title: Asia T-385/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.2.2015 – Orange v. komissio (Valtiontuki — Eläkkeet — France Télécomin palveluksessa olevien valtion virkamiesten eläkkeiden rahoitusjärjestelyjen uudistamiseksi myönnetty tuki — France Télécomin valtiolle maksaman vastikkeen alentaminen — Päätös, jolla tuki todetaan tietyin edellytyksin sisämarkkinoille soveltuvaksi — Etu — Valikoivuus — Kilpailua rajoittava vaikutus — Puolustautumisoikeudet)

text:
               13.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.2.2015 – Orange v. komissio
   (Asia T-385/12) (1)

   ((Valtiontuki - Eläkkeet - France Télécomin palveluksessa olevien valtion virkamiesten eläkkeiden rahoitusjärjestelyjen uudistamiseksi myönnetty tuki - France Télécomin valtiolle maksaman vastikkeen alentaminen - Päätös, jolla tuki todetaan tietyin edellytyksin sisämarkkinoille soveltuvaksi - Etu - Valikoivuus - Kilpailua rajoittava vaikutus - Puolustautumisoikeudet))
   (2015/C 118/32)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Orange, aiemmin France Télécom (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat S. Hautbourg ja S. Cochard-Quesson)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Flynn, D. Grespan ja B. Stromsky)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota valtiontuesta C 25/08 (ex NN 23/08) – Ranskan tasavallan France Télécomin hyväksi sen palveluksessa olevien valtion virkamiesten eläkkeiden rahoitusjärjestelyjen uudistamiseksi toteuttama tuki – 20.12.2011 annettu komission päätös 2012/540/EU (EUVL 2012, L 279, s. 1)

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Orange vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 311, 13.10.2012.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 8 päivänä kesäkuuta 2000 asiassa C-91/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Portugalin tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivi 96/43/EY – Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
C 273/4                   FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          23.9.2000
1)    Ranskan tasavalta ei ole noudattanut tietyistä työajan järjestä-     1)    Portugalin tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 85/73/ETY
      mistä koskevista seikoista 23 päivänä marraskuuta 1993                     muuttamisesta ja kodifioinnista elävien eläinten ja tiettyjen
      annetun neuvoston direktiivin 93/104/EY mukaisia velvoittei-               eläintuotteiden eläinlääkärintarkastusten ja -valvonnan rahoit-
      taan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kaikkia               tamisen varmistamiseksi sekä direktiivien 90/675/ETY ja
      kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia          91/496/ETY muuttamisesta 26 päivänä kesäkuuta 1996
      ja hallinnollisia määräyksiä.                                              annetun neuvoston direktiivin 96/43/EY 4 artiklan 1 kohdan
                                                                                ensimmäisen alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
2)    Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-                  antanut säädetyssä määräajassa kaikkia kyseisessä alakohdassa
      kulut.                                                                     tarkoitettujen säännösten noudattamisen edellyttämiä lakeja,
                                                                                asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
(1) EYVL C 100, 10.4.1999.                                                 2)    Muilta osin kanne hylätään.
                                                                           3)    Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                                kulut.
                                                                           (1) EYVL C 160, 5.6.1999.
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                       (ensimmäinen jaosto)
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                     8 päivänä kesäkuuta 2000                                                         (neljäs jaosto)
asiassa C-91/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                                          8 päivänä kesäkuuta 2000
                       Portugalin tasavalta (1)
                                                                           asiassa C-264/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-                                         Italian tasavalta (1)
vi 96/43/EY – Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytän-
                      töönpanon laiminlyönti)                              (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – EY 12,
                                                                           EY 43 ja EY 49 artikla – Toisiin jäsenvaltioihin sijoittautu-
                                                                           neiden toimijoiden harjoittama kauttakulusta vastaavan
                           (2000/C 273/06)                                 huolitsijan toiminta – Kansallinen lainsäädäntö, jossa vaadi-
                                                                                taan ilmoituksen tekemistä yritysrekisteriin)
                    (Oikeudenkäyntikieli: portugali)                                                 (2000/C 273/07)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                           (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
Asiassa C-91/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-                                  tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
henään A. M. Alves Vieira) vastaan Portugalin tasavalta (asia-
miehinään L. Fernandes ja M. J. Carvalho), jossa kantaja vaatii            Asiassa C-264/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Portugalin tasavalta             hinään A. Aresu ja M. Patakia) vastaan Italian tasavalta (asia-
ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen mukaisia vel-                 miehenään professori U. Leanza, avustajanaan I. M. Braguglia),
voitteitaan, koska se ei ole toteuttanut säädetyssä määräajassa            jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että
kaikkia direktiivin 85/73/ETY muuttamisesta ja kodifioinnista              Italian tasavalta ei ole noudattanut EY 12, EY 43 ja EY 49
elävien eläinten ja tiettyjen eläintuotteiden eläinlääkärintarkas-         artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa
tusten ja -valvonnan rahoittamisen varmistamiseksi sekä direk-             sellaisen lainsäädännön, jonka mukaan Italiassa kauttakulusta
tiivien 90/675/ETY ja 91/496/ETY muuttamisesta 26 päivänä                  vastaavan huolitsijan toimintaa palvelujen tarjoajina harjoitta-
kesäkuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/43/EY                      vien yhteisön kansalaisten on tehtävä ilmoitus kauppakama-
(EYVL L 162, s. 1 ja oikaisu EYVL 1997, L 8, s. 32)                        rien pitämään ammattirekisteriin, ellei sisäasiainministeriön
täysimääräisen noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä, yh-               luvasta muuta johdu, yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto),
teisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoon-                toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja D. A. O. Ed-
panossa: jaoston puheenjohtaja L. Sevón sekä tuomarit P. Jann             ward (esittelevä tuomari) sekä tuomarit A. La Pergola ja
(esittelevä tuomari) ja M. Wathelet, julkisasiamies: J. Mischo,            H. Ragnemalm, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: R. Grass, on
kirjaaja: R. Grass, on antanut 8.6.2000 tuomion, jonka tuo-                antanut 8.6.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
miolauselma on seuraava:                                                   raava:


title: Asia C-128/15: Kanne 13.3.2015 – Espanjan kuningaskunta v. Euroopan unionin neuvosto

text:
               11.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/17

         Kanne 13.3.2015 – Espanjan kuningaskunta v. Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-128/15)
   (2015/C 155/19)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamiehet: L. Banciella Rodríguez-Miñón ja A. Rubio González)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               Riidanalainen säännös on kumottava

               —

               Vastaajana oleva toimielin on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

                  Neuvosto on ylittänyt harkintavaltansa säätäessään asetuksen N:o 1367/2014
                   (1)
                  3 artiklassa ja liitteessä olevassa 2 osassa kalastusmahdollisuuksista vuosiksi 2015 ja 2016 lestikalan (RNG-Coryphaenoides rupestris) ja jäälestikalan (RHG-Macrourus berglax) osalta yhtäältä suuralueilla Vb, VI ja VII ja toisaalta suuralueilla VIII, IX, X, XII ja XIV; kyseiset näiden lajien kalastusmahdollisuudet vahingoittavat Espanjan kuningaskunnan aikaisempiin saalismääriin perustuvien jäälestikalasaaliiden suhteellista vakautta.

               2.

                  Suhteellisuusperiaatteen noudattaminen. Asetus N:o 1367/2014 on selvästi suhteeton siltä osin kuin kyse on yhteisen TAC:n vahvistamisesta lestikalan molemmille lajeille yhtäältä suuralueilla Vb, VI ja VII ja toisaalta suuralueilla VIII, IX, X, XII ja XIV.

               3.

                  Yhdenvertaisuusperiaatteen loukkaaminen. Yhteisen TAC:n vahvistamisessa lestikalan molemmille lajeille on loukattu syrjintäkiellon periaatetta siltä osin kuin mainituissa tapauksissa ei ole noudatettu suhteellisen vakauden periaatetta ja unionin toimielimet ovat asettaneet TAC:n yksipuolisesti ottamatta huomioon Espanjan kuningaskunnan legitiimejä vaatimuksia.

      (1)  Unionin aluksiin sovellettavien eräiden syvänmeren kalakantojen kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuosiksi 2015 ja 2016 15.12.2014 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 1367/2014 (EUVL L 366, s. 1).


title: Asia C-71/13 P: Valitus, jonka Helleenien tasavalta on tehnyt 11.2.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-588/10, Kreikka v. komissio, 13.12.2012 antamasta tuomiosta

text:
               6.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 101/13

         Valitus, jonka Helleenien tasavalta on tehnyt 11.2.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-588/10, Kreikka v. komissio, 13.12.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia C-71/13 P)
   2013/C 101/27
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Valittaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: I. Chalkias ja E. Levtheriotou)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               kumoamisvaatimus on hyväksyttävä ja yleisen oikeusasteen tuomioistuimen riidanalainen tuomio on kumottava kokonaisuudessaan jäljempänä tarkemmin esitetyn perusteella.

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Ensimmäisellä kumoamisperusteella, joka koskee tupakka-alaa, Helleenien tasavalta väittää, että

               1)

               asiassa on rikottu unionin oikeutta ja sovellettu virheellisesti asetuksen 1290/2005 31 artiklaa

               2)

               tupakan tuen maksamisen edellytyksistä määrättiin rajoittavasti ja tyhjentävästi asetuksen 2075/92 (1) 5 artiklassa, joten yleisen oikeusasteen tuomioistuin teki virheen, koska se lainvastaisesti katsoi, että asetuksen 2848/98 (2) 16 artiklan 1 kohdassa laillisesti asetettiin lisäedellytykseksi palkkion maksamiselle se, että tupakka on toimitettu ensimmäisen jalostusasteen yritykseen viimeistään satovuotta seuraavan vuoden 30 päivänä huhtikuuta, kun taas asetuksen 2848/98 16 artiklan 1 kohdalla, jonka mukaan maanviljelijä menettää koko palkkion, jos tupakka toimitetaan vaikka yhden päivän myöhässä, loukataan suhteellisuusperiaatetta, kun sitä luetaan yhdessä SEUT 39 artiklan 1 kohdan ja asetuksen 2075/92 3 artiklan 3 kohdan kanssa

               3)

               asiassa on rikottu unionin oikeutta ja tulkittu virheellisesti asetuksen 2848/1998 16 artiklan 1 kohtaa (siltä osin kuin kyse on myöhässä toimitetusta tupakasta)

               4)

               riidanalaisen tuomion perustelut ovat ristiriitaiset ja asetuksen 2848/1998 9 artiklan 4 kohtaa ja 10 artiklan 1 kohtaa on tulkittu virheellisesti (siltä osin kuin kyse on viljelysopimusten luovuttamisesta)

               5)

               asetuksen 2075/1992 6 artiklan 2 kohtaa ja asetuksen 2848/1998 artiklaa on tulkittu ja sovellettu virheellisesti (siltä osin kuin kyse on siitä, että hyväksytty ensimmäisen jalostusasteen yritys on käyttänyt vuokrattuja laitteita tai varusteita)

               —

               Toisella kumoamisperusteella, joka koskee kuivattujen viinirypäleiden alaa, väitetään, että yleisen oikeusasteen tuomioistuin

                           1)

                           on tulkinnut virheellisesti asetuksen 1621/1999 (3) 3 artiklan 2 kohdan neljättä luetelmakohtaa luonnonmullistuksen käsitteen osalta ja

                           2)

                           tulkinnut ja soveltanut virheellisesti suuntaa-antavia periaatteita, jotka koskevat kiinteämääräisiä oikaisuja kuivattujen viinirypäleiden alalla (sulttaanirusinoiden osalta satovuosilta 2004 ja 2005 ja korinttirusinoiden osalta satovuodelta 2005), koska edellytykset 25 prosentin suuruisen oikaisun tekemiselle eivät täyttyneet, minkä vuoksi tuomion perustelut ovat puutteelliset.

               —

               Kolmannella kumoamisperusteella, joka koskee peltokasvien alaa, väitetään, että

                           1)

                           asiassa on rikottu unionin oikeutta oikaisun oikeudellisen perusteen osalta soveltamalla virheellisesti asetuksen 1258/1999 (4) 7 artiklan 4 kohtaa, vaikka pätevä oikeudellinen peruste on yksinomaan asetuksen 1290/05 (5) 31 artikla, ja

                           2)

                           asiassa on rikottu unionin oikeutta tulkitsemalla ja soveltamalla sitä virheellisesti saattamatta vanhan yhteisön maatalouspolitiikan kiinteämääräisiä oikaisuja koskevia suuntaa-antavia periaatteita ajan tasalle uudessa yhteisön maatalouspolitiikassa siltä osin kuin kyse on eron tekemisestä olennaisten tarkastusten ja toissijaisten tarkastusten välille, perustelut ovat puutteelliset ja asiassa on loukattu suhteellisuusperiaatetta ja oikeusvarmuuden periaatetta, jonka erityinen ilmentymä on taannehtivuuskiellon periaate, koska kiinteämääräisten oikaisujen prosenttimäärät koskivat eri tarkastusjärjestelmää ja edellä mainittujen suuntaa-antavien periaatteiden edellytetty ajan tasalle saattaminen tapahtui kesäkuussa 2006, joten niitä ei ollut mahdollista soveltaa ilmoitusten jättövuonna 2006.

               —

               Neljännellä kumoamisperusteella, joka koskee täydentävien ehtojen alaa, väitetään, että yleisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiolla loukattiin taannehtivuuskiellon periaatetta.

               —

               Viidennellä kumoamisperusteella, joka koskee Aigeanmeren pienten saarien osalta toteutettavien POSEI-toimenpiteiden alaa, väitetään, että oikeusvarmuuden periaatetta, kohtuullisen ajan periaatetta ja Euroopan unionin oikea-aikaisen toiminnan periaatetta on loukattu.

               —

               Kuudennessa kumoamisperusteessa, joka koskee lampaan- ja vuohenliha-alaa, vedotaan asetuksen 1663/95 (6) 8 artiklan ja asetuksen 1258/1999 7 artiklan 4 kohdan sekä asetuksen 2419/01 (7) 12 artiklan ja 24 artiklan 2 kohdan virheelliseen tulkintaan ja soveltamiseen ja suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen ja virheellisiin perusteluihin.

      (1)  Raakatupakka-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 30.6.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2075/92 (EYVL L 215, s. 70).

      (2)  Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2075/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä raakatupakka-alan palkkiojärjestelmän, tuotantokiintiöiden sekä tuottajaryhmittymille myönnettävän erityistuen osalta 22.12.1998 annettu komission asetus (EY) N:o 2848/98 (EYVL L 358, s. 17).

      (3)  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/96 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä tiettyjen kuivattujen viinirypälelajikkeiden tuotantoon tarkoitettujen viinirypäleiden viljelyyn myönnettävän tuen osalta 22.6.1999 annettu komission asetus (EY) N:o 1621/1999 (EYVL L 192, s. 21).

      (4)  Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 17.5.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1258/1999 (EYVL L 160, s. 103).

      (5)  Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21.6.2005 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1290/2005 (EUVL L 209, s. 1).

      (6)  Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 729/70 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä EMOTR:n tukiosaston tilien tarkastamisen ja hyväksymisen osalta 7.7.1995 annettu komission asetus (EY) N:o 1663/95 (EYVL L 158, s. 6).

      (7)  Tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- ja valvontajärjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3508/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 11.12.2001 annettu komission asetus (EY) N:o 2419/2001 (EYVL L 327, s. 119.


title: Asia C-144/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Judicial da Comarca de Setúbal (Portugali) on esittänyt 14.3.2016 – Município de Palmela v. ASAE – Divisão de Gestão de Contraordenações

text:
               13.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/27

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Judicial da Comarca de Setúbal (Portugali) on esittänyt 14.3.2016 – Município de Palmela v. ASAE – Divisão de Gestão de Contraordenações
      (Asia C-144/16)
      (2016/C 211/35)
      Oikeudenkäyntikieli: portugali

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Tribunal Judicial da Comarca de Setúbal

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Município de Palmela

         Vastpuoli: ASAE – Divisão de Gestão de Contraordenações

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  a)

                  Kun otetaan huomioon se, että 27.12.1997 annetulla asetuksella (Decreto-Lei) nro 379/97 vahvistettiin asetus, jossa asetetaan turvallisuusmääräykset, joita on noudatettava leikki- ja oleskelupaikkojen sijainnissa, asentamisessa, suunnittelussa ja toiminnallisessa järjestämisessä telineiden ja niiden turva-alueiden osalta

                  b)

                  kun otetaan huomioon se, että 19.5.2009 annetulla asetuksella (Decreto-Lei) nro 119/2009 muutettiin asetusta (Decreto-Lei) nro 379/97 muuttamalla joidenkin teknisten standardien sanamuotoa ja lisäämällä joitakin uusia teknisiä standardeja ja julkaistiin uudelleen edellä mainittu asetus, jonka osa se on

                  c)

                  kun otetaan huomioon se, ettei kummastakaan edellä mainitusta säädöksestä ole ilmoitettu Euroopan komissiolle 22.6.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY, (1) jota on muutettu 20.7.1998 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/48/EY ja joka on pantu täytäntöön kansallisessa oikeusjärjestyksessä 18.4.2000 annetulla asetuksella (Decreto-Lei) nro 58/2000, mukaisen teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavan menettelyn puitteissa:

                              1)

                              Onko kansallisen tuomioistuimen päätettävä, että on jätettävä kokonaisuudessaan soveltamatta kansallista säädöstä, jolla otetaan käyttöön teknisiä standardeja ja josta direktiivin 98/34/EY säännösten vastaisesti ei ole ilmoitettu Euroopan komissiolle, vai onko soveltamatta jättämistä koskevan päätöksen katsottava koskeva ainoastaan kansallisella säädöksellä käyttöön otettuja uusia teknisiä standardeja? Tai

                              2)

                              onko kansallista säädöstä, jolla otetaan käyttöön teknisiä standardeja ja josta direktiivin 98/34/EY säännösten vastaisesti ei ole ilmoitettu Euroopan komissiolle, jätettävä kokonaisuudessaan soveltamatta vai onko soveltamatta jättämistä koskevan päätöksen katsottava koskeva ainoastaan kansallisella säädöksellä käyttöön otettuja uusia teknisiä standardeja?

                              3)

                              onko jätettävä soveltamatta kaikkia edellä mainitussa asetuksessa määrättyjä teknisiä standardeja vai ainoastaan 19.5.2009 annetulla asetuksella (Decreto-Lei) nro 119/2009 muutettuja tai lisättyjä teknisiä standardeja?

         (1)  Teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22.6.1998 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/34/EY (EYVL L 204, s. 37).


title: Asia C-625/16 P: Valitus, jonka Anikó Pint on tehnyt 1.12.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-660/16, Pint v. komissio, 14.11.2016 antamasta määräyksestä

text:
               10.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/14

         Valitus, jonka Anikó Pint on tehnyt 1.12.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-660/16, Pint v. komissio, 14.11.2016 antamasta määräyksestä
   (Asia C-625/16 P)
   (2017/C 112/22)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Anikó Pint (edustaja: D. Lazar, Rechtsanwalt)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio
   Euroopan unionin tuomioistuin (kahdeksas jaosto) on 2.3.2017 antamallaan määräyksellä hylännyt valituksen ja määrännyt valittajan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.


title: Asia C-456/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Espanja) on esittänyt 17.9.2010 — Asociación Nacional de Expendedores de Tabaco y Timbre (ANETT) v. Administración del Estado

text:
               4.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Espanja) on esittänyt 17.9.2010 — Asociación Nacional de Expendedores de Tabaco y Timbre (ANETT) v. Administración del Estado
   (Asia C-456/10)
   ()
   2010/C 328/30
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Supremo

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Asociación Nacional de Expendedores de Tabaco y Timbre (ANETT)

      Vastaaja: Administración del Estado

      Ennakkoratkaisukysymys

               1)

               Onko SEUT 34 artiklaa (entinen EY 28 artikla) mahdollista tulkita siten, että Espanjan lainsäädäntöön sisältyvä kielto, jonka mukaan tupakkaliikkeen pitämiseen oikeuttavan toimiluvan haltijat eivät saa harjoittaa tupakkavalmisteiden maahantuontia muista jäsenvaltioista, on SEUT-sopimuksessa kielletty tuonnin määrällinen rajoitus tai vaikutukseltaan vastaava toimenpide?


title: Asia T-564/10: Kanne 15.12.2010 — Quimitécnica.com ja de Mello v. komissio

text:
               19.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/25

         Kanne 15.12.2010 — Quimitécnica.com ja de Mello v. komissio
   (Asia T-564/10)
   2011/C 55/46
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantajat: Quimitécnica.com — Comércio e Indústria Química, SA (Lordelo, Portugali) ja José de Mello — Sociedade Gestora de Participações sociais, SA (Lissabon, Portugali) (edustaja: asianajaja J. Calheiros)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa SEUT 264 artiklan mukaisesti osittain komission päätöksen, jonka sen kirjanpitäjä teki 8.10.2010 päivätyllä kirjeellä, jonka viitenumero on BUDG/C5/MG s737983, sikäli kuin siinä edellytetään, että vakuuden antaa pankki, jonka pitkäaikainen rating on AA

               —

               velvoittaa Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat seuraaviin kanneperusteisiin:
   1)
         Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan olennaisia menettelymääräyksiä on rikottu — 8.10.2010 tehtyä päätöstä ei ole perusteltu

   Tämän kanneperusteen yhteydessä kantajat väittävät seuraavaa:

               —

               SEUT 296 artiklan mukaisesti kaikki toimet, mukaan lukien päätökset, on välttämättä perusteltava. Päätös, joka on tehty 8.10.2010, ei sisällä mitään perusteluja vaatimukselle, joka koskee vakuuden myöntävän pankin ratingiä.

               —

               Kun otetaan huomioon vaaditun ratingin taso, perustelut pitäisi esittää. Näin on erityisesti, koska perusteluvelvollisuus on suurempi, kun kyse on harkintavallan käyttämisestä, kuin silloin, kun kyse on lailla säädellyn toimivallan käyttämisestä.

               —

               Päätöksessä ei myöskään viitata mihinkään yhteisön oikeussääntöön (edes sisäiseen), johon tämä vaatimus voisi perustua. Koska päätöstä ei ole perusteltu, se on tältä osin kumottava.

         2)
         Toinen kanneperuste, jonka mukaan perustamissopimusta on rikottu — suhteellisuusperiaatetta on loukattu

   Tämän kanneperusteen yhteydessä kantajat väittävät seuraavaa:

               —

               Asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 85 artiklan mukaisesti lisämaksuajan myöntämiseksi ”velallinen toimittaa yhteisöjen etujen turvaamiseksi toimielimen tilinpitäjän hyväksymän vakuuden, joka kattaa sekä maksamattoman velan pääoman että sen korot”. Intressit, joita kyseisellä vakuudella suojataan, ovat yhteisön oikeuksia, esillä olevassa asiassa oikeus saada maksuvelvollisuuden mukaiset määrät.

               —

               Luottolaitoksen myöntämä ensisijainen vakuus, joka on komission edellyttämän mallin mukainen, on asianmukainen tapa taata maksuvelvollisuuden mukaisten määrien maksaminen. Tämän vuoksi Portugalin (ja yleisesti myös Euroopan unionin muiden maiden) oikeusjärjestelmässä pankkitakaus hyväksytään mitä erilaisimmissa tarkoituksissa, myös lykättäessä tuomioistuimen päätösten täytäntöönpanoa.

               —

               Esillä olevassa asiassa kantajien ehdottaman vakuuden (jota komissio ei hyväksynyt) myöntäisi Banco Comercial Português SA eli laitos, jonka kotipaikka on Euroopan unionissa ja jota koskevat yhteisön toimielinten itsensä määrittämät valvonta- ja konsolidointisäännöt. Mikään ei vaikuta yhteisöjen oikeuksien puolustamiseksi oikeuttavan sen epäämistä, että kyseinen pankki voi antaa vakuuden, ja sen edellyttämistä, että vakuuden antaa pankki, jonka pitkäaikainen rating on AA.

               —

               Tämän lisäksi on otettava huomioon yleisesti tiedossa olevat suhdanneolosuhteet eli se, että Portugalin tasavallan ratingin muuttuminen on hiljattain vaikuttanut portugalilaisten pankkien ratingeihin. Tämän vuoksi tällä hetkellä ei ole olemassa yhtään pankkia,
                     jonka kotipaikka on Portugalissa
                  , joka täyttäisi komission päätöksessä edellytetyt rating-kriteerit (pitkäaikainen rating AA).

               —

               Komission päätös ei näin ollen täytä välttämättömyysedellytystä (joka on suhteellisuusperiaatteen tärkeä osatekijä), koska mahdollisista keinoista komissio valitsi sen, joka nykyisessä taloussuhdanteessa vahingoittaa eniten kantajien intressejä.

               —

               Näin ollen komission asettama edellytys (vakuuden antaa eurooppalainen pankki, jonka pitkäaikainen rating on AA) on selvästi suhteeton sillä tavoiteltuun päämäärään nähden (komission maksunsaantioikeuden turvaaminen), minkä vuoksi komission päätös on kumottava tältä osin.


title: Asia T-174/16: Kanne 18.4.2016 – Wessel-Werk v. EUIPO – Wolf PVG (pölynimureiden suukappaleet)

text:
               13.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/62

      Kanne 18.4.2016 – Wessel-Werk v. EUIPO – Wolf PVG (pölynimureiden suukappaleet)
      (Asia T-174/16)
      (2016/C 211/77)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset ja muut osapuolet

         Kantaja: Wessel-Werk GmbH (Reichshof, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Becker)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Muu osapuoli valituslautakunnassa: Wolf PVG GmbH & Co. KG (Vlotho, Saksa)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalaisen mallin haltija: Kantaja

         Riidanalainen malli: Yhteisömalli nro 725932-0004 (pölynimureiden suukappaleet)

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 18.2.2016 asiassa R 1652/2014-3 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen

                  —

                  velvoittaa hävinneet osapuolet korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Kanneperusteet

                  —

                  Asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

                  —

                  Asetuksen N:o 6/2002 63 artiklan 1 kohtaa on rikottu.

                  —

                  Asetuksen N:o 6/2002 62 artiklaa on rikottu.


title: Asia C-548/08: Yhteisöjen tuomioistuimen kahdeksannen jaoston puheenjohtajan määräys 12.11.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ruotsin kuningaskunta

text:
               27.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/28

         Yhteisöjen tuomioistuimen kahdeksannen jaoston puheenjohtajan määräys 12.11.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ruotsin kuningaskunta
   (Asia C-548/08) (1)

   2010/C 51/46

      Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

   Kahdeksannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 32, 7.2.2009.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 22 päivänä toukokuuta 1996, asiassa T-140/94, Enrique Gutiérrez de Quijano y Llorens vastaan Euroopan parlamentti (Henkilöstö - Kumoamiskanne - Vahingonkorvauskanne - Toimielinten väliset siirrot - Henkilöstösääntöjen 29 artiklan 1 kohta)

text:
N:o C 197/ 18      | FI |                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       6.7.96
        Asian C-116/95 ( 1 ) poistaminen rekisteristä               rekisteristä on poistettu asia C-116/95 , Euroopan yhteisö
                         ( 96/C 197/37)                             jen komissio vastaan Italian tasavalta.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 3 päivänä
toukokuuta 1996 antamalla määräyksellä tuomioistuimen               (') EYVL N:o C 159, 24.6.1995
                                          ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
    YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                  YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                                             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
               21 päivänä toukokuuta 1996 ,                                         22 päivänä toukokuuta 1996,
asiassa T-148/95 , W vastaan Euroopan yhteisöjen komis             asiassa T-140/94 , Enrique Gutiérrez de Quijano y Liorens
                              sio ( )                                              vastaan Euroopan parlamentti f 1 )
(Henkilöstö — Osittainen pysyvä invaliditeetti — Kirurgi           (Henkilöstö — Kumoamiskanne — Vahingonkorvaus
                        nen toimenpide)                             kanne — Toimielinten väliset siirrot — Henkilöstösääntö
                         ( 96/C 197/38 )                                               jen 29 artiklan 1 kohta)
                                                                                ( 96/C 197/39 )
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                       (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                                                                    Asiassa T-140/94 , Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen
                                                                    virkamies Enrique Gutiérrez de Quijano y Liorens, jota
Asiassa T-148/95 W, Euroopan yhteisöjen komission virka            edusti ensin asianajaja Carlos de la Sptilla y Diez de Oñate,
mies , kotipaikka Bryssel, edustajanaan asianajaja Georges          Madrid, ja sitten asianajaja Sonia Sequéro Marcos , Malaga,
Vandersanden, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa fidu           prosessiosoite Luxemburgissa c/o Enrique Quijano, 53 rue
ciaire Myson SARL, 1 rue Glesener, vastaan Euroopan                 de Beggen, vastaan Euroopan parlamentti ( asiamiehet:
yhteisöjen komissio ( asiamies : Julian Currall ), jossa vaadi     Manfred Peter ja José Luis Rufas Quintana ), jossa kantaja
taan toisaalta kumoamaan komission 25.10.1994 tekemä
                                                                    vaatii sen 10.1.1994 tehdyn Euroopan parlamentin päätök
päätös , jolla kantajan osittainen pysyvä invaliditeettiaste        sen kumoamista , jolla hylättiin kantajan valitus, joka koski
vahvistetaan 0 prosentiksi, jos kantaja kieltäytyy kirurgises      parlamentin 16.8.1993 tekemää päätöstä hylätä kantajan
ta toimenpiteestä , ja jossa toisaalta vaaditaan, että komissio     hakemus siirtymisestä espanjan kielen tulkin virkaan, ja
velvoitetaan maksamaan kantajan lääkärinkulut samoin                kantaja vaatii myös sen aineettoman vahingon korvaamista,
kuin yhden ecun symbolinen korvaus aineettomasta vahin             jonka hän arvioi kärsineensä siirron hylkäämisen vuoksi,
gosta , jonka kantaja väittää kärsineensä , ensimmäisen             ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( toinen jaosto ),
oikeusasteen tuomioistuin ( viides jaosto ), toimien kokoon        toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja H. Kirsch
panossa : puheenjohtaja R. Schintgen ja tuomarit R. Garcia         ner sekä tuomarit C. W. Bellamy ja A. Kalogeropoulos ,
Valdecasas ja J. Azizi , kirjaaja : hallintovirkailija J. Palacio   kirjaaja : johtava hallintovirkamies B. Pastor, on antanut
Gonzalez, on 21.5.1996 antanut tuomion, jonka tuomio               22.5.1996 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
lauselma kuuluu seuravasti :
                                                                     1 ) Euroopan parlamentin 10.1.1994 tekemä päätös, jolla
                                                                         hylättiin kantajan valitus sen hakemuksen hylkäämi
1 ) Kanne hylätään .                                                     sestä, jolla hän pyysi siirtoa 15.3.1993 päivätyssä
                                                                         ilmoituksessa nro EP/LA/91 ilmoitettuun avoimeen
                                                                         virkaan , kumotaan .
2 ) Kaikki asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäynti
     kuluistaan .                                                   2 ) Kanne hylätään muilta osin.
                                                                    3 ) Parlamentti velvoitetaan korvaamaan kaikki oikeuden
(') EYVL N:o C 268 , 14.10.1995                                          käyntikulut.
                                                                    (') EYVL N:o C 146 , 28.5.1994


title: Asia T-115/16: Kanne 18.3.2016 – Sandvik Intellectual Property v. EUIPO – Unipapel (ADVEON)

text:
               13.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/54

      Kanne 18.3.2016 – Sandvik Intellectual Property v. EUIPO – Unipapel (ADVEON)
      (Asia T-115/16)
      (2016/C 211/68)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset ja muut osapuolet

         Kantaja: Sandvik Intellectual Property AB (Sandviken, Ruotsi) (edustaja: asianajaja S. Maaßen)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Muu osapuoli valituslautakunnassa: Unipapel Industria, Comercio y Servicios, SL (Madrid, Espanja)

         Menettely EUIPO:ssa

         Hakija: Kantaja

         Riidanalainen tavaramerkki: Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti, joka koskee tavanomaisin kirjaimin esitettyä sanaa ”ADVEON” – Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti nro 1 164 374

         EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 15.1.2016 asiassa R 738/2015-4 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen;

                  —

                  muuttaa riidanalaista päätöstä niin, että väite hylätään ja kansainvälisen rekisteröinnin IR 1164374 nimeäminen Euroopan unionissa hyväksytään;

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut tai

                  —

                  velvoittaa vastapuolena valituslautakunnassa olleen osapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut;

                  —

                  lykkää asian käsittelyä siihen asti, kunnes unionin tuomioistuin on antanut ratkaisunsa Högsta domstolenin (Ruotsi) 7.12.2015 esittämään ennakkoratkaisupyyntöön asiassa Länsförsäkringar AB v. A/S Matek (C-654/15).

         Kanneperusteet

                  —

                  Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Euroopan yhteisöjen komission 2.5.1997 Portugalin tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-171/97)

text:
28.6.97               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 199/ 13
— toteaa toissijaisesti, että Portugalin tasavalta ei ole            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      noudattanut edellä mainittujen säännösten mukaisia
      velvoitteitaan, koska se ei ole ilmoittanut välittömästi
                                                                     EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannessa
      komissiolle tällaisista toimenpiteistä,
                                                                     kohdassa ja 5 artiklan ensimmäisessä kohdassa velvoite
                                                                     taan jäsenvaltiot toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet
— velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden              niille osoitettujen direktiivien täytäntöönpanemiseksi en
      käyntikulut.                                                   nen säädetyn määräajan päättymistä ja ilmoittamaan tästä
                                                                     välittömästi komissiolle . Kyseinen määräaika, josta oli
                                                                     säädetty direktiivin 2 artiklassa, päättyi 1.1.1992 ilman
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                  että Portugalin tasavalta oli antanut tarvittavia säännök
                                                                     siä .
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannessa                   (') EYVL N:o L 317, 6.11.1981 , s . 1 .
kohdassa ja 5 artiklan ensimmäisessä kohdassa velvoite              ( 2 ) EYVL N:o L 373 , 31.12.1990 , s . 15 .
taan jäsenvaltiot toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet
niille osoitettujen direktiivien täytäntöönpanemiseksi en
nen säädetyn määräajan päättymistä ja ilmoittamaan tästä
välittömästi komissiolle . Kyseinen määräaika , josta oli
säädetty direktiivin 15 artiklassa , päättyi 23.7.1993 ilman
että Portugalin tasavalta oli antanut tarvittavia säännök
siä .                                                                Euroopan yhteisöjen komission 2.5.1997 SIVU du pian
                                                                     d'eau de la Vallée du Lot'ia sekä Sari Hydro-Réalisationsia
                                                                                vastaan nostama kanne
(') EYVL N:o L 228 , 17.8.1991 , s . 70 .
                                                                                ( Asia C-172/97 )
                                                                                ( 97/C 199/26 )
                                                                     Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 2.5.1997 Eu
      Euroopan yhteisöjen komission 2.5.1997 Portugalin              roopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen SIVU du pian
                tasavaltaa vastaan nostama kanne                     d'eau de la Vallée du Lot'ia sekä Sari Hydro-Réalisationsia
                                                                     vastaan . Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellinen pääneu
                          ( Asia C-171 /97 )                         vonantaja Richard B. Wainwright ja oikeudellisessa yksi
                            ( 97/C 199/25
                                                                     kössä työskentelevä kansallinen virkamies Jean-Francis
                                                                     Pasquier, joita avustavat asianajajat Nicole Coutrelis ja
                                                                     Stephanie Ponsot, ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o
                                                                     oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gomez de la Cruz,
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 2.5.1997 Eu                Centre Wagner.
roopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin ta
savaltaa vastaan . Kantajan asiamies on oikeudellisen yksi
kön virkamies Francisco de Sousa Fialho, ja prosessiosoite           Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo
Luxemburgissa c/o Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wag               mioistuin
ner, Kirchberg .
                                                                     — velvoittaa SIVUn ja Sari Hydro-Réalisationsin maksa
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                maan kantajalle yhteensä 83 928 ecua ( kahdeksankym
                                                                            mentäkolmetuhatta yhdeksänsataakaksikymmentäkah
                                                                            deksan ecua ) lisättynä 17.1.1991 alkaen laskettavine
— toteaa , että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut                     luottokorkoineen käyttäen Euroopan raha-asiain yh
      EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen                      teistyörahaston ecu-määräisiin liiketoimiinsa sovelta
      kohdan ja eläinlääkkeitä koskevan jäsenvaltioiden                     maa ja jokaisen kuukauden ensimmäisenä arkipäivänä
      lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 81 /                 julkaistua korkoa sekä lisättynä 28.2.1993 alkaen las
      85 l/ETY (') muuttamisesta 13 päivänä joulukuuta                      kettavine laillisine viivästyskorkoineen;
      1990 annetun neuvoston direktiivin 90/676/ETY ( 2 )
      2 artiklan mukaisia velvoitteitaan , koska se ei ole an
                                                                     — velvoittaa SIVUn ja Sari Hydro-Réalisationsin korvaa
      tanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä                 maan oikeudenkäyntikulut.
      lakeja , asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,
                                                                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
— toteaa toissijaisesti, että Portugalin tasavalta ei ole
      noudattanut edellä mainittujen säännösten mukaisia
      velvoitteitaan, koska se ei ole ilmoittanut välittömästi       Energiateollisuuden näyte- ja pilottihankkeiden taloudelli
      komissiolle tällaisista toimenpiteistä ,                       sesta tukemisesta 20 päivänä joulukuuta 1985 annetun
                                                                     neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 3640/85 (') perusteella
                                                                     komissio teki 6.12.1990 yhteisesti toimineiden ja toistensa
— velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden              puolesta solidaarisessa vastuussa olleiden SIVU du Pays
      käyntikulut.                                                   d'Accueil de la Vallée du Lot'n ja Sari Hydro-Realisation


title: Asia T-213/05: Jean-Luc Delplancken ja Matteo Governatorin 26.5.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               6.8.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 193/37

         Jean-Luc Delplancken ja Matteo Governatorin 26.5.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-213/05)
   (2005/C 193/63)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Jean-Luc Delplancke, kotipaikka Braine-le-Comte (Belgia), ja Matteo Governatori, kotipaikka Saint-Josse-ten-Node (Belgia), ovat nostaneet 26.5.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Sébastien Orlandi, Xavier Martin, Albert Coolen, Jean-Noël Louis ja Etienne Marchal, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa päätökset, joilla kantajat nimitettiin Euroopan yhteisöjen virkamiehiksi, siltä osin kuin niissä vahvistetaan heidän palkkaluokkansa palvelukseen otettaessa henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 12 artiklan mukaisesti;

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asioissa T-130/05, T-160/05, T-162/05, T-170/05 ja T-183/05 ja samankaltaiset kuin asioissa T-58/05, T-164/05, T-192/05 ja T-201/05.


title: Asia C-151/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 27.3.2014 (Cour administrative d’appel de Versailles’n esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Le Rayon d’Or SARL v. Ministre de l’Économie et des Finances (Ennakkoratkaisupyyntö — Verotus — Arvonlisävero — Soveltamisala — Veron perusteen määrittäminen — Hintaan suoraan liittyvän tuen käsite — Kansallisen sairausvakuutuskassan maksama kiinteämääräinen maksu ulkopuolista apua tarvitsevien vanhusten asumispalveluja tuottaville laitoksille)

text:
               19.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 27.3.2014 (Cour administrative d’appel de Versailles’n esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Le Rayon d’Or SARL v. Ministre de l’Économie et des Finances
   (Asia C-151/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Arvonlisävero - Soveltamisala - Veron perusteen määrittäminen - Hintaan suoraan liittyvän tuen käsite - Kansallisen sairausvakuutuskassan maksama kiinteämääräinen maksu ulkopuolista apua tarvitsevien vanhusten asumispalveluja tuottaville laitoksille))
   2014/C 151/07
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour administrative d’appel de Versailles

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Le Rayon d’Or SARL

      Vastaaja: Ministre de l’Économie et des Finances

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö – Cour administrative d’appel de Versailles – Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/338/ETY (EYVL L 145, s. 1.) 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohdan, joka on otettu yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1) 73 artiklaan, tulkinta – Arvonlisäveron soveltamisala – Hoitopalvelujen hintaan suoraan liittyvä tuki – Sellaisen kiinteämääräisen maksun sisällyttäminen siihen, jonka sairausvakuutuskassat maksavat ulkopuolista apua tarvitsevien vanhusten asumispalveluja tuottaville laitoksille

      Tuomiolauselma

   Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohtaa ja yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 73 artiklaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan hoitopalvelujen kiinteämääräisen maksun kaltainen kiinteämääräinen maksu on vastike EHPAD:n asukkaittensa hyväksi vastikkeellisesti suorittamasta hoitopalvelusta ja kuuluu tällä perusteella arvonlisäveron soveltamisalaan.

      (1)  EUVL C 171, 15.6.2013.


title: Asia F-90/14: Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 27.4.2015 – Meyer v. komissio (Henkilöstö — Väliaikainen toimihenkilö — Palkkaus — Perhelisät — Huollettavana olevasta lapsesta maksettavan lisän epääminen — Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 2 artiklan 3 kohdan b alakohta — Lapsi, joka on iältään 18—26-vuotias ja käy koulua tai saa ammatillista koulutusta — Koulutuslisä — Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 3 artiklan 1 kohta — Lapsi, joka saa säännöllisesti ja täysipäiväisesti opetusta oppilaitoksessa — Keskeytys opinnoissa — Selvästi perusteeton kanne)

text:
               15.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 198/50

         Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 27.4.2015 – Meyer v. komissio
   (Asia F-90/14) (1)

   ((Henkilöstö - Väliaikainen toimihenkilö - Palkkaus - Perhelisät - Huollettavana olevasta lapsesta maksettavan lisän epääminen - Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 2 artiklan 3 kohdan b alakohta - Lapsi, joka on iältään 18—26-vuotias ja käy koulua tai saa ammatillista koulutusta - Koulutuslisä - Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 3 artiklan 1 kohta - Lapsi, joka saa säännöllisesti ja täysipäiväisesti opetusta oppilaitoksessa - Keskeytys opinnoissa - Selvästi perusteeton kanne))
   (2015/C 198/69)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Ronald Meyer (Tallinna, Viro) (edustaja: asianajaja H.-R. Ilting)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja T. S. Bohr)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kantaja vaatii ensimmäiseksi sen päätöksen kumoamista, jolla häneltä evättiin 1.9.2013 alkaen oikeus huollettavana olevasta lapsesta maksettavaan lisään sillä perusteella, että hänen lapsensa ei käy koulua tai saa ammatillista koulutusta henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevassa 2 artiklassa tarkoitetulla tavalla, ja toiseksi hänen työnantajansa velvoittamista jatkamaan tämän lisän maksamista hänelle ja korvaamaan taannehtivasti 1.9.2013 alkaen kaikki hänen tyttärensä sairauskulut.

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Ronald Meyer vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 448, 15.12.2014, s. 39.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 17 päivänä kesäkuuta 1998, asiassa C-68/96 (Tribunale di Trenton esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Grundig Italiana SpA vastaan Ministero delle Finanze (Audiovisuaalisten ja foto-optisten tuotteiden kansallinen vero - Sisäinen verotus - Mahdollinen yhteisön oikeuden vastaisuus)

text:
15.8.98               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 258/11
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                             sopimuksen 177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistui-
                       (kuudes jaosto),                            men käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomiois-
                                                                   tuimessa vireillä olevassa asiassa Wilhelm Mecklenburg
                 17 päivänä kesäkuuta 1998,                        vastaan Kreis Pinneberg Ð Der Landrat, Vertreter des
asiassa C-68/96 (Tribunale di Trenton esittämä ennakko-            öffentlichen Intressesin, Kiel, osallistuessa asian käsittelyyn
ratkaisupyyntö), Grundig Italiana SpA vastaan Ministero            ennakkoratkaisun ympäristöä koskevan tiedon saannin
                       delle Finanze (1)                           vapaudesta 7 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston
                                                                   direktiivin 90/313/ETY (EYVL L 158, 23.6.1990, s. 56)
(Audiovisuaalisten ja foto-optisten tuotteiden kansallinen         2 artiklan a alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan kolmannen
vero Ð Sisäinen verotus Ð Mahdollinen yhteisön oikeu-              luetelmakohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toi-
                       den vastaisuus)                             mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja H. Ragne-
                        (98/C 258/19)                              malm sekä tuomarit R. Schintgen (esittelevä tuomari), G. F.
                                                                   Mancini, J. L. Murray ja G. Hirsch, julkisasiamies: A. La
                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)                     Pergola, kirjaaja: johtava hallintovirkamies D. Louterman-
                                                                   Hubeau, on antanut 17.6.1998 tuomion, jonka tuomiolau-
                                                                   selma on seuraava:
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                   1) Ympäristöä koskevan tiedon saannin vapaudesta 7 päi-
Asiassa C-68/96, jonka Tribunale di Trento (Italia) on                  vänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla                90/313/ETY 2 artiklan a alakohtaa on tulkittava siten,
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä               että sitä sovelletaan kannanottoon, jonka ympäristön-
kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa                suojeluviranomainen on antanut osallistuessaan raken-
Grundig Italiana SpA vastaan Ministero delle Finanze                    tamissuunnitelman hyväksymismenettelyyn, jos kan-
ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan                  nanotto vaikuttaa tällaisen suunnitelman hyväksymis-
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toi-              päätökseen ympäristönsuojelulliselta kannalta.
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja H. Ragne-
malm sekä tuomarit G. F. Mancini ja J. L. Murray (esitte-          2) Direktiivin 3 artiklan 2 kohdan kolmannessa luetelma-
levä tuomari), julkisasiamies: C. O. Lenz, kirjaaja: hallin-            kohdassa mainittua käsitettä esitutkinta on tulkittava
tovirkamies L. Hewlett, on antanut 17.6.1998 tuomion,                   siten, että se sisältää Umweltinformationsgesetzin
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                       7 §:n 1 momentin 2 alakohdassa tarkoitetun ainoas-
                                                                        taan hallintotoimen valmistelua koskevan hallinnolli-
EY:n perustamissopimuksen 95 artiklaa on tulkittava siten,              sen menettelyn vain siinä tapauksessa, että tämä edel-
että sen vastaista on, että jäsenvaltio ottaa käyttöön kulu-            tää välittömästi oikeudenkäyntimenettelyä tai sen kal-
tusveron ja kantaa sitä, kun kotimaisten tuotteiden ja                  taista menettelyä ja johtuu tarpeesta hankkia todisteita
muista jäsenvaltioista tuotujen tuotteiden veron peruste ja             tai tutkia tapausta ennen varsinaisen menettelyn aloit-
veronkantomenettely poikkeavat toisistaan.                              tamista.
(1) EYVL C 133, 4.5.1996.                                          (1) EYVL C 354, 23.11.1996.
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                       (kuudes jaosto),
                                                                                (kuudes jaosto),
                 17 päivänä kesäkuuta 1998,
                                                                                17 päivänä kesäkuuta 1998,
asiassa C-321/96 (Schleswig-Holsteinisches Oberverwal-
tungsgerichtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Wilhelm            asiassa C-214/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Mecklenburg vastaan Kreis Pinneberg Ð Der Landrat,                                      Portugalin tasavalta (1)
Vertreter des öffentlichen Intressesin, Kiel, osallistuessa        (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen Ð Direk-
                     asian käsittelyyn (1)                         tiivi 75/440/ETYÐ Direktiivin määräajassa tapahtuvan
(Ympäristö Ð Tiedonsaanti Ð Direktiivi 90/313/ETY Ð                                 täytäntöönpanon laiminlyönti)
     Ympäristönhoidollinen hallintotoimi Ð Esitutkinta)                                     (98/C 258/21)
                        (98/C 258/20)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan              (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                 yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-321/96, jonka Schleswig-Holsteinisches Ober-             Asiassa C-214/97, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
verwaltungsgericht (Saksa) on saattanut EY:n perustamis-           henään Francisco de Sousa Fialho), vastaan Portugalin


title: Asian C-449/02 poistaminen rekisteristä

text:
2.8.2003              FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                      C 184/31
           Asian C-369/02 (1) poistaminen rekisteristä                        Asian C-449/02 (1) poistaminen rekisteristä
                         (2003/C 184/70)                                                     (2003/C 184/72)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 6.5.2003             Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 5.6.2003
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu
asia C-369/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Hellee-         asia C-449/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Espanjan
nien tasavalta.                                                     kuningaskunta.
(1) EYVL C 289, 23.11.2002.                                         (1) EYVL C 31, 8.2.2003.
          Asian C-440/02 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                               Asian C-7/03 (1) poistaminen rekisteristä
                         (2003/C 184/71)
                                                                                (2003/C 184/73)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 28.5.2003
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 8.5.2003
asia C-440/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian         antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu
tasavalta.                                                          asia C-7/03 (High Court of Justicen, Chancery Divisionin
                                                                    esittämä ennnakkoratkaisupyyntö), Société de produits Nestlé
                                                                    S.A. vastaan Unilever plc.
(1) EYVL C 19, 25.1.2003.
                                                                    (1) EYVL C 101, 26.4.2003.


title: Asia T-206/15: Kanne 23.4.2015 – Intercon v. komissio

text:
               6.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/24

         Kanne 23.4.2015 – Intercon v. komissio
   (Asia T-206/15)
   (2015/C 221/33)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Intercon Sp. z o.o. (Łódź, Puola) (edustaja: asianajaja B. Eger)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että varat, jotka Euroopan komissio on maksanut kantajalle sillä perusteella, että kantaja on ottanut osaa sopimuksen VPH2- 224635 kohteena olevaan hankkeeseen, olivat kyseisen sopimuksen yleisten ehtojen II.14 artiklan mukaisesti tukikelpoisia kustannuksia, eikä kantaja näin ollen ole velvollinen palauttamaan kyseisiä varoja

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut

               —

               lykkäämään riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanoa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen ainoaan kanneperusteeseen, joka koskee sopimuspuolten lojaliteettiperiaatteen sekä yrittäjän luottamusta komissioon koskevan periaatteen loukkaamista.

               —

               Komissio ei ole ottanut huomioon mitään kommentteja tai asiakirjoja, jotka tuensaaja on esittänyt 14.8.2014 päivätyssä kirjeessään. Tässä yhteydessä komissio on vedonnut edellä mainitun sopimuksen liitteessä II olevaan 22.II.5 artiklaan, jossa komissiolle annetaan oikeus olla ottamatta huomioon viivästyneitä väitteitä ja todisteita. Mainittu toiminta ei kuitenkaan ollut oikeutettua sen vuoksi, että komissio oli itse pyytänyt tuensaajaa esittämään uusia huomautuksia. Tällaisessa tilanteessa se, ettei uusia todisteita ja kommentteja oteta lainkaan huomioon, on ilmeinen sopimuspuolten lojaliteettiperiaatteen ja yrittäjän luottamusta komissioon koskevan periaatteen loukkaus.


title: Euroopan yhteisöjen komission 24.9.1996 Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan nostama kanne (Asia C-310/96)

text:
23.11.96               \_ Fl                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 354/ 15
— EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan                        2 . Mikäli vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntei
     virheellinen soveltaminen : komissio on soveltamalla                    nen, sovelletaanko säännöksiä mainitulla tavalla myös
     väärin EY :n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohtaa                  seuraavissa tapauksissa :
     katsonut, että osavaltion takaus ei sovellu yhteismark
     kinoille . Päätökseen sisältyvät EY:n perustamissopi                   a ) kun kyseinen päätös on ensimmäinen, jolla tämä
     muksen 92 artiklan 1 kohtaa koskevat toteamukset ovat                        laitos päättää vakuutetun etuuksista näiden ase
     aineellisesti ja muodollisesti lainvastaisia . Aineellinen                   tusten mukaisesti,
     lainvastaisuus seuraa Euroopan yhteisöjen virallisessa
     lehdessä N:o C 152 17.6.1992 julkaistujen niin sanot                   h ) kun ensimmäisessä ennen 1.6.1992 tehdyssä
     tujen komission kalastusta koskevien suuntaviivojen                          päätöksessä ei ollut päätetty vakuutetun etuuksista
     soveltamisesta EY:n 92 artiklan 1 kohdan mukaisten                           asetusten mukaisella tavalla ja kun tämä päätös on
     tosiseikkojen tutkimiseen sekä siitä , että tosiseikkojen                    kumottava ja korvattava 1.6.1992 jälkeen oikaisu
     edellytyksiä koskevia yksityiskohtaisia yksittäistapauk                     päätöksellä, joka tällöin on ensimmäinen sellainen
     sia ei ole tutkittu . Erityisesti komissio on jättänyt tuen                  päätös , jolla oikeuksista määrätään näiden ase
     mittaamisessa ja mahdollisen vaihtoehtoisen rahoituk                        tusten mukaisesti oikein,
     sen arvioinnissa täysin ottamatta huomioon hankitut
     arvokkaat vakuudet ja tämän vuoksi tullut väärään                       c ) kun ensimmäinen ennen 1.6.1992 tehty päätös, joka
     lopputulokseen . Kilpailun vääristämistä koskevien väit                     on muilta osin tehty oikein, on kumottava ja
     teiden osalta ei ole tutkittu tosiseikkoja , ja ne ovat lisäksi              korvattava 1.6.1992 jälkeen, koska toinen asian
     ristiriitaisia . Päätös ei täytä EY :n perustamissopimuksen                  omainen laitos on tehnyt oikaisupäätöksen ?
     190 artiklan mukaisia vaatimuksia , ja se on siksi myös
     muodollisesti lainvastainen .
                                                                        3 . Mikäli vastaus kahteen ensimmäiseen kysymykseen on
                                                                             myönteinen, voiko siitä , että etuuden määrä lasketaan
— EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan                              1.6.1992 uudelleen , olla seurauksena se, että myönnet
     e   alakohdan       virheellinen     soveltaminen : osavaltion          tävän etuuden määrä pienenee 31.5.1992 maksettavaan
     takaus Jadekostille täyttää EY:n perustamissopimuksen                   siihen määrään verrattuna , jota suoritetaan tähän päivä
     92 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaiset edellytykset                  määrään asti sovellettavien asetuksen säännösten pe
     niin, että sitä voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltu               rusteella, koska asetuksella ( ETY ) N:o 1248/92 ei ole
     vana . Komissio tutki tämän poikkeussääntelyn edelly                   muutettu tai täydennetty asetuksen ( ETY ) N:o 574/
     tysten olemassaolon sekä aineelliselta että muodolliselta               72 ( 4 ) 118— 119 a artiklaa siten , että niitä sovelletaan
     kannalta oikeudellisesti virheellisesti .                                1.6.1992 alkaen ?
                                                                        (')  EYVL     N:o L 149 , 5.7.1971 , s . 2
                                                                        (2)  EYVL     N:o L 136 , 19.5.1992 , s . 7
                                                                        ( ?) EYVL     N:o L 230 , 22.8.1983 , s . 6
                                                                        (4)  EYVL     N:o L 74 , 27.3.1972 , s . 1
Tribunal du travail de Bruxellesin 5.9.1996 tekemällään
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Bal
done Salvatore vastaan Institut National d'assurance mala
                                die-invalidité
                             ( Asia C-307/96 )                          Euroopan yhteisöjen komission 24.9.1996 Alankomaiden
                               ( 96/C 354/29 )                                       kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                                ( Asia C-310/96 )
Tribunal du travail de Bruxelles on pyytänyt 5.9.1996                                                ( 96 /C 354/30 )
tekemällään päätöksellä , joka on saapunut yhteisöjen
tuomioistuimen kirjaamoon 23.9.1996 , Euroopan yhteisö                 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.9.1996
jen tuomioistuimelta asiassa Baldone Salvatore vastaan                  Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomai
Institut National d'assurance maladie-invalidité ennakko               den kuningaskuntaa vastaan . Kantajan asiamiehenä on
ratkaisua seuraaviin kysymyksiin :                                      komission oikeudellisen yksikön virkamies B. J. Drijber, ja
                                                                        prosessiosoite Luxemburgissa c/o Euroopan yhteisöjen
 1 . Onko asetuksen ( ETY ) N:o 1408/71 ( 1 ) 95 a artiklan             komission oikeudellisen yksikön virkamies C. Gomez de la
      1 —3 kohtaa , jotka on lisätty asetuksella ( ETY )                Cruz, Centre Wagner, Kirchberg .
      N:o 1248/92 ( 2 ), tulkittava siten, että kun jäsenvaltion
      laitos päättää 31.5 . 1992 jälkeen työkyvyttömän etuuk           Komissio vaatii yhteisöjen tuomioistuinta
      sista näiden asetusten säännösten mukaisesti , sen on
      sovellettava 31.5.1992 päättyvään ajanjaksoon asetuk              1 . toteamaan , että koska Alankomaiden kuningaskunta
      sen ( ETY ) N:o 1408/71 säännöksiä ( erityisesti 46 artik              on 1.1.1990 jälkeen pysyttänyt voimassa erityissäädök
      laa ), sellaisena kuin ne olivat konsolidoituna 2.6.1983                sen, jonka mukaan tietyistä jätteiden ja uusiokäyttöai
      annetulla asetuksella ( ETY ) N:o 2001 /83 ( 1 ), ja                    nesten luovutuksista ei tarvitse maksaa arvonlisäveroa ,
      1.6.1992 alkaen asetuksen ( ETY ) N:o 1408/71 , sellai                 se on jättänyt noudattamatta sille 17.5.1 977 annetun
      sena kuin se on muutettuna asetuksella ( ETY ) N:o 1248/                neuvoston direktiivin 77/388 /ETY 2 artiklan mukaan
      92 , säännöksiä ?                                                       kuuluvia velvollisuuksia ;
 ---pagebreak--- N:o C 354/ 16         FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      23.11.96
2 . velvoittamaan Alankomaiden kuningaskunnan korvaa              Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen
    maan oikeudenkäyntikulut.                                      tuomioistuin
                                                                   — toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut sille
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan
                                                                       hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen
— Neuvoston direktiivin 89/465/ETY 1 artiklan mukaan                   yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 anne
    jäsenvaltiot eivät voi enää 1.1.1990 lukien alkuperäisen           tun neuvoston direktiivin 93/38/ETY ( 1 ) ja erityisesti sen
    kuudennen direktiivin 77/388/ETY 28 artiklan 3 koh                45 artiklan mukaan kuuluvia velvoitteita , koska se ei ole
    dan ja liitteessä F olevan 20 kohdan perusteella pysyttää          antanut direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja ,
    voimassa poikkeusta uusiokäyttöainesten ja tuoreiden               asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ,
    teollisuusjätteiden luovutusten osalta . Tällaiset luovu
    tukset ovat siis direktiivin 77/388/ETY 2 artiklan nojalla     — toteaa toissijaisesti, että Ranskan tasavalta ei joka
    arvonlisäveron alaisia .                                           tapauksessa ole noudattanut sille samojen säännösten
                                                                       mukaan kuuluvia velvoitteita , koska se ei ole ilmoittanut
                                                                       komissiolle viipymättä tällaisista toimenpiteistä ,
— Pelkkä direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan mukaisen
    ilmoituksen tekeminen ei vaikuta komission toimival
                                                                   — velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeuden
    taan ryhtyä EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan                 käyntikulut.
    mukaiseen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättä
    mistä koskevaan menettelyyn .
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    Komissio kiistää lisäksi, että edellä mainittu menet          EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan 3 kohdan velvoit
    tely (') tässä tapauksessa olisi lopetettu . Direktiivin       tavuuden vuoksi jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset
    27 artiklan 3 ja 4 kohdassa olevat lyhyet määräajat on         toimenpiteet niiden direktiivien panemiseksi täytäntöön,
    säädetty oikeusvarmuuden asettamien vaatimusten                jotka on osoitettu niille, ennen jäsenvaltioille tätä tarkoi
    vuoksi . Yritysten ja jäsenvaltioiden on aina niin pian        tusta varten asetetun määräajan päättymistä . Direktiivin
    kuin mahdollista saatava varmuus jokaisesta sellaisesta        93/38/ETY 95 artiklassa säädetty määräaika on päättynyt
    kansallisesta säännöksestä , joka on poikkeus yhteisön         1.7.1994 , mutta Ranska ei ole toteuttanut tarpeellisia
    alv-järjestelmästä . Alankomaiden hallitus ei itse ole         toimenpiteitä .
    ryhtynyt toimenpiteisiin lainvastaisen olotilan poistami
    seksi . Se on nimenomaan antanut jättää asian pois
                                                                   (') EYVL N:o L 199 , 9.8.1993 , s . 84
    neuvoston esityslistalta . Kun neuvosto ei tehnyt myön
    teistä päätöstä kohtuullisen ajan kuluttua umpeen,
    Alankomaiden hallituksen 27 artiklan nojalla aloittama
     menettely on katsottava lopetetuksi . Alankomaiden
     hallituksen näkökanta , jonka mukaan vuonna 1990
     aloitettu menettely on vuoden 1995 puolivälissä yhä
     vireillä , ei ole vakuuttava myöskään sen vuoksi , että       Euroopan yhteisöjen komission 24.9.1996 Ranskan tasa
    vuonna 1990 " ehdotettu " säädös on ilmoituksen sana                          valtaa vastaan nostama kanne
     muodon mukaan tarkoitettu olemaan voimassa
     ainoastaan kolme vuotta .
                                                                                ( Asia C-312/96 )
                                                                                ( 96/C 354/32
(M Komission 24.8.1990 päiväämä kirje muille jäsenvaltioille ja
    tiedonanto neuvostolle 22.10.1990 ( SEC(90)2031 lopull .).     Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.9.1996
                                                                   yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
                                                                   vastaan . Kantajan asiamies on oikeudellinen neuvonantaja
                                                                   Hendrik van Lier ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o
                                                                   Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner, Luxemburg.
                                                                   Euroopan yhteisöjen komissio vaatii , että yhteisöjen
                                                                   tuomioistuin
Euroopan yhteisöjen komission 24.9.1996 Ranskan tasa              — toteaa , että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut sille
                  valtaa vastaan nostama kanne
                                                                       julkisia tavarahankintoja koskevien sopimusten teko
                         ( Asia C-31 1 /96 )                            menettelyjen yhteensovittamisesta 14 päivänä kesä
                           ( 96/C 354/31 )                              kuuta    1993   annetun neuvoston direktiivin       93 /36/
                                                                       ETY (') ja erityisesti sen 34 artiklan mukaan kuuluvia
                                                                       velvoitteita , koska se ei ole antanut direktiivin noudat
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.9.1996                     tamisen edellyttämiä lakeja , asetuksia ja hallinnollisia
yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa                  määräyksiä ,
vastaan . Kantajan asiamies on oikeudellinen neuvonantaja
Hendrik van Lier ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o               — toteaa toissijaisesti, että Ranskan tasavalta ei joka
Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner, Luxemburg .                     tapauksessa ole noudattanut sille samojen säännösten


title: Asia T-293/09: Kanne 29.7.2009 — CNIEL v. komissio

text:
               10.10.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 244/9

         Kanne 29.7.2009 — CNIEL v. komissio
   (Asia T-293/09)
   2009/C 244/14
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Centre National Interprofessionnel de l’Économie Laitière (CNIEL) (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat A. Cabanes ja V. Kostrzewski-Pugnat)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               10.12.2008 tehty komission päätös asiassa N 561/2008 — Ranska (toimialakohtaisten järjestöjen toimet) on kumottava

               —

               toissijaisesti komissio on velvoitettava aloittamaan EY 88 artiklan 2 kohdassa määrätty muodollinen tuen tutkintamenettely

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Nyt esillä olevalla kanteellaan kantaja vaatii 10.12.2008 tehdyn komission päätöksen K(2008 7846 lopull. (1) kumoamista; tällä päätöksellä komissio katsoi, että ranskalaisten maatalousalan toimialakohtaisten järjestöjen mahdollisesti toteuttamia toimia koskeva puitejärjestelmä, joka muodostuu teknisestä avusta, korkealaatuisten maataloustuotteiden tuotannosta ja markkinoinnista, tutkimisesta ja kehittämisestä sekä mainonnasta alkutuottajien ja maataloustuotteiden jalostuksessa ja myynnissä toimivien yritysten hyväksi ja joka rahoitetaan vapaaehtoisin maksuin, joista on tehty pakollisia ministeriöidenvälisellä päätöksellä ja jotka kannetaan näiden toimialakohtaisten järjestöjen jäseniltä, muodostaa yhteismarkkinoille soveltuvan valtiontuen.
   Kanteensa tueksi kantaja esittää kolme kanneperustetta, jotka koskevat:

               —

               EY 87 artiklan 1 kohdan vastaista ilmeistä arviointivirhettä, koska pakollisiksi julistetut vapaaehtoiset maksut eivät ole valtion varoja eivätkä toteutetut toimenpiteet ole luettavissa valtion lukuun eivätkä näiden maksujen lopulliset saajat saa niistä mitään etua

               —

               perusteluvelvollisuuden laiminlyönti, koska komissio ei ole ilmoittanut syitä, joiden vuoksi se on katsonut, että pakollisiksi julistetut vapaaehtoiset maksut ovat valtion varoja tai miltä osin jäsenvaltioiden väliseen kauppaan vaikutettaisiin tai kilpailu vääristyisi

               —

               EY 88 artiklan 3 kohdan rikkominen, koska komissio ei ole aloittanut EY 88 artiklan 2 kohdassa määrättyä muodollista tutkintamenettelyä huolimatta kyseessä olevan puitejärjestelmän arviointiin liittyvistä vakavista vaikeuksista.

      (1)  EUVL 2009, C 116, s. 14.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 5 päivänä marraskuuta 2002 asiassa C-476/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Saksan liittotasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Jäsenvaltio tekee kahdenvälisen niin sanotun open skies -sopimuksen Amerikan yhdysvaltojen kanssa ja soveltaa sitä – Lentoliikenteen sisämarkkinoita sääntelevä johdettu oikeus (asetukset N:o 2299/89, N:o 2407/92, N:o 2408/92, N:o 2409/92 ja N:o 95/93) – Yhteisön ulkoinen toimivalta – EY:n perustamissopimuksen 52 artikla (josta on muutettuna tullut EY 43 artikla) – EY:n perustamissopimuksen 5 artikla (josta on tullut EY 10 artikla))

text:
C 323/8                  FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            21.12.2002
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                         EY:n perustamissopimuksen voimaantuloa tehtyjen sopi-
                                                                                musten osalta noudattanut EY:n perustamissopimuksen
                  5 päivänä marraskuuta 2002                                     234 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 307 artikla)
                                                                                mukaisia velvoitteitaan eikä EY:n perustamissopimuksen
asiassa C-476/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                           voimaantulon jälkeen tehtyjen sopimusten osalta noudat-
                      Saksan liittotasavalta ( 1)                                tanut johdetun oikeuden mukaisia velvoitteitaan, koska
                                                                                se ei ole poistanut näistä aiemmin tehdyistä sopimuksista
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Jäsenval-                      EY:n perustamissopimuksen ja erityisesti sen 52 artiklan
tio tekee kahdenvälisen niin sanotun open skies -sopimuksen                      kanssa sekä johdetun oikeuden kanssa ristiriidassa olevia
Amerikan yhdysvaltojen kanssa ja soveltaa sitä – Lentolii-                       määräyksiä tai toteuttanut tätä tarkoitusta varten kaikkia
kenteen sisämarkkinoita sääntelevä johdettu oikeus (asetuk-                      mahdollisia oikeudellisia toimenpiteitä,
set N:o 2299/89, N:o 2407/92, N:o 2408/92, N:o 2409/
92 ja N:o 95/93) – Yhteisön ulkoinen toimivalta – EY:n                    yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: kuudennen
perustamissopimuksen 52 artikla (josta on muutettuna                      jaoston puheenjohtaja J.-P. Puissochet, joka hoitaa presidentin
tullut EY 43 artikla) – EY:n perustamissopimuksen 5 artikla               tehtäviä, jaoston puheenjohtaja R. Schintgen sekä tuomarit
                  (josta on tullut EY 10 artikla))                        C. Gulmann, D. A. O. Edward, A. La Pergola, P. Jann, V. Skouris
                                                                          (esittelevä tuomari), F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr ja
                           (2002/C 323/08)                                J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja:
                                                                          apulaiskirjaaja H. von Holstein ja osastopäällikkö D. Louter-
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                        man-Hubeau, on antanut 5.11.2002 tuomion, jonka tuomio-
                                                                          lauselma on seuraava:
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                     1)     Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopi-
                                                                                muksen 5 artiklan (josta on tullut EY 10 artikla) ja EY:n
                                                                                perustamissopimuksen 52 artiklan (josta on muutettuna tullut
Asiassa C-476/98, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-                       EY 43 artikla) eikä lentoliikenteen kuljetus- ja rahtimaksuista
nään J. Sack ja F. Benyon) vastaan Saksan liittotasavalta                        23 päivänä heinäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen
(asiamiehenään C.-D. Quassowski, avustajanaan G. Schohe),                        (ETY) N:o 2409/92 ja tietokonepohjaisten paikanvarausjärjes-
jota tukee Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehinään                             telmien käyttöä koskevista käyttäytymissäännöistä 24 päivänä
M. A. Fierstra ja J. van Bakel), jossa kantaja vaatii yhteisöjen                 heinäkuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen N:o 2299/89,
tuomioistuinta toteamaan                                                         sellaisena kuin se on muutettuna 29.10.1993 annetulla
                                                                                neuvoston asetuksella (ETY) N:o 3089/93, mukaisia velvoittei-
–     ensisijaisesti, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut             taan, koska se on tehnyt Amerikan yhdysvaltojen kanssa
      EY:n perustamissopimuksen ja erityisesti sen 5 artiklan                    kansainvälisiä sitoumuksia
      (josta on tullut EY 10 artikla) ja 52 artiklan (josta on
      muutettuna tullut EY 43 artikla) sekä tämän perustamis-
      sopimuksen nojalla annetun johdetun oikeuden ja erityi-                    –      jotka koskevat Amerikan yhdysvaltojen nimeämien lento-
      sesti yhteisön lentoliikenteen harjoittajien toimiluvista                         liikenteen harjoittajien veloittamia lentoliikenteen kulje-
                                                                                tusmaksuja yhteisön sisäisillä reiteillä
      23 päivänä heinäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuk-
      sen (ETY) N:o 2407/92 (EYVL L 240, s. 1), yhteisön
      lentoliikenteen harjoittajien pääsystä yhteisön sisäisen                   –      jotka koskevat Saksan liittotasavallan alueella käytettä-
      lentoliikenteen reiteille 23 päivänä heinäkuuta 1992                              väksi tarjottuja tai käytettäviä tietokonepohjaisia paikan-
      annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2408/92 (EYVL                               varausjärjestelmiä
      L 240, s. 8), lentoliikenteen kuljetus- ja rahtimaksuista
      23 päivänä heinäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuk-                       –      joissa tunnustetaan Amerikan yhdysvalloille oikeus pe-
      sen (ETY) N:o 2409/92 (EYVL L 240, s. 15), tietokonepoh-                          ruuttaa liikenneoikeudet, keskeyttää niiden soveltaminen
      jaisten paikanvarausjärjestelmien käyttöä koskevista käyt-                        tai rajoittaa niitä tapauksissa, joissa Saksan liittotasaval-
      täytymissäännöistä 24 päivänä heinäkuuta 1989 annetun                             lan nimeämät lentoliikenteen harjoittajat eivät ole Saksan
      neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2299/89 (EYVL L 220,                                liittotasavallan tai Saksan kansalaisten omistuksessa.
      s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 29.10.1993
      annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 3089/93
                                                                          2)     Kanne hylätään muilta osin.
      (EYVL L 278, s. 1), sekä lähtö- ja saapumisaikojen
      jakamista yhteisön lentoasemilla koskevista yhteisistä
      säännöistä 18 päivänä tammikuuta 1993 annetun neu-                  3)     Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
      voston asetuksen (ETY) N:o 95/93 (EYVL L 14, s. 1)                         kulut.
      mukaisia velvoitteitaan, koska se on neuvotellut, parafoi-
      nut ja tehnyt vuosina 1994 ja 1996 erikseen Amerikan                4)     Alankomaiden kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäynti-
      yhdysvaltain kanssa lentoliikenteen alalla niin sanottuja                  kuluistaan.
      open skies -sopimuksia
–     toissijaisesti ja osana ensisijaista vaatimusta, että siltä osin    (1 ) EYVL C 71, 13.3.1999.
      kuin vuoden 1994 ja vuoden 1996 sopimuksilla ei
      katsota huomattavasti muutetun ja siten korvatun aiem-
      min tehtyjä sopimuksia, Saksan liittotasavalta ei ole ennen


title: Asia C-205/10 P: Valitus, jonka Heinz Helmuth Eriksen on tehnyt 30.4.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-516/08, Heinz Helmuth Eriksen v. Euroopan komissio, 24.3.2010 antamasta määräyksestä

text:
               17.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/6

         Valitus, jonka Heinz Helmuth Eriksen on tehnyt 30.4.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-516/08, Heinz Helmuth Eriksen v. Euroopan komissio, 24.3.2010 antamasta määräyksestä
   (Asia C-205/10 P)
   2010/C 195/10
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Heinz Helmuth Eriksen (edustaja: asianajaja I. Anderson)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin:

               —

               kumoaa kokonaisuudessaan unionin yleisen tuomioistuimen 24.3.2010 antaman määräyksen, jossa katsottiin, että valittajan nostaman kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuivat ja jossa valittaja velvoitettiin vastaamaan oikeudenkäyntikuluista

               —

               ratkaisee itse valittajan valituksen ja velvoittaa komission maksamaan:

                           a)

                           valittajalle 800 000 euron määrä tai muu vastaava määrä, jonka unionin tuomioistuin katsoo kohtuulliseksi ja oikeudenmukaiseksi korvaukseksi vakavasta terveyden heikentymisestä johtuvista menneistä, nykyisistä ja tulevista kärsimyksistä ja elämänilon vähentymisestä, jotka ovat seurausta siitä, että komissio kieltäytyi mielivaltaisesti ja lainvastaisesti panemasta direktiivin 96/26 (1) mukaista lääketieteellistä tarkkailua täytäntöön säteilyyn liittyvien sairauksien osalta Thulen erityisten interventioryhmien tapauksessa

                           b)

                           valittajalle tai lääkinnällistä hoitoa hänelle tarjoavalle taholle tai hänen hoitajilleen heikentyneen terveyden hoitamisesta ja lääkkeistä aiheutuvat tulevat kulut, joihin edellä a) kohdassa on viitattu ja joista valittaja ei saa korvausta jäsenvaltionsa julkisen terveydenhoitojärjestelmän kautta

                           c)

                           valittajalle menettelystä unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet ja tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat kohtuulliset oikeudenkäyntikulut ja muut kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1)

               Unionin yleinen tuomioistuin arvioi virheellisesti, että valittajan kanteelta, joka perustui sopimuksen ulkopuoliseen vastuuseen, puuttui tutkittavaksi ottamisen edellytykset, koska tuomioistuin otti virheellisellä tavalla huomioon valittajan vaatimusten luonteen ja oikeudelliset perusteet. Tästä vääristelystä seurasi, että unionin yleinen tuomioistuin ei huomioinut lainvastaisuutta, joka liittyi komission mielivaltaisiin ja epärehellisiin tekosyihin olla ryhtymättä toimenpiteisiin, mikä johti työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemista koskevien yhtenäisten turvallisuusmääräysten noudattamatta jättämiseen tilanteessa, jossa säteilyonnettomuus johtui ydinenergian sotilaallisesta käytöstä.

               2)

               Unionin yleinen tuomioistuin jätti soveltamatta jäsenvaltioiden yhteisiä oikeusperiaatteita. Tuomioistuin jätti huomioimatta komission toiminnan lainvastaisuuden, joka perustui siihen, ettei komissio noudattanut jäsenvaltioiden oikeusjärjestysten yhteisiin oikeusperiaatteisiin pohjautuvaa huolenpitovelvollisuutta, huolellisuutta ja hyvän hallinnon vaatimusta arvioidessaan Euratom-sopimuksen 188 artiklassa tarkoitetulla tavalla hallinnollista vastuuta yksilöille aiheutuneen vahingon osalta.

               3)

               Unionin yleinen tuomioistuin sovelsi virheellisesti komission ainutlaatuista kilpailuoikeudellista valtaa määrätä poikkeuksista terveysmääräyksiä koskevaan kanteluun. Unionin yleinen tuomioistuin katsoi lisäksi virheellisesti, että se sotilaallinen poikkeus direktiivissä tarkoitettuun terveydensuojeluun, johon komissio viittasi Thulessa tapahtuneen säteilyonnettomuuden osalta, perustui komission laajaan ja ainutlaatuiseen harkintavaltaan EU:n kilpailupolitiikan määrittämisessä silloin, kun se myöntää harkinnanvaraisia poikkeuksia lainvastaisille kauppasopimuksille. Tämä arviointi johti siihen, ettei otettu huomioon tutkittavaksi ottamista koskevia unionin tuomioistuimen tuomioita muilla sellaisilla EU-politiikkojen aloilla, joilla komissiolla ei ole tällaista ainutlaatuista harkintavaltaa ja joilla väitteet komissio laiminlyönnistä eivät johda siihen, että kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytysten katsotaan selvästi puuttuvan.
               Unionin yleinen tuomioistuin ei huomioinut sitä, että komissiolla ei ole ainutlaatuista ja rajatonta harkintavaltaa väestön ja työntekijöiden terveyden suojelemista koskevien yhtenäisten turvallisuusmääräyksien täytäntöönpanossa, koska komission poikkeuksia koskeva valta määritellään Euratom-sopimuksessa suppeasti ja koska kyseisessä sopimuksessa nimenomaisesti määrätään mekanismeista, joiden perusteella yksilöt voivat kannella komission hallinnollisista laiminlyönneistä aloilla, joilla yksilöitä suojellaan. Tähän kuuluvat tilanteet, joissa kieltäytyminen toimenpiteisiin ryhtymisestä on osoitettu toiselle taholle.

               4)

               Unionin tuomioistuin jätti arvioimatta sen, oliko komission kieltäytyminen toimenpiteisiin ryhtymisestä Euratom-sopimuksen nimenomaisen työntekijöiden ja väestön terveyden suojelua koskevan tavoitteen vastaista.
               Unionin tuomioistuin jätti myös virheellisesti tutkimatta, oliko komission kieltäytyminen toimenpiteisiin ryhtymisestä sellaisten Euratom-sopimuksen tavoitteiden vastaista, jotka koskevat yhtenäisten turvallisuusmääräyksien laatimista ja soveltamisen varmistamista väestön ja työntekijöiden terveyden suojelemiseksi ionisoivan säteilyn pitkäaikaisilta vaikutuksilta. Näin toimimalla unionin yleinen tuomioistuin jätti huomioimatta Euratom-sopimuksessa komissiolle asetetun ehdottoman velvollisuuden varmistaa, että kyseisen sopimuksen määräyksiä — mukaan lukien sopimukseen sisältyvää ennalta varautumisen periaatetta — sovelletaan asianmukaisesti.

      (1)  Perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta 13.5.1996 annettu neuvoston direktiivi 96/29/Euratom (EYVL L 159, s. 1).


title: Asia T-340/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 2.7.2008 — Stradivarius España v. SMHV — Ricci (Stradivari 1715) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Stradivari 1715 rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat yhteisön kuviomerkit Stradivarius — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/49

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 2.7.2008 — Stradivarius España v. SMHV — Ricci (Stradivari 1715)
   (Asia T-340/06) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Stradivari 1715 rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat yhteisön kuviomerkit Stradivarius - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   (2008/C 209/85)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Stradivarius España (Arteixo, Espanja) (edustajat: asianajajat G. Marín Raigal ja P. López Ronda)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamiehet: O. Montalto ja A. Sempio)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Cristina Ricci (Reggello, Italia) (edustajat: asianajajat P. Roncaglia, G. Lazzaretti, M. Boretto ja E. Gavuzzi)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 7.9.2006 (asia R 1024/2005-1) tekemästä päätöksestä, joka koskee Stradivarius España, SA:n ja Cristina Riccin välistä väitemenettelyä
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Stradivarius España, SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 326, 30.12.2006.