title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 15 päivänä syyskuuta 1998, yhdistetyissä asioissa C-279/96, C-280/96 ja C-281/96 (Tribunale di Genovan esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Ansaldo Energia SpA vastaan Amministrazione delle Finanze dello Stato, Amministrazione delle Finanze dello Stato vastaan Marine Insurance Consultants Srl ja GMB Srl ym. vastaan Amministrazione delle Finanze dello Stato (Perusteettoman edun palautus - Kansalliset prosessuaaliset määräajat - Korot)

text:
C 327/2                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     24.10.98
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                 pantu asianmukaisesti täytäntöön kyseisenä ajankoh-
                                                                        tana.
                 15 päivänä syyskuuta 1998,
asiassa C-260/96 (Corte d'appello di Venezian esittämä             (1) EYVL C 294, 5.10.1996.
ennakkoratkaisupyyntö) Ministero delle Finanze vastaan
                          Spac SpA (1)
(Perusteettoman edun palautus Ð Kansalliset prosessuaali-
                         set määräajat)
                         (98/C 327/02)
                                                                         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                15 päivänä syyskuuta 1998,
                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                   yhdistetyissä asioissa C-279/96, C-280/96 ja C-281/96
                                                                   (Tribunale di Genovan esittämä ennakkoratkaisupyyntö),
                                                                   Ansaldo Energia SpA vastaan Amministrazione delle
                                                                   Finanze dello Stato, Amministrazione delle Finanze dello
                                                                   Stato vastaan Marine Insurance Consultants Srl ja GMB
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan           Srl ym. vastaan Amministrazione delle Finanze dello
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                         Stato (1)
                                                                   (Perusteettoman edun palautus Ð Kansalliset prosessuaali-
                                                                                set määräajat Ð Korot)
Asiassa C-260/96, jonka Corte d'Appello di Venezia (Ita-
lia) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan                                   (98/C 327/03)
nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadak-
seen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa
asiassa Ministero delle Finanze vastaan Spac SpA, ennak-                            (Oikeudenkäyntikieli: italia)
koratkaisun perusteettoman edun palautusta koskevan
yhteisön oikeuden tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin,
toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodríguez Igle-
sias, jaostojen puheenjohtajat H. Ragnemalm, M. Wathelet              (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
ja R. Schintgen sekä tuomarit G. F. Mancini, J. C. Moi-                yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
tinho de Almeida, P. J. G. Kapteyn, D. A. O. Edward, J.-P.
Puissochet (esittelevä tuomari), L. Sevón ja K. M. Ioan-
nou, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: joh-
tava hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on antanut             Yhdistetyissä asioissa C-279/96, C-280/96 ja C-281/96,
15.9.1998 tuomion, jotka tuomiolauselma on seuraava:               jonka Tribunale di Genova (Italia) on saattanut EY:n
                                                                   perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla yhteisöjen tuo-
                                                                   mioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
                                                                   tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa Ansaldo Energia
1) Yhteisön oikeuden vastaista ei ole se, että jäsenvaltio         SpA vastaan Amministrazione delle Finanze dello Stato, ja
     ei palauta yhteisön oikeuden vastaisesti kannettuja           Amministrazione delle Finanze dello Stato vastaan Marine
     veroja tai maksuja sen vuoksi, että palautusoikeus on         Insurance Consultants Srl, ja GMB Srl ym. vastaan Ammi-
     menetetty sellaisen kolmen vuoden pituisen kansallisen        nistrazione delle Finanze dello Stato ennakkoratkaisun
     määräajan päättymisen vuoksi, jolla poiketaan yleisistä       perusteettoman edun palautusta koskevan yhteisön oikeu-
     säännöksistä, joita sovelletaan perusteettoman edun           den tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoon-
     palautusta koskeviin vaatimuksiin yksityisten oikeus-         panossa: presidentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen
     subjektien välillä ja joiden mukainen määräaika on            puheenjohtajat H. Ragnemalm, M. Wathelet ja R. Schint-
     tätä pidempi, jos tätä preklusiivista määräaikaa sovel-       gen sekä tuomarit G. F. Mancini, J. C. Moitinho de
     letaan samalla tavalla sekä yhteisön oikeuteen perustu-       Almeida, P. J. G. Kapteyn, D. A. O. Edward, J.-P. Puisso-
     viin verojen ja maksujen palauttamisvaatimuksiin että         chet (esittelevä tuomari), L. Sevón ja K. M. Ioannou, jul-
     kansalliseen lainsäädäntöön perustuviin vastaaviin vaa-       kisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: johtava hal-
     timuksiin.                                                    lintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on antanut
                                                                   15.9.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
2) Pääasiassa vallitsevan kaltaisissa olosuhteissa yhteisön        1) Pääasiassa vallitsevan kaltaisissa olosuhteissa yhteisön
     oikeuden vastaista ei ole se, että jäsenvaltio ei palauta          oikeuden vastaista ei ole se, että jäsenvaltio ei palauta
     direktiivin vastaisesti kannettuja veroja tai maksuja              direktiivin vastaisesti kannettuja veroja tai maksuja
     sen vuoksi, että palautusoikeus on menetetty sellaisen             sen vuoksi, että palautusoikeus on menetetty sellaisen
     kansallisen määräajan päättymisen vuoksi, joka alkaa               kansallisen määräajan päättymisen vuoksi, joka alkaa
     kulua kyseisten verojen tai maksujen maksamispäi-                  kulua kyseisten verojen tai maksujen maksamispäi-
     västä, ja näin on siitä riippumatta, onko direktiivi               västä, ja näin on siitä riippumatta, onko direktiivi
 ---pagebreak--- 24.10.98               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 327/3
     pantu asianmukaisesti täytäntöön kyseisenä ajankoh-                kuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/57/EY
     tana.                                                              16 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se
                                                                        ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktii-
                                                                        vin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
2) Yhteisön oikeuden vastaisena ei ole pidettävä sitä, että             hallinnollisia määräyksiä.
     yhteisön oikeuden vastaisesti kannettujen verojen ja
     maksujen palauttamisen osalta korkojen maksuun
     sovelletaan laskentasääntöjä, jotka eivät ole yhtä edul-      2) Irlanti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
     lisia kuin perusteettoman edun palautusta koskevan
     yleisen järjestelmän säännöt, jos ensiksi mainittuja las-
     kentasääntöjä sovelletaan samalla tavalla sekä yhteisön       (1) EYVL C 55, 20.2.1998.
     oikeuteen perustuviin vaatimuksiin, jotka koskevat täl-
     laisten verojen ja maksujen palauttamista, että kansal-
     liseen oikeuteen perustuviin vastaaviin vaatimuksiin.
(1) EYVL C 318, 26.10.1996.
                                                                          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (kuudes jaosto),
                                                                                17 päivänä syyskuuta 1998,
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                            asiassa C-323/96, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Belgian kuningaskunta (1)
                        (viides jaosto),
                                                                   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen Ð Julki-
                  15 päivänä syyskuuta 1998,
                                                                   set rakennusurakat Ð Direktiivit 89/440/ETY ja 93/37/
asiassa C-431/97 Euroopan yhteisöjen komissio vastaan              ETY Ð Tarjouspyyntöilmoituksen julkaisemisen laimin-
                            Irlanti (1)                            lyönti Ð Neuvottelumenettelyn soveltaminen ilman
                                                                                oikeuttamisperusteita)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen Ð Neu-
voston direktiivi 94/57/EY Ð Täytäntöönpanon laimin-                                        (98/C 327/05)
                             lyönti)
                         (98/C 327/04)                                             (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                      (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                       yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                   Asiassa C-323/96, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
Asiassa C-431/97, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-           henään Hendrik van Lier) vastaan Belgian kuningaskunta
henään Berend Jan Drijber), vastaan Irlanti (asiamiehe-            (asiamiehenään Michel FlameÂe), jossa kantaja vaatii, että
nään Michael A. Buckley), jossa kantaja vaatii yhteisöjen          yhteisöjen tuomioistuin toteaa, että Belgian kuningaskunta
tuomioistuinta toteamaan, että Irlanti ei ole noudattanut          ei ole noudattanut julkisia rakennusurakoita koskevien
alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja lai-        sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta annetun
toksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toi-         direktiivin 71/305/ETY muuttamisesta 18 päivänä heinä-
mia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista              kuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/440/ETY
22 päivänä marraskuuta 1994 annetun neuvoston direktii-            (EYVL L 210, 21.7.1989, s. 1) ja julkisia rakennusura-
vin 94/57/EY (EYVL L 319, 12.12.1994, s. 20) ja EY:n               koita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovit-
perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei          tamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun neuvoston
ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttä-          direktiivin 93/37/ETY (EYVL L 199, 9.8.1993, s. 54) ja
miä lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä, yhteisö-      erityisesti direktiivin 93/37/ETY 7 ja 11 artiklan mukaisia
jen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa:           velvoitteitaan, koska se ei ole julkaissut Euroopan yhteisö-
jaoston puheenjohtaja C. Gulmann sekä tuomarit M. Wat-             jen virallisessa lehdessä tarjouspyyntöilmoitusta Vlaamse
helet (esittelevä tuomari), J. C. Moitinho de Almeida,             Raadin rakennuksen rakentamista koskevasta kokonaisu-
D. A. O. Edward ja J.-P. Puissochet, julkisasiamies: F. G.         rakasta eikä sitä koskevista kustakin osaurakasta, koska se
Jacobs, kirjaaja: R. Grass, on antanut 15.9.1998 tuomion,          ei ole noudattanut näissä direktiiveissä säädettyä tarjous-
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                  kilpailujen ratkaisemismenettelyä ja erityisesti koska se on
                                                                   ilman oikeuttamisperustetta ratkaissut osaurakkaa 4 kos-
                                                                   kevan tarjouskilpailun neuvottelumenettelyä soveltaen,
1) Irlanti ei ole noudattanut alusten tarkastamiseen ja            yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoon-
     katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun        panossa: jaoston puheenjohtaja H. Ragnemalm sekä tuo-
     viranomaisten asiaan liittyviä toimia koskevista yhtei-       marit G. F. Mancini, P. J. G. Kapteyn, J. L. Murray ja
     sistä säännöistä ja standardeista 22 päivänä marras-          K. M. Ioannou (esittelevä tuomari), julkisasiamies: S.


title: Asia C-676/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'État (Ranska) on esittänyt 29.12.2011 — Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), jolle Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulturen (VINIFLHOR) oikeudet ovat siirtyneet v. Coopérative des producteurs d'asperges de Montcalm (COPAM)

text:
               24.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'État (Ranska) on esittänyt 29.12.2011 — Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), jolle Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulturen (VINIFLHOR) oikeudet ovat siirtyneet v. Coopérative des producteurs d'asperges de Montcalm (COPAM)
   (Asia C-676/11)
   2012/C 89/15
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d'État

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), jolle Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulturen (VINIFLHOR) oikeudet ovat siirtyneet

      Vastapuoli: Coopérative des producteurs d'asperges de Montcalm (COPAM)

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Miten Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston tukiosaston rahoitusjärjestelmään kuuluviin toimenpiteisiin kohdistuvista jäsenvaltioiden suorittamista tarkastuksista 21.12.1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4045/89 (1) 2 artiklan 4 kohdan mukainen mahdollisuus jatkaa tarkastusjaksoa ”– — ajan, joka edeltää tai seuraa kahdentoista kuukauden aikaa”, joka asetuksessa määritellään, voidaan panna täytäntöön jäsenvaltiossa, kun otetaan huomioon yhtäältä yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevat vaatimukset ja toisaalta oikeusvarmuuden periaate ja se, että on välttämätöntä, että tarkastusviranomaisille ei anneta määrittelemätöntä valtaa?

               2)

               Erityisesti:

                           —

                           Pitääkö tarkastuksen kohteena olevan ajanjakson joka tapauksessa ja sen uhalla, että tarkastus on muuten sääntöjenvastainen, mihin tarkastuksen kohteena ollut taho voisi vedota tämän tarkastuksen tulosten seurauksia koskevaa päätöstä vastaan, päättyä sellaista tarkastuskautta edeltävän kahdentoista kuukauden ajanjakson aikana, jonka aikana tarkastukset on toteutettu?

                           —

                           Mikäli edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, miten asetuksessa nimenomaisesti ilmaistu mahdollisuus jatkaa tarkastusta koskevaa ajanjaksoa ”ajan, joka — – seuraa kahdentoista kuukauden aikaa”, on ymmärrettävä?

                           —

                           Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko tarkastuksen kohteena olevan ajanjakson kuitenkin sen uhalla, että tarkastus on muuten sääntöjenvastainen, mihin tarkastuksen kohteena ollut taho voisi vedota tämän tarkastuksen tulosten seurauksia koskevaa päätöstä vastaan, sisällyttävä kahdentoista kuukauden ajanjakso, joka päättyy sen tarkastuskauden aikana, joka edeltää sitä tarkastuskautta, jona tarkastus on toimitettu, vai voiko tarkastus koskea ainoastaan ajanjaksoa, joka päättyy ennen edeltävän tarkastuskauden alkua?

      (1)  Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston tukiosaston rahoitusjärjestelmään kuuluviin toimenpiteisiin kohdistuvista jäsenvaltioiden suorittamista tarkastuksista ja direktiivin 77/435/ETY kumoamisesta 21.12.1989 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 4045/89 (EYVL L 388, s. 18).


title: Söktas Pamuk Ve Tarim Ürünlerini Degerlendirme Ticaret VE Sanayii A.S:n 20.5.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-75/96)

text:
20.7.96            I FI |                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 210/21
maan nro 890588 P1 liittyvä, 1 271 245 Portugalin escudon           — velvoittaa komission korvaamaan aiheuttamansa vahin
suuruinen summa, seuraavilla perusteilla :                              gon EY:n perustamissopimuksen 178 ja 215 artiklan
                                                                        mukaisesti .
— toimivallan puuttuminen, koska asiasta päättäneellä
    taholla ei ole valtuuksia tehdä komission nimissä
    päätöstä sellaisille yrityksille maksettavia loppusummia        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    koskevista vaatimuksista, joille on myönnetty Euroopan
    sosiaalirahaston avustusta;
                                                                    Kantaja on turkkilainen osakeyhtiö, joka harjoittaa muun
— EY:n perustamissopimuksen 190 artiklan rikkominen                 muassa erilaisten puuvillakankaiden valmistusta sekä
    perustelujen täydellisen puuttumisen vuoksi;                    myyntiä kotimarkkinoille ja vientiin; se riitauttaa komission
                                                                    päätöksen, jolla on aloitettu polkumyynnin vastainen
— osapuolten kuulemisen periaatteen loukkaminen , koska             menettely Kiinan kansantasavallasta, Egyptistä , Intiasta ,
    päätös tehtiin antamatta kantajalle mahdollisuutta esit        Indonesiasta, Pakistaniasta ja Turkista peräisin olevien
    tää näkemyksiään asiasta ;                                      valkaisemattomien puuvillakankaiden osalta , siltä osin kuin
                                                                    päätöksen vaikutukset kohdistuvat siihen .
— luottamuksensuojan periaatteen loukkaaminen, koska
    vaikka maksuvaatimus jätettiin ajoissa, komissio ei ole
    tehnyt kohtuullisessa määräajassa mitään päätöstä;              Komissio on toiminut lainvastaisesti suhteessa kantajaan
                                                                    rikkomalla EY:n perustamissopimuksen soveltamista kos
— olennaisten menettelymääräysten rikkominen asetuksen              kevia sääntöjä ja väärinkäyttämällä valtuuksiaan siinä, kun
    ( ETY ) N:o 2950/83 6 artiklan 1 kohdan noudattamatta           se on laiminlyönyt soveltaa EY:n ja Turkin välisen assosi
    jättämisen vuoksi, koska Portugalin valtiolle ei ole            ointisopimuksen määräyksiä ja erityisesti lisäpöytäkirjan
    annettu mahdollisuutta esittää huomautuksiaan;                  47 artiklassa määrättyä menettelyä yhteisön ja Turkin
                                                                    välisten polkumyyntiasioiden osalta tilanteessa, jossa niiden
                                                                    välinen tulliunioni on loppuvaiheessaan . Kantaja korostaa
— perusteluvelvollisuuden, saavutettujen oikeuksien kun            tältä osin, että 47 artiklassa viitataan assosiointineuvostoon
    nioittamisen periaatteen, luottamuksensuojan periaat
                                                                    eikä komissioon sinä viranomaisena, jonka on ratkaistava
    teen ja suhteellisuusperiaatteen loukkaminen sekä
                                                                    kysymys polkumyynnin harjoittamisesta .
    Euroopan sosiaalirahaston hallintoon sovellettavien
    sääntöjen ja riidanalaisen tuen myöntämistä koskevan
    asiakirjan rikkominen, mikäli kanteen kohteena olevan           Kantajan mukaan komission näkemys sijoittaa Turkin
    päätöksen perustelut muodostuvat DAFSE:n kirjallisista          samaan luokkaan niiden kolmansien valtioiden kanssa ,
    lausunnoista , joihin sisältyvät rahoitusta koskevan tar       joiden kanssa EY:llä ei ole samanlaisia läheisiä oikeudellisia
    kastuksen tulokset .
                                                                    ja institutionaalisia siteitä , minkä vuoksi siten vastoin
                                                                    assosiointisopimusta EY:n ja Turkin välinen tulliunioni
                                                                    tehdään merkityksettömäksi polkumyyntikiistojen osalta .
                                                                    Lopuksi kantaja arvostelee polkumyyntiasetuksen 17 artik
                                                                    laan äskettäin lisättyä tutkimusta koskevaa määräystä, siltä
Söktas Pamuk Ve Tarim Uriinlerini Degerlendirme Ticaret             osin kuin
VE Sanayii A.S:n 20.5.1996 Euroopan yhteisöjen komis
                siota vastaan nostama kanne
                         ( Asia T-75 /96 )                          — sen vuoksi yhteistyöosapuoli ei saa kantaansa oikeuden
                           ( 96/C 210/50 )                              mukaiseen tarkasteluun polkumyynnin vastaisessa me
                                                                        nettelyssä;
               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                    — se tekee komissiolle helpommaksi todeta, että " yhteisön
Söktas Pamuk Ve Tarim Uriinlerini Degerlendirme Ticaret                 teollisuus " on ollut yhteistyössä ;
VE Sanayii A. S. on nostanut 20.5.1996 Euroopan yhteisö
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen               — se mahdollistaa sen, että komissio asettaa tutkimuksen
Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan . Kantajan edustaja               ulkopuolella olleille asianosaisille tulleja , jotka eivät
oikeudenkäynnissä on barrister Izzet M. Sinan , jolle tietoja            ylitä painotettua keskimääräistä polkumyyntimarginaa
antaa Morgan, Lewis &C Bockius , Bryssel , prosessiosoite                lia taikka jotka on arvioitu käytössä olleiden tosiasioi
Luxemburgissa asianajotoimisto Arendt & Medernach,                       den perusteella . Toisaalta , polkumyyntiasetuksen 11 ar
 8— 10, rue Matthias Hardt, Bt. 39 .                                     tiklan 4 kohdan c alakohdasta johtuu, että jos tutkimus
                                                                         on tehty, 11 artiklan 4 kohdan uutta viejää koskeva
Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomio                   tarkastelumenettely, ns . " newcomer revievvs ", ei ole
istuin                                                                   mahdollinen .
— kumoaa riidanalaisen päätöksen ja velvoittaa vastaajan
     korvaamaan oikeudenkäyntikulut työjärjestyksen
     87 artiklan 2 kohdan mukaisesti;


title: Asia T-442/05: Kanne  16.12.2005  — Biofarma v. SMHV

text:
               25.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 74/23

         Kanne 16.12.2005 — Biofarma v. SMHV
   (Asia T-442/05)
   (2006/C 74/45)
   Kannekirjelmän kieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Biofarma (Neuilly-sur-Seine, Ranska) (edustajat: asianajajat Victor Gil Vega ja Antonia Ruiz López)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Anca Health Care Limited
   Vaatimukset

               —

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on kumottava SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 26.9.2005 päivätty päätös ja todettava, että samankaltaisia tavaroita varten olevien tavaramerkkien CAFON ja DAFLON välillä on sekaannusvaara.

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut, myös kantajan edustajien palkkiot.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Surtech Internacional Ltd

      Haettu tavaramerkki: Sanamerkki CAFON luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten (farmaseuttiset tuotteet ja aineet)

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkki DAFLON (rekisteröity Espanjassa, Portugalissa, Benelux-maissa, Itävallassa, Ranskassa ja Italiassa) luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten (farmaseuttiset tuotteet ja aineet)

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan väärä soveltaminen


title: Asia C-607/10: Kanne 22.12.2010 — Euroopan komissio v. Ruotsin kuningaskunta

text:
               19.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/8

         Kanne 22.12.2010 — Euroopan komissio v. Ruotsin kuningaskunta
   (Asia C-607/10)
   2011/C 89/15
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Alcover San Pedro ja K. Simonsson)

      Vastaaja: Ruotsin kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               on todettava, että Ruotsin kuningaskunta ei ole noudattanut ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 15.1.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/1/EY (1) 5 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä varmistaakseen, että toimivaltaiset viranomaiset valvovat 6 ja 8 artiklan mukaisesti annettujen lupien avulla tai ehtoja asianmukaisesti uudelleen tarkistamalla ja tarpeellisesti ajanmukaistamalla, että olemassa olevat laitokset toimivat 3, 7, 9, 10 ja 13 artiklan sekä 14 artiklan a ja b alakohdan sekä 15 artiklan 2 kohdan vaatimusten mukaisesti viimeistään 30.10.2007,

               —

               Ruotsin kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   IPPC-direktiivin 5 artiklan 1 kohdasta käy ilmi, että jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että toimivaltaiset viranomaiset valvovat 6 ja 8 artiklan mukaisesti annettujen lupien avulla tai ehtoja asianmukaisesti uudelleen tarkistamalla ja tarpeellisesti ajanmukaistamalla, että olemassa olevat laitokset toimivat 3, 7, 9, 10 ja 13 artiklan sekä 14 artiklan a ja b alakohdan sekä 15 artiklan 2 kohdan vaatimusten mukaisesti viimeistään 30.10.2007. Komissio katsoo, että tämä velvollisuus on ymmärrettävä siten, että se koskee kaikkia kyseisessä jäsenvaltiossa olevia laitoksia.
   Kysymystä siitä, onko kyseessä on jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen, on vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan arvioitava sen tilanteen perusteella, joka kyseessä olevassa jäsenvaltiossa vallitsi perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä. Ruotsin kuningaskunnan tähän perusteltuun lausuntoon antamasta vastauksesta käy ilmi, että vastauksen antamisen hetkellä IPPC-direktiivin vaatimuksia ei noudatettu 33 olemassa olevan laitoksen osalta.
   Lisäksi perusteltuun lausuntoon annetun Ruotsin kuningaskunnan täydentävän vastauksen liitteestä käy ilmi, että lokakuussa 2010 eli lähes kolme vuotta IPPC-direktiivissä asetetun määräajan päättymisen jälkeen IPPC-direktiivin vaatimuksia ei edelleenkään noudatettu 23 olemassa olevan laitoksen osalta.

      (1)  EUVL L 24, s. 8.


title: Asia F-58/09: Kanne 10.6.2009 — Pascual García v. komissio

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/65

         Kanne 10.6.2009 — Pascual García v. komissio
   (Asia F-58/09)
   2009/C 180/122
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: César Pascual García (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat B. Cortese ja C. Cortese)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               komission päätös, jolla kantaja otettiin teknisen avustajan toimeen 10.3.2009 alkaen palkkaluokan AST3 palkkatasolle 2, on kumottava siltä osin kuin päätöksellä ei myönnetä kantajalle niitä oikeuksia ja taloudellisia etuuksia, jotka ovat tarpeen virkamiestuomioistuimen 22.5.2008 asiassa F-145/06, Pascual García v. komissio antaman tuomion asianmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               —

               Komission päätös, jolla kantaja otettiin teknisen avustajan toimeen 10.3.2009 alkaen palkkaluokan AST3 palkkatasolle 2, on kumottava siltä osin kuin päätöksellä ei myönnetä kantajalle niitä oikeuksia ja taloudellisia etuuksia, jotka ovat tarpeen virkamiestuomioistuimen 22.5.2008 asiassa F-145/06, Pascual García v. komissio antaman tuomion asianmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi ja erityisesti:

                           a)

                           siltä osin kuin päätöksessä ei määrätä, että virkaikä lasketaan 1.4.2006 alkaen palkkaluokassa etenemistä, eläkeoikeuksien laskemista ja kaikkia muita tarpeellisia syitä varten,

                           b)

                           siltä osin kuin päätöksellä evätään kantajan oikeus henkilöstösääntöjen liitteen VII 4 artiklan mukaiseen ulkomaankorvaukseen,

               —

               tarpeellisin osin on kumottava 10.3.2009 tehty päätös, jolla hylättiin kantajan samana päivänä esittämä valitus, jolla kantaja pyrki saamaan ne oikeudet ja taloudelliset etuudet, jotka ovat tarpeen virkamiestuomioistuimen 22.5.2008 asiassa F-145/06, Pascual García v. komissio antaman tuomion asianmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi, mukaan lukien erityyppiset maksamattomat palkkiot ja korvaukset viivästyskorkoineen,

               —

               toissijaisesti komissio on velvoitettava korvaamaan vahinko, joka vastaa myöntämättä jätettyä ulkomaankorvausta ja

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-547/12 P: Valitus, jonka Helleenien tasavalta on tehnyt 28.11.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-158/98, Helleenien tasavalta v. komissio, 10.10.2012 antamasta tuomiosta

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/38

         Valitus, jonka Helleenien tasavalta on tehnyt 28.11.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-158/98, Helleenien tasavalta v. komissio, 10.10.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia C-547/12 P)
   2013/C 26/72
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Valittaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: I. Chalkias ja S. Papaïoannou)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Valitus on hyväksyttävä ja valituksen kohteena oleva unionin yleisen tuomioistuimen tuomio on kumottava siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin on katsonut, että komissio on todennut perustellusti asiassa nro 4, Magrizos II (EL/1995/017), että Kreikan viranomaiset olivat laiminlyöneet velvollisuutensa, koska ne eivät olleet perineet kyseisiä määriä takaisin.

               —

               On hyväksyttävä ensimmäinen valitusperuste, jossa vaaditaan kumoamaan komission päätös siltä osin kuin lailliset edellytykset asetuksen N:o 1290/2005 32 artiklan soveltamiseksi ja jotta komissio voisi määrätä, että Helleenien tasavallan on vastattava 276 347,86 euron suuruisesta määrästä, eivät täyttyneet tuossa samassa asiassa.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan Helleenien tasavallan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut virheellisesti asian nro 4, Magrizos II (EL/1995/017) tosiseikkoja, koska se on ottanut huomioon selvästi virheellisellä tavalla asiakirja-aineistoon sisältyvää näyttöä ja on päätynyt katsomaan virheellisesti, että lailliset edellytykset täyttyivät tuossa asiassa asetuksen N:o 1290/2005 32 artiklan soveltamiseksi ja jotta komissio voi määrätä, että Helleenien tasavallan on vastattava 276 347,86 euron suuruisesta määrästä.


title: Asia T-316/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 19.11.2008 — Komissio v. Premium (Välityslauseke — Informaatioteknologian alalla tehdyn erityisen tutkimus- ja kehityshankkeen yhteydessä tehdyt sopimukset — Yhteisön maksaman ennakkomaksun osan palauttaminen — Viivästyskorko)

text:
               10.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/23

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 19.11.2008 — Komissio v. Premium
   (Asia T-316/06) (1)

   (Välityslauseke - Informaatioteknologian alalla tehdyn erityisen tutkimus- ja kehityshankkeen yhteydessä tehdyt sopimukset - Yhteisön maksaman ennakkomaksun osan palauttaminen - Viivästyskorko)
   (2009/C 6/47)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: E. Montaguti, avustajinaan asianajajat J.-L. Fagnart ja F. Longfils)

      Vastaaja: Premium SA (Le Roeulx, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Bertouille ja D. Joos de ter Beerst)
   Oikeudenkäynnin kohde
   EY 238 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan vastaajan velvoittamista palauttamaan osa yhteisön maksamasta ennakkomaksusta viivästyskorkoineen tiettyjen sopimusvelvoitteiden noudattamatta jättämisen vuoksi.
   Tuomiolauselma

               1)

               Premium SA velvoitetaan maksamaan komissiolle pääomaa 57 605,74 euroa tälle summalle seuraavasti laskettavine viivästyskorkoineen:

                           —

                           3,36 prosenttia vuodessa 1.10. ja 31.12.1998 väliseltä ajalta;

                           —

                           3,47 prosenttia vuodessa 1.1. ja 31.12.1999 väliseltä ajalta;

                           —

                           2,74 prosenttia vuodessa 1.1. ja 31.12.2000 väliseltä ajalta;

                           —

                           4,26 prosenttia vuodessa 1.1. ja 31.12.2002 väliseltä ajalta;

                           —

                           3,29 prosenttia vuodessa 1.1. ja 31.12.2003 väliseltä ajalta;

                           —

                           2,27 prosenttia vuodessa 1.1. ja 31.12.2004 väliseltä ajalta;

                           —

                           2,05 prosenttia vuodessa 1.1. ja 31.12.2005 väliseltä ajalta;

                           —

                           2,11 prosenttia vuodessa 1.1.2006 ja tämän tuomion antamispäivän väliseltä ajalta;

                           —

                           Ranskan laissa säädetyn korkokannan mukainen korko tämän tuomion antamispäivän ja sen päivän väliseltä ajalta, jona pääoma maksetaan kokonaisuudessaan.

               2)

               Premium velvoitetaan maksamaan komissiolle pääomaa 30 988,74 euroa tälle summalle seuraavasti laskettavine viivästyskorkoineen:

                           —

                           3,95 prosenttia vuodessa 1.10. ja 31.12.1998 väliseltä ajalta;

                           —

                           2,85 prosenttia vuodessa 1.1. ja 31.12.1999 väliseltä ajalta;

                           —

                           3,6 prosenttia vuodessa 1.1.2000 ja 31.12.2001 väliseltä ajalta;

                           —

                           2,95 prosenttia vuodessa 1.1. ja 31.12.2002;

                           —

                           2,15 prosenttia vuodessa 1.1. 2003 ja 31.12.2004 väliseltä ajalta;

                           —

                           2,4 prosenttia vuodessa 1.1. ja 31.12.2005;

                           —

                           2,5 prosenttia vuodessa 1.1.2006 ja tämän tuomion antamispäivän väliseltä ajalta;

                           —

                           Tanskan laissa säädetyn korkokannan mukainen korko tämän tuomion antamispäivän ja sen päivän väliseltä ajalta, jona pääoma maksetaan kokonaisuudessaan.

               3)

               Premium velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 326, 30.12.2006.


title: Asia T-89/99: Oliver Valkin 15.4.1999 Euroopan parlamenttia vastaan nostama kanne

text:
C 160/32                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          5.6.1999
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               Oliver Valkin 15.4.1999 Euroopan parlamenttia vastaan
                                                                                nostama kanne
–  ottaa kanteen tutkittavaksi,
                                                                                (Asia T-89/99)
–  toteaa lainvastaisiksi ja kumoaa                                                                (1999/C 160/59)
   a) kantajan jäljempänä kohdassa b mainituista teoista                                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
        9.12.1998 tekemän valituksen implisiittisen hylkäyk-
        sen ja                                                           Oliver Valk, kotipaikka Berliini, on nostanut 15.4.1999 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
   b) vastaajan päätöksen nro 26264/11.9.1998, jonka on                  kanteen Euroopan parlamenttia vastaan. Kantajan edustaja on
        allekirjoittanut henkilöstöosaston johtaja Nouaille-             asianajaja Joachim Kayser, Körnerstraße 5, Berlin.
        Degorce ja jolla hylättiin kantajan 16.7.1998 esittämä
        pyyntö siitä, että hänelle maksettaisiin henkilöstösäänt-        Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
        öjen liitteessä VII olevassa 2 artiklan 4 kohdassa               mioistuin velvoittaa vastaajan peruuttamaan kantajaa kilpai-
        tarkoitettua lisää huollettavana olevaan lapseen rinnas-         lussa PE/86/A (EYVL C 77 A, 12.3.1998) koskeneen hyl-
        tettavien vanhempien perusteella,                                käyspäätöksen ja hyväksymään kantajan osallistumaan valinta-
                                                                         menettelyyn.
–  velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle edellä mainitut
   lisät kanteessa mainitulta ajanjaksolta 8 prosentin viivästys-        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   korkoineen kunkin kuukausittaisen lisän eräpäivästä
   lähtien,                                                              Kantaja läpäisi 12.12.1996 ensimmäisen oikeustieteellisen
                                                                         valtiontutkinnon arvosanalla ”tyydyttävä”. Hän haki määräa-
–  velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäynti-              jassa virkamiesten valintakilpailuun PE/86/A (1) joka koski
   kulut, myös siinä tapauksessa, että tämä kanne hylätään,              englanninkielisiä apulaishallintovirkamiehiä. Hän sai vasta
   koska on olemassa työjärjestyksen 87 artiklan 3 kohdan                asiaa erikseen kysyttyään 21.10.1998 tiedon, ettei häntä ollut
   ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja erityisiä syitä,              hyväksytty kilpailuun mukaan, koska hänen päättötutkinnosta
   joita ovat erityisesti kantajan taloudellisten voimavarojen           saamansa arvosana ei vastannut Irlannissa ja Yhdistyneessä
   niukkuus, mikä todetaan tässä kanteessa, ja toisaalta siitä           kuningaskunnassa annettavaa arvosanaa Second Class Ho-
   syystä, että kantaja on joutunut nostamaan tämän kanteen,             nours, Division One (a ”2.1”).
   koska vastaaja jätti vastaamatta kantajan hallinnolliseen
   valitukseen säädetyssä neljän kuukauden määräajassa.                  Kantajan mukaan vastaaja ei ole asianmukaisesti arvottanut
                                                                         Saksassa järjestettävää ensimmäistä oikeustieteellistä valtion-
                                                                         tutkintoa.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Päättöarvosanallaan ”tyydyttävä” hän kuului Saksassa valmistu-
                                                                         misvuotensa opiskelijoista 36 prosentin parhaimmistoon. Pro-
                                                                         senttiosuus niistä valmistuvista, joille Irlannissa tai Yhdisty-
                                                                         neessä kuningaskunnassa annetaan Second Class Honours,
a) Kantajan kahden veljen tulojen yhteenlaskussa tehty virhe.            Division One (a ”2.1”), on kuitenkin merkittävästi suurempi.
                                                                         Niinpä esimerkiksi Cambridgen yliopistossa sai sekä vuonna
b) Kantajan nettokuukausitulojen laskussa tehty virhe.                   1997 että vuonna 1998 noin 70 prosenttia opintonsa
                                                                         päättäneistä tämän arvosanan.
c) 30 tai 20 prosentin suuruisten kynnysten laskeminen
   kantajan fiktiivisten (kokopäivätyön perusteella määräyty-            Jos kantajan saamaa loppuarvosanaa ei pidettäisi mainittuja
   viin) tulojen perusteella sen sijaan että ne olisi laskettu           vaatimuksia vastaavana, tarkoittaisi tämä saksalaisten oikeus-
   tosiasiallisten (puolipäivätyön perusteella määräytyviä) tu-          tieteen opiskelijoiden syrjintää verrattuna muiden maiden
   lojen perusteella.                                                    opiskelijoihin, jotka tavallisesti saavat parempia loppuarvosa-
                                                                         noja. Kantaja toteaa, että Euroopan parlamentin järjestämiin
                                                                         kilpailuihin ei Saksasta tulevilta hakijoilta voida vaatia huomat-
d) Yleisten soveltamisohjeiden 10 artiklan soveltamisen lai-             tavasti parempia tutkintotodistuksia, kuin mitä vaaditaan muis-
   minlyönti.                                                            ta jäsenvaltioista olevilta hakijoilta.
                                                                         (1) EYVL C 77 A, 12.3.1998.


title: Asia T-113/07: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.7.2011 — Toshiba v. komissio (Kilpailu — Kartellit — Kaasueristeisiä kytkinlaitteita koskevien hankkeiden markkinat — Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkominen — Markkinoiden jakaminen — Puolustautumisoikeudet — Näyttö kilpailusääntöjen rikkomisesta — Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen — Sakot — Kilpailusääntöjen rikkomisen vakavuus ja kesto — Perustelut — Sakon laskentapohja — Viitevuosi)

text:
               27.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/30

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.7.2011 — Toshiba v. komissio
   (Asia T-113/07) (1)

   (Kilpailu - Kartellit - Kaasueristeisiä kytkinlaitteita koskevien hankkeiden markkinat - Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkominen - Markkinoiden jakaminen - Puolustautumisoikeudet - Näyttö kilpailusääntöjen rikkomisesta - Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen - Sakot - Kilpailusääntöjen rikkomisen vakavuus ja kesto - Perustelut - Sakon laskentapohja - Viitevuosi)
   2011/C 252/71
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Toshiba Corp. (Tokio, Japani) (edustajat: aluksi solicitor J. MacLennan sekä asianajajat A. Schulz ja J. Borum sittemmin J. MacLennan ja A. Schulz)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi F. Arbault ja J. Samnadda, sitten X. Lewis, sitten J. Bourke ja F. Ronkes Agerbeek ja lopuksi Ronkes Agerbeek ja N. Khan

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ensisijaisesti vaatimus kumota EY 81 artiklan ja ETA 53 artiklan mukaisesta menettelystä 24.1.2007 tehty komission päätös C(2006) 6762 lopullinen (asia COMP/F/38.899 — Kaasueristeiset kytkinlaitteet) siltä osin kuin se koskee kantajaa ja toissijaisesti vaatimus muuttaa mainitun päätöksen 1 ja 2 artiklaa kantajalle määrätyn sakon kumoamiseksi tai alentamiseksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               EY 81 artiklan ja ETA 53 artiklan mukaisesta menettelystä 24.1.2007 tehdyn komission päätöksen C(2006) 6762 lopullinen (asia COMP/F/38.899 — Kaasueristeiset kytkinlaitteet) 2 artiklan h ja i kohta kumotaan siltä osin kuin ne koskevat Toshiba Corpia.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Toshiba velvoitetaan vastamaan kolmesta neljäsosasta asianosaisille unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

               4)

               Euroopan komissio velvoitetaan vastamaan neljäsosasta asianosaisille unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 140, 23.6.2007.


title: Asia C-462/05: Euroopan yhteisöjen komission  22.12.2005  Portugalin tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               11.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 60/23

         Euroopan yhteisöjen komission 22.12.2005 Portugalin tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-462/05)
   (2006/C 60/45)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.12.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä ovat Richard Lyal ja Margarida Afonso, ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:

               1)

               toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut kuudennen arvonlisäverodirektiivin (1) 12 ja 28 artiklan mukaisia velvoitteitaan, kun se on pysyttänyt voimassa 5 prosentin suuruisen alennetun arvonlisäverokannan, jota sovelletaan Tejo-joen ylityksestä maksettaviin tiemaksuihin Lissabonissa;

               2)

               velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa C-276/98, komissio vastaan Portugali, 8.3.1998 antamasta tuomiosta (Kok. 1998, s. I-1699) ilmenee selvästi, minkä Portugalin viranomaiset ovat myös implisiittisesti myöntäneet, että kuudes arvonlisäverodirektiivi ei sisällä säännöksiä, joiden perusteella kyseisiin palveluihin voitaisiin soveltaa 5 prosentin alennettua verokantaa. Portugalin viranomaiset ovat kuitenkin toistaiseksi jättäneet lopettamatta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen, joka on jatkunut 1.1.1995 lähtien, ja vedonneet ristiriitaisiin perusteisiin sekä epämääräisiin lausuntoihin ja usein toistuneisiin kannanmuutoksiin sen osalta, onko kuudennen arvonlisäverodirektiivin 4 artiklan 5 kohtaa sovellettava.
   Tutkittuaan tarkasti Portugalin hallituksen tätä koskevat perustelut ja eri kannanotot oikeudenkäyntiä edeltävä menettelyn aikana komissio katsoi, etteivät ne edellytykset, joilla kuudennen arvonlisäverodirektiivin 4 artiklan 5 kohdan ensimmäistä alakohtaa voitaisiin soveltaa kyseessä oleviin palveluihin, täyty.
   Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 12 artiklan 3 kohdan a alakohdasta ilmenee, että alennettua arvonlisäverokantaa voidaan soveltaa yksinomaan liitteessä H tarkoitettujen tavaroiden luovutuksiin ja palvelujen suorituksiin — joihin eivät kuulu palvelut, joilla tieverkosto annetaan käyttäjien käyttöön tiemaksun maksamisen perusteella.
   Komissio katsoo, että kuudennen arvonlisäverodirektiivin 28 artiklan 2 kohdan e alakohta, johon Portugalin viranomaiset vetoavat, sisältää velvoitteen olla soveltamatta uudelleen alennettua verokantaa toimintoihin, joiden osalta — suositeltu — siirtyminen normaalin verokannan soveltamiseen voitiin jo toteuttaa. Tämän vuoksi sen hyväksyminen, että jäsenvaltio voisi, kuten Portugalin hallitus katsoo, siirtyä uudelleen soveltamaan alennettua verokantaa sovellettuaan jonkin ajan normaalia verokantaa, merkitsisi yhteisön lainsäätäjän tarpeelliseksi katsoman arvolisäveroprosenttien asteittaisen tai progressiivisen yhdenmukaistamisen vaarantamista.
   Vaikka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei hyväksyisi kuudennen arvonlisäverodirektiivin 28 artiklan 2 kohdan e alakohdan suppeaa tulkintaa, jota komissio kannattaa, joka tapauksessa on todettava, että Portugalin lainsäädäntö, jonka mukaan Tejo-joen ylityksestä maksettaviin tiemaksuihin Lissabonissa sovelletaan 5 prosentin, eli alle 12 prosentin alennettua verokantaa, ei ole tämän säännöksen mukainen.

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1; Erityisp. Alue 9 Nide 1 s. 28).


title: Asia C-219/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 16.2.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesgerichtshof – Saksa) – Elisabeth Schmitt v. TÜV Rheinland LGA Products GmbH (Ennakkoratkaisupyyntö — Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen — Teollisuuspolitiikka — Direktiivi 93/42/ETY — Lääkinnällisten laitteiden vaatimustenmukaisuuden valvonta — Valmistajan valtuuttama ilmoitettu laitos — Tämän laitoksen velvollisuudet — Vialliset rintaimplantit — Valmistaminen silikonista — Ilmoitetun laitoksen vastuu)

text:
               10.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 16.2.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesgerichtshof – Saksa) – Elisabeth Schmitt v. TÜV Rheinland LGA Products GmbH
   (Asia C-219/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Teollisuuspolitiikka - Direktiivi 93/42/ETY - Lääkinnällisten laitteiden vaatimustenmukaisuuden valvonta - Valmistajan valtuuttama ilmoitettu laitos - Tämän laitoksen velvollisuudet - Vialliset rintaimplantit - Valmistaminen silikonista - Ilmoitetun laitoksen vastuu))
   (2017/C 112/08)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Elisabeth Schmitt

      Vastaaja: TÜV Rheinland LGA Products GmbH

      Tuomiolauselma

               1)

               Lääkinnällisistä laitteista 14.6.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/42/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 29.9.2003 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/2003, liitteen II säännöksiä, luettuna tämän direktiivin 11 artiklan 1 ja 10 kohdan ja 16 artiklan 6 kohdan valossa, on tulkittava siten, että ilmoitetulla laitoksella ei ole yleistä velvollisuutta tehdä yllätyskäyntejä, tarkastaa tuotteita ja/tai tarkastaa valmistajan kaupallisia asiakirjoja. Jos kuitenkin on aihetta epäillä, ettei lääkinnällinen laite mahdollisesti ole direktiivin 93/42, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1882/2003, vaatimusten mukainen, tämän laitoksen on ryhdyttävä kaikkiin tarpeellisiin toimenpiteisiin täyttääkseen tämän direktiivin 16 artiklan 6 kohdan ja direktiivin liitteessä II olevien 3.2, 3.3, 4.1–4.3 ja 5.1 kohdan mukaiset velvollisuutensa.

               2)

               Direktiiviä 93/42, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1882/2003, on tulkittava siten, että ilmoitetun laitoksen toiminnan tarkoituksena EY-vaatimustenmukaisuusvakuutusta koskevassa menettelyssä on suojella lääkinnällisten laitteiden lopullisia vastaanottajia. Edellytykset, joilla tämän laitoksen direktiivin mukaisten velvollisuuksien tuottamuksellinen laiminlyönti mainitussa menettelyssä voi aiheuttaa sen vastuun näihin lopullisiin vastaanottajiin nähden, kuuluvat kansallisen oikeuden piiriin edellyttäen, että vastaavuus- ja tehokkuusperiaatetta noudatetaan.

      (1)  EUVL C 279, 24.8.2015.


title: Asia T-458/05: Kanne  30.12.2005  — Tegometall International v. SMHV

text:
               11.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 60/46

         Kanne 30.12.2005 — Tegometall International v. SMHV
   (Asia T-458/05)
   (2006/C 60/87)
   Kannekirjelmän kieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Tegometall International (Lengwil, Sveitsi) (edustaja: Rechtsanwalt H. Timmann)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Wuppermann AG (Leverkusen, Saksa)
   Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston toisen valituslautakunnan asiassa R 106312004-2 21.10.2005 tekemää päätöstä, joka annettiin tiedoksi kantajalle 2.11.2005, ja jota muutettiin 16.11.2005 tehdyllä päätöksen oikaisulla, joka annettiin tiedoksi kantajalle 23.11.2005

                           —

                           muutetaan ja 23.7.2003 tehty hakemus yhteisön tavaramerkin nro 1227743 mitättömäksi julistamisesta hylätään

                           —

                           toissijaisesti päätös kumotaan ja asia palautetaan toiseen valituslautakuntaan uutta käsittelyä varten

               —

               hakemuksen esittäjä velvoitetaan korvaamaan mitättömäksi julistamista koskevan menettelyn, valituslautakunnassa käydyn menettelyn ja kannemenettelyn oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on haettu: sanamerkki TEK luokkiin 6 ja 20 kuuluvia tavaroita varten (hyllyt ja hyllynosat, erityisesti ripustettavat korit hyllyihin, kaikki edellä mainitut tuotteet metallista tai muusta kuin puusta) — yhteisön tavaramerkki nro 1227743

      Yhteisön tavaramerkin haltija: kantaja

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan hakemuksen tekijä: Wuppermann AG

      Mitättömyysosaston ratkaisu: mitättömäksi julistamista koskevan hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: mitättömyysosaston päätöksen kumoaminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen, koska tavaramerkin lakkauttaminen ei ole perusteltua valituslautakunnan toteamien tosiseikkojen perusteella. Valituslautakunta on sitä paitsi loukannut kantajan puolustautumisoikeuksia.


title: Asia C-137/05: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan 24.3.2005 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
               28.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 132/16

         Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan 24.3.2005 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne
   (Asia C-137/05)
   (2005/C 132/30)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta on nostanut 24.3.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan asiamiehenä on C. Jackson, ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:

               1)

               kumoaa jäsenvaltioiden myöntämien passien ja matkustusasiakirjojen turvatekijöitä ja biometriikkaa koskevista vaatimuksista 13 päivänä joulukuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2252/2004 (1);

               2)

               katsoo EY 231 artiklan nojalla, että passiasetuksen kumoamisen jälkeen ja ennen uuden, asiaa koskevan lainsäädännön antamista passiasetuksen säännökset jäävät voimaan, paitsi siltä osin kuin niissä estetään Yhdistyneen kuningaskunnan osallistuminen kyseisen asetuksen soveltamiseen;

               3)

               velvoittaa Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1)

               Yhdistyneeltä kuningaskunnalta evättiin oikeus osallistua jäsenvaltioiden myöntämien passien ja matkustusasiakirjojen turvatekijöitä ja biometriikkaa koskevista vaatimuksista 13 päivänä joulukuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2252/2004 (passiasetus) antamiseen huolimatta siitä, että se on Schengenin säännöstön sisällyttämisestä osaksi Euroopan unionia tehdyn pöytäkirjan (Schengen-pöytäkirja) 5 artiklan 1 kohdan ja Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta tehdyn pöytäkirjan 3 artiklan 1 kohdan nojalla ilmoittanut halustaan tähän. Passiasetuksen kumoamista vaaditaan sillä perusteella, että Yhdistyneen kuningaskunnan jättämisessä asetuksen antamisen ulkopuolelle on kysymys EY 230 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta olennaisen menettelymääräyksen rikkomisesta ja/tai perustamissopimuksen rikkomisesta.

               2)

               Yhdistyneen kuningaskunnan pääväite on se, että kun neuvosto jätti sen passiasetuksen antamisen ulkopuolelle, se menetteli Schengen-pöytäkirjan 4 ja 5 artiklan välistä suhdetta koskevan virheellisen tulkinnan pohjalta. Se väittää erityisesti seuraavaa:

                           a)

                           Neuvoston tulkinta, jonka mukaan Schengen-pöytäkirjan 5 artiklassa annettu osallistumisoikeus soveltuu ainoastaan sellaisiin Schengenin säännöstöön perustuviin toimenpiteisiin, joihin Yhdistynyt kuningaskunta osallistuu neuvoston 4 artiklan nojalla tekemän päätöksen perusteella, on ristiriidassa kyseisten artiklojen rakenteen ja kieliasun, 5 artiklan järjestelmän todellisen luonteen ja sen 5 artiklaan liittyvän julistuksen kanssa, joka liitettiin Amsterdamin sopimuksen päätösasiakirjaan.

                           b)

                           Neuvoston Schengen-pöytäkirjaa koskeva tulkinta ei mahdollista Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta tehdyn pöytäkirjan 7 artiklan ”rajoitussäännön” tehokasta vaikutusta. Tällainen tulkinta ei myöskään suojaa Schengenin säännöstön yhtenäisyyttä. Itse asiassa säännöstöä turvaavana keinona sen vastakkainen vaikutus Yhdistyneelle kuningaskunnalle olisi pääosin suhteeton.

                           c)

                           Kun otetaan huomioon se Schengenin säännöstöön perustuvien toimenpiteiden laaja ja väljä käsite, jota neuvosto käytännössään soveltaa, Schengen-pöytäkirjan 5 artiklan järjestelmä, sellaisena kuin neuvosto sitä tulkitsee, saattaisi toimia tavalla, joka loukkaa oikeusvarmuuden periaatetta ja tehostettua yhteistyötä ohjaavia perusperiaatteita.

               3)

               Toissijaisesti Yhdistynyt kuningaskunta väittää, että jos neuvoston tulkinta Schengen-pöytäkirjan 4 ja 5 artiklan välisestä suhteesta olisi oikea, tämä johtaisi välttämättä 5 artiklassa tarkoitetun Schengenin säännöstöön perustuvan toimenpiteen käsitteen suppeaan tulkintaan siten, että kysymys olisi säännöstöön epäselvästi liittyvästä toimenpiteestä, ja passiasetus ei ole tällainen toimenpide.

      (1)  EUVL L 385, s. 1.


title: Asia T-391/09: Kanne 5.10.2009 — Evonik Degussa ja AlzChem Hart v. komissio

text:
               5.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/24

         Kanne 5.10.2009 — Evonik Degussa ja AlzChem Hart v. komissio
   (Asia T-391/09)
   2009/C 297/36
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantajat: Evonik Degussa GmbH (Essen, Saksa) ja AlzChem Hart GmbH (Trostberg, Saksa) (edustajat: Rechtsanwalt C. Steinle, Rechtsanwalt O. Andresen ja Rechtsanwalt I. Hermeneit)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               Komission 22.7.2009 tekemä päätös K (2009) 5791 (lopullinen) (asia COMP/39.396 — kalsiumkarbidi- ja magnesiumpohjaiset reagenssit teräs- ja kaasuteollisuudelle) on kumottava kantajia koskevilta osin.

               —

               Toissijaisesti kyseisen päätöksen 2 artiklan g ja h -kohdassa kantajille määrätyn sakon määrää on alennettava.

               —

               Toissijaisesti siinä tapauksessa, että ensimmäinen vaatimus hylättäisiin, päätöksen 2 artiklan g ja h -kohtaa on muutettava siten, että SKW Stahl-Metallurgie GmbH:n katsotaan olevan kantajien kanssa yhteisvastuullisesti vastuussa koko kantajille määrätystä sakosta.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat riitauttavat komission 22.7.2009 tekemän päätöksen K(2009) 5791 (lopullinen) (asia COMP/39.396 — kalsiumkarbidi- ja magnesiumpohjaiset reagenssit teräs- ja kaasuteollisuudelle). Riidanalaisessa päätöksessä kantajille ja muille yrityksille määrättiin sakko EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkomisesta. Komission mukaan kantajat ovat osallistuneet ETA-alueella lukuun ottamatta Espanjaa, Portugalia, Irlantia ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa kalsiumkarbidin ja magnesiumin markkinoilla yhtenä kokonaisuutena pidettävään jatkuvaan rikkomiseen, joka on perustunut markkinoiden jakamiseen, kiintiöitä koskeviin järjestelyihin, asiakkaiden jakamiseen, hintojen vahvistamiseen ja liiketoimintaa koskevien luottamuksellisten tietojen vaihtamiseen hinnoista, asiakkaista ja myyntimääristä.
   Kantajat vetoavat kanteensa tueksi ensinnäkin siihen, että ne eivät ole rikkoneet EY 81 artiklaa. Tältä osin ne toteavat erityisesti, että niiden ei voida katsoa olevan vastuussa niiden entisen tytäryhtiön SKW Stahl-Metallurgie GmbH:n tekemästä rikkomisesta, koska ne tai niiden oikeudelliset edeltäjät eivät ole muodostaneet tämän kanssa yhtä taloudellista yksikköä. Kantajat ovat lisäksi osoittaneet, että niiden oikeudelliset edeltäjät eivät ole käyttäneet SKW Stahl-Metallurgie GmbH:hon nähden ratkaisevaa vaikutusvaltaa. Siten vastaaja on myös loukannut yksilöllisen vastuun periaatetta, syyttömyysolettamaa koskevaa periaatetta, syyllisyysperiaatetta ja tuottamusedellytystä.
   Lisäksi kantajat riitauttavat niille määrätyn sakon. Tältä osin ne toteavat, että riidanalaisessa päätöksessä rikotaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 (1) 23 artiklan 3 kohtaa, sakkojen määrän laskennasta annettuja suuntaviivoja (2) ja myös sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä annettua tiedonantoa (3) ja siinä loukataan myös yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta.
   Lopuksi kantajat vetoavat siihen, että komissio on laiminlyönyt EY 253 artiklan mukaista perusteluvelvollisuuttaan SKW Stahl-Metallurgie GmbH:n yhteisvastuullista vastuuta koskevien toteamustensa yhteydessä.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL L 1, s. 1).

      (2)  Suuntaviivat asetuksen n:o 1/2003 23 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennasta (EUVL C 210, s. 2).

      (3)  Komission tiedonanto sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa (EYVL C 45, s. 3).


title: Asia C-246/04: Verwaltungsgerichtshofin 26.5.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asioissa 1) Turn- und Sportverein Waldburg vastaan Finanzlandesdirektion für Oberösterreich ja 2) Edith Barris vastaan Finanzlandesdirektion für Tirol

text:
               9.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 251/2

         Verwaltungsgerichtshofin 26.5.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asioissa 1) Turn- und Sportverein Waldburg vastaan Finanzlandesdirektion für Oberösterreich ja 2) Edith Barris vastaan Finanzlandesdirektion für Tirol
   (Asia C-246/04)
   (2004/C 251/03)
   Verwaltungsgerichtshof on pyytänyt 26.5.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 10.6.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asioissa 1) Turn- und Sportverein Waldburg vastaan Finanzlandesdirektion für Oberösterreich ja 2) Edith Barris vastaan Finanzlandesdirektion für Tirol seuraaviin kysymyksiin:

               1.

               Saako jäsenvaltio käyttää sille jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1) (jäljempänä direktiivi) 13 artiklan C kohdassa annettua mahdollisuutta säätää, että verovelvollisille annetaan oikeus valita verovelvollisuus kiinteistöjen vuokrauksen osalta siitä huolimatta, että tällainen vuokraus on direktiivin 13 artiklan B kohdan b alakohdassa säädetty vapautettavaksi verosta, ainoastaan yhtenäisesti vai saako jäsenvaltio antaa tältä osin erilaisia säännöksiä sen mukaan, millaisista liiketoimista tai mistä verovelvollisten ryhmästä on kyse?

               2.

               Sallitaanko direktiivin 13 artiklan B kohdan b alakohdassa ja C kohdan a alakohdassa vuoden 1994 Umsatzsteuergesetzin 6 §:n 1 momentin 14 ja 16 kohdan kaltainen jäsenvaltion sääntely, jonka mukaan mahdollisuutta valita vuokrauksen verollisuus on rajoitettu niin, että yleishyödyllisillä urheiluseuroilla ei tällaista valintamahdollisuutta ole?

               3.

               Sallitaanko direktiivin 13 artiklan B kohdan b alakohdassa ja C kohdan a alakohdassa vuoden 1994 Umsatzsteuergesetzin 2 §:n 5 momentin 2 kohdan ja Liebhabereiverordnungin (sellaisena kuin se on BGBl nro 33/1993:n perusteella) 1 §:n 2 momentin 1 kohdan kaltainen jäsenvaltion sääntely, jonka mukaan mahdollisuutta valita vuokrauksen verollisuus ei ole, jos vuokraaminen ei tuota pitemmällä aikavälillä kokonaisuutena tarkasteltuna voittoa tai ylijäämää ja se koskee rakennusta, joka soveltuu käytettäväksi yksityisasuntona?

      (1)  EYVL L 145, s. 1.


title: Yhdistetyt asiat C-186/11 ja C-209/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 24.1.2013 (Symvoulio tis Epikrateiasin (Kreikka) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Stanleybet International LTD (C-186/11), William Hill Organization Ltd (C-186/11), William Hill plc (C-186/11) ja Sportingbet plc (C-209/11) v. Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon ja Ypourgos Politismou (EY 43 ja EY 49 artikla — Kansallinen säännöstö, jolla onnenpelien toteuttamista, hallinnointia, järjestämistä ja toimintaa koskeva yksinoikeus annetaan yhdelle ainoalle yritykselle, joka toimii pörssinoteeratun osakeyhtiön muodossa — Onnenpelien mainonta ja toiminnan laajentaminen Euroopan unionin muihin jäsenvaltioihin — Valtion harjoittama valvonta)

text:
               9.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 71/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 24.1.2013 (Symvoulio tis Epikrateiasin (Kreikka) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Stanleybet International LTD (C-186/11), William Hill Organization Ltd (C-186/11), William Hill plc (C-186/11) ja Sportingbet plc (C-209/11) v. Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon ja Ypourgos Politismou
   (Yhdistetyt asiat C-186/11 ja C-209/11) (1)

   (EY 43 ja EY 49 artikla - Kansallinen säännöstö, jolla onnenpelien toteuttamista, hallinnointia, järjestämistä ja toimintaa koskeva yksinoikeus annetaan yhdelle ainoalle yritykselle, joka toimii pörssinoteeratun osakeyhtiön muodossa - Onnenpelien mainonta ja toiminnan laajentaminen Euroopan unionin muihin jäsenvaltioihin - Valtion harjoittama valvonta)
   2013/C 71/04
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Ennakkoratkaisuja pyytänyt tuomioistuin

   Symvoulio tis Epikrateias

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Stanleybet International LTD (C-186/11), William Hill Organization Ltd (C-186/11), William Hill plc (C-186/11) ja Sportingbet plc (C-209/11)

      Vastaajat: Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon ja Ypourgos Politismou

      Muu osapuoli: Organismos prognostikon agonon podosfairou AE (OPAP)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Symvoulio tis Epikrateias Athina — SEUT 49 ja SEUT 56 artiklan (aiemmin EY 43 ja EY 49 artikla) tulkinta — Kansallinen säännöstö, jolla onnenpelien tarjonnan rajoittamiseksi niiden toteuttamista, hallinnointia, järjestämistä ja toimintaa koskeva yksinoikeus annetaan yhdelle ainoalle yritykselle, joka toimii pörssinoteeratun osakeyhtiön muodossa — Se, että tämä yhtiö mainostaa uhkapelejä ja laajentaa toimintaansa muihin unionin jäsenvaltioihin

      Tuomiolauselma

               1)

               EY 43 ja EY 49 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasioissa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jolla onnenpelien toteuttamista, hallinnointia, järjestämistä ja toimintaa koskeva yksinoikeus annetaan yhdelle ainoalle yritykselle, jos säännöstö ei todella vastaa tavoitteeseen rajoittaa pelitilaisuuksia ja tämän alan toimintaa johdonmukaisesti ja järjestelmällisesti ja jos onnenpelialan laajenemisen tiukkaa viranomaisvalvontaa ei ole toteutettu niin, että laajeneminen on sallittu vain siinä määrin kuin on tarpeen näihin peleihin liittyvän rikollisuuden torjumiseksi, minkä varmistaminen on kansallisen tuomioistuimen tehtävä.

               2)

               Kansalliset viranomaiset eivät voi jättää tutkimatta siirtymäkauden aikana pääasioissa kyseessä olevan kaltaisia hakemuksia, jotka liittyvät onnenpelejä koskevien lupien myöntämiseen, mikäli onnenpelien järjestämistä koskeva kansallinen säännöstö on ristiriidassa palvelujen tarjoamisen vapautta ja sijoittautumisvapautta koskevien perustamissopimuksen määräysten kanssa.

               3)

               Toimivaltaiset kansalliset viranomaiset voivat pääasioissa kyseessä olevan kaltaisissa olosuhteissa arvioida niille esitettyjä onnenpelien järjestämistä koskevia lupahakemuksia tavoittelemansa kuluttajien ja yhteiskuntajärjestyksen suojaamisen tason mukaan, kunhan arviointi perustuu objektiivisiin arviointiperusteisiin, jotka eivät ole syrjiviä.

      (1)  EUVL C 186, 25.6.2011.

      EUVL C 194, 2.7.2011.


title: Asia T-332/99: Paul Jestädtin 24.11.1999 Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
4.3.2000                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 63/27
Paul Jestädtin 24.11.1999 Euroopan unionin neuvostoa ja                  Henkel KGaA:n 26.11.1999 sisämarkkinoiden harmoni-
 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                       sointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) nostama kanne
                          (Asia T-332/99)                                                          (Asia T-335/99)
                           (2000/C 63/53)
                                                                                (2000/C 63/54)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Paul Jestädt, Großenlüder (Saksa), on nostanut Euroopan
unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan              Henkel KGaA, Düsseldorf (Saksan liittotasavalta) on nostanut
kanteen, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                26.11.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
oikeusasteen tuomioistuimeen 24.11.1999. Kantajan edustaja-              tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivi-
na on asianajaja Rainer Seimetz, Wächtersbach (Saksa), proses-           rastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustajina ovat
siosoite Luxemburgissa asianajotoimisto François Jacques, 51             asianajajat Holger Friedrich Wissel ja Christian Osterrieth,
rue Albert Ier.                                                          asianajotoimisto Pünder, Volhard, Weber & Axter, Düsseldorf,
                                                                         ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto Aloyse
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               May, 31 Grand Rue, Luxemburg.
a) velvoittaa vastaajat suorittamaan kantajalle 67 522,36 Sak-
     san markkaa 1.7.1985 alkaen laskettuine korkoineen,                 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
b) velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                  1. kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston valitus-
                                                                              lautakunnan kolmannen jaoston 21.9.1999 tekemän
                                                                              päätöksen valitusasiassa R 70/1999-3, joka koskee yh-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                           teisön tavaramerkkiä koskevaa hakemusta nro 16831;
Kantaja toimii maidontuottajana Saksassa ja vaatii vahingon-             2. velvoittaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston kor-
korvausta, joka vastaa suuruudeltaan sellaisia tarkemmin                      vaamaan oikeudenkäyntikulut.
määriteltyjä korvaussummia, jotka kantajalta evättiin lainvas-
taisesti ajanjaksona 1.7.1985-1.3.1993. Kantaja perustelee
vaatimustaan sillä, että häneltä estettiin maidontuotanto sinä
ajanjaksona, jona hän oli sitoutunut luopumaan maidon                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
kaupan pitämisestä vuokraamallaan tilalla, siitä syystä, ettei
häntä otettu huomioon yhteisön maitokiintiöjärjestelyssä niin
kutsuttuna SLOM III -tuottajana. Euroopan yhteisöjen ensim-              Kyseessä oleva merkki:          kolmiulotteinen merkki, jossa val-
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen asioissa T-195/94 ja                                                  koista ja punaista väriä – hake-
T-202/94 antaman tuomion mukaan kantajalla oli oikeus                                                    musnumero 16381
saada vahingonkorvaus ajanjaksolta, joka alkoi 9.2.1993.
Komissio ei kuitenkaan suostunut maksamaan korvauksia tätä
aikaisemmalta ajanjaksolta EY:n tuomioistuimen perus-                    Tavara tai palvelu:             luokka 3, tablettien muodossa
säännön 43 artiklan mukaisen vanhentumismääräyksen perus-                                                oleva pyykin- ja astianpesuaine
teella.
                                                                         Valituslautakunnan käsi-        tutkija on hylännyt rekisteröinnin
                                                                         teltäväksi saatettu pää-
Nyt käsiteltävässä asiassa kantaja vastustaa korvausajanjakson           tös:
alkamisen määrittämistä. Kantajan mukaan hänellä ei ollut
mahdollisuutta esittää vaatimuksiaan aikaisemmin, koska
tällöin hakemuksen jättäminen ei olisi tuottanut tulosta. Vasta          Kanneperusteet:                 – Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan
sen jälkeen, kun kantaja sai Verwaltungsgericht Kasselilta                                                  1 kohdan b alakohdan rikko-
päätöksen asiasta, hän saattoi lähteä siitä, että häneen sovellet-                                          minen
taisiin SLOM II -viitemäärää. Tämän jälkeen kantaja oli esittä-                                          – Harkintavallan väärinkäyttö
nyt vaatimuksensa välittömästi ja viitannut tässä yhteydessä
kyseiseen päätökseen. Tämän vuoksi kantajaa vastaan ei voida                                             – Menettelymääräysten rikkomi-
vedota viittaamalla siihen, ettei hän ollut aikaisemmin jättänyt                                            nen.
hakemusta, koska se olisi ollut hyödytöntä.


title: Asia T-364/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 4.12.2012 — Arla Foods v. SMHV — Artax (Lactofree)

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/69

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 4.12.2012 — Arla Foods v. SMHV — Artax (Lactofree)
   (Asia T-364/11) (1)

   2013/C 26/136
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 282, 24.9.2011.


title: Asia C-276/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Mercantil n o 3 de Pontevedra (Espanja) on esittänyt 21.5.2013 — Pablo Acosta Padín v. Hijos de J. Barreras S.A.

text:
               20.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 207/32

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Mercantil no 3 de Pontevedra (Espanja) on esittänyt 21.5.2013 — Pablo Acosta Padín v. Hijos de J. Barreras S.A.
   (Asia C-276/13)
   2013/C 207/54
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado de lo Mercantil no 3 de Pontevedra

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Pablo Acosta Padín

      Vastaaja: Hijos de J. Barreras S.A.

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko SEUT 101 artiklan (aikaisemmin EY:n perustamissopimuksen 81 artikla yhdessä sen 10 artiklan kanssa) ja SEU 4 artiklan 3 kohdan kanssa sopusoinnussa oikeudenkäyntiasiamiesten palkkiotaulukoista 7.11.2003 annetun kuninkaan asetuksen 1373/2003 kaltainen sääntely, jonka mukaan oikeudenkäyntiasiamiehille maksettaviin palkkioihin sovelletaan vähimmäispalkkio taulukkoa, jonka mukaisia määriä voidaan korottaa tai alentaa vain 12 prosentilla, jos jäsenvaltion viranomaisilla, tuomioistuimet mukaan lukien, ei ole todellista mahdollisuutta poiketa erityisolosuhteissa lainsäädäntöön kuuluvassa taulukossa vahvistetuista vähimmäismääristä?

               2)

               Voidaanko kyseessä olevan palkkiotaulukon soveltamiseksi siten, että jätetään soveltamatta siinä vahvistettuja vähimmäissummia, pitää erityisolosuhteina tilannetta, jossa palkkiotaulukon mukainen palkkio on täysin suhteeton tosiasiallisesti suoritettuun työn määrään nähden?

               3)

               Ovatko SEUT 56 artikla (entinen 49 artikla) ja oikeudenkäyntiasiamiesten palkkiotaulukoista 7.11.2003 annettu kuninkaan asetus 1373/2003 sopusoinnussa keskenään?

               4)

               Täyttääkö kyseinen lainsäädäntö välttämättömyyden ja oikeasuhteisuuden edellytykset, joihin viitataan direktiivin 2006/123/EY (1) 15 artiklan 3 kohdassa?

               5)

               Käsittääkö Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artikla, jossa määrätään oikeudesta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin, myös oikeuden puolustautua tehokkaasti sitä vastaan, että oikeudenkäyntiasiamiehen palkkio määritetään suhteettoman suureksi ja tosiasiallisesta työn määrää vastaamattomaksi?

               6)

               Jos kysymykseen vastataan myöntävästi, ovatko Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan kanssa sopusoinnussa sellaiset Espanjan siviiliprosessilain säännökset, joiden mukaan oikeudenkäyntikulujen korvaamiseen velvoitettu asianosainen ei voi riitauttaa oikeudenkäyntiasiamiehen palkkion määrittämistä sillä perusteella, että se on kohtuuttoman korkea eikä vastaa tosiasiallisesti suoritetun työn määrää?

      (1)  Palveluista sisämarkkinoilla 12.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/123/EY (EUVL L 376, s. 36).


title: Asia C-519/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra (Portugali) on esittänyt 5.10.2016 – Superfoz – Supermercados Lda v. Fazenda Pública

text:
               9.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/26

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra (Portugali) on esittänyt 5.10.2016 – Superfoz – Supermercados Lda v. Fazenda Pública
   (Asia C-519/16)
   (2017/C 006/33)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Superfoz – Supermercados Lda

      Vastaaja: Fazenda Pública

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko asetuksen (EY) N:o 882/2004 (1) 27 artiklan 10 kohtaa tai jotakin muuta unionin tuomioistuimen mielestä soveltuvaa Euroopan unionin oikeussääntöä tai yleistä periaatetta tulkita siten, että niiden kanssa on ristiriidassa kansallinen oikeussääntö elintarviketurvallisuuteen liittyvän virallisen valvonnan rahoittamiseksi määrättävästä valvontamaksusta, joka peritään ainoastaan vähittäiskauppaa harjoittavilta elintarvikemyymälöiltä ja sekatavarakaupoilta mutta joka ei suoranaisesti liity mihinkään tiettyyn maksuvelvollisten aiheuttamaan tai niihin kohdistuvaan viralliseen valvontatoimenpiteeseen?

               2)

               Vaikuttaisiko vastaukseen se, jos valvontamaksun sijasta käytettäisiin viranomaismaksua, jota perittäisiin samoilta maksuvelvollisilta ja käytettäisiin elintarvikkeiden laadunvalvonnan rahoittamiseen, mutta sen ainoa tarkoitus olisi laajentaa vastuu valvonnan rahoittamisesta koskemaan kaikkia elintarvikeketjun toimijoita?

               3)

               Onko tiettyjen talouden toimijoiden vapauttaminen elintarviketurvallisuuteen, eläinsuojeluun, eläinten terveyteen, kasviensuojeluun ja kasvien terveyteen liittyvän virallisen valvonnan kustannusten rahoittamiseksi perittävästä elintarviketurvallisuuden valvontamaksusta ja sen periminen ainoastaan vähittäiskauppaa harjoittavilta elintarvikemyymälöiltä ja sekatavarakaupoilta (etenkin elintarvikkeiden vähittäiskauppaa harjoittavilta suuryrityksiltä) SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu sisämarkkinoille soveltumaton valtiontuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, tai voidaanko valvontamaksusta vapauttamista pitää vähintäänkin osana valtiontukitoimenpidettä, josta on SEUT 108 artiklan 3 kohdan perusteella ilmoitettava Euroopan komissiolle?

               4)

               Ovatko unionin oikeuden periaatteet, etenkin yhdenvertaisuuden, syrjimättömyyden, vapaan kilpailun (käänteisen syrjinnän kielto mukaan lukien) ja elinkeinonvapauden periaatteet, sellaisen kansallisen oikeussäännön vastaisia, jonka perusteella

                           a.

                           valvontamaksua peritään ainoastaan elintarvikkeiden vähittäiskauppaa harjoittavilta suuryrityksiltä

                           b.

                           valvontamaksun soveltamisalan ulkopuolelle jäävät myymälät ja mikroyritykset, joiden myymäläpinta-ala on alle 2 000 m2 ja jotka eivät kuulu mihinkään kaupparyhmittymään tai yhtä tai useampaa liiketunnusta käyttävään, maanlaajuisesti vähintään 6 000 m2:n myymäläpinta-alalla toimivaan yritykseen?

      (1)  Rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevien sääntöjen mukaisuuden varmistamiseksi suoritetusta virallisesta valvonnasta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 882/2004 (EUVL 2004, L 165, s. 1).


title: Asia C-464/16 P: Valitus, jonka Pénzügyi Ismeretterjesztő és Érdek-képviseleti Egyesület (PITEE) on tehnyt 18.8.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-674/15, PITEE v. komissio, 20.7.2016 antamasta tuomiosta

text:
               31.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/20

         Valitus, jonka Pénzügyi Ismeretterjesztő és Érdek-képviseleti Egyesület (PITEE) on tehnyt 18.8.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-674/15, PITEE v. komissio, 20.7.2016 antamasta tuomiosta
   (Asia C-464/16 P)
   (2016/C 402/22)
   Oikeudenkäyntikieli: Saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Pénzügyi Ismeretterjesztő és Érdek-képviseleti Egyesület (PITEE) (asiamies: D. Lazar, Rechtsanwalt)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               1.

               kumoaa kokonaisuudessaan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-674/15 20.7.2016 antaman tuomion

               2.

               kumoaa 9.10.2015 tehdyn komission päätöksen (Ares(2015)4207700) ja 14.8.2015 tehdyn komission päätöksen (Ares(2015)3532556), joilla kantajalta evättiin mahdollisuus tutustua asiakirjoihin

               3.

               velvoittaa komission antamaan valittajalle mahdollisuuden tutustua kaikkiin Unkarin hallituksen asiakirjoihin, jotka koskevat EU Pilot -menettelyä 6874/14/JUST (CHAP(2015)00353 und CHAP(2015)00555), siitä riippumatta, ovatko ne jo käytettävissä vai onko ne tarkoitus antaa käyttöön vasta tulevaisuudessa

               4.

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Unionin yleisen tuomioistuimen tuomiosta tehty valitus perustuu olennaisilta osin seuraaviin perusteisiin:
   Unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännössä tarkoitettu asianosainen ei saa siitä riippumatta, missä ominaisuudessa hän on, ajaa itse asiaansa unionin tuomioistuimessa, vaan hänen on turvauduttava asian ajamisessa kolmannen palveluihin. (1)

   Tämän lisäksi asianajajat, jotka hoitavat jonkin oikeushenkilön yhtiöelinten johtotehtäviä, eivät saa puolustaa kyseisen henkilön etuja unionin tuomioistuimissa. (2)

   Unionin tuomioistuimen vakiintunut oikeuskäytäntö on ristiriidassa Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 3 kappaleen kanssa.
   Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön perusteella ei ole selvää, mihin oikeutettuun tavoitteeseen unionin tuomioistuin pyrkii perussäännöstä omaksumallaan tulkinnalla. Lisäksi on epäselvää, minkä tulkinnan perusteella unionin tuomioistuin tulee siihen tulokseen, että edustajan on oltava riippumattoman kolmas. Perussäännössä ei missään tapauksessa ole tällaista ilmaisua.
   Euroopan unionin tuomioistuimen perussääntöä on tulkittava siten, että jokaisella asianosaisella ja oikeushenkilöllä on vapaus valita edustajansa.

      (1)  Määräys 5.12.1996, Lopes v. yhteisöjen tuomioistuin, C-174/96 P, EU:C:1996:473 11 kohta; määräys 21.11.2007, Correia de Matos v. parlamentti, C-502/06 P, ei julkaistu; EU:C:2007:696 11 kohta ja määräys 29.9.2010, EREF v. komissio, C-74/10 P ja C-75/10 P, ei julkaistu, EU:C:2010:557, 54 kohta.

      (2)  Määräys 8.12.1999, Euro-Lex v. SMHV (EU-Lex), T-79/99, EU:T:1999:312, 29 kohta; määräys 13.1.2005, Suivida v. komissio, T-184/04, EU:T:2005:7, 10 kohta ja määräys 30.11.2012, Activa Preferentes v. neuvosto, T-437/12, ei julkaistu, EU:T:2012:638, 7 kohta.


title: Asia C-332/06 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 11.10.2007 — Helleenien tasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku — EMOTR — Tiettyjen menojen jättäminen rahoituksen ulkopuolelle yhteisön sääntöjen vastaisuuden vuoksi)

text:
               8.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/13

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 11.10.2007 — Helleenien tasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-332/06 P) (1)

   (Muutoksenhaku - EMOTR - Tiettyjen menojen jättäminen rahoituksen ulkopuolelle yhteisön sääntöjen vastaisuuden vuoksi)
   (2007/C 297/20)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asianosaiset

      Valittaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: V. Kontolaimos ja I. Chalkias)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Condou-Durande ja H. Tserepa-Lacombe)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-251/04, Helleenien tasavalta v. komissio, 20.6.2006 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kanteen, jossa vaadittiin Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 29.4.2004 tehdyn komission päätöksen 2004/457/EY (tiedoksiannettu numerolla K(2004) 1706) (EUVL L 156, s. 40) kumoamista
   Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 224, 16.9.2006.


title: Asian C-335/98 poistaminen rekisteristä

text:
20.11.1999               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 333/21
19.7.1999 antamasta tuomiosta asiassa T-14/98, Euroopan                          Asian C-316/98 P (1) poistaminen rekisteristä
parlamentin jäsen Heidi Hautala vastaan Euroopan unionin
neuvosto, väliintulijoina kantajan puolella Suomen tasavalta                                    (1999/C 333/46)
ja Ruotsin kuningaskunta sekä vastaajan puolella Ranskan
tasavalta. Valittajan asiamiehinä ovat oikeudellisen yksikön             Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 2.2.1999
virkamiehet Jill Aussant ja Giorgio Maganza sekä oikeudellinen           antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
neuvonantaja Martin Bauer, ja prosessiosoite Luxemburgissa               tu asia C-316/98 P, Union européenne de l’artisanat et des
on Euroopan investointipankin lakiasianosaston ylijohtaja                petites et moyennes entreprises (UEAPME) vastaan Euroopan
Alessandro Morbilli, 100 boulevard Konrad Adenauer, Kirch-               unionin neuvosto.
berg.
                                                                         (1) EYVL C 312, 10.10.1998.
Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin
— kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
     19.7.1999 antaman tuomion, jossa ensimmäisen oikeusas-
     teen tuomioistuin
     — kumosi 4.11.1997 tehdyn neuvoston päätöksen, jossa                         Asian C-335/98 (1) poistaminen rekisteristä
         Hautalalle ei annettu tilaisuutta tutustua tavanomaisten
         aseiden viennin työryhmän kertomukseen;                                                (1999/C 333/47)
     — velvoitti neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut;               Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 21.5.1999
                                                                         antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                         tu asia C-335/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian
— ratkaisee asian lopullisesti itse, hylkää ensimmäisen oikeus-          tasavalta.
     asteen tuomioistuimessa nostetun kanteen perusteettoma-
     na ja velvoittaa Hautalan korvaamaan asian käsittelystä
     ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa aiheutuneet               (1) EYVL C 327, 24.10.1998.
     oikeudenkäyntikulut;
— päättää valitusasian oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta
     harkintansa mukaan.
                                                                                Asian C-388/98 (1) poistaminen rekisteristä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (1999/C 333/48)
Neuvoston valitus perustuu siihen, että ensimmäisen oikeusas-
teen tuomioistuin on tehnyt perustavanlaatuisen oikeudellisen            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 11.6.1999
virheen tulkitessaan yleisön oikeudesta tutustua neuvoston               antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
asiakirjoihin 20.12.1993 tehdyn neuvoston päätöksen (2)                  tu asia C-388/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
4 artiklan 1 kohtaa niin, että sen perusteella neuvoston on              Helleenien tasavalta.
tutkittava, onko mahdollista antaa tietoja neuvostolta pyydetyn
asiakirjan osista.                                                       (1) EYVL C 397, 19.12.1998.
Neuvoston mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
on
i)   tulkinnut virheellisesti kyseisen neuvoston päätöksen oi-
     keudellista vaikutusta;                                                      Asian C-338/96 (1) poistaminen rekisteristä
ii) tulkinnut virheellisesti kyseisen neuvoston päätöksen                                       (1999/C 333/49)
     päämäärää;
                                                                         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 21.6.1999
iii) soveltanut virheellisesti suhteellisuusperiaatetta.                 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                         tu asia C-338/98 (Tribunale civile di Genovan esittämä ennak-
                                                                         koratkaisupyyntö), Ignazio Messina & c. SpA vastaan Ammini-
(1) EYVL C 72, 7.3.1998, s. 27.                                          strazione delle Finanze dello Stato.
(2) Neuvoston päätös 93/731/EY (EYVL L 340, 31.12.1993, s. 43).
                                                                         (1) EYVL C 370, 7.12.1996.


title: Asia C-480/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 9.9.2013 — Sysmex Europe GmbH v. Hauptzollamt Hamburg-Hafen

text:
               30.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 352/3

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 9.9.2013 — Sysmex Europe GmbH v. Hauptzollamt Hamburg-Hafen
   (Asia C-480/13)
   2013/C 352/04
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Hamburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Sysmex Europe GmbH

      Vastaaja: Hauptzollamt Hamburg-Hafen

      Ennakkoratkaisukysymys

   Oliko vuonna 2005 luokiteltava värinä tai väriaineena yhdistetyn nimikkeistön (1) nimikkeeseen 3212 tavara, joka koostuu liuottimista ja polymetiinistä, jolla voi kyllä olla jonkinlainen — ei kuitenkaan tekstiilikuidussa pysyvä — värjäävä vaikutus mutta jolla pyritään luokiteltavassa tavarassa saamaan tietoja tutkittavaan liuokseen (esikäsitelty veri) sisältyvistä soluista (valkosolut) siten, että aine muodostaa ionisidoksen avulla solun tiettyihin osiin (nukleiinihapot) molekulaarisia kudoksia, joista tulee rajoitetuksi ajaksi fluorokromia, kun niitä sädetetään tietyn aallonpituuden mukaisella laservalolla, ja tätä ominaisuutta ja sen määrää kyetään mittaamaan erityisellä valokennolla?

      (1)  Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annettuun neuvoston asetukseen (ETY) N:o 2658/87 (EYVL L 256, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta 7.9.2004 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1810/2004 (EUVL L 327, s. 1), sisältyvä yhdistetty nimikkeistö.