title: Asian C-302/01 poistaminen rekisteristä

text:
21.6.2003                 FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                            C 146/35
–       Paikalla tehtyjen tarkastusten luotettavuus, erityisesti          Tribunale di Tolmezzon 16.4.2003 tekemällään päätöksel-
        maatalouteen käytetyn maan mittaamisen riittävyys: Sak-           lä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Azienda Agri-
        san hallituksen kolmas kanneperuste kohdistuu sitä ko-                cola Schnabl Rosa vastaan AGEA ja COSPALAT FVG
        mission väitettä vastaan, ettei Brandenburg ole mitannut
        paikalla tehtyjen tarkastusten yhteydessä riittävästi maata,                                 (Asia C-185/03)
        mikä on vastoin asetuksen (EY) N:o 3887/92 (3) 6 artiklan
        5 kohtaa. Mainitun väitteen lähtökohdat ovat tosiseikko-                                    (2003/C 146/57)
        jen ja oikeudellisten seikkojen suhteen paikkansapitämät-
        tömiä.
                                                                          Tribunale di Tolmezzo on pyytänyt 16.4.2003 tekemällään
–       Paikalla tehtyjen tarkastusten yhteydessä suoritettujen           päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
        pistokokeiden riittävä laajuus: Saksan neljäs kanneperuste        5.3.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa
        suuntautuu sitä komission väitettä vastaan, ettei Branden-        Azienda Agricola Schnabl Rosa vastaan AGEA ja COSPALAT
        burg ole paikalla tehtyjen tarkastusten yhteydessä suorit-        FVG ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:
        tanut riittävän laajasti pistokokeita tarkastuksen kohteena
        olevissa yrityksissä.
                                                                          Onko 31.3.1984 annetun asetuksen (ETY) N:o 856/84 (1)
                                                                          1 artiklaa ja 28.12.1992 annetun asetuksen (ETY) N:o 3950/
–       Elintarvikkeena käyttämättömiä viljelykasveja edustaville         92 (2) 1–4 artiklaa tulkittava siten, että maitoa ja maitotuotteita
        sadoille vahvistetun tason riittävyys kesantomaiden osal-         koskevia lisämaksuja on pidettävä hallinnollisina seuraamuksi-
        ta: Saksan viidennessä kanneperusteessa pidetään perus-           na, ja siten, että tuottajille syntyy velvollisuus tällaisen lisämak-
        teettomana komission väitettä siitä, että edustavat sadot         sun suorittamiseen ainoastaan siinä tapauksessa, että heille
        uudestaan kasvaville raaka-aineille on vahvistettu liian          osoitettujen tuotantokiintiöiden ylittäminen on ollut tarkoituk-
        alhaisiksi.                                                       sellista tai johtunut laiminlyönnistä?
–       Epämääräisyys asianomaisen varainhoitovuoden osalta:              (1 ) EYVL 90, 1.4.1984, s. 10.
        Kuudennessa kanneperusteessa vastustetaan vastattavaksi           (2 ) EYVL L 405, 31.12.1992, s. 1.
        siirretyn summan suuruutta. Komission päätös on osittain
        epämääräinen ja sikäli pätemätön, että sen sanamuoto ja
        siinä tehdyt päätelmät ovat ristiriidassa 12 927 107 euron
        suuruisen      summan        kanssa.     Varainhoitovuosina
        1999–2000 Brandenburgin osavaltiolla oli satovuosilta
        1999–2000 toteutuneita menoja 270 387 968 euroa.                            Asian C-302/01 ( 1) poistaminen rekisteristä
        Kun sovelletaan komission määräämää tässä riidanalaista
        5 prosentin kausittaisperusteista tarkistusta, saadaan vas-                                 (2003/C 146/58)
        tattavana olevaksi summaksi 13 519 398 euroa. Vastatta-
        vaksi siirtyi kuitenkin 26 446 505 euroa. Näin ollen
        vastattavaksi siirtyi väärin perustein 12 927 107 euroa.
                                                                          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 6.2.2003
                                                                          antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
–       Paikkansapitämätön riskianalyysi: Seitsemännessä kanne-           tu asia C-302/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
        perusteessa todetaan vielä, että mainittu 5 prosentin             Helleenien tasavalta.
        suuruinen kausittaisperusteinen riskistä johtuva vastatta-
        vaksi siirtyminen on virheellinen jo siksi, ettei Branden-
                                                                          (1 ) EYVL C 259, 15.9.2001.
        burgissa vastaavana aikana ollut systemaattisesti tapahtu-
        nut hallinnointi- tai tarkastusvirheitä. Lisäksi EMOTR:lle
        aiheutuneen vahingon arviointi on menetelmän osalta
        epäasianmukainen ja vastoin EY 10 artiklaa.
                                                                                Asian C-86/02 (1) poistaminen rekisteristä
( 1) Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 17 päivänä toukokuu-
     ta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1258/1999 (EYVL
     L 160, s. 103).                                                                                (2003/C 146/59)
( 2) Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 729/70 soveltamista koskevista
     yksityiskohtaisista säännöistä EMOTR:n tukiosaston tilien tarkas-
     tamisen ja hyväksymisen osalta 7 päivänä heinäkuuta 1995
     annettu komission asetus (EY) N:o 1663/95 (EYVL L 158, s. 6).
                                                                          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 7.3.2003
( 3) Tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevan yhdennetyn hallinto-     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
     ja valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista  tu asia C-86/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Saksan
     säännöistä 23 päivänä joulukuuta 1992 annettu komission asetus       liittotasavalta.
     (ETY) N:o 3887/92 (EYVL L 391, s. 36).
                                                                          (1 ) EYVL C 131, 1.6.2002.


title: Asia T-752/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.7.2017 – Combaro v. komissio [Tulliliitto — Euroopan yhteisöjen ja Latvian tasavallan välinen assosiaatiosopimus — Asetuksen (ETY) N:o 2913/92 239 artikla — Tuontitullien palauttaminen ja peruuttaminen — Latvialaisten pellavaliinojen maahantuonti — Kohtuullistamislauseke — Erityistilanne — Vilpillinen menettely tai ilmeinen laiminlyönti — Komission päätös, jossa todetaan, ettei tuontitullien palauttaminen ole perusteltua]

text:
               28.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/30

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.7.2017 – Combaro v. komissio
   (Asia T-752/14) (1)

   ([Tulliliitto - Euroopan yhteisöjen ja Latvian tasavallan välinen assosiaatiosopimus - Asetuksen (ETY) N:o 2913/92 239 artikla - Tuontitullien palauttaminen ja peruuttaminen - Latvialaisten pellavaliinojen maahantuonti - Kohtuullistamislauseke - Erityistilanne - Vilpillinen menettely tai ilmeinen laiminlyönti - Komission päätös, jossa todetaan, ettei tuontitullien palauttaminen ole perusteltua])
   (2017/C 283/44)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Combaro SA (Lausanne, Sveitsi) (edustaja: asianajaja D. Ehle)

      Vastaaja: Euroopan komissio (edustajat: asiamiehet A. Caeiros ja B.-R. Killmann)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse SEUT 263 artiklaan perustuvasta vaatimuksesta, jolla vaaditaan 16.7.2014 annetun komission päätöksen C(2014) 4908 final, joka koskee kantajan vaatimuksen 461 415,12 euron suuruisten tuontitullien palauttamisesta hylkäämistä, kumoamista.

      Tuomiolauselma

               1)

               Komission 16.7.2014 antama päätös C(2014) 4908 final, joka koskee Combaro SA:n vaatimuksen 461 415,12 euron suuruisten tuontitullien palauttamisesta hylkäämistä, kumotaan.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista sekä Combaron oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  JO C 34 du 2.2.2015.


title: Asia T-486/10: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 20.6.2011 — Iberdrola v. komissio

text:
               13.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 238/36

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 20.6.2011 — Iberdrola v. komissio
   (Asia T-486/10) (1)

   2011/C 238/63
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Kahdeksannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 328, 4.12.2010.


title: Asia C-567/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Törvényszék (Unkari) on esittänyt 5.11.2013 — Nóra Baczó ja János István Vizsnyiczai v. Raiffeisen Bank Zrt.

text:
               8.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 71/2

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Törvényszék (Unkari) on esittänyt 5.11.2013 — Nóra Baczó ja János István Vizsnyiczai v. Raiffeisen Bank Zrt.
      (Asia C-567/13)
      (2014/C 71/02)
      Oikeudenkäyntikieli: unkari

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Fővárosi Törvényszék

         Pääasian asianosaiset

         Valittajat: Nóra Baczó ja János István Vizsnyiczai

         Vastapuoli: Raiffeisen Bank Zrt.

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko kuluttajan kannalta epäedullisena pidettävä sitä, että menettelyssä, jonka kuluttaja on pannut vireille paikallisessa alioikeudessa ja jossa kuluttaja on vaatinut sopimuksen (yleisten sopimusehtojen) pätemättömyyden toteamista, kuluttaja ei voi vaatia tietyn tässä sopimuksessa olevan sopimusehdon toteamista kohtuuttomaksi ilman, että asia siirtyisi tästä syystä toisen, alueellisen tuomioistuimen toimivaltaan, kun kuluttaja voi kuitenkin silloin, kun sen sopimuspuoli on pannut asian vireille, vedota sopimusehdon kohtuuttomuuteen (1) paikallisessa alioikeudessa? Lisäksi kuluttaja joutuu siksi, että asia siirtyy alueellisen tuomioistuimen käsiteltäväksi, maksamaan suurempia maksuja.

                  2)

                  Olisiko [kuluttajan ja elinkeinonharjoittajan oikeuksien välillä] parempi tasapaino, jos kuluttaja voisi sopimuksen pätemättömyyden toteamiseksi paikallisessa alioikeudessa vireille panemassaan asiassa vedota myös tiettyjen sopimuksessa olevien ehtojen kohtuuttomuuteen, jolloin paikallinen alioikeus olisi tämän osalta toimivaltainen?

         (1)  Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL L 95, s. 29).


title: Asia T-553/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.12.2015 – European Dynamics Luxembourg ja Evropaïki Dynamiki v. Fusion for Energy -yhteisyritys (Julkiset palveluhankinnat — Tarjouspyyntömenettely — Informaatioteknologia-, neuvonta-, ohjelmistojen kehittämis-, internet- ja tukipalvelujen suorittaminen — Tarjoajan tarjouksen hylkääminen ja hankintasopimuksen tekeminen toisten tarjoajien kanssa — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)

text:
               25.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 27/41

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.12.2015 – European Dynamics Luxembourg ja Evropaïki Dynamiki v. Fusion for Energy -yhteisyritys
   (Asia T-553/13) (1)

   ((Julkiset palveluhankinnat - Tarjouspyyntömenettely - Informaatioteknologia-, neuvonta-, ohjelmistojen kehittämis-, internet- ja tukipalvelujen suorittaminen - Tarjoajan tarjouksen hylkääminen ja hankintasopimuksen tekeminen toisten tarjoajien kanssa - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu))
   (2016/C 027/49)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luxemburg) ja Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat D. Mabger ja I. Ampazis)

      Vastaaja: Eurooppalainen yhteisyritys ITERiä ja fuusioenergian kehittämistä varten (asiamiehet: aluksi H. Jahreiss, R. Hanak, A. Verpont, I. Costin ja A. Nagy, sitten R. Hanak, A. Verpont, I. Costin ja A. Nagy, avustajinaan asianajajat P. Wytinck ja B. Hoorelbeke)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä Eurooppalainen yhteisyrityksen ITERiä ja fuusioenergian kehittämistä varten 7.8.2013 tarjouskilpailumenettelyssä F4E-ADM-0464 7.8.2013 tekemän sen päätöksen kumoaminen, jolla tehtiin informaatioteknologia-, neuvonta-, ohjelmistojen kehittämis-, internet- ja tukipalveluja koskeva hankintasopimus (JO 2012/S 213 – 352451), hylättiin European Dynamics Luxembourg SA:n tekemä tarjous ja tehtiin hankintasopimus toisten tarjoajien kanssa, ja toisaalta vahingonkorvausvaatimus.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               European Dynamics Luxembourg SA ja Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 367, 14.12.2013.


title: Asia T-279/11: Kanne 30.5.2011 — T&L Sugars ja Sidul Açúcares v. komissio

text:
               6.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 232/33

         Kanne 30.5.2011 — T&L Sugars ja Sidul Açúcares v. komissio
   (Asia T-279/11)
   2011/C 232/60
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: T&L Sugars Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) ja Sidul Açúcares, Unipessoal Lda (Santa Iria de Azóia, Portugali) (edustajat: asianajaja D. Waelbroeck ja Solicitor D. Slater)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että kyseinen SEUT 263 artiklan 4 kohdan mukainen kumoamiskanne ja/tai SEUT 277 artiklan mukainen väite asetuksen N:o 222/2011, asetuksen 293/2011, asetuksen 302/2001 ja asetuksen 393/2011 lainvastaisuudesta täyttää tutkittavaksi ottamisen edellytykset ja on perusteltu

               —

               kumoamaan poikkeuksellisista toimenpiteistä kiintiön ulkopuolisen sokerin ja isoglukoosin alennetulla ylijäämämaksulla unionin markkinoille saattamisen osalta markkinointivuoden 2010/2011 aikana annetun asetuksen N:o 222/2011

               —

               kumoamaan unionin markkinoilla alennetulla ylijäämämaksulla myytävien, kiintiön ulkopuolisen sokerin käytettävissä olevien määrien jakokertoimen vahvistamisesta, lisähakemusten hylkäämisestä ja hakemusten jättämisjakson lopettamisesta annetun asetuksen N:o 293/2011

               —

               kumoamaan poikkeuksellisen tuontitariffikiintiön avaamisesta tietyille sokerimäärille markkinointivuonna 2010/2011 annetun asetuksen 302/2011 ja

               —

               kumoamaan jakokertoimen vahvistamisesta 1. päivän ja 7. päivän huhtikuuta 2011 välisenä aikana haettujen sokerialan tuotteiden tuontitodistusten myöntämiseksi eräissä tariffikiintiöissä sekä tällaisten hakemusten jättämisen keskeyttämisestä annetun asetuksen 393/2011

               —

               toissijaisesti, toteamaan, että väite asetuksen 1234/2007 186 artiklan a kohdan ja 187 artiklan lainvastaisuudesta täyttää tutkittavaksi ottamisen edellytykset ja on perusteltu ja toteamaan nämä säämääräykset lainvastaisiksi ja kumoamaan riidanalaiset asetukset, jotka perustuvat suoraan tai epäsuorasti näihin säännöksiin

               —

               velvoittamaan Euroopan unionin, jota edustaa komissio, korvaamaan kaiken kantajien kärsimän vahingon, joka on aiheutunut siitä, että komissio on rikkonut oikeudellisia velvoitteitaan, ja vahvistamaan tämän korvauksen suuruudeksi 35 485 746 euroa, joka vastaa kantajien 1. lokakuuta alkaen ja 31. maaliskuuta 2011 päättyen kärsimää vahinkoa ja johon on lisätty hakijoiden kärsimä tappion jatkuminen tämän ajankohdan jälkeen tai vahvistamaan korvauksen suuruudeksi muun määrän, joka vastaa kantajille aiheutunutta vahinkoa tai vahvistamaan korvauksen suuruudeksi muun määrän, joka vastaa kantajille aiheutunutta vahinkoa ja jonka nämä tarvittaessa näiden menettelyjen kuluessa osoittavat, jotta erityisesti tulevaisuudessa aiheutuva vahinko otetaan asianmukaisesti huomioon

               —

               velvoittamaan vastaajan on maksamaan korvausmäärälle tuomion antamisesta tosiasialliseen maksusuoritukseen asti kertyvää korkoa, jonka määrä on Euroopan keskuspankin pääasiallisiin jälleenrahoitustoimiin soveltama korko lisättynä kahdella prosenttiyksiköllä tai muu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asianmukaiseksi määrittämä koron määrä

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu asetuksen N:o 1234/2007 (1) rikkomiseen ja asianmukaisen oikeusperustan puuttumiseen. Riidanalainen asetus N:o 222/2011 rikkoo asetusta N:o 1234/2011, koska se käytännössä lisää kansallisten tuottajien tuotantokiintiöitä. Kantajan mukaan komissiolla ei ole tällaisia toimivaltuuksia ja sen toimivaltaan nimenomaisesti kuuluu tuotantokiintiöiden pienentäminen. Asetuksella N:o 222/2011 ei ole kuitenkaan saavutettu tällaista tulosta, vaan sillä vahvistetaan lainvastaisesti kiintiön ulkopuolista sokeria koskevan ylijäämämaksun määräksi 0 euroa, mikä on vastoin komission velvoitetta vahvistaa ylijäämämaksu ennaltaehkäisevälle tasolle. Sekä asetuksella N:o 222/2011 että asetuksella 302/2011 jätetään lisäksi huomiota tuontitoimenpiteille ja päätoimisille puhdistamoille asetuksella 1234/2007 oikeudellisesti taattu etusija silloin kun pyritään korjaamaan tuonnin vähenemisestä aiheutuvat markkinahäiriöt.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu syrjintäkiellon periaatteen rikkomiseen. Kantajat väittävät, että ruoho- ja juurikassokerin kemiallisesta koostumuksesta riippumatta riidanalaisissa asetuksissa suositaan kotimaisia tuottajia maahantuontia harjoittavien puhdistajien kustannuksella.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen. Riidanalaisilla asetuksilla pyritään ratkaisemaan maahantuodun raa'an ruokosokerin puutteesta aiheutuva sokeripula Euroopan unionin markkinoilla. Sen sijaan että ongelma olisi ratkaistu sallimalla raa'an ruokosokerin tarpeellinen tuonti, niillä lisättiin mahdollisuuksia kotimaiseen sokerin tuotantoon. Tuloksena on, että asetukset ovat ilmeisen soveltumattomia ja suhteettomia.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen. Kantajien mukaan komissio antoi toistuvia takeita siitä, ettei se tule lisäämään tuotantokiintiötä ja että se säilyttää tasapainon sidosryhmien välillä. Riidanalaiset asetukset oli kuitenkin selkeästi suunniteltu suosimaan kotimaista tuotantoa maahantuovien puhdistajien kustannuksella.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu huolellisuusperiaatteen, huolenpitovelvoitteen ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen. Kantajat väittävät, että komissio laiminlöi aluksi kokonaan velvoitteensa toimia huolimatta markkinahäiriöitä koskevista toistuvista varoituksista, hyväksyi sitten selvästi epäasianmukaisia toimenpiteitä näiden häiriöiden poistamiseksi ja näin ollen huojutti neuvoston vakiinnuttamaa tasapainoa eri markkinaoperaattoreiden välillä.
               Kantajat vetoavat edellä mainittuihin mitätöimisperusteisiin SEUT 277 artiklan mukaisen lainvastaisuusväitteen nojalla myös asetusta N:o 222/2011 ja asetusta N:o 302/2011 vastaan. Toissijaisesti kantajat tekevät SEUT 277 artiklan nojalla lainvastaisuusväitteen, jonka mukaan asetuksen N:o 1234/2007 186 a artikla ja 187 artikla, joille riidanalaiset asetukset perustuvat, ovat lainvastaisia.

      (1)  Maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22.10.2007 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1234/2007 (EYVL L 299, s. 1).


title: Asia T-128/08: Kanne 25.3.2008 — CBI ja Abisp v. komissio

text:
               7.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/30

         Kanne 25.3.2008 — CBI ja Abisp v. komissio
   (Asia T-128/08)
   (2008/C 142/55)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantajat: Coordination Bruxelloise d'Institutions sociales et de santé (CBI) (Bryssel, Belgia) ja Association Bruxelloise des Institutions de Soins Privées (Abisp) (Bryssel, Belgia) (edustajat: avocat D. Waelbroeck ja solicitor D. Slater)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               komission päätös on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajat vaativat kumottavaksi 10.1.2008 tehtyä komission päätöstä, jolla hylättiin niiden 7.9. ja 17.10.2005 tekemät kantelut valtiontuista, joita Belgian valtio on myöntänyt julkisille sairaaloille, jotka kuuluvat Région de Bruxelles-Capitalen Iris-verkostoon, ja jolla kieltäydyttiin aloittamasta kyseessä olevien tukien osalta EY 88 artiklan 2 kohdan mukaista muodollista tutkintamenettelyä.
   Kantajat väittävät ensinnäkin, että riidanalaisekseen päätökseen liittyy menettelyvirheitä, koska komission olisi tullut tehdä kyseinen päätös kollegiona, osoittaa se kyseessä olevalla jäsenvaltiolle ja julkaista se Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   Asiakysymyksen osalta kantajat väittävät, että komissio on tehnyt ilmeisiä arviointivirheitä ja laiminlyönyt perusteluvelvollisuuttaan katsoessaan, että kyseessä olevat toimenpiteet olivat EY 86 artiklan 2 kohdan mukaisia ja että asiassa ei ollut syytä aloittaa EY 88 artiklan 2 kohdan mukaista muodollista tutkintamenettelyä.
   Kantajat väittävät, että EY 86 artiklan 2 kohdan soveltamisedellytykset eivät täyty esillä olevassa asiassa, koska

               —

               tukea saavien sairaaloiden julkisia palveluja koskeva tehtävä ei ole selvästi märitelty

               —

               hyvityskriteereitä ei ole määritetty ennakkoon

               —

               hyvitys ylittää aiheutuneet kustannukset

               —

               tukea saavien sairaaloiden ja vastaavien yksityisten sairaaloiden välillä ei ole suoritettu vertailua.

         Kantajat väittävät lisäksi, että asiassa ei ole noudatettu jäsenvaltioiden ja julkisten yritysten välisten taloudellisten suhteiden avoimuudesta annettua direktiiviä (1).

      (1)  Jäsenvaltioiden ja julkisten yritysten välisten taloudellisten suhteiden avoimuudesta sekä tiettyjen yritysten taloudellisen toiminnan avoimuudesta 16.11.2006 annettu komission direktiivi 2006/111/EY (EUVL L 318, s. 17).


title: Yhdistetyt asiat T-75/04 ja T-77/04–T-79/04: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.9.2011 — Arch Chemicals ym. v. komissio (Kumoamiskanne — Eläinten terveys — Biosidituotteiden markkinoille saattaminen — Asetus (EY) N:o 2032/2003 — Toimi ei koske kantajaa erikseen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               29.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/11

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.9.2011 — Arch Chemicals ym. v. komissio
   (Yhdistetyt asiat T-75/04 ja T-77/04–T-79/04) (1)

   (Kumoamiskanne - Eläinten terveys - Biosidituotteiden markkinoille saattaminen - Asetus (EY) N:o 2032/2003 - Toimi ei koske kantajaa erikseen - Tutkimatta jättäminen)
   2011/C 319/19
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Arch Chemicals, Inc. (Norwalk, Connecticut, Yhdysvallat) ja Arch Timber Protection Ltd (Castleford, West Yorkshire, Yhdistynyt kuningaskunta) (asia T-75/04), Rhodia UK Ltd, aikaisemmin Rhodia Consumer Specialties Ltd (Watford, Hertfordshire, Yhdistynyt kuningaskunta) (asia T-77/04), Sumitomo Chemical (UK) plc (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (asia T-78/04), sekä Troy Chemical Co. BV (Vlaardingen, Alankomaat) (asia T-79/04) (edustajat: asianajajat K. Van Maldegem ja C. Mereu)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi X. Lewis ja F. Simonetti, sitten P. Oliver ja G. Wilms)

      Väliintulija, joka tukee kantajien vaatimuksia: European Chemical Industry Council (CEFIC) (Bryssel, Belgia) (edustajat: aluksi asianajajat M. Bronckers, Y. van Gerven ja P. Charro, sitten Y. van Gerven)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Euroopan parlamentti (asiamiehet: aluksi A. Neergaard ja M. Moore, sitten A. Neergaard ja J. Rodrigues); Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: aluksi B. Hoff-Nielsen, M. Sims ja F. Ruggeri Laderchi, sitten M. Sims ja F. Florindo Gijón, ja lopuksi F. Florindo Gijón ja R. Liudvinaviciute-Cordeiro) ja Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: aluksi S. Terstal, sitten H. Sevenster)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Biosidituotteiden markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun kymmenvuotisen työohjelman toisesta vaiheesta ja asetuksen (EY) N:o 1896/2000 muuttamisesta 4 päivänä marraskuuta 2003 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2032/2003 (EUVL L 307, s. 1) 3 artiklan (ja liitteen II), 4 artiklan 2 kohdan, 5 artiklan 3 kohdan, 10 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan, 11 artiklan 3 kohdan, 13 artiklan ja 14 artiklan 2 kohdan kumoamista koskeva vaatimus.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanteet hylätään.

               2)

               Arch Chemicals, Inc., Arch Timber Protection Ltd, Rhodia UK Ltd, Sumitomo Chemical (UK) plc ja Troy Chemical Co. BV vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. Sumitomo Chemical (UK) plc velvoitetaan lisäksi korvaamaan komissiolle välitoimimenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan parlamentti, Euroopan unionin neuvosto, Alankomaiden kuningaskunta ja European Chemical Industry Council (CEFIC) vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 106, 30.4.2004.


title: Asia F-83/13: Kanne 4.9.2013 — ZZ v. Euroopan komissio

text:
               23.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 344/69

         Kanne 4.9.2013 — ZZ v. Euroopan komissio
   (Asia F-83/13)
   2013/C 344/128
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja P. Joassart)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Kantajaa koskevan siirtopäätöksen kumoamista koskeva vaatimus.

      Vaatimukset

               —

               OIB:n yksikönpäällikön päätös, joka annettiin tiedoksi 1.2.2013 päivätyllä sähköpostilla ja jonka mukaan kantaja siirretään 4.2.2013 alkaen sairaanhoitajan tehtävistään vauvanruokien valmistamoon, on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-234/00: High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Divisionin (Crown Office) 25.5.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa The Queen vastaan Minister of Agriculture, Fisheries and Food, ex parte: F. Machin & Sons Ltd

text:
C 247/18                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        26.8.2000
High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench                        kertomuksiin, tiettyihin jäsenvaltioiden suorittamista yh-
Divisionin (Crown Office) 25.5.2000 tekemällään päätök-                       teistehtävistä tai niiden tehtävistä tehtyihin kertomuksiin,
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa The Queen                        jotka on lähetetty keskukselle, eikä luetteloon yhteyshen-
vastaan Minister of Agriculture, Fisheries and Food, ex                       kilöistä, jotka hoitavat turvapaikka-asioita jäsenvaltioissa
                   parte: F. Machin & Sons Ltd                                ja velvoitti neuvoston korvaamaan valittajan oikeuden-
                                                                              käyntikulut sekä velvoitti neuvoston vastaamaan omista
                          (Asia C-234/00)                                     oikeudenkäyntikuluistaan
                          (2000/C 247/23)                               –     ratkaisee asian lopullisesti itse, hylkää ensimmäisen oi-
                                                                              keusasteen tuomioistuimessa tehdyn valituksen perusteet-
                                                                              tomana ja velvoittaa valittajan korvaamaan ensimmäisen
High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench                        oikeusasteen tuomioistuimessa syntyneet oikeudenkäyn-
Division (Crown Office) on pyytänyt 25.5.2000 tekemällään                     tikulut
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen
kirjaamoon 13.6.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
asiassa The Queen vastaan the Minister of Agriculture, Fisheries        –     päättää valitusasian oikeudenkäyntikulujen korvaamises-
and Food, ex parte: F. Machin & Sons Ltd, ennakkoratkaisua                    ta harkintansa mukaan.
seuraavaan kysymykseen:
Voiko kuljettaja suunnitellessaan matkaa ja jättäessään reitti-         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
suunnitelman kyseisen matkan osalta turvautua eläinten suoje-
lemisesta kuljetuksen aikana annetun direktiivin 91/628/ETY
                                                                        Neuvosto valittaa yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhtei-
(EYVL 1991 L 340, s. 17) muuttamisesta annetun neuvoston
                                                                        söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päätöksestä
direktiivin 95/29/EY (EYVL 1995 L 148, s. 52) liitteen VII
                                                                        ja esittää, kuten se on esittänyt jo valituksessaan (asia
luvun 8 kohtaa vai voidaanko 8 kohtaan turvautua ainoastaan
                                                                        C-353/99 P) ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
silloin, kun matkan aikana ilmenee odottamattomia viiväs-
                                                                        18.7.1999 antamasta tuomiosta asiassa T-14/98 (Heidi Hauta-
tyksiä?
                                                                        la v. Euroopan unionin neuvosto), että ensimmäisen oikeusas-
                                                                        teen tuomioistuin on tehnyt perustavanlaatuisen oikeudellisen
                                                                        virheen tulkitessaan tuomiossaan yleisön oikeudesta tutustua
                                                                        neuvoston asiakirjoihin 20.12.1993 tehdyn neuvoston päätök-
                                                                        sen (1) 4 artiklan 1 kohtaa niin, että sen perusteella neuvostolla
                                                                        on oikeudellinen velvollisuus tutkia, onko mahdollista antaa
                                                                        tietoja neuvostolta pyydetyn asiakirjan osista. Tässä asiassa
Euroopan unionin neuvoston 13.6.2000 tekemä valitus                     ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on vahvistanut ja
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                  soveltanut tuota tuomiota. Neuvosto riitauttaa siten tuomiois-
tuimen neljännen jaoston asiassa T-188/98, Aldo Kuijer                  tuimen tuomion niiltä osin kuin on kyse päätöksen 93/731/EY
vastaan Euroopan unionin neuvosto, 6.4.2000 antamasta                   rikkomista koskevasta valittajan väitteestä, jonka mukaan
                             tuomiosta                                  neuvosto ei myöntänyt osittaista oikeutta saada tietoja asiakir-
                                                                        jasta, sillä perusteella, että tuomio perustuu virheellisiin oletta-
                         (Asia C-239/00 P)                              muksiin.
                          (2000/C 247/24)                               Neuvosto väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                        on asiassa T-14/98 19.7.1999 antamassaan tuomiossa sekä
Euroopan unionin neuvosto on valittanut 13.6.2000 Euroo-                tässä asiassa
pan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston asiassa            a)    tulkinnut virheellisesti neuvoston päätöksen, joka koskee
T-188/98, Aldo Kuijer vastaan Euroopan unionin neuvosto,                      yleisön oikeutta tutustua neuvoston asiakirjoihin, oikeu-
6.4.2000 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajat ovat neu-                  dellista vaikutusta
voston oikeudellisen yksikön johtaja Jill Aussant ja oikeudelli-
nen neuvonantaja Martin Bauer, prosessiosoite Luxemburgissa             b)    tulkinnut virheellisesti kyseisen neuvoston päätöksen
c/o Euroopan investointipankin lakiasiainosaston ylijohtaja                   päämäärää
Alessandro Morbilli, 100 boulevard Konrad Adenauer, L-2925
Luxemburg.
                                                                        c)    soveltanut virheellisesti suhteellisuusperiaatetta,
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                        jonka takia tuomioistuin on tulkinnut virheellisesti päätöksen
–     kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                    93/731/EY 4 artiklan 1 kohtaa.
      6.4.2000 antaman tuomion, jossa ensimmäisen oikeusas-
      teen tuomioistuin kumosi 28.9.1998 tehdyn neuvoston
      päätöksen, siinä muodossa kuin se oli muutettuna                  (1) Neuvoston päätös 93/731/EY (EYVL L 340, 31.12.1993, s. 43).
      18.5.1999 tehdyllä päätöksellä, jossa valittajalle ei annet-
      tu tilaisuutta tutustua tiettyihin turvapaikka-asioiden tie-
      dotus-, tarkastelu- ja tietojenvaihtokeskuksen laatimiin


title: Asia C-290/07 P: Valitus, jonka Euroopan yhteisöjen komissio on tehnyt 14.6.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-366/00, Scott S. A., Ranskan tasavallan tukemana, v. Euroopan yhteisöjen komissio, 29.3.2007 antamasta tuomiosta

text:
               4.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/25

         Valitus, jonka Euroopan yhteisöjen komissio on tehnyt 14.6.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-366/00, Scott S. A., Ranskan tasavallan tukemana, v. Euroopan yhteisöjen komissio, 29.3.2007 antamasta tuomiosta
   (Asia C-290/07 P)
   (2007/C 183/45)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: J. Flett)

      Muut osapuolet: Scott S. A., Ranskan tasavalta
   Vaatimukset

               —

               Valituksenalainen tuomio on kumottava

               —

               Tämän valituksen kohteena olevat seikat on ratkaistava lopullisesti. Jos yhteisöjen tuomioistuin katsoisi, ettei näin ole mahdollista menetellä, koska asiaa ei käsittelyn tässä vaiheessa voida jostain syystä ratkaista, komissio pyytää kunnioittavasti, että yhteisöjen tuomioistuin palauttaisi asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi

               —

               Kantaja on velvoitettava vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut yhteisöjen tuomioistuimessa ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa. Ranskan tasavalta on velvoitettava vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Ensimmäiset neljä valitusperustetta koskevat valituksenalaisessa tuomiossa olevia oikeudellisia virheitä, jotka liittyvät ulkopuolisten menettelyllisiin oikeuksiin ja komission menettelyyn liittyviin velvollisuuksiin valtiontukiasioissa.

               ensimmäinen valitusperuste koskee sitä, että Scottin 24.12.1999 päivätyt lisähuomautukset, jotka lähetettiin 13 kuukautta asetetun määräajan päättymisen jälkeen, jätettiin ottamatta asiakirjavihkoon

               toinen valitusperuste koskee sitä valituksenalaisessa tuomiossa olevaa toteamusta, jonka mukaan komissiolla oli menettelyyn liittyvä velvollisuus varata Ranskalle tilaisuus esittää sen tarjoamat arvioinnit

               kolmas valitusperuste koskee valituksenalaisessa tuomiossa olevaa toteamusta, jonka mukaan komissiolla oli menettelyyn liittyvä velvollisuus varata Scottille tilaisuus huomautusten esittämiseen

               neljäs valitusperuste koskee valituksenalaisessa tuomiossa olevaa toteamusta, jonka mukaan komissiolla oli menettelyyn liittyvä velvollisuus käyttää ulkopuolista asiantuntijaa.

         Komissio toteaa näiltä osin, ettei valituksenalaisessa tuomiossa käytetä eikä sovelleta asianmukaisena oikeudellisena standardina sitä, jättikö komissio olennaisen menettelyvaatimuksen noudattamatta. Valituksenalaisessa tuomiossa ei myöskään voitu laillisesti ratkaista näitä seikkoja, koska Scottin kanne ei sisältänyt tällaisia kumoamisperusteita. Komissio väittää joka tapauksessa, ettei olennaisia menettelyvaatimuksia ollut jätetty noudattamatta. Työjärjestyksessä ei määrätä tällaisista vaatimuksista. Valituksenalaisella tuomiolla ei voitu taata tällaisia oikeuksia tai asettaa tällaisia velvollisuuksia, jotka perustuvat valituksenalaisessa tuomiossa esitettyihin virheellisiin toteamuksiin. Lopuksi olennaisia menettelymääräyksiä ei ole rikottu.

               Ranska esitti Scottin poisjätetyt lisähuomautukset 21.2.2000, ne otettiin asiakirjavihkoon ja mainittiin riidanalaisessa päätöksessä

               komissiolla ei ollut velvollisuutta varata Ranskalle uutta tilaisuutta tarjottujen arviointien esittämiseen

               Scottilla oli ollut laaja mahdollisuus huomautusten esittämiseen ja se osallistui tietojenesittämispyyntöön annettuun vastaukseen

               sekä Ranskalla että Scottilla oli ollut laaja mahdollisuus esittää luovutuspäivän arvoa koskeva arviointi, mutta ne eivät olleet tehneet niin.

         Valitusperusteissa 5-8 kootaan yhteen ne seikat, joita komissio kutsuu vain alustaviksi seikoiksi, ja ne liittyvät seuraaviin valituksenalaisessa tuomiossa oleviin oikeudellisiin virheisiin: Scottin kanteessa ei esitetä minkäänlaista syytä siihen, miksi tarjotut arvioinnit pitäisi kumota; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käyttämä tarkastelutapa (toteamus, jonka mukaan komissiolla ei ole harkintavaltaa); valituksenalainen tuomio perustuu spekulaatioon eikä tosiseikkoihin; se on kääntänyt valtiontukiasioissa ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käytävissä oikeudenkäynneissä sovellettavan todistustaakan.
   Valitusperusteet 9 ja 10 liittyvät tehdasta koskeviin olennaisiin oikeudellisiin virheisiin.
   Yhdeksäs valitusperuste koskee sitä tapaa, jolla valtiontuen määrä on määritetty kyseessä olevan luovutuksen osalta. Toisin kuin valituksenalaisessa tuomiossa todetaan, jos arviointia ei ole suoritettu luovutuspäivänä tai tarjouskilpailua ei ole pidetty, komissiolla on laillinen oikeus käyttää kustannuksia arvoa arvioidessaan. Tämä oli erityisen järkevää nyt esillä olevassa asiassa, koska tehdas räätälöitiin Scottin vaatimusten mukaiseksi. Lausumat, jotka valituksenalaisessa tuomiossa esitetään väitetystä myyntihinnasta 11 vuotta luovutuksen jälkeen, johtuvat väitetyistä menettelyllisistä säännönvastaisuuksista ja muista oikeudellisista virheistä, ja ovat joka tapauksessa aineellisesti virheellisiä.
   Kymmenes valitusperuste koskee niitä virheitä, jotka komission oletettiin tehneen kustannuksiin perustuvaa laskutapaa soveltaessaan. Valituksenalaisessa tuomiossa esitetyt lausumat johtuvat väitetyistä menettelyllisistä säännönvastaisuuksista ja muista oikeudellisista virheistä. Komission maltillinen kuluarvio oli ollut niin alhainen kuin mahdollista; riidanalaisen päätöksen kumoaminen sillä perusteella, että valtiontuki on voinut olla suurempi, ei ole perusteltua.
   Valitusperusteet 11–13 liittyvät maata koskeviin merkittäviin oikeudellisiin virheisiin.
   Yhdestoista valitusperuste liittyy siihen, että valituksenalaisessa tuomiossa hylättiin Orleansin kaupunginvaltuuston 27.5.1994 tekemät maltilliset arvioinnit lyhyenä yhteenvetona ilman yksityiskohtaisia selityksiä.
   Kahdestoista valitusperuste koskee sitä tapaa, jolla valtiontuen määrä on määritetty kyseessä olevan luovutuksen osalta ja se on samanlainen kuin 9 valitusperuste. Jos arviointia ei ole suoritettu luovutuspäivänä tai tarjouskilpailua ei ole pidetty, komissiolla on laillinen oikeus käyttää kustannuksia arvoa arvioidessaan. Tämä oli erityisen järkevää nyt esillä olevassa asiassa, koska kolmas maakauppa räätälöitiin Scottin vaatimusten mukaiseksi. Lausumat, jotka valituksenalaisessa tuomiossa esitetään väitetystä verotarkastuksesta, johtuvat väitetyistä menettelyllisistä säännönvastaisuuksista ja muista oikeudellisista virheistä, ja ovat joka tapauksessa aineellisesti virheellisiä.
   Valitusperuste 13 koskee komission oletettuja virheitä, kun se sovelsi kustannuksiin perustuvaa laskentatapaa. Lausumat, jotka valituksenalaisessa tuomiossa esitetään, johtuvat väitetyistä menettelyllisistä säännönvastaisuuksista ja muista oikeudellisista virheistä. Komissio käytti sekä Ranskan että Scottin esittämää, alhaisinta mahdollista maan hintaa. Komissiota tukevat seuraavat tosiseikat ja todisteet: tarjousasiakirja; Galtierin ja apporttiomaisuuden arviointiin erikoistuneen asiantuntijan arviot; Orleansin kaupunginvaltuuston 27.5.1994 istuntopöytäkirjat; ostetun kolmen palstan keskihinta. Riidanalaisen päätöksen kumoaminen sillä perusteella, että valtiontuki on voinut olla suurempi, ei ole perusteltua.
   Valitusperuste 14 koskee kehotusta tietojen antamiseen erityisesti maan osalta, kustannuksiin perustuvaa laskentatapaa valtiontuen määrää määritettäessä ja kolmen palstan ostoa. Tämä on prosessuaalinen peruste, mutta sitä käsitellään lopuksi, koska se liittyy 13 valitusperusteeseen.
   Valitusperusteessa 15 komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin kumoaa valituksenalaisen tuomion, koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on vääristellyt sille esitettyjen todisteiden selvää merkitystä, etenkin koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on korvannut riidanalaisessa päätöksessä esitetyn arvioinnin omallaan.


title: Asia C-517/10: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 9.3.2011 (Tribunal Superior de Justicia de Canariasin (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — María Luisa Gómez Cueto v. Administración del Estado

text:
               25.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 186/17

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 9.3.2011 (Tribunal Superior de Justicia de Canariasin (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — María Luisa Gómez Cueto v. Administración del Estado
   (Asia C-517/10) (1)

   2011/C 186/30
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 30, 29.1.2011.


title: Asia T-453/15: Kanne 6.8.2015 – Trinity Haircare v. SMHV – Advance Magazine Publishers (VOGUE)

text:
               28.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 320/46

         Kanne 6.8.2015 – Trinity Haircare v. SMHV – Advance Magazine Publishers (VOGUE)
   (Asia T-453/15)
   (2015/C 320/64)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Trinity Haircare (Herisau, Sveitsi) (edustajat: asianajajat J. Kroher ja K. Bach)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, New York, Yhdysvallat)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity mustavalkoinen kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”VOGUE” – Yhteisön tavaramerkki nro 9 944 547

      SMHV:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n neljännen valituslautakunnan 27.5.2015 asiassa R 2426/2014-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen ja toteaa yhteisön tavaramerkin nro 9 944 547 ”VOGUE” mitättömäksi

               —

               velvoittaa SMHV:n ja muun osapuolen valituslautakunnassa korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-52/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 11.12.2008 (Marknadsdomstolenin (Ruotsi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Kanal 5 Ltd ja TV 4 AB v. Föreningen Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå (STIM) (Tekijänoikeus — Tekijänoikeuksia hallinnoiva järjestö, jolla on tosiasiallinen monopoli — Musiikkiteosten televisiolähetyksiin liittyvän korvauksen periminen — Tämän korvauksen laskentamenetelmä — Määräävä markkina-asema — Väärinkäyttö)

text:
               7.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/2

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 11.12.2008 (Marknadsdomstolenin (Ruotsi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Kanal 5 Ltd ja TV 4 AB v. Föreningen Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå (STIM)
   (Asia C-52/07) (1)

   (Tekijänoikeus - Tekijänoikeuksia hallinnoiva järjestö, jolla on tosiasiallinen monopoli - Musiikkiteosten televisiolähetyksiin liittyvän korvauksen periminen - Tämän korvauksen laskentamenetelmä - Määräävä markkina-asema - Väärinkäyttö)
   (2009/C 32/03)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Marknadsdomstolen
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Kanal 5 Ltd ja TV 4 AB

      Vastaaja: Föreningen Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå (STIM)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Marknadsdomstolen — EY 82 artiklan tulkinta — Kaupallisten televisiokanavien maksamat maksut elimelle, jonka tehtävänä on musiikkiteosten esittämisoikeuksien hallinnointi — Maksujen laskeminen prosenttiosuutena tuloista, jotka perustuvat muun muassa tilauksiin ja mainontaan
   Tuomiolauselma

               1)

               EY 82 artiklaa on tulkittava siten, että tekijänoikeusjärjestö, jolla on määräävä markkina-asema yhteismarkkinoiden merkittävällä osalla, ei käytä väärin tätä asemaa, kun se soveltaa tekijänoikeudella suojattujen musiikkiteosten lähettämisestä televisiossa maksettavien korvausten osalta kaupallisiin televisiokanaviin sellaista korvausmallia, jonka mukaan korvausten määrä vastaa osaa televisiokanavien tuloista, sillä edellytyksellä, että tämä osa on kokonaisuudessaan suhteessa televisiossa todella lähetettyjen tai mahdollisesti lähetettävien tekijänoikeudella suojattujen musiikkiteosten määrään nähden ja ettei ole olemassa toista menetelmää, jonka mukaan on mahdollista tarkemmin yksilöidä ja ilmaista määrällisesti näiden teosten käyttö ja katselijat, nostamatta kuitenkaan suhteettomasti sopimusten hallinnoinnista ja tekijänoikeudella suojattujen musiikkiteosten käytön valvonnasta aiheutuvia kuluja.

               2)

               EY 82 artiklaa on tulkittava siten, että kun tekijänoikeusjärjestö laskee korvauksen oikeudesta käyttää tekijänoikeudella suojattuja musiikkiteoksia televisiolähetyksissä eri tavalla sen mukaan, onko kyse kaupallisista televisioyhtiöistä vai julkisen palvelun yhtiöistä, se voi käyttää väärin määräävää markkina-asemaansa mainitussa artiklassa tarkoitetulla tavalla, kun se soveltaa näiden yhtiöiden osalta erilaisia ehtoja samankaltaisiin suorituksiin ja asettaa ne tästä syystä epäedulliseen kilpailuasemaan, ellei tällaista käytäntöä voida objektiivisesti perustella.

      (1)  EUVL C 95, 28.4.2007.


title: Asia C-235/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Barcelona (Espanja) on esittänyt 13.5.2014 – Safe Interenvíos S.A. v. Liberbank S.A. ym.

text:
               21.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Barcelona (Espanja) on esittänyt 13.5.2014 – Safe Interenvíos S.A. v. Liberbank S.A. ym.
   (Asia C-235/14)
   2014/C 235/13
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Audiencia Provincial de Barcelona

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Safe Interenvíos S.A.

      Vastapuolet: Liberbank S.A., Banco de Sabadell S.A. ja Banco Bilbao Vizcaya Argentaria S.A.

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Direktiivin 2005/60/EY (1) 11 artiklan 1 kohdan tulkinta:

                           a.

                           Kun kohtaa tarkastellaan yhdessä direktiivin 7 artiklan kanssa, onko yhteisön lainsäätäjä tahtonut asettaa varsinaisen poikkeuksen sille, että luottolaitokset voivat toteuttaa asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia toimenpiteitä omien asiakkaidensa suhteen, kun kyseiset asiakkaat ovat maksulaitoksia, joita koskee niin ikään oma valvontajärjestelmänsä, vai onko kyseessä pelkkä valtuutus tällaisen poikkeuksen soveltamiseen?

                           b.

                           Kun kohtaa tarkastellaan yhdessä direktiivin 5 artiklan kanssa, voiko kansallinen lainsäätäjä saattaa kyseiseen säännökseen sisältyvän poikkeuksen osaksi kansallista lainsäädäntöä sen varsinaisesta sisällöstä poikkeavilla ilmaisuilla?

                           c.

                           Sovelletaanko 11 artiklan 1 kohdan poikkeusta myös tehostettua asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskeviin toimenpiteisiin samalla tavoin kuin asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskeviin toimenpiteisiin?

               2)

               Toissijaisesti, jos edellisiin kysymyksiin annetuissa vastauksissa myönnetään, että luottolaitokset voivat toteuttaa asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia toimenpiteitä ja tehostettua asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia toimenpiteitä suhteessa maksulaitoksiin:

                           a.

                           Miten pitkälle ulottuu luottolaitosten mahdollisuus valvoa maksulaitoksen toimintaa? Voidaanko katsoa, että ne on direktiivissä 2005/60/EY valtuutettu valvomaan maksulaitosten toteuttamia asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia menettelyjä ja toimenpiteitä, vai kuuluuko tämä oikeus yksinomaan direktiivissä 2007/64/EY (2) tarkoitetuille julkisille laitoksille, tässä tapauksessa Espanjan keskuspankille (Banco de España)?

                           b.

                           Edellyttääkö se, että luottolaitokset käyttävät tätä oikeutta toteuttaa toimenpiteitä, erityistä perustetta, joka voitaisiin johtaa maksulaitoksen toimista, vai voidaanko näitä toimenpiteitä toteuttaa yleisluonteisesti pelkästään sillä perusteella, että maksulaitos harjoittaa maksusuoritusten ulkomaille välittämisen kaltaista riskialtista toimintaa?

                           c.

                           Jos katsotaan, että vaaditaan konkreettinen peruste, jotta luottolaitokset voisivat toteuttaa asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia toimenpiteitä suhteessa maksulaitoksiin:

                                       i.

                                       Mitkä ovat niitä olennaisia menettelyjä, joihin pankkilaitoksen on kiinnitettävä huomiota voidakseen toteuttaa asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia toimenpiteitä?

                                       ii.

                                       Voidaanko katsoa, että luottolaitoksella on oikeus arvioida tätä varten asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia toimenpiteitä, joita maksulaitos soveltaa omissa menettelyissään?

                                       iii.

                                       Edellyttääkö tämän oikeuden käyttö sitä, että pankkilaitos on voinut havaita maksulaitoksen toiminnassa jonkin sellaisen menettelyn, joka saa pankkilaitoksen epäilemään osallisuutta rahanpesuun ja terrorismin rahoitukseen liittyvään toimintaan?

               3)

               Samoin siinä tapauksessa, että luottolaitoksilla on oikeus toteuttaa tehostettua asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia toimenpiteitä maksulaitosten suhteen:

                           a.

                           Onko hyväksyttävää, että yhtenä toimenpiteenä maksulaitoksia voidaan vaatia luovuttamaan kaikkien niiden asiakkaidensa henkilöllisyyttä koskevia tietoja, joilta välitetyt varat ovat peräisin, sekä maksujen saajan henkilöllisyyttä koskevia tietoja?

                           b.

                           Onko yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24.10.1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY (3) mukaista, että maksulaitosten on luovutettava asiakkaidensa tietoja luottolaitoksille, joiden kanssa niiden on pakko toimia ja joiden kanssa ne samalla kilpailevat markkinoilla?

      (1)  Rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesutarkoituksiin sekä terrorismin rahoitukseen 26.10.2005 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/60/EY (EUVL L 309, s. 15).

      (2)  Maksupalveluista sisämarkkinoilla, direktiivien 97/7/EY, 2002/65/EY, 2005/60/EY ja 2006/48/EY muuttamisesta ja direktiivin 97/5/EY kumoamisesta 13.11.2007 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/64/EY (EUVL L 319, s. 1).

      (3)  EYVL L 281, s. 31.


title: Asian C-328/98 poistaminen rekisteristä

text:
3.7.1999              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 188/25
        Asian C-353/98 (1)poistaminen rekisteristä                          Asian C-328/98 poistaminen rekisteristä (1)
                       (1999/C 188/58)
                                                                                (1999/C 188/59)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 18.3.1999
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 22.3.1999
tu asia C-353/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                   antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
Ranskan tasavalta.
                                                                   tu asia C-328/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                   Belgian kuningaskunta.
(1) EYVL C 340, 7.11.1998.
                                                                   (1) EYVL C 327, 24.10.1998.


title: Asia T-74/07: Kanne 12.3.2007 — Saksan liittotasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/54

         Kanne 12.3.2007 — Saksan liittotasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia T-74/07)
   (2007/C 95/108)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: M. Lumma ja C. Blaschke, avustajanaan Rechtsanwalt C. von Donat)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Komission 27.12.2006 tekemä päätös K(2006) 7271, jolla vähennettiin Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) toiminnallista ohjelmaa koskevaa tukea, jota oli komission päätöksellä K(95) 2271 myönnetty yhteisöaloiteohjelman INTERREG II puitteissa Saarinmaalle, Lorrainelle ja Westpfalzille, on kumottava Saksan osalta.

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio on riidanalaisella päätöksellä alentanut Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) Nordrhein-Westfalenin toiminnallista ohjelmaa koskevaa tukea, jota oli myönnetty yhteisöaloiteohjelman INTERREG II puitteissa Saarinmaalle, Lorrainelle ja Westpfalzille.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa siihen, että asetuksen N:o 4253/88 (1) 24 artiklaa on rikottu, koska tuen alentamisen edellytykset eivät täyty. Se väittää tältä osin erityisesti, että poikkeamat ohjeellisesta rahoitussuunnitelmasta eivät muodosta ohjelman merkittävää muutosta. Vaikka ohjelmasta katsottaisiin poiketuksi merkittävästi, kantaja väittää, että komissio on antanut tähän suostumuksensa.
   Lisäksi kantaja korostaa, että tuen alennus on perusteltu puutteellisesti. Tältä osin se väittää erityisesti, että mitään perusteluja ei ole esitetty siitä, miksi ”rakennerahastosta suoritettavien toimintatukien (1994-1999) tilinpäätöstä koskevien suuntaviivojen ”(SEK (1999)1316) mukaista joustosäännöstä ei sovellettu.
   Mikäli asiassa katsottaisiin, että alentamisen edellytykset täyttyvät, kantaja moittii komissiota siitä, että se ei ole käyttänyt sillä kyseisen ohjelman osalta olevaa harkintavaltaa. Kantajan mukaan komission olisi tullut harkita, oliko EAKR:n tuen alentaminen kohtuullista.
   Lopuksi kantaja esittää, että kumppanuusperiaatetta on loukattu.

      (1)  Rakennerahastojen päämääristä ja tehokkuudesta ja niiden toiminnan yhteensovittamisesta keskenään sekä Euroopan investointipankin toiminnan ja muiden rahoitusvälineiden kanssa annetun asetuksen (ETY) N:o 2052/88 soveltamisesta 19.12.1988 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 4253/88 (EYVL L 374, s. 1).


title: Asia T-55/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 30.9.2009 — Alankomaat v. komissio (EMOTR — Tukiosasto — Yhteisörahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Maaseudun kehittämistuki — Siirtymätoimenpiteet — Monivuotisten menojen käsite — Asetuksen (EY) N:o 2603/1999 4 artiklan 2 ja 3 kohta)

text:
               21.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/41

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 30.9.2009 — Alankomaat v. komissio
   (Asia T-55/07) (1)

   (EMOTR - Tukiosasto - Yhteisörahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Maaseudun kehittämistuki - Siirtymätoimenpiteet - Monivuotisten menojen käsite - Asetuksen (EY) N:o 2603/1999 4 artiklan 2 ja 3 kohta)
   2009/C 282/77
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: ensin H. Sevenster ja M. de Grave, sittemmin M. de Grave, C. Wissels ja M. Noort)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: T. van Rijn ja F. Jimeno Fernández)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 14.12.2006 tehdyn komission päätöksen K(2006) 5993 lopullinen (EUVL L 355, s. 96) kumoaminen siltä osin kuin se koskee Alankomaiden kuningaskuntaa ja erityisesti siltä osin kuin kyse on 5.67 miljoonan euron suuruisesta rahoitusta koskevasta korjauksesta, jota Alankomaihin on sovellettu sellaisen maksun osalta, jonka maksamista on pyydetty EMOTR:n tukiosastolta tukeen kelpaamattomien menojen osalta vuodelta 2002.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Alankomaiden kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 82, 14.4.2007.


title: Asia C-519/04 P: D. Meca-Medinan ja I. Majcenin 22.12.2004 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-313/02, D. Meca-Medina ja I. Majcen vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukee Suomen tasavalta, 30.9.2004 antamasta tuomiosta

text:
               5.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 57/16

         D. Meca-Medinan ja I. Majcenin 22.12.2004 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-313/02, D. Meca-Medina ja I. Majcen vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukee Suomen tasavalta, 30.9.2004 antamasta tuomiosta
   (Asia C-519/04 P)
   (2005/C 57/31)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   D. Meca-Medina ja I. Majcen ovat valittaneet 22.12.2004 (faksi 20.12.2004) Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-313/02, D. Meca-Medina ja I. Majcen vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukee Suomen tasavalta, 30.9.2004 antamasta tuomiosta. Valittajien edustajina ovat avocat J.-L. Dupont ja avocat M.-A. Lucas.
   Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 30.9.2004 asiassa T-313/02 antaman tuomion, jota tämä valitus koskee

               —

               hyväksyy valittajien ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esittämät vaatimukset

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut kummassakin oikeusasteessa.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittajat väittävät, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiossa rikotaan EY 49, EY 81 ja EY 82 artiklaa sellaisina, kuin yhteisöjen tuomioistuin on niitä tulkinnut.
   Valittajien mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi ensinnäkin virheellisesti, että näitä määräyksiä sovelletaan ainoastaan sellaisiin urheilun alalla annettuihin sääntöihin, jotka koskevat urheilutoiminnalla olevaa taloudellista puolta, puhtaasti urheilua koskevien sääntöjen sijaan. Valittajien mukaan yhteisöjen tuomioistuin ei ole vahvistanut tällaista puhtaasti urheilua koskevien sääntöjen yleistä poissulkemista perustamissopimuksen määräysten soveltamisalalta, sillä tämä poissulkeminen rajoittuu maajoukkueiden koostumusta ja muodostamista koskeviin sääntöihin.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi valittajien mukaan myös virheellisesti, että antidopingsäännöstö perustuu puhtaasti urheilullisiin näkökohtiin, vaikka se myönsi, että tällaisella säännöstöllä voi olla taloudellisia tavoitteita. Näin tehdessään ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin esitti valittajien mukaan tosiseikkoja koskevia toteamuksia, jotka olivat asiallisesti virheellisiä, sekä ristiriitaisia ja sitä paitsi riittämättömiä perusteluja ja teki tosiseikkojen oikeudellista luokittelua koskevan virheen.
   Valittajien mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin rikkoi myös EY 81 ja EY 82 artiklaa, kun se katsoi, että riidanalainen säännöstö ei kuulu perustamissopimuksen kyseisten artiklojen soveltamisalaan.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin rikkoi lopuksi valittajien mukaan menettelysääntöjä ja loukkasi erityisesti puolustautumisoikeuksia katsoessaan, että riidanalaisen säännöstön arviointi, jonka komissio teki kantelun hylkäämistä koskevassa päätöksessään, tapahtui ylimääräisesti, vaikka tästä päätöksestä ilmenee, että komissio oli katsonut, että tämä säännöstö kuuluu EY:n perustamissopimuksen määräysten soveltamisalaan. Näin tehdessään ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin loukkasi valittajien mukaan näiden puolustautumisoikeuksia, koska nämä eivät voineet esittää näkemystään tästä kysymyksestä.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (viides jaosto), 17 päivänä syyskuuta 1997, asiassa C-117/96 (Østre Landsretin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Danmarks Aktive Handelsrejsende, Carina Mosbækin puolesta, vastaan Lønmodtagernes Garantifond (Sosiaalipolitiikka - Työntekijöiden suoja työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa - Direktiivi 80/987/ETY - Työntekijä, joka asuu ja on palkkatyössä muussa valtiossa kuin työnantajan kotipaikkavaltiossa - Palkkaturvajärjestelmä)

text:
C 331/8              | FI I                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     1.11.97
Kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden             työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa on sen jäsenval
merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvalti           tion palkkaturvajärjestelmä, jonka alueella direktiivin
oiden lainsäädännön lähentämisestä 1 8 päivänä joulu               2 artiklan 1 kohdan säännösten mukaisesti päätetään
kuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 79/112/ETY                 aloittaa velkojien yhteistä tyydyttämistä koskeva menettely
3 artiklan 1 kohdan 6 alakohtaa on tulkittava siten, että           tai todetaan, että työnantajan yritys tai liiketoiminta on
siinä olevalla ilmaisulla "yhteisöön sijoittautuneen " viita       kokonaan lopetettu.
taan ainoastaan myyjään.
                                                                    (') EYVL C 158 , 1.6.1996 .
O EYVL C 145 , 18.5.1996 .
                                                                            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                17 päivänä syyskuuta 1997,
                         (viides jaosto ),
                                                                    asiassa C-141/96 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakkorat
                   17 päivänä syyskuuta 1997,                       kaisupyyntö), Finanzamt Osnabrück-Land vastaan Bern
asiassa C- 11 7/96 ( 0stre Landsretin esittämä ennakkorat                                  hard Langhorst ( ] )
kaisupyyntö ), Danmarks Aktive Handelsrejsende, Carina              (Arvonlisävero — Kuudennen direktiivin 77/388/ETY
Mosbækin puolesta, vastaan Lenmodtagernes Garanti                  21 artiklan i kohdan c alakohdan ja 22 artiklan 3 kohdan
                              fond (')                              c alakohdan tulkinta — Asiakirja, jota voidaan pitää las
(Sosiaalipolitiikka — Työntekijöiden suoja työnantajan              kuna — Ostajan laatima hyvitysilmoitus, jota myyjä ei ole
                                                                            riitauttanut siinä mainitun veron määrän osalta)
maksukyvyttömyystilanteessa — Direktiivi 80/987/ETY
— Työntekijä, joka asuu ja on palkkatyössä muussa val                                         ( 97/C 331 / 14
tiossa kuin työnantajan kotipaikkavaltiossa — Palkkatur
                           vajärjestelmä)
                          ( 97/C 331 / 13 )                                            (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                  (Oikeudenkäyntikieli: tanska)
                                                                         (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
     (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)             Asiassa C-141/96, jonka Bundesfinanzhof on saattanut
                                                                     EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla yhteisö
                                                                    jen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansal
Asiassa C-l 17/96, jonka 0stre Landsret ( Tanska ) on saat          lisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Finanz
tanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla                 amt Osnabrück-Land vastaan Bernhard Langhorst ennak
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä            koratkaisun jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön
 kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa            yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjes
Danmarks Aktive Handelsrejsende, Carina Mosbækin                     telmä : yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä
 puolesta, vastaan Lonmodtagernes Garantifond ennakko               toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktii
 ratkaisun työntekijöiden suojaa työnantajan maksukyvyt             vin 77/388/ETY ( EYVL L 145 , 13.6.1977, s. 1 ) 21 artiklan
 tömyystilanteessa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön            1 kohdan c alakohdan ja 22 artiklan 3 kohdan
 lähentämisestä 20 päivänä lokakuuta 1980 annetun neu               c alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien
 voston direktiivin 80/987/ETY ( EYVL L 283 , 20.10.1980,            kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaos
 s . 23 ) 3 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (vii      tojen puheenjohtajat G. F. Mancini, J. C. Mointinho de
 des jaosto ), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjoh             Almeida ( esittelevä tuomari ), J. L. Murray ja L, Sevon
 taja J. C. Moitinho de Almeida sekä tuomarit L. Sevon,              sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann, D. A. O.
 D. A. O. Edward, P. Jann ja M. Wathelet ( esittelevä tuo           Edward, J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann, H. Ragne
 mari ), julkisasiamies: G. Cosmas, kirjaaja : apulaiskirjaaja       malm ja M. Wathelet, julkisasiamies: P. Leger, kirjaaja :
 H. von Holstein, on antanut 17.9.1997 tuomion, jonka                johtava hallintovirkamies H. A. Riihi, on antanut
 tuomiolauselma on seuraava :                                         17.9.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
 Silloin kun työnantaja on sijoittautunut eri jäsenvaltioon           1 ) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhden
 kuin siihen valtioon, jonka alueella työntekijä asuu ja työs            mukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä:
 kentelee, direktiivin 3 artiklassa tarkoitettu toimivaltainen            yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä
 palkkaturvajärjestelmä turvaamaan työntekijän saatavat                    toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direk


title: Asia T-491/04: Merant GmbH:n 21.12.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
               2.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/29

         Merant GmbH:n 21.12.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
   (Asia T-491/04)
   (2005/C 82/57)
   Kieli, jolla kannekirjelmä on laadittu: saksa
   Merant GmbH, kotipaikka Ismaning, (Saksa), on nostanut 21.12.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustajana on Rechtsanwalt A. Schulz.
   Vastapuolena valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä oli Focus Magazin Verlag GmbH, München, (Saksa).
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 18.10.2004 tekemän päätöksen nro R-542/2002-2

               —

               palauttaa voimaan väiteosaston 29.4.2002 (päätös nro 1198/2002) tekemän päätöksen, eli hylkää yhteisön tavaramerkkihakemuksen nro 453 720 seuraaville tavaroille ja palveluille:

                           —

                           ”luokkaan 9 kuuluvat kaikenlaiset tietoja sisältävät konekieliset tietovälineet ja ohjelmistot, erityisesti digitaaliset ja analogiset tietovälineet, joissa on esimerkiksi kulttuuriin ja tieteeseen liittyviä ja teollisuuteen tai tekniikkaan liittyviä tietoja; ohjelmoidut levykkeet, ROM-videokasetit, CD-levyt, sirulevyt ja magneettiset tietovälineet;

                           —

                           luokkaan 16 kuuluvat painokirjaimet, sanoma- ja aikakauslehdet, kirjat, julisteet, tarrat, kalenterit, valokuvat; kirjoituskoneet ja konttoritarvikkeet, nimittäin ei-sähköiset konttorilaitteet, kirjoitusvälineet, kuulakärkikynät, täytekynät; neuvonta- ja opetusvälineet, myös mallien ja kuvataulujen muodossa;

                           —

                           luokkaan 41 kuuluva sellaisten digitaalisten ja analogisten tietovälineiden julkaiseminen, joissa on esimerkiksi kulttuuriin, tieteeseen, urheiluun, teollisuuteen tai tekniikkaan liittyviä tietoja ja luokkaan 42 kuuluvat päivityspalvelut myös cd-rom-levyille; julkaisupalvelut.”

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               Focus Magazin Verlag GmbH

               Haettu tavaramerkki:

               Sanamerkki ”FOCUS” luokkiin 3, 6, 7, 8, 9, 14, 15, 16, 20, 21, 24, 25, 26, 28, 29, 32, 33, 35, 36, 38, 39, 41, 42 kuuluville tavaroille ja palveluille – hakemus nro 453 720

               Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Kantaja

               Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Kansainvälinen kuvamerkki ”MICRO FOCUS” luokkiin 9, 16, 41 ja 42 kuuluville tavaroille ja palveluille

               Väiteosaston ratkaisu:

               Väitteen osittainen hyväksyminen

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Focus Magazin Verlag GmbH:n valituksen hyväksyminen ja kantajan väitteen hylkääminen

               Kanneperusteet:

               Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on kantajan mukaan sovellettu väärin. Näiden kahden merkin välillä on sen mukaan sekaannusvaara. Merkeissä, joiden rekisteröintiä on haettu myöhemmin, on kantajan mukaan otettu käyttöön osa aikaisemmin rekisteröidystä merkistä ja merkin kattamat tavarat ja palvelut ovat osittain samoja ja osittain erittäin samankaltaisia.


title: Asia T-135/16: Kanne 29.3.2016 – Caisse régionale de crédit agricole mutuel Charente-Maritime Deux-Sèvres v. EKP

text:
               17.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 175/32

         Kanne 29.3.2016 – Caisse régionale de crédit agricole mutuel Charente-Maritime Deux-Sèvres v. EKP
   (Asia T-135/16)
   (2016/C 175/37)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Charente-Maritime Deux-Sèvres (Saintes, Ranska) (edustaja: asianajaja H. Savoie)

      Vastaaja: Euroopan keskuspankki

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan keskuspankin 29.1.2016 Euroopan keskuspankin asetuksen (EU) N:o 468/2014 4 artiklan 1 kohdan e alakohdan perusteella antaman päätöksen (ECB/SSM/2016 – 969500TJ5KRTCJQWXH05/101) Ranskan rahataloutta ja rahoitusmarkkinoita koskevan lain L. 511-13, L. 511-52, L. 511-58, L. 612-23-1 ja R. 612-29-3 §:n nojalla.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen, jotka ovat olennaisilta osin samoja tai samankaltaisia kuin ne kanneperusteet, joihin asiassa T-133/16, Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence vastaan EKP, vedotaan.


title: Asia T-454/15: Kanne 10.8.2015 – Laboratorios Ern v. SMHV – Werner (Dynamic Life)

text:
               28.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 320/47

         Kanne 10.8.2015 – Laboratorios Ern v. SMHV – Werner (Dynamic Life)
   (Asia T-454/15)
   (2015/C 320/65)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Espanja) (edustaja: asianajaja Pérez Serres)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Matthias Werner (Neufahrn, Saksa)

      Menettely SMHV:ssa

      Hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity valkoinen, punainen, oranssi, keltainen, vihreä ja sinisen violetti kuviomerkki, joka sisältää sanaosat ”Dynamic Life” – Rekisteröintihakemus nro 11 303 468

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n neljännen valituslautakunnan 27.5.2015 asiassa R 441/2014-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen ja hylkää yhteisön tavaramerkin (CTM) nro 011303468 DYNAMIC LIFE & design luokkia 5 ja 32 varten

               —

               velvoittaa SMHV:n ja Matthias Wernerin, siinä tapauksessa, että hän päättää esiintyä väliintulijana, korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 25 päivänä toukokuuta 2000 asiassa C-384/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Vesiympäristön saastuminen – Velvollisuus vahvistaa ohjelmia, joilla pyritään vähentämään vaarallisten aineiden aiheuttamaa pilaantumista – Direktiivin 76/464/ETY täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
12.8.2000                FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              C 233/9
tuomarit P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann, J.-P. Puissochet,                     gen, joka hoitaa kuudennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä,
G. Hirsch, P. Jann ja H. Ragnemalm (esittelevä tuomari), julki-              sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn, G. Hirsch (esittelevä tuomari),
sasiamies: A. Saggio, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on             H. Ragnemalm ja V. Skouris, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja:
antanut 23.5.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-                      hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 25.5.2000 tuomion,
                                                                             jonka tuomiolauselma on seuraava:
raava:
Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta         1)    Helleenien tasavalta ei ole noudattanut tiettyjen yhteisön
toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19 päivänä                  vesiympäristöön päästettyjen vaarallisten aineiden aiheutta-
joulukuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 79/7/ETY 7 artiklan                  masta pilaantumisesta 4 päivänä toukokuuta 1976 annetun
1 kohdan a alakohdassa säädettyä poikkeusta on tulkittava siten, että              neuvoston direktiivin 76/464/ETY 7 artiklan 1 kohdan
se soveltuu pääasiassa kyseessä olevan reduced earnings allowancen                 mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole vahvistanut pilaantumi-
kaltaiseen etuuteen, josta on säädetty kansallisessa lainsäädännössä               sen vähentämiseksi ohjelmia, jotka sisältävät direktiivin liitteenä
direktiivin täytäntöönpanolle asetetun määräajan päättymisen jälkeen               olevan luettelon II ensimmäisestä kohdasta ilmeneviä vaarallisia
                                                                                aineita koskevat laatutavoitteet.
ja jossa eri sukupuolille on asetettu eri ikäedellytys.
                                                                             2)    Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                                kulut.
(1) EYVL C 234, 25.7.1998.
                                                                             (1) EYVL C 26, 24.1.1998.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                            (kuudes jaosto)
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                  25 päivänä toukokuuta 2000
                                                                                (toinen jaosto)
asiassa C-384/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                      Helleenien tasavalta (1)                                                  25 päivänä toukokuuta 2000
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Ve-                        asiassa C-273/98 (Bundesfinanzhofin esittämä ennakko-
siympäristön saastuminen – Velvollisuus vahvistaa ohjelmia,                  ratkaisupyyntö), Hans-Josef Schlebusch vastaan Haupt-
joilla pyritään vähentämään vaarallisten aineiden aiheutta-                                             zollamt Trier (1)
maa pilaantumista – Direktiivin 76/464/ETY täytäntöönpa-
                          non laiminlyönti)                                  (Maidon lisämaksu – Alkuperäiset viitemäärät ja erityisvii-
                                                                             temäärät – Päällekkäisyys – Erityisviitemäärän myöntämi-
                           (2000/C 233/17)                                   nen pysyvästi – Edellytykset – Alkuperäisen viitemäärän
                                                                             luovuttaminen ennen erityisviitemäärän myöntämistä lopul-
                                                                                lisesti)
                     (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
                                                                                (2000/C 233/18)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Asiassa C-384/97, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
henään M. Condou-Durande) vastaan Helleenien tasavalta (asi-                 (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
amiehinään A. Samoni-Rantou ja E.-M. Mamouna), jossa kan-                             yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
taja vaatii Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta vahvistamaan,
että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamisso-              Asiassa C-273/98, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on saattanut
pimuksen ja tiettyjen yhteisön vesiympäristöön päästettyjen                  EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on tullut EY
vaarallisten aineiden aiheuttamasta pilaantumisesta 4 päivänä                234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi
toukokuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/464/ETY                     saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevas-
(EYVL L 129, s. 23) 7 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska                sa asiassa Hans-Josef Schlebusch vastaan Hauptzollamt Trier,
se ei ole vahvistanut ohjelmia, jotka sisältävät laatutavoitteita            ennakkoratkaisun asetuksen (ETY) N:o 804/68 5 c artiklassa
ja joissa määritellään ohjelmien toteuttamiselle määräajat,                  tarkoitetun maksun soveltamista maito- ja maitotuotealalla
kyseisen direktiivin liitteenä olevan luettelon II ensimmäisessä             koskevista yleisistä säännöistä 31 päivänä maaliskuuta 1984
kohdassa tarkoitetun 99 vaarallisen aineen aiheuttaman pilaan-               annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 857/84 (EYVL L 90,
tumisen vähentymiseksi ja koska se ei näin ollen ole edellyttä-              s. 13), sellaisena kuin se on muutettuna 13.6.1991 annetulla
nyt, että kyseisiin vesiin päästettäviin päästöihin, jotka voivat            neuvoston asetuksella (ETY) N:o 1639/91 (EYVL L 150, s. 35),
sisältää tällaisia aineita, on saatava etukäteen toimivaltaiselta            3 a artiklan 3 kohdan ensimmäisen virkkeen tulkinnasta,
viranomaiselta lupa, jossa vahvistetaan päästöstandardi, joka                yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanos-
perustuu ohjelmissa määrättyihin laatutavoitteisiin, yhteisöjen              sa: jaoston puheenjohtaja R. Schintgen sekä tuomarit G. Hirsch
tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: toisen                  (esittelevä tuomari) ja V. Skouris, on antanut 25.5.2000 tuo-
jaoston                    puheenjohtaja                    R. Schint-       mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:


title: Asia T-104/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.2.2013 — Ferrari v. SMHV (PERLE’) (Yhteisön tavaramerkki — Kansainvälinen rekisteröinti, jossa nimetään Euroopan yhteisö — Kuviomerkki PERLE’ — Ehdottomat hylkäysperusteet — Kuvailevuus — Erottamiskyvyn puuttuminen — Käytön perusteella syntyneen erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta ja 3 kohta)

text:
               16.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/14

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.2.2013 — Ferrari v. SMHV (PERLE’)
   (Asia T-104/11) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Kansainvälinen rekisteröinti, jossa nimetään Euroopan yhteisö - Kuviomerkki PERLE’ - Ehdottomat hylkäysperusteet - Kuvailevuus - Erottamiskyvyn puuttuminen - Käytön perusteella syntyneen erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta ja 3 kohta)
   2013/C 79/23
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Ferrari F.lli Lunelli SpA (Trente, Italia) (edustajat: asianajajat P. Perani ja G. Ghisletti)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: aluksi G. Mannucci, sitten L. Rampini ja F. Mattina)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 8.12.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 1249/2010-2), joka koskee Euroopan yhteisön nimeävän kuviomerkin PERLE’ kansainvälistä rekisteröintiä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Ferrari F.lli Lunelli SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 113, 9.4.2011.


title: Asia T-242/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.11.2008 — Weiler v. SMHV — IQNet Association — The International Certification Network (Q2WEB) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Yhteisön sanamerkki Q2WEB — Aikaisempi yhteisön sanamerkki QWEB ja aikaisempi yhteisön kuviomerkki QWEB Certified Site — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 52 artiklan 1 kohdan a alakohta)

text:
               10.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/26

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.11.2008 — Weiler v. SMHV — IQNet Association — The International Certification Network (Q2WEB)
   (Asia T-242/07) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Yhteisön sanamerkki Q2WEB - Aikaisempi yhteisön sanamerkki QWEB ja aikaisempi yhteisön kuviomerkki QWEB Certified Site - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 52 artiklan 1 kohdan a alakohta)
   (2009/C 6/53)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Dieter Weiler (Pulheim, Saksa) (edustajat: asianajajat T. Dolde, V. von Bomhard ja A. Renck)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: R. Pethke)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: IQNet Association — The International Certification Network (Bern, Sveitsi) (edustajat: asianajajat A. Masetti Zannini de Concina, M. Bucarelli ja P. Bodenham)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 29.3.2007 tekemästä päätöksestä (asia R 893/2005-1), joka liittyi mitättömyysmenettelyyn CISQ Federazione Certificazione Italiana Sistemi di Qualità Aziendalin, myöhemmin IQNet Association — The International Certification Network, ja Weilerin välillä
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Dieter Weiler velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 211, 8.9.2007.


               18.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 167/1

         2009/C 167/01
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 153, 4.7.2009

      Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 141, 20.6.2009

      EUVL C 129, 6.6.2009

      EUVL C 113, 16.5.2009

      EUVL C 102, 1.5.2009

      EUVL C 90, 18.4.2009

      EUVL C 82, 4.4.2009

   Nämä tekstit ovat saatavilla:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Asian C-48/01 poistaminen rekisteristä

text:
C 84/54               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    6.4.2002
          Asian C-48/01 (1) poistaminen rekisteristä                         Asian C-119/01 (1) poistaminen rekisteristä
                         (2002/C 84/95)                                                     (2002/C 84/98)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 23.10.2001           Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 22.10.2001
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-      antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-48/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Irlantia.     tu asia C-119/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                    Suomen tasavalta.
(1) EYVL C 95, 24.3.2001.
                                                                    (1) EYVL C 134, 5.5.2001.
Yhdistettyjen asioiden C-51/01 ja C-52/01 (1) poistaminen
                           rekisteristä
                                                                             Asian C-244/01 (1) poistaminen rekisteristä
                         (2002/C 84/96)
                                                                                (2002/C 84/99)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 6.11.2001
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                    Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 19.11.2001
tu yhdistetyt asiat C-51/01 ja C-52/01, Euroopan yhteisöjen
                                                                    antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
komissio vastaan Beta Television SpA (Videomusic/TMC2) ja
                                                                    tu asia C-244/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
TV Internazionale SpA.
                                                                    Ranskan tasavalta.
(1) EYVL C 118, 21.4.2001.
                                                                    (1) EYVL C 212, 28.7.2001.
         Asian C-118/01 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                             Asian C-336/01 (1) poistaminen rekisteristä
                         (2002/C 84/97)
                                                                                (2002/C 84/100)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 19.11.2001
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-118/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan              Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 19.11.2001
Ranskan tasavalta.                                                  antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                    tu asia C-336/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                    Belgian kuningaskunta.
(1) EYVL C 134, 5.5.2001.
                                                                    (1) EYVL C 317, 10.11.2001.


title: Asia T-385/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.9.2015 – Volkswagen v. SMHV (ULTIMATE) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin ULTIMATE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               23.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 389/51

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.9.2015 – Volkswagen v. SMHV (ULTIMATE)
   (Asia T-385/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin ULTIMATE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2015/C 389/57)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Volkswagen AG (Wolfsburg, Saksa) (edustaja: asianajaja U. Sander)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: D. Walicka)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 24.3.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 1787/2013-1), joka koskee hakemusta sanamerkin ULTIMATE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Volkswagen AG vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 253, 4.8.2014.


title: Asia T-311/05: Kanne 9.8.2005 — Georgios Rounis v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               29.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 271/22

         Kanne 9.8.2005 — Georgios Rounis v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia T-311/05)
   (2005/C 271/43)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja(t): Georgios Rounis (Bryssel, Belgia) (edustaja(t): avocat E. Boigelot)

      Vastaaja(t): Euroopan yhteisöjen komissio
   Kantaja vaatii/Kantajat vaativat, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa komission päätöksen, jolla se kieltäytyi siirtämästä sellaista osaa kantajan palkasta, joka oli tarkoitettu kattamaan hänen tyttärensä yliopisto-opinnot lukuvuonna 2003–2004

               —

               myöntää korvausta aineellisesta vahingosta ja henkisestä kärsimyksestä, jotka ovat aiheutuneet eri tasoilla tehdyistä vakavista virheistä, kaikkiaan kohtuulliseksi arvioidut 13 582,88 euroa 5,25 % suuruisine korkoineen siihen saakka kunnes maksu on kokonaan suoritettu; samalla varataan oikeus siihen, että määrää korotetaan tai alennetaan oikeudenkäynnin kuluessa

               —

               velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja, joka on asianosainen myös asiassa T-17/01 (1), riitauttaa erityisesti nimittävän viranomaisen päätöksen, jolla se kieltäytyi siirtämästä Yhdistyneeseen kuningaskuntaan 35 % kantajan nettokuukausipalkasta, joka oli tarkoitettu kattamaan hänen tyttärensä yliopisto-opinnoista aiheutuneet kustannukset.
   Tältä osin on täsmennetty, että kantaja on toimittanut näyttöä Yhdistyneessä kuningaskunnassa aiheutuneista todellisista kustannuksista ja että hänelle on tunnustettu oikeus kyseiseen siirtämiseen edellä mainitussa asiassa 16.5.2002 annetusta tuomiosta lukien, jota täydensi 30.9.2003 annettu tuomio.
   Kantaja esittää vaatimustensa tueksi, että henkilöstösääntöjen 62 ja 67 artiklaa sekä saman asiakirjan liitteissä VII ja XIII olevaa 17 artiklaa on rikottu, myös sellaisina kuin ne ovat uusien henkilöstösääntöjen voimaantultua 1.5.2004. Hän väittää myös, että yleisiä oikeusperiaatteita kuten hyvän hallintotavan periaatetta ja luottamuksensuojan periaatetta on loukattu, huolenpitovelvollisuus on laiminlyöty ja niitä periaatteita, jotka sitovat nimittävää viranomaista siltä osin, että se saa tehdä päätöksen vain merkityksellisten seikkojen perusteella, joihin ei ole vaikuttanut harkintavallan väärinkäyttö, on loukattu.

      (1)  Tuomio 16.5.2002 (Kok H s. IA-63; Kok H II-301) ja tuomio 30.9.2003 (Kok H. IA-221; Kok H. II-1079).


title: Asia C-662/16 P: Valitus, jonka Laboratoire de la mer on tehnyt 21.16.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-109/16, Laboratoire de la mer v. EUIPO, 18.10.2016 antamasta määräyksestä

text:
               21.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 277/20

         Valitus, jonka Laboratoire de la mer on tehnyt 21.16.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-109/16, Laboratoire de la mer v. EUIPO, 18.10.2016 antamasta määräyksestä
   (Asia C-662/16 P)
   (2017/C 277/27)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Laboratoire de la mer (edustaja: J. Blanchard, avocat)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)
   Unionin tuomioistuin (kuudes jaosto) päätti 20.6.2017 antamallaan määräyksellä jättää valituksen tutkimatta.


title: Asia C-566/08: Kanne 22.12.2008 — Euroopan parlamentti v. Euroopan unionin neuvosto

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/37

         Kanne 22.12.2008 — Euroopan parlamentti v. Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-566/08)
   (2009/C 44/63)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: R. Passos, G. Mazzini ja D. Gauci)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto
   Vaatimukset

               —

               Eteläisen Intian valtameren kalastussopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta 29.9.2008 tehty neuvoston päätös 2008/780/EY (1) on kumottava sillä perusteella, että se on EY:n perustamissopimuksen vastainen

               —

               Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Euroopan parlamentti vetoaa kanteensa tueksi kanneperusteeseen, joka perustuu siihen, että riidanalainen päätös on annettu väärän oikeudellisen perustan nojalla. Kantajan mukaan sekä EY 300 artiklasta että kyseessä olevan sopimuksen sisällöstä nimittäin ilmenee selvästi, että mainittu sopimus kuuluu sopimuksiin, joissa yhteistyömenettelyjä järjestämällä luodaan erityiset institutionaaliset rakenteet. Riidanalainen päätös olisi näin ollen pitänyt tehdä EY 37 artiklan ja EY 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisen virkkeen ja kolmannen kohdan toisen alakohdan — jossa edellytetään Euroopan parlamentin puoltavaa lausuntoa — eikä EY 37 artiklan ja EY 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisen virkkeen ja 3 kohdan ensimmäisen alakohdan, jossa määrätään pelkästä parlamentin kuulemisesta, nojalla.

      (1)  EUVL L 268, s. 27.