title: Asia C-451/98: Antillean Rice Mills -osakeyhtiön, jota tukee Alankomaiden kuningaskunta, Euroopan unionin neuvostoa, jota tukevat Euroopan yhteisöjen komissio, Espanjan kuningaskunta, Ranskan tasavalta ja Italian tasavalta, vastaan nostama kanne

text:
C 188/6                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          3.7.1999
Antillean Rice Mills -osakeyhtiön, jota tukee Alankomai-                Italian tasavallan 17.3.1999 Euroopan yhteisöjen komis-
den kuningaskunta, Euroopan unionin neuvostoa, jota                                       siota vastaan nostama kanne
tukevat Euroopan yhteisöjen komissio, Espanjan kunin-
gaskunta, Ranskan tasavalta ja Italian tasavalta, vastaan
                         nostama kanne                                                             (Asia C-99/99)
                                                                                (1999/C 188/13)
                        (Asia C-451/98)
                                                                        Italian tasavalta on nostanut 17.3.1999 Euroopan yhteisöjen
                        (1999/C 188/11)                                 tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                        vastaan. Kantajan edustaja on professori Umberto Leanza,
                                                                        jota avustaa valtionasiamies Oscar Fiumara ja prosessiosoite
                                                                        Luxemburgissa on Italian suurlähetystö, rue Marie-Adelaïde 5.
Yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi on saatettu
9.12.1998 kanne, jonka Antillean Rice Mills -osakeyhtiö on
nostanut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa. Ensim-              Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
mäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti tutkimatta tämän nu-
merolla T-41/97 rekisteröidyn kanteen ja siirsi asian yhteisöjen
tuomioistuimelle, jotta se voisi antaa ratkaisun kumoamiskan-           –    kumoaa 22 päivänä joulukuuta 1998 annetun komission
teesta.                                                                      asetuksen (ETY) N:o 2815/98 (1) tai ainakin sen 1 artiklan,
                                                                             2 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan kolmannen alakohdan,
                                                                             3 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan ja 3 kohdan,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut on mainittu         –    velvoittaa EY:n komission korvaamaan oikeudenkäynti-
tiedonannossa EYVL 1997, C 108, s. 23.                                       kulut.
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                        1.     Asetuksessa ei täsmennetä niitä oikeussääntöjä, joiden
                                                                        perusteella se on annettu.
                                                                        2.     Asetuksessa säädetään ainoastaan ekstra-neitsytoliiviöl-
                                                                        jyn ja neitsytoliiviöljyn suojasta. Tämä rajoitus on perusteeton
Alankomaiden Antillien Euroopan unionin neuvostoa,                      eikä sitä voida hyväksyä. Myös oliiviöljyllä, joka ei ole kumpaa-
jota tukevat Euroopan yhteisöjen komissio ja Espanjan                   kaan edellä mainituista, on tai voi olla erilaisia ominaisuuksia,
           kuningaskunta, vastaan nostama kanne                         jotka riippuvat sen maantieteellisestä alkuperästä. Terve ja
                                                                        asianmukainen tuotesuoja ja kuluttajansuoja edellyttävät, että
                                                                        tämänkin tuotteen alkuperä voidaan merkitä.
                        (Asia C-452/98)
                                                                        3.     Tuotteen maantieteellisen alkuperän määrittämisessä
                        (1999/C 188/12)                                 käytettyä perustetta ei voida hyväksyä. Se on yksilöity viitta-
                                                                        maalla paikkaan, jossa oliiviöljy puristetaan ottamatta huo-
                                                                        mioon näiden oliivien tuotantoaluetta.
Yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi on saatettu
9.12.1998 kanne, jonka Alankomaiden Antillit on nostanut
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa. Ensimmäisen oi-              4.     Asetuksessa tehdään poikkeus tavaramerkkien tai liikey-
keusasteen tuomioistuin jätti tutkimatta tämän numerolla                ritysten rekisteröintihakemusten osalta, jotka on tehty ennen
T-179/97 rekisteröidyn kanteen ja siirsi asian yhteisöjen               1.1.1999, ja tällainen menettely on asianomaisen direktiivin
tuomioistuimelle, jotta se voisi antaa ratkaisun kumoamiskan-           vastaista. Sen lisäksi, että asetuksessa – toisin kuin direktiivissä
teesta.                                                                 – ei millään tavoin viitata vilpittömään mieleen, sen mukaan
                                                                        on mahdollista rekisteröidä asetuksen julkaisemisen jälkeen
                                                                        esitettyjä hakemuksia ja näin sillä laillistetaan mahdolliset
                                                                        väärinkäytökset.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut on mainittu
tiedonannossa EYVL 1997, C 228, s. 25.
                                                                        (1) EYVL L 349, 24.12.1998, s. 56.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 18 päivänä kesäkuuta 2002 asiassa C-242/00, Saksan liittotasavalta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valtiontuki – Tukihankkeet – Komission päätös, jossa tuki katsotaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi – Toimi, joka ei ole asianosaiselle vastainen – Aluetuet – Tukea saavien alueiden määrittäminen)

text:
10.8.2002                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 191/5
2)    Direktiivin 89/665/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna            1)     Kanne jätetään tutkimatta.
      direktiivillä 92/50/ETY, kanssa on ristiriidassa se, että tarjous-
      pyynnön peruuttamisen laillisuusvalvonta rajoitetaan kansalli-      2)     Saksan liittotasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan,
      sessa lainsäädännössä vain sen arviointiin, onko kyseinen                  ja se velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.
      päätös mielivaltainen.
3)    Sen ajankohdan määrittäminen, joka on otettava huomioon             (1) EYVL C 247, 26.8.2000.
      arvioitaessa, onko hankintaviranomaisen päätös tarjouspyyn-
      nön peruuttamisesta lainmukainen, on ratkaistava kansallisen
      oikeuden perusteella, ja sovellettavat kansalliset säännöt eivät
      saa olla epäedullisempia kuin ne, jotka koskevat samankaltaisia
      jäsenvaltion sisäiseen oikeuteen perustuvia vaatimuksia, eivätkä
      ne saa olla sellaisia, että yhteisön oikeudessa vahvistettujen
      oikeuksien käyttäminen on käytännössä mahdotonta tai suh-
      teettoman vaikeaa.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(1) EYVL C 149, 27.5.2000.
                                                                                (kuudes jaosto)
                                                                                27 päivänä kesäkuuta 2002
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                 asiassa C-258/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Ranskan tasavalta (1)
                    18 päivänä kesäkuuta 2002
                                                                          (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
asiassa C-242/00, Saksan liittotasavalta vastaan Euroopan                 vi 91/676/ETY – Vesien suojeleminen maataloudesta peräi-
                       yhteisöjen komissio(1)                             sin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta – Pi-
                                                                          laantuneiden vesien yksilöiminen – Pilaantumisalttiiden vyö-
                                                                                hykkeiden nimeäminen)
(Valtiontuki – Tukihankkeet – Komission päätös, jossa tuki
katsotaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi – Toimi, joka ei
ole asianosaiselle vastainen – Aluetuet – Tukea saavien                                               (2002/C 191/08)
                      alueiden määrittäminen)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                          (2002/C 191/07)
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                        (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                          Asiassa C-258/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
                                                                          nään M. Nolin) vastaan Ranskan tasavalta (asiamiehenään
Asiassa C-242/00, Saksan liittotasavalta (asiamiehenään                   J.-F. Dobelle ja D. Colas, ja sittemmin G. de Bergues ja D. Colas),
W.-D. Plessing, avustajanaan R. M. Bierwagen) vastaan Euroo-              jota tukee Espanjan kuningaskunta (asiamiehenään S. Ortiz
pan yhteisöjen komissio (asiamiehinään K.-D. Borchardt ja                 Vaamonde) jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta to-
J. Macdonald Flett), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomiois-            teamaan, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut vesien
tuinta kumoamaan alueellisen talousrakenteen parantamista                 suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien ai-
Saksassa koskevan liittovaltion ja osavaltion yhteisen tehtävän           heuttamalta pilaantumiselta 12 päivänä joulukuuta 1991
mukaisten tukialueiden uudelleenrajaamisesta 1 päivänä tam-               annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY (EYVL L 375,
mikuuta 2000 alkavalle ja 31 päivänä joulukuuta 2003                      s. 1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole asianmukaisesti
päättyvälle kaudelle – Länsi-Saksa ja Berliini – 14 päivänä               yksilöinyt pilaantuneita vesiä ja koska se ei näin ollen ole
maaliskuuta 2000 tehdyn komission päätöksen 2001/272/EY                   nimennyt niihin liittyviä pilaantumisalttiita vyöhykkeitä kysei-
(EYVL 2001, L 97, s. 27), yhteisöjen tuomioistuin, toimien                sen direktiivin 3 artiklan ja liitteen I mukaisesti, yhteisöjen
kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen           tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
puheenjohtajat P. Jann, F. Macken ja N. Colneric sekä tuomarit            puheenjohtaja F. Macken (esittelevä tuomari) sekä tuomarit
C. Gulmann, D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet (esittelevä                 N. Colneric, C. Gulmann, R. Schintgen ja J. N. Cunha Rodrigues,
tuomari) R. Schintgen ja V. Skouris, julkisasiamies: J. Mischo,           julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: hallintovirkamies
kirjaaja: johtava hallintovirkamies H. A. Rühl, on antanut                L. Hewlett, on antanut 27.6.2002 tuomion, jonka tuomiolau-
18.6.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                      selma on seuraava:


title: Asia C-576/10: Kanne 9.12.2010 — Euroopan komissio v. Alankomaiden kuningaskunta

text:
               19.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/19

         Kanne 9.12.2010 — Euroopan komissio v. Alankomaiden kuningaskunta
   (Asia C-576/10)
   2011/C 55/34
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. van Beek ja C. Zadra)

      Vastaaja: Alankomaiden kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut direktiivin 2004/18/EY (1) 2 artiklan ja III osaston mukaisia velvoitteitaan, koska se on rikkonut julkisia hankintoja koskevia Euroopan unionin oikeussääntöjä ja erityisesti direktiiviä 2004/18/EY Eindhovenin kunnan tekemän julkista käyttöoikeusurakkaa koskevan sopimuksen tekemisen yhteydessä.

               —

               Alankomaiden kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio on päätynyt katsomaan, että yhteistyösopimus, jonka Eindhovenin kunta on 11.6.2007 tehnyt Hurks Bouw en Vastgoed B.V:n kanssa, on direktiivin 2004/18/EY 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu julkinen käyttöoikeusurakka.
   Koska kyseisen julkisen käyttöoikeusurakan ennakoitu arvo ylittää sovellettavan kynnysarvon, sitä koskeva sopimus olisi pitänyt tehdä direktiivin 2004/18/EY ja erityisesti sen 2 artiklan ja III osaston mukaisesti. Hurks Bouw en Vastgoed B.V:n kanssa tehdyt julkisia rakennusurakoita koskevat hankintasopimukset, joiden ennakoitu arvo ylittää sovellettavan kynnysarvon, on myös julkaistava direktiivin 2004/18/EY 63–65 artiklan mukaisesti.
   Koska Eindhovenin kunta ei ole soveltanut direktiiviä 2004/18/EY ja erityisesti sen 2 artiklaa ja III osastoa päättäessään tehdä kyseistä julkista käyttöoikeusurakkaa koskevan sopimuksen Hurks Bouw en Vastgoed B.V:n kanssa, komissio katsoo, että direktiiviä on rikottu.
   Edellä lausutun perusteella komissio katsoo, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut julkisia hankintoja koskevien Euroopan unionin oikeussääntöjen ja erityisesti direktiivin 2004/18/EY 2 artiklan ja III osaston mukaisia velvoitteitaan Eindhovenin kunnan tekemän julkista käyttöoikeusurakkaa koskevan sopimuksen tekemisen yhteydessä.

      (1)  Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EUVL L 134, s. 114).


title: Asian C-234/00 poistaminen rekisteristä

text:
C 109/40              FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    4.5.2002
        Asian C-234/00 (1) poistaminen rekisteristä                            Asian C-31/01 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2002/C 109/72)                                                      (2002/C 109/75)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 22.1.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-       Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 15.1.2002
tu asia C-234/00 (High Court of Justice (England & Wales),           antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
Queen’s Bench Divisionin (Crown Office) esittämä ennakkorat-         tu asia C-31/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ison-
kaisupyyntö), The Queen vastaan Minister of Agriculture,             Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta.
Fisheries and Food, ex parte: F. Machin & Sons Ltd.
                                                                     (1) EYVL C 79, 10.3.2001.
(1) EYVL C 247, 26.8.2000.
                                                                               Asian C-41/01 (1) poistaminen rekisteristä
       Asian C-239/00 P    ( 1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2002/C 109/76)
                       (2002/C 109/73)
                                                                     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 23.11.2001
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 7.2.2002
                                                                     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                     tu asia C-41/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Saksan
tu asia C-239/00 P, Euroopan unionin neuvosto vastaan
                                                                     liittotasavalta.
Espanjan kuningaskunta.
                                                                     (1) EYVL C 79, 10.3.2001.
(1) EYVL C 247, 26.8.2000.
        Asian C-449/00 (1) poistaminen rekisteristä                            Asian C-85/01 (1) poistaminen rekisteristä
                       (2002/C 109/74)                                                      (2002/C 109/77)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen viidennen jaoston pu-             Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 5.2.2002
heenjohtajan 7.12.2001 antamalla määräyksellä tuomioistui-           antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
men rekisteristä on poistettu asia C-449/00, Euroopan yhteisö-       tu asia C-85/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ison-
jen komissio vastaan Ranskan tasavalta.                              Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta.
(1) EYVL C 45, 10.2.2001.                                            (1) EYVL C 134, 5.5.2001.


title: Asia C-24/10: Kanne 14.1.2010 — Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               13.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/41

         Kanne 14.1.2010 — Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-24/10)
   2010/C 63/64
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Karanasou-Apostolopoulou ja G. Braun)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätöksistä annetun neuvoston direktiivin 78/660/ETY, konsolidoiduista tilinpäätöksistä annetun neuvoston direktiivin 83/349/ETY, pankkien ja muiden rahoituslaitosten tilinpäätöksestä ja konsolidoidusta tilinpäätöksestä annetun neuvoston direktiivin 86/635/ETY sekä vakuutusyritysten tilinpäätöksistä ja konsolidoiduista tilinpäätöksistä annetun neuvoston direktiivin 91/674/ETY muuttamisesta 14.6.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/46 (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut niistä komissiolle.

               —

               Helleenien tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Määräaika, jossa direktiivi 2006/46 oli pantava täytäntöön sisäisessä oikeudessa, on päättynyt 5.9.2008.

      (1)  EUVL L 224, 16.8.2006, s. 1.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 20 päivänä huhtikuuta 2005, asiassa T-273/02, Krüger GmbH & Co. KG vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Sanamerkkiä CALPICO koskeva yhteisön tavaramerkkihakemus — Aiempi kansallinen tavaramerkki CALYPSO — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Oikeus tulla kuulluksi)

text:
               25.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/12

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   20 päivänä huhtikuuta 2005,
   asiassa T-273/02, Krüger GmbH & Co. KG vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Sanamerkkiä CALPICO koskeva yhteisön tavaramerkkihakemus - Aiempi kansallinen tavaramerkki CALYPSO - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Oikeus tulla kuulluksi)
   (2005/C 155/24)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa T-273/02, Krüger GmbH & Co. KG, kotipaikka Bergisch Gladbach (Saksa), edustajanaan asianajaja S. von Petersdorff-Campen, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), asiamiehenään G. Schneider, jossa muuna asianosaisena SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulijana ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa on Calpis Co. Ltd, kotipaikka Tokio (Japani), edustajanaan asianajajat O. Jüngst ja M. Schork, ja jossa on kyse kumoamiskanteesta, joka on nostettu SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 25.6.2002 tekemästä päätöksestä (asia R 484/2000-1), joka koskee Calpis Co. Ltd:n ja Krüger GmbH & Co. KG:n välistä väitemenettelyä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja H. Legal, sekä tuomarit P. Mengozzi ja I. Wiszniewska-Białecka, kirjaaja: hallintovirkamies I. Natsinas, on 20.4.2005 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1

               Kanne hylätään.

               2

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 274, 9.11.2002.


title: Asia C-267/02: Euroopan yhteisöjen komission 19.7.2002 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
14.9.2002                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 219/7
6.    Millaiset käyttötavat voidaan ottaa huomioon, ja onko             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      erityisesti tarpeen osoittaa, että tavaramerkkiä on käytetty
      elinkeinotoiminnassa kyseisessä jäsenvaltiossa, ja riittää-
      kö tältä osin se, että yksi ainoa asiakas on tuonut kyseisiä      EY 249 artiklalla, jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutetta-
      tavaroita tai palveluja tähän jäsenvaltioon?                      vaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on
                                                                        osoitettu, jäsenvaltiot velvoitetaan noudattamaan direktiivin
                                                                        täytäntöönpanolle direktiivissä asetettua määräaikaa. Tämä
7.    Onko tavaramerkin menettämistä koskevan hakemuksen                määräaika päättyi 24.10.1998 ilman, että Italian tasavalta olisi
      tekemisen jälkeinen käyttö jätettävä ottamatta huomioon           antanut ne direktiivin 5 artiklassa edellytetyt säännökset, jotka
      jopa tutkittaessa sitä, oliko käyttö kyseisen ajanjakson          komissio on kanteessaan maininnut.
      kuluessa tosiasiallista?
                                                                        (1) EYVL L 24, 30.1.1998, s. 1.
(1) Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentäminen (EYVL
    L 40, 11.2.1989, s. 1).
                                                                        Euroopan yhteisöjen komission 23.7.2002 Luxemburgin
                                                                                suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-268/02)
                                                                                (2002/C 219/12)
Euroopan yhteisöjen komission 19.7.2002 Italian tasaval-
                    taa vastaan nostama kanne
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.7.2002 Euroo-
                                                                        pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur-
                                                                        herttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on D. Martin,
                          (Asia C-267/02)                               prosessiosoite Luxemburgissa.
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                          (2002/C 219/11)                               tuin
                                                                        –     toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudat-
                                                                              tanut työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojele-
                                                                              misesta työpaikalla esiintyviin kemiallisiin tekijöihin liit-
                                                                              tyviltä riskeiltä (neljästoista direktiivin 89/391/ETY 16 ar-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.7.2002 Euroo-                     tiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) 7 päivänä
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa                    huhtikuuta annetun neuvoston direktiivin 98/24/EY (1)
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen osaston virka-               mukaisia velvoitteitaan, koska se ei antanut tämän direk-
miehet Michael Shotter ja Claudio Loggi.                                      tiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
                                                                              hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole
                                                                              ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                            –     velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan
                                                                              oikeudenkäyntikulut.
1.    toteaa, että Italian tasavalta on jättänyt noudattamatta
      henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta tele-
      viestinnän alalla 15 päivänä joulukuuta 1997 annetun              Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
      Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/66/
      EY (1) 5 ja 15 artiklan mukaiset velvollisuutensa, koska se
      ei ole asetetussa määräajassa antanut tämän direktiivin           Direktiivin täytäntöönpanolle varattu määräaika päättyi
      5 artiklassa edellytettyjä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia    5.5.2001.
      säännöksiä, tai ainakaan ilmoittanut niitä
                                                                        (1) EYVL L 131, 5.5.1998, s. 11.
2.    velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
      kulut.


title: Asia C-225/99: Centrale Raad van Beroepin 24.3.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Soziale Verzekeringsbank vastaan Y. Moughit

text:
C 246/12                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    28.8.1999
maksun palauttamista (ks. yhdistetyissä asioissa C-71/91 ja              Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardian –
C-178/91 (2) 20.4.1993 annettu tuomio), ja jossa perustamis-             Sezione III – 26.11.1998 tekemällään päätöksellä esittämä
kirjan rekisteröintimaksuksi vahvistetaan taannehtivasti                 ennakkoratkaisupyyntö asiassa AGORA Srl vastaan Ente
500 000 Italian liiraa ja jossa yhtiöiden muiden asiakirjojen                      Autonomo Fiera Internazionale di Milano
rekisteröintimaksut vahvistetaan arviomääräisesti eri suuruisik-
si (määrät vaihtelevat yhtiömuodosta riippuen 750 000 liiran
ja 90 000 liiran välillä), pidettävä yhteensopivana yhteisön                                    (Asia C-223/99)
oikeuden periaatteiden ja yhteisöjen tuomioistuimen yhdiste-
tyissä asioissa C-71/91 ja C-178/91 20.4.1993 antamasta                                         (1999/C 246/24)
tuomiosta ilmenevän kyseistä direktiiviä koskevan tulkinnan
kanssa?
                                                                         Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia –
                                                                         Sezione III on pyytänyt 26.11.1998 tekemällään päätöksellä,
Vaikka vuoden 1998 lain kyseisessä säännöksessä (11 §:n 1                joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
momentti) säädetyt maksut ovat asiallisesti alhaisia ja vaikka           10.6.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
säännöksessä olevalla yhtiön asiakirjojen uudelleenrekisteröin-          ratkaisua asiassa AGORA Srl vastaan Ente Autonomo Fiera
tiä koskevalla maininnalla halutaan ilmeisesti viitata sellaisiin        Internazionale di Milano seuraavaan kysymykseen:
arviomääräisiin summiin, jotka selvästi vastaavat palvelusta
aiheutuvaa kustannusta (ja jotka näin ollen ovat direktiivin 12
artiklan e alakohdassa tarkoitettuja korvausluonteisia maksuja),         Voidaanko Ente Autonomo Fiera Internazionale di Milanoa
vaikuttaa siltä, että tämä säännös on annettu ilman, että                pitää direktiivin 92/50/ETY (1) 1 artiklan b kohdassa tarkoitet-
yhtiöille suoritettavista palveluista aiheutuvia kustannuksia            tuna julkisoikeudellisena laitoksena?
olisi millään tavoin etukäteen laskettu (kustannukset ovat
helposti määritettävissä siltä osin kuin ne liittyvät jo kuluneisiin
vuosiin, palveluja suorittavien henkilöiden lukumäärään ja               (1) EYVL L 209, 24.7.1992, s. 1.
pätevyyteen, palvelun suorittamiseen kuluvaan aikaan sekä
palvelun suorittamisen kannalta välttämättömiin materiaali-
kustannuksiin) ja ilman, että kannettujen maksujen ja yhtiöille
konkreettisesti suoritettujen palvelujen olisi osoitettu liittyvän
jollain tavalla toisiinsa, ottaen huomioon, että nämä yhtiöt
olivat maksaneet rekisteröintimaksuja ja rekisteröinnin uudis-
tamisesta kannettua vuotuista maksua eivätkä yhtiön asiakir-
joista perittävää arviomääräistä rekisteröintimaksua.
                                                                         Centrale Raad van Beroepin 24.3.1999 tekemällään
Riippumatta vuoden 1998 lain 11 §:n 1 momentissa säädetty-               päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa So-
jen Italian valtion kantamien maksujen korvausluonteisuudes-                      ziale Verzekeringsbank vastaan Y. Moughit
ta, onko niitä laillisia korkoja, jotka valtiolla on velvollisuus
maksaa yhtiöille palautettavien maksujen perusteella ja niiden
lisäksi, ja jotka edellä mainitun 11 §:n 3 momentin mukaan                                      (Asia C-225/99)
alkavat juosta palauttamiskanteen vireilletulopäivästä ja joiden
vuosittainen tosiasiallinen korkokanta on 2,5 prosenttia, eli
näin ollen alhaisempi, kuin perusteettomasti kannettujen vero-                                  (1999/C 246/25)
jen ja maksujen (29.1.1961 annetun lain nro 29 1 § ja 5 §
ja sen myöhemmät muutokset) tai perusteettoman edun                      Centrale Raad van Beroep on pyytänyt 24.3.1999 tekemällään
palauttamisen (codice civilen 2033 §) yhteydessä sovellettava            päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen
korkokanta, pidettävä yksityisten suojeluun liittyvät näkökoh-           kirjaamoon 11.6.1999 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
dat huomioon ottaen yhteensopivina kansallisen lainsäädän-               ennakkoratkaisua asiassa Soziale Verzekeringsbank vastaan
nön ja yhteisön lainsäädännön vastaavuusperiaatteen ja/tai               Y. Moughit seuraaviin kysymyksiin:
yhteisön lainsäädäntöön perustuvien oikeuksien käyttämiseen
liittyvän tehokkuusperiaatteen kanssa, joihin molempiin yh-
teisöjen tuomioistuin on toistuvasti vedonnut asiassa C-260/             Onko EY:n ja Marokon välisen 27.4.1976 allekirjoitetun
96, Spac, asiassa C-231/96, Edis, ja yhdistetyissä asioissa              yhteistyösopimuksen 41 (1) artiklan ensimmäisessä kohdassa
C-279/96 (3), C-280/96 ja C-281/96, Ansaldo, 15.9.1998                   tarkoitetulla perheenjäsenellä ymmärrettävä myös marokkolai-
annetuissa tuomioissa?”                                                  sen työntekijän yksin olevaa äitiä, joka sen jälkeen, kun
                                                                         kyseinen työntekijä täysi-ikäisenä on asettautunut yhteisön
                                                                         jonkin jäsenvaltion aluelle, on asettautunut asumaan lapsensa
                                                                         luokse?
(1) EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25.
(2) Kok. 1993, s. I-1915.
(3) Kok. 1998, s. I-5025.                                                (1) 26.9.1978 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2211/78, EYVL
                                                                             L 264, s. 1.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 23 päivänä helmikuuta 2001 yhdistetyissä asioissa T-7/98, T-208/98 ja T-109/99, Carlo De Nicola vastaan Euroopan yhteisöjen investointipankki (Euroopan yhteisöjen investointipankki – Henkilökunta – Kumoamiskanne – Tutkittavaksi ottaminen – Kanteen nostamisen määräaika – Pääasia – Vuosittainen arviointikertomus – Ylennys – Ansioiden vertailu – Tasa-arvoisen kohtelun periaate – Harkintavallan väärinkäyttö – Moraalinen häirintä – Irtisanoutuminen – Pätevyysedellytykset – Muoto – Kyky – Hallinto kieltäytyy hyväksymästä irtisanoutumisen peruuttamista – Pyyntö poistaa aineistosta asiakirjoja – Vahingonkorvauskanne)

text:
C 150/20               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          19.5.2001
                                             ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                             2)    Vastaaja velvoitetaan maksamaan kantajalle tämän palkka
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                        taannehtivasti irtisanoutumisilmoituksen peruuttamisesta lu-
                                                                              kien 6,75 prosentin suuruisine viivästyskorkoineen.
                  23 päivänä helmikuuta 2001                            3)    Vastaaja velvoitetaan korvaamaan kantajalle aiheutettu henki-
                                                                              nen kärsimys symbolisella yhden euron suuruisella määrällä.
yhdistetyissä asioissa T-7/98, T-208/98 ja T-109/99, Carlo              4)    Vastaaja velvoitetaan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.
De Nicola vastaan Euroopan yhteisöjen investointipank-
                                ki (1)
                                                                        5)    Kanne hylätään muilta osin.
(Euroopan yhteisöjen investointipankki – Henkilökunta –                 (1) EYVL C 94, 28.3.1998 ja C 71, 13.3.1999.
Kumoamiskanne – Tutkittavaksi ottaminen – Kanteen nos-
tamisen määräaika – Pääasia – Vuosittainen arviointikerto-
mus – Ylennys – Ansioiden vertailu – Tasa-arvoisen kohtelun
periaate – Harkintavallan väärinkäyttö – Moraalinen häirin-
tä – Irtisanoutuminen – Pätevyysedellytykset – Muoto –
Kyky – Hallinto kieltäytyy hyväksymästä irtisanoutumisen
peruuttamista – Pyyntö poistaa aineistosta asiakirjoja –
                    Vahingonkorvauskanne)
                                                                              YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                        (2001/C 150/36)
                                                                                15 päivänä maaliskuuta 2001
                    (Oikeudenkäyntikieli: italia)                       asiassa T-73/98, Société chimique Prayon-Rupel SA vas-
                                                                                taan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
Yhdistetyissä asioissa T-7/98 ja T-208/98, Carlo De Nicola,             (Valtiontuet – EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan
Euroopan yhteisöjen investointipankin toimihenkilö, kotipaik-           2 kohdassa (josta on tullut EY 88 artiklan 2 kohta) määrätyn
ka Strassen, Luxemburg, edustajinaan asianajaja L. Isola, sekä          menettelyn aloittamisen laiminlyöminen – Huomattavat
lisäksi asiassa T-7/98 F. Randolph, barrister, vastaan Euroopan                                      vaikeudet)
yhteisöjen investoinpankki (asiamiehinään aluksi asiassa
T-7/98 G. Marchegiani, ja sitten, kuten myös asiassa T-208/98,
P. Koskelo, E. Uhlmann ja C. Camilli), jossa kantaja vaatii                                       (2001/C 150/37)
kumoamaan kantajaa koskevat vuosilta 1996 ja 1997 laaditut
vuosittaiset arviointikertomukset, koska niissä ei ehdotettu
kantajan ylentämistä, sekä Euroopan investointipankin ne                                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
päätökset, joilla näiden arviointivuosien päätteeksi E ylennet-
tiin virkaan D ja joilla kantaja jätettiin ylentämättä virkaan D,       Asiassa T-73/98, Société chimique Prayon-Rupel SA, kotipaik-
sekä asiassa T-109/99, Carlo De Nicola, Euroopan yhteisöjen             ka Engis (Belgia), edustajanaan asianajaja B. van de Walle
investointipankin entinen toimihenkilö, kotipaikka Rooma,               de Ghelcke, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan
edustajanaan asianajaja L. Isola, vastaan Euroopan yhteisöjen           yhteisöjen komissio (asiamiehenään D. Triantafyllou), jota
investoinpankki (asiamiehinään P. Koskelo, E. Uhlmann ja                tukee Saksan liittotasavalta (asiamiehinään B. Muttelsee-Schön
C. Camilli), jossa kantaja vaatii toteamaan, että hänen irtisanou-      ja C. von Donat), jossa kantaja vaatii, että ensimmäisen
tumisensa on mitätön ja kumoamaan 2.2.1999 päivätyn                     oikeusasteen tuomioistuin kumoaa komission 16.12.1997
Euroopan investointipankin kirjeen, jossa tämän irtisanoutu-            tekemän päätöksen olla vastustamatta sitä, että Saksan liittota-
misen peruuttamista kieltäydyttiin hyväksymästä, ja 25.2.1999           savalta myöntää tukea Chemische Werke Piesteritz GmbH:lle,
päivätyn kirjeen, jolla kantaja väittää tulleensa irtisanotuksi,        ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu viides
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas                jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja K. Le-            R. Garcı́a-Valdecasas sekä tuomarit P. Lindh, J. D. Cooke,
naerts, sekä tuomarit J. Azizi ja M. Jaeger, kirjaaja: johtava          M. Vilaras ja N. J. Forwood, kirjaaja: johtava hallintovirkamies
hallintovirkamies B. Pastor, on 23.2.2001 antanut tuomion,              B. Pastor, on 15.3.2001 antanut tuomion, jonka tuomiolausel-
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                       ma on seuraava:
1)    Kumotaan vastaajan 2.2.1999 tekemä päätös, jolla se kieltäy-      1)    Komission 16.12.1997 tekemä päätös olla vastustamatta sitä,
      tyi hyväksymästä kantajan irtisanoutumisilmoituksen peruutta-           että Saksan liittotasavalta myöntää tukea Chemische Werke
      mista.                                                                  Piesteritz GmbH:lle, kumotaan.


title: Yhdistetyt asiat T-200/03 ja T-313/03: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio  21.2.2006  — V v. komissio (Henkilöstö — Irtisanominen epäpätevyyden vuoksi — Henkilöstösääntöjen 51 artikla — Ilmeinen arviointivirhe — Harkintavallan väärinkäyttö — Huolenpitovelvollisuus — Puolustautumisoikeudet — Suhteellisuusperiaate — Yhdenvertainen kohtelu — Perustelu — Arviointikertomus — Tutkittavaksi ottaminen — Oikeussuojan tarve)

text:
               22.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/11

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 21.2.2006 — V v. komissio
   (Yhdistetyt asiat T-200/03 ja T-313/03) (1)

   (Henkilöstö - Irtisanominen epäpätevyyden vuoksi - Henkilöstösääntöjen 51 artikla - Ilmeinen arviointivirhe - Harkintavallan väärinkäyttö - Huolenpitovelvollisuus - Puolustautumisoikeudet - Suhteellisuusperiaate - Yhdenvertainen kohtelu - Perustelu - Arviointikertomus - Tutkittavaksi ottaminen - Oikeussuojan tarve)
   (2006/C 96/20)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: V (Overijse, Belgia) (edustaja: asianajaja C. Mourato)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: J. Currall)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Yhtäältä sen päätöksen kumoamista koskeva vaatimus, jolla nimittävä viranomainen irtisanoi kantajan epäpätevyyden vuoksi ja toisaalta kantajasta ajanjaksolle 1999/2001 laaditun jaksottaisen arviointikertomuksen kumoamista koskeva vaatimus.
   Tuomiolauselma

               1)

               Asioissa T-200/03 ja T-313/03 nostetut kanteet hylätään.

               2)

               Asianosaiset vastaavat tästä menettelystä ja välitoimimenettelystä aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 200, 23.8.2003.


title: Asia T-22/11: Kanne 19.1.2011 — Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband v. komissio

text:
               5.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 72/28

         Kanne 19.1.2011 — Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband v. komissio
   (Asia T-22/11)
   2011/C 72/45
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband (Münster, Saksa) (edustajat: asianajajat I. Liebach ja A. Rosenfeld)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               valtiontuesta (MC 8/2009 ja C-43/2009, Saksa — WestLB) 21.12.2010 tehty komission päätös C(2010) 9525 lopullinen on osittain kumottava siltä osin kuin päätöksellä on kieltäydytty myöntämästä Saksan 28.10.2010 pyytämää pidennystä Westdeutsche Immobilienbank AG:n uuden liiketoiminnan luovuttamisen ja lakkauttamisen määräaikaan pidemmäksi ajaksi kuin 15.2.2011 asti

               —

               toissijaisesti valtiontuesta (MC 8/2009 ja C-43/2009, Saksa — WestLB) 21.12.2010 tehty komission päätös C(2010) 9525 lopullinen on osittain kumottava siltä osin kuin komissio on siinä välillisesti katsonut, että Saksa oli tehnyt vain yhden yhdistetyn pyynnön Westdeutsche Immobilienbank AG:n uuden liiketoiminnan luovuttamisen ja lakkauttamisen määräajan pidentämisestä 15.2.2011 asti ja ettei määräajan jatkamisesta sitä pidemmäksi ajaksi ole sen vuoksi ollut tarpeen lausua

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteen tueksi viiteen kanneperusteeseen.
   1)   Ensimmäinen kanneperuste: SEUT 296 artiklan 2 kohdan mukaisen perusteluvelvollisuuden laiminlyöminen
   Kantaja väittää tältä osin, ettei komissio ole selittänyt, miksi se on käsitellyt Saksan tekemät määräajan pidentämistä koskeneet kaksi pyyntöä yhtenä yhdistettynä pyyntönä.
   Kantajan mukaan komissio ei myöskään ole selittänyt, miksi valtiontuesta C-43/08 (ex N 390/08), jonka Saksa haluaa myöntää WestLB AG:n rakenneuudistukseen, 12.5.2009 tehdyn komission päätöksen K(2009) 3900 lopullinen korjattu (jäljempänä 12.5.2009 tehty päätös) 2 artiklan 2 kohdan mukaiset edellytykset määräajan pidentämiselle eivät olisi täyttyneet.
   2)   Toinen kanneperuste: virhe harkintavallan käyttämisessä ja arviointivirhe
   Kantaja väittää tässä yhteydessä, että komission harkinnanvarainen ratkaisu määräajan pidentämisestä perustuu tosiseikkojen virheelliseen toteamiseen. Kantajan mukaan riidanalainen päätös on virheellinen siksi, että sen lähtökohtana on, että määräajan pidentämistä olisi pyydetty vain 15.2.2011 asti, ja vastaavasti siksi, että siinä välillisesti katsotaan, ettei pyynnöstä, joka koskee määräajan pidentämistä sitä pidemmäksi ajaksi, ole enää tarpeen lausua.
   Lisäksi kantaja väittää, ettei komissio ole käyttänyt 12.5.2009 tehdyn päätöksen 2 artiklan 2 kohdassa nimenomaisesti edellytettyä mahdollisuutta määräajan pidentämiseen, vaikka sen edellytykset ovat olleet olemassa. Sen sijaan komissio on vedonnut määräajan pidentämistä koskevaan erityislaatuiseen kirjoittamattomaan toimivaltaan, jolla ei ole oikeudellista perustaa ja jonka yksityiskohtaiset edellytykset ovat täysin epäselvät.
   3)   Kolmas kanneperuste: suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen
   Kantaja väittää tältä osin muun muassa, että komission päätös Westdeutsche Immobilienbank AG:n uuden liiketoiminnan lakkauttamisesta 15.2.2011 jälkeen on epäsuhteessa siitä aiheutuviin haittoihin.
   4)   Neljäs kanneperuste: yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaaminen
   Tässä yhteydessä väitetään, että komissio on myöntänyt selvästi pidempiä määräaikoja osakkuuksien ja myös kiinteistörahoitusyhtiöiden luovuttamiseen muissa rahoituskriisiin liittyneissä tapauksissa, joissa rahoituslaitoksille myönnetyt tuet ovat olleet olennaisesti suurempia.
   5)   Viides kanneperuste: Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan rikkominen ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaaminen
   Kantaja väittää viidennen kanneperusteen yhteydessä, ettei komissiolla ole oikeutta tulkita ja ratkaista jäsenvaltion tekemiä pyyntöjä niiden nimenomaisen sanamuodon, sisällön ja tarkoituksen vastaisella tavalla.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 20 päivänä marraskuuta 2001 yhdistetyissä asioissa C-414/99-C-416/99 (High Court of Justicen (England & Wales), Chancery Divisionin (Patent Court) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt), Zino Davidoff SA vastaan A & G Imports Ltd (C-414/99), Levi Strauss & Co. ja Levi Strauss (UK) Ltd vastaan Tesco Stores Ltd ja Tesco plc (C-415/99) ja Levi Strauss & Co. ja Levi Strauss (UK) Ltd vastaan Costco Wholesale UK Ltd (C-416/99) (Tavaramerkit – Direktiivi 89/104/ETY – 7 artiklan 1 kohta – Tavaramerkkiin perustuvan oikeuden sammuminen – Markkinoille saattaminen ETA:n ulkopuolella – Tuonti ETA:an – Tavaramerkin haltĳan suostumus – Edellytys, jonka mukaan suostumuksen on oltava nimenomainen tai hiljainen – Sopimukseen sovellettava laki – Presumptio, jonka mukaan suostumus oletetaan annetuksi – Presumption soveltamatta jättäminen)

text:
C 3/10                   FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              5.1.2002
2)    Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mal-       Euroopan talousalueesta 2 päivänä toukokuuta 1992 tehdyllä
      lit) ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 35/1998-1            sopimuksella (EYVL 1994, L 1, s. 3), 7 artiklan tulkinnasta,
      31.7.1998 tekemä päätös kumotaan siltä osin kuin siinä on          yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti
      asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan                G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat P. Jann,
      perusteella evätty tavaramerkin Baby-dry rekisteröinti yhteisön    N. Colneric, S. von Bahr sekä tuomarit C. Gulmann (esittelevä
      tavaramerkiksi.                                                    tuomari), D. A. O. Edward, A. La Pergola, J.-P. Puissochet,
                                                                         L. Sevón, V. Skouris ja C. W. A. Timmermans, julkisasiamies:
3)    Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)     C. Stix-Hackl, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut
      velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut molemmissa oi-         20.11.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
      keusasteissa.
(1) EYVL C 6, 8.1.2000.                                                  1)    Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä
                                                                               21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston
                                                                               direktiivin 89/104/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna
                                                                               Euroopan talousalueesta 2 päivänä toukokuuta 1992 tehdyllä
                                                                               sopimuksella, 7 artiklan 1 kohtaa on tulkittava niin, että
                                                                               tavaramerkin haltijan voidaan katsoa suostuneen siihen, että
                                                                               tällä tavaramerkillä varustetut tavarat, jotka hän tai hänen
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                     suostumuksellaan joku muu on aiemmin saattanut markkinoille
                                                                               Euroopan talousalueen ulkopuolella, saatetaan markkinoille
                  20 päivänä marraskuuta 2001                                  Euroopan talousalueella, vaikka tämä suostumus olisi pelkäs-
                                                                               tään hiljainen, jos suostumus ilmenee sellaisista Euroopan
                                                                               talousalueella markkinoille saattamista ajallisesti edeltävistä tai
yhdistetyissä asioissa C-414/99-C-416/99 (High Court of
                                                                               sitä seuraavista taikka sen kanssa samanaikaisista tekijöistä
Justicen (England & Wales), Chancery Divisionin (Patent
                                                                               ja olosuhteista, joista kansallisen tuomioistuimen arvioinnin
Court) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt), Zino Davi-
                                                                               mukaan selviää varmalla tavalla tavaramerkin haltijan luopu-
doff SA vastaan A & G Imports Ltd (C-414/99), Levi
                                                                               neen oikeudestaan kieltää markkinoille saattaminen Euroopan
Strauss & Co. ja Levi Strauss (UK) Ltd vastaan Tesco
                                                                               talousalueella.
Stores Ltd ja Tesco plc (C-415/99) ja Levi Strauss & Co. ja
Levi Strauss (UK) Ltd vastaan Costco Wholesale UK Ltd
                            (C-416/99) (1)
                                                                         2)    Hiljainen suostumus ei voi ilmetä siitä, että
(Tavaramerkit – Direktiivi 89/104/ETY – 7 artiklan 1 kohta
– Tavaramerkkiin perustuvan oikeuden sammuminen –
Markkinoille saattaminen ETA:n ulkopuolella – Tuonti                           –     tavaramerkin haltija ei ole ilmoittanut kaikille niille
ETA:an – Tavaramerkin haltijan suostumus – Edellytys,                                peräkkäisille ostajille, jotka ovat hankkineet Euroopan
jonka mukaan suostumuksen on oltava nimenomainen tai                                 talousalueen ulkopuolella markkinoille saatetut tavarat,
hiljainen – Sopimukseen sovellettava laki – Presumptio,                              siitä, että hän ei salli sitä, että tavarat saatetaan
jonka mukaan suostumus oletetaan annetuksi – Presumption                             markkinoille Euroopan talousalueella
                     soveltamatta jättäminen)
                            (2002/C 3/13)                                      –     tavaroissa ei ole merkintää kiellosta saattaa niitä markki-
                                                                                noille Euroopan talousalueella
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                               –     tavaramerkin haltija on luovuttanut tavaramerkillä varus-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                     tettujen tavaroiden omistusoikeuden asettamatta sopimus-
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                perusteisia rajoituksia ja sopimukseen sovellettavan lain
                                                                                mukaan tällaisten rajoitusten punttuessa omistusoikeuden
                                                                                luovutuksella annetaan luovutuksensaajalle rajoittamaton
                                                                                oikeus jälleenmyyntiin tai ainakin oikeus saattaa tavarat
Yhdistetyissä asioissa C-414/99-C-416/99, jotka High Court
                                                                                myöhemmin markkinoille Euroopan talousalueella.
of Justice (England & Wales), Chancery Division (Patent Court)
(Yhdistynyt kuningaskunta) on saattanut EY 234 artiklan
nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen
tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa          3)    Tavaramerkin haltijan yksinoikeuden sammumisen kannalta
Zino Davidoff SA vastaan A & G Imports Ltd (C-414/99) ja                       merkitystä ei ole sillä, että
Levi Strauss & Co. ja Levi Strauss (UK) Ltd vastaan Tesco Stores
Ltd ja Tesco plc (C-415/99) ja Levi Strauss & Co. ja Levi Strauss
(UK) Ltd vastaan Costco Wholesale UK Ltd, aiemmin Costco                       –     elinkeinonharjoittaja, joka tuo tavaramerkillä varustettuja
UK Ltd (C-416/99), ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden tavara-                          tavaroita yhteisöön, ei tiedä sitä, että haltija on kieltänyt
merkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta                             näiden tavaroiden markkinoille saattamisen Euroopan
1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY                            talousalueella tai sen, että muut kuin valtuutetut jälleen-
(EYVL 1989, L 40, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna                            myyjät myyvät näitä tavaroita näillä markkinoilla, tai
 ---pagebreak--- 5.1.2002                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                               C 3/11
      –     valtuutetut jälleen- ja tukkumyyjät eivät ole asettaneet                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
            omille ostajilleen sopimusperusteisia rajoituksia, joissa
            ilmaistaisiin tämä haltijan asettama kielto, vaikka tavara-
            merkin haltija on ilmoittanut kiellosta näille jälleen- ja                                 (kolmas jaosto)
            tukkumyyjille.
                                                                                13 päivänä marraskuuta 2001
(1) EYVL C 6, 8.1.2000; EYVL C 79, 18.3.2000.
                                                                            asiassa C-427/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                            Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningas-
                                                                                kunta (1)
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                            (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Uimave-
                                                                            den laatu – Direktiivin 76/160/ETY riittämätön täytäntöön-
                           (kuudes jaosto)                                                                  pano)
                    27 päivänä syyskuuta 2001
                                                                                (2002/C 3/15)
asiassa C-442/99 P, Cordis Obst und Gemüse Großhandel
                              GmbH (1)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
(Muutoksenhaku – Yhteinen markkinajärjestely – Banaanit
– Tuonti AKT-maista ja kolmansista maista – Tuontitodis-                    (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
tuksia koskeva hakemus – Siirtymätoimenpiteet – Asetus                               yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
       N:o 404/93 – Yhdenvertaisen kohtelun periaate)
                            (2002/C 3/14)
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                          Asiassa C-427/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
                                                                            nään R. B. Wainwright) vastaan Ison-Britannian ja Pohjois-
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan              Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehenään G. Amo-
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                 deo, avustajanaan D. Wyatt, QC), jossa kantaja vaatii yhteisöjen
                                                                            tuomioistuinta toteamaan, että Ison-Britannian ja Pohjois-
                                                                            Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut uimave-
                                                                            den laadusta 8 päivänä joulukuuta 1975 annetun neuvoston
Asiassa C-442/99 P, Cordis Obst und Gemüse Großhandel                       direktiivin 76/160/ETY (EYVL 1976, L 31, s. 1) mukaisia
GmbH, kotipaikka Ostrau (Saksa), (edustajanaan asianajaja                   velvoitteitaan, koska se ei ole varmistanut, että sen uimavedet
G. Meier), jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroopan                ovat kyseisen direktiivin 3 artiklan nojalla vahvistettujen raja-
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides                  arvojen mukaisia, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto),
jaosto) asiassa T-612/97, Cordis vastaan komissio, 28.9.1999                toimien kokoonpanossa: C. Gulmann, joka hoitaa kolmannen
antaman tuomion (Kok. 1999, s. II-2771) kumoamista ja                       jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit J.-P. Puissochet
jossa muina osapuolina ovat: Euroopan yhteisöjen komissio,                  ja J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari), julkisasiamies:
(asiamiehenään K.-D. Borchardt) ja Ranskan tasavalta, (asiamie-             D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut
hinään K. Rispal-Bellanger ja C. Vasak), yhteisöjen tuomioistuin            13.11.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
(kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohta-
ja C. Gulmann sekä tuomarit J.-P. Puissochet, R. Schintgen,
N. Colneric ja J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari),                  1)    Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Hol-                  ei ole noudattanut uimaveden laadusta 8 päivänä joulukuuta
stein, on antanut 27.9.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma                         1975 annetun neuvoston direktiivin 76/160/ETY mukaisia
on seuraava:                                                                      velvoitteitaan, koska se ei ole varmistanut, että sen uimavedet
                                                                                ovat direktiivin 3 artiklan nojalla vahvistettujen sitovien raja-
1)    Valitus hylätään.                                                           arvojen mukaisia.
2)    Cordis Obst und Gemüse Großhandel GmbH vastaa omista
      oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan komis-         2)    Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
      sion oikeudenkäyntikulut.                                                   velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
3)    Ranskan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                            (1) EYVL C 28, 27.1.2001.
(1) EYVL C 47, 19.2.2000.


title: Asia C-371/99: Hoge Raad der Nederlandenin 23.6.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Liberexim B.V. vastaan Inspecteur Belastingdienst/Douane District Arnhem

text:
18.12.1999               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 366/17
Onko väärennettyjen ja laittomasti valmistettujen tavaroiden                      toimenpiteen tarkoituksena – saattaa tavarat liikkee-
vapaaseen liikkeeseen luovutuksen, viennin, jälleenviennin                        seen yhteisössä yhteisön oikeussäännösten vastaisesti;
tai suspensiomenettelyyn asettamisen kieltämistä koskevista                       vai
toimenpiteistä 22 päivänä joulukuuta 1994 annettua neuvos-
ton asetusta N:o 3295/94 (EYVL L 341, 30.12.1994,                            c) tarkoitetaanko ”soveltamisen lakkaamisella” kokonai-
jäljempänä asetus N:o 3295/94) tulkittava niin, että asetus                       suutena kaikkia tekoja, joiden seurauksena tavarat
koskee myös niitä tilanteita, joissa Euroopan yhteisöön kuulu-                    saatetaan vaihdantaan yhteisössä säädetystä poikkea-
mattomasta maasta toiseen Euroopan yhteisöön kuulumatto-                          valla tavalla?
maan maahan läpikulkumatkalla olevat, asetuksessa tarkem-
min määritellyt tavarat, voidaan saada oikeuksiaan loukatuiksi
                                                                         2. Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan edellä c kohdassa
väittävän kolmannessa maassa kotipaikan omaavan oikeuden-
                                                                             tarkoitetulla tavalla, missä soveltamisen lakkaaminen sil-
haltijan hakemuksesta kyseisen asetuksen nojalla jonkin jäsen-
                                                                             loin tapahtuu; siellä, missä ensimmäinen säännösten vastai-
valtion tulliviranomaisten toimenpitein väliaikaisesti pysäyte-
                                                                             nen teko tehdään, vai siellä, missä tehdään jokin myöhempi
tyksi jossakin jäsenmaassa?
                                                                             teko, eli siellä missä tavarat – tässä tapauksessa sinetöinnin
                                                                             murtamisen jälkeen – puretaan ajoneuvosta?
                                                                         Espanjan kuningaskunnan 7.10.1999 Euroopan yhteisöjen
Hoge Raad der Nederlandenin 23.6.1999 tekemällään                                       komissiota vastaan nostama kanne
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Libe-
rexim B.V. vastaan Inspecteur Belastingdienst/Douane
                          District Arnhem                                                           (Asia C-374/99)
                          (Asia C-371/99)                                                           (1999/C 366/28)
                                                                         Espanjan kuningaskunta on nostanut 7.10.1999 Euroopan
                          (1999/C 366/27)                                yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
                                                                         komissiota vastaan. Kantajan asiamiehenä on valtionasiamies
                                                                         Mónica López-Monı́s, prosessiosoite Luxemburgissa Espanjan
Hoge Raad der Nederlanden on pyytänyt 23.6.1999 te-                      suurlähetystö, 4-6 boulevard E. Servais.
kemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomiois-
tuimeen 4.10.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
ennakkoratkaisua asiassa Liberexim B. V. vastaan Inspecteur              Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Belastingdienst/Douane District Arnhem seuraaviin kysymyk-
siin:                                                                    — kumoaa 28.7.1999 tehdyn komission päätöksen, joka
                                                                             koskee päätöksen 99/187/EY (1) muuttamista, niiden rahoi-
1. Mitä tarkoitetaan kuudennen direktiivin 7 artiklan 3 koh-                 tusta koskevien korjausten osalta, jotka on kohdistettu
     dassa ulkoisen passitusmenettelyn ”soveltamisen lakkaami-               Espanjan kuningaskuntaan ja jotka riitautetaan kanteessa,
     sella” silloin, kun lakkaaminen ei tapahdu säännönmukai-                ja
     sesti, vaan muutoin kuin luovuttamalla tavarat vapaaseen
     liikkeeseen:                                                        — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
     a) onko sellaiseksi katsottava ensimmäinen tavaroihin
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
          kohdistettu toimi, joka on jonkin tätä menettelyä
          koskevan oikeussäännöksen vastainen, ja onko tällöin
          merkitystä sillä, onko – muun muassa tämän toimenpi-           Espanjan kuningaskunta riitauttaa kanteen kohteena olevan
          teen – tarkoituksena saattaa tavarat liikkeeseen yh-           rahoituksellisia korjauksia koskevan päätöksen seuraavien alo-
          teisössä tämän säännöksen vastaisesti; vai                     jen osalta:
     b) onko tästä kysymys (vasta) silloin, kun tavarat – tässä
          tapauksessa sinetöinnin murtamisen jälkeen – puretaan          1. O l i i v i ö l j y n k u l u t u s t u k i
          ajoneuvosta noudattamatta velvollisuutta esittää tava-
          rat asiakirjoineen tuontitullitoimipaikalle tullimenette-
          lyasetuksen 22 artiklan 1 kohdan mukaisesti, ja onko           6 206 113 141 Espanjan pesetaa, mikä vastaa kymmentä
          tällöin merkitystä sillä, onko – muun muassa tämän             prosenttia Espanjan menoista varainhoitovuosina 1994-1995.


title: Asia T-120/99: C. Kikin 19.5.1999 sisämarkkinoilla toimivaa yhdenmukaistamisvirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
28.8.1999                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 246/35
     lainsäädäntöön perustuvasta velvoitteesta johtuvan velan,           Kantajan mukaan kyseiset 1 säännön 1 kohdan j alakohta ja
     joka ei perustu sopimukseen ja toisaalta sellaisten sopimuk-        115 artikla ovat mitättömiä ja vaikutuksettomia sen vuoksi,
     seen perustuvien saatavien välillä, joihin sovelletaan jonkin       että ne ovat ristiriidassa 12 EY artiklan (aiempi 6 artikla) ja
     jäsenvaltion oikeutta, eli käsiteltävänä olevassa tapauksessa       neuvoston asetuksen N:o 1 (2) 1 artiklan kanssa. Vaikka
     Belgian oikeutta, johon MED-URBS-sopimuksissa viitataan.            tavaramerkkihakemus voidaan jättää hollanniksi laadittuna,
                                                                         menettelyn myöhempien vaiheiden ja valitusmenettelyn osalta
     Kantaja vetoaa myös oikeusvarmuuden ja luottamuksen-                on kuitenkin valittava yksi viraston viidestä työkielestä. Tämä
     suojan periaatteisiin sekä säädösten perusteluvelvollisuu-          kielijärjestely syrjii kantajaa suhteessa niiden jäsenvaltioiden
     teen.                                                               tavaramerkkiasiamiehiin, joiden kieli kuuluu viraston virallisiin
                                                                         työkieliin.
                                                                         (1) Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY)
                                                                             N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13 päivänä joulukuuta 1995 annet-
                                                                             tu komission asetus (EY) N:o 2868/95 (EYVL 1995, L 95, s. 1).
                                                                         (2) Euroopan talousyhteisössä käytettäviä kieliä koskevista järjeste-
C. Kikin 19.5.1999 sisämarkkinoilla toimivaa yhdenmu-                        lyistä 15 päivänä huhtikuuta 1958 annettu neuvoston asetus
kaistamisvirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama                   n:o 1 (EYVL 1958, s. 385).
                                kanne
                          (Asia T-120/99)
                          (1999/C 246/71)
                                                                         Enrique Gutiérrez de Quijano y Llorensin 21.5.1999
                                                                                Euroopan parlamenttia vastaan nostama kanne
                   (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                                (Asia T-125/99)
C. Kik, Haagissa (Alankomaat) työskentelevä tavaramerkkiasia-
mies, on nostanut 19.5.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäi-                                          (1999/C 246/72)
sen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoilla
toimivaa yhdenmukaistamisvirastoa (tavaramerkit ja mallit)
vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja G. L. Kooy, Haag, ja                              (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
prosessiosoite Luxemburgissa on c/o asianajaja N. Decker,
16 Avenue Marie-Thérèse.                                                 Enrique Gutiérrez de Quijano y Llorens on nostanut 21.5.1999
                                                                         Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               messa kanteen Euroopan parlamenttia vastaan. Kantajan koti-
                                                                         paikka on Luxemburg, edustajana on Juan Ramón Iturriagagoi-
1. hyväksyy kanteen,                                                     tia Bassas, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoimisto
                                                                         Stephan Le Goueff, 9 avenue Guillaume, 1651 Luxembourg.
2. kumoaa kolmannen valituslautakunnan päätöksen tai tar-
     kistaa tätä päätöstä, jolla hänen (yhteisön) tavaramerkin           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
     rekisteröintiä koskeva hakemuksensa hylättiin, ja uudes-
     taan hyväksyy hakemuksen ja kumoaa viraston 19.3.1999               –    kumoaa osittain Euroopan parlamentin pääsihteeristön
     tekemän päätöksen,                                                       avointa virkaa koskevan ilmoituksen PE/215/LA – erityi-
                                                                              sesti ”2 kohdan” – joka on julkaistu 24.2.1999 Euroopan
3. toissijaisesti toteaa, että tavaramerkkiä KIK koskeva hake-                yhteisöjen virallisessa lehdessä C 53 A,
     mus täyttää kaikki menettelymääräykset,
                                                                         –    velvoittaa Euroopan parlamentin korvaamaan oikeuden-
4. jos edellä mainittuja vaatimuksia ei hyväksytä, ainakin                    käyntikulut.
     toteaa, että kantajan ei ole ilmoitettava toiseksi kieleksi
     yhtä yhdenmukaistamisviraston virallisista työkielistä,
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
5. velvoittaa yhdenmukaistamisviraston korvaamaan oikeu-
     denkäyntikulut.                                                     Kantaja, joka on yhteisöjen tuomioistuimen virkamies ja
                                                                         Euroopan parlamentin entinen virkamies, on riitauttanut
                                                                         avointa virkaa koskevan ilmoituksen PE/215/LA siltä osin kuin
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      sen yhdessä kohdassa mainitaan espanjan kielen tulkkien
                                                                         varallaololuettelon laatimisesta. Kantaja toteaa tämän osalta,
Kantaja on laatinut tavaramerkkiä KIK koskevan rekisteröinti-            että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi asiassa
hakemuksensa hollanniksi. Tavaramerkkihakemus koski ”kon-                T-140/94, Gutiérrez de Quijano vastaan Euroopan parlament-
sultointia, joka liittyy vilpilliseen kilpailuun Euroopan yhteis-        ti, 22.5.1996 antamallaan tuomiolla, (1) jonka yhteisöjen tuo-
markkinoilla” (luokka 42). Kantaja ilmoitti hollannin myös               mioistuin vahvisti asiassa C-252/96, Euroopan parlamentti
toiseksi kieleksi. Hänen hakemuksena hylättiin sen vuoksi, että          vastaan E. Gutiérrez de Quijano, 19.11.1998 antamallaan
sillä toisen kielen osalta rikottiin asetuksen N:o 2868/95 (1)           tuomiolla, (2) vastaajana olevan toimielimen päätöksen, jolla se
1 säännön 1 kohdan j alakohtaa sekä asetuksen N:o 40/90                  oli hylännyt kantajan valituksen siitä, ettei tämän hakemusta
115 artiklan 3 kohtaa. Valituslautakunta vahvisti tämän                  ilmoituksessa PE/LA91 avoimeksi julistettuun, siirrolla täy-
päätöksen.                                                               tettävään espanjan kielen tulkin virkaan ollut hyväksytty.


title: Asia C-202/07 P: Valitus, jonka France Télécom SA on tehnyt 16.4.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-340/03, France Télécom SA v. Euroopan yhteisöjen komissio, 30.1.2007 antamasta tuomiosta

text:
               21.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 170/9

         Valitus, jonka France Télécom SA on tehnyt 16.4.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-340/03, France Télécom SA v. Euroopan yhteisöjen komissio, 30.1.2007 antamasta tuomiosta
   (Asia C-202/07 P)
   (2007/C 170/16)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: France Télécom SA, aiemmin Wanadoo Interactive SA (edustajat: avocat O.W. Brouwer, avocat H. Calvet, avocat J. Philippe ja avocat T. Janssens)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-340/03, France Télécom SA v. Euroopan yhteisöjen komissio, annettu tuomio, jolla hylättiin kanne [EY 82 artiklan] mukaisesta menettelystä (asia COMP/38.233 — Wanadoo Interactive) 16.7.2003 tehtyä Euroopan yhteisöjen komission päätöstä vastaan, on kumottava

               —

               tämän seurauksena on

                           —

                           joko palautettava asia ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen uudelleen ratkaistavaksi

                           —

                           tai ratkaistava asia lopullisesti valittajan ensimmäisessä oikeusasteessa esittämien vaatimusten mukaisesti kumoamalla [EY 82 artiklan] mukaisesta menettelystä (asia COMP/38.233 — Wanadoo Interactive) 16.7.2003 tehty Euroopan yhteisöjen komission päätös

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja esittää valituksensa tueksi seitsemän valitusperustetta.
   Valittaja väittää ensimmäisessä valitusperusteessaan, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin laiminlöi perusteluvelvollisuutensa sekä tappioiden takaisinsaamismahdollisuutta, joista on esitettävä näyttöä, koskevilta osin, että valittajan oikeutta mukauttaa hintansa kilpailijoiden hintoihin koskevilta osin, miltä osin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin perustelematta kiisti sanotun oikeuden.
   Valittaja esittää toisessa valitusperusteessaan, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sovelsi virheellisesti EY 82 artiklaa, kun se eväsi Wanadoolta oikeuden mukauttaa vilpittömin mielin hintansa kilpailijoiden hintoihin. Valittajan mukaan sanottu oikeus on kuitenkin vahvistettu sekä komission päätöskäytännössä ja yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä että ranskalaisessa kilpailuoikeutta koskevassa oikeuskirjallisuudessa; sitä paitsi kyseinen oikeus on valittajan ainoa keino säilyttää kilpailukykynsä markkinoilla.
   Kolmannessa valitusperusteessaan valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sovelsi virheellisesti EY 82 artiklaa lisäksi sikäli, kun se ei tutkinut uudelleen komission kustannusten kattamisen laskemisessa käyttämää menetelmää, mikä johti yhteisöjen tuomioistuimen edellyttämän saalistustestin käyttämiseen vääristyneellä tavalla. Valittajan mukaan komission käyttämää menetelmää soveltamalla ei voida päätellä, ovatko Wanadoon hankkimat tilaajat tuottaneet kyseiselle yritykselle voittoa vai tappiota liittymän voimassaoloaikana.
   Valittaja esittää neljännessä valitusperusteessaan, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sekä sovelsi virheellisesti EY 82 artiklaa että laiminlöi perusteluvelvollisuutensa, kun se arvioi, että niitä menoja ja tuloja, jotka kohdistuvat väitetyn rikkomisen tapahtumisen jälkeiseen ajankohtaan, ei ole otettava huomioon. Juuri tästä tulojen ja menojen huomioon ottamista koskevasta ajallisesta rajoituksesta nimittäin seurasi se, että komissio virheellisesti totesi, että kilpailusääntöjä oli rikottu.
   Valittaja väittää viidennessä valitusperusteessaan, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sekä sovelsi virheellisesti EY 82 artiklaa että laiminlöi sille kuuluvan perusteluvelvollisuuden myös siltä osin, kuin se katsoi, että hintoja voidaan pitää saalistushintoina, vaikka niiden soveltaminen johtaisi huomattavan markkinaosuuden menettämiseen. Tällaisia hintoja ei siis voida pitää sellaisina, että ne saattaisivat johtaa kilpailevien yritysten syrjäyttämiseen.
   Väitetyn saalistussuunnitelman osalta valittaja väittää kuudennessa valitusperusteessaan, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sekä otti vääristyneellä tavalla huomioon sen harkittavana olevat tosiseikat ja todisteet että sovelsi virheellisesti EY 82 artiklaa. Kyseisessä artiklassa nimittäin edellytetään objektiivisesti todettavissa olevaa syrjäyttämissuunnitelmaa eikä puhtaasti subjektiivinen määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä koskeva lähestymistapa missään tapauksessa täytä tätä edellytystä.
   Seitsemännessä valitusperusteessaan valittaja väittää viimeiseksi, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei soveltanut EY 82 artiklaa virheellisesti ainoastaan siltä osin, kuin se katsoi, ettei saalistushinnoittelun toteamisen edellytyksenä ollut tappioiden takaisin saamismahdollisuuden osoittaminen, vaan myös siltä osin, kuin kyseinen tuomioistuin samaisti komission esittämät todisteet, jotka koskivat asianomaisten tappioiden takaisin saamista, asianomaisen yrityksen esittämiin tappioiden takaisin saamisen mahdottomuutta koskeviin todisteisiin.


title: Asia C-33/99: Arrondissementsrechtbank te Amsterdamin 28.1.1999 tekemälllään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa H. Fahmi (asianumero AKW 97/5082/24) ja M.M. Esmoris Cerdeiro-Pinedo Amado (asianumero AKW 97/7018/24) vastaan het Bestuur van de Sociale Verzekeringsbank

text:
1.5.1999                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 121/9
Arrondissementsrechtbank te Amsterdamin 28.1.1999                                     seen, jos periaatteessa ainoastaan opiskelijoilla,
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                                jotka ovat Alankomaiden kansalaisia ja opiskelevat
asiassa H. Fahmi (asianumero AKW 97/5082/24) ja M.M.                                  Alankomaissa, on oikeus tämän oikeuden sijaan
Esmoris Cerdeiro-Pinedo Amado (asianumero AKW                                         tulleen oikeuden saantiin?
97/7018/24) vastaan het Bestuur van de Sociale Verzeke-
                             ringsbank                                      2) Onko ETY:n perustamissopimuksen 48 tai 52 artiklaa
                                                                                tulkittava siten, että yli 18 vuotiaiden opiskelevien
                                                                                lasten elinkustannuksia varten maksettavan valtiollisen
                           (Asia C-33/99)                                        lisäavustusoikeuden saamisen rajoittaminen johtaa
                                                                                Alankomaihin muuttaneiden jonkin jäsenvaltion ei-
                                                                                alankomaalaisten kansalaisten tai heidän lastensa osalta
                         (1999/C 121/16)
                                                                                siihen, että työntekijöiden vapaa liikkuvuus tai sijoit-
                                                                                tautumisoikeus estyy näiden säännösten kanssa yhteen-
Arrondissementsrechtbank te Amsterdam on pyytänyt                                sopimattomalla tavalla?
28.1.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 8.2.1999, Euroo-              (1) EYVL L 28, 30.1.1997, s. 1 (konsolidoitu versio)
pan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa H. Fahmi ja M.M.               (2) EYVL L 257, 19.10.1968, s. 2.
Esmoris Cerdeiro-Pinedo Amado vastaan het Bestuur van de
Sociale Verzekeringsbank ennakkoratkaisua seuraaviin kysy-
myksiin:
–   Asiassa H. Fahmi (asianumero AKW 97/5082/24)
                                                                       Hoge Raad der Nederlandenin 5.1.1999 tekemällään
    1. a) Onko yhteistyösopimuksen 41 artiklan 1 kohtaa                päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö rikosasiassa
            tulkittava siten, että marokkolaiset työntekijät voi-                        Roeslof Donkersteegia vastaan
            vat vedota siinä säädettyyn syrjintäkieltoon, jos he
            eivät enää asu yhteisön jäsenvaltion alueella?                                         (Asia C-37/99)
        b) Jos edellä olevaan kysymykseen vastataan myöntei-                                      (1999/C 121/17)
             sesti, estääkö yhteistyösopimuksen 41 artiklan 3
             kohta sen, että marokkolaiset työntekijät, joiden         Hoge Raad der Nederlanden on pyytänyt 5.1.1999 tekemällään
             lapset asuvat yhteisön ulkopuolella, voisivat vedota      päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
             yhteistyösopimuksen 41 artiklan 1 kohtaan?                10.2.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta annakko-
                                                                       ratkaisua rikosasiassa Roeslof Donkersteegia vastaan seuraaviin
                                                                       kysymyksiin:
    2) Jos ensimmäisen kantajan kaltainen työntekijä voi
        vedota yhteistyösopimuksen 41 artiklan 1 kohdassa              1) Onko neuvoston direktiivin 83/189/ETY (1) 1 artiklaa
        säädettyyn syrjintäkieltoon, seuraako tästä kiellosta,              tulkittava siten, että tämän välipäätöksen 4 kohdassa
        että lapsilisän poistaminen on lainvastaista, jos tämän             mainitun, siankasvatuksen vähimmäisvaatimuksista anne-
        oikeuden poistamisen yhteydessä tämä oikeus korva-                  tun asetuksen 2 pykälän 1 momentin, joka kuuluu seuraa-
        taan alankomaalaisen tai Alankomaissa asuvan AKW-                   vasti: ”Elinkeinonharjoittajan on huolehdittava siitä, että
        vakuutetun osalta kantajan kaltaista työntekijää paljon             hänen maatilallaan on yksi tai useampia jalkineiden desin-
        useammin oikeudella saada muuta lisäavustusta (muun                 fioimiseen soveltuvia asianmukaisia desinfioimissäiliöitä
        muassa) vähintään 18 vuotiaiden opiskelevien lasten                 tai asianmukaisia puhdistuslaitteita”, on katsottava olevan
        elinkustannuksia varten?                                            direktiivissä tarkoitettu tekninen määräys?
                                                                       2) Onko direktiivin 83/189/ETY 1 artiklaa tulkittava siten,
–   asiassa M.M. Esmoris Cerdeiro-Pinedo Amado (asianumero                  että tämän välipäätöksen 8 kohdassa mainitun, Aujeszkyn
    AKW 97/7018/24)                                                         taudin torjumisesta annetun asetuksen 2 pykälän 1 mo-
                                                                            mentin, joka kuuluu seuraavasti: ”Jokaisella elinkeinonhar-
                                                                            joittajalla on velvollisuus rokotuttaa maatilallaan olevat
    1. a) Onko neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (1)                    siat Aujeszkyn tautia vastaan siankasvatusyksikön kyseisille
            3 artiklan tai muun asetuksen säännöksen kanssa                 eläinlajeille ja tietyille alueille komitean ehdotuksesta vah-
            yhteensopimatonta se, että oikeus yli 18 vuotiaiden             vistaman rokotussuunnitelman mukaisesti”, on katsottava
            opiskelevien lasten lisäavustukseen poistetaan, jos             olevan direktiivissä tarkoitettu tekninen määräys?
            periaatteessa ainoastaan opiskelijoilla, jotka ovat
            Alankomaiden kansalaisia ja opiskelevat Alanko-            3) Jos direktiivissä 83/189/ETY tarkoitettua teknisiä määräyk-
            maissa, on oikeus tämän oikeuden sijaan tulleen                 siä koskevaa ehdotusta ei ole annettu direktiivin 8 ja 9
            oikeuden saantiin?                                              artiklan mukaisesti tiedoksi komissiolle, seuraako tästä,
                                                                            että tällaista määräystä ei saa soveltaa silloin, kun määräys
                                                                            tietyssä yksittäistapauksessa rajoittaa kaupankäyntiä tai
        b) Onko         neuvoston     asetuksen     (ETY)     N:o           tavaroiden vapaata liikkuvuutta, vai onko katsottava, että
             1612/68 (2)7 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että          tällaista säännöstä ei saa soveltaa silloin, kun säännös
             sen kanssa on yhteensopimatonta poistaa oikeus                 yleisesti, vaikkakaan ei kyseisessä yksittäistapauksessa, ra-
             yli 18 vuotiaiden opiskelevien lasten lisäavustuk-             joittaa tai voi rajoittaa kaupankäyntiä?


title: Asia T-191/10: Kanne 20.4.2010 — Greenwood Houseware (Zhuhai) ym. v. neuvosto

text:
               3.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/44

         Kanne 20.4.2010 — Greenwood Houseware (Zhuhai) ym. v. neuvosto
   (Asia T-191/10)
   2010/C 179/78
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Greenwood Houseware (Zhuhai) Ltd (Zhuhai, Kiinan kansantasavalta), Brabantia S&S Ltd (Hong Kong, Kiinan kansantasavalta), Brabantia S&L Belgium NV (Overpelt, Belgia), Brabantia Belgium NV (Overpelt, Belgia), Brabantia Netherlands BV (Valkenswaard, Alankomaat) ja Brabantia (U.K.) Ltd (Bristol, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat E. Vermulst ja Y. van Gerven)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               19.1.2010 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 77/2010 (1) on kumottava

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut

               —

               mahdolliset väliintulijat on velvoitettava vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat vaativat SEUT 263 artiklan nojalla nostamassaan kanteessa, että lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta muun muassa Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien silityslautojen tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 452/2007 muuttamisesta 19.1.2010 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 77/2010 kumotaan.
   Kantajat vetoavat vaatimustensa tueksi seuraaviin oikeudellisiin perusteisiin:

               Ensinnäkin tehdessään täydentävän ilmoituksen sen jälkeen, kun kanteen kohteena oleva asetus oli julkaistu, neuvosto sovelsi virheellisesti neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (2) 20 artiklan 4 kohtaa ja loukkasi kantajien puolustautumisoikeuksia. Euroopan unionin toimielimet eivät ilmoittaneet kantajille uusista tosiasioista ja näkökohdista, joihin polkumyyntitullin muutos perustui, ennen kuin kanteen kohteena oleva asetus oli viimeistelty ja toimitettu neuvostolle hyväksyttäväksi, eivätkä ne varanneet kantajille mitään mahdollisuutta esittää uusia väitteitä tai selventää aikaisemmin annettuja tietoja, vaikka tämä olisi voinut vaikuttaa edelleen alentavasti polkumyyntitullin määrään.

               Toiseksi neuvosto teki ilmeisen arviointivirheen ja sovelsi virheellisesti neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 2 artiklan 9 kohtaa ja 11 artiklan 10 kohtaa vientihintaa muodostaessaan. Unionin toimielimet menettelivät virheellisesti vähentäessään 38,1 prosentin polkumyyntitullin, koska mainitun asetuksen 11 artiklan 10 kohdassa säädetyn vaatimuksen täyttymistä ei ole tarpeen todistaa uuden viejän kohdalla. Lisäksi unionin toimielinten arvio polkumyyntitullin vähennyksestä perustui tosiasioiden virheelliseen arviointiin.

               Kolmanneksi neuvosto teki ilmeisen arviointivirheen ja toimi huolellisuusvelvollisuuden vastaisesti sekä loukkasi hyvän hallinnon ja syrjimättömyyden periaatteita ja sovelsi virheellisesti neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 2 artiklan 10 kohtaa tekemällä virheellisiä oikaisuja vientihintaan ja normaaliarvoon. Unionin toimielimet vähensivät virheellisesti vientihinnasta välittömiä kustannuksia, joita kantajat eivät maksaneet kysymyksessä olevien tuotteiden vientiin tarkoitetusta osuudesta, ja korottivat virheellisesti normaaliarvon vastaamaan vientimyynnin arvonlisäveroa, joka ei ole palautettavissa, vaikka sellaista oikaisua ei ollut suoritettu alkuperäisessä tutkimuksessa.

               Lopuksi kantajat katsovat, että unionin toimielimet tekivät ilmeisen arviointivirheen ja toimivat huolellisuusvelvollisuuden vastaisesti sekä loukkasivat hyvän hallinnon ja syrjimättömyyden periaatteita ja sovelsivat virheellisesti neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan b alakohtaa ja 2 artiklan 7 kohdan c alakohtaa, kun ne eivät myöntäneet Greenwood Houseware (Zhuhai) Ltd:lle markkinatalouskohtelua. Se, että unionin toimielimet eivät myöntäneet kantaja Greenwood Houseware (Zhuhai) Ltd:lle markkinatalouskohtelua, perustui esitettyjen tosiasioiden ja todisteiden virheelliseen arviointiin. Lisäksi unionin toimielimet eivät noudattaneet vaadittavaa huolellisuutta arvioidessaan kaikkia mainitun asetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa olevien toisen ja kolmannen vaatimuksen soveltamiseen vaikuttavia näkökohtia.

      (1)  Lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta muun muassa Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien silityslautojen tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 452/2007 muuttamisesta 19.1.2010 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 77/2010 (EUVL L 24, s. 1).

      (2)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1225/2009 (EUVL L 343, s. 51).