title: Asia C-153/03: Cour de cassation du Grand-duché de Luxembourgin 6.3.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Caisse nationale des prestations familiales vastaan Ursula Weide, Schwarzin puoliso

text:
C 146/28                FI                        Euroopan unionin virallinen lehti                                          21.6.2003
4)     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin loukkasi oikeut-       yhteisöjen tuomioistuimeen 3.4.2003, Euroopan yhteisöjen
       ta tehokkaaseen oikeussuojaan.                               tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Caisse nationale
                                                                    des prestations familiales vastaan Ursula Weide, Schwarzin
                                                                    puoliso seuraaviin kysymyksiin:
( 1) EYVL C  79, 10.3.2001, s. 23.
( 2) EYVL C  79, 10.3.2001, s. 24.
( 3) EYVL C  3, 5.1.2002, s. 39.
                                                                    1)     Onko sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön
( 4) EYVL C  3, 5.1.2002, s. 45.
                                                                           alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin
                                                                           ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päi-
                                                                           vänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY)
                                                                           N:o 1408/71 (1) 76 artiklaa tulkittava siten, että se koskee
                                                                           ainoastaan sellaista tilannetta, että siirtotyöläisellä on
                                                                           oikeus perhe-etuuksiin työskentelyvaltion lainsäädännön
                                                                           ja perheenjäsenten asuinvaltion lainsäädännön nojalla?
Oberlandesgericht Münchenin, Zivilsenate in Augsburgin,
27.3.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
kaisupyyntö asiassa Nürnberger Allgemeine Versiche-                 2)     Jos vastaus tähän kysymykseen on myöntävä, voivatko
rungs AG vastaan Portbridge Transport International B.                     työskentelyvaltion elimet keskeyttää oikeuden perhe-
                                   V.                                      etuuksiin, jos perhe-etuuksien epääminen asuinvaltiossa
                                                                           on näiden elinten mukaan yhteisön oikeuden vastaista?
                          (Asia C-148/03)
                          (2003/C 146/46)                           3)     Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi,
                                                                           voiko työskentelyvaltio edellä mainitun 76 artiklan perus-
                                                                           teella soveltaa etuuksien päällekkäisyyden kieltävää sään-
                                                                           töä sellaisessa tapauksessa, että siirtotyöläisen puoliso saa
Oberlandesgericht München, Zivilsenate in Augsburg, on                     tai hänellä on perheenjäsenten asuinvaltion lainsäädän-
pyytänyt 27.3.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut               nön nojalla oikeus samanlaisiin perhe-etuuksiin?
yhteisöjen tuomioistuimeen 31.3.2003, Euroopan yhteisöjen
tuomioistuimelta yhteisöjen tuomioistuimen suorittamasta
tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpa-
nosta yksityisoikeuden alalla tehdyn yleissopimuksen (jäljem-       (1 ) Sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna
pänä Brysselin yleissopimus) tulkinnasta 3.6.1971 tehdyn                 2.6.1983 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2001/83
pöytäkirjan 3 artiklan mukaisesti ennakkoratkaisua asiassa               (EYVL L 230, s. 6).
Nürnberger Allgemeine Versicherungs AG vastaan Portbridge
Transport International B. V. seuraavaan kysymykseen:
Onko muiden yleissopimusten toimivaltamääräyksille annetta-
va etusija Brysselin yleissopimuksen yleisiin toimivaltamää-
räyksiin nähden myös silloin, kun vastaaja, jolla on kotipaikka
Brysselin yleissopimuksen sopimusvaltiossa ja jota vastaan on
nostettu kanne muun sopimusvaltion tuomioistuimessa, ei
tässä tuomioistuimessa käytävässä oikeudenkäynnissä vastaa
pääasiaan.
                                                                    Euroopan yhteisöjen komission 3.4.2003 Irlantia vastaan
                                                                                nostama kanne
                                                                                (Asia C-154/03)
Cour de cassation du Grand-duché de Luxembourgin
6.3.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkai-
supyyntö asiassa Caisse nationale des prestations familia-
         les vastaan Ursula Weide, Schwarzin puoliso                                          (2003/C 146/48)
                          (Asia C-153/03)
                          (2003/C 146/47)
                                                                    Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 3.4.2003 Euroo-
                                                                    pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.
Cour de cassation du Grand-duché de Luxembourg on pyytä-            Kantajan asiamiehenä on Karen Banks, prosessiosoite Luxem-
nyt 6.3.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut              burgissa.


title: Asia T-218/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys  23.11.2005  — Bustec Ireland v. SMHV (Yhteisön tavaramerkki — Väite — Väitteen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               25.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/34

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 23.11.2005 — Bustec Ireland v. SMHV
   (Asia T-218/05) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väite - Väitteen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   (2006/C 48/66)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Bustec Ireland (Shanon, County Clare, Irlanti) (edustajat: asianajajat E. Armijo Chávarri ja A. Castán Pérez-Gómez)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (edustaja: asiamies J. García Murillo)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Mustek, S.L. (Barcelona, Espanja)
   Oikeudenkäynnin kohde
   SMHV:n toisen valituslautakunnan 22.3.2005 BUSTEC:in rekisteröimistä yhteisön tavaramerkiksi koskevasta väitemenettelystä tekemästä päätöksestä (asia R 1125/2004-2) nostettu kanne
   Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen tästä kanteesta raukeaa.

               2)

               Osapuolet vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 182, 23.7.2005.


title: Asia C-545/12: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 22.5.2013 — Euroopan komissio v. Kyproksen tasavalta

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/59

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 22.5.2013 — Euroopan komissio v. Kyproksen tasavalta
   (Asia C-545/12) (1)

   2013/C 225/127
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 32, 2.2.2013.


title: Asia C-521/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 12.10.2011 — Amazon.com International Sales Inc. ym. v. Austro-Mechana Gesellschaft zur Wahrnehmung mechanisch-musikalischer Urheberrechte Gesellschaft mbH

text:
               28.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 25/27

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 12.10.2011 — Amazon.com International Sales Inc. ym. v. Austro-Mechana Gesellschaft zur Wahrnehmung mechanisch-musikalischer Urheberrechte Gesellschaft mbH
      (Asia C-521/11)
      (2012/C 25/46)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Oberster Gerichtshof

         Pääasian asianosaiset

         Valittajat: Amazon.com International Sales Inc., Amazon EU Sàrl, Amazon.de GmbH, Amazon.com GmbH, selvitystilassa, ja Amazon Logistik GmbH

         Vastapuoli: Austro-Mechana Gesellschaft zur Wahrnehmung mechanisch-musikalischer Urheberrechte Gesellschaft mbH

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko kyse direktiivin 2001/29/EY 5 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetusta ”sopivasta hyvityksestä”, kun

                              a)

                              direktiivin 2001/29/EY 2 artiklassa tarkoitetuilla oikeudenhaltijoilla on yksinomaan yhteisvalvontajärjestön välityksellä oikeus asianmukaiseen korvaukseen toimijoilta, jotka saattavat ammattimaisesti kyseisten oikeudenhaltijoiden teosten kappaleiden valmistamiseen soveltuvan välineen ensimmäistä kertaa kotimaan markkinoille maksua vastaan,

                              b)

                              tämä oikeus ei ole riippuvainen siitä, tapahtuuko markkinoille saattaminen välittäjälle, luonnollisille henkilöille tai oikeushenkilöille muuhun kuin yksityiseen käyttöön tai luonnollisille henkilöille yksityiseen käyttöön, mutta

                              c)

                              sillä, joka käyttää välinettä kappaleen valmistamiseen oikeudenhaltijan suostumuksella tai vie välineen maasta ennen kuin se luovutetaan loppukäyttäjälle, on oikeus vaatia oikeuksien yhteisvalvontajärjestöä maksamaan korvaus takaisin?

                  2)

                  Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:

                              2.1.

                              Onko kyse direktiivin 2001/29/EY 5 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetusta ”sopivasta hyvityksestä”, jos ensimmäisen kysymyksen a kohdassa kuvailtu oikeus koskee ainoastaan markkinoille saattamista sellaisille luonnollisille henkilöille, jotka käyttävät välinettä yksityiseen käyttöön tapahtuvaan kopiointiin?

                              2.2.

                              Jos toisen kysymyksen 1 kohdassa esitettyyn kysymykseen vastataan myöntävästi:
                              Jos markkinoille saattaminen tapahtuu luonnollisille henkilöille, onko oletettava, että luonnolliset henkilöt käyttävät välinettä yksityiseen käyttöön tapahtuvaan kopiointiin, kunnes toisin osoitetaan?

                  3)

                  Jos ensimmäiseen kysymykseen tai toisen kysymyksen 1 kohdassa esitettyyn kysymykseen vastataan myöntävästi:
                  Seuraako direktiivin 2001/29/EY 5 artiklasta tai unionin oikeuden muista säännöksistä, että oikeutta saada sopiva hyvitys oikeuksien yhteisvalvontajärjestön välityksellä ei ole, jos oikeuksien yhteisvalvontajärjestö on lainsäädännön mukaan velvollinen maksamaan puolet tuotosta yhteiskunnallisille ja kulttuurialan laitoksille eikä oikeudenhaltijoille?

                  4)

                  Jos ensimmäiseen kysymykseen tai toisen kysymyksen 1 kohdassa esitettyyn kysymykseen vastataan myöntävästi:
                  Onko direktiivin 2001/29/EY 5 artiklan 2 kohdan b alakohta tai jokin muu unionin oikeuden säännös esteenä oikeuksien yhteisvalvontajärjestön hallinnoimalle, sopivaa hyvitystä koskevalle oikeudelle, jos jossain toisessa jäsenvaltiossa on jo maksettu — mahdollisesti unionin oikeuden vastaisesti — asianmukainen korvaus tallennusvälineen markkinoille saattamisesta?


title: Asia C-508/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nejvyšší správní soud (Tšekin tasavalta) on esittänyt 13.11.2014 – Český telekomunikační úřad v. T-Mobile Czech Republic a.s. ja Vodafone Czech Republic a.s.

text:
               16.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 56/4

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nejvyšší správní soud (Tšekin tasavalta) on esittänyt 13.11.2014 – Český telekomunikační úřad v. T-Mobile Czech Republic a.s. ja Vodafone Czech Republic a.s.
   (Asia C-508/14)
   (2015/C 056/05)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Nejvyšší správní soud

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Český telekomunikační úřad

      Vastapuolet: T-Mobile Czech Republic a.s. ja Vodafone Czech Republic a.s.

      Muut osapuolet: O2 Czech Republic, a.s. (20.6.2014 asti Telefónica Czech Republic, a.s.) ja UPC Česká republika, s.r.o.

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/22/EY (1) (jäljempänä yleispalveludirektiivi) 12 ja 13 artiklaa tulkittava siten, että niissä säädetty kyseisen palvelun tarjoamisen ”nettokustannusten” käsite estää tarjoajan ”kohtuullisen voiton” sisällyttämisen palvelun vahvistettuihin nettokustannuksiin?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko yleispalveludirektiivin näillä säännöksillä (12 ja 13 artikla) välitön oikeusvaikutus?

               3)

               Jos yleispalveludirektiivin 12 ja 13 artiklalla on välitön oikeusvaikutus, voidaanko siihen vedota sellaisten kaupallista yritystä vastaan, jonka osakkeista 51 prosenttia on jäsenvaltion hallussa (määräysvallassa) – tässä tapauksessa O2 Czech Republic a.s:ää (eli onko se on valtion yksikkö) vastaan?

               4)

               Jos kysymyksiin 1–3 vastataan myöntävästi, voidaanko direktiiviä soveltaa myös suhteisiin, jotka muodostettiin ajanjaksolla, joka edelsi Tšekin tasavallan liittymistä Euroopan unioniin (1.1.–30.4.2004)?

      (1)  EYVL L 108, s. 51.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 11 päivänä syyskuuta 2003 asiassa C-155/01 (Verwaltungsgerichtshofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Cookies World Vertriebsgesellschaft mbH iL vastaan Finanzlandesdirektion für Tirol (Kuudes arvonlisäverodirektiivi – Leasingsopimuksella käyttöön luovutettu auto – Verolliset liiketoimet – Oma käyttö – 17 artiklan 6 ja 7 kohta – Kansallisessa lainsäädännössä direktiivin voimaantulohetkellä olleet rajoitukset)

text:
C 264/8                  FI                               Euroopan unionin virallinen lehti                                           1.11.2003
2)     Jos kansallinen tuomioistuin toteaa, että preklusiivista määräai-             YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
       kaa koskeva kansallinen säännös ei ole yhteisön oikeuden
       vaatimusten mukainen ja että tätä säännöstä ei myöskään
       voida tulkita yhteisön oikeuden kanssa yhteensoveltuvasti,                                       (viides jaosto)
       kansallisen tuomioistuimen on kieltäydyttävä soveltamasta sitä.
                                                                                18 päivänä syyskuuta 2003
(1) EYVL C 161, 2.6.2001.
                                                                            asiassa C-168/01 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä
                                                                            ennakkoratkaisupyyntö): Bosal Holding BV vastaan
                                                                                Staatssecretaris van Financiën (1)
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                            (Sijoittautumisvapaus – Verotus – Yhtiöiden voittojen vero-
                       (ensimmäinen jaosto)                                 tus – Sellaisten kulujen vähennyskelpoisuuden rajoittaminen
                                                                            jäsenvaltiossa, jotka liittyvät yhtiön osuuksiin tytäryhtiöissä,
                    11 päivänä syyskuuta 2003                               joiden kotipaikka on jossakin toisessa jäsenvaltiossa –
                                                                                Verojärjestelmän johdonmukaisuus)
asiassa C-155/01 (Verwaltungsgerichtshofin esittämä en-
nakkoratkaisupyyntö): Cookies World Vertriebsgesell-
 schaft mbH iL vastaan Finanzlandesdirektion für Tirol (1)                                             (2003/C 264/13)
(Kuudes arvonlisäverodirektiivi – Leasingsopimuksella käyt-                                     (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
töön luovutettu auto – Verolliset liiketoimet – Oma käyttö –
17 artiklan 6 ja 7 kohta – Kansallisessa lainsäädännössä
       direktiivin voimaantulohetkellä olleet rajoitukset)                  (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                          (2003/C 264/12)
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                            Asiassa C-168/01, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alanko-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen            maat) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomiois-
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                       tuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomiois-
                                                                            tuimessa vireillä olevassa asiassa Bosal Holding BV ja Staatsse-
Asiassa C-155/01, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on                cretaris van Financiën ennakkoratkaisun EY:n perustamissopi-
saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen                 muksen 52 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla)
käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa              ja EY:n perustamissopimuksen 58 artiklan (josta on tullut
vireillä olevassa asiassa Cookies World Vertriebsgesellschaft               EY 48 artikla) sekä eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja
mbH iL ja Finanzlandesdirektion für Tirol ennakkoratkaisun                  tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä
jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaista-                 23 päivänä heinäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin
misesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen                  90/435/ETY (EYVL L 225, s. 6) tulkinnasta, yhteisöjen tuo-
määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun                     mioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145,                     puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuomarit C. W. A. Timmer-
s. 1) ja erityisesti sen 5 ja 6 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen            mans, D. A. O. Edward (esittelevä tuomari), P. Jann ja
tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa:                   S. von Bahr, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: osastopäällikkö
jaoston puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuomarit P. Jann ja                  D. Louterman-Hubeau, on antanut 18.9.2003 tuomion, jonka
A. Rosas (esittelevä tuomari), julkisasiamies: L. A. Geelhoed,              tuomiolauselma on seuraava:
kirjaaja: johtava hallintovirkamies H. A. Rühl, on antanut
11.9.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                        Eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta
                                                                            yhteisestä verojärjestelmästä 23 päivänä heinäkuuta 1990 annetun
Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta           neuvoston direktiivin 90/435/ETY kanssa on ristiriidassa direktiiviä
– yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymispe-           EY:n perustamissopimuksen 52 artiklan (josta on muutettuna tullut
ruste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun neuvoston kuudennen              EY 43 artikla) valossa tulkittaessa kansallinen säännös, jonka
direktiivin 77/388/ETY säännöksiä on tulkittava siten, että kuuden-         mukaan jäsenvaltioon sijoittautuneen emoyhtiön voitosta kannetta-
nen arvonlisäverodirektiivin säännökset ovat esteenä sellaiselle jäsen-     vaa veroa määrättäessä sallitaan emoyhtiön toiseen jäsenvaltioon
valtion säännökselle, jonka tähän jäsenvaltioon sijoittautuneelle           sijoittautuneen tytäryhtiön pääomasta omistamaan osuuteen liitty-
palvelujen vastaanottajalle toisessa jäsenvaltiossa suoritettujen palve-    vien kulujen vähentäminen vain, jos nämä kulut välillisesti myötävai-
lujen hankintamenojen suorittamisesta kannetaan arvonlisäveroa,             kuttavat verotettavan voiton saamiseen jäsenvaltiossa, johon emoyhtiö
kun tällä palvelujen vastaanottajalla ei olisi oikeutta ostoihin            on sijoittautunut.
sisältyvän arvonlisäveron vähentämiseen, jos palvelut olisi suoritettu
sille kotimaassa.
                                                                            (1) EYVL C 200, 14.7.2001.
(1)  EYVL C 200, 14.7.2001.


title: Asia T-270/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.9.2010 — PVS v. SMHV — MeDiTA Medizinische Kurierdienst (medidata) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin medidata rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki MeDiTA — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Palvelujen samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               20.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 317/31

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.9.2010 — PVS v. SMHV — MeDiTA Medizinische Kurierdienst (medidata)
   (Asia T-270/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin medidata rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki MeDiTA - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Palvelujen samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   2010/C 317/56
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: PVS — Privatärztliche Verrechnungsstelle Rhein-Ruhr GmbH (Mülheim an der Ruhr, Saksa) (edustaja: asianajaja F. Lindberg)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Pohlmann)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: MeDiTA Medizinische Kurierdienst- und Handelsgesellschaft mbH (Düsseldorf, Saksa) (edustaja: asianajaja T. Schulte-Beckhausen)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 14.5.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 1724/2007-4), joka koskee MeDiTa Medizinische Kurierdienst- und Handelsgesellschaft mbH:n ja PVS — Privatärztliche Verrechnungsstelle Rhein-Ruhr GmbH:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               PVS — Privatärztliche Verrechnungsstelle Rhein-Ruhr GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 220, 12.9.2009.


title: Asia C-228/10: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 11.1.2012 (High Court of Justicen (Chancery Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Union of European Football Associations (UEFA) ja British Sky Broadcasting Ltd v. Euroview Sport Ltd

text:
               10.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 73/25

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 11.1.2012 (High Court of Justicen (Chancery Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Union of European Football Associations (UEFA) ja British Sky Broadcasting Ltd v. Euroview Sport Ltd
   (Asia C-228/10) (1)

   2012/C 73/43
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 209, 31.7.2010.


title: Euroopan yhteisöjen komission 25.6.1998 Irlantia vastaan nostama kanne (Asia C-227/98)

text:
C 278/16              FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        5.9.98
Euroopan yhteisöjen komission 25.6.1998 Irlantia vastaan           26.6.1998, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa
                        nostama kanne                              Charalampos Dounias vastaan Kreikan valtiovarainminis-
                       (Asia C-227/98)                             teriö ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
                        (98/C 278/25)
                                                                   a) Onko lain 1477/1984 ja erityisesti sen 1 §:n 2 momen-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 25.6.1998                      tin, 2 §:n 3 momentin, 3 §:n 3 momentin ja 4 §:n
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia                   3 momentin ja lain 1642/1986 16 §:n mukainen vero-
vastaan. Kantajan edustajana on oikeudellinen neuvonan-                 tusarvon laskemistapa näiden lakien mukaisten verojen
taja Frank Benyon ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o                määräämiseksi vastoin Euroopan talousyhteisöä sään-
oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz,                televiä oikeussääntöjä ja erityisesti Rooman sopimuk-
Centre Wagner, Kirchberg, Luxemburg.                                    sen 30 ja 95 artiklaa?
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                   b) Voidaanko neuvoston asetusta (ETY) N:o 1224/80 (1)
                                                                        soveltaa välittömästi myös määrättäessä jäsenvaltion
Ð toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut moottoriajoneu-               lainsäädännön mukaisia veroja toisista jäsenvaltioista
     vojen ja niiden perävaunujen katsastusta koskevan                  tuotaville tuotteille?
     jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun
     direktiivin 77/143/ETY muuttamisesta 21 päivänä
     kesäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/328/
                                                                   c) Mikäli edelliseen kysymykseen annettava vastaus on
     ETY (1) Ð joka kumottiin neuvoston direktiivillä 96/
                                                                        myönteinen, onko tämän asetuksen 11 artikla vastoin
     96/EY (2), jolla kuitenkin pidettiin voimassa direktii-
                                                                        Rooman sopimuksen määräyksiä ja erityisesti sen
     vissä 91/328/ETY säädetyt täytäntöönpanon määräai-
                                                                        30 artiklaa?
     kaa koskevat jäsenvaltioiden velvoitteet Ð mukaisia
     velvoitteitaan, koska se ei ole antanut direktiivin 91/
     328/ETY noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia
     ja hallinnollisia määräyksiä ja/tai koska se ei ole           d) Mikäli toiseen kysymykseen annettava vastaus on kiel-
     ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.                     teinen, onko edellä mainituissa lakien 1477/1984 ja
                                                                        1642/1986 säännöksissä oleva viittaus neuvoston ase-
                                                                        tukseen (ETY) N:o 1224/80 vastoin Rooman sopimuk-
Ð velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                        sen määräyksiä ja erityisesti sen 30 artiklaa?
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                   e) Mikäli toiseen kysymykseen annettava vastaus on kiel-
EY:n perustamissopimuksen 189 artikla, jonka mukaan                     teinen, onko tullitariffilain (25/30.7.1920 annettu ko-
direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden                   difiointiasetus) 16 §, sellaisena kuin se on korvattuna
jokaista jäsenvaltiota, sisältää implisiittisesti jäsenvaltioi-         lain 428/1943 1 §:llä, vastoin Rooman sopimuksen
den velvollisuuden noudattaa direktiivissä sen noudattami-              määräyksiä ja erityisesti sen 30 artiklaa?
selle säädettyä määräaikaa. Tämä määräaika on päättynyt
1.7.1993 ilman, että Irlanti olisi antanut komission johto-
päätöksissään tarkoittaman direktiivin noudattamisen               f)   Onko edellä mainitun tullitariffilain 10 §:ssä ja presi-
edellyttämiä säännöksiä.                                                dentin asetuksen 636/1977 136 §:ssä tarkoitettu eri-
                                                                        mielisyyksien hallinnollinen ratkaisumenettely vastoin
(1) EYVL L 178, 6.7.1991, s. 29.                                        Rooman sopimuksen määräyksiä ja erityisesti sen
(2) EYVL L 46, 17.2.1997, s. 1.                                         30 artiklaa silloin, kun muista jäsenvaltioista tuotaville
                                                                        tuotteille määrätään sisäisiä veroja?
                                                                   g) Onko presidentin asetuksen 341/1978 50 §, luettuna
                                                                        yhdessä verotuslain 152 §:n ja lain 1406/1983 4 §:n
Symvoulio tis Epikrateiasin 6.4.1998 tekemällään päätök-                kanssa, vastoin Rooman sopimuksen määräyksiä ja
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Charalampos                erityisesti sen 30 artiklaa, kun hallinnollisessa tuo-
       Dounias vastaan Kreikan valtiovarainministeriö                   mioistuimessa vireillä oleva menettely koskee valtion
                       (Asia C-228/98)                                  vahingonkorvausvastuuta, joka johtuu Euroopan
                                                                        talousyhteisön määräysten rikkomisesta?
                        (98/C 278/26)
                                                                   (1) EYVL L 134, 31.5.1980, s. 1.
Symvoulio tis Epikrateias (ensimmäinen jaosto) on pyy-
tänyt 6.4.1998 tekemällään päätöksellä, joka on saapu-
nut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon


title: Asia C-473/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bezirksgericht Linz (Itävalta) on esittänyt 7.9.2015 – Dr. Peter Schotthöfer & Florian Steiner GbR v. Eugen Adelsmayr

text:
               7.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 406/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bezirksgericht Linz (Itävalta) on esittänyt 7.9.2015 – Dr. Peter Schotthöfer & Florian Steiner GbR v. Eugen Adelsmayr
   (Asia C-473/15)
   (2015/C 406/16)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bezirksgericht Linz

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Dr. Peter Schotthöfer & Florian Steiner GbR

      Vastaaja: Eugen Adelsmayr

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko SEUT 18 artiklassa vahvistettua syrjintäkiellon perusperiaatetta tulkittava siten, että jos jäsenvaltio on sisällyttänyt oikeusjärjestykseensä Saksan liittotasavallan perustuslain 16 §:n 2 momentin kaltaisen säännöksen, jossa kielletään omien kansalaisten luovuttaminen kolmansiin maihin, tätä säännöstä on sovellettava myös muiden jäsenvaltioiden kansalaisiin, jotka oleskelevat kyseisessä jäsenvaltiossa?

               2)

               Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 19 artiklan 2 kohtaa ja 47 artiklaa tulkittava siten, että Euroopan unionin jäsenvaltion on evättävä kolmannen maan luovutuspyyntö, joka koskee kyseisen jäsenvaltion alueella oleskelevaa unionin kansalaista, mikäli luovutuspyynnön perustana oleva rikosoikeudenkäynti ja syytetyn poissa ollessa kolmannessa maassa annettu tuomio eivät olleet kansainvälisen oikeuden vähimmäisvaatimusten sekä unionin yleistä järjestystä (ordre public) koskevien pakottavien periaatteiden ja oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin periaatteen mukaisia?

               3)

               Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 50 artiklassa ja unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä suojattua ne bis in idem -periaatetta tulkittava siten, että jos ensimmäinen tuomio on annettu kolmannessa maassa ja prosessi on sen jälkeen keskeytetty, koska tosiasiallista perustetta sen jatkamiselle Euroopan unionin jäsenvaltiossa ei ole, kolmas maa on estynyt ryhtymästä muihin syytetoimiin?

               4)

               Jos ensimmäiseen, toiseen tai kolmanteen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko erityisesti perusoikeuskirjan 6 artiklaa (”Oikeus vapauteen”) tulkittava siten, että jos kolmas maa on tehnyt unionin kansalaisesta luovutuspyynnön, kyseistä unionin kansalaista ei saa myöskään vangita luovutusta varten?


title: Asia T-106/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 10.10.2006 — Evropaïki Dynamiki v. komissio (Julkiset palveluhankinnat — Tarjouskilpailu, joka koskee teknistä tukea Turkin tasavallan valtiollisen tilastolaitoksen tieto- ja viestintäteknisen järjestelmän parantamiseksi — Hakemuksen hylkääminen — Määräaika — Vahvistava toimenpide — Tutkimatta jättäminen)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/57

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 10.10.2006 — Evropaïki Dynamiki v. komissio
   (Asia T-106/05) (1)

   (Julkiset palveluhankinnat - Tarjouskilpailu, joka koskee teknistä tukea Turkin tasavallan valtiollisen tilastolaitoksen tieto- ja viestintäteknisen järjestelmän parantamiseksi - Hakemuksen hylkääminen - Määräaika - Vahvistava toimenpide - Tutkimatta jättäminen)
   (2006/C 326/124)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) (edustaja: asianajaja N. Korogiannakis)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: C. Tufvesson ja K. Kańska)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Komission päätöksen olla ottamatta rajoitettuun luetteloon kantajan hakemusta tarjouspyyntömenettelyssä, joka koskee teknistä tukea Turkin tasavallan valtiollisen tilastolaitoksen tieto- ja viestintäteknisen järjestelmän parantamiseksi, kumoamista koskeva vaatimus sekä niiden päätösten kumoamista koskeva vaatimus, joilla hylätään kantajan vaatimus siitä, että päätös olla hyväksymättä sen hakemusta peruutetaan
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 115, 14.5.2005.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 20 päivänä maaliskuuta 2002 asiassa T-356/00, DaimlerChrysler AG vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Yhteisön tavaramerkki — Sanamerkki CARCARD — Ehdottomat hylkäysperusteet — Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)

text:
15.6.2002                  FI                               Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                   C 144/43
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                                             –      tietojenkäsittelylaitteiden vuokraus ja liisaus; kirjanpito-
                      MIOISTUIMEN TUOMIO                                                      ja tilitysohjelmien laatiminen; vieraiden ravitseminen;
                                                                                hotelli- tai matkustajakotimajoitusten välittäminen ja/tai
                                                                                varaaminen, jotka kuuluvat luokkaan 42.
                    20 päivänä maaliskuuta 2002
                                                                                2)    Kanne hylätään muilta osin.
asiassa T-356/00, DaimlerChrysler AG vastaan sisämarkki-                         3)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoite-
noiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)                                   taan lisäksi korvaamaan puolet vastaajan oikeudenkäyntiku-
                                 (SMHV) (1)                                            luista. Vastaaja vastaa toisesta puolesta oikeudenkäyntikuluis-
                                                                                taan.
(Yhteisön tavaramerkki — Sanamerkki CARCARD — Eh-
dottomat hylkäysperusteet — Asetuksen N:o 40/94 7 artik-                         (1) EYVL C 28, 27.1.2001.
                     lan 1 kohdan b ja c alakohta)
                             (2002/C 144/90)
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                                                                                MIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                20 päivänä maaliskuuta 2002
Asiassa T-356/00, DaimlerChrysler AG, kotipaikka Stuttgart
(Saksa), edustajanaan asianajaja S. Völker, vastaan sisämarkki-
noiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)                      asiassa T-358/00, DaimlerChrysler AG vastaan sisämarkki-
(asiamiehinään A. von Mühlendahl ja D. Schennen), jossa                          noiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
kantaja on nostanut kanteen sisämarkkinoiden harmonisointi-                                                       (SMHV) (1)
viraston (tavaramerkit ja mallit) kolmannen valituslautakunnan
12.9.2000 tekemästä päätöksestä (asia R 477/1999-3), joka                        (Yhteisön tavaramerkki – Sanamerkki TRUCKCARD –Eh-
koskee sanamerkin CARCARD rekisteröintiä yhteisön tavara-                        dottomat hylkäysperusteet – Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan
merkiksi, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                                              1 kohdan b ja c alakohta)
(laajennettu toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
puheenjohtaja R. M. Moura Ramos sekä tuomarit V. Tiili,
                                                                                (2002/C 144/91)
J. Pirrung, P. Mengozzi ja A. W. H. Meij, kirjaaja: H. Jung,
on antanut 20.3.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on
seuraava:                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
1)    Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mal-
                                                                                Asiassa T-358/00, DaimlerChrysler AG, kotipaikka Stuttgart
      lit) kolmannen valituslautakunnan 12.9.2000 tekemä päätös
                                                                                (Saksa), edustajanaan asianajaja S. Völker, vastaan sisämarkki-
      (asia R 477/1999-3) kumotaan siltä osin kuin se koskee
                                                                                noiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)
      seuraavia tavara- ja palvelulajeja:
                                                                                (asiamiehinään A. von Mühlendahl ja D. Schennen), jossa
                                                                                kantaja on nostanut kanteen sisämarkkinoiden harmonisointi-
      –      kiinteät ja siirrettävät tietojenkäsittelylaitteet; tietovälineil-  viraston (tavaramerkit ja mallit) kolmannen valituslautakunnan
             le tallennetut ohjelmat tiedon- ja/tai tekstin- ja/tai              12.9.2000 tekemästä päätöksestä (asia R 569/1999-3), joka
             kuvankäsittelyyn, jotka kuuluvat luokkaan 9                         koskee sanamerkin TRUCKCARD rekisteröintiä yhteisön tava-
                                                                                ramerkiksi, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                                (laajennettu toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
      –      maksujen välitys ja tilitys, nimittäin puhelinmaksut;               puheenjohtaja R. M. Moura Ramos sekä tuomarit V. Tiili,
             rahoitus ja myyntirahoitus sekä niiden välitys; huolto- ja          J. Pirrung, P. Mengozzi ja A. W. H. Meij, kirjaaja: H. Jung,
             takuupalveluiden tilinteko, jotka kuuluvat luokkaan 36              on antanut 20.3.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on
                                                                                seuraava:
      –      huolto- ja takuupalveluiden välitys, joka kuuluu luok-
             kaan 37                                                             1)    Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mal-
                                                                                lit) kolmannen valituslautakunnan 12.9.2000 tekemä päätös
                                                                                (asia R 569/1999-3) kumotaan siltä osin kuin se koskee
      –      tietoliikennepalvelujen välittäminen, nimittäin puhelupal-                seuraavia tavara- ja palvelulajeja:
             velut, puheentallennuspalvelut, tiedotuspalvelut; tietolii-
             kennelaitteistoihin liittyvät palvelut, nimittäin puhelupal-              –      kiinteät ja siirrettävät tietojenkäsittelylaitteet; tietovälineil-
             velut, puheentallennuspalvelut, tiedotuspalvelut, jotka                          le tallennetut ohjelmat tiedon- ja/tai tekstin- ja/tai
             kuuluvat luokkaan 38                                                             kuvankäsittelyyn, jotka kuuluvat luokkaan 9


title: Asia C-399/99 P: Fratelli Murri S.p.A:n 15.10.1999 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäisen jaoston) 4.8.1999 antamasta määräyksestä asiassa T-106/99, Fratelli Murri Spa vastaan Euroopan yhteisöjen komissio

text:
22.1.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 20/9
— Muut oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat          Myöskään edellä mainittujen määräysten päämäärät ja tavoit-
     samat kuin asiassa C-300/99 P (1).                                  teet eivät ole ristiriidassa sen kanssa, että valittajan vahingon-
                                                                         korvausvaatimus hyväksyttäisiin. Oikeussuojaa pyytävä hen-
                                                                         kilö ei tiedä silloin, kun päätöstä ei tehdä, mitä päättävä elin
(1) EYVL C 333, 20.11.1999, s. 12.                                       tekee tai jättää tekemättä. Tällöin on ratkaiseva merkitys
                                                                         sillä, että elimen vaikenemista ei voida tulkita hylkäykseksi.
                                                                         Vaikenemista on pikemminkin pidettävä oikeudellisena nulli-
                                                                         teettina, joka ei sellaisenaan ole oikeustoimi tai hallinto-oikeu-
                                                                         dellisesti merkityksellinen toimi. Laiminlyöntikanteen tarkoi-
                                                                         tus on vain olla lisämahdollisuus, joka on oikeussuojaa tarvitse-
                                                                         van henkilön käytettävissä, jos tai kun tälle on tärkeää saada
                                                                         asia pikaisesti ratkaistuksi. Tämä ei kuitenkaan voi merkitä, että
                                                                         vahinkoa kärsinyt menettäisi edun, joka liittyy vanhentumisen
                                                                         katkeamiseen. Vahinkoa kärsinyt ei voi vaikuttaa siihen, toimii-
Fratelli Murri S.p.A:n 15.10.1999 tekemä valitus Euroopan                ko asiaa käsittelevä elin viivyttelemättä vai ei.
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
(ensimmäisen jaoston) 4.8.1999 antamasta määräyksestä
asiassa T-106/99, Fratelli Murri Spa vastaan Euroopan
                                                                         (1) Ei vielä julkaistu EYVL:ssä.
                       yhteisöjen komissio
                         (Asia C-399/99 P)
                            (2000/C 20/17)
Fratelli Murri SpA on valittanut 15.10.1999 Euroopan yhteisö-
jen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-                  Italian tasavallan 18.10.1999 Euroopan yhteisöjen komis-
keusasteen tuomioistuimen (ensimmäisen jaoston) 4.8.1999                                     siota vastaan nostama kanne
antamasta määräyksestä asiassa T-106/99, Fratelli Murri Spa
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. Valittajan edustaja on
asianajaja Karl-Gustav von Luschka, Chieming, ja prosessiosoi-                                      (Asia C-400/99)
te Luxemburgissa on c/o asianajaja Claude Medernach, 8-10
rue Mathias Hardt.
                                                                                (2000/C 20/18)
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                           Italian tasavalta on nostanut 17.9.1999 Euroopan yhteisöjen
                                                                         tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
I.   kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa              vastaan. Kantajan asiamiehenä on professori Umberto Leanza,
     T-106/98, 4.8.1999 antaman määräyksen (1) ja velvoittaa             jota avustaa valtionasiamies Pier Giorgio Ferri, ja prosessiosoite
     vastaajan maksamaan valittajalle 7 923 791 USD 10 pro-              Luxemburgissa Italian suurlähetystö, 5 rue Marie Adélaïde.
     sentin korkoineen 25.9.1991 alkaen laskettuna;
                                                                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
II. velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         — kumoaa 6.8.1999 päivätyn komission kirjeen (1) siltä osin
                                                                              kuin se on kanteessa riitautettu;
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Yhteisön oikeuden loukkaaminen. Valituksen mukaan ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuin on virheellisesti ymmärtänyt
perustamissopimuksen 175 artiklan (josta on muutettuna
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
tullut EY 232 artikla) toisen kohdan merkityksen. Tämän
määräyksen mukainen määräaika ei ole sellainen, että se
vahingonkorvausvaatimukseen sovellettuna estäisi tällaisen               Komission 6.9.1999 kirje riitautetaan seuraavilla perusteilla:
vaatimuksen tutkimisen. EY:n tuomioistuimen perussäännön
43 artiklassa määrätään, että 175 artiklan toisen kohdan
mukaista määräaikaa on vain ”tarvittaessa” sovellettava. Sama            — oikeusvarmuuden periaatteen sekä avoimuusperiaatetta
pätee myös 175 artiklan toisen kohdan sanamuotoon, jonka                      koskevien         sääntöjen       loukkaaminen      asetuksen
mukaan laiminlyöntikanne on mahdollinen, mutta ei                             N:o 659/99/EY(2) osalta;
välttämätön (”-- kanne voidaan --”). Näin ollen vahingonkor-
vausvaatimuksen esittämistä koskevan oikeuden menettämi-                 — kontradiktorisen periaatteen ja puolustuksen oikeuksien
nen tai vanhentuminen ei ole yhteydessä laiminlyöntikanteen                   loukkaaminen sekä asetuksen N:o 659/99/EY 11 artiklan
nostamista koskevan määräajan noudattamiseen.                                 1 kohdan loukkaaminen;


title: Asia T-130/04: Gerhard Frauerwieserin 1.4.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/50

         Gerhard Frauerwieserin 1.4.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-130/04)
   (2004/C 118/109)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Gerhard Frauerwieser, kotipaikka Bryssel, on nostanut 1.4.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Gilles Bounéou ja Frédéric Frabetti, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               Velvoittaa komission täydentämään kantajan henkilökansion laatimalla arvioinnin koeajalla olevasta virkamiehestä ja arviointikertomuksen alkaen 1.1.1996, jolloin hän tuli komission palvelukseen, ja erityisesti arviointikertomukset vuosilta 1997—1999 ja 1999—2001;

               —

               Kumoaa vuoden 2001—2001 arviointikierroksen kantajan osalta;

               —

               Toissijaisesti kumoaa kantajan uralla etenemistä koskevan kertomuksen (REC/CDR) ajalta 1.7.2001—31.12.2002;

               —

               Ratkaisee kustannusten ja oikeudenkäyntikulujen korvaamisen ja velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan kustannukset ja oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan vuoden 2001—2002 arviointikierroksen hänen osaltaan ja riitauttaa nimittävän viranomaisen kieltäytymisen hyväksyä hänen hakemustaan henkilökansion täydentämisestä laatimalla puuttuva arviointi koeajalla olevasta virkamiehestä sekä arviointikertumus. Kantaja vaatii myös toissijaisesti hänen uralla etenemistä koskevan kertomuksen kumoamista ajalta 1.7.2001—31.12.2002.
   Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin seikkoihin:

               —

               henkilöstösääntöjen 26 ja 43 artiklaa ja sen yleisiä soveltamissäännöksiä on rikottu;

               —

               arviointiohjeita ja erityisiä arviointiohjeita henkilöstön arviointikierrokselle 2001—2002 on rikottu;

               —

               syrjintäkiellon periaatetta on loukattu;

               —

               luottamuksentuojan periaatetta on loukattu ja ”patere legem quam ipse fecisti” -sääntöä on rikottu;

               —

               huolellisuusvelvollisuutta on rikottu.


title: Erik Dan Frederiksenin 4.3.1997 Euroopan parlamenttia vastaan nostama kanne (Asia T-48/97)

text:
10.5.97             1 FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 142/23
Kantaja väittää, että komissio ei ole hyväksynyt tätä hake        11.12.1991 , Kok. 1991 , s. 11-1403 ; asia T- 106/92, tuomio
musta ja että se on asettanut sairausvakuutussääntöjen             25.1.1996, Kok.H. 1996, s. I-A-29 ja 11-99 ); näissä kai
19 artiklassa tarkoitetun päätöksen tekemisen edellytyk           kissa asioissa oli kyse siitä, että parlamentti oli 3 . 7. 1989
seksi uuden lääkärinlausunnon esittämisen. Kantajaa kos           nimittänyt 1.6.1989 alkaen (ja sittemmin uudelleen nimit
kevaan asiakirja-aineistoon kuuluvissa lääkärinlausun             tänyt) lainvastaisesti toisen virkamiehen kuin kantajan
noissa on kuitenkin kaikki tarvittavat tiedot, joita               Tanskan kielijaoston kielenhuoltajaksi huolimatta siitä,
komissio tarvitsee tehdäkseen päätöksen. Komission kan            että kantaja täytti kaikki vaaditut edellytykset ja että kan
nassa ei ole otettu huomioon 27.2.1992 annetun tuomion             tajan nimittämistä oli ehdotettu.
oikeusvoimavaikutusta eikä sairausvakuutussääntöjen 18
ja 19 artiklaa eikä hyvän hallintotavan periaatetta . Siinä        Kantaja moittii parlamenttia siitä, ettei se ole pannut
on myös kyse asiakirja-aineistosta ilmenevät tiedot huomi         asianmukaisesti täytäntöön yhteisöjen ensimmäisen oikeus
oon ottaen harkintavallan väärinkäytöstä. Komissio on              asteen tuomioistuimen ja yhteisöjen tuomioistuimen anta
27.2.1992 lähtien toiminut järjestelmällisesti siten, ettei        mia tuomioita, että se on jättänyt huomiotta näiden tuo
kantajan oikeuksia ole otettu huomioon, sekä sairausva            mioiden seuraukset ja että se on kieltäytynyt myöntämästä
kuutussääntöjen vastaisesti, kuten se teki myös ennen tätä         sitä, että sen toiminta oli lainvastaista, kun se jatkoi tätä
ajankohtaa . Komission ei olisi pitänyt sairausvakuutus           lainvastaista toimintaansa .
sääntöjen 19 artiklan mukaisesti hankkia uutta asiantunti
jalausuntoa . Oikeudenkäyntiä edeltävää menettelyä ei ole          Parlamentti on toiminnallaan vahingoittanut kantajan ura
myöskään noudatettu, koska komissio on päättänyt vali
                                                                   kehitystä; kantaja vaatii kärsimänsä aineellisen vahingon
tuksesta kutsumatta koolle yksiköiden välistä työryhmää .
                                                                   vuoksi väliaikaisesti 6 000 000 Belgian frangia, joka vastaa
                                                                   kantajan palkan ja siihen liittyvien korvausten sekä ylem
Vahingonkorvauksen osalta kantaja toteaa, että komission           män palkkaluokan mukaisen palkan ja siihen liittyvien
13 vuotta jatkunut lainvastainen toiminta on vaikuttanut           korvausten välistä erotusta 1.6.1989 alkaen aina kantajan
hänen fyysiseen ja henkiseen terveydentilaansa 24.1.1984           eläkkeellejääntiin asti .
päivätystä hakemuksesta lähtien tai ainakin viiden vuoden
ajan 27.2.1992 annetusta tuomiosta lähtien.
                                                                   Lisäksi kantaja on kärsinyt huomattavan aineettoman va
                                                                   hingon, jonka suuruus on 5 000 000 Belgian frangia, sillä
                                                                   parlamentin toiminnalla on ollut hyvin huomattava vaiku
                                                                   tus hänen terveydentilaansa; kantaja on saanut kolme sel
                                                                   laista sairautta, jotka nimittävä viranomainen on todennut
                                                                   henkilöstösääntöjen 72 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuiksi
Erik Dan Frederiksenin 4.3.1997 Euroopan parlamenttia              vakaviksi sairauksiksi .
                    vastaan nostama kanne
                        ( Asia T-48/97 )
                         ( 97/C 142/47 )
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                   TAT European Airlinesin 4.3.1997 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
Erik Dan Frederiksen, kotipaikka Howald ( Luxemburg),
on nostanut 4.3.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                                          Asia T-49/97 )
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan parla                                        ( 97/C 142/48
menttia vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Geor
ges Vandersanden, Bryssel, ja prosessiosoite Luxembur                              (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
gissa Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange.
                                                                   TAT European Airlines, kotipaikka Tours ( Ranska ) on
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois            nostanut 4.3.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi
tuin
                                                                   keusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
                                                                   komissiota vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat asianajaja
— myöntää kantajalle vahingokorvausta tämän käsimästä              Romano Subiotto, Law Society of England and Wales, ja
     aineellisesta vahingosta, joka väliaikaisesti arvioidaan      asianajaja Nicholas Levy, Englannin ja Walesin asianajaja
     6 000 000 Belgian frangin suuruiseksi;                        yhteisö, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoi
                                                                   misto Elvinger & Hoss, 15 Cöte d'Eich, Luxembourg.
— möyntää kantajalle vahingonkorvausta kärsitystä aineet
     tomasta vahingosta kohtuulliseksi arvioidut 5 000 000         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
     Belgian frangia;                                              tuin
— velvoittaa Euroopan parlamentin korvaamaan kaikki                — kumoaa riidanalaisen tiedonannon perustamissopi
     oikeudenkäyntikulut.                                               muksen 173 artiklan perusteella sen vuoksi, että olen
                                                                        naisia menettelymääräyksiä on rikottu, ja toissijaisesti,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     koska asiassa on tehty ilmeinen arviointivirhe;
Kantaja on jo käynyt useita oikeudenkäyntejä Euroopan              — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
parlamenttia vastaan ( esim. asia T-l 69/89, tuomio                     lut.


title: Asia T-555/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 23.9.2015 – Viro v. komissio (Kalastus — Viron kalastusalusten eduksi tekemät investoinnit — Päätös välimaksujen keskeyttämisestä — Päätöksen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               16.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 381/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 23.9.2015 – Viro v. komissio
   (Asia T-555/14) (1)

   ((Kalastus - Viron kalastusalusten eduksi tekemät investoinnit - Päätös välimaksujen keskeyttämisestä - Päätöksen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2015/C 381/32)
   Oikeudenkäyntikieli: viro

      Asianosaiset

      Kantaja: Viron tasavalta (asiamiehet: N. Grünberg ja K. Kraavi-Käerdi)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Randvere ja K. Walkerová)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota 14.5.2014 tehty Euroopan komission päätös C(2014) 3271 final, joka koskee Euroopan kalatalousrahastosta toimintaohjelman 2007–2013 puitteissa Virolle maksettujen välimaksujen keskeyttämistä

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen tästä kanteesta raukeaa.

               2)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 372, 20.10.2014.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 19 päivänä maaliskuuta 2003 asiassa T-213/00, CMA CGM ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu – Linjakonferenssin jäsenten ja itsenäisten varustamojen välinen sopimus – Maksut ja lisämaksut – Oikeudellinen perusta – Asetus N:o 4056/86 – Asetus N:o 1017/68 – Relevantit markkinat – Näyttö kilpailusääntöjen rikkomisesta – Vanhentumisaika – Sakko)

text:
C 124/18               FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                         24.5.2003
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                            3)     Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoi-
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                       tetaan korvaamaan puolet kantajien oikeudenkäyntikuluista.
                                                                     4)     Kantajat vastaavat puolesta omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                 19 päivänä maaliskuuta 2003
                                                                     (1 ) EYVL C 316, 4.11.2000.
asiassa T-213/00, CMA CGM ym. vastaan Euroopan yhtei-
                       söjen komissio (1)
(Kilpailu – Linjakonferenssin jäsenten ja itsenäisten varusta-
mojen välinen sopimus – Maksut ja lisämaksut – Oikeudelli-
nen perusta – Asetus N:o 4056/86 – Asetus N:o 1017/68 –
Relevantit markkinat – Näyttö kilpailusääntöjen rikkomises-                 YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                ta – Vanhentumisaika – Sakko)                                          TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                12 päivänä maaliskuuta 2003
                        (2003/C 124/30)
                                                                     asiassa T-174/01, Jean M. Goulbourn vastaan sisämarkki-
                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                    noiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
                                                                                (SMHV) (1)
                                                                     (Yhteisön tavaramerkki – Väitemenettely – Sanamerkin
                                                                     Silk Cocoon rekisteröintiä yhteisön tavaramerkkinä koskeva
Asiassa T-213/00, CMA CGM, kotipaikka Marseille (Ranska),            hakemus – Aikaisempi sanamerkki COCOON – Aikaisem-
Cho Yang Shipping Co. Ltd, kotipaikka Soul (Etelä-Korea),            man sanamerkin tosiasiallisesta käytöstä esitettävä näyttö –
Evergreen Marine Corp. Ltd, kotipaikka Taipei (Taiwan), Hanjin       Asetuksen N:o 40/94 43 artiklan 2 ja 3 kohta – Oikeus tulla
Shipping Co. Ltd, kotipaikka Taipei, Hapag-Lloyd Container                                         kuulluksi)
Linie GmbH, kotipaikka Soul, Kawasaki Kisen Kaisha Ltd,
kotipaikka Tokio (Japani), Malaysia International Shipping
Corporation Berhad, kotipaikka Kuala Lumpur (Malesia), Mit-                                     (2003/C 124/31)
sui OSK Lines Ltd, kotipaikka Tokio, Neptune Orient Lines
Ltd, kotipaikka Singapore (Singapore), Nippon Yusen Kaisha,                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
kotipaikka Tokio, Orient Overseas Container Line Ltd, koti-
paikka Wanchai (Hongkong), P & O Nedlloyd Container Line
Ltd, kotipaikka Lontoo (Yhdistynyt kuningaskunta), Senator
Lines GmbH, DSR-Senator Lines GmbH:n oikeudensaajana,                Asiassa T-174/01, Jean M. Goulbourn, kotipaikka Dasmarinas
kotipaikka Bremen (Saksa), Yangming Marine Transport Corp.,          Village, Makati, Metro Manila (Filippiinit), edustajanaan asian-
kotipaikka Taipei, edustajinaan aluksi asianajajat J. Pheasant,      ajaja S. Jackermeier, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointi-
C. Barlen, M. Levitt, D. Waelbroeck ja U. Zinsmeister ja             virasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehenään
sittemmin Pheasant, Levitt, Waelbroeck ja Zinsmeister, proses-       G. Schneider), jota tukee ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
siosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio         tuimessa Redcats S.A., kotipaikka Roubaix (Ranska), edustaja-
(asiamiehinään aluksi P. Oliver ja E. Gippini Fournier, ja           naan asianajajat A. Bertrand ja T. Reisch, jossa kantaja
sittemmin M. Oliver), jossa kantajat vaativat ensimmäisen            on nostanut kanteen sisämarkkinoiden harmonisointiviraston
oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan EY:n perustamisso-             (tavaramerkit ja mallit) kolmannen valituslautakunnan
pimuksen 81 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia V/34.018          25.4.2001 tekemästä päätöksestä asiassa R 641/2000-3, joka
– Far East Trade Tariff Charges and Surcharges Agreement             koski väitemenettelyä, jossa olivat osallisina Redcats S.A. ja
(FETTCSA) 16 päivänä toukokuuta 2000 tehdyn komission                Jean M. Goulbourn, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
päätöksen 2000/627/EY (EYVL L 268, s. 1), ensimmäisen                (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohta-
oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpa-         ja R. M. Moura Ramos sekä tuomarit J. Pirrung ja A. W. H. Meij,
nossa: jaoston puheenjohtaja M. Jaeger sekä tuomarit K. Le-          kirjaaja: hallintovirkamies D. Christensen, on antanut
naerts ja J. Azizi, kirjaaja: hallintovirkamies J. Plingers, on      12.3.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
antanut 19.3.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
raava:                                                               1)     Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mal-
                                                                            lit) kolmannen valituslautakunnan 25.4.2001 tekemä päätös
                                                                            (asia R 641/2000-3) kumotaan.
1)    EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisesta menettelys-
      tä (Asia IV/34.018 – Far East Trade Tariff Charges and         2)     Virasto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      Surcharges Agreement (FETTCSA) 16 päivänä toukokuuta
      2000 tehdyn komission päätöksen 2000/627/EY 4 artikla
      kumotaan.                                                      (1 ) EYVL C 317, 10.11.2001.
2)    Kanne hylätään muilta osin.


title: Belgian kuningaskunnan Conseil d'État'n 4.12.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Bic Benelux SA vastaan Belgian valtio, jota edustaa valtiovarainministeri (Asia C-13/96)

text:
N:o C 64/10            fl                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         2.3.96
Belgian kuningaskunnan Conseil d'État'n 4.12.1995 teke                    torinsa, ja että ohjelman tosiasiallinen ohjaus, kokoon
mällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asi                    pano tai leikkaus on tapahtunut tällä alueella ?
assa Bic Benelux SA vastaan Belgian valtio, jota edustaa
                        valtiovarainministeri                         2 ) Jos oletetaan, että jäsenvaltion luvan saaneen televisio
                            ( Asia C-13/96 )                               lähetystoiminnan harjoittajan lähetyksiä ei voida katsoa
                               ( 96/C 64/21 )                              direktiivissä tarkoitetulla tavalla jäsenvaltion lainkäyt
                                                                           tövaltaan kuuluvan televisiolähetystoiminnan harjoitta
                                                                           jan lähetyksiksi, voiko toinen jäsenvaltio kieltää lähe
Belgian kuningaskunnan Conseil d'Etat on 4.12.1995                         tysten edelleenlähettämisen tietyllä alueella tai rajoittaa
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhtei                  sitä ja millä edellytyksillä se voi tehdä niin, ottaen
söjen tuomioistuimen kirjaamoon 19.1.1996, pyytänyt                        huomioon erityisesti perustamissopimuksen 59 artiklan
yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Bic                   ja sitä seuraavat artiklat ?
Benelux SA vastaan Belgian valtio, jota edustaa valtiova
rainministeri . Conseil d'Etat pyytää yhteisöjen tuomioistui
melta ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:                        3 ) Onko tämän saman direktiivin 2 artiklaa tulkittava
                                                                           siten, että jos televisiolähetystoiminnan harjoittaja
                                                                           kuuluu jäsenvaltion lainkäyttövaltaan, toinen jäsenval
Ovatko velvollisuus kiinnittää tietty tunnusmerkki tuottei                tio ei voi kieltää sitä, että tämä lähetystoiminnan
siin, joille on säädetty niistä aiheutuviksi katsottujen ympä             harjoittaja edelleenlähettää lähetyksiään sen alueelle,
ristöhaittojen vuoksi vero, ennen niiden asettamista kulut                vaikka direktiivin 4 ja 5 artiklan säännöksiä ei ole
tajien saataville ja velvollisuus kiinnittää toisenlainen tun             noudatettu ?
nusmerkki näihin tuotteisiin, silloin kun ne ovat vapautet
tuja tästä verosta diplomaatteja koskevan verovapauden
                                                                      (') EYVL N:o L 298 , s . 23
perusteella, teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien
tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä
28 päivänä maaliskuuta 1983 annetun neuvoston direktii
vin 83/ 189/ETY ('), sellaisena kuin se on muutettuna
22 päivänä maaliskuuta 1988 , annetulla neuvoston direk
tiivillä 88/182/ETY ( 2 ), 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja
" teknisiä eritelmiä " tai direktiivin 1 artiklan 5 kohdassa          Arbeitsgericht Hamburgin 1.12.1995 tekemällään päätök
tarkoitettuja " teknisiä määräyksiä "?                                sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Dr. Kalliope
                                                                      Schöning-Kougebetopoulou vastaan Freie und Hansestadt
                                                                                Hamburg
(') EYVL N:o L 109 , s. 8
( 2 ) EYVL N:o L 81 , s . 75                                                                   ( Asia C-15/96 )
                                                                                ( 96/C 64/23 )
                                                                      Arbeitsgericht Hamburg ( 3 . Kammer ) on pyytänyt
                                                                      1.12.1 995 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
Tribunal de première instance de Bruxellesin 16.1.1996                Euroopan        yhteisöjen      tuomioistuimen     kirjaamoon
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                19.1.1 996, yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Dr. Kalliope
Paul Denuitia vastaan käytävässä rikosasiassa; asianomista           Schöning-Kougebetopoulou vastaan Freie und Hansestadt
jana Belgian valtio (varapääministerin kanslia, tiedonväli          Hamburg ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
     tys- ja julkisten yritysten ministeriö ja tiedeministeriö )
                           ( Asia C-14/96 )
                                                                      1 . Onko EY:n perustamissopimuksen 48 artiklan ja työn
                                                                          tekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella
                              ( 96/C 64/22 )                              annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 1 612/68 ( 1 )
                                                                          7 artiklan 1 ja 4 kohdan vastaista , että julkisen alan
Tribunal de première instance de Bruxelles on pyytänyt                    työehtosopimuksessa määrätään, että henkilö siirtyy
16.1.1996 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut                       ylempään palkkaluokkaan ainoastaan silloin, kun hän
yhteisöjen tuomioistuimeen 19.1.1996, Euroopan yhteisö                   on työskennellyt kahdeksan vuotta sellaisen palkkaluo
jen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua Paul Denuitia                       kan toimessa, joka on määritelty kaikkiin Saksan
vastaan käytävässä rikosasiassa ; asianomistajana Belgian                 liittotasavallan julkisen alan toimenhaltijoihin sovellet
valtio (varapääministerin kanslia, tiedonvälitys- ja julkisten            tavassa työehtosopimuksessa ( Bundes-Angestelltenta
yritysten ministeriö ja tiedeministeriö ). Tribunal de premiè            rifvertrag, BAT), minkä vuoksi määrittelyssä ei oteta
re instance pyytää yhteisöjen tuomioistuimen ratkaisua                    huomioon vastaavaa toimintaa julkisella alalla toisessa
seuraaviin kysymyksiin:                                                   EY:n jäsenvaltiossa ?
1 ) Millä edellytyksillä televisiolähetystoiminnan harjoitta        2 . Jos vastaus kysymykseen 1 on myöntävä :
       jaa pidetään neuvoston 3 päivänä lokakuuta 1989
       antaman direktiivin 89/552/ETY ( l )2 artiklan 1 kohdan            Edellytetäänkö 48 artiklassa ja työntekijöiden vapaasta
       mukaisesti jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvana ?              liikkuvuudesta yhteisön alueella annetussa neuvoston
       Vaikuttaako se asiaan, että osa lähetetyistä ohjelmista            asetuksessa ( ETY ) N:o 1612/68 , että sellaisten lääkärei
       on peräisin Euroopan ulkopuolelta, jos kansallinen                 den osalta, jotka ovat harjoittaneet lääkärin ammattia
       tuomioistuin katsoo muuten, että kyseisellä lähetystoi            julkisella alalla toisessa EY:n jäsenvaltiossa, myös tämä
       minnan harjoittajalla on jäsenvaltion alueella pääkont            työskentelyaika otetaan huomioon määriteltäessa BAT


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (suuri jaosto) 15 päivänä maaliskuuta 2005, asiassa C-160/03: Espanjan kuningaskunta vastaan Eurojust (EY 230 artiklaan perustuva kumoamiskanne — Kanne, jonka jäsenvaltio on nostanut avoimia toimia koskevista ilmoituksista, joilla Eurojust haki väliaikaisia toimihenkilöitä — Yhteisöjen tuomioistuimen toimivallan puuttuminen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               28.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 132/7

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (suuri jaosto)
   15 päivänä maaliskuuta 2005,
   asiassa C-160/03: Espanjan kuningaskunta vastaan Eurojust (1)

   (EY 230 artiklaan perustuva kumoamiskanne - Kanne, jonka jäsenvaltio on nostanut avoimia toimia koskevista ilmoituksista, joilla Eurojust haki väliaikaisia toimihenkilöitä - Yhteisöjen tuomioistuimen toimivallan puuttuminen - Tutkimatta jättäminen)
   (2005/C 132/12)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asiassa C-160/03, jossa on kyse EY 230 artiklaan perustuvasta kumoamiskanteesta, joka on nostettu 8.4.2003, Espanjan kuningaskunta (asiamiehenään L. Fraguas Gadea), jota tukee Suomen tasavalta (asiamiehenään T. Pynnä), vastaan Eurojust (asiamiehinään abogado J. Rivas de Andrés ja solicitor D. O'Keeffe), yhteisöjen tuomioistuin (suuri jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti V. Skouris, jaostojen puheenjohtajat P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas (esittelevä tuomari) ja A. Borg Barthet sekä tuomarit R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues, E. Juhász, G. Arestis, M. Ilešič ja J. Malenovský, julkisasiamies: M. Poiares Maduro, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 15.3.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kannetta ei oteta tutkittavaksi.

               2)

               Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Suomen tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 146, 21.6.2003.


title: Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehtiEUVL C 45, 19.2.2005

text:
               5.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 57/42

         (2005/C 57/72)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu
         Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 45, 19.2.2005

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 31, 5.2.2005

      EUVL C 19, 22.1.2005

      EUVL C 6, 8.1.2005

      EUVL C 314, 18.12.2004

      EUVL C 300, 4.12.2004

      EUVL C 273, 6.11.2004

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex:http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX:http://europa.eu.int/celex


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 9 päivänä helmikuuta 1999, asiassa T-124/98, Corrado Politi vastaan Euroopan koulutussäätiö (Väliaikainen toimihenkilö - Valitusaika - Kanteen nostamisen määräaika - Tutkimatta jättäminen)

text:
C 174/4                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          19.6.1999
                                             ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                              Caruso, 2 A rue Van Moer, 1000 Bryssel, vastaan Euroopan
                  MIOISTUIMEN TUOMIO                                    yhteisöjen komissio (asiamiehinään Dimitris Triantafyllou ja
                                                                        Stefania Dragone), jossa kantaja vaati, että yhteisöjen ensim-
                11 päivänä maaliskuuta 1999,                            mäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa Sardinian alueen
                                                                        Sardinian meriliikenteelle myöntämästä tuesta 21 päivänä
asiassa T-66/98, Giuliana Gaspari vastaan Euroopan parla-               lokakuuta 1997 tehdyn komission päätöksen 98/95/EY (EYVL
                            mentti (1)                                  L 20, 27.1.1998, s. 30), yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                        tuomioistuin (laajennettu viides jaosto), toimien kokoonpa-
(Henkilöstö – Kylpylähoito – Päätös, jolla kulujen korvaa-              nossa: puheenjohtaja J. D. Cooke sekä tuomarit R. Garcı́a-
mista koskeva ennakkosuostumushakemus on hylätty –                      Valdecasas, P. Lindh, J. Pirrung ja M. Vilaras, kirjaaja: H. Jung,
Perustelut – Lääkärinlausunto – Yksityiselämän kunnioitta-              on 16.3.1999 antanut määräyksen, jonka määräysosa on
                             minen)                                     seuraava:
                        (1999/C 174/07)                                 1) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin luopuu asian T-58/98,
                                                                             Sardegna Lines vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, käsitte-
                                                                             lystä yhteisöjen tuomioistuimen hyväksi, jotta tämä voi ratkaista
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                             kumoamista koskevat vaatimukset.
Asiassa T-66/98, Giuliana Gaspari, Euroopan parlamentin                 2) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
virkamies, kotipaikka Sandweiler (Luxemburg), edustajinaan
aluksi asianajajat Jean-Noël Louis, Ariane Tornel ja Françoise          (1) EYVL C 184, 13.6.1998.
Parmentier, sittemmin asianajaja Lucette Defalque, Bryssel,
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Fiduciaire
Myson SARL, 30 rue de Cessange, vastaan Euroopan parla-
mentti (asiamiehinään Yannis Pantalis ja Matthew Moore),
jossa kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuin      kumoaa       Luxemburgin        maksutoimiston        YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
26.8.1997 tekemän päätöksen, jolla hylätään kantajan                                        MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
9.6.1997 tekemä hakemus kylpylähoitokulujen korvaamista
koskevalle ennakkosuostumukselle, yhteisöjen ensimmäisen                                    9 päivänä helmikuuta 1999,
oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpa-            asiassa T-124/98, Corrado Politi vastaan Euroopan koulu-
nossa: puheenjohtaja R. M. Moura Ramos sekä tuomarit V.                                              tussäätiö (1)
Tiili ja P. Mengozzi, kirjaaja: A. Mair, on 11.3.1999 antanut
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                              (Väliaikainen toimihenkilö – Valitusaika – Kanteen nostami-
1) Kanne hylätään.                                                                  sen määräaika – Tutkimatta jättäminen)
2) Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.                                  (1999/C 174/09)
(1) EYVL C 209, 4.7.1998.                                                                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                        Asiassa T-124/98, Corrado Politi, Euroopan koulutussäätiön
                                                                        entinen väliaikainen toimihenkilö, kotipaikka Torino (Italia),
                                                                        edustajanaan asianajajat Jean-Noël Louis ja Françoise Parmen-
                                                                        tier, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                              SARL, 30 rue de Cessange, vastaan Euroopan koulutussäätiö
                 MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                 (asiamiehenään Bertrand Wägebaur), jossa kantaja vaatii, että
                                                                        yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa
                16 päivänä maaliskuuta 1999,                            toisaalta 16.9.1997 tehdyn päätöksen, jolla vahvistettiin kanta-
                                                                        jaa koskenut lopullinen arviointikertomus, sekä toisaalta
asiassa T-58/98, Sardegna Lines vastaan Euroopan yhteisö-               30.9.1997 tehdyn päätöksen, jolla kantajan työsopimusta ei
                         jen komissio (1)                               uusittu, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                        (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: puheenjohtaja
               (Asian käsittelystä luopuminen)                          A. Potocki sekä tuomarit C. W. Bellamy ja A. W. H. Meij,
                                                                        kirjaaja: hallintovirkamies H. Jung, on 9.2.1999 antanut
                        (1999/C 174/08)                                 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                                                                        1) Kanne jätetään tutkimatta.
                    (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                        2) Kumpikin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Asiassa T-58/98, Sardegna Lines, Servizi Marittimi della Sar-
degna S.P.A., kotipaikka Cagliari, edustajanaan asianajajat             (1) EYVL C 312, 10.10.1998.
Francesco Caruso ja Ugo Iaccarino sekä Beniamino Carnevale
ja Claudio Caruso, prosessiosoite asianajotoimisto Francesco


title: Asia T-30/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.9.2007 — Prym ja Prym Consumer v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Ompelutarvikkeiden (neulat) eurooppalaiset markkinat — Tuotemarkkinoiden jako — Maantieteellisten markkinoiden jako — Sakko — Sakkojen määrän laskennasta annetut suuntaviivat — Perusteluvelvollisuus — Rikkomisen vakavuus ja kesto — Yhteistyöstä annettu tiedonanto)

text:
               20.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/29

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.9.2007 — Prym ja Prym Consumer v. komissio
   (Asia T-30/05) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Ompelutarvikkeiden (neulat) eurooppalaiset markkinat - Tuotemarkkinoiden jako - Maantieteellisten markkinoiden jako - Sakko - Sakkojen määrän laskennasta annetut suuntaviivat - Perusteluvelvollisuus - Rikkomisen vakavuus ja kesto - Yhteistyöstä annettu tiedonanto)
   (2007/C 247/46)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantajat: William Prym GmbH & Co. KG (Stolberg, Saksa) ja Prym Consumer GmbH & Co. KG (Stolberg) (edustaja: asianajaja H. Meyer-Lindemann)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre ja K. Mojzesowicz)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ensisijaisesti komission 26.10.2004 tekemän päätöksen C(2004) 4221 lopullinen (asia COMP/F-1/38.338 — PO/Neulat), joka koskee EY 81 artiklan soveltamista koskevaa menettelyä, kumoaminen sikäli kuin se koskee kantajia, ja toissijaisesti kantajille määrätyn sakon kumoaminen tai sen määrän alentaminen.
   Tuomiolauselma

               1)

               Komission 26.10.2004 tekemän päätöksen C(2004) 4221 lopullinen (asia COMP/F-1/38.338 — PO/Neulat), joka koskee EY 81 artiklan soveltamista koskevaa menettelyä, 2 artiklassa William Prym GmbH & Co. KG:lle ja Prym Consumer GmbH & Co. KG:lle määrätyn sakon määrä vahvistetaan 27 miljoonaksi euroksi.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               William Prym et Prym Consumer vastaavat 90 prosentista omista oikeudenkäyntikuluistaan ja 90 prosentista komission oikeudenkäyntikuluista, ja komissio vastaa 10 prosentista omista oikeudenkäyntikuluistaan ja 10 prosentista William Prymin ja Prym Consumerin oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 106, 30.4.2005.


title: Asia T-381/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.3.2014 – Borrajo Canelo v. SMHV – Tecnoazúcar (PALMA MULATA) (Yhteisön tavaramerkki — Menettämismenettely — Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki PALMA MULATA — Tosiasiallinen käyttö — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 51 artiklan 1 kohdan a alakohta — Muoto, jossa on eroavuuksia sellaisissa osissa, jotka eivät vaikuta erottamiskykyyn)

text:
               28.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.3.2014 – Borrajo Canelo v. SMHV – Tecnoazúcar (PALMA MULATA)
   (Asia T-381/12) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Menettämismenettely - Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki PALMA MULATA - Tosiasiallinen käyttö - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 51 artiklan 1 kohdan a alakohta - Muoto, jossa on eroavuuksia sellaisissa osissa, jotka eivät vaikuta erottamiskykyyn))
   2014/C 129/25
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Ana Borrajo Canelo (Madrid, Espanja), Carlos Borrajo Canelo (Madrid) ja Luis Borrajo Canelo (Madrid) (edustaja: asianajaja A. Gómez López)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Schifko)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Tecnoazúcar (Havanna, Kuuba) (edustaja: asianajaja J. Carbonell Callicó)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 21.5.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 2265/2010-2), joka koskee menettämismenettelyä, jossa asianosaisina ovat yhtäältä Ana Borrajo Canelo, Carlos Borrajo Canelo ja Luis Borrajo Canelo sekä toisaalta Tecnoazúcar.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Ana Borrajo Canelo, Carlos Borrajo Canelo ja Luis Borrajo Canelo velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 343, 10.11.2012.


title: Asia C-251/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court (Irlanti) on esittänyt 2.5.2016 – Edward Cussens, John Jennings ja Vincent Kingston v. T. G. Brosnan

text:
               4.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court (Irlanti) on esittänyt 2.5.2016 – Edward Cussens, John Jennings ja Vincent Kingston v. T. G. Brosnan
   (Asia C-251/16)
   (2016/C 243/24)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supreme Court

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Edward Cussens, John Jennings ja Vincent Kingston

      Vastapuoli: T. G. Brosnan (verotarkastaja)

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko oikeuksien väärinkäyttöä koskevalla periaatteella, jonka todettiin [Euroopan unionin] tuomioistuimen [21.2.2006 antamassa] tuomiossa [Halifax ym. v. Commissioners of Customs and Excise, C 255/02, EU:C:2006:121] olevan sovellettavissa arvonlisäverotuksen alalla, välitön oikeusvaikutus suhteessa yksityiseen sellaisen kansallisen joko lainsäätäjän tai tuomioistuimen toimenpiteen puuttuessa, jolla kyseinen periaate pannaan täytäntöön käsiteltävän asian kaltaisissa olosuhteissa, joissa myyntiä edeltäneiden liiketoimien ja ostajan liiketoimien (jäljempänä yhteisesti valittajien liiketoimet) määrittäminen uudelleen [Revenue] Commissionersin ehdottamalla tavalla merkitsisi sitä, että valittajien olisi maksettava arvonlisäveroa, vaikka merkityksellisenä ajankohtana voimassa olleiden kansallisten säännösten asianmukainen soveltaminen valittajien liiketoimiin ei synnyttänyt tällaista velvollisuutta?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan, että oikeuksien väärinkäyttöä koskevalla periaatteella on välitön oikeusvaikutus suhteessa yksityiseen, vaikka kansallinen lainsäätäjän tai tuomioistuimen toimenpide, jolla kyseinen periaate pannaan täytäntöön, puuttuu, oliko periaate riittävän selvä ja täsmällinen, jotta sitä voidaan soveltaa valittajien liiketoimiin, jotka oli saatu päätökseen ennen kuin tuomio Halifax ym. annettiin, ja erityisesti, kun otetaan huomioon oikeusvarmuuden ja valittajien perustellun luottamuksen suojan periaatteet?

               3)

               Jos oikeuksien väärinkäyttöä koskeva periaatetta sovelletaan valittajien liiketoimiin, minkä seurauksena ne on määriteltävä uudelleen,

                           a)

                           minkä oikeudellisen järjestelyn avulla valittajien liiketoimista maksettava arvonlisävero määritetään tai peritään, koska kansallisen oikeuden mukaan arvonlisäveroa ei voida määrittää tai periä, ja

                           b)

                           miten kansalliset tuomioistuimet asettavat tällaisen velvoitteen?

               4)

               Sen määrittämiseksi, oliko valittajien liiketoimien keskeisenä tarkoituksena saada verotuksellista etua, pitäisikö kansallisen tuomioistuimen tarkastella myyntiä edeltäneitä liiketoimia (jotka sen mukaan oli toteutettu pelkästään verotuksellisista syistä) erikseen vai onko valittajien liiketoimien tarkoitusta tarkasteltava kokonaisuutena?

               5)

               Onko arvonlisäverolain 4 §:n 9 momenttia pidettävä kansallisena säännöksenä, jolla pannaan täytäntöön kuudes direktiivi, (1) vaikka se on ristiriidassa kuudennen direktiivin 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun säännöksen kanssa, jonka asianmukaisen soveltamisen seurauksena valittajia – luovutuksen osalta ennen kiinteistön ensimmäistä käyttöönottoa – kohdeltaisiin verovelvollisina, vaikka aikaisempi veronalainen luovutus oli tapahtunut?

               6)

               Jos arvonlisäverolain 4 §:n 9 momentti on kuudennen direktiivin vastainen, onko valittajien kohdalla, kun he vetoavat kyseiseen momenttiin, kyse oikeuksien väärinkäytöstä tuomiossa Halifax ym. vahvistettujen periaatteiden vastaisesti?

               7)

               Vaihtoehtoisesti, jos arvonlisäverolain 4 §:n 9 momentti ei ole kuudennen direktiivin vastainen, ovatko valittajat saaneet direktiivin ja/tai 4 §:n tarkoituksen vastaista verotuksellista etua?

               8)

               Vaikka arvonlisäverolain 4 §:n 9 momenttia ei pidettäisi kuudennen direktiivin täytäntöönpanosäännöksenä, sovelletaanko tuomiossa Halifax ym. vahvistettua oikeuksien väärinkäyttöä koskevaa periaatetta kyseisiin liiketoimiin tuomiossa Halifax ym. esitettyjen arviointiperusteiden nojalla?

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL 1977, L 145, s. 1).


title: Asia T-28/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.12.2015 – Koninklijke Luchtvaart Maatschappij v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Euroopan lentorahtimarkkinat — Lentorahtipalvelujen hintojen useita osatekijöitä (polttoainelisien ja turvalisien käyttöön ottaminen ja lisiä koskevien provisioiden maksamisesta kieltäytyminen) koskevat sopimukset ja yhdenmukaistetut menettelytavat — SEUT 101 artikla, ETA-sopimuksen 53 artikla ja yhteisön ja Sveitsin lentoliikenteestä tehdyn sopimuksen 8 artikla — Perusteluvelvollisuus)

text:
               8.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/30

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.12.2015 – Koninklijke Luchtvaart Maatschappij v. komissio
   (Asia T-28/11) (1)

   ((Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Euroopan lentorahtimarkkinat - Lentorahtipalvelujen hintojen useita osatekijöitä (polttoainelisien ja turvalisien käyttöön ottaminen ja lisiä koskevien provisioiden maksamisesta kieltäytyminen) koskevat sopimukset ja yhdenmukaistetut menettelytavat - SEUT 101 artikla, ETA-sopimuksen 53 artikla ja yhteisön ja Sveitsin lentoliikenteestä tehdyn sopimuksen 8 artikla - Perusteluvelvollisuus))
   (2016/C 048/34)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV (Amstelveen, Alankomaat) (edustaja: asianajaja M. Smeets)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi S. Noë, N. von Lingen ja C. Giolito, sitten S. Noë, C. Giolito ja A. Dawes, avustajanaan barrister B. Doherty)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse SEUT 101 artiklan, ETA-sopimuksen 53 artiklan sekä Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton lentoliikennettä koskevan sopimuksen 8 artiklan mukaisesta menettelystä 9.11.2010 tehdyn komission päätöksen K(2010) 7694 lopullinen (Asia COMP/39258 – Lentorahti) kumoamisesta kantajaa koskevilta osiltaan ja, toissijaisesti, tälle määrätyn sakon alentamisesta.

      Tuomiolauselma

               1)

               SEUT 101 artiklan, ETA-sopimuksen 53 artiklan sekä Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton lentoliikennettä koskevan sopimuksen 8 artiklan mukaisesta menettelystä 9.11.2010 tehty komission päätös K(2010) 7694 lopullinen (Asia COMP/39258 – Lentorahti) kumotaan Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV:tä koskevilta osin.

               2)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV:lle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 72, 5.3.2011.