title: Asia C-211/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 18.7.2013 (Corte di Appello di Roman (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Martini SpA v. Ministero delle Attività Produttive (Maatalous — Tuontitodistusmenettely — Asetus (EY) N:o 1291/2000 — 35 artiklan 4 kohdan c alakohta — Todistusten myöntämistä varten tehtyjen hakemusten jättämisen yhteydessä asetetut vakuudet — Tuontitodistus — Sen käyttämistä koskevan todisteen jättäminen liian myöhään — Seuraamus — Menetetyn määrän laskeminen — Asetus (EY) N:o 958/2003 — Tariffikiintiöt)

text:
               7.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/14

         Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 18.7.2013 (Corte di Appello di Roman (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Martini SpA v. Ministero delle Attività Produttive
   (Asia C-211/12) (1)

   (Maatalous - Tuontitodistusmenettely - Asetus (EY) N:o 1291/2000 - 35 artiklan 4 kohdan c alakohta - Todistusten myöntämistä varten tehtyjen hakemusten jättämisen yhteydessä asetetut vakuudet - Tuontitodistus - Sen käyttämistä koskevan todisteen jättäminen liian myöhään - Seuraamus - Menetetyn määrän laskeminen - Asetus (EY) N:o 958/2003 - Tariffikiintiöt)
   2013/C 260/24
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Corte di Appello di Roma

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Martini SpA

      Vastaaja: Ministero delle Attività Produttive

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Corte di Appello di Roma — Maataloustuotteiden tuonti-, vienti- ja ennakkovahvistustodistusmenettelyn soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 9.6.2000 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1291/2000 (EYVL L 152, s. 1) 35 artikla — Tuontitodistuksia haettaessa asetettavat vakuudet — Sen määrän määrittäminen, joka menetetään sellaisten määrien perusteella, joista ei asetetussa määräajassa ole esitetty vientitodistuksia, joissa palautusta ei ole etukäteen vahvistettu

      Tuomiolauselma

               1)

               Maataloustuotteiden tuonti-, vienti- ja ennakkovahvistustodistusmenettelyn soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 9.6.2000 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1291/2000, sellaisena kuin se on muutettuna 20.2.2003 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 325/2003, 35 artiklaa on tulkittava siten, että kyseisessä säännöksessä tarkoitetun vakuuden tavoitteena ei ole ainoastaan varmistaa, että tuontia koskeva velvoite täytetään, vaan sen tavoitteena on myös varmistaa, että todiste todistuksen käyttämisestä esitetään tietyssä määräajassa.

               2)

               Asetuksen N:o 1291/2000, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 325/2003, 35 artiklan 4 kohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että silloin, kun todiste tuonnin asianmukaisesta toteuttamisesta esitetään liian myöhään, niiden määrien, joiden osalta todistetta ei ole toimitettu kyseisen asetuksen 35 artiklan 4 kohdan a alakohdassa vahvistetussa määräajassa, osalta menetettävä vakuuden määrä on laskettava sen vakuuden määrän perusteella, jota tosiasiallisesti sovellettiin silloin, kun tuontitodistuksen tai tuontitodistusten myöntämistä koskeva hakemus tehtiin kyseistä tuontia varten. Tähän tulkintaan ei vaikuta se seikka, että vakuus oli asetettu sellaisen vakuuden määrän perusteella, joka oli korkeampi kuin samantyyppisen tuotteen kuin tuotu tuote muuhun tuontiin sovellettava vakuuden määrä, koska viimeksi mainittu tuonti oli vapautettu tuontitulleista.

      (1)  EUVL C 194, 30.6.2012.


title: Asian C-425/04 poistaminen rekisteristä

text:
               29.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 271/18

         Asian C-425/04 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 271/35)

      (Oikeudenkäyntikieli: italia)

   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 6.6.2005 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-425/04, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta.

      (1)  EUVL C 300, 4.12.2004.


title: Asia C-77/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz (Itävalta) on esittänyt 15.2.2008 — Dachsberger & Söhne GmbH v. Zollamt Salzburg, Erstattungen

text:
               24.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 128/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz (Itävalta) on esittänyt 15.2.2008 — Dachsberger & Söhne GmbH v. Zollamt Salzburg, Erstattungen
   (Asia C-77/08)
   (2008/C 128/33)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Dachsberger & Söhne GmbH

      Vastaaja: Zollamt Salzburg, Erstattungen
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko 27.11.1987 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3665/87, sellaisena kuin se on muutettuna 2.12.1994 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2945/94 (1), 11 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan toista virkettä, jonka mukaan laskettaessa haetun tuen määrää silloin, kun vientituen määrä vaihtelee, haetun tuen vaihteleva osuus lasketaan 47 artiklan mukaisesti annettujen määrää, painoa ja määräpaikkaa koskevien tietojen mukaan, tulkittava siten, että ilmaisulla 47 artiklan mukaisesti annetut määrää, painoa ja määräpaikkaa koskevat tiedot viitataan 47 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin erillisessä hakemuksessa annettuihin tietoihin ja että siten tuen vaihtelevaa osuutta haetaan vasta silloin, kun 47 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu hakemus esitetään?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko edellä mainittua säännöstä tulkittava tällöin siten, että siinä tapauksessa, että 27.11.1987 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3665/87 47 artiklan 1 kohdan mukainen maksuhakemus on esitettävä jo ”[vientiasiakirjassa, jota on käytettävä], jotta tuotteet saisivat tukea” (jäljempänä vienti-ilmoitus), haetun tuen määrä on laskettava vaihtelevan osuuden osalta vienti-ilmoituksessa annettujen tietojen perusteella ja että siten tuen vaihtelevaa osuutta haetaan myös vienti-ilmoituksella?

               3)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko edellä mainittua säännöstä tulkittava tällöin siten, että haetun tuen määrä on laskettava tuen vaihtelevan osuuden osalta 27.11.1987 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3665/87 47 artiklan mukaisesti esitettävien asiakirjojen perusteella ja että siten tuen vaihtelevaa osuutta haetaan vasta silloin, kun 27.11.1987 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3665/87 47 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut ”tuen maksamiseen — liittyvät asiakirjat” esitetään?

               4)

               Mikäli kolmanteen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko edellä mainittua säännöstä tulkittava tällöin siten, että vientituen vaihtelevan osuuden hakemiseksi riittää myös 27.11.1987 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3665/87 47 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen esittäminen puutteellisina, mistä on oikeudellisena seurauksena, että myös tuen vaihtelevan osuuden osalta on sovellettava 27.11.1987 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3665/87 11 artiklan mukaista seuraamuksia koskevaa sääntelyä?

      (1)  EYVL L 310, s. 57.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS, 29 päivänä syyskuuta 1997, asiassa T-4/97, Roberto D'Orazio ja Pierre Hublau vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valtion tuet - Tuki terästeollisuudelle - Kumoamiskanne - EHTY:n perustamissopimuksen 33 artikla - Tutkimatta jättäminen)

text:
C 370/6                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          6.12.97
yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Cin                 heille  valtion     toimivaltaisia   viranomaisia    kohtaan
zia Gozza ym . vastaan 1 ) Università degli Studi di Padova;              rajoittamaton oikeus saada asianmukainen palkka
2 ) Ministero dell'Università e della Ricerca Scientifica e               ammatillisen koulutuksen yhteydessä harjoitetusta toi
Tecnologica; 3 ) Ministero della Sanità ja 4 ) Ministero della            minnasta ?
Pubblica Istruzione seuraaviin kysymyksiin:
 1 ) Onko direktiivin 82/76/ETY (') säännöstä, jonka                 2 ) Jos edellä mainitun oikeuden katsotaan olevan ole
     mukaan täysipäiväisestä ja osa-aikaisesta erikoislääkä              massa, minkä perusteiden mukaan määräytyy asian
     rikoulutuksesta on maksettava asianmukainen palkka ,                 mukainen palkka toisaalta täysipäiväisen ja toisaalta
     tulkittava myös sen ajan osalta, joilloin Italian valtio             osa-aikaisen koulutuksen osalta ?
     ei ollut antanut erityisiä säännöksiä , siten, että erikois
     tumassa olevat lääkärit voivat vedota sen välittömään           (') Neuvoston 26.1.1982        antama   direktiivi ( EYVL  L   43 ,
     oikeusvaikutukseen, ja siten, että siinä myönnetään                 15.2.1982, s . 21 ).
                                          ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                  YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
               TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,                                            TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
                  29 päivänä syyskuuta 1997,                                            29 päivänä syyskuuta 1997,
asiassa T-4/97, Roberto D'Orazio ja Pierre Hublau vas               asiassa T-70/97, Region wallonne vastaan Euroopan yhtei
             taan Euroopan yhteisöjen komissio (')                                            söjen komissio (')
 (Valtion tuet — Tuki terästeollisuudelle — Kumoamis                 (Valtion tuki — Tuki terästeollisuudelle — Kumoamis
kanne — EHTY:n perustamissopimuksen 33 artikla —                     kanne — EHTY:n perustamissopimuksen 33 artikla —
                    Tutkimatta jättäminen)                                                  Tutkimatta jättäminen)
                         ( 97/C 370/ 14 )                                                       ( 97/C 370/15 )
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                         (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Asiassa T-4/97, Roberto D'Orazio ja Pierre Hublau, ensin
                                                                     Asiassa T-70/97, Region wallonne, asiamiehinään Jean
mainitun kotipaikka Clabecq ( Belgia ) ja jälkimmäisen               Marie de Backer, Olivier Ralet ja Georges Vandersanden,
kotipaikka Tubize ( Belgia ), edustajinaan Patrice Bonbled,          Bryssel , prosessiosoite Luxemburgissa c/o Fiduciaire
Caroline Sokolowitch ja Olivier Gemberling, 239/4 rue
                                                                     Myson SARL, 30 rue de Cessange, vastaan Euroopan
Gatti de Gamond, Bryssel, vastaan Euroopan yhteisöjen                yhteisöjen komissio ( asiamiehenään Gerard Rozet ), jossa
komissio ( asiamiehenään Gerard Rozet), jossa kantajat
                                                                     kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
vaativat, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo              tuomioistuin kumoaa Region vvallonnen ( Vallonian maa
mioistuin kumoaa Region wallonen ( Vallonian maakun                 kunnan ) terästeollisuusyritys Forges de Clabecqin hyväksi
nan ) terästeollisuusyritys Forges de Clabecqin hyväksi suo         suorittamista rahoitustoimenpiteistä 18 päivänä joulu
rittamista rahoitustoimenpiteistä 18 päivänä joulukuuta              kuuta 1996 tehdyn komission päätöksen 97/271 /EHTY
1996 tehdyn komission päätöksen 97/271 /EHTY ( EYVL                  ( EYVL L 106 , 24.4.1997, s. 30 ), yhteisöjen ensimmäisen
L 106 , 24.4.1997, s . 30 ), yhteisöjen ensimmäisen oikeusas        oikeusasteen tuomioistuin ( laajennettu ensimmäinen
teen tuomioistuin ( laajennettu ensimmäinen jaosto ), toi
                                                                     jaosto ), toimien kokoonpanossa : presidentti A. Saggio
mien kokoonpanossa : presidentti A. Saggio sekä tuomarit             sekä tuomarit A. Kalogeropoulos, V. Tiili, R. M. Moura
A. Kalogeropoulos, V. Tiili , R. M. Moura Ramos ja K. J.             Ramos ja K. J. Pirrung, kirjaaja : H. Jung, on 29.9.1997
Pirrung, kirjaaja : H. Jung, on 29.9.1997 antanut määräyk           antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava :
sen, jonka määräysosa on seuraava :
1 ) Kanne jätetään tutkimatta.                                       1 ) Kanne jätetään tutkimatta.
2 ) Kantajat velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku              2 ) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
     lut.                                                                 lut.
(>) EYVL C 74 , 8.3.1997 .                                           (') EYVL C 181 , 14.6.1997.


title: Asia C-149/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte Suprema di Cassazione on esittänyt 20.3.2006 — Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate v. Porto Antico di Genova S.p.A

text:
               16.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 310/1

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte Suprema di Cassazione on esittänyt 20.3.2006 — Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate v. Porto Antico di Genova S.p.A
   (Asia C-149/06)
   (2006/C 310/01)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Corte Suprema di Cassazione
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

      Vastaaja: Porto Antico di Genova S.p.A
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetuksen (ETY) N:o 4253/88, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 2892/93, 21 artiklan 3 kohdan toista kohtaa (1), jonka mukaan rahoitustukien maksut on suoritettava lopullisille edunsaajille ilman sellaisia vähennyksiä tai pidätyksiä, jotka saattavat vähentää sen taloudellisen tuen määrää, johon kyseisillä edunsaajilla on oikeus, tulkittava siten, ettei kyseisiä rahoitustukia voida sisällyttää veron perusteeseen tuloverotuksessa tai muussa verotuksessa, jota tuensaajiin tämän jälkeen kohdistetaan kansallisen verolainsäädännön nojalla?

               2)

               Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, koskeeko tämä vapautusjärjestelmä yksinomaan sitä tuen osaa, joka maksetaan rahastoista, vai myöskin sitä tuen osaa, jonka kansalliset alueelliset tai paikalliset viranomaiset maksavat saman kehityshankkeen yhteydessä?

      (1)  EYVL L 193, s. 20.


title: Asia C-439/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 22.5.2008 (Oberlandesgericht Dresdenin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Energianhallintaa koskeva asia citiworks AG, jossa asian käsittelyyn osallistuvat Sächsisches Staatsministerium für Wirtschaft und Arbeit als Landesregulierungsbehörde, Flughafen Leipzig/Halle GmbH ja Bundesnetzagentur (Sähkön sisämarkkinat — Direktiivi 2003/54/EY — 20 artiklan 1 kohta — Kolmansien osapuolten vapaa pääsy sähkönsiirto- ja jakeluverkkoihin)

text:
               5.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/6

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 22.5.2008 (Oberlandesgericht Dresdenin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Energianhallintaa koskeva asia citiworks AG, jossa asian käsittelyyn osallistuvat Sächsisches Staatsministerium für Wirtschaft und Arbeit als Landesregulierungsbehörde, Flughafen Leipzig/Halle GmbH ja Bundesnetzagentur
   (Asia C-439/06) (1)

   (Sähkön sisämarkkinat - Direktiivi 2003/54/EY - 20 artiklan 1 kohta - Kolmansien osapuolten vapaa pääsy sähkönsiirto- ja jakeluverkkoihin)
   (2008/C 171/10)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Oberlandesgericht Dresden
   Asianosainen energianhallintaa koskevassa pääasiassa
   citiworks AG
   Sächsisches Staatsministerium für Wirtschaft und Arbeit als Landesregulierungsbehörden, Flughafen Leipzig/Halle GmbH:n ja Bundesnetzagenturin osallistuessa asian käsittelyyn
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Oberlandesgericht Dresden — Sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 96/92/EY kumoamisesta 26.6.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/54/EY (EUVL L 176, s. 37) 20 artiklan 1 kohdan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan yritysalueella kokonaisuudessaan sijaitseviin verkkoihin (Betriebsnetze) ei sovelleta periaatetta, jonka mukaan kolmansilla osapuolilla on vapaa pääsy sähköntoimitus- ja jakeluverkkoon
   Tuomiolauselma
   Sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 96/92/EY kumoamisesta 26.6.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/54/EY 20 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä sähkö- ja kaasutoimituksia koskevan 7.7.2005 annetun lain eli niin sanotun energiatalouslain (Gesetz über die Elektrizitäts- und Gasversorgung (Energiewirtschaftsgesetz)) 110 §:n 1 momentin 1 kohdan kaltaiselle säännökselle, jolla tietyt energiantoimitusverkkojen haltijat vapautetaan velvollisuudesta myöntää kolmansille osapuolille vapaa pääsy näihin verkkoihin sillä perusteella, että nämä verkot sijaitsevat yhteenkuuluvalla yritysalueella ja palvelevat pääasiallisesti energian siirtämistä oman yrityksen sisällä tai siihen sidoksissa olevaan yritykseen.

      (1)  EUVL C 326, 30.12.2006.


title: Asia T-51/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.9.2016 – PAN Europe v. komissio (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Asetus (EY) N:o 1367/2006 — Hormonaalisia haitta-aineita koskevat asiakirjat — Asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden epääminen osittain — Päätöksentekomenettelyn suojaa koskeva poikkeus — Asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohta)

text:
               31.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/40

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.9.2016 – PAN Europe v. komissio
   (Asia T-51/15) (1)

   ((Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Asetus (EY) N:o 1367/2006 - Hormonaalisia haitta-aineita koskevat asiakirjat - Asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden epääminen osittain - Päätöksentekomenettelyn suojaa koskeva poikkeus - Asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohta))
   (2016/C 402/45)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja B. Kloostra)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Buchet, P. Mihaylova ja J. Tomkin)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Ruotsin kuningaskunta (asiamiehet: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren, E. Karlsson ja L. Swedenborg)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan 24.11.2014 annettu komission päätös Ares(2014)390063, jolla se epäsi oikeuden tutustua hormonaalisia haitta-aineita koskeviin asiakirjoihin

      Tuomiolauselma

               1)

               24.11.2014 annettu Euroopan komission päätös Ares(2014)390063 kumotaan siltä osin kuin siinä evätään oikeus tutustua asiakirjoihin nro 9, 13, 14, 15, 16, 17, 17a, 20, 22, 24, 25, 29, 30, 31, 37, 38, 39, 41, 42 ja 43, Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan perusteella

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Pesticide Action Network Europen (PAN Europe) oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Ruotsin kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 118, 13.4.2015.


title: Asia C-435/05: Hoge Raad der Nederlandenin  2.12.2005  tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Investrand B.V. vastaan Staatssecretaris van Financiën

text:
               25.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 74/2

         Hoge Raad der Nederlandenin 2.12.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Investrand B.V. vastaan Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-435/05)
   (2006/C 74/04)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Hoge Raad der Nederlanden on pyytänyt 2.12.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 5.12.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Investrand B.V. vastaan Staatssecretaris van Financiën seuraavaan kysymykseen:

               Onko kuudennen direktiivin (1) 17 artiklan 2 kohdassa myönnetyn vähennysoikeuden suhteen katsottava, että tiettyjen verovelvollisen saamien palveluiden ja sellaisten liiketoimien, jotka saman verovelvollisen on määrä vielä suorittaa, välillä on suora ja välitön yhteys siinä tapauksessa, että se on saanut nämä palvelut sen omaisuuteen kuuluvan rahasaamisen vahvistamiseksi silloin, kun tällainen saaminen on kuitenkin syntynyt sellaista ajanjaksoa edeltäneenä aikana, jona se oli arvonlisäverovelvollinen?

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY, EYVL L 145, s. 1.


title: Asian C-48/03 poistaminen rekisteristä

text:
C 21/30               FI                        Euroopan unionin virallinen lehti                                    24.1.2004
        Asian C-308/02 (1) poistaminen rekisteristä                        Asian C-461/02 (1) poistaminen rekisteristä
                        (2004/C 21/58)                                                   (2004/C 21/61)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 30.9.2003          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 17.9.2003
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-    antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-308/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan            tu asia C-461/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Luxemburgin suurherttuakunta.                                     Luxemburgin suurherttuakunta.
(1) EYVL C 247, 12.10.2002.                                       (1) EUVL C 44, 22.2.2003.
        Asian C-342/02 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                            Asian C-48/03 (1) poistaminen rekisteristä
                        (2004/C 21/59)
                                                                                (2004/C 21/62)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 17.9.2003
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-    Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 26.9.2003
tu asia C-342/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan            antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
Ranskan tasavalta.                                                tu asia C-48/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Portu-
                                                                  galin tasavalta.
(1) EYVL C 261, 26.10.2002.
                                                                  (1) EUVL C 70, 22.3.2003.
        Asian C-370/02 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                           Asian C-190/03 (1) poistaminen rekisteristä
                        (2004/C 21/60)
                                                                                (2004/C 21/63)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 16.9.2003
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-370/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 29.9.2003
Belgian kuningaskunta.                                            antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                  tu asia C-190/03: Portugalin tasavalta vastaan Euroopan
                                                                  yhteisöjen komissio.
(1) EYVL C 305, 7.12.2002.
                                                                  (1) EUVL C 184, 2.8.2003.


title: Asia T-291/09: Kanne 27.7.2009 — Carrols v. SMHV — Gambettola (Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL)

text:
               12.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 220/42

         Kanne 27.7.2009 — Carrols v. SMHV — Gambettola (Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL)
   (Asia T-291/09)
   2009/C 220/87
   Kannekirjelmän kieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Carrols Corp. (New York, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja Temiño Ceniceros)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Giulio Gambettola (Los Realejos, Espanja)

      Vaatimukset

               —

               nyt kyseessä oleva kanne liitteineen on otettava tutkittavaksi

               —

               valituslautakunnan päätös on kumottava kaikilta niiltä osin, jotka liittyvät 26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan b alakohdan mitättömyysperusteisiin

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: kuviomerkki, jossa on teksti ”Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL” (rekisteröintihakemus nro 2938801) luokkiin 25, 41 ja 43 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Giulio Gambetta

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: kantaja

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjän tavaramerkkioikeus: kansalliseksi tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki (nro 2 201 552), jossa on teksti ”Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL” ja kansalliseksi tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”POLLO TROPICAL” (nro 2 201 543) luokkaan 41 kuuluvia palveluita varten (”ravintolapalvelut”)

      Mitättömyysosaston ratkaisu: mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 53 artiklan 1 kohdan a alakohdan virheellinen soveltaminen


title: Asia C-223/02: Suomen tasavallan 17.6.2002 Euroopan parlamenttia ja Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
C 202/10                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         24.8.2002
Suomen tasavallan 17.6.2002 Euroopan parlamenttia ja                    EY 5 artiklan 3 kohdan mukaan yhteisön toiminnassa ei
   Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne                     saada ylittää sitä, mikä on tarpeen perustamissopimuksen
                                                                        tavoitteiden saavuttamiseksi.
                          (Asia C-223/02)
                                                                        Yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön
                         (2002/C 202/12)                                mukaan suhteellisuusperiaate edellyttää, että yhteisön toimi-
                                                                        elinten säädöksillä, päätöksillä ja muilla toimenpiteillä ei saa
                                                                        ylittää sitä, mikä on tarkoituksenmukaista ja tarpeellista niillä
                                                                        tavoiteltujen päämäärien toteuttamiseksi. Yhteisöjen tuomiois-
Suomen tasavalta on nostanut 17.6.2002 Euroopan yhteisöjen              tuimen mukaan on selvää, että kun on mahdollista valita
tuomioistuimessa kanteen Euroopan parlamenttia ja Euroopan              useista tarkoituksenmukaisista toimenpiteistä, on valittava
unionin neuvostoa vastaan. Kantajan asiamiehenä on T. Pynnä,            vähiten rajoittava, ja että toimenpiteistä aiheutuvat haitat eivät
prosessiosoite Luxemburgissa.                                           saa olla liian suuria tavoiteltuihin päämääriin nähden.
Suomi vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                        Kolmas kanneperuste – Ammatinharjoitta-
                                                                        misen vapauden periaatteen rikkominen
–     kumoaa maantieliikenteen liikkuvissa tehtävissä toimi-
      vien henkilöiden työajan järjestämisestä 11 päivänä maa-
      liskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvos-             Suomi katsoo, että sisällyttäessään itsenäiset kuljettajat direktii-
      ton direktiivin 2002/15/EY (1) siltä osin kuin se koskee          vin soveltamisalaan parlamentti ja neuvosto ovat rikkoneet
      itsenäisiä kuljettajia.                                           ammatinharjoittamisen vapauden periaatetta.
–     velvoittaa parlamentin ja neuvoston korvaamaan oikeu-
      denkäyntikulut.                                                   Ammatinharjoittamisen vapauteen on jäsenvaltioiden yhtei-
                                                                        sessä valtiosääntöperinteessä katsottu oleelliselta osaltaan kuu-
                                                                        luvan se, että yrittäjä voi itse päättää, kuinka paljon hän
                                                                        tekee työtä yrityksensä hyväksi ja milloin hän työskentelee.
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                               Yrittäjätoiminnan perusolemukseen kuuluu, että yrittäjä voi
                                                                        sijoittaa yritykseensä oman pääoman lisäksi työtään.
Ensimmäinen kanneperuste – Puuttuva toi-                                Yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön
mivalta                                                                 mukaan ammatinharjoittamisen vapaus on yhteisön oikeuden
                                                                        yleinen periaate. Ammatinharjoittamisen vapaus on lisäksi
                                                                        tunnustettu Euroopan unionin perusoikeuskirjassa. Perusoi-
Suomi katsoo, että sisällyttäessään itsenäiset kuljettajat direktii-    keuskirjan 15 artiklan l kohdan mukaan jokaisella on oikeus
vin soveltamisalaan parlamentti ja neuvosto ovat ylittäneet             tehdä työtä ja harjoittaa vapaasti valitsemaansa tai hyväksy-
toimivaltansa.                                                          määnsä ammattia.
Direktiivin oikeusperustana on käytetty EY 71 artiklaa ja EY            Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan amma-
137 artiklan 2 kohtaa. Suomen käsityksen mukaan oikeuspe-               tinharjoittamisen vapautta voidaan rajoittaa vain sillä edelly-
rustaa koskevan kysymyksen arviointi on suoritettava kohde-             tyksellä, että rajoitus on todellisuudessa yleisen edun mukaisten
ryhmien mukaisesti erikseen liikkuvien työntekijöiden ja itse-          yhteisön tavoitteiden mukainen ja että se ei merkitse suhteeton-
näisten kuljettajien osalta. Itsenäisten kuljettajien ja liikkuvien     ta ja sietämätöntä puuttumista, joilla vahingoitettaisiin tällä
työntekijöiden työaikaa koskevan ehdotetun sääntelyn taustal-           tavoin taattujen oikeuksien keskeistä sisältöä.
la ovat olleet erilaiset päämäärät. Komission alkuperäisessä
ehdotuksessa direktiivi perustui ensimmäisen perustelukappa-
leensa mukaan itsenäisten kuljettajien osalta erityisesti
EY 71 artiklaan.                                                        Neljäs kanneperuste – Pienten ja keskisuur-
                                                                        ten yritysten toiminnan vaikeuttaminen
Suomi katsoo, että kumpikaan oikeusperustana käytetyistä
perustamissopimuksen määräyksistä ei anna yhteisölle toimi-
                                                                        Suomi katsoo, että sisällyttäessään itsenäiset kuljettajat direktii-
valtaa säännellä itsenäisten ammatinharjoittajien työaikaa.
                                                                        vin soveltamisalaan parlamentti ja neuvosto ovat rikkoneet EY
                                                                        137 artiklan 2 kohtaa ja EY 157 artiklaa.
Toinen kanneperuste – Suhteellisuusperi-
                                                                        EY 137 artiklan 2 kohdassa edellytetään, että sen nojalla
aatteen rikkominen
                                                                        annetuissa direktiiveissä vältetään säätämästä sellaisia hallin-
                                                                        nollisia, taloudellisia tai oikeudellisia rasituksia, jotka vaikeut-
Suomi katsoo, että sisällyttäessään itsenäiset kuljettajat direktii-    taisivat pienten ja keskisuurten yritysten toimintaa. EY 157 ar-
vin soveltamisalaan parlamentti ja neuvosto ovat rikkoneet EY           tiklassa puolestaan edellytetään, että yhteisö toiminnassaan
5 artiklan 3 kohdan mukaista suhteellisuusperiaatetta.                  edistää pienten ja keskisuurten yritysten toimintaa.
 ---pagebreak--- 24.8.2002                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 202/11
Direktiivin rajoitukset kohdistuvat tosiasiallisesti nimenomaan        jälkimmäisessä tapauksessa muodostuu suuremmaksi sen mää-
pieniin ja keskisuuriin yrityksiin. Työajan rajoittaminen hei-         räytyessä eläkkeen brutto- eikä nettomäärän pohjalta?
kentäisi näiden yrittäjien kilpailuasemaa, sillä heidän tilan-
teensa eroaa suuren yrityksen omistajan tilanteesta. Suuressa
yrityksessä tehtävien jaosta seuraa, että kuljettamisesta vastaa-
vat henkilöt voivat käyttää kaiken direktiivissä sallitun ajan
kuljettamiseen. Liikkeen johdosta ja kehittämisestä vastaavat
eri henkilöt, joiden työaikaa direktiivin säännökset eivät rajoita
millään tavalla.
Viides kanneperuste – Perusteluvelvolli-                               Tribunale di Gela – Ufficio del Giudice per le Indagini
suuden laiminlyönti                                                    Preliminarin 19.6.2002 tekemällään päätöksellä esittämä
                                                                       ennakkoratkaisupyyntö rikosasiassa Marco Antonio Saet-
Suomi katsoo, että sisällyttäessään itsenäiset kuljettajat direktii-                    tia ja Andrea Frediania vastaan
vin soveltamisalaan parlamentti ja neuvosto ovat rikkoneet EY
253 artiklaa.
                                                                                (Asia C-235/02)
Yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön
mukaan EY 253 artiklan mukainen perusteluvelvollisuus mää-
räytyy kyseisen säädöksen, päätöksen tai muun toimenpiteen                                      (2002/C 202/14)
luonteen mukaan. Perusteluista on selkeästi ja yksiselitteisesti
ilmettävä toimenpiteen tehneen yhteisön toimielimen päättely
siten, että niille, joita toimenpide koskee, selviävät sen syyt ja
että yhteisöjen tuomioistuin voi täyttää valvontatehtävänsä.           Tribunale di Gela – Ufficio del Giudice per le Indagini
                                                                       Preliminari on pyytänyt 19.6.2002 tekemällään päätöksellä,
Suomi katsoo, etteivät nämä edellytykset täyty siltä osin kuin         joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 26.4.2002,
direktiivi koskee itsenäisiä kuljettajia.                              Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua ri-
                                                                       kosasiassa Marco Antonio Saettia ja Andrea Frediania vastaan
(1) EYVL L 80, s. 35.
                                                                       seuraaviin kysymyksiin:
                                                                       1.    Kuuluuko öljykoksi direktiiviin 75/442/ETY 1 artiklassa
                                                                             säädetyn jätteen käsitteen alaan?
                                                                       2.    Onko sen käyttö polttoaineena direktiivin 75/442/ETY (1)
                                                                             1 artiklassa tarkoitettu hyödyntämistoimi?
Korkeimman oikeuden 14.6.2002 tekemällään päätöksellä
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Heikki Antero
                                                                       3.    Onko polttoaineena tuotantoprosessissa käytetty öljykok-
Pusa vastaan Osuuspankkien Keskinäinen Vakuutusyhtiö
                                                                             si niihin jäteluokkiin kuuluva aine, jotka jäsenvaltio
                                                                             voi sulkea jätteistä annettujen yhteisön oikeussääntöjen
                           (Asia C-224/02)                                   soveltamisalan ulkopuolelle direktiivin 75/442/ETY 2 ar-
                                                                             tiklassa tarkoitettujen erityisten säännösten avulla?
                           (2002/C 202/13)
                                                                       4.    Voidaanko öljykoksin käyttämistä tuotantopaikalla polt-
                                                                             toaineena sellaisissakaan polttamisprosesseissa, joilla py-
Korkein oikeus on pyytänyt 14.6.2002 tekemällään päätöksel-                  ritään tuottamaan sähkö- tai lämpöenergiaa muihin kuin
lä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen                      öljynjalostamon tuotantoprosesseihin, edellyttäen, että
kirjaamoon 17.6.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta                   tuotannosta syntyvät päästöt eivät ylitä alaa koskevissa
asiassa Heikki Antero Pusa vastaan Osuuspankkien Keskinäi-                   säännöksissä asetettuja rajoituksia, vaikka öljykoksin rik-
nen Vakuutusyhtiö ennakkoratkaisua seuraavaan kysymyk-                       kipitoisuus ylittää 3 massaprosenttia, pitää toimenpitee-
seen:                                                                        nä, jolla voidaan varmistaa, että kyseinen jäämä hyödyn-
                                                                             netään direktiivin 75/442/ETY 4 artiklan mukaisesti
Onko Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 18 artikla                       vaarantamatta ihmisten terveyttä ja käyttämättä menette-
taikka jokin muu yhteisön oikeuden normi esteenä sellaiselle                 lyjä tai menetelmiä, joista voi aiheutua vahinkoa ympäris-
kansalliselle sääntelylle, jonka mukaan rahavelkaa koskevan                  tölle?
tuomion täytäntöönpanemiseksi toimitettavassa ulosmittauk-
sessa se osuus velalliselle määräajoin maksettavasta eläkkeestä,
johon ulosmittaus voi kohdistua, määrätään vähentämällä                (1) EYVL L 194, 25.7.1975, s. 39.
eläkkeestä kyseisessä jäsenvaltiossa perittävä tuloveron ennak-
ko, kun taas tuloveroa, jonka toisessa jäsenvaltiossa asuva
velallinen on velvollinen maksamaan asuinvaltiossaan, ei oteta
vähennyksenä huomioon, minkä vuoksi ulosmitattava osuus


title: Asia C-407/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 6.7.2017 – Green Network SpA v. Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato ym.

text:
               9.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 338/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) on esittänyt 6.7.2017 – Green Network SpA v. Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato ym.
   (Asia C-407/17)
   (2017/C 338/06)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Green Network SpA

      Vastaajat: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico ja Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Ovatko ”yleisdirektiivin” 2005/29/EY (1) tarkoitus kuluttajansuojan ”turvaverkkona” ja erityisesti kyseisen direktiivin johdanto-osan 10 perustelukappale, 3 artiklan 4 kohta ja 5 artiklan 3 kohta esteenä sellaiselle kansalliselle säädökselle, jossa toimialakohtaisissa direktiiveissä 2009/72/EY (2) ja 2009/73/EY (3) käyttäjien suojaksi säädettyjen nimenomaisten velvoitteiden noudattamisen arvioinnin katsotaan kuuluvan epäasianmukaisista kaupallisista menettelyistä annetun yleisdirektiivin 2005/29/EY soveltamisalaan siten, että tämän seurauksena suljetaan pois toimialaviranomaisen – tässä tapauksessa AEEGSI – puuttuminen toimialakohtaisen direktiivin rikkomiseen kaikissa tapauksissa, joissa myös epäasianmukaisen tai sopimattoman kaupallisen menettelyn tunnusmerkit todennäköisesti täyttyvät?

               2)

               Onko direktiivin 2005/29/EY 3 artiklan 4 kohdassa vahvistettu erityislain etusijan periaate ymmärrettävä lainsäädäntöjen välisiä suhteita säänteleväksi periaatteeksi (yleinen lainsäädäntö ja toimialakohtainen lainsäädäntö) vai sääntöjen välisiä suhteita säänteleväksi periaatteeksi (yleiset säännöt ja erityissäännöt) vai kunkin toimialan sääntelystä ja valvonnasta vastaavien itsenäisten viranomaisten välisiä suhteita säänteleväksi periaatteeksi?

               3)

               Voidaanko katsoa, että direktiivin 2005/29/EY 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitetusta ”ristiriidan” käsitteestä on kyse ainoastaan siinä tapauksessa, että epäasianmukaisia kaupallisia menettelyjä koskevan lainsäädännön säännösten ja muiden unionin oikeudesta johdettujen, kaupallisten menettelyjen erityisiä näkökohtia koskevien sääntöjen välillä on jyrkkä vastakkainasettelu, vai riittääkö, että kyseisten sääntöjen muodostama sääntely poikkeaa epäasianmukaisia kaupallisia menettelyjä koskevasta lainsäädännöstä niin, että tästä aiheutuu tietyssä asiayhteydessä normikollisio?

               4)

               Koskeeko direktiivin 2005/29/EY 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu yhteisön sääntöjen käsite pelkästään unionin asetusten ja direktiivien säännöksiä ja säännöksiä, joilla ne on pantu välittömästi täytäntöön kansallisesti, vai käsittääkö se myös unionin oikeuden periaatteiden täytäntöön panemiseksi annetut säädökset ja määräykset?

               5)

               Onko direktiivin 2005/29/EY johdanto-osan 10 perustelukappaleessa ja 3 artiklan 4 kohdassa sekä direktiivin 2009/72/EY 37 artiklassa ja direktiivin 2009/73/EY 41 artiklassa vahvistettu erityislain etusijan periaate esteenä sellaiselle vastaavien kansallisten täytäntöönpanosäännösten tulkinnalle, jonka mukaan katsotaan, että mikäli jollakin säännellyllä toimialalla, josta on säädetty toimialakohtaista kuluttajansuojalainsäädäntöä, jonka yhteydessä sääntelyä ja seuraamusten määräämistä koskeva toimivalta on annettu toimialakohtaiselle viranomaiselle, ilmenee direktiivin 2005/29/EY 8 ja 9 artiklassa tarkoitetuksi aggressiiviseksi menettelyksi katsottavaa toimintaa tai direktiivin 2005/29/EY liitteessä I tarkoitetuksi kaikissa olosuhteissa aggressiivisena pidettäväksi menettelyksi katsottavaa toimintaa, sovellettavaksi tulee aina yleinen epäasianmukaisia menettelyjä koskeva lainsäädäntö, ja että näin on silloinkin, kun on olemassa (samojen) kuluttajien suojaamiseksi annettua toimialakohtaista lainsäädäntöä, joka perustuu unionin oikeuden säännöksiin ja jossa säännellään kattavasti kyseisiä aggressiivisia menettelyjä ja kaikissa olosuhteissa aggressiivisina pidettäviä menettelyjä tai joka tapauksessa epäasianmukaisia/sopimattomia menettelyjä?

      (1)  Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/29/EY (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) (EUVL 2005, L 149, s. 22).

      (2)  Sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/54/EY kumoamisesta 13.7.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/72/EY (EUVL 2009, L 211, s. 55).

      (3)  Maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/55/EY kumoamisesta 13.7.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/73/EY (EUVL 2009, L 211, s. 94).


title: Asia F-76/09: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.2.2011 — AH v. komissio (Henkilöstö — Sosiaaliturva — Henkilöstösääntöjen 72 ja 76 a artikla — Yleiset täytäntöönpanosäännökset — Hoidon tarve — Eläkkeellä olevan virkamiehen jälkeen jäänyt puoliso — Kotihoitajasta aiheutuneiden kulujen täysimääräistä korvaamista ja taloudellisen tuen myöntämistä koskevan hakemuksen hylkääminen — Myöhässä nostettu kanne — Tutkimatta jättäminen)

text:
               26.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/13

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.2.2011 — AH v. komissio
   (Asia F-76/09) (1)

   (Henkilöstö - Sosiaaliturva - Henkilöstösääntöjen 72 ja 76 a artikla - Yleiset täytäntöönpanosäännökset - Hoidon tarve - Eläkkeellä olevan virkamiehen jälkeen jäänyt puoliso - Kotihoitajasta aiheutuneiden kulujen täysimääräistä korvaamista ja taloudellisen tuen myöntämistä koskevan hakemuksen hylkääminen - Myöhässä nostettu kanne - Tutkimatta jättäminen)
   2011/C 95/19
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: AH (Wavre, Belgia) (edustaja: solicitor J. Temple Lang)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: D. Martin ja J. Baquero Cruz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus, joka koskee 22.6.2009 tehdyn sen päätöksen kumoamista, jolla hylättiin kantajan hakemus, jossa vaadittiin hänen sairautensa hoidosta aiheutuneiden kulujen täysimääräistä korvaamista

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               AH vastaa kaikista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 297, 5.12.2009, s. 36.


title: Asia T-303/16: Kanne 14.6.2016 – Novartis Europharm v. komissio

text:
               16.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/24

         Kanne 14.6.2016 – Novartis Europharm v. komissio
   (Asia T-303/16)
   (2016/C 296/33)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Novartis Europharm Ltd (Camberley, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja C. Schoonderbeek)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               Kumoamaan Euroopan komission 4.4.2016 tekemän päätöksen K(2016) 2083 (lopullinen) ja

               —

               Määräämään Euroopan komission vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan Novartisille aiheutuneen oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan Euroopan komission päätös on lainvastainen, koska sillä rikotaan harvinaislääkkeen kaupallista yksinoikeutta, joka Novartisilla on lääkkeelle TOBI Podhaler asetuksen (EY) N:o 141/2000 (1) 8 artiklan 1 kohdan nojalla ja koska saman asetuksen 8 artiklan 3 kohdassa vahvistetut edellytykset poikkeuksen myöntämiselle harvinaislääkkeen kaupallisesta yksinoikeudesta eivät täyty.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan 4.4.2016 tehty komission päätös valmisteltiin ja saatettiin voimaan ”huolenpitovelvollisuuden” tai ”huolellisuusperiaatteen” vastaisesti, erityisesti koska siinä ei oteta huomioon kaikkea asianomaisista lääkkeistä saatavaa merkityksellistä tieteellistä tietoa ja koska Novartista ei kuultu tieteellisessä arvioinnissa asianomaisena osapuolena.

      (1)  Harvinaislääkkeistä 16.12.1999 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 141/2000 (EYVL L 18, 22.1.2000, s. 1).


title: Asia C-217/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku (Puolan tasavalta) on esittänyt 11.5.2011 — Forta Sp. z o.o. v. Dyrektor Izby Celnej w Gdyni

text:
               23.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 219/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku (Puolan tasavalta) on esittänyt 11.5.2011 — Forta Sp. z o.o. v. Dyrektor Izby Celnej w Gdyni
   (Asia C-217/11)
   2011/C 219/09
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Forta Sp. z o.o.

      Vastapuoli: Dyrektor Izby Celnej w Gdyni

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22.6.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY (1) 1 artiklan 11 kohtaa tulkittava siten, että teknisiin määräyksiin, joita koskevat ehdotukset on toimitettava komissiolle edellä mainitun direktiivin 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti, kuuluu säännös, jossa kielletään lupien myöntäminen pienivoittoisiin peliautomaatteihin perustuvaan toimintaan?

      (1)  Teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22.6.1998 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/34/EY (EYVL L 204, s. 37), sellaisena kuin se on muutettuna teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä annetun direktiivin 98/34/EY muuttamisesta 20.7.1998 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/48/EY (EYVL L 217, s. 18).


title: Euroopan yhteisöjen komission 11.9.1998 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-335/98)

text:
C 327/16              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        24.10.98
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                           keuden ostosopimuksen tiettyihin osiin nähden 26 päi-
                                                                       vänä lokakuuta 1994 annetun Euroopan parlamentin
Ð toteaa, että koska Italian tasavalta ei ole saattanut voi-           ja neuvoston direktiivin 94/47/EY (1) noudattamisen
     maan                                                              edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia mää-
                                                                       räyksiä, eikä joka tapauksessa ilmoittanut näistä
     Ð neuvoston direktiivin 92/75/ETY täytäntöönpane-                 komissiolle, se on jättänyt noudattamatta sille perusta-
         miseksi kotitalouksien pesukoneiden energiankulu-             missopimuksen mukaan kuuluvia jäsenyysvelvoitteita;
         tuksen osoittamisen osalta 23 päivänä toukokuuta
         1995 annetun komission direktiivin 95/12/EY (1)
                                                                  Ð velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeuden-
                                                                       käyntikulut.
     eikä
     Ð neuvoston direktiivin 92/75/ETY täytäntöönpane-
         miseksi kotitalouksien kuivausrumpujen energian-         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
         kulutuksen osoittamisen osalta 23 päivänä touko-
         kuuta 1995 annetun komission direktiivin 95/13/
         EY (2)                                                   EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan mukaan direk-
                                                                  tiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden jokaista
                                                                  jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu, mikä tarkoittaa, että
     noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallin-
                                                                  jäsenvaltioiden on noudatettava direktiiveissä niiden täy-
     nollisia määräyksiä, eikä joka tapauksessa ilmoittanut
                                                                  täntöönpanolle asetettuja määräaikoja. Tämä määräaika
     näistä komissiolle, se on jättänyt noudattamatta sille
                                                                  päättyi 30.4.1997 ilman, että Italian tasavalta on toteutta-
     perustamissopimuksen mukaan kuuluvia jäsenyysvel-
                                                                  nut komission vaatimuksissa mainittuja, kyseisten direktii-
     voitteita;
                                                                  vien noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä.
Ð velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeuden-
     käyntikulut.                                                 (1) EYVL L 280, 29.10.1994, s. 83.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan mukaan direk-
tiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden jokaista
jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu, mikä tarkoittaa, että       Euroopan yhteisöjen komission 22.9.1998 Irlantia vastaan
jäsenvaltioiden on noudatettava direktiiveissä niiden täy-                                 nostama kanne
täntöönpanolle asetettuja määräaikoja. Tämä määräaika
päättyi 1.3.1996 ilman, että Italian tasavalta on toteutta-                               (Asia C-345/98)
nut komission vaatimuksissa mainittuja, kyseisten direktii-
                                                                                (98/C 327/26)
vien noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä.
(1) EYVL L 136, 21.6.1995, s. 1.
(2) EYVL L 136, 21.6.1995, s. 28.                                 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.9.1998
                                                                  Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia
                                                                  vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen osaston
                                                                  virkamies Hans Christian Stùvlbaek ja oikeudellisessa yksi-
                                                                  kössä toimiva kansallinen virkamies Michael Shotter ja
                                                                  prosessiosoite Luxemburgissa on c/o Carlos Gómez de la
Euroopan yhteisöjen komission 11.9.1998 Italian tasaval-          Cruz, Centre Wagner.
                 taa vastaan nostama kanne
                       (Asia C-335/98)
                                                                  Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                        (98/C 327/25)
                                                                  Ð toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut räjähdysvaaralli-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 11.9.1998
                                                                       sissa tiloissa käytettäviksi tarkoitettuja laitteita ja suo-
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian
                                                                       jajärjestelmiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön
tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen
                                                                       lähentämisestä 23 päivänä maaliskuuta 1994 annetun
osaston virkamies Paolo Stancanelli, ja prosessiosoite
                                                                       Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/9/
Luxemburgissa on c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre
                                                                       EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
Wagner, Kirchberg.
                                                                       kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,
                                                                       asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä eikä julkaissut
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                           niitä ja
Ð toteaa, että koska Italian tasavalta ei ole antanut osta-
     jien suojaamisesta kiinteistöjen osa-aikaisen käyttöoi-      Ð velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-352/05: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys  5.5.2006  — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               29.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/29

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 5.5.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-352/05) (1)

   (2006/C 178/52)

      Oikeudenkäyntikieli: kreikka

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 281, 12.11.2005.


title: Asia T-51/08 P: Valitus, jonka Euroopan yhteisöjen komissio on tehnyt 5.2.2008 virkamiestuomioistuimen asiassa F-109/06, Dittert v. komissio, 22.11.2007 antamasta tuomiosta

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/37

         Valitus, jonka Euroopan yhteisöjen komissio on tehnyt 5.2.2008 virkamiestuomioistuimen asiassa F-109/06, Dittert v. komissio, 22.11.2007 antamasta tuomiosta
   (Asia T-51/08 P)
   (2008/C 92/75)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Berscheid ja K. Herrmann)

      Muu osapuoli: Daniel Dittert (Luxemburg, Luxemburgin suurherttuakunta)
   Vaatimukset

               —

               Virkamiestuomioistuimen asiassa F-109/06, Dittert v. komissio, 22.11.2007 antama tuomio on kumottava ja asia on palautettava virkamiestuomioistuimeen

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio vaatii nyt esillä olevalla valituksella sen virkamiestuomioistuimen asiassa F-109/06, Dittert v. komissio, 22.11.2007 antaman tuomion kumoamista, jolla kyseinen tuomioistuin kumosi komission sellaisen päätöksen, jolla myönnetään ensimmäisessä oikeusasteessa kantajana olleelle valittajalle riittämätön määrä etusijapisteitä tämän ylentämiseksi vuoden 2005 ylennyskierroksella ja jolla vahvistetaan kyseisellä ylennyskierroksella ylennetyistä virkamiehistä laadittu luettelo, siltä osin kuin valittajan nimeä ei ole mainittu kyseisessä luettelossa.
   Komissio vetoaa kanteensa tueksi kolmeen kumoamisperusteeseen.
   Komissio väittää ensinnäkin, että virkamiestuomioistuin sovelsi virheellisesti henkilöstösääntöjen 45 artiklaa siltä osin kuin kyseinen tuomioistuin sen toteamuksen seurauksena, jonka mukaan pääjohtajan osallistumatta jättämien etusijapisteiden antamiseen merkitsee olennaista menettelyvirhettä, antoi kohtuuttoman suuren painoarvon sanotulle osallistumiselle ja rajoitti siten epäasianmukaisesti nimittävän viranomaisen harkintavaltaa.
   Komissio väittää toiseksi, että virkamiestuomioistuin loukkasi henkilöstösääntöjen 45 artiklan vastaisesti nimittävän viranomaisen toimivaltuuksia sekä osoitti kyseiselle viranomaiselle määräyksen ja siten ylitti tuomioistuinvalvontaa koskevat toimivaltuutensa.
   Kolmanneksi komissio moittii virkamiestuomioistuinta siitä, että kyseinen tuomioistuin ei sen mukaan perustellut oikeudellisesti riittävällä tavalla toteamustaan, jonka mukaan sitä, että ylennyskomitea antoi ensimmäisessä oikeusasteessa kantajana olleelle valittajalle tietyn määrän etusijapisteitä, ei voida pitää asianmukaisena oikaisutoimena sellaiseen menettelyvirheeseen, jonka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin arvioi olennaiseksi ja joka koskee pääjohtajan osallistumatta jättämistä. Komissio väittää lisäksi, että virkamiestuomioistuin perusti riidanalaisen tuomion ylennyskomitean kokouspöytäkirjan sisällön vääristyneellä tavalla tapahtuneeseen huomioon ottamiseen.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS, 18 päivänä syyskuuta 1996, asiassa T-22/96, J. Langdon Ltd vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kumoamiskanne - Riidanalainen päätös, joka peruutetaan oikeudenkäynnin aikana - Lausunnon antaminen asiassa raukeaa)

text:
N:o C 336/28              FI                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      9.11.96
suullisessa käsittelyssä Richard Lyal , Paul Nemitz ja Berend           YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
Jan Drijber ), T-26/93 , Deutsche Afrika-Linien GmbH &                           TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS ,
Co ., kotipaikka Hampuri ( Saksa ), edustajanaan asianajaja                          18 päivänä syyskuuta 1996 ,
Michael Strobel , Hampuri, prosessiosoite Luxemburgissa
asianajotoimisto Nicholas Decker, 16 , avenue Marie                asiassa T-22/96, J. Langdon Ltd vastaan Euroopan yhtei
Therese, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehi                                söjen komissio ( ! )
nään kirjallisen käsittelyn aikana Bernd Langeheine ja              (Kumoamiskanne — Riidanalainen päätös, joka peruute
Richard Lyal sekä suullisessa käsittelyssä Richard Lyal, Paul       taan oikeudenkäynnin aikana — Lausunnon antaminen
Nemitz ja Berend Jan Drijber ), ja T-28/93 , Nedlloyd Lijnen                                asiassa raukeaa)
BV, kotipaikka Rotterdam ( Alankomaat ), edustajinaan                                        ( 96/C 336/60 )
kirjallisen käsittelyn aikana asianajaja Tom R. Ottervanger,
Rotterdam, ja suullisessa käsittelyssä asianajaja Jacques                          (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Steenbergen, Bryssel , prosessiosoite Luxemburgissa asian
ajotoimisto Carlos Zeyen, 4 , rue de l'Avenir, vastaan
                                                                    Asiassa T-22/96 , J. Langdon Ltd, kotipaikka Dublin,
Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehinään kirjallisen
                                                                    edustajanaan solicitor Patrick O'Brien, prosessiosoite
käsittelyn aikana Bernd Langeheine ja Richard Lyal sekä
                                                                    Luxemburgissa asianajotoimisto Faltz & Associes, 6 , rue
suullisessa käsittelyssä Richard Lyal , Paul Nemitz ja Berend
                                                                    Heine, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehinä
Jan Drijber ), joissa kantajat vaativat ETY:n perustamisso
                                                                    Richard Wainwright ja Fernando Castillo de la Torre ), jossa
pimuksen 85 artiklan soveltamisesta ( IV/32 . 488 ja IV/
                                                                    kantaja vaatii kumottavaksi komission 3.11.1995 tekemän
32.450; Cewal, Cowac, Ukwal ) ja ETY:n perustamissopi
muksen 86 artiklan soveltamisesta ( IV/32 .448 ja IV/32 .450;
                                                                    päätöksen KOM(95 ) 2726 , jossa todettiin, että tiettyjen
                                                                    tuontitullien kantaminen oli perusteltua ja että tullien
Cewal ) 23.12.1992 tehdyn komission päätöksen 93/82/
                                                                    peruuttaminen ei ollut perusteltua , yhteisöjen ensimmäisen
ETY ( EYVL 1993 L 34 , s . 20 ) kumoamista , yhteisöjen
                                                                    oikeusasteen tuomioistuin ( toinen jaosto ), toimien kokoon
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( laajennettu kol
                                                                    panossa : jaoston puheenjohtaja H. Kirschner sekä tuomarit
mas jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjoh
                                                                    C. W. Bellamy ja A. Kalogeropoulos, kirjaaja : H. Jung, on
taja C. P. Briët sekä tuomarit P. Lindh, A. Potocki , R. M.
                                                                    antanut 18.9.1996 määräyksen , jonka määräysosa on
Moura Ramos ja J. D. Cooke , kirjaaja : hallintovirkamies J.        seuraava :
Palacio Gonzalez, on antanut 8.10.1996 tuomion, jonka
tuomiolauselma on seuraava :
                                                                    1 ) Lausunnon antaminen asiassa raukeaa .
1 ) Asiat T-24/93, T-25/93 , T-26/93 ja T-28/93 yhdistetään         2 ) Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se
       tuomion antamista varten .                                        velvoitetaan korvaamaan neljä viidesosaa kantajan
                                                                         oikeudenkäyntikuluista.
2 ) ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltami
      sesta (IV/32.488 ja IV/32.450; Cewal, Cowac, Ukwal)           (') EYVL N:o C 158 , 1.6.1996
      ja ETY:n perustamissopimuksen 86 artiklan soveltami
      sesta (IV/32.448 ja IV/32.450; Cewal) 23 päivänä
      joulukuuta 1992 tehdyn komission päätöksen 93/
       82/ETY kumoamista koskevat vaatimukset hylätään .
                                                                        YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
3 ) Päätöksen 6 artiklassa asetettujen sakkojen määrä                   TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS ,
       vahvistetaan seuraavasti:
                                                                                19 päivänä syyskuuta 1996 ,
      — Compagnie maritime belge SA : 8 640 000 ecua,               asiassa T-138/96 R, Giovanni Ballone Burini vastaan
                                                                                Euroopan yhteisöjen tuomioistuin
      — Dafra-Lines A/S: 180 000 ecua,                              (Henkilöstö — Kilpailu — Hakijan hakemuksen hylkäämi
                                                                     nen — Välitoimimenettely — Täytäntöönpanon lykkää
      — Deutsche Afrika-Linien GmbH & Co: 180 000                                      mistä koskeva vaatimus)
           ecua ,
                                                                                ( 96/C 336/61 )
      — Nedlloyd Lijnen B V: 90 000 euca.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
4 ) Kantajat velvoitetaan korvaamaan vastaajan oikeuden
       käyntikulut. Lisäksi asiassa T-24/93 kantajat (Compag       Asiassa T-138/96 R, Giovanni Ballone Burini , kotipaikka
       nie maritime beige transports SA ja Compagnie mari          Castelfidardo ( Italia ), edustajanaan kirjallisessa menette
       time beige SA) velvoitetaan korvaamaan yhteisvastuul        lyssä asianajaja Giancarlo Piersimoni , Ancona ( Italia ), ja
       lisesti väliintulijoiden oikeudenkäyntikulut.                suullisessa käsittelyssä asianajaja Carlo Revoldini , Luxem
                                                                    burg, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
                                                                    Marco Pantanetti , 17 rue de Dudelange , Kayl , vastaan
( 1 ) EYVL N:o C 122 , 4.5.1993 )a                                  Euroopan yhteisöjen tuomioistuin ( asiamiehinään Timothy
      EYVL N:o C 124 , 6.5.1993                                     Millett ja Federico Faraone ), jossa ensimmäisen oikeusas
                                                                    teen tuomioistuinta vaadittiin kumoamaan avoimen kilpai
                                                                    lun CJ/A/ 11 valintalautakunnan päätös hylätä kantajan
                                                                    hakemus , ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presi


title: Asian C-205/97 poistaminen rekisteristä

text:
C 55/22               FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     20.2.98
töksen 32 ter §:n viidennessä momentissa säädetään seu-                   Asian C-169/97 (1) poistaminen rekisteristä
raavaa: ºTyöntekijän, joka on työskennellyt työntekijänä                                 (98/C 55/43)
1.1.1938 ja 1.1.1945 välisenä kautena ja jonka osalta on
maksettu vakuutusmaksuja, joiden määrä vastaa toisessa
momentissa tarkoitettua vuosimaksua, katsotaan maksa-            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 18.9.1997
neen riittävästi vakuutusmaksuja, jotta katsotaan selvite-       antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on pois-
tyksi, että hän on ollut tavanomaisessa ja pääasiallisessa       tettu asia C-169/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
työsuhteessa siitä päivämäärästä lähtien, jona toteen näy-       Portugalin tasavalta.
tetty työssäolokausi päättyi, 1.1.1946 saakka.º
                                                                 (1) EYVL C 199, 28.6.1997.
Edellä mainitun 21.12.1967 tehdyn kuninkaan päätöksen
32 ter §:n kuudennessa momentissa säädetään seuraavaa:
ºKahdessa edellisessä momentissa säädetty olettama on
kumottavissa vain sellaisten kausien osalta, joiden osalta
asianosainen voi vaatia eläkettä jonkin toisen eläkettä kos-
kevan belgialaisen säännöksen nojalla (lukuun ottamatta                   Asian C-193/96 (1) poistaminen rekisteristä
itsenäisten ammatinharjoittajien eläkejärjestelmää) tai jon-                             (98/C 55/44)
kin muun valtion eläkejärjestelmän nojalla.º
Onko 21.12.1967 tehdyn kuninkaan päätöksen 32 ter §:n            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kuudennen jaoston
kuudennen momentin kaltainen säännös asetuksen (ETY)             puheenjohtajan 25.9.1997 antamalla määräyksellä tuo-
N:o 1408/71 46 b artiklan toisessa kohdassa tarkoitettu          mioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-193/96 (Ver-
sellainen jäsenvaltion lainsäädännön säännös, joka koskee        waltungsgericht Kölnin esittämä ennakkoratkaisupyyntö),
etuuksien pienentämistä, keskeyttämistä tai peruuttamista        Richard Buchen GmbH vastaan Bezirksregierung Köln.
ja jota ei voida soveltaa 46 artiklan 1 kohdan a alakohdan
i luetelmakohdan mukaisesti laskettuun etuuteen?                 (1) EYVL C 210, 20.7.1996.
          Asian C-322/96 (1) poistaminen rekisteristä                     Asian C-205/97 (1) poistaminen rekisteristä
                         (98/C 55/42)                                                    (98/C 55/45)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 12.9.1997
                                                                 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 5.12.1997
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on pois-
                                                                 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on pois-
tettu asia C-322/96 (Supremo Tribunal Administrativon esit-
                                                                 tettu asia C-205/97 (Supremo Tribunal Administrativon esit-
tämä ennakkoratkaisupyyntö), ICT. Ð InduÂstria e ComeÂrcio
                                                                 tämä ennakkoratkaisupyyntö), Fazenda PuÂblica vastaan
TeÃxtil, SAvastaan Fazenda PuÂblica.
                                                                 AssociacËaÄo Nacional de Transportes PuÂblicos RodoviaÂrios de
(1) EYVL C 336, 9.11.1996.
                                                                 Mercadorias (Antram), MinisteÂrio PuÂblicon läsnäollessa.
                                                                 (1) EYVL C 252, 16.8.1997.


title: Asia T-348/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 15.4.2008 — SIDE v. komissio (Valtiontuet — Kirja-alan vientituet — Etukäteen tehtävän ilmoituksen puuttuminen — EY 87 artiklan 3 kohdan d alakohta — Yhteisön oikeuden ajallinen soveltamisala — Tuen määrän laskentatapa)

text:
               24.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 128/31

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 15.4.2008 — SIDE v. komissio
   (Asia T-348/04) (1)

   (Valtiontuet - Kirja-alan vientituet - Etukäteen tehtävän ilmoituksen puuttuminen - EY 87 artiklan 3 kohdan d alakohta - Yhteisön oikeuden ajallinen soveltamisala - Tuen määrän laskentatapa)
   (2008/C 128/66)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Société internationale de diffusion et d'édition SA (SIDE) (Vitry-sur-Seine, Ranska) (edustajat: asianajaja N. Coutrelis ja asianajaja V. Giacobbo)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: J.-P. Keppenne)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Ranskan tasavalta (asiamiehet: aluksi G. de Bergues ja S. Ramet, sittemmin G. de Bergues ja A.-L. Vendrolini)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne Ranskan myöntämästä valtiontuesta Coopérative d'exportation du livre français'lle (CELF) 20.4.2004 tehdyn komission päätöksen 2005/262/EY (EUVL L 85, s. 27) 1 artiklan viimeisen virkkeen kumoamiseksi
   Tuomiolauselma

               1)

               Ranskan myöntämästä valtiontuesta Coopérative d'exportation du livre français'lle (CELF) 20.4.2004 tehdyn komission päätöksen 1 artiklan viimeinen virke kumotaan.

               2)

               Euroopan yhteisöjen komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Société internationale de diffusion et d'édition SA:n (SIDE) oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Ranskan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 262, 23.10.2004.


title: Asia T-113/01: Verónica Sabbagin 22.5.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
11.8.2001                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 227/27
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       Verónica Sabbagin 22.5.2001 Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                                siota vastaan nostama kanne
Saksan liittotasavalta teki vuonna 1995 ilmoituksen valtion-                                        (Asia T-113/01)
tuista, jotka liittyivät holdingyhtiö EFBE Verwaltungs GmbH:n,
nyttemmin Lintra Beteilingungholding GmbH:n, kahdeksan                                              (2001/C 227/52)
tytäryhtiön yksityistämiseen. Päätöksellä, joka tehtiin
13.3.1996 ja joka annettiin tiedoksi 23.4.1996 päivätyllä
kirjeellä (1), komissio ilmoitti Saksalle hyväksyvänsä Lintra                                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Beteilingunsholding GmbH:n yksityistämiseen liittyvät raken-
teellisiin muutoksiin tarkoitetut tuet.
                                                                          Verónica Sabbag, kotipaikka Bryssel, on nostanut 22.5.2001
                                                                          Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                          messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
Riidanalaisella päätöksellä, joka tehtiin 28.3.2001, vastaaja             jan edustajat ovat asianajajat Jean-Noël Louis ja Véronique
velvoitti Saksan vaatimaan Lintra Beteilingunsholding                     Peere, prosessiosoite Luxemburgissa.
GmbH:lta ja Lintran tytäryhtiöiltä, että ne maksavat takaisin
tukea yhteensä 34,978 miljoonan Saksan markan edestä.                     Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Kantajalta oli vaadittava yhteensä 3 195 559 Saksan markan
takaisinmaksamista. Vastaaja väittää, että näitä tukia on käytet-         –     kumoaa kilpailun KOM/R/A/01/1999 valintalautakun-
ty väärin ja vastoin hyväksyttyä rakennemuutossuunnitelmaa.                     nan päätöksen, jolla kantajalle myönnettiin arvosana,
Vastaajan mukaan myönnettyjä tukia on käytetty Lintra Betei-                    jonka perusteella häntä ei hyväksytty soveltuvien hakijoi-
lingunsholding GmbH:n suoritusten maksamiseen.                                  den luetteloon,
                                                                          –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kantaja väittää, että riidanalainen päätös on Saxonia Edelmetal-
le GmbH:n osalta jo siksikin lainvastainen ja pätemätön, koska            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
kantajalle ei ole myönnetty mitään tukia, jotka olisivat vastoin
13.3.1996 tehtyä päätöstä.
                                                                          Kantaja osallistui kilpailuun KOM/R/A/01/1999. Hän riitauttaa
                                                                          sen, että häntä ei ole kirjattu soveltuvien hakijoiden luetteloon
                                                                          valintamenettelyssä, joka koski teknisistä tutkimus- ja tuoteke-
Kantajan mukaan on kuvaavaa, että vastaaja ei ole milloinkaan             hittelyohjelmista vastaavia väliaikaisia toimihenkilöitä.
väittänyt, että kantaja olisi käyttänyt väärin rakennemuutostu-
kia. Vastaaja on takaisinmaksuvaatimustensa osalta tukeutunut             Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin seikkoihin:
pelkkiin olettamuksiin. Kantaja väittää, että kaikki sille makse-
tut tuet on käytetty yksinomaisesti rakennemuutostoimenpitei-             –     kilpailuilmoitusta, olennaisia menettelysääntöjä ja valin-
siin. Lisäksi on vielä todettava, että kantajalta takaisinmaksetta-             talautakuntien toimintaa koskevia sääntöjä on rikottu ja
vaksi edellytetyn määrän suuruus on täysin mielivaltaisesti                     komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen;
asetettu.
                                                                          –     perusteluvelvollisuutta on laiminlyöty;
                                                                          –     yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on rikottu;
Niin ikään on todettava, että kaikki vastaajan tai Saksan tuet
on maksettu Lintra Beteilingunsholding GmbH:lle ja että ne on             –     huolellisuusvelvoitetta on laiminlyöty ja hyvän hallinnon
annettu pelkästään epäsuorasti edelleen tytäryhtiöille. Tästä                   periaatetta on loukattu.
syystä takaisinmaksupäätös voi kohdistua ainoastaan emoyh-
tiöön.
Lopuksi kantaja toteaa, ettei ole ilmeistä, mikä edes voisi olla
sellainen oikeudellinen perusta, jonka nojalla Lintra Beteilin-
gunsholding GmbH ja kyseiset tytäryhtiöt olisivat yhteisvas-              Stefano Cocchin ja Evi Hainzin 23.5.2001 Euroopan
tuullisessa velkavastuussa. Otaksuttavasti vastaaja väittää tällai-               yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
sen velkavastuun olevan olemassa vain siksi, että emoyhtiö on
maksukyvytön.
                                                                                (Asia T-114/01)
                                                                                (2001/C 227/53)
(1) Päätöksen tiivistelmästä ks. EYVL C 168, 12.6.1996, s. 10.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                          Stefano Cocchi, kotipaikka Varano Borghi (Italia), ja Evi Hainz,
                                                                          kotipaikka Besozzo (Italia), ovat nostaneet 23.5.2001


title: Asia C-235/08: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 8.10.2010 — (Landesgericht Ried im Innkreisin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rikosoikeudenkäynti Roland Langeria vastaan

text:
               18.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 346/37

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 8.10.2010 — (Landesgericht Ried im Innkreisin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Rikosoikeudenkäynti Roland Langeria vastaan
   (Asia C-235/08) (1)

   ()
   2010/C 346/64
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 223, 30.8.2008.


title: Asia C-472/00 P: Euroopan yhteisöjen komission 29.12.2000 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston asiassa T-178/98, Fresh Marine Company A/S vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 24.10.2000 antamasta tuomiosta

text:
24.2.2001                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 61/5
Euroopan keskuspankin (EKP), kotipaikka Frankfurt am                     kyse on työntekijöiden kollektiivisia oikeuksia koskevista
Main, Saksa, henkilöstökomitean, EKP:n työntekijän Jo-                   riidoista. Toiseksi EKP:n palvelukseenottamisen edellytyksissä
hannes Priesemannin, kotipaikka Frankfurt am Main,                       ei määrätä määräaikaa, jonka kuluessa kollektiivisia oikeuksia
Saksa, EKP:n työntekijän Marc van de Velden, kotipaikka                  koskeva kanne olisi nostettava. Kolmanneksi EKP:n palveluk-
Usingen-Kransberg, Saksa, ja EKP:n työntekijän Maria                     seenottamisen edellytyksissä ei edellytetä sitä, että sisäiset
Concetta Cerafoglin, kotipaikka Frankfurt am Main, Saksa,                valituskeinot olisi käytettävä loppuun ennen kanteen nostamis-
27.12.2000 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensim-                     ta. Lopuksi tällainen oikeudellinen tilanne on valittajien mieles-
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston                     tä tavallinen EKP:n palvelukseenottamisen edellytyksissä tar-
asiassa T-27/00 (1), Euroopan keskuspankin henkilöstöko-                 koitetun kaltaisissa yksityisoikeudellisissa sopimussuhteissa.
mitea, Johannes Priesemann, Marc van de Velde ja Maria                   Kanteen nostamiselle ei ole tarpeen asettaa määräaikojen tai
Concetta Cerafogli vastaan Euroopan keskuspankki,                        sisäisten menettelyjen kaltaisia lisärajoituksia.
              24.10.2000 antamasta määräyksestä
                                                                         (1) EYVL C 135, 13.5.2000, s. 13.
                          (Asia C-467/00 P)
                             (2001/C 61/09)
Euroopan keskuspankin henkilöstökomitea, Johannes Priese-
mann, Marc van de Velde ja Maria Concetta Cerafogli ovat
valittaneet 27.12.2000 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen               Euroopan yhteisöjen komission 29.12.2000 tekemä vali-
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                tus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
men neljännen jaoston asiassa T-27/00, Euroopan keskuspan-               mioistuimen kolmannen jaoston asiassa T-178/98 (1), Fresh
kin henkilöstökomitea, Johannes Priesemann, Marc van de                  Marine Company A/S vastaan Euroopan yhteisöjen ko-
Velde ja Maria Concetta Cerafogli vastaan Euroopan keskus-                          missio, 24.10.2000 antamasta tuomiosta
pankki, 24.10.2000 antamasta määräyksestä. Valittajien edus-
tajat ovat asianajajat N. Pflüger, R. Steiner ja S. Mittländer,                                   (Asia C-472/00 P)
Frankfurt am Main, ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o
A. Schiltz, Association Luxembourgeoise des Employés de                                             (2001/C 61/10)
Banque et d’Assurance, 29 Avenue Monterey.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on valittanut 29.12.2000 Eu-
Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin                        roopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen en-
                                                                         simmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston
1.    kumoaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-               asiassa T-472/00, Fresch Marine A/S v. Euroopan yhteisöjen
      tuimen määräyksen ja toteaa, että valittajien ensimmäisen          komissio, 24.10.2000 antamasta tuomiosta. Valittajan asia-
      oikeusasteen tuomioistuimessa esittämät vaatimukset                mies on oikeudellinen neuvonantaja Viktor Kreuschitz ja
      ovat perusteltuja,                                                 komission oikeudellisessa yksikössä toimiva kansallinen asian-
                                                                         tuntija Sinéad Meany, avustajanaan barrister Nicholas Khan,
      ja toissijaisesti, että yhteisöjen tuomioistuin                    Englanti ja Wales, ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeu-
                                                                         dellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre
      kumoaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-               Wagner.
      tuimen määräyksen siltä osin kuin siinä todetaan, että
      kanne on jätettävä tutkimatta, ja palauttaa asian ensim-
                                                                         Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
      mäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaistavaksi,
                                                                         1.    kumoaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
2.    velvoittaa vastaajan korvaamaan valittajan oikeudenkäyn-                 tuimen tuomion, katsoo, että kanne on jätettävä tutkimat-
      tikulut, jotka ovat aiheutuneet valitusasian käsittelystä ja             ta ja määrää vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut
      oikeudenkäynnistä ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                     tai
      tuimessa.
                                                                         2.    toissijaisesti kumoaa tuomion ja palauttaa asian ensim-
                                                                               mäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä ja sitä, onko               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
kanne nostettu määräajassa, on arvioitava EY 236 artiklan
ja henkilöstösääntöjen 36 artiklan 2 kohdan perusteella.                 Komissio väittää, että valituksen kohteena olevassa tuomiossa
Henkilöstösääntöjen 36 artiklan 2 kohdassa taas viitataan                on useita oikeudellisia virheitä, mistä syystä se tuomio olisi
palvelukseenottamisen edellytyksiin. Näin ollen tuomion on               kumottava ja sitä koskeva kanne jätettävä tutkimatta. Komis-
perustuttava EKP:n palvelukseenottamisen edellytysten 42 ar-             sion mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki
tiklan soveltamiseen ja tulkitsemiseen. Valittajien mielestä             seuraavat oikeudelliset virheet:
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ottanut tältä osin
huomioon kolmea oikeudellista seikkaa: ensinnäkin EKP:n                  –     Se katsoi, että vahinko johtui siitä, että komissio oli
palvelukseenottamisen edellytysten 42 artiklassa määrätään                     tosiasiassa tehnyt sen tekemäksi väitetyt virheet tarkastel-
mahdollisuudessa valittaa yhteisöjen tuomioistuimeen, kun                      lessaan lokakuussa 1997 tehtyä selvitystä.
 ---pagebreak--- C 61/6                   FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      24.2.2001
–     Se totesi, että oikeuskäytäntö, jossa polkumyynnin vastai-        vaatimus direktiivissä säädetyn kuluttajansuojaa koskevan jär-
      sia toimenpiteitä pidetään talouspoliittisia valintoja sisäl-     jestelmän sopusointuisesta tulkinnasta kansallista tuomiois-
      tävinä lainsäädäntötoiminta, koskee selvästi erilaisia ta-        tuinta – jossa elinkeinonharjoittaja on nostanut velvoiteoikeu-
      pauksia kuin sen tarkastelema tapaus, mistä syystä se             dellisen kanteen sitä kuluttajaa vastaan, jonka kanssa elinkei-
      päätteli, että pelkkä yhteisön oikeuden vähäinen rikkomi-         nonharjoittaja on tehnyt sopimuksen – jättämään soveltamatta
      nen riittäisi siihen, että EY 288 artiklan mukainen vahin-        sen kaltaista sääntöä kuin kuluttajansuojalain L 311-37 §:ssä
      gonkorvausvastuu syntyy.                                          esitettyä sääntöä oikeudenkäyntiväitteestä siltä osin kuin sään-
                                                                        nössä kielletään tuomioistuinta kumoamasta kohtuutonta so-
–     Se katsoi, että lokakuussa 1997 tehdyssä selvityksestä            pimusehtoa, joka aiheuttaa sopimuksen pätemättömyyden ja
      sai ensi näkemältä sellaisen kuvan, että vastapuoli oli           johon kuluttaja on vedonnut tai jonka tuomioistuin on viran
      noudattanut vaatimuksia, ja katsoi siitä syystä, että             puolesta ottanut käsiteltäväkseen, silloin kun sopimus on tehty
                                                                        kaksi vuotta ennen kanteen nostamista, ja siltä osin kuin
      a.    komission reaktio selvityksen täydentämisen yhtey-          säännössä sallitaan näin ollen elinkeinonharjoittajan vedota
            dessä oli suhteeton,                                        tuomioistuimessa mainittuihin sopimusehtoihin ja perustaa
                                                                        kanteensa näihin sopimusehtoihin?
      b.    komissio oli tehnyt virheen, johon se ei olisi syyllis-
            tynyt, jos se olisi toiminut tavanomaisella huolelli-       (1) EYVL L 95, 21.4.1993, s. 29.
            suudella ja tunnollisuudella.
–     Se katsoi, että vastapuoli oli myös toiminut riittävän
      tunnollisesti pyrkiessään pienentämään vahinkoa, jonka
      se väitti kärsineensä.
                                                                        Asia Motor France SA:n, Jean Michel Cesbronin ja Monin
–     Se katsoi, että komissio oli perusteettomasti viivytellyt         Automobiles SA:n 3.1.2001 tekemä valitus Euroopan
      tarvittavien toimenpiteiden suorittamisessa tasapainot-           yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen vii-
      taakseen vastapuolen yrityksen tilan, ja totesi, että komis-      dennen jaoston asiassa T-154/98, Asia Motor France
      siolla oli kannettava täysi vahingonkorvausvastuu vasta-          SA, Jean Michel Cesbron ja Monin Automobiles vastaan
      puolelle aiheutuneesta tulonmenetyksestä tammikuusta              Euroopan yhteisöjen komissio, 26.10.2000 antamasta tuo-
      1998 alkaen.                                                                                miosta
(1) EYVL C 160, 5.6.1999, s. 21.
                                                                                (Asia C-1/01 P)
                                                                                (2001/C 61/12)
                                                                        Asia Motor France SA, Jean Michel Cesbron ja Monin Automo-
                                                                        biles SA ovat valittaneet 3.1.2001 Euroopan yhteisöjen tuo-
                                                                        mioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                        tuomioistuimen viidenen jaoston asiassa T-154/98, Asia Motor
                                                                        France SA, Jean Michel Cesbron ja Monin Automobiles SA v.
Tribunal d’instance de Viennen 15.12.2000 tekemällään ja                Euroopan yhteisöjen komissio, 26.10.2000 antamasta tuo-
26.1.2001 oikaisemallaan päätöksellä esittämä ennakko-                  miosta. Valittajien edustaja on asianajaja Jean Claude Fourgoux,
ratkaisupyyntö asiassa SA COFIDIS vastaan Jean Louis                    Bryssel ja Pariisi, ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-
                               Fredout                                  misto Pierrot Shiltz, 4 rue Béatrix de Bourbon.
                          (Asia C-473/00)                               Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                        –     kumoaa         yhteisöjen      ensimmäisen    oikeusasteen
                            (2001/C 61/11)                                    26.10.2000 antaman tuomion (1),
                                                                        –     kumoaa komission 14.7.1998 tekemän päätöksen,
Tribunal d’instance de Vienne on pyytänyt 15.12.2000 teke-
mällään ja 26.12.2001 oikaisemallaan päätöksellä, joka on               –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 27.12.2000, Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa SA CO-
FIDIS vastaan Jean Louis Fredout seuraavaan kysymykseen:                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                        –     Perusoikeuksia on loukattu: ensimmäisen oikeusasteen
Velvoittaako kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista                      tuomioistuin totesi – hylättyään kanneperusteen, jonka
5 päivänä huhtikuuta 1993 annetun yhteisön direktiivin                        mukaan perusoikeutta kohtuullisessa ajassa tapahtuvaan
93/13/EY (1) – jossa edellytetään, että kansallisen tuomioistui-              oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin oli loukattu – että
men on, soveltaessaan kansallisen lainsäädännön säännöksiä,                   se voi omasta aloitteestaan tutkia olennaisen menettely-
jotka on annettu ennen tai jälkeen kyseisen direktiivin, tulkitta-            määräyksen rikkomisen ja yhteisön oikeusjärjestyksessä
va niitä mahdollisimman hyvin säännösten sanamuodon ja                        annettujen menettelyllisten takeiden loukkaamisen, mutta
tarkoituksen perusteella – suojeleminen ja                                    päätti olla ryhtymättä tähän.


title: Asia C-12/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 8.1.2010 — LECSON Elektromobile GmbH v. Hauptzollamt Dortmund

text:
               27.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 8.1.2010 — LECSON Elektromobile GmbH v. Hauptzollamt Dortmund
   (Asia C-12/10)
   2010/C 80/24
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Düsseldorf

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: LECSON Elektromobile GmbH

      Vastaaja: Hauptzollamt Dortmund

      Ennakkoratkaisukysymys

   Kuuluvatko välipäätöksessä tarkemmin kuvatut sähkömopedit yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 8713 vai nimikkeeseen 8703, sellaisena kuin tämä nimikkeistö on tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (1) liitteen I muuttamisesta 7.9.2004 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1810/2004 (EUVL L 327, s. 1)?

      (1)  EYVL L 327, s. 1


title: Asia F-15/14: Virkamiestuomioistuimen tuomio (yhden tuomarin kokoonpano) 15.10.2014 – De Bruin v. parlamentti (Virkamiehet — Koeajalla oleva virkamies — Henkilöstösääntöjen 34 artikla — Koeajalta laadittu arviointikertomus, jossa todetaan koeajalla olevan virkamiehen soveltumattomuus — Koeajan jatkaminen — Irtisanominen koeajan päättyessä — Irtisanomisen perusteet — Suorituskyky — Nopeus tehtävien toteuttamisessa — Ilmeiset arviointivirheet — Virheellinen menettely — Arviointikomitealle lausunnon antamista varten varattu määräaika)

text:
               24.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 421/53

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (yhden tuomarin kokoonpano) 15.10.2014 – De Bruin v. parlamentti
   (Asia F-15/14) (1)

   ((Virkamiehet - Koeajalla oleva virkamies - Henkilöstösääntöjen 34 artikla - Koeajalta laadittu arviointikertomus, jossa todetaan koeajalla olevan virkamiehen soveltumattomuus - Koeajan jatkaminen - Irtisanominen koeajan päättyessä - Irtisanomisen perusteet - Suorituskyky - Nopeus tehtävien toteuttamisessa - Ilmeiset arviointivirheet - Virheellinen menettely - Arviointikomitealle lausunnon antamista varten varattu määräaika))
   2014/C 421/74
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Evert Anton De Bruin (Lent, Alankomaat) (edustaja: asianajaja A. Salerno)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: M. Dean ja M. Ecker)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Parlamentin sen päätöksen, jolla se päätti kantajan työsopimuksen tämän koeajan jatkamisen päätyttyä, kumoamista koskeva vaatimus.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Evert Anton De Bruin vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan parlamentin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 184, 16.6.2014, s. 40.