title: Asia C-325/17 P: Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 26.6.2018 – Valittajana Windrush Aka LLP sekä muina osapuolina Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Jerry Dammers (Muutoksenhaku — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla — EU-tavaramerkki — Menettämismenettely — Sanamerkki The Specials — Tosiasiallinen käyttö — Tavaramerkin haltijan suostumus)

text:
               27.8.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/11

      Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 26.6.2018 – Valittajana Windrush Aka LLP sekä muina osapuolina Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Jerry Dammers
      (Asia C-325/17 P) (1)

      ((Muutoksenhaku - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla - EU-tavaramerkki - Menettämismenettely - Sanamerkki The Specials - Tosiasiallinen käyttö - Tavaramerkin haltijan suostumus))
      (2018/C 301/13)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittaja: Windrush Aka LLP (edustajat: S. Malynicz, QC, solicitor S. Brittonin ja solicitor S. Tregearin valtuuttamana)

         Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: D. Botis ja J. Crespo Carrillo) ja Jerry Dammers (edustajat: barrister B. Brandreth, solicitor C. Fehlerin valtuuttamana)

         Määräysosa

                  1)

                  Valitus hylätään täysin perusteettomana.

                  2)

                  Windrush Aka LLP velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 347, 16.10.2017.


title: Asia T-446/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.7.2018 – Taihan Electric Wire v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Euroopan sähkökaapelimarkkinat — Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan rikkominen — Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen — Ylitsepääsemättömät esteet — SEUT 101 artiklaa ei voida soveltaa — Rikkomiseen osallistumisen kesto — Yhdenvertainen kohtelu — Sakon määrän laskeminen — Myynnin arvo — Rikkomisen vakavuus — Lieventävät asianhaarat — Täysi harkintavalta)

text:
               17.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/36

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.7.2018 – Taihan Electric Wire v. komissio
      (Asia T-446/14) (1)

      ((Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Euroopan sähkökaapelimarkkinat - Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan rikkominen - Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen - Ylitsepääsemättömät esteet - SEUT 101 artiklaa ei voida soveltaa - Rikkomiseen osallistumisen kesto - Yhdenvertainen kohtelu - Sakon määrän laskeminen - Myynnin arvo - Rikkomisen vakavuus - Lieventävät asianhaarat - Täysi harkintavalta))
      (2018/C 328/48)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Taihan Electric Wire Co. Ltd (Anyang, Etelä-Korea) (edustajat: asianajajat R. Antonini ja E. Monard)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Biolan, C. Giolito ja H. van Vliet)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, joka koskee yhtäältä [SEUT 101] artiklan ja [ETA-]sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia AT.39610 – Sähkökaapelit) 2.4.2014 annetun komission päätöksen C(2014) 2139 final kumoamista kantajaa koskevilta osin ja toisaalta kantajalle määrätyn sakon määrän alentamista.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Taihan Electric Wire Co. Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 282, 25.8.2014.


title: Asia C-164/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 25.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supreme Court – Irlanti) – Edel Grace ja Peter Sweetman v. An Bord Pleanála (Ennakkoratkaisupyyntö — Ympäristö — Direktiivi 92/43/EY — Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelu — 6 artiklan 3 ja 4 kohta — Suunnitelman tai hankkeen suojelualueelle aiheuttamien vaikutusten arviointi — Suunnitelma tai hanke, joka ei liity suoranaisesti alueen käyttöön tai ole sen kannalta tarpeellinen — Tuulipuistohanke — Direktiivi 2009/147/EY — Luonnonvaraisten lintujen suojelu — 4 artikla — Erityinen suojelualue (SPA-alue) — Liite I — Sinisuohaukka (Circus cyaneus) — Soveltuva elinympäristö, jossa tapahtuu vaihtelua ajan kuluessa — Tarvittavien maa-alueiden väliaikainen tai lopullinen supistuminen — Hankkeeseen sisältyvät toimenpiteet, joilla pyritään varmistamaan, että lajin elinympäristöksi soveltuvan alueen kokoa ei missään vaiheessa supisteta ja sitä voidaan itse asiassa kasvattaa)

text:
               17.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/16

      Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 25.7.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supreme Court – Irlanti) – Edel Grace ja Peter Sweetman v. An Bord Pleanála
      (Asia C-164/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Ympäristö - Direktiivi 92/43/EY - Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelu - 6 artiklan 3 ja 4 kohta - Suunnitelman tai hankkeen suojelualueelle aiheuttamien vaikutusten arviointi - Suunnitelma tai hanke, joka ei liity suoranaisesti alueen käyttöön tai ole sen kannalta tarpeellinen - Tuulipuistohanke - Direktiivi 2009/147/EY - Luonnonvaraisten lintujen suojelu - 4 artikla - Erityinen suojelualue (SPA-alue) - Liite I - Sinisuohaukka (Circus cyaneus) - Soveltuva elinympäristö, jossa tapahtuu vaihtelua ajan kuluessa - Tarvittavien maa-alueiden väliaikainen tai lopullinen supistuminen - Hankkeeseen sisältyvät toimenpiteet, joilla pyritään varmistamaan, että lajin elinympäristöksi soveltuvan alueen kokoa ei missään vaiheessa supisteta ja sitä voidaan itse asiassa kasvattaa))
      (2018/C 328/19)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Supreme Court

         Pääasian asianosaiset

         Valittajat: Edel Grace ja Peter Sweetman

         Vastapuoli: An Bord Pleanála

         Muut osapuolet: ESB Wind Developments Ltd, Coillte ja The Department of Arts Heritage and the Gaeltacht

         Tuomiolauselma

      Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY 6 artiklaa on tulkittava siten, että kun hanke aiotaan toteuttaa lajin suojelemiseen ja säilyttämiseen osoitetulla alueella, jolla suojellun lajin tarpeisiin soveltuva alue vaihtelee ajan myötä, ja kun tällaisen hankkeen vaikutuksena on, etteivät tämän alueen tietyt osat enää voi väliaikaisesti tai lopullisesti soveltua kyseisen lajin elinympäristöksi, sitä seikkaa, että tämä hanke sisältää toimenpiteitä, joilla pyritään varmistamaan hankkeen vaikutusten asianmukaisen arvioinnin suorittamisen jälkeen ja hankkeen keston aikana, että tämän alueen osaa, joka voi konkreettisesti soveltua elinympäristöksi, ei supisteta ja sitä voidaan itse asiassa kasvattaa, ei voida ottaa huomioon tämän artiklan 3 kohdan mukaisesti tehtävässä arvioinnissa, jolla pyritään varmistamaan, ettei kyseinen hanke vaikuta haitallisesti kyseisen alueen koskemattomuuteen, vaan se kuuluu mahdollisesti mainitun artiklan 4 kohdan soveltamisalaan.

         (1)  EUVL C 178, 6.6.2017.


title: Asia C-128/16 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 25.7.2018 – Valittajana Euroopan komissio sekä muina osapuolina Espanjan kuningaskunta, Lico Leasing SA ja Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión SA (Muutoksenhaku — Valtiontuet — SEUT 107 artiklan 1 kohta — Laivojen hankintaa varten käyttöön otettuihin tiettyihin rahoitusleasingsopimuksiin sovellettava verojärjestelmä (Espanjan tax lease -järjestelmä) — Tuensaajien yksilöiminen — Valikoivuuden edellytys — Kilpailun vääristyminen ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan vaikuttaminen — Perusteluvelvollisuus)

text:
               17.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/3

      Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 25.7.2018 – Valittajana Euroopan komissio sekä muina osapuolina Espanjan kuningaskunta, Lico Leasing SA ja Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión SA
      (Asia C-128/16 P) (1)

      ((Muutoksenhaku - Valtiontuet - SEUT 107 artiklan 1 kohta - Laivojen hankintaa varten käyttöön otettuihin tiettyihin rahoitusleasingsopimuksiin sovellettava verojärjestelmä (Espanjan tax lease -järjestelmä) - Tuensaajien yksilöiminen - Valikoivuuden edellytys - Kilpailun vääristyminen ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan vaikuttaminen - Perusteluvelvollisuus))
      (2018/C 328/03)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Asianosaiset

         Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Di Bucci, E. Gippini Fournier ja P. Němečková)

         Muut osapuolet: Espanjan kuningaskunta (asiamies: M. A. Sampol Pucurull), Lico Leasing SA ja Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión SA (edustajat: M. Merola, avvocato, ja M. Sánchez, abogado)

         Väliintulijat, jotka tukevat muiden osapuolten vaatimuksia: Bankia SA, Asociación Española de Banca, Unicaja Banco SA, Liberbank SA, Banco de Sabadell SA, Banco Gallego SA, Catalunya Banc SA, Caixabank SA, Banco de Santander SA, Santander Investment SA, Naviera Séneca AIE, Industria de Diseño Textil SA, Naviera Nebulosa de Omega AIE, Banco Mare Nostrum SA, Abanca Corporación Bancaria SA, Ibercaja Banco SA, Banco Grupo Cajatres SAU, Naviera Bósforo AIE, Joyería Tous SA, Corporación Alimentaria Guissona SA, Naviera Muriola AIE, Poal Investments XXI SL, Poal Investments XXII SL, Naviera Cabo Vilaboa C-1658 AIE, Naviera Cabo Domaio C-1659 AIE, Caamaño Sistemas Metálicos SL, Blumaq SA, Grupo Ibérica de Congelados SA, RNB SL, Inversiones Antaviana SL, Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria SAU, Banco de Albacete SA ja Bodegas Muga SL (edustajat: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero ja A. Lamadrid de Pablo, abogados) sekä Aluminios Cortizo SAU (edustaja: A. Beiras Cal, abogado)

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen 17.12.2015 antama tuomio Espanja ym. v. komissio (T-515/13 ja T-719/13, EU:T:2015:1004) kumotaan.

                  2)

                  Asia palautetaan unionin yleiseen tuomioistuimeen.

                  3)

                  Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

                  4)

                  Bankia SA, Asociación Española de Banca, Unicaja Banco SA, Liberbank SA, Banco de Sabadell SA, Banco Gallego SA, Catalunya Banc SA, Caixabank SA, Banco de Santander SA, Santander Investment SA, Naviera Séneca AIE, Industria de Diseño Textil SA, Naviera Nebulosa de Omega AIE, Banco Mare Nostrum SA, Abanca Corporación Bancaria SA, Ibercaja Banco SA, Banco Grupo Cajatres SAU, Naviera Bósforo AIE, Joyería Tous SA, Corporación Alimentaria Guissona SA, Naviera Muriola AIE, Poal Investments XXI SL, Poal Investments XXII SL, Naviera Cabo Vilaboa C-1658 AIE, Naviera Cabo Domaio C-1659 AIE, Caamaño Sistemas Metálicos SL, Blumaq SA, Grupo Ibérica de Congelados SA, RNB SL, Inversiones Antaviana SL, Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria SAU, Banco de Albacete SA, Bodegas Muga SL ja Aluminios Cortizo SAU vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 156, 2.5.2016.


title: Asia T-447/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.7.2018 – NKT Verwaltungs ja NKT v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Euroopan sähkökaapelimarkkinat — Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan rikkominen — Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen — Todisteet rikkomisesta — Rikkomiseen osallistumisen kesto — Julkinen irtisanoutuminen — Sakon määrän laskeminen — Rikkomisen vakavuus — Täysi harkintavalta)

text:
               17.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/37

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.7.2018 – NKT Verwaltungs ja NKT v. komissio
      (Asia T-447/14) (1)

      ((Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Euroopan sähkökaapelimarkkinat - Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan rikkominen - Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen - Todisteet rikkomisesta - Rikkomiseen osallistumisen kesto - Julkinen irtisanoutuminen - Sakon määrän laskeminen - Rikkomisen vakavuus - Täysi harkintavalta))
      (2018/C 328/49)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantajat: NKT Verwaltungs GmbH, aiemmin nkt cables GmbH (Köln, Saksa) ja NKT A/S, aiemmin NKT Holding A/S (Brøndby, Tanska) (edustajat: asianajajat M. Kofmann ja B. Creve)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Giolito, H. van Vliet ja C. Vollrath, avustajanaan B. Doherty, barrister)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, joka koskee ensisijaisesti [SEUT 101] artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia AT.39610 – Sähkökaapelit) 2.4.2014 annetun komission päätöksen C(2014) 2139 final kumoamista kantajia koskevilta osin ja toissijaisesti kantajille määrätyn sakon määrän alentamista.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  NKT Verwaltungs GmbH ja NKT A/S velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 282, 25.8.2014.


title: Asia C-374/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Köln (Saksa) on esittänyt 7.6.2018 – UPS Deutschland Inc. & Co. OHG, DPD Dynamic Parcel Distribution GmbH & Co. KG ja Bundesverband Paket & Expresslogistik e.V. v. Deutsche Post AG

text:
               17.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/26

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Köln (Saksa) on esittänyt 7.6.2018 – UPS Deutschland Inc. & Co. OHG, DPD Dynamic Parcel Distribution GmbH & Co. KG ja Bundesverband Paket & Expresslogistik e.V. v. Deutsche Post AG
      (Asia C-374/18)
      (2018/C 328/34)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Landgericht Köln

         Pääasian asianosaiset

         Kantajat: UPS Deutschland Inc. & Co. OHG, DPD Dynamic Parcel Distribution GmbH & Co. KG ja Bundesverband Paket & Expresslogistik e.V.

         Vastaaja: Deutsche Post AG

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko asetuksen (EY) N:o 561/2006 (1) 13 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että säännöksessä sallitaan poikkeukset asetuksen (EY) N:o 561/2006 5–9 artiklasta vain silloin, kun direktiivin 97/67/EY (2) 2 artiklan 13 kohdassa tarkoitetun yleispalvelujen tarjoajan ajoneuvoa käytetään asetuksen (EY) N:o 561/2006 13 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisesti vain ja yksinomaan yleispalvelussa lähetysten kuljettamiseen, vai sallitaanko poikkeukset asetuksen (EY) N:o 561/2006 5–9 artiklasta myös silloin, kun kyseisiä ajoneuvoja käytetään yleispalvelussa lähetysten kuljettamisen lisäksi myös muiden kuin yleispalveluun kuuluvien lähetysten kuljettamiseen?

                  2)

                  Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan siten, että poikkeukset asetuksen (EY) N:o 561/2006 5–9 artiklasta sallitaan myös silloin, kun kyseisiä ajoneuvoja käytetään yleispalvelussa lähetysten kuljettamisen lisäksi myös muiden kuin yleispalveluun kuuluvien lähetysten kuljettamiseen:

                              a)

                              Kuinka suuri on tällöin ajoneuvolla yleispalvelussa kuljetettavien lähetysten osuus vähintään oltava?

                              b)

                              Kuinka suuri voi tällöin enintään olla muiden kuin yleispalveluun kuuluvien ja ajoneuvolla samanaikaisesti yleispalvelujen kanssa kuljetettavien lähetysten osuus?

                              c)

                              Miten edellä a ja b alakohdassa kuvailtu määrä olisi kulloinkin määritettävä?

                              d)

                              Onko edellä a ja b alakohdassa kuvailtua määrää koskevan vaatimuksen täytyttävä kyseisen ajoneuvon jokaisella matkalla vai riittääkö, että huomioon otetaan kyseisen ajoneuvon kaikkiin matkoihin perustuva keskiarvo?

                  3)

                              a)

                              Onko unionin jäsenvaltion kansallista lainsäädäntöä, jota sovelletaan tavaraliikenteessä käytettäviä ajoneuvoja ja ajoneuvoyhdistelmiä, joiden suurin sallittu massa on yli 2,81 tonnia mutta enintään 3,51 tonnia, koskeviin ajo- ja lepoaikoihin, ja jossa toistetaan sanatarkasti asetuksen (EY) N:o 561/2006 13 artiklan 1 kohdan säännökset, tulkittava yksinomaan unionin oikeuden perusteella?

                              b)

                              Voiko kansallinen tuomioistuin käyttää unionin oikeudesta omaksuttujen säännösten tulkinnassa poikkeavia perusteita säännöksen sanatarkasta toistamisesta huolimatta?

                  4)

                  Onko lähetyksen luokittelemiseksi direktiivissä 97/67/EY tarkoitetuksi yleispalvelun piiriin kuuluvaksi lähetykseksi esteenä se, jos sen kanssa tarjotaan samanaikaisesti seuraavan kaltaisia lisäpalveluja:

                              —

                              lähetysten nouto (ilman aikaikkunaa),

                              —

                              lähetysten nouto (aikaikkunan rajoissa),

                              —

                              vastaanottajan iän tarkistaminen,

                              —

                              postiennakko,

                              —

                              vastaanottaja maksaa 31,5 kilogrammaan asti,

                              —

                              edelleen lähettäminen,

                              —

                              ennakko-ohjeet, jos vastaanottajaa ei tavoiteta,

                              —

                              toivotun viikonpäivän määrittäminen,

                              —

                              toivotun kellonajan määrittäminen.

         (1)  Tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 3821/85 ja (EY) N:o 2135/98 muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 kumoamisesta 15.3.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 561/2006 (EUVL 2006, L 102, s. 1) sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna tieliikenteessä käytettävistä ajopiirtureista, tieliikenteen valvontalaitteista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3821/85 kumoamisesta sekä tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 561/2006 muuttamisesta 4.2.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 165/2014 45 artiklalla (EUVL 2014, L 60, s. 1).

         (2)  Yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä ja palvelun laadun parantamista koskevista yhteisistä säännöistä 15.12.1997 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/67/EY (EYVL 1998, L 15, s. 14).


title: Asia C-478/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka College van Beroep voor het bedrijfsleven (Alankomaat) on esittänyt 23.7.2018 – Compaxo Vlees Zevenaar BV, Ekro BV, Vion Apeldoorn BV ja Vitelco BV v. Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

text:
               15.10.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 373/9

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka College van Beroep voor het bedrijfsleven (Alankomaat) on esittänyt 23.7.2018 – Compaxo Vlees Zevenaar BV, Ekro BV, Vion Apeldoorn BV ja Vitelco BV v. Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
      (Asia C-478/18)
      (2018/C 373/10)
      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      College van Beroep voor het bedrijfsleven

         Pääasian asianosaiset

         Kantajat: Compaxo Vlees Zevenaar BV, Ekro BV, Vion Apeldoorn BV ja Vitelco BV

         Vastaaja: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevien sääntöjen mukaisuuden varmistamiseksi suoritetusta virallisesta valvonnasta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 882/2004 (1) (jäljempänä asetus N:o 882/2004) liitteessä VI olevan 1 kohdan osaa ”Viralliseen valvontaan osallistuva henkilöstö” ja kyseisessä liitteessä olevan 2 kohdan osaa ”Viralliseen valvontaan osallistuva henkilöstö” tulkittava siten, että (palkka)kuluja, jotka saadaan ottaa huomioon virallisen valvonnan maksujen laskemisessa, voivat olla ainoastaan viralliset valvonnat suorittavien virallisten eläinlääkärien ja virallisten apulaisten (palkka)kulut, vai voidaanko niinä pitää myös Alankomaiden elintarvikkeiden ja kulutustavaroiden turvallisuudesta vastaavan viranomaisen (Nederlandse Voedsel- en Warenautoriteit, jäljempänä NVWA) tai Kwaliteitskeuring Dierlijke Sector -rajavastuuyhtiön (jäljempänä KDS) muiden työntekijöiden (palkka)kuluja?

                  2)

                  Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan siten, että asetuksen N:o 882/2004 liitteessä VI olevan 1 kohdan osan ”Viralliseen valvontaan osallistuva henkilöstö” ja kyseisessä liitteessä olevan 2 kohdan osan ”Viralliseen valvontaan osallistuva henkilöstö” voidaan katsoa käsittävän myös NVWA:n tai KDS:n muiden työntekijöiden (palkka)kulut, missä olosuhteissa ja missä rajoissa silloin on vielä kyse sellaisesta yhteydestä näistä toisista työntekijöistä aiheutuneiden kulujen ja virallisen valvonnan välillä, että tällaisista (palkka)kuluista voidaan periä maksu asetuksen N:o 882/2004 27 artiklan 4 kohdan ja liitteessä VI olevien 1 ja 2 kohdan perusteella?

                  3)

                  Onko asetuksen N:o 882/2004 27 artiklan 4 kohdan a alakohtaa ja liitteessä VI olevia 1 ja 2 kohtaa tulkittava siten, että 27 artiklan 4 kohta ja liitteessä VI olevat 1 ja 2 kohta ovat esteenä sille, että teurastamoilta laskutetaan virallisesta valvonnasta maksuja sellaisten neljännestuntien osalta, jotka teurastamot ovat tilanneet toimivaltaiselta viranomaiselta mutta joina ei ole kuitenkaan tosiasiassa suoritettu työtä virallista valvontaa varten?

         (1)  EUVL 2004, L 165, s. 1.


title: Asia T-508/18: Kanne 24.8.2018 – OLG v. EUIPO – Stra (STRADIA)

text:
               15.10.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 373/18

      Kanne 24.8.2018 – OLG v. EUIPO – Stra (STRADIA)
      (Asia T-508/18)
      (2018/C 373/20)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset ja muut osapuolet

         Kantaja: OLX BV (Hoofddorp, Alankomaat) (edustajat: solicitor G. Lodge, solicitor K. Gilbert ja barrister V. Jones)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Muu osapuoli valituslautakunnassa: Stra Lda (Coimbra, Portugali)

         Menettely EUIPO:ssa

         Hakija: Kantaja

         Riidanalainen tavaramerkki: – Hakemus sanamerkin STRADIA rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 14 841 985

         EUIPO:ssa käyty menettely:Väitemenettely

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 12.6.2018 yhdistetyissä asioissa R 2228/2017-4 ja R 2229/2017-4 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen

                  —

                  toissijaisesti muuttaa riidanalaista päätöstä siten, että väite palautetaan väiteosastolle uutta tutkintaa varten

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n korvaamaan kantajalle hakemuksesta ja lautakunnassa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut. Toissijaisesti vaaditaan siinä tapauksessa, että muu osapuoli valituslautakunnassa osallistuu menettelyyn väliintulijana, että yleinen tuomioistuin velvoittaa EUIPO:n ja väliintulijan yhteisvastuullisesti korvaamaan kantajalle tästä hakemuksesta ja lautakunnassa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut.

         Kanneperusteet

      Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-510/18: Kanne 22.8.2018 – Kaddour v. neuvosto

text:
               15.10.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 373/19

      Kanne 22.8.2018 – Kaddour v. neuvosto
      (Asia T-510/18)
      (2018/C 373/21)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Khaled Kaddour (Damaskos, Syyria) (edustajat: solicitor V. Davies ja solicitor V. Wilkinson)

         Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa vuoden 2018 toimenpiteet siltä osin kuin niitä sovelletaan Kaddouriin ja

                  —

                  velvoittaa neuvoston korvaamaan Kaddourille tästä kanteesta aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanne koskee Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2013/255/YUTP (1) muuttamisesta 28.5.2018 annettua neuvoston päätöstä (YUTP) 2018/778 (EUVL 2018, L 131, s. 16) ja Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 36/2012 (2) täytäntöönpanosta 28.5.2018 annettua neuvoston täytäntöönpanoasetusta (EU) N:o 2018/774 (EUVL 2018, L 131, s. 1) siltä osin kuin näitä toimenpiteitä sovelletaan kantajaan (vuoden 2018 toimenpiteet).
      Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kolmeen kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan vuoden 2018 toimenpiteisiin liittyy ilmeinen arviointivirhe.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, jonka mukaan kantajaan on sovellettava neuvoston päätöksen 2013/255/YUTP, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston päätöksellä (YUTP) 2015/1836 (3), 27 ja 28 artiklaa, ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 36/2012, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston asetuksella (EU) 2015/1828 (4), 15 artiklan 1 kohdan b alakohtaa.

                  3)

                  Kolmas kanneperuste, jonka mukaan vuoden 2018 toimenpiteillä loukataan kantajan perusoikeuksia sellaisina kuin niitä suojataan Euroopan unionin perusoikeuskirjassa ja/tai Euroopan ihmisoikeussopimuksessa siltä osin kuin kyse on kantajan oikeudesta maineensa kunnioittamiseen, omaisuudensuojasta ja suhteellisuusperiaatteesta.

         (1)  Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä 31.5.2013 annettu neuvoston päätös 2013/255/YUTP (EUVL 2013, L 147, s. 1).

         (2)  Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 442/2011 kumoamisesta 18.1.2012 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 36/2012 (EUVL 2012, L 16, s. 1).

         (3)  Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2013/255/YUTP muuttamisesta 12.10.2015 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2015/1836 (EUVL 2015, L 266, s. 75).

         (4)  Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 36/2012 muuttamisesta 12.10.2015 annettu neuvoston asetus (EU) 2015/1828 (EUVL 2015, L 266, s. 1).


title: Tuomioistuimen tuomio, annettu 14 päivänä kesäkuuta 2018, asiassa E-14/17 – EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti (EFTA-valtion velvoitteiden laiminlyönti – täytäntöönpanon laiminlyönti – asetus (EU) N:o 447/2013)

text:
               15.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 414/9

      TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
      annettu 14 päivänä kesäkuuta 2018,
      asiassa E-14/17
      EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti

         (EFTA-valtion velvoitteiden laiminlyönti – täytäntöönpanon laiminlyönti – asetus (EU) N:o 447/2013)

      (2018/C 414/11)
      Asiassa E-14/17, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti, on esitetty HAKEMUS, jossa pyydetään tuomioistuinta toteamaan, että Islanti on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa, koska se ei ole saattanut kyseisen sopimuksen liitteessä IX olevassa 31bbb kohdassa tarkoitettua säädöstä (komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 447/2013, annettu 15 päivänä toukokuuta 2013, menettelyn vahvistamisesta niitä vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajia varten, jotka päättävät hakea Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/61/EU mukaista kohtelua), sellaisena kuin se on mukautettuna sopimukseen sen pöytäkirjalla 1, osaksi sisäistä oikeusjärjestystään. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Páll Hreinsson, presidentti, sekä tuomarit Per Christiansen ja Bernd Hammermann (esittelevä tuomari), on antanut 14 päivänä kesäkuuta 2018 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
      Tuomioistuin

                  1.

                  toteaa, että Islanti on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa, koska se ei ole saattanut kyseisen sopimuksen liitteessä IX olevassa 31bbb kohdassa tarkoitettua säädöstä (komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 447/2013, annettu 15 päivänä toukokuuta 2013, menettelyn vahvistamisesta niitä vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajia varten, jotka päättävät hakea Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/61/EU mukaista kohtelua), sellaisena kuin se on mukautettuna sopimukseen sen pöytäkirjalla 1, osaksi sisäistä oikeusjärjestystään;

                  2.

                  määrää Islannin maksamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-582/18: Kanne 28.9.2018 – Boxer Barcelona v. EUIPO – X Technology Swiss (XBOXER)

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/94

      Kanne 28.9.2018 – Boxer Barcelona v. EUIPO – X Technology Swiss (XBOXER)
      (Asia T-582/18)
      (2018/C 427/124)
      Kannekirjelmän kieli: espanja

         Asianosaiset ja muut osapuolet

         Kantaja: Boxer Barcelona, SL (Barcelona, Espanja) (edustaja: asianajaja A. Canela Giménez)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Muu osapuoli valituslautakunnassa: X-Technology Swiss GmbH (Wollerau, Sveitsi)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja

         Riidanalainen tavaramerkki: EU-kuviomerkki XBOXER – Rekisteröintihakemus nro 11 673 068

         EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 12.7.2018 asiassa R 2186/2017-5 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Kanneperusteet

                  —

                  Vastapuolen käytöstä esittämät todisteet ovat riittämättömät.

                  —

                  Vastaan asetettujen tavaramerkkien ja haetun tavaramerkin välillä ei ole niiden samankaltaisuudesta johtuvaa sekaannusvaaraa.


title: Yhdistetyt asiat T-339/16, T-352/16 ja T-391/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.12.2018 – Ville de Paris, Ville de Bruxelles ja Ayuntamiento de Madrid v. komissio (Ympäristö — Asetus (EU) 2016/646 — Kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöt (Euro 6) — Päästöjen enimmäisarvojen (NTE) määrittäminen typen oksidien päästöille todellisissa ajo-olosuhteissa syntyvien päästöjen (RDE) testausmenettelyssä — Kumoamiskanne — Kunnallisen ympäristönsuojeluviranomaisen toimivalta rajoittaa määrättyjen ajoneuvojen liikennöintiä — Toimi koskee kantajia suoraan — Tutkittavaksi ottaminen — Komission toimivallan puuttuminen — Ylempien oikeussääntöjen noudattaminen — Kumoamisen ajallisten vaikutusten mukauttaminen — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Korvaus väitetystä imagolle ja maineelle aiheutetusta vahingosta)

text:
               4.3.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/42

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.12.2018 – Ville de Paris, Ville de Bruxelles ja Ayuntamiento de Madrid v. komissio
      (Yhdistetyt asiat T-339/16, T-352/16 ja T-391/16) (1)

      ((Ympäristö - Asetus (EU) 2016/646 - Kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöt (Euro 6) - Päästöjen enimmäisarvojen (NTE) määrittäminen typen oksidien päästöille todellisissa ajo-olosuhteissa syntyvien päästöjen (RDE) testausmenettelyssä - Kumoamiskanne - Kunnallisen ympäristönsuojeluviranomaisen toimivalta rajoittaa määrättyjen ajoneuvojen liikennöintiä - Toimi koskee kantajia suoraan - Tutkittavaksi ottaminen - Komission toimivallan puuttuminen - Ylempien oikeussääntöjen noudattaminen - Kumoamisen ajallisten vaikutusten mukauttaminen - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Korvaus väitetystä imagolle ja maineelle aiheutetusta vahingosta))
      (2019/C 82/48)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja ja ranska

         Asianosaiset

         Kantaja asiassa T-339/16: Ville de Paris (Pariisin kaupunki, Ranska) (edustaja: asianajaja J. Assous)

         Kantaja asiassa T-352/16: Ville de Bruxelles (Brysselin kaupunki, Belgia) (edustajat: asianajajat M. Uyttendaele ja S. Kaisergruber)

         Kantaja asiassa T-391/16: Ayuntamiento de Madrid (Madridin kaupunki, Espanja) (edustaja: asianajaja F. Zunzunegui Pastor)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. C. Becker, E. Sanfrutos Cano ja J.-F. Brakeland)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Yhtäältä SEUT 263 artiklaan perustuvat vaatimukset kumota asetuksen (EY) N:o 692/2008 muuttamisesta kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 6) osalta 20.4.2016 annettu komission asetus (EU) N:o 2016/646 (EUVL 2016, L 109, s. 1) ja toisaalta SEUT 268 artiklaan perustuva vaatimus sen vahingon korvaamisesta, jota ville de Paris’lle on aiheutunut mainitun asetuksen antamisen johdosta.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Asetuksen (EY) N:o 692/2008 muuttamisesta kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 6) osalta 20.4.2016 annetun komission asetuksen (EU) N:o 2016/646 liitteessä II oleva 2 kohta kumotaan siltä osin kuin siinä määritetään asetuksen (EY) N:o 715/2007 täytäntöönpanosta 18.7.2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 692/2008 liitteessä III A olevassa 2.1.1 ja 2.1.2 kohdassa esitetty epäpuhtauden vaatimustenmukaisuuden tunnusluku CF pollutant ja väliaikainen vaatimustenmukaisuuden tunnusluku CF pollutant typen oksidien massalle.

                  2)

                  Kanteet hylätään muilta osin.

                  3)

                  Tämän tuomiolauselman 1 kohdassa kumotun säännöksen vaikutukset pidetään voimassa siihen saakka, kunnes kohtuullisessa ajassa on annettu uusi säännöstö, jolla nämä säännökset korvataan, ja tämä aika ei voi ylittää 12 kuukautta tämän tuomion voimaantulosta laskettuna.

                  4)

                  Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan puolet Ville de Paris’n, Ville de Bruxellesin ja Ayuntamiento de Madridin oikeudenkäyntikuluista.

         (1)  EUVL C 314, 29.8.2016.


title: Asia C-168/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 17.1.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Kúria – Unkari) – SH v. TG (Ennakkoratkaisupyyntö — Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Libyan tilanteen johdosta määrättävät rajoittavat toimenpiteet — Sopimusketju, jolla pyritään antamaan pankkitakaus varojen jäädyttämistä koskevaan luetteloon merkitylle yhteisölle — Vastatakaussopimuksen perusteella maksetut kulut — Asetus (EU) N:o 204/2011 — 5 artikla — Käsite ”varojen asettaminen asetuksen N:o 204/2011 liitteessä III mainitun yhteisön saataville” — 12 artiklan 1 kohdan c alakohta — Käsite ”vakuudellinen vaade” — Käsite ”henkilö tai yhteisö, joka toimii 12 artiklan 1 kohdan a tai b alakohdassa tarkoitetun henkilön puolesta”)

text:
               11.3.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/4

      Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 17.1.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Kúria – Unkari) – SH v. TG
      (Asia C-168/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Libyan tilanteen johdosta määrättävät rajoittavat toimenpiteet - Sopimusketju, jolla pyritään antamaan pankkitakaus varojen jäädyttämistä koskevaan luetteloon merkitylle yhteisölle - Vastatakaussopimuksen perusteella maksetut kulut - Asetus (EU) N:o 204/2011 - 5 artikla - Käsite ”varojen asettaminen asetuksen N:o 204/2011 liitteessä III mainitun yhteisön saataville” - 12 artiklan 1 kohdan c alakohta - Käsite ”vakuudellinen vaade” - Käsite ”henkilö tai yhteisö, joka toimii 12 artiklan 1 kohdan a tai b alakohdassa tarkoitetun henkilön puolesta”))
      (2019/C 93/05)
      Oikeudenkäyntikieli: unkari

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Kúria

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: SH

         Vastapuoli: TG

         Muu osapuoli: UF

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Libyan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä 2.3.2011 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 204/2011 5 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että

                              —

                              että sitä sovelletaan pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa Euroopan unioniin sijoittautuneen pankin on maksettava vastatakaussopimukseen perustuvat kulut sellaiselle libyalaiselle pankille, jonka nimi on merkitty kyseisen asetuksen liitteessä III olevaan luetteloon

                              —

                              ettei sitä lähtökohtaisesti sovelleta pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa Euroopan unioniin sijoittautuneen pankin on maksettava vastatakaussopimukseen perustuvat kulut sellaiselle libyalaiselle pankille, jonka nimi ei enää ole merkittynä kyseisen asetuksen liitteessä III olevaan luetteloon tai jossa unioniin sijoittautuneen pankin on maksettava tällaiset kulut toiselle unioniin sijoittautuneelle pankille, kun libyalaisen pankin asettama pankkitakaus on annettu kyseiseen luetteloon merkityn yhteisön hyväksi, paitsi siinä tapauksessa, että tällainen maksu sen saajana olevan pankin ja mainittuun luetteloon merkityn yhteisön välisen oikeudellisten tai taloudellisten sidossuhteiden vuoksi johtaa kyseisten kulujen asettamiseen välillisesti mainitun yhteisön hyödynnettäväksi.

                  2)

                  Asetuksen N:o 204/2011 12 artiklaa on tulkittava siten, että

                              —

                              että sen alkuperäistä versiota sovelletaan silloin, kun unioniin sijoittautuneen pankin on maksettava asetuksen liitteessä III olevaan luetteloon merkitylle libyalaiselle pankille vastatakaussopimuksiin perustuvat kulut ja silloin, kun unioniin sijoittautuneen pankin on maksettava kyseiset kulut libyalaiselle pankille, jota ei ole merkitty kyseiseen luetteloon, jos libyalaisen pankin asettama pankkitakaus on annettu kyseiseen luetteloon merkityn yhteisön hyväksi, edellyttäen, että libyalaista pankkia pidetään Libyan hallituksen puolesta toimivana yhteisönä, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava

                              —

                              ettei sen Libyan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen N:o 204/2011 muuttamisesta 20.1.2014 annetusta neuvoston asetuksesta (EU) N:o 45/2014 ilmenevää versiota sovelleta silloin, kun Euroopan unioniin sijoittautuneen pankin on maksettava asetuksen liitteessä III olevaan luetteloon merkitylle libyalaiselle pankille vastatakaussopimuksiin perustuvat kulut, eikä silloin, kun unioniin sijoittautuneen pankin on maksettava kyseiset kulut libyalaiselle pankille, jota ei ole merkitty kyseiseen luetteloon, jos libyalaisen pankin asettama pankkitakaus on annettu kyseiseen luetteloon merkityn yhteisön hyväksi ja jos kyseiset kulut on maksettu ennen kyseisen asetuksen voimaantuloa

                              —

                              ettei sen alkuperäistä versiota eikä asetuksesta N:o 45/2014 ilmenevää versiota sovelleta silloin, kun unioniin sijoittautuneen pankin on maksettava vastatakaussopimuksiin perustuvat kulut toiselle unioniin sijoittautuneelle pankille.

                  3)

                  Asetuksen N:o 204/2011 9 artiklaa on tulkittava siten, ettei sitä voida soveltaa sellaisiin maksuihin, joka liittyvät eri sopimuksiin perustuviin, pääasiassa kyseessä olevan kaltaisiin kuluihin.

                  4)

                  Libyan tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EU) N:o 204/2011 kumoamisesta 18.1.2016 annetun neuvoston asetuksen (EU) 2016/44 17 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että sitä sovelletaan Euroopan unioniin sijoittautuneen pankin toiselle Euroopan unioniin sijoittautuneelle pankille maksamiin vastatakauskuluihin pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa lopullinen tilinselvitys tehdään kyseisen asetuksen voimaantulon jälkeen.

         (1)  EUVL C 221, 10.7.2017.


title: Asia C-626/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Giudice di Pace di Roma (Italia) on esittänyt 3.11.2017 – Alberto Rossi ym. v. Ministero della Giustizia

text:
               12.2.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 52/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Giudice di Pace di Roma (Italia) on esittänyt 3.11.2017 – Alberto Rossi ym. v. Ministero della Giustizia
   (Asia C-626/17)
   (2018/C 052/20)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Giudice di Pace di Roma

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Alberto Rossi ym.

      Vastaaja: Ministero della Giustizia

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Kuuluuko kantajana olevan rauhantuomarin toiminta direktiivin 2003/88/EY (1) 1 artiklan 3 kohdassa ja 7 artiklassa, direktiivin 1999/70/EY (2) liitteenä olevan määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 2 lausekkeessa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 artiklan 2 kohdassa, yhdessä luettuina, tarkoitetun määräaikaisen työntekijän käsitteen piiriin?

               2)

               Mikäli kohdan 1 kysymykseen vastataan myönteisesti, voidaanko [yleisten tuomioistuinten tuomarin] eli ”togaton” katsoa olevan direktiivin 1999/70/EY liitteenä olevan määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 4 lauseketta sovellettaessa määräaikaista työntekijää rauhantuomaria vastaava vakituinen työntekijä?

               3)

               Mikäli kohdan 2 kysymykseen vastataan myönteisesti, onko yleisten tuomioistuinten tuomarien vakiintuneen nimittämismenettelyn ja rauhantuomarien valinnassa sovellettavien valintamenettelyjen erilaisuus sellainen direktiivin 1999/70/EY liitteenä olevan määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohdassa ja/tai 4 kohdassa tarkoitettu asiallinen peruste, jolla voidaan perustella se, ettei määräaikaisessa palvelussuhteessa kantajan tavoin oleviin rauhantuomareihin sovelleta – Corte di Cassazionen yhdistettyjen jaostojen kokoonpanossa antamaan tuomioon nro 13721/2017 ja Consiglio di Staton 8.4.2017 antamaan lausuntoon nro 464/2017 perustuvalla oikeuskäytännöllä luodussa voimassa olevassa oikeudessa (”diritto vivente”) – vastaaviin vakituisessa työsuhteessa oleviin yleisten tuomioistuinten tuomareihin sovellettavia työehtoja, ja jolla voidaan perustella se, ettei direktiivin 1999/70/EY liitteenä olevan mainitun puitesopimuksen 5 lausekkeessa ja sen kansallisessa oikeusjärjestyksessä täytäntöönpanevassa asetuksen (decreto legislativo) nro 368/2001 5 §:n 4 bis momentissa tarkoitettuja määräaikaisten sopimusten väärinkäyttöä ehkäiseviä ja väärinkäytöstä sanktioivia toimenpiteitä sovelleta. On huomattava, ettei kansallisessa oikeusjärjestyksessä ole sellaista perusperiaatetta tai perustuslaissa säännöstä, jolla voitaisiin perustella niin työehtojen syrjivyys kuin ehdoton kielto muuttaa rauhantuomarin työsopimusta vakinaiseksi sopimukseksi, ja otettava huomioon myös aiempi kansallinen säännös (lain nro 217/1974 1 §), jolla on jo aiemmin säädetty giudice onorario -tuomarien työolojen rinnastamisesta ja perättäisten määräaikaisten työsuhteiden muuttamisesta vakinaisiksi työsuhteiksi?

               4)

               Onko joka tapauksessa nyt esillä olevan kaltaisessa tilanteessa Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan 2 kohdan ja unionin oikeuden riippumattoman ja puolueettoman tuomioistuimen käsitteen kanssa ristiriidassa se, että rauhantuomari, jonka edun mukaista on ratkaista riita-asia sellaisen kantajan eduksi, joka harjoittaa ainoana työnään täsmälleen samoja lainkäyttötehtäviä, voi korvata lain nojalla toimivaltaisen tuomioistuimen sen vuoksi, että ylin kansallinen lainkäyttöelin – Corte di Cassazione yhdistettyjen jaostojen kokoonpanossa – kieltäytyy vaadittujen oikeuksien tehokkaasta turvaamisesta ja edellyttää siten lain nojalla toimivaltaisen tuomioistuimen luopuvan toimivallastaan tunnustaa vaadittu oikeus siitä huolimatta, että kyseessä oleva oikeus – kuten palkallinen vuosiloma pääasiassa – perustuu Euroopan unionin primaarioikeuteen ja johdettuun oikeuteen tilanteessa, jossa ”yhteisön” lainsäädännöllä on vertikaalinen välitön oikeusvaikutus suhteessa valtioon. Mikäli unionin tuomioistuin toteaa Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaa rikotun, sitä pyydetään lisäksi osoittamaan sisäisiä oikeuskeinoja, joilla voidaan välttää se, että unionin oikeuden primaarisen säännöksen loukkaus johtaisi samalla siihen, että kansallisessa oikeusjärjestyksessä evättäisiin ehdottomasti unionin oikeudessa taattujen perusoikeuksien turvaaminen nyt esillä olevassa asiassa?

      (1)  Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/88/EY (EUVL 2003, L 299, s. 9).

      (2)  Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annettu neuvoston direktiivi 1999/70/EY (EYVL 1999, L 175, s. 43).


title: Asia T-609/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.12.2017 – PB v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Palvelukseen ottaminen — Kilpailuilmoitus EPSO/AD/309/15 (AD 11) — Lääkärit Luxemburgin työterveysyksikköön — Hakijaa ei hyväksytty arviointikeskuksessa järjestettäviin kokeisiin — Toisen kielen valintamahdollisuuksien rajaaminen vain joihinkin unionin virallisiin kieliin — Lainvastaisuusväite — Ilmeinen arviointivirhe — Vastuu — Henkinen kärsimys)

text:
               12.2.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 52/26

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.12.2017 – PB v. komissio
   (Asia T-609/16) (1)

   ((Henkilöstö - Virkamiehet - Palvelukseen ottaminen - Kilpailuilmoitus EPSO/AD/309/15 (AD 11) - Lääkärit Luxemburgin työterveysyksikköön - Hakijaa ei hyväksytty arviointikeskuksessa järjestettäviin kokeisiin - Toisen kielen valintamahdollisuuksien rajaaminen vain joihinkin unionin virallisiin kieliin - Lainvastaisuusväite - Ilmeinen arviointivirhe - Vastuu - Henkinen kärsimys))
   (2018/C 052/37)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: PB (edustaja: asianajaja M. Velardo)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Gattinara ja L. Radu Bouyon)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 270 artiklaan perustuva kanne, jolla vaaditaan yhtäältä kumoamaan kilpailun EPSO/AD/309/15 (AD 11) – Lääkärit Luxemburgin ja Ispran työterveysyksiköihin (ala: Lääkärit Luxemburgiin) valintalautakunnan 28.9.2015 tekemä päätös, jossa kantajaa ei hyväksytty Euroopan henkilöstövalintatoimiston (EPSO) arviointikeskuksessa järjestettyihin valintakokeisiin, ja toisaalta vaaditaan korvausta vahingosta, jota kantaja väittää kärsineensä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kilpailun EPSO/AD/309/15 (AD11) – Lääkärit Luxemburgin ja Ispran työterveysyksiköihin (ala: Lääkärit Luxemburgiin) valintalautakunnan 28.9.2015 antama päätös, jossa se kieltäytyi hyväksymästä PB:tä Euroopan henkilöstövalintatoimiston (EPSO) arviointikeskuksessa järjestettyihin valintakokeisiin, kumotaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 371, 10.10.2016 (asia on alkujaan rekisteröity Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa asianumerolla F-39/16, ja siirretty Euroopan unionin yleiseen tuomioistuimeen 1.9.2016).


title: Asia C-45/18 P: Valitus, jonka Claire Staelen on tehnyt 22.1.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-271/11 REV, Staelen v. Euroopan oikeusasiamies, 28.11.2017 antamasta määräyksestä

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/23

         Valitus, jonka Claire Staelen on tehnyt 22.1.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-271/11 REV, Staelen v. Euroopan oikeusasiamies, 28.11.2017 antamasta määräyksestä
   (Asia C-45/18 P)
   (2018/C 104/29)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Claire Staelen (edustaja: V. Olona, avocate)

      Muu osapuoli: Euroopan oikeusasiamies

      Vaatimukset

               —

               määräyksen T-217/11 REV kumoaminen

               —

               tuomion T-217/11 purkuhakemuksen tutkittavaksi ottaminen

               —

               vastaajan velvoittaminen maksamaan kaikki oikeudenkäyntikulut kaikissa oikeusasteissa

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja esittää valituksensa tueksi useita valitusperusteita, jotka koskevat seuraavia seikkoja:

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 169 artiklan osittainen lainvastaisuus

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 169 artiklan ensimmäisen kohdan rikkominen

               —

               unionin yleinen tuomioistuin on ottanut tosiseikat vääristyneellä tavalla huomioon ja tehnyt oikeudellisen virheen luokitellessaan 19.5.2005 tehdyn päätöksen samalla kertaa soveltuvien hakijoiden luetteloksi ja päätökseksi soveltuvien hakijoiden luettelon voimassaoloajan jatkamisesta

               —

               oikeudellinen virhe siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin väittää, että päätökseen, jota ei ole annettu tiedoksi kaikille sen adressaateille, voidaan vedota, ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaaminen

               —

               unionin yleinen tuomioistuin on ottanut tosiseikat vääristyneellä tavalla huomioon ja tehnyt ilmeisen ristiriitaiset päätelmät olemassa olleeksi väitetystä kantajan huolimattomuudesta, ja oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteiden loukkaaminen

               —

               perusteluiden puuttuminen uusien tosiseikkojen ratkaisevan luonteen osalta


title: Asia C-628/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Najwyższy (Puola) on esittänyt 8.11.2017 – Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów v. Orange Polska S.A.

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Najwyższy (Puola) on esittänyt 8.11.2017 – Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów v. Orange Polska S.A.
   (Asia C-628/17)
   (2018/C 104/15)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Sąd Najwyższy

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów

      Vastapuoli: Orange Polska S.A.

      Ennakkoratkaisukysymys

               1)

               Onko sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/29/EY (1) 8 artiklaa, luettuna yhdessä 9 artiklan ja 2 artiklan j alakohdan kanssa, tulkittava siten, että elinkeinonharjoittajan televiestintäpalvelujen tarjoamista koskevien etäsopimusten tekemisessä soveltamaa menettelyä, jossa kuluttajan on tehtävä lopullinen kaupallinen ratkaisu sopimusmallit [yleiset sopimusehdot] toimittavan kuriiripalvelun läsnä ollessa, on pidettävä sopimattomaan vaikuttamiseen perustuvana aggressiivisena kaupallisena menettelynä:

                           a)

                           aina, kun kuluttaja ei voi tutustua vapaasti sopimusmallien sisältöön kuriiripalvelun käynnin yhteydessä;

                           b)

                           ainoastaan silloin, kun kuluttaja ei ole saanut etukäteen ja henkilökohtaisesti (esimerkiksi sähköpostiosoitteeseensa tai kotiosoitteeseensa) kaikkia sopimusmalleja, vaikka hänellä oli mahdollisuus tutustua niiden sisältöön elinkeinonharjoittajan verkkosivuilla ennen kuriiripalvelun käyntiä;

                           c)

                           ainoastaan silloin, kun lisähuomiot viittaavat siihen, että kyseinen elinkeinonharjoittaja tai tämän puolesta toimiva henkilö on toteuttanut sopimattomia toimia rajoittaakseen kuluttajan vapautta valita, minkälaisen kaupallisen ratkaisun hän tekee?

      (1)  EUVL 2005, L 149, s. 22.


title: Asia T-412/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.2.2018 – Larko v. komissio (Kumoamiskanne — Valtiontuet — Tietyn yrityksen käyttämän tai omistaman omaisuuden myynti yksityistämisohjelman puitteissa — Taloudellisen jatkuvuuden puuttuminen — Tuensaajan kanne — Oikeussuojan tarpeen puuttuminen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.2.2018 – Larko v. komissio
   (Asia T-412/14) (1)

   ((Kumoamiskanne - Valtiontuet - Tietyn yrityksen käyttämän tai omistaman omaisuuden myynti yksityistämisohjelman puitteissa - Taloudellisen jatkuvuuden puuttuminen - Tuensaajan kanne - Oikeussuojan tarpeen puuttuminen - Tutkimatta jättäminen))
   (2018/C 104/30)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Larko Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki AE (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat I. Dryllerakis, N. Korogiannakis, I. Soufleros, E. Triantafyllou, G. Psaroudakis ja E. Rantos)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Bouchagiar, É. Gippini Fournier ja B. Stromsky)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus siitä, että valtiontuesta SA.37954 (2013/N) – Kreikka – Tietyn Larco General Mining & Metallurgical Company SA:n omaisuuden myynti – 27.3.2014 annettu komission päätös C(2014) 1805 (EUVL 2014, C 156, s. 1), kumotaan.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Larko Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki AE velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 292, 1.9.2014.


title: Asia C-632/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich on esittänyt 9.11.2017 – Powszechna Kasa Oszczędności (PKO) Bank Polski S.A. v. Jacek Michalski

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich on esittänyt 9.11.2017 – Powszechna Kasa Oszczędności (PKO) Bank Polski S.A. v. Jacek Michalski
   (Asia C-632/17)
   (2018/C 104/16)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich

      Pääasian asianosaiset

      Hakija: Powszechna Kasa Oszczędności (PKO) Bank Polski S.A.

      Vastapuoli: Jacek Michalski

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (1) säännöksiä ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohtaa ja 7 artiklan 1 kohtaa, ja kulutusluottosopimuksista ja neuvoston direktiivin 87/102/ETY kumoamisesta 23.4.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/48/EY (2) säännöksiä, erityisesti 10 artiklaa ja 22 artiklan 1 kohtaa, tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että pankki (lainanantaja) esittää kuluttajaa (lainanottaja) vastaan vaatimuksen, joka perustuu pankin kirjanpito-otteeseen, jonka ovat allekirjoittaneet pankin omaisuuteen liittyviä oikeuksia ja vastuita koskevia ilmoituksia antamaan oikeutetut henkilöt ja joka on varustettu pankin leimalla ja todisteella kirjallisen maksukehotuksen tiedoksiantamisesta velalliselle maksamismääräysmenettelyssä, joka on vahvistettu siviiliprosessilain 485 §:n 3 momentissa ja sitä seuraavissa säännöksissä?

      (1)  EYVL 1993, L 95, s. 29.

      (2)  EUVL 2008, L 133, s. 66.


title: Asia C-686/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 7.12.2017 – Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e.V. v. Prime Champ Deutschland Pilzkulturen GmbH

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 7.12.2017 – Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e.V. v. Prime Champ Deutschland Pilzkulturen GmbH
   (Asia C-686/17)
   (2018/C 104/17)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e.V.

      Vastapuoli: Prime Champ Deutschland Pilzkulturen GmbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko määritettäessä asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1) 113 a artiklan 1 kohdassa ja asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (2) 76 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua alkuperämaan käsitettä otettava huomioon käsitteiden määritelmät, jotka sisältyvät tullikoodeksin (3) 23 artiklaan ja sitä seuraaviin artikloihin ja unionin tullikoodeksin (4) 60 artiklaan?

               2)

               Onko viljellyillä herkkusienillä, joiden sato korjataan kotimaassa, asetuksen (ETY) N:o 2913/92 23 artiklassa ja asetuksen (EU) N:o 952/2013 60 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu kotimainen alkuperä, jos merkittäviä tuotantovaiheita suoritetaan Euroopan unionin muissa jäsenvaltioissa ja viljellyt herkkusienet tuodaan vasta aikaisintaan kolme päivää ennen ensimmäistä sadonkorjuuta kotimaahan?

               3)

               Onko direktiivin 2000/13/EY (5) 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan ja asetuksen (EU) N:o 1169/2011 (6) 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan harhaanjohtamiskieltoa sovellettava asetuksen (EY) N:o 1234/2007 113 a artiklan 1 kohdassa ja asetuksen (EU) N:o 1308/2013 76 artiklan 1 kohdassa säädettyyn alkuperän ilmoittamiseen?

               4)

               Onko sallittua lisätä asetuksen (EY) N:o 1234/2007 113 a artiklan 1 kohdassa ja asetuksen (EU) N:o 1308/2013 76 artiklan 1 kohdassa säädettyyn alkuperän ilmoittamiseen selvennyksiä, jotta direktiivin 2000/13/EY 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdassa sekä asetuksen N:o 1169/2011 7 artiklan 1 kohdan a alakohdassa kielletty harhaanjohtaminen estettäisiin?

      (1)  Maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä 22.10.2007 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1234/2007 (yhteistä markkinajärjestelyä koskeva asetus) (EUVL L 299, 16.11.2007, s. 1).

      (2)  Maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 992/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta 17.12.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1308/2013 (EUVL 2013, L 347, s. 671).

      (3)  Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92 (EYVL 1992, L 302, s. 1).

      (4)  Unionin tullikoodeksista 9.10.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 952/2013 (EUVL 2013, L 269, s. 1).

      (5)  Myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20.3.2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/13/EY (EYVL 2000, L 109, s. 29).

      (6)  Elintarviketietojen antamisesta kuluttajille, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 1924/2006 ja (EY) N:o 1925/2006 muuttamisesta sekä komission direktiivin 87/250/ETY, neuvoston direktiivin 90/496/ETY, komission direktiivin 1999/10/EY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/13/EY, komission direktiivien 2002/67/EY ja 2008/5/EY sekä komission asetuksen (EY) N:o 608/2004 kumoamisesta 25.10.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1169/2011 (EUVL 2011, L 304, s. 18).


title: Asia C-699/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 14.12.2017 – Allianz Vorsorgekasse AG

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 14.12.2017 – Allianz Vorsorgekasse AG
   (Asia C-699/17)
   (2018/C 104/18)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Allianz Vorsorgekasse AG

      Muut osapuolet: Bundestheater-Holding GmbH, Burgtheater GmbH, Wiener Staatsoper GmbH, Volksoper Wien GmbH, ART for ART Theaterservice GmbH ja fair-finance Vorsorgekasse AG

      Ennakkoratkaisukysymys

   Voidaanko julkisista hankinnoista 26.2.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/24/EU (1) säännöksiä ja SEUT 49 artiklaa ja SEUT 56 sekä niistä julkisia hankintoja tehtäessä johtuvia yhdenvertaisuusperiaatetta, syrjintäkiellon periaatetta ja avoimuuden periaatetta soveltaa korvausluonteisten maksujen hallinnointia ja sijoittamista koskevien hankintaviranomaisen ja ammatillisten sosiaaliturvakassojen välisten sopimusten tekemiseen, kun sopimuksen tekeminen ja siten sosiaaliturvakassan valinta edellyttää työntekijöiden tai näiden edustajien hyväksyntää eikä hankintaviranomainen voi siten tehdä sitä yksinään?

      (1)  Julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta 26.2.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/24 /EU (EUVL 2014, L 94, s. 65).


title: Asia T-235/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.2.2018 – Pari Pharma v. EMA (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Lääkeviraston hallussa olevat asiakirjat, jotka on toimitettu sille Vantobra-lääkkeen markkinoille saattamista koskevan lupahakemuksen yhteydessä — Päätös sallia ulkopuolisen tahon tutustuvan asiakirjoihin — Taloudellisten etujen suojaamista koskeva poikkeus — Ei yleistä luottamuksellisuusolettamaa)

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/26

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.2.2018 – Pari Pharma v. EMA
   (Asia T-235/15) (1)

   ((Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Lääkeviraston hallussa olevat asiakirjat, jotka on toimitettu sille Vantobra-lääkkeen markkinoille saattamista koskevan lupahakemuksen yhteydessä - Päätös sallia ulkopuolisen tahon tutustuvan asiakirjoihin - Taloudellisten etujen suojaamista koskeva poikkeus - Ei yleistä luottamuksellisuusolettamaa))
   (2018/C 104/33)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Pari Pharma GmbH (Starnberg, Saksa) (edustajat: asianajajat M. Epping ja W. Rehmann)

      Vastaaja: Euroopan lääkevirasto (EMA) (asiamiehet: T. Jabłoński, A. Rusanov, S. Marino, A. Spina ja N. Rampal Olmedo)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Ranskan tasavalta (asiamiehet: D. Colas ja J. Traband) ja Novartis Europharm Ltd (Camberley, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja C. Schoonderbeek)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan lääkeviraston 24.4.2015 antama päätös EMA/271043/2015, jolla ulkopuoliselle taholle on Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (EYVL 2001, L 145, s. 43) mukaisesti myönnetty oikeus tutustua asiakirjoihin, joihin sisältyy tietoja, jotka on toimitettu Vantobra-lääkkeen markkinoille saattamista koskevan lupahakemuksen yhteydessä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Pari Pharma GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan lääkeviraston (EMA) oikeudenkäyntikulut välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

               3)

               Ranskan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               4)

               Novartis Europharm Ltd vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 221, 6.7.2015.


title: Asia T-457/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.2.2018 – Aldi Einkauf v. EUIPO – Schwamm & Cie. (Le Coq de France) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin Le Coq de France rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi kansallinen kuviomerkki le coq — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Tuotteiden ja palvelujen samankaltaisuus — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/34

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.2.2018 – Aldi Einkauf v. EUIPO – Schwamm & Cie. (Le Coq de France)
   (Asia T-457/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin Le Coq de France rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi kansallinen kuviomerkki le coq - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Tuotteiden ja palvelujen samankaltaisuus - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)))
   (2018/C 104/44)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Saksa) (edustajat: asianajajat N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen ja N. Bertram)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: A. Schifko ja D. Walicka)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Schwamm & Cie. mbH (Saarbrücken, Saksa)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 15.6.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 1786/2015-4), joka koskee osapuolten Schwamm & Cie ja Aldi Einkauf välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 364, 3.10.2016.


title: Asia T-477/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.2.2018 – European Dynamics Luxembourg ym. v. ECHA (Julkiset palveluhankinnat — Tarjouspyyntömenettely — Tietotekniikkapalvelujen tarjoaminen ECHA:n tietotekniikkasovelluksia varten — Tarjoajan tarjouksen hylkääminen — Sopimuksentekoperusteet — Perusteluvelvollisuus — Ilmeiset arviointivirheet — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.2.2018 – European Dynamics Luxembourg ym. v. ECHA
   (Asia T-477/15) (1)

   ((Julkiset palveluhankinnat - Tarjouspyyntömenettely - Tietotekniikkapalvelujen tarjoaminen ECHA:n tietotekniikkasovelluksia varten - Tarjoajan tarjouksen hylkääminen - Sopimuksentekoperusteet - Perusteluvelvollisuus - Ilmeiset arviointivirheet - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu))
   (2018/C 104/34)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: European Dynamics Luxembourg SA (Luxemburg, Luxemburg), European Dynamics Belgium SA (Bryssel, Belgia), Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat M. Sfyri, D. Papadopoulou ja C.-N. Dede)

      Vastaaja: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) (asiamiehet: aluksi Maurage, W. Broere ja M. Heikkilä, sitten W. Broere ja M. Heikkilä, avustajinaan asianajajat J. Stuyck ja A. M. Vandromme)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus niiden päätösten kumoamiseksi, jotka kantajat ovat saaneet tiedoksi 25.6.2015 päivätyllä kirjeellä, ja joilla Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) hylkäsi European Dynamics yhtymän tarjouksen tietotekniikkapalveluista ECHA:n tietotekniikkasovelluksia varten ECHA/2014/86 tehtävästä hankinnasta ja teki sopimuksen toisen tarjoajan kanssa, ja SEUT 268 artiklaan perustuva vaatimus sen vahingon korvaamiseksi, jonka kantajat väittävät niille aiheutuneen

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA ja Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan kemikaaliviraston (ECHA) oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 363, 3.11.2015.


title: Asia C-723/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Belgia) on esittänyt 29.12.2017 – Lies Craeynest ym. v. Brussels Hoofdstedelijk Gewest ja Brussels Instituut voor Milieubeheer

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Belgia) on esittänyt 29.12.2017 – Lies Craeynest ym. v. Brussels Hoofdstedelijk Gewest ja Brussels Instituut voor Milieubeheer
   (Asia C-723/17)
   (2018/C 104/21)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Lies Craeynest, Cristina Lopez Devaux, Frédéric Mertens, Stefan Vandermeulen (Karen Goeyensin oikeusseuraaja), Karin De Schepper ja ClientEarth vzw

      Vastaajat: Brussels Hoofdstedelijk Gewest ja Brussels Instituut voor Milieubeheer

      Muu osapuoli: Belgian valtio

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 4 artiklan 3 kohtaa ja 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa, kun niitä luetaan yhdessä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 288 artiklan kolmannen kohdan sekä ilmanlaadusta ja sen parantamisesta 2[1].5.2008 annetun direktiivin 2008/50/EY (1) 6 ja 7 artiklan kanssa, tulkittava siten, että väitettäessä, että jäsenvaltio ei ole sijoittanut näytteenottopaikkoja mainitun direktiivin liitteessä III olevan B kohdan 1 alakohdan a alakohdassa ilmoitettujen perusteiden mukaisesti, kansallisen tuomioistuimen on sellaisten yksityisten vaatimuksesta, joita mainitun direktiivin 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu raja-arvojen ylitys suoraan koskee, tutkittava, onko näytteenottopaikat sijoitettu kyseisten perusteiden mukaisesti, ja jos näin ei ole, toteutettava kansalliseen viranomaiseen nähden kaikki tarvittavat toimenpiteet, kuten annettava määräys, jotta näytteenottopaikat sijoitetaan kyseisten perusteiden mukaisesti?

               2)

               Ylittyykö raja-arvo ilmanlaadusta ja sen parantamisesta 2[1].5.2008 annetun direktiivin 2008/50/EY 13 artiklan 1 kohdassa ja 23 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, jos kalenterivuoden pituisen laskentajakson keskiarvolle kyseisen direktiivin liitteessä XI säädetyn raja-arvon katsotaan ylittyvän jo yhden kyseisen direktiivin 7 artiklassa tarkoitetun näytteenottopaikan mittaustulosten perusteella, vai ylittyykö raja-arvo vain silloin, kun ylitys ilmenee kaikkien tietyllä kyseisessä direktiivissä tarkoitetulla alueella olevien näytteenottopaikkojen mittaustulosten keskiarvosta?

      (1)  Ilmanlaadusta ja sen parantamisesta 21.5.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/50/EY (EUVL 2008, L 152, s. 1).


title: Asia T-506/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.2.2018 – Kreikka v. komissio (Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto — Rahoituksen ulkopuolelle jätettävät menot — Kreikalle aiheutuneet menot — Kiinteämääräiset rahoitusoikaisut — Pinta-alatukijärjestelmä — Pysyvän laitumen käsite — 25 prosentin kiinteämääräisen oikaisun määräämisen edellytykset — Asetuksen (EY) N:o 885/2006 11 artiklan 1 kohdassa säädetty tiedonanto — Asetuksen (EY) N:o 1122/2009 31 artiklan 2 kohta — Täydentävät ehdot — Lakisääteisten hoitovaatimusten tarkastaminen — Hyvää maatalous- ja ympäristökuntoa koskeva valvonta — Perusteluvelvollisuus — Unionin yleisen tuomioistuimen tuomiolla kumotun oikaisun vähentäminen)

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.2.2018 – Kreikka v. komissio
   (Asia T-506/15) (1)

   ((Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto - Rahoituksen ulkopuolelle jätettävät menot - Kreikalle aiheutuneet menot - Kiinteämääräiset rahoitusoikaisut - Pinta-alatukijärjestelmä - Pysyvän laitumen käsite - 25 prosentin kiinteämääräisen oikaisun määräämisen edellytykset - Asetuksen (EY) N:o 885/2006 11 artiklan 1 kohdassa säädetty tiedonanto - Asetuksen (EY) N:o 1122/2009 31 artiklan 2 kohta - Täydentävät ehdot - Lakisääteisten hoitovaatimusten tarkastaminen - Hyvää maatalous- ja ympäristökuntoa koskeva valvonta - Perusteluvelvollisuus - Unionin yleisen tuomioistuimen tuomiolla kumotun oikaisun vähentäminen))
   (2018/C 104/35)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou, O. Tsirkinidou ja A. Vasilopoulou)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: H. Kranenborg ja D. Triantafyllou)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Espanjan kuningaskunta (asiamies: A. Gavela Llopis)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus siitä, että Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 22.6.2015 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2015/1119 (EUVL 2015, L 182, s. 39), kumotaan.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Helleenien tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Espanjan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 371, 9.11.2015.


title: Asia T-775/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.2.2018 – Kondyterska korporatsiia ”Roshen” v. EUIPO (Ravun kuva) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Kuviomerkki, jossa on ravun kuva — Aiempi kuviomerkin РАКОВЫЕ ШЕЙКИ kansainvälinen rekisteröinti — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/35

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.2.2018 – Kondyterska korporatsiia ”Roshen” v. EUIPO (Ravun kuva)
   (Asia T-775/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti - Kuviomerkki, jossa on ravun kuva - Aiempi kuviomerkin РАКОВЫЕ ШЕЙКИ kansainvälinen rekisteröinti - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)))
   (2018/C 104/45)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia ”Roshen” (Kiova, Ukraina) (edustajat: asianajajat R. Žabolienė ja I. Lukauskienė)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamiehet: A. Lukošiūtė ja D. Walicka)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Moscow Confectionery Factory ”Krasnyiy oktyabr” OAO (Moskova, Venäjä) (edustajat: asianajajat O. Spuhler, M. Geitz ja J. Stock)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 11.8.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 2419/2015-1), joka koskee osapuolten Moscow Confectionery Factory ”Krasnyiy oktyabr” ja Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia ”Roshen” välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia ”Roshen” velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 475, 19.12.2016.


title: Asia C-1/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Augstākā tiesa on esittänyt 2.1.2018 – SIA Oriola Rīga v. Valsts ieņēmumu dienests

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Augstākā tiesa on esittänyt 2.1.2018 – SIA Oriola Rīga v. Valsts ieņēmumu dienests
   (Asia C-1/18)
   (2018/C 104/23)
   Oikeudenkäyntikieli: latvia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Augstākā tiesa

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: SIA Oriola Rīga

      Vastapuoli: Valsts ieņēmumu dienests

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko sellaisissa tapauksissa, jossa maahantuodut tavarat ovat lääkkeitä, määritettäessä yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (1) 30 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (2) 151 artiklan 4 kohdan mukaisesti kyseisten maahantuotujen tavaroiden tullausarvoa katsottava, että samankaltaisia tavaroita ovat sellaiset lääkkeet, joiden vaikuttava aine ja sen määrä ovat samoja (tai samankaltaisia), vai onko tavaroiden samankaltaisuuden tunnistamisessa otettava huomioon myös markkina-asema eli kyseessä olevan maahantuodun lääkkeen ja sen valmistajan suosio ja kysyntä?

               2)

               Onko määritettäessä maahantuotujen tavaroiden tullausarvoa yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 30 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti mahdollista soveltaa joustavasti 90 päivän määräaikaa, josta on säädetty tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 152 artiklan 1 kohdan b alakohdassa?

               3)

               Jos mainittua määräaikaa on mahdollista soveltaa joustavasti, onko etusija annettava tiedoille, jotka koskevat arvonmäärityksen kohteena olevien tavaroiden maahantuontiajankohtaa läheisempänä ajankohtana toteutettuja liiketoimia ja jotka kohdistuvat samanlaisiin tai samankaltaisiin tavaroihin, joita myydään riittävästi yksikköhinnan määrittämiseksi, vai päinvastoin tiedoille, jotka koskevat myöhempiä liiketoimia, joiden kohteena ovat konkreettisesti maahantuodut tavarat.

               4)

               Onko määritettäessä maahantuotujen tavaroiden tullausarvoa yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 30 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti sovellettava annettuja alennuksia, joiden mukaisesti tavaroiden todellinen myyntihinta on määräytynyt?

      (1)  Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92 (EYVL 1992, L 302, s. 1).

      (2)  Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annettu komission asetus (ETY) N:o 2454/93 (EYVL 1993, L 253, s. 1).


title: Asia C-433/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 24.1.2018 – Euroopan komissio v. Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Maito ja maitotuotteet — Maidon lisämaksu — Markkinointivuodet 1995/1996 — 2008/2009 — Asetus (EY) N:o 1234/2007 — 79, 80 ja 83 artikla — Asetus (EY) N:o 595/2004 – 15 ja 17 artikla — Rikkominen — Maksua ei ole tosiasiallisesti maksettu määräajoissa — Maksua ei ole peritty tapauksissa, joissa sitä ei ole maksettu)

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 24.1.2018 – Euroopan komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-433/15) (1)

   ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Maito ja maitotuotteet - Maidon lisämaksu - Markkinointivuodet 1995/1996 - 2008/2009 - Asetus (EY) N:o 1234/2007 - 79, 80 ja 83 artikla - Asetus (EY) N:o 595/2004 – 15 ja 17 artikla - Rikkominen - Maksua ei ole tosiasiallisesti maksettu määräajoissa - Maksua ei ole peritty tapauksissa, joissa sitä ei ole maksettu))
   (2018/C 104/02)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Rossi, D. Nardi ja J. Guillem Carrau)

      Vastaaja: Italian tasavalta (asiamies G. Palmieri, avustajinaan P. Gentili ja S. Fiorentino, avvocati dello Stato)

      Tuomiolauselma

               1)

               Koska Italian tasavalta ei ole huolehtinut siitä, että kansallisen kiintiön ylittävästä Italian maidontuotannosta maksettava lisämaksu olisi siitä markkinointivuodesta alkaen, jolloin kyseinen lisämaksu otettiin Italiassa tosiasiallisesti käyttöön (1995/1996), viimeiseen markkinointivuoteen, jona Italiassa todettiin ylituotantoa (2008/2009), saakka

                           —

                           todella kohdennettu niille yksittäisille tuottajille, jotka olivat myötävaikuttaneet kulloiseenkin ylituotantoon, ja

                           —

                           siitä, että ostaja tai suoramyynnissä tuottaja olisi maksettavan määrän ilmoittamisen jälkeen maksanut maksun määräajassa, tai

                           —

                           siitä, että määräajassa maksamatta jäänyt määrä olisi kirjattu rekisteriin ja peritty kyseisiltä ostajilta tai tuottajilta tarpeen vaatiessa ulosottoteitse,

                     Italian tasavalta ei ole noudattanut maito- ja maitotuotealan lisämaksusta 28.12.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3950/92 1 ja 2 artiklan, maito- ja maitotuotealan maksun vahvistamisesta 29.9.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1788/2003 4 artiklan, maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä 22.10.2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 79, 80 ja 83 artiklan sekä komission täytäntöönpanoasetusten osalta maito- ja maitotuotealan lisämaksun soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 9.3.1993 annetun asetuksen (ETY) N:o 536/93 7 artiklan, asetuksen N:o 3950/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 9.7.2001 annetun asetuksen (EY) N:o 1392/2001 11 artiklan 1 ja 2 kohdan ja lopuksi asetuksen N:o 1788/2003 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 30.3.2004 annetun asetuksen (EY) N:o 595/2004, sellaisena kuin se on muutettuna 4.10.2006 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1468/2006, 15 ja 17 artiklan mukaisia velvoitteitaan.

               2)

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 354, 26.10.2015.


title: Asia T-17/18: Kanne 19.1.2018 – Delfant Hoylaerts v. komissio

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/44

         Kanne 19.1.2018 – Delfant Hoylaerts v. komissio
   (Asia T-17/18)
   (2018/C 104/57)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Isabelle Delfant Hoylaerts (Montredon-des-Corbières, Ranska) (edustaja: asianajaja E. Conquet)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan komission 21.3.2017 tekemän hylkäämispäätöksen

               —

               kumoamaan komission 20.10.2017 päivätyn implisiittisen hylkäämispäätöksen

               —

               velvoittamaan komission vastaamaan sairaalakoulusta aiheutuneista kuluista 20.10.2017 alkaen

               —

               velvoittamaan komission maksamaan Delfant Hoylaertsille 3 000 euroa korvauksena hänelle aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä ja taloudellisesta vahingosta

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja maksamaan Delfant Hoylaertsille 3 000 euroa korvauksena kuluista, joita ei yleensä voida lukea oikeudenkäyntikuluihin.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen ainoaan kanneperusteeseen, joka perustuu Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen sen 72 artiklan rikkomiseen, jonka säännökset sisältyvät Euroopan unionin virkamiesten sairausvakuutusjärjestelmää koskeviin yhteisiin määräyksiin ja muun muassa sen 20 artiklaan sekä komission toimia henkilöstösääntöjen alaisen henkilöstön vammaisia lapsia varten koskevaan oppaaseen.
   Kantajan mukaan komissio rikkoi edellä mainittuja säännöksiä päätöksellä, jolla se kieltäytyi vastaamasta sairaalakoulusta aiheutuneista kustannuksista kantajan vammaisen lapsen osalta. Hän katsoo tästä, että mainittu päätös perustuu puhtaasti hallinnolliseen ymmärtämättömyyteen ja että oikeusperusta, jonka perusteella komissio teki päätöksensä, puuttuu.
   Lopuksi kantaja väittää, että komission virheellisestä toiminnasta aiheutuu vakavia seurauksia, koska kantaja ei kykene vastaamaan yksin sairaalakoulusta aiheutuvista kustannuksista, vaikka sairaalakoulu on hänen lapselleen elintärkeä. Hänen henkinen ja taloudellinen tilanteensa on täten heikentynyt komission tekemän virheen johdosta.


title: Asia T-794/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.2.2018 – Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret v. EUIPO – Zaharieva (Jäätelötuuttien pakkaus) (Yhteisömalli — Mitättömyysmenettely — Rekisteröity yhteisömalli, joka esittää jäätelötuuttia — Aiempi Bulgarian nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Mitättömyysperusteet — Sellaisen erottuvan tunnuksen käyttö myöhemmässä mallissa, jonka haltijalla on oikeus kieltää kyseinen käyttö — Asetuksen (EY) N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan e alakohta — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen N:o 6/2002 62 artikla — Huolellisuusvelvoite — Asetuksen N:o 6/2002 63 artiklan 1 kohta)

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/36

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.2.2018 – Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret v. EUIPO – Zaharieva (Jäätelötuuttien pakkaus)
   (Asia T-794/16) (1)

   ((Yhteisömalli - Mitättömyysmenettely - Rekisteröity yhteisömalli, joka esittää jäätelötuuttia - Aiempi Bulgarian nimeävä kansainvälinen rekisteröinti - Mitättömyysperusteet - Sellaisen erottuvan tunnuksen käyttö myöhemmässä mallissa, jonka haltijalla on oikeus kieltää kyseinen käyttö - Asetuksen (EY) N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan e alakohta - Perusteluvelvollisuus - Asetuksen N:o 6/2002 62 artikla - Huolellisuusvelvoite - Asetuksen N:o 6/2002 63 artiklan 1 kohta))
   (2018/C 104/47)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret AŞ (Şehitkamil Gaziantep, Turkki) (edustaja: asianajaja T. Tsenova)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamies: J. Ivanauskas)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Elka Zaharieva (Plovdiv, Bulgaria) (edustaja: asianajaja A. Kostov)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 12.9.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 1144/2015-3), joka koskee osapuolten Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret ja Elka Zaharieva välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) kolmannen valituslautakunnan 12.9.2016 tekemä päätös (asia R 1143/2015-3) kumotaan.

               2)

               Numerolla 002343244-0001 rekisteröidyn mallin mitättömäksi julistamista koskeva vaatimus hyväksytään.

               3)

               EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaretille unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyssä menettelyssä ja valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä aiheutuneet kulut.

               4)

               Elka Zaharieva vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 22, 23.1.2017.


title: Asia T-518/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.2.2018 – Ranska v. komissio (Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto — Rahoituksen ulkopuolelle jätettävät menot — Maaseudun kehittämisohjelma — Maaseudun kehittämisen tukitoimenpiteet — Luonnonhaitta-alueet — Kiinteämääräinen rahoitusoikaisu — Ranskalle aiheutuneet kustannukset — Paikalla tehtävät tarkastukset — Eläintiheyden kriteeri — Eläinten laskeminen — Kiinteämääräisen korjauksen korottaminen laiminlyönnin uusiutumisen vuoksi — Menettelylliset takeet)

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.2.2018 – Ranska v. komissio
   (Asia T-518/15) (1)

   ((Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto - Rahoituksen ulkopuolelle jätettävät menot - Maaseudun kehittämisohjelma - Maaseudun kehittämisen tukitoimenpiteet - Luonnonhaitta-alueet - Kiinteämääräinen rahoitusoikaisu - Ranskalle aiheutuneet kustannukset - Paikalla tehtävät tarkastukset - Eläintiheyden kriteeri - Eläinten laskeminen - Kiinteämääräisen korjauksen korottaminen laiminlyönnin uusiutumisen vuoksi - Menettelylliset takeet))
   (2018/C 104/36)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: aluksi G. de Bergues, D. Colas, R. Coesme ja A. Daly, sitten D. Colas, R. Coesme ja A. Daly, ja lopuksi D. Colas, R. Coesme, S. Horrenberger ja E. de Moustier)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Bouquet, A. Lewis ja J. Aquilina)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Espanjan kuningaskunta (asiamiehet: aluksi M. Sampol Pucurull, sitten V. Ester Casas)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota osittain Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 22.6.2015 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2015/1119 (EUVL 2015, L 182, s. 39).

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 22.6.2015 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2015/1119 kumotaan siltä osin kuin siinä sovelletaan 10 prosentilla korotettua kiinteämääräistä oikaisua sillä perusteella, että Ranskan viranomaisten syyksi luetut puutteellisuudet eläinten laskemisessa ovat olleet uusiutuvia eivätkä nämä viranomaiset ole tehneet asiaan korjauksia.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Ranskan tasavalta ja Euroopan komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               4)

               Espanjan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 354, 26.10.2015.


title: Asia T-21/18: Kanne 19.1.2018 – Puola v. komissio

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/45

         Kanne 19.1.2018 – Puola v. komissio
   (Asia T-21/18)
   (2018/C 104/58)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Puolan tasavalta (asiamies: B. Majczyna)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 8.11.2017 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2017/2014 (tiedoksiannettu numerolla C(2017) 7263 (EUVL 2017, L 292, s. 61) siltä osin kuin siinä jätetään Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 48 317 806,79 euron ja 26 638 201,22 euron suuruiset nettosummat, jotka Puolan tasavallan nimeämät maksajavirastot ovat maksaneet,

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi seuraaviin kanneperusteisiin.

               1)

               Asetuksen N:o 1306/2013 (1) 52 artiklan 1 kohtaa on rikottu, koska rahoitusoikaisu on tehty virheellisten tosiseikkoja koskevien toteamusten ja oikeudellisen tulkinnan nojalla, vaikka Puolan tasavallan menot on toteutettu unionin säännösten mukaisesti.

               2)

               Asetuksen N:o 1306/2013 52 artiklan 2 kohtaa on rikottu, koska kiinteämääräinen oikaisu on unionin taloudelle aiheutuvien taloudellisten menetysten vaaraan nähden aivan liian suuri.

               3)

               SEUT 296 artiklan 2 kohtaa on rikottu, koska rahoitusoikaisua ei ole perusteltu riittävästi.

      (1)  Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 352/78, (EY) N:o 165/94, (EY) N:o 2799/98, (EY) N:o 814/2000, (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 485/2008 kumoamisesta 17.12.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1306/2013 (EUVL 2013, L 347, s. 549; sellaisena kuin se on muutettuna).


title: Asia T-795/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.2.2018 – Krasnyiy oktyabr v. EUIPO – Kondyterska korporatsiia ”Roshen” (CRABS) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Kuviomerkki CRABS — Aiempi kuviomerkin РАКОВЫЕ ШЕЙКИ kansainvälinen rekisteröinti — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/37

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.2.2018 – Krasnyiy oktyabr v. EUIPO – Kondyterska korporatsiia ”Roshen” (CRABS)
   (Asia T-795/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti - Kuviomerkki CRABS - Aiempi kuviomerkin РАКОВЫЕ ШЕЙКИ kansainvälinen rekisteröinti - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)))
   (2018/C 104/48)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Moscow Confectionery Factory ”Krasnyiy oktyabr” OAO (Moskova, Venäjä) (edustajat: asianajajat O. Spuhler, M. Geitz ja J. Stock)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamiehet: A. Lukošiūtė ja D. Walicka)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia ”Roshen” (Kiova, Ukraina) (edustajat: asianajajat R. Žabolienė ja I. Lukauskienė)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 11.8.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 2507/2015-1), joka koskee osapuolten Moscow Confectionery Factory ”Krasnyiy oktyabr” ja Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia ”Roshen” välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Moscow Confectionery Factory ”Krasnyiy oktyabr” OAO velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 6, 9.1.2017.