainsäädännön hyväksyttävyys, jossa säädetään useiden julkishallinnon virkamiesryhmien palkan alennuksista — Unionin oikeuden täytäntöönpanon laiminlyönti — Unionin tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen)

text:
               10.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 73/13

         Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 14.12.2011 (Tribunalul Alban (Romania) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Corpul Național al Polițiștilor v. Ministerul Administrației și Internelor (MAI), Inspectoratul General al Poliției Române (IGPR) ja Inspectoratul de Poliție al Județului Alba (IPJ)
   (Asia C-434/11) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Euroopan unionin perusoikeuskirja - Sellaisen kansallisen lainsäädännön hyväksyttävyys, jossa säädetään useiden julkishallinnon virkamiesryhmien palkan alennuksista - Unionin oikeuden täytäntöönpanon laiminlyönti - Unionin tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen)
   2012/C 73/22
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunalul Alba

      Asianosaiset

      Kantaja: Corpul Național al Polițiștilor — Alban alueen poliisin tarkastusyksikköön kuuluvien jäsentensä edustajana

      Vastaaja: Ministerul Administrației și Internelor (MAI), Inspectoratul General al Poliției Române (IGPR) ja Inspectoratul de Poliție al Județului Alba (IPJ)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunalul Alba — Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklan 1 kohdan, 20 ja 21 artiklan tulkinta — Sellaisen kansallisen lainsäädännön hyväksyttävyys, jossa säädetään useiden julkishallinnon virkamiesryhmien palkan alennuksista — Omistusoikeuden sekä yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteiden loukkaaminen

      Määräysosa

   Euroopan unionin tuomioistuimelta puuttuu selvästi toimivalta vastata Tribunalul Alban (Romania) 28.7.2011 tekemällään päätöksellä esittämään kysymykseen.

      (1)  EUVL C 331, 12.11.2011.


title: Asia T-415/03: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio  19.10.2005  — Cofradía de pescadores de  San Pedro  de Bermeo ym. v. neuvosto (Kalastus — Meren luonnonvarojen säilyttäminen — Kunkin jäsenvaltion kalastustoiminnan suhteellinen vakaus — Pyyntikiintiöiden vaihto — Portugalin tasavallalle myönnetyn sardellin pyyntikiintiön osan siirto Ranskan tasavallalle — Tällaisen siirron sallivien säännösten kumoaminen — Espanjan kuningaskunnan tosiasiallisten kalastusmahdollisuuksien vähentyminen — Sopimussuhteen ulkopuolinen yhteisön vastuu — Oikeusnormi, jolla yksityisille annetaan oikeuksia — Vahingon tosiasiallisuus)

text:
               24.12.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 330/20

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 19.10.2005 — Cofradía de pescadores de ”San Pedro” de Bermeo ym. v. neuvosto
   (Asia T-415/03) (1)

   (Kalastus - Meren luonnonvarojen säilyttäminen - Kunkin jäsenvaltion kalastustoiminnan suhteellinen vakaus - Pyyntikiintiöiden vaihto - Portugalin tasavallalle myönnetyn sardellin pyyntikiintiön osan siirto Ranskan tasavallalle - Tällaisen siirron sallivien säännösten kumoaminen - Espanjan kuningaskunnan tosiasiallisten kalastusmahdollisuuksien vähentyminen - Sopimussuhteen ulkopuolinen yhteisön vastuu - Oikeusnormi, jolla yksityisille annetaan oikeuksia - Vahingon tosiasiallisuus)
   (2005/C 330/49)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantajat: Cofradía de pescadores de ”San Pedro” de Bermeo (Bermeo, Espanja) ja muut, joiden nimet mainitaan tämän tuomion liitteessä (edustajat: asianajajat E. Garayar Gutiérrez, G. Martínez-Villaseñor, A. García Castillo ja M. Troncoso Ferrer)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Balta ja F. Florindo Gijón)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: aluksi T. van Rijn ja S. Pardo Quintillán, sittemmin T. van Rijn ja F. Jimeno Fernández) ja Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues ja A. Colomb)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Vahingonkorvauskanne, jolla kantajat vaativat korvausta vahingosta, jota kantajat väittävät kärsineensä siitä, että neuvosto antoi luvan siirtää Ranskan tasavallalle osan Portugalin tasavallan sardellikiintiöstä
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä neuvoston oikeudenkäyntikuluista.

               3)

               Ranskan tasavalta ja komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 47, 21.2.2004.


title: Agnès Hubertin 16.7.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-212/97)

text:
18.10.97                FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 318/23
Agnes Hubertin 16.7.1997 Euroopan yhteisöjen komis                Eurocoton ym. 18.7.1997 Euroopan yhteisöjen neuvostoa
                  siota vastaan nostama kanne                                           vastaan nostama kanne
                         ( Asia T-212/97)                                                   (Asia T-2 13/97)
                           ( 97/C 318/45 )                                                   ( 97/C 318/46 )
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                      (Oikeuaenkäyntikieli: englanti)
Agnes Hubert, Bryssel, on nostanut 16.7.1997 Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa               Eurocoton, belgialainen yhdistys ( association de fait ), joka
kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan           edustaa valkaisemattomien puuvillakankaiden yhteisössä
edustajana on asianajaja Marc-Albert Lucas, Liege, ja pro         toimivia tuottajia, ja 13 tällaista tuottajaa ovat nostaneet
sessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Evelyne Korn,           18.7.1997 kanteen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
21 rue de Nassau .                                                 oikeusasteen tuomioistuimessa Euroopan yhteisöjen neu
                                                                   vostoa vastaan . Kantajien edustajina ovat Clive
                                                                   Stanbrook, QC, ja professori Alan Dashwood, Barristers
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois            of the Inner Temple, Lontoo, ja prosessiosoite Luxembur
tuin
                                                                   gissa c/o asianajaja Arsene Kronshagen, 12 Bd de la Foire.
— kumoaa kantajalle 16.4.1997 tiedoksi annetun pääo
     sasto V:n pääjohtajan päätöksen kantajan lopullisesta         Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                   tuin :
     arvioinnista ajanjakson 1993—1995 osalta,
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.             — kumoaa neuvoston päätöksen, jolla hylättiin komission
                                                                        asetusesitys sekä lopullisen polkumyyntitullin määrää
                                                                        misestä Intiasta, Indonesiasta, Pakistanista, Turkista,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                        Kiinasta ja Egyptistä tuotaville valkaisemattomille
                                                                        puuvillakankaille että väliaikaisten tullien kantami
Kantaja vetoaa kumoamiskanteensa tueksi ensisijaisesti                  sesta 18.11.1996 annetun asetuksen ( EY ) N:o 2208/96
kanteen kohteena olevaan arviointikertomukseen liittyviin               mukaisesti,
muoto- ja menettelyvirheisiin, jotka perustuvat kantajan
mukaan siihen, että
                                                                   — velvoittaa neuvoston korvaamaan kantajille tästä lain
                                                                        vastaisesta hylkäämispäätöksestä aiheutuneet vahingot,
— hyvän hallinnon ja oikeusturvan periaatteita on lou                  ja
     kattu, koska arviointikertomus on tosiasiassa laadittu
     asiakirjasta ilmenevän päivämäärän jälkeen;
                                                                   — velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                        lut .
— hänen aikaisempaa esimiestään ei ole kuultu ajoissa ja
     säädetyn menettelyn mukaisesti;
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
— tuomioistuimen perussäännön 43 artiklan täytäntöön
     panosta 27 päivänä heinäkuuta 1979 annettujen yleis
     ten määräysten (jäljempänä yleiset määräykset) 5 artik       Neuvostolla ei ollut tomivaltaa hylätä komission esitystä,
     lan 2 kohdassa tarkoitettuja analyyttisiä kokonaisarvi       joten hylkäämispäätöksellään se rikkoi neuvoston asetuk
     ointeja ei ole perusteltu;                                    sen ( EY ) N:o 384/96 9 artiklan 9 ja 4 kohtaa ( EYVL L 56 ,
                                                                   6.3.1996, s . 1 ). Koska polkumyyntitutkimusten päättämi
                                                                   selle oli asetettu sitovat määräajat, neuvoston olisi pitänyt
— arviointi ei koske tarkasti yleisten määräysten 5 artik         hyväksyä komission esitys ennen 15 kuukauden määräajan
     lan 1 kohdassa tarkoitettua viitekautta .
                                                                   päättymistä. Neuvosto olisi korkeintaan voinut vaatia, että
                                                                   esityksen yksityiskohtia olisi muutettu, mutta sen olisi
Kantaja katsoo toissijaisesti, että arviointikertomuksen           pitänyt hyväksyä esityksen perusteena olevat tosiseikat sel
sisältö on lainvastainen, koska                                    laisina kuin komissio oli ne esittänyt.
— analyyttisiä arviointeja ei ole laadittu yleisarvioinnista       Toissijaisesti, vaikka neuvostolla olisikin ollut valta välit
     riippumatta ja arviointiin sovellettavien määritelmien        tömästi ( mitä ei kanteessa myönnetä ) hylätä komission esi
     perusteella;                                                  tys, tässä tapauksessa se on jättänyt huomioimatta komis
                                                                   sion selvityksen tosiseikoista tai tehnyt hylkäyspäätökses
— siinä on ilmeisiä tosiseikkoja koskevia virheitä;                sään     tosiseikkoja   koskevan    ilmeisen arviointivirheen.
                                                                   Lisäksi hylkäämispäätöksellä rikotaan kantajien prosessi
                                                                   oikeudellisia oikeuksia ja kantajien perusteltua luotta
— harkintavaltaa on käytetty väärin.                               musta. Neuvosto ei myöskään perustellut millään tavoin
                                                                   päätöstään eikä julkaissut sitä niin kuin asetuksen ( EY)
                                                                   Nro 384/96 14 artiklan 2 kohdassa edellytetään .


title: Asia C-444/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 3.4.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 89/665/ETY — Julkiset tavaranhankinnat ja rakennusurakat — Julkisia hankintoja koskeviin sopimuksiin liittyvät muutoksenhakumenettelyt)

text:
               24.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 128/12

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 3.4.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-444/06) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 89/665/ETY - Julkiset tavaranhankinnat ja rakennusurakat - Julkisia hankintoja koskeviin sopimuksiin liittyvät muutoksenhakumenettelyt)
   (2008/C 128/18)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: X. Lewis, avustajinaan abogado C. Fernandez Vicién ja abogado I. Moreno-Tapia Rivas)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: F. Díez Moreno)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21.12.1989 annetun neuvoston direktiivin 89/665/ETY (EYVL L 395, s. 33) 2 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan rikkominen — Kansallinen lainsäädäntö, joka ei ole direktiivin mukaista
   Tuomiolauselma

               1)

               Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21.12.1989 annetun neuvoston direktiivin 89/665/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 18.6.1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/50/ETY, 2 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole säätänyt sitovaa määräaikaa, jonka kuluessa hankintaviranomaisen on annettava tarjouskilpailun ratkaisemista koskeva päätös tiedoksi kaikille tarjoajille, eikä pakollista odotusaikaa tarjouskilpailun ratkaisemisen ja sopimuksen tekemisen välille.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan kaksi kolmasosaa kaikista oikeudenkäyntikuluista. Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan vastaamaan yhdestä kolmasosasta oikeudenkäyntikuluja.

      (1)  EUVL C 326, 30.12.2006.


title: Landesarbeitsgericht Hamburgin 29.3.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Sultan Bulut vastaan Deutsche Bundespost (Asia C-121/96)

text:
N:o C 158/ 10          FI                          Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                           1.6.96
Susan Ryan-Sheridanin 15.4.1996 tekemä valitus Euroopan                Euroopan         yhteisöjen       tuomioistuimen     kirjaamoon
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kol                 15.4.1996 , Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa
mannen jaoston 15.2.1996 antamasta tuomiosta asiassa                   Suitan Bulut vastaan Deutsche Bundespost ennakkoratkai
T-589/93 , Susan Ryan-Sheridan vastaan Euroopan elin- ja               sua seuraaviin kysymyksiin :
                   työolojen kehittämissäätiö
                        Asia C-1 19/96 P )                             1 ) Onko direktiivin 77/187/ETY (') 1 artiklan 1 kohtaa
                           ( 96/C 158 /22 )                                 tulkittava siten , että kyse on liiketoiminnan osan
                                                                            luovuttamisesta toiselle työnantajalle tässä säännök
                                                                            sessä tarkoitetussa merkityksessä myös siinä tapauk
Susan Ryan-Sheridan on valittanut 15.4.1996 Euroopan                        sessa , että yritys , joka on tähän asti järjestänyt liiketi
yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäi                    lojen siivoamisen yrityksen omien työntekijöiden avulla
sen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston                           siten , että työntekijälle on kulloinkin osoitettu tietty
15.2.1996 antamasta tuomiosta asiassa T-589/93 , Susan
                                                                            alue yrityksen liiketiloista siivousta varten, luovuttaa
Ryan-Sheridan vastaan Euroopan elin- ja työolojen kehit                    asteittain liiketilojen siivoamisen ulkopuoliselle siten,
tämissäätiö . Valittajan edustaja on asianajaja Marc-Albert                 että aina kun joku siivooja jättää työtehtävät tai muista
Lucas , Liège, ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi                 syistä ei enää tiettynä aikana tai pysyvästi voi huolehtia
misto Evelyne Korn, rue de Nassau .                                         siivoamisesta, yritys antaa tämän siivoojan siivousalu
                                                                            een muun yrityksen siivottavaksi ?
Valittaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                            Riippuuko tähän kysymykseen annettava vastaus siitä ,
— kumoaa edellä mainitun tuomion ( ! ),
                                                                            tapahtuuko asteittainen luovutus ulkopuoliselle siten,
                                                                            että kokonainen liiketila luovutetaan , tai siten, että
— ratkaisee asian itse ja kumoaa valittajan ensimmäisen                     yhdelle ja samalle yritykselle joka tapauksessa luovute
      oikeusasteen tuomioistuimessa nostamalla kanteella
                                                                            taan yhtenäisesti useita siivousalueita käsittävä liike
      riitauttamat päätökset niiden perusteiden ja asiakirjojen             tila ?
      nojalla, jotka valittaja on sille esittänyt ( 2 ),
— velvoittaa vastaajan maksamaan valittajalle vahingon                2 ) Jos vastaus kysymykseen 1 on myöntävä , onko direktii
      korvauksena 500 000 BEF ( Belgian frangia ),                          vin 77/ 187/ETY 4 artiklan 1 kohdan ensimmäistä
                                                                            virkettä tulkittava siten, että työajan lyhentämiseksi
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut                       suoritettu irtisanominen tietyn siivoojan osalta on tässä
      molemmissa tuomioistuimissa välitoimia koskevasta                     säännöksessä kielletty, jos se johtuu siitä , että organi
      menettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.                         satorisen päätöksen vuoksi työskentely entisessä laajuu
                                                                            dessa ei ole enää mahdollista , ja jos siivooja ilman
                                                                            päätöstä ulkopuoliselle luovuttamisesta kysymyksessä 1
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:                        tarkoitetulla tavalla olisi voinut jatkaa työskentelyä
                                                                            siihenastisessa ajallisessa laajuudessa , jolloin hänelle
— Harkintavallan väärinkäyttö tai ainakin palvelukseenot                   olisi osoitettu täydessä laajuudessa tai ylimääräisinä
      tokomitean muodollisen puolueettomuuden puuttumi                     niitä työtehtäviä, joita kaikkien vapautuvien siivousalu
      nen
                                                                            eiden ulkopuoliselle luovuttamista koskevan päätöksen
      Oikeudenkäynnin väärinkäyttö                                          vuoksi ei enää suoriteta omalla työvoimalla ?
— Sisäisen ilmoituksen lainvastaisuus
      Yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaaminen                 (>) EYVL 1977 N:o L 61 , s . 26
— Ilmeinen arviointivirhe
      Huolenpitovelvollisuuden rikkominen .
(!) EYVL N:o C 95 , 30.3.1996 , s . 14
( 2 ) EYVL N:o C 43 , 12.2.1994 , s . 18
                                                                       Euroopan yhteisöjen komission 17.4.1996 Espanjan kunin
                                                                                gaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                                ( Asia C-124/96 )
                                                                                ( 96/C 158 /24 )
Landesarbeitsgericht Hamburgin 29.3.1996 tekemällään
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Suitan
               Bulut vastaan Deutsche Bundespost                       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.4.1996
                         ( Asia C-121 /96 )                            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan
                                                                       kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehiä ovat sen
                           ( 96/C 158/23
                                                                       oikeudellisen osaston virkamiehet Enrico Traversa ja Fran
                                                                       cisco Enrique Gonzalez Diaz, ja prosessiosoite Luxembur
Landesarbeitsgericht Hamburg — 3 . Kammer — on pyytä                  gissa c/o Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner,
nyt 29.3.1996 tekemällään päätöksellä , joka on saapunut               Kirchberg.


title: Asia T-259/01: Nutrinveste – Comércio Internacional, S.A:n 16.10.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 17/18                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     19.1.2002
Kanneperusteet:                 Asetuksen N:o 40/94 (1) 7 artiklan       Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi
                                virheellinen tulkinta ja hakijan ha-
                                kemuksen tekemisen jälkeen toi-
                                mittamien todisteiden lainvastai-        –     henkilöstösääntöjen liitteessä III olevan 1 artiklan
                                nen epääminen.                                 1 kohdan ja muuhun henkilöstöön sovellettavien palve-
                                                                               lussuhteen ehtojen 12 artiklan rikkomiseen
(1) Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu           –     yksikön edun loukkaamiseen
    neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).
                                                                         –     ilmeisen virheelliseen arviointiin käsiteltävänä olevassa
                                                                               asiassa ja
                                                                         –     syrjintäkiellon periaatteen loukkaamiseen.
Norman Pyresin 10.10.2001 Euroopan yhteisöjen komis-                     Kantaja täsmentää tältä osin, että toimielimen on perusteltava
                  siota vastaan nostama kanne                            objektiivisesti kilpailuilmoituksessa asettamansa ikää koskeva
                                                                         ehto, ja tällaisten perustelujen on oltava objektiivisia ja koh-
                                                                         tuullisia, oikeutetun edun toteuttamista varten ja suhteellisuus-
                          (Asia T-256/01)                                periaatteen vaatimusten mukaisia.
                           (2002/C 17/30)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Norman Pyres, kotipaikka Bryssel, on nostanut 10.10.2001                 Nutrinveste – Comércio Internacional, S.A:n 16.10.2001
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
jan edustajina ovat asianajajat Georges Vandersanden ja Laure
Levi.                                                                                (Asia T-259/01)
                                                                                (2002/C 17/31)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
–     kumoaa tutkimusta koskevien valintalautakuntien
      KOM/R/A/14/2000, KOM/R/A/10/2000 ja KOM/R/A/
      07/2000 1.12.2000, 4.12.2000 ja 7.12.2000 tekemät
      päätökset, joilla evättiin kantajan osallistuminen valinta-
      menettelyyn
                                                                         Nutrinveste – Comércio Internacional, S.A. on nostanut
                                                                         16.10.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.               tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                         vastaan. Kantajan kotipaikka on Algés (Portugal) ja asiamiehinä
                                                                         asianajajat Jorge Monteiro dos Santos, Ana Cristina Vasconce-
                                                                         los, Jorge de Mendia, Sandra Sousa de Almeida ja António
                                                                         Teixeira de Almeida, Lissabon.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Kantaja riitauttaa käsiteltävänä olevassa asiassa nimittävän
viranomaisen päätöksen evätä hänen osallistumisensa tutki-
muksesta vastaavan pääosaston järjestämiä kilpailuja                     –     velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission maksamaan
KOM/R/A/14/2000, KOM/R/A/10/2000 ja KOM/R/A/07/                                Nutrinvestelle 61 222 euroa toimituksesta, jonka viimeksi
2000 koskeviin valintamenettelyihin siksi, että hän ei täyttänyt               mainittu on toteuttanut asianmukaisella tavalla ja joka on
asetettua ikärajaa koskevaa ehtoa.                                             vielä maksamatta.
 ---pagebreak--- 19.1.2002                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 17/19
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Socotec International Inspection tarkasti tavarat määränpääva-
                                                                         rastoissa asetuksen N:o 2200/87 10 ja 16 artiklan mukaisesti
Nutrinvest teki komission kanssa 8.1.1998 toimitussopimuk-               ja totesi joitain sääntöjenvastaisuuksia.
sen, joka koski 1 800 tonnia auringonkukkaöljyä.
                                                                         Komissio katsoi viimeksi mainitun yrityksen laatiman kerto-
Tämä toimitus liittyi seuraavissa asetuksissa säädettyihin elin-         muksen perusteella, että Nutrinveste ei ollut täyttänyt toimitus-
tarvikeapuohjelmiin:                                                     sopimuksen ehtoja asianmukaisesti, koska se ei ollut toimitta-
                                                                         nut sovittua määrää tavaroita, ja se vähensi loppusuorituksesta
–     8.7.1987 annettu komission asetus (ETY) N:o 2200/                  83 320 euroa. Se lisäsi tähän vielä 7 916 euron suuruisen
      87 (1);                                                            sakon viivästyksestä ja puutteellisuuksista.
–     22.12.1997 annettu komission asetus (EY) N:o 2608/                 Toisaalta vakuutusyhtiö suoritti           vahingonkorvauksena
      97 (2).                                                            6 116 746 PTE (30 510,5 euroa).
Toimitussopimus oli osa tiettyä määrää toimia, jotka koskivat            Tästä seuraa, että Nutrinvestelle on aiheutunut 61 226 euron
vuosille 1995 ja 1996 myönnettävää elintarvikeapua, toimitus-            suuruinen vahinko (josta 53 310 euroa vastaa toimitusten
ten määränpäänä oli Angola ja toimitustapana oli asetuksen               maksamatonta osaa ja 7 916 euroa Nutrinvestelle asetettua
N:o 2200/87 1 ja 15 artiklassa tarkoitettu ”vapaasti määräpai-           sakkoa).
kassa”.
                                                                         Nutrinveste väittää täyttäneensä sopimuksen asianmukaisesti,
Koska Nutrinvesten piti huolehtia toimitettavien tavaroiden              ja sen mukaan komissio on kieltäytynyt maksamasta kyseistä
kuljetuksesta ja vakuuttamisesta niiden määränpäähän asti, se            osaa toimituksista näyttämättä toteen, että Nutrinveste olisi
teki kuljetussopimuksen OREY – Comércio e Navegaçao, Lda                 vastuussa virheellisyyksistä ja perustelematta kantaansa.
-nimisen yrityksen kanssa.
                                                                         Mikäli sopimuksen täyttöpaikan ja vaaranvastuuta koskevien
Socotec International Inspection -niminen yritys tarkasti ko-            sääntöjen perusteella katsottaisiin, että komission ei ole näytet-
mission toimeksiantamana asetuksen N:o 2200/87 10 ja                     tävä toteen Nutrinvesten vastuuta virheellisyyksistä voidakseen
16 artiklan mukaisesti tavarat ennen niiden lastaamista ja antoi         perustella sen, että se on kieltäytynyt maksamasta loppusuori-
niistä väliaikaisen vastaavuustodistuksen, jossa todettiin, ettei        tusta, Nutrinveste vaatii lopuksi toteamaan, että sopimuksessa
tavaroiden määrien osalta ollut havaittu mitään sääntöjenvas-            vahvistetut vastuunjakosäännöt ovat esillä olevaan asiaan
taisuuksia.                                                              liittyvät seikat huomioon ottaen kohtuuttomia.
Laivat saapuivat perille sovittuna ajankohtana, mutta tavaroi-           (1) EYVL L 204, s. 1.
den tullaus viivästyi useiden seikkojen vuoksi.                          (2) EYVL L 351, s. 44.


title: Asia C-374/13 P: Valitus, jonka Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL on tehnyt 1.7.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-248/11, Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) 25.4.2013 antamasta tuomiosta

text:
               31.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/23

         Valitus, jonka Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL on tehnyt 1.7.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-248/11, Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) 25.4.2013 antamasta tuomiosta
   (Asia C-374/13 P)
   2013/C 252/38
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL (edustaja: abogado J. Carbonell Callicó)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ja MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-284/11 25.4.2013 antaman tuomion, jonka seurauksena yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen nro 7 112 113”METROINVEST” rekisteröiminen sallittiin luokkaan 36 kuuluvia palveluja varten

               —

               velvoittaa muut osapuolet korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja esittää yhden ainoan valitusperusteen, joka perustuu

               —

                     asetuksen N:o 207/2009

                   (1)

                     8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkomiseen.

         Tämä valitusperuste jakautuu kuitenkin seuraavaan neljään osaan:

               —

               unionin yleinen tuomioistuin ja SMHV tekivät virheen merkkien vertailun arvioinnissa

               —

               unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut huomioon sovellettavaa sekaannuksen todennäköisyyden kokonaisarviointiin liittyvää oikeuskäytäntöä

               —

               yhdenmukaisuus muiden sellaisten SMHV:n ratkaisujen kanssa puuttuu, jotka koskevat samoja osia ja toisiinsa liittyviä tavaramerkkejä

               —

               esiintyminen muiden sellaisten tavaramerkkien kanssa, jotka sisältävät sanan METRO eri luokkia ja myös luokkaa 36 varten, on rauhanomaista.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).