title: Asia T-527/18: Kanne 6.9.2018 – K.A. Schmersal Holding v. EUIPO – Tecnium (tec.nicum)

text:
               22.10.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 381/30

      Kanne 6.9.2018 – K.A. Schmersal Holding v. EUIPO – Tecnium (tec.nicum)
      (Asia T-527/18)
      (2018/C 381/35)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset ja muut osapuolet

         Kantaja: K.A. Schmersal Holding GmbH & Co. KG (Wuppertal, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Haudan)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Muu osapuoli valituslautakunnassa: Tecnium, SA (Manresa, Espanja)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

         Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus kuviomerkin tec.nicum rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 13 626 791

         EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 21.6.2018 asiassa R 2427/2017-5 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä vahvistetaan kieltäytyminen rekisteröimästä hakemuksen kohteena olevaa tavaramerkkiä luokan 42 tavaroille

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Kanneperusteet

                  —

                  Väitteen kohteena olevan tavaramerkin vakiintuneen käytön puuttuminen

                  —

                  Kohdeyleisön virheellinen määrittäminen

                  —

                  Palveluiden samankaltaisuuden puuttuminen

                  —

                  Vastakkain olevien tavaramerkkien samankaltaisuuden puuttuminen

                  —

                  Sekaannusvaaran puuttuminen


title: Asia T-101/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 27.7.2018 – Apple Distribution International v. komissio (Kumoamiskanne — Valtiontuki — Saksan suunnittelema tuki elokuvatuotannon ja elokuvien jakelun tukemiseksi — Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi — Päätös ei koske kantajaa erikseen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               22.10.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 381/25

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 27.7.2018 – Apple Distribution International v. komissio
      (Asia T-101/17) (1)

      ((Kumoamiskanne - Valtiontuki - Saksan suunnittelema tuki elokuvatuotannon ja elokuvien jakelun tukemiseksi - Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi - Päätös ei koske kantajaa erikseen - Tutkimatta jättäminen))
      (2018/C 381/29)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Apple Distribution International (Cork, Irlanti) (edustajat: asianajajat S. Schwiddessen, H. Lutz, N. Niejahr ja A. Patsa)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Samnadda, G. Braun ja B. Stromsky)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, joka koskee tukiohjelmasta SA.38418 – 2014/C (ex 2014/N), jonka Saksa aikoo toteuttaa elokuvatuotannon ja elokuvien jakelun tukemiseksi, 1.9.2016 annetun komission päätöksen (EU) 2016/2042 (EUVL 2016, L 314, s. 63) kumoamista.

         Määräysosa

                  1)

                  Kanne jätetään tutkimatta.

                  2)

                  Lausunnon antaminen Saksan liittotasavallan, Ranskan tasavallan ja Filmförderungsanstaltin väliintulohakemuksista raukeaa.

                  3)

                  Apple Distribution International vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut, väliintulohakemuksiin liittyviä kuluja lukuun ottamatta.

                  4)

                  Apple Distribution International, komissio, Saksan liittotasavalta, Ranskan tasavalta ja Filmförderungsanstalt vastaavat omista väliintulohakemuksiin liittyvistä kuluistaan.

         (1)  EUVL C 121, 18.4.2017.


title: Asia C-256/18 P: Valitus, jonka Massimo Campailla on tehnyt 9.4.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-759/16, Campailla v. Euroopan unioni, 23.1.2018 antamasta määräyksestä

text:
               22.10.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 381/2

      Valitus, jonka Massimo Campailla on tehnyt 9.4.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-759/16, Campailla v. Euroopan unioni, 23.1.2018 antamasta määräyksestä
      (Asia C-256/18 P)
      (2018/C 381/02)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset’

         Valittaja: Massimo Campailla (edustaja: asianajaja F. Rollinger)

         Muu osapuoli: Euroopan unioni, jota edustaa Euroopan unionin tuomioistuin
      Euroopan unionin tuomioistuin (seitsemäs jaosto) katsoi 7.8.2018 antamallaan määräyksellä, että osaksi valituksen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuivat ja että osaksi se oli selvästi perusteeton.


title: Asia T-613/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.9.2018 – PH v. komissio (Henkilöstö — Palvelukseenotto — Avoin kilpailu — Kilpailuilmoitus EPSO/AST-SC/03/15 — Päätös hakijan sulkemisesta pois kilpailusta — Sukulaisuussuhde valintalautakunnan jäseneen — Yhdenvertainen kohtelu)

text:
               22.10.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 381/19

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.9.2018 – PH v. komissio
      (Asia T-613/16) (1)

      ((Henkilöstö - Palvelukseenotto - Avoin kilpailu - Kilpailuilmoitus EPSO/AST-SC/03/15 - Päätös hakijan sulkemisesta pois kilpailusta - Sukulaisuussuhde valintalautakunnan jäseneen - Yhdenvertainen kohtelu))
      (2018/C 381/21)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Asianosaiset

         Kantaja: PH (edustaja: asianajaja M. Cornacchia)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Gattinara ja L. Radu Bouyon)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 270 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan 19.5.2016 tehty päätös, jolla vastauksena kantajan esittämään uudelleen tarkastelua koskevaan pyyntöön vahvistettiin tämän sulkeminen pois kilpailusta EPSO/AST-SC/03/15.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  PH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 371, 10.10.2016 (asia on alunperin rekisteröity Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa asianumerolla F-43/16 ja siirretty Euroopan unionin yleiseen tuomioistuimeen 1.9.2016).


title: Asia T-251/18 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 20.8.2018 – IFSUA v. neuvosto (Väliaikainen oikeussuoja — Tiettyjen kalakantojen kalastusmahdollisuus — Meribassin kalastusta koskevat toimenpiteet — Pyyntikielto virkistyskalastuksen yhteydessä — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva pyyntö — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               22.10.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 381/26

      Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 20.8.2018 – IFSUA v. neuvosto
      (Asia T-251/18 R)
      ((Väliaikainen oikeussuoja - Tiettyjen kalakantojen kalastusmahdollisuus - Meribassin kalastusta koskevat toimenpiteet - Pyyntikielto virkistyskalastuksen yhteydessä - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva pyyntö - Kiireellisyysedellytys ei täyty))
      (2018/C 381/30)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Asianosaiset

         Kantaja: International Forum for Sustainable Underwater Activities (IFSUA) (Barcelona, Espanja) (edustaja: asianajaja T. Gui Mori)

         Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: F. Naert ja P. Plaza García)

         Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Morales Puerta, F. Moro ja A. Stobiecka-Kuik)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 278 ja SEUT 279 artiklaan perustuva vaatimus, joka koskee unionin vesillä ja unionin kalastusaluksiin tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä sovellettavien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2018 sekä asetuksen (EU) 2017/127 muuttamisesta 23.1.2018 annetun neuvoston asetuksen (EU) 2018/120 (EUVL 2018, L 27, s. 1) 2 artiklan 2 kohdan ja 9 artiklan 4 ja 5 kohdan täytäntöönpanon lykkäämistä.

         Määräysosa

                  1)

                  Välitoimihakemus hylätään.

                  2)

                  Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-539/18 P: Valitus, jonka České dráhy a.s. on tehnyt 16.8.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-621/16, České dráhy v. komissio, 20.6.2018 antamasta tuomiosta

text:
               29.10.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 392/11

      Valitus, jonka České dráhy a.s. on tehnyt 16.8.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-621/16, České dráhy v. komissio, 20.6.2018 antamasta tuomiosta
      (Asia C-539/18 P)
      (2018/C 392/15)
      Oikeudenkäyntikieli: tšekki

         Asianosaiset

         Valittaja: České dráhy a.s. (edustajat: K. Muzikář ja J. Kindl, advokát)

         Muu osapuoli: Euroopan komissio

         Asian kohde

      Unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-621/16 20.6.2018 antama tuomio on kumottava.
      Unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi kyseisellä tuomiolla SEUT 263 artiklaan perustuvan kanteen, jossa České dráhy oli vaatinut asiassa AT.40401–Twins 22.6.2016 annetun komission päätöksen K(2016) 3993 lopullinen kumoamista.

         Vaatimukset

      České dráhy vaatii, että unionin tuomioistuin

                  —

                  kumoaa Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-621/16, České dráhy v. komissio, 20.6.2018 antaman tuomion, EU:T:2018:367;

                  —

                  kumoaa asiassa AT.40401–Twins 22.6.2016 annetun komission päätöksen C(2016) 3993 final;

                  —

                  velvoittaa Euroopan komission korvaamaan České dráhylle asiassa T-621/16 aiheutuneet oikeudenkäyntikulut sekä kulut, jotka sille aiheutuvat tästä valituksesta.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      České dráhy esittää valituksensa tueksi neljä perustetta.

                  1.

                  Ensimmäisen valitusperusteen mukaan jos unionin tuomioistuin hyväksyy České dráhyn asiassa T-325/16 tekemän valituksen, sen pitäisi hyväksyä nyt esillä oleva valitus.
                  Unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-325/16 20.6.2018 antamasta tuomiosta tekemässään valituksessa České dráhy vaatii kaikkien niiden päätösten kumoamista, joissa komissio määräsi, että České dráhyn pääkonttori oli tarkastettava huhtikuussa 2006. Komission 22.6.2016 tekemä päätös, jota České dráhy tuossa asiassa vaatii kumottavaksi, annettiin edellä mainitun tarkastuksen aikana takavarikoitujen asiakirjojen perusteella. Tästä seuraa, että jos unionin tuomioistuin hyväksyy České dráhyn asiassa T-325/16 annetusta tuomiosta tekemän valituksen (toisin sanoen jos unionin tuomioistuin toteaa, että komission edellä mainittu tarkastus oli täysin lainvastainen), sen pitäisi myös kumota komission 22.6.2016 tekemä riidanalainen päätös.

                  2.

                  Toinen valitusperuste perustuu siihen seikkaan, että unionin yleinen tuomioistuin ei tutkinut, takavarikoitiinko ne asiakirjat, joiden perusteella toinen tarkastus määrättiin, ensimmäisen tarkastuksen lainvastaisen osan yhteydessä, ja siihen, että kyseinen tuomioistuin ratkaisi asian aivan kuin ensimmäinen tarkastus olisi määrätty täysin lainmukaisesti.
                  Toisen tarkastuksen määräämisen perusteena olevat asiakirjat takavarikoitiin (ensimmäistä tarkastusta) edeltäneessä, České dráhyn pääkonttorissa toimitetussa komission tarkastuksessa. Unionin yleinen tuomioistuin kumosi asiassa T-325/16 antamallaan tuomiolla komission ensimmäisen tarkastuksen toimittamisesta tekemän päätöksen siltä osin kuin tämä ei koskenut tappiollista saalistushinnoittelukäytäntöä Praha–Ostrava-osuudella. Kantaja on vakuuttunut siitä, että asiakirjat, joiden perusteella komissio määräsi toisen tarkastuksen toimitettavaksi, takavarikoitiin ensimmäisen tarkastuksen lainvastaisen osan yhteydessä (komissio ei olisi saanut tietoa näistä asiakirjoista, jos se olisi toimittanut ensimmäisen tarkastuksen yksinomaan lainmukaiseksi katsotussa laajuudessa), joten niitä ei olisi pitänyt käyttää perustana toista tarkastusta määrättäessä. Unionin yleinen tuomioistuin ei tutkinut näitä kysymyksiä.

                  3.

                  Kolmas valitusperuste, jonka mukaan unionin yleisen tuomioistuimen arvio siitä, liittyivätkö kyseiset asiakirjat, joiden perusteella komission määräsi toisen tarkastuksen toimitettavaksi, tappiolliseen saalistushinnoittelukäytäntöön Praha–Ostrava-osuudella, perustui väärään oikeusnormiin.
                  Unionin yleinen tuomioistuin tukeutui väärään oikeusnormiin, jonka mukaan käytännössä kaikki České dráhyn pääkonttorissa olleet asiakirjat voivat liittyä kyseisen yhtiön Praha–Ostrava-osuudella harjoittamaan tappiolliseen saalistushinnoittelukäytäntöön (kyseisen oikeusnormin mukaan komission tappiolliseen saalistushinnoittelukäytäntöön kohdistama valvonta on käytännössä rajatonta). Unionin yleinen tuomioistuin päätyi tämän väärän oikeusnormin perusteella siihen, että komissiolla oli ensimmäisessä tarkastuksessa ollut oikeus takavarikoida asiakirjat, joiden nojalla se sitten määräsi toisen tarkastuksen.

                  4.

                  Neljäs valitusperuste, jonka mukaan unionin yleisen tuomioistuimen oikeudenkäyntikuluista antama tuomiolauselma on virheellinen.
                  Kantaja väittää, että unionin yleisen tuomioistuimen olisi pitänyt hyväksyä kanne kokonaisuudessaan ja että sen olisi myös pitänyt velvoittaa komissio korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-531/18: Kanne 26.6.2018 – LL-Carpenter v. komissio

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/45

      Kanne 26.6.2018 – LL-Carpenter v. komissio
      (Asia T-531/18)
      (2018/C 399/60)
      Oikeudenkäyntikieli: tšekki

         Asianosaiset

         Kantaja: LL-Carpenter s.r.o. (Praha, Tšekin tasavalta) (asiamies: asianajaja J. Buřil)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan asiassa AT.40037 – Carpenter/Subaru 26.6.2018 annetun Euroopan komission päätöksen C(2018) 4138 lopullinen, jolla hylätään perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 (asetus N:o 1/2003) 13 artiklan ja EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan mukaisten komission menettelyjen kulusta 7.4.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 773/2004 (asetus N:o 773/2004) 7 artiklan 2 kohdan nojalla kantajan 6.9.2012 päivätty kantelu, joka perustui asetuksen N:o 1/2003 7 artiklaan ja jossa väitettiin, että SEUT 101 artiklaa oli rikottu, ja

                  —

                  velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisessa päätöksessä on virhe, joka johtuu virheellisestä oikeudellisesta arvioinnista ja tosiseikkojen ilmeisen virheellisestä arvioinnista.

                              —

                              Euroopan komissio arvioi tosiseikkoja virheellisesti, kun se totesi, että kilpailunvastaista menettelyä, josta kantajaa syytettiin (Tšekin tasavallan osalta), oli käsitellyt Tšekin tasavallan kansallinen taloudellisen kilpailun viranomainen, ja arvioi asiaa oikeudelliselta kannalta virheellisesti sen osalta, että asetuksen N:o 1/2003 13 artiklan soveltamisedellytykset täyttyivät (siltä osin kuin kyse oli Tšekin tasavallasta).

                              —

                              Euroopan komissio ei tutkinut perusteellisesti kaikkia kantajan sille ilmoittamia tosiasiallisia ja oikeudellisia olosuhteita, ja sen vuoksi se arvioi tosiseikkoja virheellisesti, kun se totesi, että kantajan kirjalliset huomautukset eivät johtaneet kantelun erilaiseen arviointiin, ja että todennäköisyys, että SEUT 101 artiklaa todettaisiin rikotun, vaikutti pieneltä, ja arvioi asiaa oikeudelliselta kannalta virheellisesti katsoessaan, että asetuksen N:o 773/2004 7 artiklan 2 kohdan soveltamisedellytys täyttyi.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisessa päätöksessä on menettelyvirhe, joka johtuu siitä, ettei Euroopan komissio perustele päätöstään asianmukaisesti.

                              —

                              Euroopan komissio ei ole selittänyt, mitä prioriteetteja se on käyttänyt, kun se on päättänyt, ettei se tutki asiaa enempää, ja viitannut ainoastaan jatkotutkimusten oletettavasti korkeisiin kustannuksiin.

                              —

                              Euroopan komissio ei ole selittänyt, miten se arvioi näyttöä tai mistä syystä se ei ottanut huomioon kantajan ilmoittamia tosiasiallisia ja oikeudellisia olosuhteita, eikä miksi se perusti päätöksensä kantelun hylkäämisestä yksinomaan sen yhtiön kirjallisista huomautuksista otettuihin väitteisiin, jota vastaan kantelu oli suunnattu.


title: Asia C-471/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 6.9.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Hamburg – Saksa) – Finanzgericht Hamburg v. Hauptzollamt Hannover (Ennakkoratkaisupyyntö — Tulliliitto ja yhteinen tullitariffi — Tariffi- ja tilastonimikkeistö — Tavaroiden luokittelu — Uppopaistetut pikanuudelit — Tariffin alanimike 1902 30 10)

text:
               5.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/11

      Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 6.9.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Hamburg – Saksa) – Finanzgericht Hamburg v. Hauptzollamt Hannover
      (Asia C-471/17) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Tulliliitto ja yhteinen tullitariffi - Tariffi- ja tilastonimikkeistö - Tavaroiden luokittelu - Uppopaistetut pikanuudelit - Tariffin alanimike 1902 30 10))
      (2018/C 399/13)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Finanzgericht Hamburg

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Kreyenhop & Kluge GmbH & Co. KG

         Vastaaja: Hauptzollamt Hannover

         Tuomiolauselma

      Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna 9.10.2012 annetulla komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 927/2012, olevaa yhdistettyä nimikkeistöä on tulkittava siten, että sen alanimikkeeseen 1902 30 10 kuuluvat pääasiassa kyseessä olevan kaltaiset pikanuudeliateriat, jotka koostuvat pääosin esikypsytetyistä ja uppopaistetuista nuudeleista muodostuvasta kappaleesta.

         (1)  EUVL C 374, 6.11.2017.


title: Asia T-537/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 19.9.2018 – Roeckl Sporthandschuhe v. EUIPO – Roeckl Handschuhe & Accessoires (Kättä esittävä kuvio) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Väitteen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/65

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 19.9.2018 – Roeckl Sporthandschuhe v. EUIPO – Roeckl Handschuhe & Accessoires (Kättä esittävä kuvio)
      (Asia T-537/13) (1)

      (EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Väitteen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
      (2018/C 427/86)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Roeckl Sporthandschuhe GmbH & Co. KG (München, Saksa) (edustajat: asianajajat O. Baumann, C. Straßberger ja F. Römisch)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: D. Walicka)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Roeckl Handschuhe & Accessoires GmbH & Co. KG (München, Saksa) (edustajat: asianajajat M. Kinkeldey, J. Springer, A. Wagner ja S. Brandstätter)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 22.7.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 1866/2012-4), joka koskee osapuolten Roeckl Sporthandschuhe ja Roeckl Handschuhe & Accessoires välistä väitemenettelyä.

         Määräysosa

                  1)

                  Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

                  2)

                  Roeckl Handschuhe & Accessoires GmbH & Co. KG ja Roeckl Handschuhe & Accessoires GmbH & Co. KG vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne kumpikin velvoitetaan korvaamaan puolet Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) oikeudenkäyntikuluista.

         (1)  EUVL C 367, 14.12.2013.


title: Asia C-607/18 P: Valitus, jonka NKT Verwaltungs GmbH, aiemmin nkt cables GmbH, ja NKT A/S, aiemmin NKT Holding A/S, ovat tehneet 24.9.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-447/14, NKT Verwaltungs ja NKT v. komissio, 12.7.2018 antamasta tuomiosta

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/30

      Valitus, jonka NKT Verwaltungs GmbH, aiemmin nkt cables GmbH, ja NKT A/S, aiemmin NKT Holding A/S, ovat tehneet 24.9.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-447/14, NKT Verwaltungs ja NKT v. komissio, 12.7.2018 antamasta tuomiosta
      (Asia C-607/18 P)
      (2018/C 427/38)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittajat: NKT Verwaltungs GmbH, aiemmin nkt cables GmbH, ja NKT A/S, aiemmin NKT Holding A/S (edustajat: B. Creve, advocaat ja M. Kofmann, advokat)

         Muu osapuoli: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Valittajat vaativat, että unionin tuomioistuin

                  —

                  kumoaa valituksenalaisen tuomion kokonaan tai osittain

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen (1) kokonaan tai osittain,

                  —

                  toissijaisesti palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen sen ratkaisemiseksi unionin tuomioistuimen antaman tuomion mukaisesti

                  —

                  määrää prosessinjohtotoimesta ja

                  —

                  velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut sekä valitusasiassa että unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyssä oikeudenkäynnissä.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Ensimmäinen valitusperuste: unionin yleinen tuomioistuin määritteli virheellisesti rikkomisen maantieteellisen laajuuden.
      Toinen valitusperuste: unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisia virheitä arvioidessaan yhtenä kokonaisuutena pidettävän jatketun kilpailusääntöjen rikkomisen ulottuvuutta sekä NKT:n yhtenä kokonaisuutena pidettävään jatkettuun kilpailusääntöjen rikkomiseen osallistumisen ulottuvuutta ja sen tietoisuutta kyseisestä rikkomisesta.
      Kolmas valitusperuste: unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisia virheitä, kun se katsoi, ettei valittajien puolustautumisoikeuksia ollut loukattu.
      Neljäs valitusperuste: unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisia virheitä, kun se hylkäsi valittajien vaatimuksen sakon kumoamisesta tai sen alentamisesta.

         (1)  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 2.4.2014 annettu komission päätös C(2014) 2139 final.


title: Asia C-479/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bezirksgericht für Handelssachen Wien (Itävalta) on esittänyt 20.7.2018 – KL, ym. v. UNIQUA Österreich Versicherungen AG ym.

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/6

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bezirksgericht für Handelssachen Wien (Itävalta) on esittänyt 20.7.2018 – KL, ym. v. UNIQUA Österreich Versicherungen AG ym.
      (Asia C-479/18)
      (2018/C 427/10)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Bezirksgericht für Handelssachen Wien

         Pääasian asianosaiset

         Kantajat: KL, LK, MJ ja NI

         Vastaajat: UNIQUA Österreich Versicherungen AG, DONAU Versicherung AG Vienna Insurance Group ja Allianz Elementar Lebensversicherungs-Aktiengesellschaft

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko direktiivin 90/619/ETY (1) 15 artiklan 1 kohtaa yhdessä direktiivin 92/96/ETY (2) 31 artiklan kanssa ja direktiivin 2002/83/EY (3) 35 artiklan 1 kohtaa yhdessä 36 artiklan 1 kohdan kanssa ja direktiivin 2009/138/EY (4) 185 artiklan 1 kohtaa yhdessä 186 artiklan 1 kohdan kanssa tulkittava siten, että – mikäli kansallisessa lainsäädännössä ei säädetä ennen sopimuksen tekemistä annettavien, peruuttamisoikeutta koskevien tietojen virheellisyyden vaikutuksista – määräaika peruuttamisoikeuden käyttämiselle ei ala kulua, jos vakuutusyhtiö tietoja antaessaan ilmoittaa, että peruuttaminen on tehtävä kirjallisesti, vaikka peruuttaminen on kansallisen lainsäädännön mukaan mahdollista vapaamuotoisesti?

                  2)

                  Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
                  Onko direktiivin 90/619/ETY 15 artiklan 1 kohtaa yhdessä direktiivin 92/96/ETY 31 artiklan kanssa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännökselle, jonka mukaan silloin, kun peruuttamisoikeutta koskevia tietoja ei ole ennen sopimuksen tekemistä annettu tai tiedot ovat virheellisiä, määräaika peruuttamisoikeuden käyttämiselle alkaa kulua sinä hetkenä, jona vakuutuksenottaja on – millä tahansa tavalla – saanut tiedon peruuttamisoikeudestaan?

                  3)

                  Onko direktiivin 2002/83/EY 35 artiklan 1 kohtaa yhdessä 36 artiklan 1 kohdan kanssa tulkittava siten, että – mikäli ei ole kansallista lainsäädäntöä ennen sopimuksen tekemistä annettavien, peruuttamisoikeutta koskevien tietojen antamatta jättämisen tai virheellisyyden vaikutuksista – vakuutuksenottajan oikeus peruuttaa sopimus raukeaa viimeistään, kun vakuutuksenottajalle on sopimuksen irtisanomisen perusteella maksettu takaisinostoarvo ja sopijapuolet ovat näin täyttäneet kaikki sopimuksesta johtuvat velvoitteensa?

                  4)

                  Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi ja/tai kolmanteen kysymykseen vastataan kieltävästi:)
                  Onko direktiivin 90/619/ETY 15 artiklan 1 kohtaa, direktiivin 2002/83/EY 35 artiklan 1 kohtaa ja direktiivin 2009/138/EY 186 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle säännökselle, jonka mukaan vakuutuksenottajalle on, tämän käyttäessä peruuttamisoikeuttaan, maksettava takaisinostoarvo (vakuutuksen nykyarvo, joka lasketaan hyväksyttyjen vakuutusmatemaattisten sääntöjen perusteella)?

                  5)

                  Mikäli neljäs kysymys käsiteltiin ja siihen vastattiin myöntävästi:
                  Onko direktiivin 90/619/ETY 15 artiklan 1 kohtaa, direktiivin 2002/83/EY 35 artiklan 1 kohtaa ja direktiivin 2009/138/EY 186 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle säännökselle, jonka mukaan silloin, kun peruuttamisoikeutta käytetään, oikeus palautettaville vakuutusmaksuille laskettavaan kiinteämääräiseen korkoon voidaan vanhentumisen perusteella rajoittaa koskemaan sitä osaa, joka kattaa kanteen vireillepanoa edeltävän kolmen vuoden ajanjakson?

         (1)  Henkivakuutuksen ensivakuutusliikettä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta, säännöksistä, joilla helpotetaan palvelujen tarjoamisen vapauden tehokasta käyttämistä, sekä direktiivin 79/267/ETY muuttamisesta 8.11.1990 annettu toinen neuvoston direktiivi 90/619/ETY (EYVL 1990, L 330, s. 50).

         (2)  Henkivakuutuksen ensivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä direktiivien 79/267/ETY ja 90/619/ETY muuttamisesta 10.11.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/96/ETY (kolmas henkivakuutusdirektiivi) (EYVL 1992, L 360, s. 1).

         (3)  Henkivakuutuksesta 5.11.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/83/EY (EYVL 2002, L 345, s. 1).

         (4)  Vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta 25.11.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/138/EY (Solvenssi II) (EUVL 2009, L 335, 17.12.2009, s. 1


title: Asia T-819/17: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 13.9.2018 – WH v. EUIPO (Henkilöstö — Virkamiehet — Vuoden 2016 arviointikierros — Tiettyjen arviointien poistaminen arviointikertomuksesta — Tutkimatta jättäminen)

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/77

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 13.9.2018 – WH v. EUIPO
      (Asia T-819/17) (1)

      (Henkilöstö - Virkamiehet - Vuoden 2016 arviointikierros - Tiettyjen arviointien poistaminen arviointikertomuksesta - Tutkimatta jättäminen)
      (2018/C 427/103)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Asianosaiset

         Kantaja: WH (edustaja: asianajaja E. Fontes Vila)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: A. Lukošiūtė ja K. Tóth)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 270 artiklaan perustuva kanne, jossa unionin yleistä tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että EUIPO poistaa kantajaa koskevasta vuoden 2016 arviointikertomuksesta kaikki ne moitteet, jotka liittyvät tämän ilmaisutapaan, koska kyseiset moitteet ovat vääriä ja niillä rikotaan kantajan perustavanlaatuista oikeutta ilmaista vapaasti ajatuksiaan ja mielipiteitään.

         Määräysosa

                  1)

                  Kanne jätetään tutkimatta.

                  2)

                  WH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 72, 26.2.2018.


title: Asia C-535/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 16.8.2018 – IL ym. v. Land Nordrhein-Westfalen

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/10

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 16.8.2018 – IL ym. v. Land Nordrhein-Westfalen
      (Asia C-535/18)
      (2018/C 427/14)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Bundesverwaltungsgericht

         Pääasian asianosaiset

         Kantajat: IL, JK, KJ, LI, NG, MH, OF, PE, QD:n kuolinpesä (osakkaina RC ja SB), TA, UZ, VY ja WX

         Vastaaja: Land Nordrhein-Westfalen

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 13.12.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/92/EU (1) 11 artiklan 1 kohdan b alakohtaa tulkittava siten, että sen kanssa on yhteensopiva kansallisen oikeuden säännös, jonka mukaan kantaja, joka ei ole tunnustettu ympäristönsuojeluyhdistys, voi vaatia päätöksen kumoamista menettelyvirheen vuoksi vain, jos menettelyvirhe on vienyt kantajalta itseltään mahdollisuuden osallistua laissa säädetyllä tavalla päätöksentekomenettelyyn?

                  2)

                              a)

                              Onko yhteisön vesipolitiikan puitteista 23.10.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY, (2) sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivin 2014/101/EU (3) 1 artiklalla (jäljempänä vesipuitedirektiivi), 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan i–iii alakohtaa tulkittava siten, että se sisältää aineellisoikeudellisen arviointiperusteen lisäksi myös viranomaisten suorittamaa hyväksymismenettelyä koskevia sääntöjä?

                              b)

                              Jos kysymykseen a vastataan myöntävästi:

                        Pitääkö direktiivin 2011/92 6 artiklassa tarkoitetun yleisön osallistumisoikeuden koskea aina edellä mainitulla tavalla vesioikeudellisten tutkimusten asiakirjoja, vai saako asiakirjoja erotella niiden laatimisajankohdan ja monitahoisuuden mukaan?

                  3)

                  Onko vesipuitedirektiivin 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan i alakohdan käsitettä ”pohjavesimuodostumien tilan huononeminen” tulkittava siten, että kyse on pohjavesimuodostumien kemiallisen tilan huononemisesta, kun muuttujan ainakin yksi ympäristönlaatunormi ylittyy hankkeen johdosta, ja että riippumatta siitä silloin, kun pilaavan aineen merkityksellinen raja-arvo on jo ylittynyt, jokainen muu (mitattavissa oleva) pitoisuuden lisäys tarkoittaa huononemista?

                  4)

                              a)

                              Onko vesipuitedirektiivin 4 artiklaa – kun otetaan huomioon sen sitova vaikutus (SEUT 288 artikla) ja tehokkaan oikeussuojan takaaminen (SEU 19 artikla) – tulkittava siten, että kaikilla yleisön, jota hanke koskee, jäsenillä, jotka vetoavat siihen, että hankkeen hyväksyminen loukkaa heidän oikeuksiaan, on myös oikeus vedota tuomioistuimessa vesioikeudellisen huonontamiskiellon ja parantamisvaatimuksen noudattamatta jättämiseen?

                              b)

                              Jos kysymykseen a vastataan kieltävästi:

                        Onko vesipuitedirektiivin 4 artiklaa – kun otetaan huomioon sen tavoite – tulkittava siten, että ainakin niillä kantajilla, joilla on yksityistä vesihuoltoa varten yksityinen kaivo suunnitellun tielinjan läheisyydessä, on oikeus vedota tuomioistuimessa vesioikeudellisen huonontamiskiellon ja parantamisvaatimuksen noudattamatta jättämiseen?

         (1)  EUVL 2012, L 26, s. 1.

         (2)  EYVL 2000, L 327, s. 1.

         (3)  EUVL 2014, L 311, s. 32.


title: Asia T-593/18: Kanne 28.9.2018 – BS (Henkilötietojen ja/tai tietosuojan suojaamisen puitteissa poistettu tai korvattu tieto.) v. parlamentti

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/99

      Kanne 28.9.2018 –  BS (1) v. parlamentti
      (Asia T-593/18)
      (2018/C 427/130)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: BS (2) (edustajat: asianajajat M. Maes ja J.-N. Louis)

         Vastaaja: Euroopan parlamentti

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta
      toteamaan, että

                  —

                  kantajan eläkeoikeuksien muutosta koskeva ilmoitus nro 15, joka tehtiin 10.8.2017, kumotaan

                  —

                  päätös, jolla peritään takaisin 1 589,16 € vuoden 2017 syyskuulta, lokakuulta ja marraskuulta ja 4 815,16 € sellaisena kuin se ilmeni joulukuun 2017 eläkelaskelmassa, kumotaan siltä osin kuin on tarpeen

                  —

                  parlamentti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 2 artiklan rikkomiseen, siltä osin kuin riidanalaisia päätöksiä rasittaa ilmeinen arviointivirhe.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, jonka mukaan oikeutta hyvään hallintoon (Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artikla) on loukattu, sikäli kuin vastaaja ei perustellut päätöstään eikä kunnioittanut kantajan oikeutta tulla kuulluksi ja oikeutta tutustua asiakirja-aineistoon.

         (1)  Henkilötietojen ja/tai tietosuojan suojaamisen puitteissa poistettu tai korvattu tieto.

         (2)  Henkilötietojen ja/tai tietosuojan suojaamisen puitteissa poistettu tai korvattu tieto.


title: Asia T-561/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.10.2018 – L-Shop-Team v. EUIPO (bags2GO) (EU-tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin bags2GO rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/59

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.10.2018 – L-Shop-Team v. EUIPO (bags2GO)
      (Asia T-561/17) (1)

      (EU-tavaramerkki - Hakemus kuviomerkin bags2GO rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))
      (2018/C 427/76)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: L-Shop-Team GmbH (Dortmund, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Sautter)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: V. Mensing ja A. Söder)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 14.6.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 1650/2016-5), joka koskee hakemusta kuviomerkin bags2GO rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Shop-Team GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 347, 16.10.2017.


title: Asia C-536/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 16.8.2018 – XW v. Landesamt für Verbraucherschutz

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/11

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 16.8.2018 – XW v. Landesamt für Verbraucherschutz
      (Asia C-536/18)
      (2018/C 427/15)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Bundesverwaltungsgericht

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: XW

         Vastapuoli: Landesamt für Verbraucherschutz

         Ennakkoratkaisukysymys

      Voidaanko asetuksen 882/2004/EY (1) 27 artiklan 2 ja 4 kohdan, luettuna yhdessä kyseisen asetuksen liitteen VI kanssa, mukaisesti perityissä maksuissa ottaa huomioon virallisen valvonnan hallinnolliseen toteutukseen ja siitä aiheutuneiden maksujen perimiseen osallistuvan henkilöstön palkoista koostuvien kustannusten osuudet?

         (1)  Rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevien sääntöjen mukaisuuden varmistamiseksi suoritetusta virallisesta valvonnasta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 882/2004 (EUVL L 165, 30.4.2004, s. 1).


title: Asia T-597/18: Kanne 1.10.2018 – Hermann Albers v. komissio

text:
               26.11.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 427/99

      Kanne 1.10.2018 – Hermann Albers v. komissio
      (Asia T-597/18)
      (2018/C 427/131)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Hermann Albers e.K. (Neubürger, Saksa) (edustaja: asianajaja S. Roling)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan komission 12.7.2018 antaman päätöksen (C(2018) 4385 final)

                  —

                  velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kantaja vaatii kanteessaan unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan komission 12.7.2018 antaman päätöksen C(2018) 4385 lopullinen, joka koskee kantajan tekemää kantelua valtiontuesta, joka perustuu Niedersächsisches Nahverkehrsgesetzin (Ala-Saksin paikallisliikennelaki, jäljempänä NNVG) (asia SA.46697 (2017/NN) (EUVL 2018, C 292, s. 1) 7 a §:ään.
      Kantaja vetoaa kanteensa tueksi yhteen ainoaan kanneperusteeseen, joka koskee sitä, että NNVG:n 7 a §:ssä otetaan komission näkemyksen vastaisesti käyttöön uusi ilmoitusvelvollisuuden piiriin kuuluva tuki.


               10.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/6

      EFTAn valvontaviranomaisen 9 päivänä marraskuuta 2018 Islantia vastaan nostama kanne
      (Asia E-3/18)
      (2019/C 9/07)
      EFTAn valvontaviranomainen, Rue Belliard 35, B-1040 Bryssel, asiamiehinään Carsten Zatschler, Catherine Howdle ja Ingibjörg Ólöf Vilhjálmsdóttir, nosti 9 päivänä marraskuuta 2018 EFTAn tuomioistuimessa kanteen Islantia vastaan.
      EFTAn valvontaviranomainen on pyytänyt EFTAn tuomioistuinta

                  1.

                  toteamaan, että Islanti ei ole ryhtynyt tarvittaviin toimenpiteisiin saattaakseen Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XIX olevassa 7ja kohdassa tarkoitetun säädöksen (komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/1051, annettu 1 päivänä heinäkuuta 2015, kuluttajariitojen verkkovälitteisestä riidanratkaisusta annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 524/2013 tarkoitetun verkkovälitteisen riidanratkaisufoorumin tehtävien suorittamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä, sähköistä valituslomaketta koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja yhteyspisteiden välistä yhteistyötä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimuksen pöytäkirjalla 1, osaksi sisäistä oikeusjärjestystään ETA-sopimuksen 7 artiklassa tarkoitetulla tavalla;

                  2.

                  velvoittamaan Islannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

                  —

                  Hakemuksessa todetaan, että Islanti ei ole noudattanut 23 päivään huhtikuuta 2018 mennessä EFTAn valvontaviranomaisen 21 päivänä helmikuuta 2018 antamaa perusteltua lausuntoa. Lausunto koskee sitä, että Islanti ei ole saattanut osaksi kansallista lainsäädäntöään ETA-sopimuksen liitteessä XIX olevassa 7ja kohdassa tarkoitettua kuluttajariitojen verkkovälitteisestä riidanratkaisusta annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 524/2013 tarkoitetun verkkovälitteisen riidanratkaisufoorumin tehtävien suorittamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä, sähköistä valituslomaketta koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja yhteyspisteiden välistä yhteistyötä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 1 päivänä heinäkuuta 2015 annettua komission täytäntöönpanoasetusta (EU) 2015/1051, jäljempänä ’säädös’, sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sen pöytäkirjalla 1.

                  —

                  EFTAn valvontaviranomainen toteaa, että Islanti on laiminlyönyt ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa jättäessään hyväksymättä säädöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet asetetussa määräajassa.


               10.1.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/7

      EFTAn valvontaviranomaisen 9 päivänä marraskuuta 2018 Islantia vastaan nostama kanne
      (Asia E-4/18)
      (2019/C 9/08)
      EFTAn valvontaviranomainen, Rue Belliard 35, B-1040 Bryssel, asiamiehinään Carsten Zatschler, Catherine Howdle ja Ingibjörg Ólöf Vilhjálmsdóttir, nosti 9 päivänä marraskuuta 2018 EFTAn tuomioistuimessa kanteen Islantia vastaan.
      EFTAn valvontaviranomainen on pyytänyt EFTAn tuomioistuinta

                  1.

                  toteamaan, että Islanti ei ole ryhtynyt tarvittaviin toimenpiteisiin saattaakseen Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XIX olevissa 7d, 7f ja 7j kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 524/2013, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, kuluttajariitojen verkkovälitteisestä riidanratkaisusta sekä asetuksen (EY) N:o 2006/2004 ja direktiivin 2009/22/EY muuttamisesta (verkkovälitteistä kuluttajariitojen ratkaisua koskeva asetus)), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimuksen pöytäkirjalla 1, osaksi sisäistä oikeusjärjestystään ETA-sopimuksen 7 artiklassa tarkoitetulla tavalla;

                  2.

                  velvoittamaan Islannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

                  —

                  Hakemuksessa todetaan, että Islanti ei ole noudattanut 23 päivään huhtikuuta 2018 mennessä EFTAn valvontaviranomaisen 21 päivänä helmikuuta 2018 antamaa perusteltua lausuntoa. Lausunto koskee sitä, että Islanti ei ole saattanut osaksi kansallista lainsäädäntöään Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XIX olevissa 7d, 7f ja 7j kohdassa tarkoitettua kuluttajariitojen verkkovälitteisestä riidanratkaisusta sekä asetuksen (EY) N:o 2006/2004 ja direktiivin 2009/22/EY muuttamisesta 21 päivänä toukokuuta annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 524/2013 (verkkovälitteistä kuluttajariitojen ratkaisua koskeva asetus), jäljempänä ’säädös’, sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sen pöytäkirjalla 1.

                  —

                  EFTAn valvontaviranomainen toteaa, että Islanti on laiminlyönyt ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa jättäessään hyväksymättä säädöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet asetetussa määräajassa.


title: Asia T-651/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.11.2018 – Sata v. EUIPO – Zhejiang Auarita Pneumatic Tools (maalipistooli) (Yhteisömalli — Mitättömyysmenettely — Rekisteröity yhteisömalli, joka esittää maalipistoolia — Aiemmat yhteisömallit — Mitättömyysperuste — Asiantunteva käyttäjä — Mallin luoneen vapaus — Yksilöllinen luonne — Alan muotoilumahdollisuuksien loppuun käyminen — Asetuksen (EY) N: 6/2002 6 artikla ja 25 artiklan 1 kohdan b alakohta — Suullisen käsittelyn tarpeellisuus — Asetuksen N:o 6/2002 64 artikla 1 kohta — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen N:o 6/2002 62 artikla)

text:
               4.2.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/37

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.11.2018 – Sata v. EUIPO – Zhejiang Auarita Pneumatic Tools (maalipistooli)
      (Asia T-651/17) (1)

      ((Yhteisömalli - Mitättömyysmenettely - Rekisteröity yhteisömalli, joka esittää maalipistoolia - Aiemmat yhteisömallit - Mitättömyysperuste - Asiantunteva käyttäjä - Mallin luoneen vapaus - Yksilöllinen luonne - Alan muotoilumahdollisuuksien loppuun käyminen - Asetuksen (EY) N: 6/2002 6 artikla ja 25 artiklan 1 kohdan b alakohta - Suullisen käsittelyn tarpeellisuus - Asetuksen N:o 6/2002 64 artikla 1 kohta - Perusteluvelvollisuus - Asetuksen N:o 6/2002 62 artikla))
      (2019/C 44/47)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Saksa) (edustajat: asianajajat K. Manhaeve ja G. Glas)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: S. Hanne)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Zhejiang Auarita Pneumatic Tools Co. Ltd (Zhejiang, Kiina)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 12.7.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 914/2016-3), joka koskee osapuolten Zhejiang Auarita Pneumatic Tools ja Sata välistä mitättömyysmenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Sata GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 402, 27.11.2017.


title: Asia T-681/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.11.2018 – Khadi and Village Industries Commission v. EUIPO – BNP Best Natural Products (Khadi) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-sanamerkki Khadi — Todisteiden esittäminen ensimmäistä kertaa valituslautakunnassa — Valituslautakunnan harkintavalta — Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 95 artiklan 2 kohta) — Ehdoton hylkäysperuste — Tavaramerkki, joka on omiaan johtamaan yleisöä harhaan — Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan g alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan g alakohta) — Tunnuksia, tunnusmerkkejä tai vaakunoita sisältävä tavaramerkki — Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan i alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan i alakohta) — Vilpillisen mielen puuttuminen — Asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               4.2.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/38

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.11.2018 – Khadi and Village Industries Commission v. EUIPO – BNP Best Natural Products (Khadi)
      (Asia T-681/17) (1)

      ((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-sanamerkki Khadi - Todisteiden esittäminen ensimmäistä kertaa valituslautakunnassa - Valituslautakunnan harkintavalta - Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 95 artiklan 2 kohta) - Ehdoton hylkäysperuste - Tavaramerkki, joka on omiaan johtamaan yleisöä harhaan - Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan g alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan g alakohta) - Tunnuksia, tunnusmerkkejä tai vaakunoita sisältävä tavaramerkki - Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan i alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan i alakohta) - Vilpillisen mielen puuttuminen - Asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan b alakohta)))
      (2019/C 44/48)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Khadi and Village Industries Commission (Mumbai, Maharashtra, Intia) (edustajat: solicitor J. Guise, solicitor N. Rose ja solicitor V. Ellis)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: aluksi M. Rajh ja D. Walicka, sitten M. Rajh ja H. J. O’Neill)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: BNP Best Natural Products GmbH (München, Saksa) (edustajat: asianajajat M. Kloth ja R. Briske)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 30.6.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 2083/2016-5), joka koskee osapuolten Khadi and Village Industries Commission ja BNP Best Natural Products välistä mitättömyysmenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Khadi and Village Industries Commission velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 402, 27.11.2017.


title: Asia T-682/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.11.2018 – Khadi and Village Industries Commission v. EUIPO – BNP Best Natural Products (khadí Naturprodukte aus Indíen) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-kuviomerkki khadí Naturprodukte aus Indíen — Todisteiden esittäminen ensimmäistä kertaa valituslautakunnassa — Valituslautakunnan harkintavalta — Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 95 artiklan 2 kohta) — Ehdoton hylkäysperuste — Tavaramerkki, joka on omiaan johtamaan yleisöä harhaan — Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan g alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan g alakohta) — Vilpillisen mielen puuttuminen — Asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               4.2.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/39

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.11.2018 – Khadi and Village Industries Commission v. EUIPO – BNP Best Natural Products (khadí Naturprodukte aus Indíen)
      (Asia T-682/17) (1)

      ((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-kuviomerkki khadí Naturprodukte aus Indíen - Todisteiden esittäminen ensimmäistä kertaa valituslautakunnassa - Valituslautakunnan harkintavalta - Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 95 artiklan 2 kohta) - Ehdoton hylkäysperuste - Tavaramerkki, joka on omiaan johtamaan yleisöä harhaan - Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan g alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan g alakohta) - Vilpillisen mielen puuttuminen - Asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan b alakohta)))
      (2019/C 44/49)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Khadi and Village Industries Commission (Mumbai, Maharashtra, Intia) (edustajat: solicitor J. Guise, solicitor N. Rose ja solicitor V. Ellis)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: aluksi M. Rajh ja D. Walicka, sitten M. Rajh ja H. J. O’Neill)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: BNP Best Natural Products GmbH (München, Saksa) (edustajat: asianajajat M. Kloth ja R. Briske)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 12.7.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 2085/2016-5), joka koskee osapuolten Khadi and Village Industries Commission ja BNP Best Natural Products välistä mitättömyysmenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Khadi and Village Industries Commission velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 402, 27.11.2017.


title: Asia T-683/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.11.2018 – Khadi and Village Industries Commission v. EUIPO – BNP Best Natural Products (Khadi Ayurveda) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-sanamerkki Khadi Ayurveda — Todisteiden esittäminen ensimmäistä kertaa valituslautakunnassa — Valituslautakunnan harkintavalta — Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 95 artiklan 2 kohta) — Ehdoton hylkäysperuste — Tavaramerkki, joka on omiaan johtamaan yleisöä harhaan — Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan g alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan g alakohta) — Vilpillisen mielen puuttuminen — Asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               4.2.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/40

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.11.2018 – Khadi and Village Industries Commission v. EUIPO – BNP Best Natural Products (Khadi Ayurveda)
      (Asia T-683/17) (1)

      ((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-sanamerkki Khadi Ayurveda - Todisteiden esittäminen ensimmäistä kertaa valituslautakunnassa - Valituslautakunnan harkintavalta - Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 95 artiklan 2 kohta) - Ehdoton hylkäysperuste - Tavaramerkki, joka on omiaan johtamaan yleisöä harhaan - Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan g alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan g alakohta) - Vilpillisen mielen puuttuminen - Asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan b alakohta)))
      (2019/C 44/50)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Khadi and Village Industries Commission (Mumbai, Maharashtra, Intia) (edustajat: solicitor J. Guise, solicitor N. Rose ja solicitor V. Ellis)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: aluksi M. Rajh ja D. Walicka, sitten M. Rajh ja H. J. O’Neill)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: BNP Best Natural Products GmbH (München, Saksa) (edustajat: asianajajat M. Kloth ja R. Briske)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 12.7.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 2086/2016-5), joka koskee osapuolten Khadi and Village Industries Commission ja BNP Best Natural Products välistä mitättömyysmenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Khadi and Village Industries Commission velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 402, 27.11.2017.


title: Asia T-702/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.11.2018 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi v. EUIPO – Papouis Dairies (Papouis Halloumi) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Papouis Halloumi rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi EU-yhteisömerkiksi rekisteröity sanamerkki HALLOUMI — Suhteellinen hylkäysperuste — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               4.2.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/41

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.11.2018 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi v. EUIPO – Papouis Dairies (Papouis Halloumi)
      (Asia T-702/17) (1)

      ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Papouis Halloumi rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi EU-yhteisömerkiksi rekisteröity sanamerkki HALLOUMI - Suhteellinen hylkäysperuste - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)))
      (2019/C 44/51)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikosia, Kypros) (edustajat: S. Malynicz, QC, ja solicitor V. Marsland)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: D. Gája ja D. Walicka)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Papouis Dairies Ltd (Nikosia) (edustaja: asianajaja N. Korogiannakis)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 3.8.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 2782/2014-4), joka koskee osapuolten Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi ja Papouis Dairies välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) neljännen valituslautakunnan 3.8.2017 tekemä päätös (asia R 2782/2014-4), joka koskee osapuolten Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi ja Papouis Dairies Ltd välistä väitemenettelyä, kumotaan.

                  2)

                  EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumin oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Papouis Dairies vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 424, 11.12.2017.


title: Asia T-703/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.11.2018 – Kypros v. EUIPO – Papouis Dairies (Papouis Halloumi) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Papouis Halloumi rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Tarkastusmerkiksi rekisteröity Yhdistyneen kuningaskunnan aikaisempi sanamerkki HALLOUMI — Suhteellinen hylkäysperuste — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               4.2.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/42

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.11.2018 – Kypros v. EUIPO – Papouis Dairies (Papouis Halloumi)
      (Asia T-703/17) (1)

      ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Papouis Halloumi rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Tarkastusmerkiksi rekisteröity Yhdistyneen kuningaskunnan aikaisempi sanamerkki HALLOUMI - Suhteellinen hylkäysperuste - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)))
      (2019/C 44/52)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Kyproksen tasavalta (edustajat: S. Malynicz, QC, ja solicitor V. Marsland)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: D. Gája ja D. Walicka)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Papouis Dairies Ltd (Nikosia, Kypros) (edustaja: asianajaja N. Korogiannakis)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 3.8.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 2924/2014-4), joka koskee osapuolten Kypros ja Papouis Dairies välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) neljännen valituslautakunnan 3.8.2017 tekemä päätös (asia R 2924/2014-4), joka koskee osapuolten Kyproksen tasavalta ja Papouis Dairies Ltd välistä väitemenettelyä, kumotaan.

                  2)

                  EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Kyproksen tasavallan oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Papouis Dairies vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 437, 18.12.2017.


title: Asia T-724/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.11.2018 – The Vianel Group v. EUIPO – Viania Dessous (VIANEL) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Sanamerkki VIANEL — Aikaisempi EU-sanamerkki VIANIA — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               4.2.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/43

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.11.2018 – The Vianel Group v. EUIPO – Viania Dessous (VIANEL)
      (Asia T-724/17) (1)

      ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti - Sanamerkki VIANEL - Aikaisempi EU-sanamerkki VIANIA - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)))
      (2019/C 44/53)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: The Vianel Group LLC (Dover, Delaware, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja V. Perrichon)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: P. Sipos ja D. Walicka)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Viania Dessous GmbH (Mössingen, Saksa)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 14.7.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 285/2017-5), joka koskee osapuolten Viania Dessous ja The Vianel Group välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  The Vianel Group LLC vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien virastolle (EUIPO) unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyssä käsittelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 13, 15.1.2018.


title: Asia T-763/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.11.2018 – Septona v. EUIPO – Intersnack Group (welly) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin welly rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisemmat EU-kuviomerkit Kelly’s ja Kelly’s www.kellys.eu CHIPS — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaaran puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               4.2.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/43

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.11.2018 – Septona v. EUIPO – Intersnack Group (welly)
      (Asia T-763/17) (1)

      ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin welly rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisemmat EU-kuviomerkit Kelly’s ja Kelly’s www.kellys.eu CHIPS - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaran puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)))
      (2019/C 44/54)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Septona AVEE (Oinófyta, Kreikka) (edustajat: asianajaja V. Wellens)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: M. Rajh ja D. Walicka)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Intersnack Group GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Saksa)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 12.7.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 1525/2016-1), joka koskee osapuolten Intersnack Group ja Septona välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ensimmäisen valituslautakunnan 12.7.2017 tekemä päätös (asia R 1525/2016-1) kumotaan.

                  2)

                  EUIPO velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 22, 22.1.2018.


title: Asia T-824/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.11.2018 – H2O Plus v. EUIPO (H 2 O+) (EU-tavaramerkki — Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Kuviomerkki H 2 O+ — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               4.2.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/44

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.11.2018 – H2O Plus v. EUIPO (H 2 O+)
      (Asia T-824/17) (1)

      ((EU-tavaramerkki - Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti - Kuviomerkki H 2 O+ - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))
      (2019/C 44/55)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: H2O Plus LLC (San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat R. Niebel ja F. Kerl)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: aluksi S. Palmero Cabezas ja D. Walicka, sitten S. Palmero Cabezas ja H. J. O’Neill)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 6.10.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 499/2017-1), joka koskee kuviomerkin H 2 O+ Euroopan unionin nimeävää kansainvälistä rekisteröintiä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  H2O Plus LLC velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 63, 19.2.2018.


title: Asia T-826/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.11.2018 – TeamBank v. EUIPO – Fio Systems (FYYO) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin FYYO rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi EU-sanamerkki FIO — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               4.2.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/45

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.11.2018 – TeamBank v. EUIPO – Fio Systems (FYYO)
      (Asia T-826/17) (1)

      ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin FYYO rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi EU-sanamerkki FIO - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)))
      (2019/C 44/56)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: TeamBank AG Nürnberg (Nürnberg, Saksa) (edustajat: asianajajat D. Terheggen ja H. Lindner)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: M. Fischer ja D. Walicka)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Fio Systems AG (Leipzig, Saksa) (edustaja: asianajaja S. Hänsel)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 6.11.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 2337/2016-4), joka koskee osapuolten Fio Systems ja TeamBank Nürnberg välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  TeamBank AG Nürnberg velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 52, 12.2.2018.


title: Asia T-9/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.11.2018 – Addiko Bank v. EUIPO (STRAIGHTFORWARD BANKING) (EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin STRAIGHTFORWARD BANKING rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)

text:
               4.2.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/45

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.11.2018 – Addiko Bank v. EUIPO (STRAIGHTFORWARD BANKING)
      (Asia T-9/18) (1)

      ((EU-tavaramerkki - Hakemus sanamerkin STRAIGHTFORWARD BANKING rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))
      (2019/C 44/57)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Addiko Bank AG (Wien, Itävalta) (edustaja: asianajaja A. Seling)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: A. Folliard-Monguiral ja D. Walicka)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 25.10.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 1090/2017-2), joka koskee hakemusta sanamerkin STRAIGHTFORWARD BANKING rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Addiko Bank AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 72, 26.2.2018.


title: Asia T-59/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.11.2018 – Endoceutics v. EUIPO – Merck (FEMIVIA) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin FEMIVIA rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi EU-sanamerkki FEMIBION INTIMA — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               4.2.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/46

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.11.2018 – Endoceutics v. EUIPO – Merck (FEMIVIA)
      (Asia T-59/18) (1)

      ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin FEMIVIA rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi EU-sanamerkki FEMIBION INTIMA - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
      (2019/C 44/58)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Endoceutics, Inc. (Quebec, Kanada) (edustaja: asianajaja M. Wahlin)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: A. Lukošiūtė)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Merck KGaA (Darmstadt, Saksa)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 27.11.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 280/2017-2), joka koskee osapuolten Merck ja Endoceutics välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Endoceutics, Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 112, 26.3.2018.


title: Asia T-78/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.11.2018 – AB Mauri Italy v. EUIPO – Lesaffre (FERMIN) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin FERMIN rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi kansainvälinen ja aikaisempi Benelux-sanamerkki FERMIPAN — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               4.2.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/47

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 22.11.2018 – AB Mauri Italy v. EUIPO – Lesaffre (FERMIN)
      (Asia T-78/18) (1)

      ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin FERMIN rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi kansainvälinen ja aikaisempi Benelux-sanamerkki FERMIPAN - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
      (2019/C 44/59)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: AB Mauri Italy SpA (Casteggio, Italia) (edustajat: asianajaja B. Brandreth ja solicitor G. Hussey)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: S. Bonne ja D. Walicka)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Lesaffre et Cie (Pariisi, Ranska)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 4.12.2017 tekemästä päätöksestä (yhdistetyt asiat R 2027/2016-4 ja R 2254/2016-4), joka koskee osapuolten AB Mauri Italy ja Lesaffre et Cie välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 4.12.2017 tekemä päätös (yhdistetyt asiat R 2027/2016-4 ja R 2254/2016-4) kumotaan siltä osin kuin siinä hylättiin väite, jolla vastustettiin sanamerkin FERMIN rekisteröimistä tiettyjä luokkaan 30 kuuluvia tavaroita varten sillä perusteella, etteivät kyseiset tavarat eli ”jauhoseokset leipomotuotteiden valmistamiseen; jauhoseokset leivontaan (käyttövalmiit jauhoseokset); hiivavalmiste viinereitä ja pitsataikinoita varten” ole samankaltaisia kuin samaan luokkaan kuuluva ”hiiva”.

                  2)

                  Kanne hylätään muilta osin.

                  3)

                  EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan AB Mauri Italy SpA:n oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 112, 26.3.2018.


title: Asia T-585/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.10.2018 – Cheverny Investments v. komissio (Valtiontuet — Saksan lainsäädäntö, joka koskee tappioiden siirtämistä seuraaville verovuosille (Sanierungsklausel) — Päätös, jolla tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi — Unionin tuomioistuimen suorittama riidanalaisen toimen kumoaminen — Oikeusriita on menettänyt kohteensa — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               4.2.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/47

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.10.2018 – Cheverny Investments v. komissio
      (Asia T-585/11) (1)

      ((Valtiontuet - Saksan lainsäädäntö, joka koskee tappioiden siirtämistä seuraaville verovuosille (Sanierungsklausel) - Päätös, jolla tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi - Unionin tuomioistuimen suorittama riidanalaisen toimen kumoaminen - Oikeusriita on menettänyt kohteensa - Lausunnon antamisen raukeaminen))
      (2019/C 44/60)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Cheverny Investments Ltd (St. Julians, Malta) (edustajat: asianajajat H. Prinz zu Hohenlohe-Langenburg, R. Staab ja S. Rasch)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi R. Lyal, T. Maxian Rusche ja M. Adam, sitten R. Lyal, T. Maxian Rusche ja K. Blanck)

         Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: aluksi T. Henze, K. Petersen ja R. Kanitz, sitten T. Henze, R. Kanitz ja K. Stranz, ja lopuksi T. Henze, R. Kanitz ja S. Eisenberg

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus Saksan myöntämästä valtiontuesta C 7/10 (ex CP 250/09 ja NN 5/10) (”KStG-lain saneerauslauseke”) 26.1.2011 annetun komission päätöksen 2011/527/EU (EUVL 2011, L 235, s. 26) kumoamiseksi.

         Määräysosa

                  1)

                  Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

                  2)

                  Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Cheverny Investments Ltd:n oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Saksan liittotasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 25, 28.1.2012.


title: Asia T-586/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.10.2018 – Oppenheim v. komissio (Valtiontuet — Saksan lainsäädäntö, joka koskee tappioiden siirtämistä seuraaville verovuosille (Sanierungsklausel) — Päätös, jolla tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi — Unionin tuomioistuimen suorittama riidanalaisen toimen kumoaminen — Oikeusriita on menettänyt kohteensa — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               4.2.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/48

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.10.2018 – Oppenheim v. komissio
      (Asia T-586/11) (1)

      ((Valtiontuet - Saksan lainsäädäntö, joka koskee tappioiden siirtämistä seuraaville verovuosille (Sanierungsklausel) - Päätös, jolla tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi - Unionin tuomioistuimen suorittama riidanalaisen toimen kumoaminen - Oikeusriita on menettänyt kohteensa - Lausunnon antamisen raukeaminen))
      (2019/C 44/61)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Sal. Oppenheim jr. & Cie AG & Co. KGaA (Köln, Saksa) (edustajat: aluksi asianajajat W. Deselaers, J. Brückner ja M. Haisch, sitten asianajaja T. Bernard)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi R. Lyal, T. Maxian Rusche, M. Adam ja M. Noll-Ehlers, sitten R. Lyal, T. Maxian Rusche ja M. Noll Ehlers, ja lopuksi R. Lyal, T. Maxian Rusche ja K. Blanck)

         Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: aluksi T. Henze, K. Petersen ja R. Kanitz, sitten T. Henze, R. Kanitz ja K. Stranz, ja lopuksi T. Henze, R. Kanitz ja S. Eisenberg

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus Saksan myöntämästä valtiontuesta C 7/10 (ex CP 250/09 ja NN 5/10) (”KStG-lain saneerauslauseke”) 26.1.2011 annetun komission päätöksen 2011/527/EU (EUVL 2011, L 235, s. 26) kumoamiseksi.

         Määräysosa

                  1)

                  Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

                  2)

                  Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Sal. Oppenheim jr. & Cie AG & Co. KGaA:n oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Saksan liittotasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 25, 28.1.2012.


title: Asia T-610/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.10.2018 – Wagon Automotive Nagold v. komissio (Valtiontuet — Saksan lainsäädäntö, joka koskee tappioiden siirtämistä seuraaville verovuosille (Sanierungsklausel) — Päätös, jolla tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi — Unionin tuomioistuimen suorittama riidanalaisen toimen kumoaminen — Oikeusriita on menettänyt kohteensa — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               4.2.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/49

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.10.2018 – Wagon Automotive Nagold v. komissio
      (Asia T-610/11) (1)

      ((Valtiontuet - Saksan lainsäädäntö, joka koskee tappioiden siirtämistä seuraaville verovuosille (Sanierungsklausel) - Päätös, jolla tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi - Unionin tuomioistuimen suorittama riidanalaisen toimen kumoaminen - Oikeusriita on menettänyt kohteensa - Lausunnon antamisen raukeaminen))
      (2019/C 44/62)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Wagon Automotive Nagold GmbH (Nagold, Saksa) (edustajat: aluksi asianajajat T. Hackemann ja H. Horstkotte, sitten asianajajat T. Hackemann ja F. von Bredow)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi R. Lyal, T. Maxian Rusche ja M. Adam, sitten R. Lyal, T. Maxian Rusche ja K. Blanck)

         Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: aluksi T. Henze, K. Petersen ja R. Kanitz, sitten T. Henze, R. Kanitz ja K. Stranz, ja lopuksi T. Henze, R. Kanitz ja S. Eisenberg

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus Saksan myöntämästä valtiontuesta C 7/10 (ex CP 250/09 ja NN 5/10) (”KStG-lain saneerauslauseke”) 26.1.2011 annetun komission päätöksen 2011/527/EU (EUVL 2011, L 235, s. 26) kumoamiseksi.

         Määräysosa

                  1)

                  Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

                  2)

                  Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Wagon Automotive Nagold GmbH:n oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Saksan liittotasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 32, 4.2.2012.


title: Asia T-612/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.10.2018 – Treofan Holdings ja Treofan Germany v. komissio (Valtiontuet — Saksan lainsäädäntö, joka koskee tappioiden siirtämistä seuraaville verovuosille (Sanierungsklausel) — Päätös, jolla tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi — Unionin tuomioistuimen suorittama riidanalaisen toimen kumoaminen — Oikeusriita on menettänyt kohteensa — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               4.2.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/50

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.10.2018 – Treofan Holdings ja Treofan Germany v. komissio
      (Asia T-612/11) (1)

      ((Valtiontuet - Saksan lainsäädäntö, joka koskee tappioiden siirtämistä seuraaville verovuosille (Sanierungsklausel) - Päätös, jolla tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi - Unionin tuomioistuimen suorittama riidanalaisen toimen kumoaminen - Oikeusriita on menettänyt kohteensa - Lausunnon antamisen raukeaminen))
      (2019/C 44/63)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantajat: Treofan Holdings GmbH (Raunheim, Saksa) ja Treofan Germany GmbH & Co. KG (Neunkirchen, Saksa) (edustaja: asianajaja J de Weerth)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi R. Lyal, T. Maxian Rusche ja M. Adam, sitten R. Lyal, T. Maxian Rusche ja K. Blanck)

         Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: aluksi T. Henze, K. Petersen ja R. Kanitz, sitten T. Henze, R. Kanitz ja K. Stranz, ja lopuksi T. Henze, R. Kanitz ja S. Eisenberg

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus Saksan myöntämästä valtiontuesta C 7/10 (ex CP 250/09 ja NN 5/10) (”KStG-lain saneerauslauseke”) 26.1.2011 annetun komission päätöksen 2011/527/EU (EUVL 2011, L 235, s. 26) kumoamiseksi.

         Määräysosa

                  1)

                  Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

                  2)

                  Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Treofan Holdings GmbH:n ja Treofan Germany GmbH & Co. KG:n oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Saksan liittotasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 32, 4.2.2012.


title: Asia T-613/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.10.2018 – VMS Deutschland v. komissio (Valtiontuet — Saksan lainsäädäntö, joka koskee tappioiden siirtämistä seuraaville verovuosille (Sanierungsklausel) — Päätös, jolla tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi — Unionin tuomioistuimen suorittama riidanalaisen toimen kumoaminen — Oikeusriita on menettänyt kohteensa — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               4.2.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/50

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.10.2018 – VMS Deutschland v. komissio
      (Asia T-613/11) (1)

      ((Valtiontuet - Saksan lainsäädäntö, joka koskee tappioiden siirtämistä seuraaville verovuosille (Sanierungsklausel) - Päätös, jolla tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi - Unionin tuomioistuimen suorittama riidanalaisen toimen kumoaminen - Oikeusriita on menettänyt kohteensa - Lausunnon antamisen raukeaminen))
      (2019/C 44/64)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: VMS Deutschland Holdings GmbH (Darmstadt, Saksa) (edustajat: aluksi asianajajat D. Pohl, G. Burwitz, M. Maier ja P. Werner, sitten D. Pohl ja G. Burwitz)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi R. Lyal, T. Maxian Rusche ja M. Adam, sitten R. Lyal, T. Maxian Rusche ja K. Blanck)

         Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: aluksi T. Henze, K. Petersen ja R. Kanitz, sitten T. Henze, R. Kanitz ja K. Stranz, ja lopuksi T. Henze, R. Kanitz ja S. Eisenberg

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus Saksan myöntämästä valtiontuesta C 7/10 (ex CP 250/09 ja NN 5/10) (”KStG-lain saneerauslauseke”) 26.1.2011 annetun komission päätöksen 2011/527/EU (EUVL 2011, L 235, s. 26) kumoamiseksi.

         Määräysosa

                  1)

                  Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

                  2)

                  Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan VMS Deutschland Holdings GmbH:n oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Saksan liittotasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 32, 4.2.2012.


title: Asia T-619/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.10.2018 – CB v. komissio (Valtiontuet — Saksan lainsäädäntö, joka koskee tappioiden siirtämistä seuraaville verovuosille (Sanierungsklausel) — Päätös, jolla tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi — Unionin tuomioistuimen suorittama riidanalaisen toimen kumoaminen — Oikeusriita on menettänyt kohteensa — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               4.2.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/51

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.10.2018 – CB v. komissio
      (Asia T-619/11) (1)

      ((Valtiontuet - Saksan lainsäädäntö, joka koskee tappioiden siirtämistä seuraaville verovuosille (Sanierungsklausel) - Päätös, jolla tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi - Unionin tuomioistuimen suorittama riidanalaisen toimen kumoaminen - Oikeusriita on menettänyt kohteensa - Lausunnon antamisen raukeaminen))
      (2019/C 44/65)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: CB (edustajat: aluksi asianajajat T. Hackemann ja H. Horstkotte, sitten asianajajat T. Hackemann ja F. von Bredow)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi R. Lyal, T. Maxian Rusche, M. Adam ja M. Noll-Ehlers, sitten R. Lyal, T. Maxian Rusche ja M. Noll-Ehlers, ja lopuksi R. Lyal, T. Maxian Rusche ja K. Blanck)

         Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: aluksi T. Henze, K. Petersen ja R. Kanitz, sitten T. Henze, R. Kanitz ja K. Stranz, ja lopuksi T. Henze, R. Kanitz ja S. Eisenberg

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus Saksan myöntämästä valtiontuesta C 7/10 (ex CP 250/09 ja NN 5/10) (”KStG-lain saneerauslauseke”) 26.1.2011 annetun komission päätöksen 2011/527/EU (EUVL 2011, L 235, s. 26) kumoamiseksi.

         Määräysosa

                  1)

                  Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

                  2)

                  Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan CB:n oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Saksan liittotasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 39, 11.2.2012.


title: Asia T-621/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.10.2018 – SiNN v. komissio (Valtiontuet — Saksan lainsäädäntö, joka koskee tappioiden siirtämistä seuraaville verovuosille (Sanierungsklausel) — Päätös, jolla tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi — Unionin tuomioistuimen suorittama riidanalaisen toimen kumoaminen — Oikeusriita on menettänyt kohteensa — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               4.2.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/52

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.10.2018 – SiNN v. komissio
      (Asia T-621/11) (1)

      ((Valtiontuet - Saksan lainsäädäntö, joka koskee tappioiden siirtämistä seuraaville verovuosille (Sanierungsklausel) - Päätös, jolla tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi - Unionin tuomioistuimen suorittama riidanalaisen toimen kumoaminen - Oikeusriita on menettänyt kohteensa - Lausunnon antamisen raukeaminen))
      (2019/C 44/66)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: SiNN GmbH, aiemmin SinnLeffers GmbH (Hagen, Saksa) (edustajat: aluksi asianajajat C. Rupp ja H. Wunderlich, sitten asianajajat H. Wunderlich ja T. Engelmann)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi R. Lyal, T. Maxian Rusche ja M. Adam, sitten R. Lyal, T. Maxian Rusche ja K. Blanck)

         Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: aluksi T. Henze, K. Petersen ja R. Kanitz, sitten T. Henze, R. Kanitz ja K. Stranz, ja lopuksi T. Henze, R. Kanitz ja S. Eisenberg

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus Saksan myöntämästä valtiontuesta C 7/10 (ex CP 250/09 ja NN 5/10) (”KStG-lain saneerauslauseke”) 26.1.2011 annetun komission päätöksen 2011/527/EU (EUVL 2011, L 235, s. 26) kumoamiseksi.

         Määräysosa

                  1)

                  Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

                  2)

                  Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan SiNN GmbH:n oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Saksan liittotasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 39, 11.2.2012.


title: Asia T-626/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.10.2018 – Sky Deutschland ja Sky Deutschland Fernsehen v. komissio (Valtiontuet — Saksan lainsäädäntö, joka koskee tappioiden siirtämistä seuraaville verovuosille (Sanierungsklausel) — Päätös, jolla tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi — Unionin tuomioistuimen suorittama riidanalaisen toimen kumoaminen — Oikeusriita on menettänyt kohteensa — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               4.2.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/53

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.10.2018 – Sky Deutschland ja Sky Deutschland Fernsehen v. komissio
      (Asia T-626/11) (1)

      ((Valtiontuet - Saksan lainsäädäntö, joka koskee tappioiden siirtämistä seuraaville verovuosille (Sanierungsklausel) - Päätös, jolla tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi - Unionin tuomioistuimen suorittama riidanalaisen toimen kumoaminen - Oikeusriita on menettänyt kohteensa - Lausunnon antamisen raukeaminen))
      (2019/C 44/67)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantajat: Sky Deutschland GmbH, aiemmin Sky Deutschland AG (Unterföhring, Saksa) ja Sky Deutschland Fernsehen GmbH & Co. KG (Unterföhring) (edustajat: aluksi asianajajat A. Cordewener, F. Kutt ja C. Jehke, sitten F. Kutt ja C. Jehke)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi R. Lyal, T. Maxian Rusche, M. Adam ja M. Noll-Ehlers, sitten R. Lyal, T. Maxian Rusche ja M. Noll-Ehlers, ja lopuksi R. Lyal, T. Maxian Rusche ja K. Blanck)

         Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: aluksi T. Henze, K. Petersen ja R. Kanitz, sitten T. Henze, R. Kanitz ja K. Stranz, ja lopuksi T. Henze, R. Kanitz ja S. Eisenberg

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus Saksan myöntämästä valtiontuesta C 7/10 (ex CP 250/09 ja NN 5/10) (”KStG-lain saneerauslauseke”) 26.1.2011 annetun komission päätöksen 2011/527/EU (EUVL 2011, L 235, s. 26) kumoamiseksi.

         Määräysosa

                  1)

                  Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

                  2)

                  Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Sky Deutschland GmbH:n ja Sky Deutschland Fernsehen GmbH & Co. KG:n oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Saksan liittotasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 49, 18.2.2012.


title: Asia T-628/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.10.2018 – Biogas Nord v. komissio (Valtiontuet — Saksan lainsäädäntö, joka koskee tappioiden siirtämistä seuraaville verovuosille (Sanierungsklausel) — Päätös, jolla tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi — Unionin tuomioistuimen suorittama riidanalaisen toimen kumoaminen — Oikeusriita on menettänyt kohteensa — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               4.2.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/54

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.10.2018 – Biogas Nord v. komissio
      (Asia T-628/11) (1)

      ((Valtiontuet - Saksan lainsäädäntö, joka koskee tappioiden siirtämistä seuraaville verovuosille (Sanierungsklausel) - Päätös, jolla tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi - Unionin tuomioistuimen suorittama riidanalaisen toimen kumoaminen - Oikeusriita on menettänyt kohteensa - Lausunnon antamisen raukeaminen))
      (2019/C 44/69)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Biogas Nord AG (Bielefeld, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Birkemeyer)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi R. Lyal, T. Maxian Rusche ja M. Adam, sitten R. Lyal, T. Maxian Rusche ja K. Blanck)

         Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: aluksi T. Henze, K. Petersen ja R. Kanitz, sitten T. Henze, R. Kanitz ja K. Stranz, ja lopuksi T. Henze, R. Kanitz ja S. Eisenberg)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus Saksan myöntämästä valtiontuesta C 7/10 (ex CP 250/09 ja NN 5/10) (”KStG-lain saneerauslauseke”) 26.1.2011 annetun komission päätöksen 2011/527/EU (EUVL 2011, L 235, s. 26) kumoamiseksi.

         Määräysosa

                  1)

                  Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

                  2)

                  Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Biogas Nord AG:n oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Saksan liittotasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 49, 18.2.2012.


title: Asia T-629/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.10.2018 – Biogas Nord Anlagenbau v. komissio (Valtiontuet — Saksan lainsäädäntö, joka koskee tappioiden siirtämistä seuraaville verovuosille (Sanierungsklausel) — Päätös, jolla tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi — Unionin tuomioistuimen suorittama riidanalaisen toimen kumoaminen — Oikeusriita on menettänyt kohteensa — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               4.2.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/55

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.10.2018 – Biogas Nord Anlagenbau v. komissio
      (Asia T-629/11) (1)

      ((Valtiontuet - Saksan lainsäädäntö, joka koskee tappioiden siirtämistä seuraaville verovuosille (Sanierungsklausel) - Päätös, jolla tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi - Unionin tuomioistuimen suorittama riidanalaisen toimen kumoaminen - Oikeusriita on menettänyt kohteensa - Lausunnon antamisen raukeaminen))
      (2019/C 44/70)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Biogas Nord Anlagenbau GmbH (Bielefeld, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Birkemeyer)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi R. Lyal, T. Maxian Rusche ja M. Adam, sitten R. Lyal, T. Maxian Rusche ja K. Blanck)

         Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: aluksi T. Henze, K. Petersen ja R. Kanitz, sitten T. Henze, R. Kanitz ja K. Stranz, ja lopuksi T. Henze, R. Kanitz ja S. Eisenberg

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus Saksan myöntämästä valtiontuesta C 7/10 (ex CP 250/09 ja NN 5/10) (”KStG-lain saneerauslauseke”) 26.1.2011 annetun komission päätöksen 2011/527/EU (EUVL 2011, L 235, s. 26) kumoamiseksi.

         Määräysosa

                  1)

                  Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

                  2)

                  Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Biogas Nord Anlagenbau GmbH:n oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Saksan liittotasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 49, 18.2.2012.