title: Asia T-415/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.3.2013 — Nexans France v. yhteisyritys Fusion for Energy (Julkiset tavaranhankinnat — Euratom — Yhteisyritys Fusion for Energyn tarjouspyyntömenettely — Sähkölaitteiden toimittaminen — Tarjouksentekijän tarjouksen hylkääminen — Avoin menettely — Tarjous, johon sisältyy varaumia — Oikeusvarmuus — Perusteltu luottamus — Oikeasuhteisuus — Eturistiriita — Päätös sopimuksen tekemisestä — Kumoamiskanne — Toimi ei koske kantajaa suoraan — Tutkimatta jättäminen — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)

text:
               4.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/16

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.3.2013 — Nexans France v. yhteisyritys Fusion for Energy
   (Asia T-415/10) (1)

   (Julkiset tavaranhankinnat - Euratom - Yhteisyritys Fusion for Energyn tarjouspyyntömenettely - Sähkölaitteiden toimittaminen - Tarjouksentekijän tarjouksen hylkääminen - Avoin menettely - Tarjous, johon sisältyy varaumia - Oikeusvarmuus - Perusteltu luottamus - Oikeasuhteisuus - Eturistiriita - Päätös sopimuksen tekemisestä - Kumoamiskanne - Toimi ei koske kantajaa suoraan - Tutkimatta jättäminen - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)
   2013/C 129/30
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Nexans France (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat J.-P. Tran Thiet, J.-F. Le Corre ja M. Pigeat)

      Vastaaja: Eurooppalainen yhteisyritys ITERiä ja fuusioenergian kehittämistä varten (Barcelona, Espanja) (asiamies: A. Verpont, avustajinaan solicitor C. Kennedy-Loest, solicitor T. Christopher, asianajajat J. Derenne ja N. Pourbaix sekä solicitor M. Farley)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä vaatimus sen päätöksen kumoamisesta, jolla kantajan tekemä tarjous hylättiin ja päätettiin tehdä sopimus toisen tarjouksentekijän kanssa, ja toisaalta vahingonkorvausvaatimus.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Nexans France velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut.

      (1)  EUVL C 301, 6.11.2010.


title: Asia C-375/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 28.1.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale di Frosinone – Italia) – Rikosoikeudenkäynti Rosanna Laezzaa vastaan (Ennakkoratkaisupyyntö — SEUT 49 ja SEUT 56 artikla — Sijoittautumisvapaus — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Onnenpelit — Unionin tuomioistuimen tuomio, jossa vedonlyöntien keräämistoimintaa varten myönnettäviä toimilupia koskeva kansallinen säännöstö todettiin unionin oikeuden vastaiseksi — Järjestelmän uudelleenjärjestäminen uuden tarjouskilpailun avulla — Omistettujen aineellisten ja aineettomien hyödykkeiden, jotka muodostavat pelien hallinnointia ja vetojen keräämistä koskevan verkoston, käyttöoikeuden luovuttaminen vastikkeetta — Rajoitus — Yleistä etua koskevat pakottavat syyt — Oikeasuhteisuus)

text:
               21.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 28.1.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale di Frosinone – Italia) – Rikosoikeudenkäynti Rosanna Laezzaa vastaan
   (Asia C-375/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - SEUT 49 ja SEUT 56 artikla - Sijoittautumisvapaus - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Onnenpelit - Unionin tuomioistuimen tuomio, jossa vedonlyöntien keräämistoimintaa varten myönnettäviä toimilupia koskeva kansallinen säännöstö todettiin unionin oikeuden vastaiseksi - Järjestelmän uudelleenjärjestäminen uuden tarjouskilpailun avulla - Omistettujen aineellisten ja aineettomien hyödykkeiden, jotka muodostavat pelien hallinnointia ja vetojen keräämistä koskevan verkoston, käyttöoikeuden luovuttaminen vastikkeetta - Rajoitus - Yleistä etua koskevat pakottavat syyt - Oikeasuhteisuus))
   (2016/C 106/06)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Frosinone

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   Rosanna Laezza

      Tuomiolauselma

   SEUT 49 ja SEUT 56 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle rajoittavalle kansalliselle säännökselle, jossa toimiluvan haltija velvoitetaan luovuttamaan vastikkeetta oikeus käyttää sellaisia aineelliseen tai aineettomaan omaisuuteen kuuluvia hyödykkeitä, jotka muodostavat pelin hallinnointi- ja keräysverkoston, siinä tapauksessa, että toiminta päättyy toimiluvan voimassaoloajan päätyttyä, jos tällaisella rajoituksella ylitetään se, mikä on tarpeen kyseisellä säännöksellä tosiasiallisesti tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkastettava.

      (1)  EUVL C 372, 20.10.2014.


title: Asia T-262/05: The Procter & Gamble Companyn 18.7.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/53

         The Procter & Gamble Companyn 18.7.2005 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
   (Asia T-262/05)
   (2005/C 217/110)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   The Procter & Gamble Company, kotipaikka Cincinnati, Ohio (Yhdysvallat), on nostanut 18.7.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja G. Kuipers, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 1.6.2005 tekemän päätöksen asiassa R 1184/2004-1 sikäli kuin siinä katsotaan, että merkki ei täytä asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa vahvistettuja edellytyksiä

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Kyseessä oleva yhteisön tavaramerkki:

               Kolmiulotteinen merkki, joka muodostuu neliönmuotoisesta valkoisesta tabletista, jonka pinnalla on violetinvärinen kukkakuvio, jossa on kuusi terälehteä, luokkaan 3 kuuluvia tavaroita varten (Pesuaineet ja valkaisutuotteet ja muut vaatteiden pesussa käytettävät aineet; astioiden pesu-, puhdistus- ja hoitovalmisteet; saippuat - -) - hakemus nro 1 683 168.

               Tutkijan päätös:

               Hakemuksen hylkääminen.

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Valituksen hylkääminen.

               Kanneperusteet:

               Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia C-314/16: Kanne 1.6.2016 – Euroopan komissio v. Tšekin tasavalta

text:
               8.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/16

         Kanne 1.6.2016 – Euroopan komissio v. Tšekin tasavalta
   (Asia C-314/16)
   (2016/C 287/20)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: Z. Malůšková ja J. Hottiaux)

      Vastaaja: Tšekin tasavalta

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               1.

               toteaa, että

                           a)

                           Tšekin tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 2006/126/EY 4 artiklan 1 kohdan ja 4 kohdan d ja f alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole varmistanut, että luokkien C1 ja C määritelmä koskee ainoastaan muita kuin luokkiin D1 ja D kuuluvia ajoneuvoja

                           b)

                           Tšekin tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 2006/126/EY (1) 4 artiklan 1 kohdan ja 4 kohdan h alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on rajannut luokan D1 määritelmän ajoneuvoihin, jotka on suunniteltu ja valmistettu kuljettamaan enemmän kuin kahdeksan matkustajaa

               2.

               velvoittaa Tšekin tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin 2006/126/EY 4 artiklan 1 kohdassa säädetään, että ajokortit oikeuttavat kuljettamaan kyseisessä artiklassa määriteltyihin luokkiin kuuluvia moottoriajoneuvoja. Direktiivin 4 artiklan 4 kohdan d ja f alakohdassa eritellään tarkemmin luokat C1 ja C. Edellytys, jonka mukaan luokkaan kuuluvat ”muut kuin D1- tai D-luokan” ajoneuvot, on nimenomaisesti mainittu näiden molempien luokkien osalta. Ajoneuvoluokkia määrittelevään Tšekin lainsäädäntöön ei kuitenkaan sisälly edellytystä siitä, että luokat C1 ja C tulee rajata ”muihin kuin D1- tai D-luokan moottoriajoneuvoihin”.
   Direktiivin 2006/126/EY 4 artiklan 4 kohdan h alakohdassa määritellään luokka D1 luokaksi, joka käsittää ajoneuvot, ”jotka on suunniteltu ja valmistettu kuljettamaan kuljettajan lisäksi enintään 16 matkustajaa”, ilman että siinä mainitaan matkustajien vähimmäismäärää. Tšekin lainsäädäntöön kuitenkin sisältyy ylimääräinen vaatimus, jonka mukaan ajoneuvot, jotka on tarkoitettu kuljettamaan enemmän kuin kahdeksan matkustajaa, on luokiteltava luokkaan D1.

      (1)  EUVL L 403, s. 18.


title: Asia F-125/13: Kanne 20.12.2013 – ZZ v. SMHV

text:
               28.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/37

         Kanne 20.12.2013 – ZZ v. SMHV
   (Asia F-125/13)
   2014/C 129/46
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja H. Tettenborn)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vaatimus vuotta 2012 koskevan arviointikertomuksen kumoamisesta ajanjakson 1.10.2011–31.12.2012 osalta ja ajanjaksoksi 1.1.–31.12.2013 asetettujen tavoitteiden kumoamisesta sekä vahingonkorvausvaatimus

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että

               —

               virkamiestuomioistuin kumoaa kantajaa koskevan 15.3.2013 päivätyn arviointikertomuksen (Appraisal Report) ajanjakson 1.10.2011–31.12.2012 osalta

               —

               virkamiestuomioistuin kumoaa SMHV:n kantajalle ajanjaksoksi 01/2013–12/2013 asettamat tavoitteet

               —

               virkamiestuomioistuin velvoittaa SMHV:n maksamaan kantajalle virkamiestuomioistuimen kohtuulliseksi harkitseman suuruisen vahingonkorvauksen kantajalle aiheutuneista aineettomista vahingoista

               —

               virkamiestuomioistuin velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-15/05: Gerechtshof te Amsterdamin 28.12.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Kawasaki Motors Europe N.V. vastaan Belastingsdienst/Douane district Rotterdam

text:
               2.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/9

         Gerechtshof te Amsterdamin 28.12.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Kawasaki Motors Europe N.V. vastaan Belastingsdienst/Douane district Rotterdam
   (Asia C-15/05)
   (2005/C 82/18)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Gerechtshof te Amsterdam on pyytänyt 28.12.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 19.1.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Kawasaki Motors Europe N.V. vastaan Belastingsdienst/Douane district Rotterdam, seuraaviin kysymyksiin:

               1.

               Onko tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön 23 päivänä marraskuuta 1998 annettu komission asetus (EY) N:o 2518/98 (1) (EYVL L 315) pätevä siltä osin kuin liitteen taulukossa olevassa 5 kohdassa uusi nelipyöräinen ajoneuvo (maastoajoneuvo) luokitellaan yhteisen tullitariffin nimikkeessä 8703 21 tarkoitetuksi henkilökuljetukseen suunnitelluksi moottoriajoneuvoksi?

               2.

               Jos asetus on pätemätön, voidaanko yhteistä tullitariffia tulkita siten, että nyt kysymyksessä olevat tavarat voidaan luokitella johonkin yhteisen tullitariffin nimikkeen 8701 90 alanimikkeeseen?

      (1)  Tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön 23 päivänä marraskuuta 1998 annettu komission asetus (EY) N:o 2518/98 (EYVL L 315, 25.11.1998, s. 3).


title: Asia C-489/11 P: Valitus, jonka Mitsubishi Electric Corp. on tehnyt 23.9.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-133/07, Mitsubishi Electric Corp. v. Euroopan komissio, 12.7.2011 antamasta tuomiosta

text:
               26.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/15

         Valitus, jonka Mitsubishi Electric Corp. on tehnyt 23.9.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-133/07, Mitsubishi Electric Corp. v. Euroopan komissio, 12.7.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-489/11 P)
   2011/C 347/24
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Mitsubishi Electric Corp. (edustajat: solicitor R. Denton, solicitor J. J Vyavaharkar ja avocat K. Haegeman)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa valituksenalaisen tuomion siltä osin kuin sillä hylättiin Melcon unionin yleisessä tuomioistuimessa nostama kanne,

               —

               kumoaa ne riidanalaisen päätöksen artiklat, joita valituksenalaisella tuomiolla ei ole vielä kumottu, siltä osin kuin niitä sovelletaan Melcoon ja TMT&D:hen sen ajanjakson osalta, jolloin Melco oli Toshiban kanssa solidaarisessa vastuussa TMT&D:n toiminnasta,

               —

               velvoittaa komission joka tapauksessa vastaamaan tästä menettelystä ja unionin yleisessä tuomioistuimessa käydystä menettelystä sille itselleen ja Melcolle aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin teki huomattavia oikeudellisia virheitä, kun se arvioi väitetyn ”yhteisjärjestelyn” olemassaoloa koskevaa näyttöä.

               —

               Unionin yleinen tuomioistuin vääristeli valittajan mukaan tietoja ”yhteisjärjestelyn” olemassaolosta.

               —

               Unionin yleinen tuomioistuin ei valittajan mukaan soveltanut asianmukaisia todisteiden arviointia koskevia perusteita ja sovelsi virheellisesti oikeuskäytäntöön perustuvaa periaatetta, jonka mukaan rikkomisesta ilmoittaneen tahon intressejä vastaan puhuvia lausuntoja on lähtökohtaisesti pidettävä erityisen luotettavina.

               —

               Unionin yleinen tuomioistuin sovelsi valittajan mukaan virheellisesti todisteiden arviointia ja painoarvoa koskevaa oikeuskäytäntöä, kun se piti M:n lausuntoa uskottavana ja katsoi sillä olevan todistusarvoa.

               —

               Unionin yleinen tuomioistuin sovelsi valittajan mukaan virheellisesti vahvistavaa näyttöä koskevaa säännöstöä Fujin väitetiedoksiantoon antamaan vastaukseen.

               —

               Unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut huomioon komission yksittäisten toimien, joilla tämä loukkasi Melcon puolustautumisoikeuksia ja oikeutta tulla kuulluksi, yhteisvaikutusta.

               —

               Unionin yleinen tuomioistuin loukkasi valittajan mukaan Melcon puolustautumisoikeuksia, erityisesti syyttömyysolettamaa, kun se vaati Melcoa osoittamaan, ettei se ollut rikkonut kilpailusääntöjä.

               —

               Unionin yleinen tuomioistuin loukkasi valittajan mukaan syyttömyysolettamaa ja sovelsi virheellisesti oikeusperiaatteita, kun se jätti vaihtoehtoiset mahdolliset selitykset tarkastelematta.

         Valittaja väittää myös, että unionin yleinen tuomioistuin teki vakavia oikeudellisia virheitä, kun se arvioi väitetyn kilpailusääntöjen rikkomisen oletettua kestoa.

               —

               Unionin yleinen tuomioistuin ei valittajan mukaan osoittanut oikeudellisesti riittävällä tavalla väitetyn kilpailusääntöjen rikkomisen oletettua kestoa.


title: Asia F-5/12: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 12.6.2013 — Bogusz v. Frontex (Henkilöstö — Väliaikaiset toimihenkilöt — Frontexin henkilöstö — Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 14 artiklassa säädettyjen koeajan olosuhteiden muuttaminen — Irtisanominen koeajan päätteeksi — Tavoitteiden asettaminen — Kanneperuste, joka on esitetty ensimmäistä kertaa istunnossa)

text:
               31.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/45

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 12.6.2013 — Bogusz v. Frontex
   (Asia F-5/12) (1)

   (Henkilöstö - Väliaikaiset toimihenkilöt - Frontexin henkilöstö - Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 14 artiklassa säädettyjen koeajan olosuhteiden muuttaminen - Irtisanominen koeajan päätteeksi - Tavoitteiden asettaminen - Kanneperuste, joka on esitetty ensimmäistä kertaa istunnossa)
   2013/C 252/76
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Slawomir Bogusz (Dobroszyce, Puola) (edustaja: asianajaja S. Pappas)

      Vastaaja: Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtiva virasto (asiamiehet: S. Vuorensola ja H. Caniard, avustajinaan asianajajat A. Duron ja D. Waelbroeck)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus Frontexin päätöksen, jolla kantajalle määrättiin seuraamus, ja päätöksen, jolla hänet irtisanottiin, kumoamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtiva virasto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan yksi neljäsosa Slawomir Boguszin oikeudenkäyntikuluista.

               3)

               Slawomir Bogusz vastaa kolmesta neljäsosasta omia oikeudenkäyntikulujaan.

      (1)  EUVL C 133, 5.5.2012, s. 29.


title: Yhdistetyt asiat C-508/15 ja C-509/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 21.12.2016 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Verwaltungsgericht Berlin – Saksa) – Sidika Ucar (C-508/15) ja Recep Kilic (C-509/15) v. Land Berlin (Ennakkoratkaisupyyntö — ETY:n ja Turkin välinen assosiaatiosopimus — Päätös N:o 1/80 — 7 artiklan ensimmäinen kohta — Jäsenvaltion laillisille työmarkkinoille kuuluvan turkkilaisen työntekijän perheenjäsenten oleskeluoikeus — Edellytykset — Turkkilaisen työntekijän ei edellytetä kuuluneen jäsenvaltion laillisille työmarkkinoille perheenjäsenen kolmen ensimmäisen oleskeluvuoden ajan)

text:
               20.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 53/16

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 21.12.2016 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Verwaltungsgericht Berlin – Saksa) – Sidika Ucar (C-508/15) ja Recep Kilic (C-509/15) v. Land Berlin
   (Yhdistetyt asiat C-508/15 ja C-509/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - ETY:n ja Turkin välinen assosiaatiosopimus - Päätös N:o 1/80 - 7 artiklan ensimmäinen kohta - Jäsenvaltion laillisille työmarkkinoille kuuluvan turkkilaisen työntekijän perheenjäsenten oleskeluoikeus - Edellytykset - Turkkilaisen työntekijän ei edellytetä kuuluneen jäsenvaltion laillisille työmarkkinoille perheenjäsenen kolmen ensimmäisen oleskeluvuoden ajan))
   (2017/C 053/18)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgericht Berlin

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Sidika Ucar (C-508/15) ja Recep Kilic (C-509/15)

      Vastaaja: Land Berlin,

      Tuomiolauselma

   Assosiaation kehittämisestä 19.9.1980 tehdyn assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 7 artiklan ensimmäisen kohdan ensimmäistä luetelmakohtaa on tulkittava siten, että siinä annetaan oleskeluoikeus vastaanottavassa jäsenvaltiossa sellaiselle turkkilaisen työntekijän perheenjäsenelle, jolle on annettu lupa saapua kyseiseen jäsenvaltioon perheenyhdistämisen perusteella ja joka on tähän jäsenvaltioon saapumisestaan saakka asunut yhdessä kyseisen turkkilaisen työntekijän kanssa, vaikkei vähintään kolmen vuoden ajanjakso, jona tämä työntekijä on kuulunut laillisille työmarkkinoille, ole alkanut välittömästi kyseisen perheenjäsenen tähän vastaanottavaan jäsenvaltioon saapumisen jälkeen vaan tätä myöhemmin.

      (1)  EUVL C 16, 18.1.2016.


title: Asia C-210/08 P: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 20.1.2009 — Sebirán, S.L. v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), El Coto de Rioja S.A. (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Asetus (EY) N:o 40/94 — 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Sekaannusvaara — Kuviomerkki Coto D’Arcis — Sanamerkkien COTO DE IMAZ ja EL COTO haltijan vastustus — Rekisteröinnin epääminen osittain)

text:
               16.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/18

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 20.1.2009 — Sebirán, S.L. v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), El Coto de Rioja S.A.
   (Asia C-210/08 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 40/94 - 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Sekaannusvaara - Kuviomerkki Coto D’Arcis - Sanamerkkien COTO DE IMAZ ja EL COTO haltijan vastustus - Rekisteröinnin epääminen osittain)
   2009/C 113/35
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Sebirán, S.L. (edustaja: abogado J. A. Calderón Chavero)

      Valittajan vastapuoli ja muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: J. Laporta Insa) ja El Coto de Rioja S.A. (edustajat: abogado J. Grimau Muñoz ja abogado J. Villamor Muguerza)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-332/04, Sebirán v. SMHV ja El Coto de Rioja, S.A. 12.3.2008 antamasta sellaisesta tuomiosta tehty valitus, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi Sebiran, S.L:n vaatimuksen siitä, että sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) toisen valituslautakunnan 15.6.2004 tekemä päätös (asia R 550/2003-2) on kumottava

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Sebirán S.L. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 183, 19.7.2008.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 12 päivänä kesäkuuta 1997, asiassa C-110/95 (High Court of Justice, Chancery Division, Patents Courtin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Yamanouchi Pharmaceutical Co. Ltd vastaan Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks (Neuvoston asetus (ETY) N:o 1768/92 - Lääkkeiden lisäsuojatodistus - 19 artiklan soveltamisala)

text:
N:o C 252/4             nn                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       16.8.97
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                   YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                      10 päivänä kesäkuuta 1997,                                               (kuudes jaosto),
          asiassa C-3 92/95 , Euroopan parlamentti vastaan                              12 päivänä kesäkuuta 1997,
                    Euroopan unionin neuvosto 0 )
(Kolmansien maiden kansalaiset — Viisumi — Lainsää                    asiassa C-l 10/95 (High Court of Justice, Chancery
      däntömenettely — Euroopan parlamentin kuuleminen)                Division,    Patents   Courtin    esittämä  ennakkoratkaisu
                                                                       pyyntö), Yamanouchi Pharmaceutical Co. Ltd vastaan
                             ( 97/C 252/06 )                           Comptroller-General of Patents, Designs and Trade
                                                                                Marks (M
                                                                       (Neuvoston asetus (ETY) N:o 1 768/92 — Lääkkeiden lisä
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                suojatodistus — 19 artiklan soveltamisala)
                                                                                ( 97/C 252/07 )
       (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
       yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Asiassa C-392/95 , Euroopan parlamentti ( asiamiehinään
Johann Schoo ja Jose-Luis Rufas Quintana ) vastaan
Euroopan unionin neuvosto ( asiamiehinään Jean-Paul Jac
que ja Michael Bishop ), jota tukee Ranskan tasavalta
( asiamiehinään Catherine de Salins ja Anne de Bourgoing),                 (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan                   yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi
ylittäessään jäsenvaltioiden ulkorajat, 25 päivänä syys
kuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen ( EY) N:o 2317/
95 (EYVL N:o L 234, 3.10.1995 , s. 1 ). yhteisöjen tuo
mioistuin, toimien kokoonpanossa : presidentti, G. C. Rod             Asiassa C-l 10/95 , jonka High Court of Justice, Chancery
ríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat G. E Mancini ja              Division, Patents Court on saattanut EY:n perustamissopi
J. L. Murray sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn (esittelevä                muksen 177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
tuomari ), C. Gulmann, D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet,              käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui
                                                                       messa vireillä olevassa asiassa Yamanouchi Pharmaceutical
G. Hirsch, P. Jann, M. Wathelet ja R. Schintgen, julkisasia
mies: N. Fennelly, kirjaaja : johtava hallintovirkamies D.             Co. Ltd vastaan Comptroller-General of Patents, Designs
Louterman-Hubeau, on antanut 10.6.1997 tuomion, jonka                  and Trade Marks ennakkoratkaisun lääkkeiden lisäsuoja
tuomiolauselma on seuraava :                                           todistuksen aikaansaamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992
                                                                       annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 1768/92 ( EYVL
                                                                       N:o L 182, 2.7.1992, s . 1 ) 19 artiklan tulkinnasta,
                                                                       yhteisöjen tuomioistuin ( kuudes jaosto ), toimien kokoon
 1 ) Kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava vii           panossa : jaoston puheenjohtaja G. F. Mancini sekä tuoma
        sumi ylittäessään jäsenvaltioiden ulkorajat, 25 päivänä         rit C. N. Kakouris, G. Hirsch ( esittelevä tuomari ), H. Rag
        syyskuuta 1995 annettu neuvoston asetus (EY)                    nemalm ja R. Schintgen, julkisasiamies : N. Fennelly, kir
         N:o 23 1 7/95 kumotaan.                                        jaaja: johtava hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on
                                                                        antanut 12.6.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on
                                                                        seuraava :
 2 ) Kumotun asetuksen vaikutukset pidetään voimassa sii
         hen asti, kunnes Euroopan unionin neuvosto on anta
         nut asiassa uuden säädöksen.
                                                                        Lisäsuojatodistuksen antaminen lääkkeiden lisäsuojatodis
                                                                        tuksen aikaansaamisesta 1 8 päivänä kesäkuuta 1 992 anne
 3 ) Neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku                 tun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1768/92 19 artiklan
         lut.                                                           nojalla edellyttää, että tuotteella on asetuksen 3 artiklan
                                                                        b alakohdan mukaisesti todistushakemuksen jättöpäivänä
                                                                        voimassa oleva lupa saattaa se lääkkeenä markkinoille
                                                                        siinä jäsenvaltiossa, jossa hakemus on jätetty.
 4 ) Ranskan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntiku
         luistaan .
                                                                        H EYVL C 159 , 24.6.1995 .
  f 1 ) EYVL C 46 , 17.2.1996 .


title: Asia T-93/14: Kanne 10.2.2014 – St’art ym. v. komissio

text:
               5.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 135/51

         Kanne 10.2.2014 – St’art ym. v. komissio
   (Asia T-93/14)
   2014/C 135/65
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: St’art – Fonds d’investissement dans les entreprises culturelles (Mons, Belgia); Stichting Cultuur – Ondernemen (Amsterdam, Alankomaat) ja Angel Capital Innovations Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat L. Dehin ja C. Brüls)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi ja siis kumoamaan riidanalaisen toimen

                           —

                           nimittäin Euroopan komission päätöksen, jonka tekopäivä ei ole tiedossa mutta joka on pysytetty 29.11.2013, jossa se vaatii 140 500,01 euron summaa EDC-yhtiöltä sopimuksen ”Factor SI.2.609157-2/G/ENT/CIP/11/C/N03C011” yhteydessä, esittää tätä varten veloitusilmoituksen ja edellyttää tätä varten tarvittaessa yhteisvastuullisuutta muilta konsortion jäseniltä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteen tueksi kantajat vetoavat kahteen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee hyvää hallintotapaa koskevan oikeuden ja erityisesti perusteluvelvollisuuden loukkaamista sekä laillisuusperiaatteen loukkaamista siltä osin kuin komission päätös periä takaisin EDC-yhtiölle hankkeen ”C-I Factor” yhteydessä maksetut ennakot ja vaatia kantajien, jotka ovat konsortion jäseniä, yhteisvastuullisuutta tältä osin perustuu lainvastaiseen päätökseen tukisopimuksen lopettamisesta.

               2.

               Toinen kanneperuste, joka koskee toimivallan ylitystä ja harkintavallan väärinkäyttöä, hyvää hallintotapaa koskevan oikeuden loukkaamista sekä kontradiktorisen periaatteen ja yleisen periaatteen ”patere legem quam ipse fecisti” loukkaamista, koska komissio ei ole esittänyt seikkoja, joiden avulla olisi mahdollista yhtäältä tietää, onko se tutkinut konsortion, johon kantajat kuuluvat, tekemät huomautukset, ja toisaalta tuntea syyt, joiden perusteella se on kantajien mukaan hylännyt nämä huomautukset. Kantajat kritisoivat komissiota myös siitä, ettei tämä ole antanut kantajille mahdollisuutta siihen, että nämä itse täyttäisivät sopimuksesta johtuvat velvoitteet EDC-yhtiön mahdollisten laiminlyöntien korjaamiseksi.


title: Asia T-278/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.12.2014 – Inter-Union Technohandel v. SMHV – Gumersport Mediterranea de Distribuciones (PROFLEX) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin PROFLEX rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansalliseksi tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki PROFEX — Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta)

text:
               2.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 34/32

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.12.2014 – Inter-Union Technohandel v. SMHV – Gumersport Mediterranea de Distribuciones (PROFLEX)
   (Asia T-278/12) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin PROFLEX rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansalliseksi tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki PROFEX - Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta))
   (2015/C 034/36)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Inter-Union Technohandel GmbH (Landau in der Pfalz, Saksa) (edustajat: asianajajat K. Schmidt-Hern ja A. Feutlinske)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: P. Bullock)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Gumersport Mediterranea de Distribuciones SL (Barcelona, Espanja)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu SMHV:n toisen valituslautakunnan 27.3.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 413/2011 2), joka liittyy Inter-Union Technohandel GmbH:n ja Gumersport Mediterranea de Distribuciones, SL:n väliseen väitemenettelyyn.

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) toisen valituslautakunnan 27.3.2012 tekemä päätös (asia R 413/2011-2) kumotaan.

               2)

               SMHV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 273, 8.9.2012.


title: Asia C-552/10 P: Valitus, jonka Usha Martin Ltd on tehnyt 24.11.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-119/06, Usha Martin Ltd v. Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio, 9.9.2010 antamasta tuomiosta

text:
               19.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/18

         Valitus, jonka Usha Martin Ltd on tehnyt 24.11.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-119/06, Usha Martin Ltd v. Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio, 9.9.2010 antamasta tuomiosta
   (Asia C-552/10 P)
   2011/C 55/31
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Usha Martin Ltd (edustajat: Δικηγόρος V. Akritidis, asianajaja Y. Melin ja Δικηγόρος E. Petritsi)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               1)

               kumoaa edellä mainitun yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-119/06 9.9.2010 antaman tuomion kokonaisuudessaan,

               2)

               antamalla asiassa lopullisen tuomion hyväksyy vaatimuksen seuraavien päätösten kumoamiseksi:

                           a)

                           muun muassa Intiasta peräisin olevien teräsvaijerien ja -kaapelien tuontia koskevien polkumyynnin vastaisten menettelyjen yhteydessä esitettyjen sitoumusten hyväksymisestä tehdyn päätöksen 1999/572/EY muuttamisesta 22.12.2005 tehty komission päätös (1) (jäljempänä riidanalainen päätös) siltä osin kuin se koskee valittajaa ja siltä osin kuin sillä peruutetaan sellaiselle sitoumukselle annettu hyväksyntä, joka koskee aiemmin voimassa olleita vähimmäishintoja, ja

                           b)

                           lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta muun muassa Intiasta peräisin olevien teräsköysien ja -kaapeleiden tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 1858/2005 muuttamisesta annettu neuvoston asetus (EY) N:o 121/2006 (2) (jäljempänä riidanalainen asetus) siltä osin kuin se koskee valittajaa ja siltä osin kuin sillä pannaan täytäntöön riidanalainen päätös, jolla peruutetaan sellaiselle sitoumukselle annettu hyväksyntä, joka koskee aiemmin voimassa olleita valittajaan sovellettuja vähimmäishintoja

         tai toissijaisesti palauttaa asian yleiseen tuomioistuimeen.

               3)

               velvoittaa neuvoston ja komission korvaamaan omien oikeudenkäyntikulujensa lisäksi kaikki valittajalle tästä oikeudenkäyntimenettelystä aiheutuvat ja yleisessä tuomioistuimessa käydystä oikeudenkäyntimenettelystä aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja väittää, että yleinen tuomioistuin on tehnyt riidanalaisen tuomion 44–56 kohdassa oikeudellisia virheitä erityisesti todetessaan, että sitoumukselle annetun hyväksynnän peruuttamista koskevan komission päätöksen laillisuutta ei sellaisenaan voida riitauttaa suhteellisuusperiaatteen perusteella, katsoen virheellisesti, että (i) suhteellisuusperiaatetta ei sovelleta sitoumuksen peruuttamista koskevaan päätökseen, koska tällainen päätös vastaa itsessään tullien käyttöön ottamista, ja että (ii) mikä tahansa rikkominen voi sellaisenaan johtaa hyväksynnän peruuttamiseen ilman, että tutkitaan, loukkaako tämä sitoumukselle annetun hyväksynnän peruuttaminen suhteellisuusperiaatetta.
   Valittaja väittää myös, että yleinen tuomioistuin on arvioinut asiaan liittyvät tosiseikat virheellisesti ja vääristellyt niitä katsoessaan, että ”on ilmeistä, että kantaja on … jättänyt noudattamatta kyseistä sitoumusta”siltä osin kuin kyseisellä toteamuksella annetaan virheellisesti ymmärtää, että valittaja olisi myöntänyt rikkoneensa polkumyynnin vastaisista toimenpiteistä annetun perusasetuksen 8 artiklassa tarkoitettua sitoumusta, mikä ei pidä paikkaansa.
   Valittaja väittää, että yleinen tuomioistuin on päätellyt virheellisesti, että sitoumukselle annetun hyväksynnän peruuttamisen laillisuutta ei voida riitauttaa suhteellisuusperiaatteen perusteella sillä perusteella, että mikä tahansa sitoumuksen rikkominen riittää antamaan oikeuden peruuttaa sitoumusta koskeva hyväksyntä, eikä myöskään sillä perusteella, että hyväksynnän peruuttamista koskeva toimenpide yhdistetään polkumyyntitullien käyttöön ottamiseen. Valittajan mukaan yleinen tuomioistuin on virheellisesti katsonut, että suhteellisuusperiaatetta ei koskaan sovelleta sitoumuksen peruuttamiseen, ja se on vastoin unionin tuomioistuinten vakiintunutta oikeuskäytäntöä ja riidanalaisen tuomion johdanto-osan perustelukappaleita sekä erityisesti sen 44–47 kohtaa jättänyt soveltamatta toimenpiteen ”ilmeistä soveltumattomuutta” koskevaa kriteeriä. Valittajan mukaan yleinen tuomioistuin on virheellisesti katsonut, että sitoumuksen peruuttamista sellaisenaan ei voida sen laillisuuden osalta riitauttaa yleisen suhteellisuusperiaatteen perusteella. Lisäksi todetessaan virheellisesti osapuolten olevan samaa mieltä siitä, että kyseistä sitoumusta ei ole noudatettu, ja antaen näin ymmärtää, että polkumyynnin vastaisista toimenpiteistä annetun perusasetuksen 8 artiklassa tarkoitettua sitoumusta on rikottu, yleinen tuomioistuin on selvästi vääristellyt valittajan esittämiä asian tosiseikkoja ja näin ollen tehnyt oikeudellisen virheen arvioimalla virheellisesti valittajan perusteluja.

      (1)  EUVL L 22, s. 54.

      (2)  EUVL L 22, s. 1.


title: Asia T-100/08 P: Valitus, jonka Georgi Kerelov on tehnyt 12.1.2009 virkamiestuomioistuimen asiassa F-110/07, Kerelov v. komissio, 12.12.2007 antamasta määräyksestä

text:
               21.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/40

         Valitus, jonka Georgi Kerelov on tehnyt 12.1.2009 virkamiestuomioistuimen asiassa F-110/07, Kerelov v. komissio, 12.12.2007 antamasta määräyksestä
   (Asia T-100/08 P)
   (2009/C 69/92)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: Georgi Kerelov (Pazardzhik, Bulgaria) (edustaja: asianajaja A. Kerelov)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Euroopan yhteisöjen virkamiestuomioistuimen asiassa F-110/07, Kerelov v. komissio, 12.12.2007 antama määräys on kumottava

               —

               valittajan ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät vaatimukset on hyväksyttävä

               —

               vastapuoli on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja vaatii valituksessaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan virkamiestuomioistuimen asiassa F-110/07, Kerelov v. komissio, 12.12.2007 antaman määräyksen, jolla jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat, kanne, jolla valittaja vaati kumoamaan Euroopan yhteisöjen henkilöstövalintatoimiston (EPSO) johtajan päätöksen olla antamalla hänelle avoimeen kilpailuun EPSO/AD/46/06 liittyviä tietoja ja asiakirjoja.
   Valittaja vetoaa valituksensa tueksi tiettyihin valitusperusteisiin, jotka perustuvat tai jotka koskevat

               —

               hallinnollisen menettelyn periaatteen loukkaamista, koska virkamiestuomioistuin on katsonut, että kannekirjelmästä puuttuivat oikeudelliset perusteet ilman, että se on kuitenkaan tarkastanut viran puolesta ensimmäisessä oikeusasteessa riitautetun päätöksen laillisuutta rajoittumatta kantajan esittämiin väitteisiin

               —

               ”oikeuden oikeussuojaan” ja tuomioistuimen puolueettomuuden periaatteen loukkaamista, koska virkamiestuomioistuin jätti tutkimatta valittajan kanteen, koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat ilman, että se olisi antanut valittajalle mahdollisuuden täydentää kannettaan sellaisessa vaiheessa, jossa valittaja ei voinut enää tehdä uutta sääntöjen mukaista kannetta, koska kannemääräaika oli päättynyt

               —

               oikeutta saattaa asiansa tuomioistuimen käsiteltäväksi koskevan periaatteen ja menettelyn julkisuuden periaatteen loukkaamista, koska suullista käsittelyä ei ole pidetty

               —

               menettelyn kohtuusperiaatteen loukkaamista, koska virkamiestuomioistuin ei ole kuullut valittajaa sen kanteen tutkimatta jättämisestä

               —

               yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 21 artiklan ensimmäisen kohdan ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkomista, koska virkamiestuomioistuin on todellisuudessa luonut ”menettelyn kiteyttämisen säännön”, kun se on katsonut, että kanne ei sisällä oikeudellisia perusteita

               —

               sen tutkimista viran puolesta, onko virkamiestuomioistuin rikkonut jotakin muuta sovellettavaksi tulevaa säännöstä.


title: Aldo Kuijerin 4.12.1998 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne (Asia T-188/98)

text:
C 71/28                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    13.3.1999
     taan kansallinen taattu enimmäismäärä huomattavasti           1993 tehdyn neuvoston päätöksen 93/731/EY mukaisesti.
     viimeisen markkinointivuoden tuotantoa korkeammak-            Pyydetyt asiakirjat olivat seuraavat:
     si. Samoin asetuksessa syrjitään oliiviöljyä Välimeren
     alueen tuotteena muihin mannermaan tuotteiden yhtei-
     siin markkinajärjestelyihin verrattuna. Lopuksi riidan
                                                                   a) CIREA:n laatimat tai CIREA:n yhteydessä laaditut
     kohteena oleva muutos ei perustu yleisiin laskentape-
                                                                       yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevat kerto-
     rusteisiin eikä yhtenäisiin laskentatapoihin.
                                                                       mukset, tutkimukset ja arvioinnit vuodesta 1994 vuo-
                                                                       teen 1998 niiden kolmansien maiden tai alueiden tilan-
                                                                       teen osalta, joista suuri osa turvapaikanhakijoista on
Ð Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen. Tältä osin on                 lähtöisin tai joissa he asuvat;
     kyse ennen kaikkea vientijärjestelmän poistamisesta,
     jota kantaja pitää selvästi suhteettomana.
                                                                   b) selonteot yhteisistä tarkastusmatkoista tai yhden tai
Kantajana oleva yhdistys vetoaa lopuksi siihen, ettei ole              useamman jäsenvaltion CIREA:lle toimittamat selon-
otettu huomioon omaisuudensuojaa eikä vapaan elinkei-                  teot tällaisen jäsenvaltion tai tällaisten jäsenvaltioiden
nonharjoittamisen periaatetta.                                         tekemistä tarkastusmatkoista kolmansiin maihin;
(1) EYVL L 210, 28.7.1998, s. 32.
                                                                   c) CIREA:n laatima tai CIREA:n yhteydessä laadittu luet-
                                                                       telo niistä yhteyshenkilöistä, jotka hoitavat turvapaik-
                                                                       ka-asioita jäsenvaltioissa, tähän luetteloon myöhem-
                                                                       min tehtyine muutoksineen.
Aldo Kuijerin 4.12.1998 Euroopan unionin neuvostoa vas-            Kantaja väittää, että neuvosto on evätessään tietojensaan-
                      taan nostama kanne                           tipyynnön
                        (Asia T-188/98)
                        (1999/C 71/53)                             Ð rikkonut neuvoston päätöstä 93/731/EY ja erityisesti
                                                                       sen 4 artiklan 1 kohtaa ja 1 artiklan 2 kohtaa;
                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                   Ð laiminlyönyt perusteluvelvollisuuden;
Aldo Kuijer on nostanut 4.12.1998 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan edustajina            Ð loukannut yhteisön oikeuden perusperiaatetta, jonka
ovat Onno W. Brouwer ja FreÂdeÂric P. Louis ja prosessi-               mukaan Euroopan unionin kansalaisten on saatava
osoite Luxemburgissa on asianajotoimisto Marc Loesch,                  mahdollisimman laaja ja perinpohjainen oikeus tutus-
11 rue Goethe.                                                         tua EU:n toimielinten asiakirjoihin.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuin
Ð kumoaa neuvoston päätöksen, jolla on evätty kantajan
     pyyntö saada tutustua asiakirjoihin;                          Micro Leader Businessin (M.L.B.) 15.12.1998 Euroopan
                                                                           yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-198/98)
Ð velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut
     ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyk-                                 (1999/C 71/54)
     sen 87 artiklan mukaisesti, mukaan lukien mahdollis-
     ten väliintulijoiden oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                   Micro Leader Business, jonka kotipaikka on Aulnay sous
Kantaja vaatii kumoamaan Euroopan unionin neuvoston                Bois (Ranska), on nostanut 15.12.1998 kanteen Euroopan
päätöksen olla antamatta kantajalle lupaa tutustua tiettyi-        yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on asian-
hin turvapaikka-asioiden tiedotus-, tarkastelu- ja tietojen-       ajaja Silvestre Tandeau de Marsac, Pariisi, prosessiosoite
vaihtokeskuksen (CIREA) asiakirjoihin yleisön oikeudesta           Luxemburgissa asianajotoimisto Jean Brucher, 10 rue de
tutustua neuvoston asiakirjoihin 20 päivänä joulukuuta             Vianden.


title: Asia C-239/11 P: Valitus, jonka Siemens AG on tehnyt 19.5.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-110/07, Siemens AG v. Euroopan komissio, 3.3.2011 antamasta tuomiosta

text:
               30.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 226/13

         Valitus, jonka Siemens AG on tehnyt 19.5.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-110/07, Siemens AG v. Euroopan komissio, 3.3.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia C-239/11 P)
   2011/C 226/26
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Siemens AG (asiamiehet: Rechtsanwalt I. Brinker, Rechtsanwalt C. Steinle ja Rechtsanwalt M. Hörster)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että

               1)

               unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-110/07 3.3.2011 antama tuomio kumotaan siltä osin kuin sillä määrätään seuraamuksia valittajalle

               2)

               komission 24.1.2007 tekemä päätös (asia COMP/F/38.899 — Kaasueristeiset kytkinlaitteet) kumotaan osittain siltä osin kuin se koskee valittajaa
               vaihtoehtoisesti valittajalle mainitussa päätöksessä määrätty sakkorangaistus kumotaan tai sitä alennetaan

               3)

               vaihtoehtoisesti 2 kohtaan nähden asia palautetaan unionin yleisen tuomioistuimeen ratkaistavaksi unionin tuomioistuimen oikeudellisen arvioinnin mukaisesti

               4)

               komissio velvoitetaan joka tapauksessa korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut unionin yleisessä tuomioistuimessa ja unionin tuomioistuimessa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Käsiteltävänä oleva valitus koskee unionin yleisen tuomioistuimen tuomiota, jolla se hylkäsi valittajan nostaman kanteen komission EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisessa menettelyssä (asia COMP/F/38.899 — Kaasueristeiset kytkinlaitteet) 24.1.2007 tekemästä päätöksestä K(2006) 6762 lopullinen.
   Valittaja vetoaa seitsemään valitusperusteeseen.
   Ensinnäkin se katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin loukkasi oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin (Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artikla yhdessä SEU 6 artiklan 3 kohdan ja perusoikeuskirjan 47 artiklan 2 kohdan kanssa) ja puolustautumisoikeuksia (perusoikeuskirjan 48 artiklan 2 kohta), koska se perusti toteamuksensa valittajan osallistumisesta kartelliin 22.4.1999 ja 1.9.1999 välisenä aikana pääasiallisesti sellaisen todistajan lausuntoon, jonka kuulemiseen se ei antanut valittajalle mahdollisuutta.
   Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin vääristeli valittajan mukaan todisteita eikä ottanut huomioon kokemussääntöjä, kun se totesi valittajan osallistuneen kartelliin 22.4 ja 1.9.1999 välisenä aikana. Tästä syystä unionin yleinen tuomioistuin katsoi valittajan osallistuneen kartelliin 22.4.1999 ja 1.9.1999 välisenä aikana ja määritti sen kilpailusääntöjen vastaisen menettelyn keston virheellisesti.
   Kolmanneksi valittaja katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin menetteli virheellisesti, kun se hylkäsi väitteen asian vanhentumisesta 22.4.1999 edeltävältä ajalta ja katsoi, että kyseessä oli yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen.
   Neljänneksi unionin yleinen tuomioistuin loukkasi valittajan mukaan yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, koska se hyväksyi sen, että komissio käytti eri viitevuosia kilpailusääntöjen rikkomiseen osallistuneiden yritysten suhteellisten painoarvojen määrittämisessä ja sijoitti valittajan näin ollen virheellisesti sakon laskennassa sovellettavien suuntaviivojen luokkaan 1 A.
   Viidenneksi valittaja katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin loukkasi yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, koska se ei alentanut sakon laskentapohjan, jolla pyritään varmistamaan riittävä estävä vaikutus, korotusta valittajan ja ABB:n kokoeroa vastaavasti.
   Kuudenneksi unionin yleinen tuomioistuin rikkoi valittajan mukaan Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklaa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaa, koska se ei käyttänyt rajoituksetonta oikeuttaan tutkia komission päätökset, joilla se määrää sakkoja.
   Seitsemänneksi unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi valittajan mukaan virheellisesti SEUT 296 artiklaan (aikaisemmin EY 253 artikla) perustuvan perusteluvelvollisuutensa laajuuden, koska se asetti riittämättömät vaatimukset estävän vaikutuksen kertoimien laskentaa koskevan perusteluvelvollisuuden täyttämiselle.


title: Asia T-148/10: Kanne 25.3.2010 — Hynix Semiconductor v. komissio

text:
               5.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 148/41

         Kanne 25.3.2010 — Hynix Semiconductor v. komissio
   (Asia T-148/10)
   2010/C 148/69
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Hynix Semiconductor, Inc. (Icheon-si, Korea) (edustajat: solicitor A. Woodgate ja solicitor O. Heinisch)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               komission 9.12.2009 tekemä päätös asiassa COMP/38.636 — Rambus on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut

               —

               muut unionin yleisen tuomioistuimen asianmukaisiksi katsomat toimenpiteet on toteutettava.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Esillä olevassa asiassa kantaja vaatii kumottavaksi SEUT 102 ja ETA 54 artiklan mukaisesta menettelystä asiassa COMP/38.636 — Rambus, joka liittyy väitetysti kohtuuttomiin rojalteihin, joita on vaadittu tiettyihin dynaamisiin hakumuisteihin (Dynamic Random Access Memory) (DRAM) liittyvien patenttien käytöstä, tehdyn komission päätöksen. Riidanalaisella päätöksellä komissio määräsi tiettyjen sitoumusten noudattamisen Rambusta velvoittavaksi neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 (1) 9 artiklan mukaisesti ja päätti, että perusteita toimenpiteisiin ei enää ollut. Kantaja on Rambusin kilpailija ja se teki kantelun menettelyn aloittamiseksi tätä vastaan.
   Väitteidensä tueksi kantaja esittää kolme kanneperustetta.
   Kantaja väittää ensinnäkin, että komissio rikkoi asetuksen N:o 1/2003 9 artiklaa valitsemalla tässä artiklassa vahvistetun menettelyn, vaikka sen huoli liittyi SEUT 102 artiklan vakavaan rikkomiseen siinä määrin, että se aikoi määrätä sakon. Se väittää edelleen, että 9 artiklan soveltamiseen ei liittynyt prosessiekonomiaa. Kantajan mukaan sitoumukset, joiden noudattamisen komissio määräsi velvoittavaksi, olivat ilmeisen sopimattomia, kun otetaan huomioon kyseessä olevan rikkomisen tosiseikat, ja se väittää näin ollen, että komissio rikkoi asetuksen N:o 1/2003 9 artiklaa ja SEUT 102 artiklaa sekä loukkasi hyvän (puolueettoman) hallinnon periaatetta hyväksymällä Rambusin sitoumukset. Kantaja väittää edelleen, että soveltamalla virheellistä oikeasuhteisuutta koskevaa testiä soveltamatta 9 artiklassa itsessään vahvistettuja edellytyksiä ja esittämällä väärin tiettyjä huolia ja tekemällä virheellisiä päätelmiä siitä, vastataanko sitoumuksilla sen huoliin, komissio erehtyi tehdessään päätelmän siitä, että perusteita toimenpiteisiin ei enää ole. Kantaja väittää edelleen, että komissio ei perustellut sitoumusten asianmukaisuutta ja riittävyyttä, minkä vuoksi se teki vakavan arviointivirheen.
   Kantaja väittää toiseksi, että komissio syyllistyi asetuksen N:o 1/2003 9 artiklassa sille annetun toimivallan väärinkäyttöön.
   Se väittää kolmanneksi, että komissio syyllistyi menettelyllisiin virheisiin riidanalaisen päätöksen tehdessään, koska se ei käyttänyt asetuksen N:o 1/2003 mukaista toimivaltaansa eikä tutkinut riittävästi kysymystä korjaustoimenpiteistä.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL L 1, s. 1)


title: Asia T-8/02: Zapf Creation AG:n 14.1.2002 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan nostama kanne

text:
C 109/48                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         4.5.2002
Zapf Creation AG:n 14.1.2002 sisämarkkinoiden harmo-                     Valituslautakunnan pää-        Jesmar S.A.:n valituksen hyväksy-
nisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan                 tös:                           minen
                           nostama kanne
                                                                         Kanneperusteet:                Asetuksen N:o 40/94 (1) 43 artik-
                                                                                lan 2 kohdan virheellinen sovelta-
                            (Asia T-8/02)                                                               minen, koska väitteen perustana
                                                                                olevan aikaisemman tavaramer-
                                                                                kin tosiasiallisesta käytöstä ei ole
                          (2002/C 109/95)                                                               esitetty riittävää näyttöä, ja ase-
                                                                                tuksen N:o 40/94 8 artiklan
                                                                                1 kohdan b alakohdan virheelli-
                                                                                nen soveltaminen, koska sekaan-
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                                nusvaaraa ei ole olemassa.
                                                                         (1) Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu
                                                                             neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1).
Zapf Creation AG, on nostanut 14.1.2002 Euroopan yhteisö-
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisä-
markkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit)
(SMHV) vastaan. Kantajan edustajana on A. Kockläuner, Meiss-
ner Bolte & Partner, Munchen (Saksa).
                                                                         Agrofair Benelux BV:n, Volta River Estates Limitedin, SH
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               Pratt & Co (Bananas) Ltd:n ja M & W Mack Limitedin
                                                                         30.1.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nosta-
                                                                                ma kanne
–     kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavara-
      merkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan
      29.10.2002 tekemän päätöksen R 418/2000-1, joka                                              (Asia T-14/02)
      liittyy väitemenettelyyn nro B 97230 ja yhteisön tavara-
      merkkihakemukseen nro 50229 ”Colette Zapf Creation                                          (2002/C 109/96)
      Kombi Collection”.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Agrofair Benelux BV, Volta River Estates Limited, SH Pratt &
                                                                         Co (Bananas) Ltd ja Mamp;W Mack Limited ovat nostaneet
                                                                         30.1.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
Yhteisön      tavaramerkin      Zapf Creation AG                         tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
hakija:                                                                  vastaan. Kantajien edustajina ovat Philippe Vlaemminck ja
                                                                         Pieter De Wael, asianajotoimisto Vlaemminck & Partners, Gent
                                                                         (Belgia).
Kyseessä oleva yhteisön         kuviomerkki ”Colette Zapf Crea-
tavaramerkki:                   tion Kombi Collection” tiettyjä
                                luokan 28 tavaroita varten               Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
Tavaramerkin- tai mer-          Jesmar S.A.                              –     kumoaa eräiden ohjeellisten määrien ja yksittäisten katto-
kinhaltija, jonka oikeu-                                                       jen vahvistamisesta vuoden 2002 ensimmäiseksi vuosi-
teen väitemenettelyssä                                                         neljännekseksi todistusten antamiseksi tariffikiintiöissä
vedotaan:                                                                      tapahtuvaa yhteisöön suuntautuvaa banaanien tuontia
                                                                               varten 26 päivänä marraskuuta 2001 annetun komission
Tavaramerkki tai merk-          Espanjalainen sanamerkki ”Colet-               asetuksen (EY) N:o 2294/2001 1 artiklan kolmannen
ki, johon                       te” tiettyjä                                   luetelmakohdan ja 2 artiklan 4 kohdan siltä osin kuin
                                                                               niissä säädetään, että kantajat voivat tuoda enintään
                                                                               8 prosenttia vuosikiintiöstään vuoden 2002 ensimmäisen
väitemenettelyssä vedo-         luokan 28 tavaroita varten                     vuosineljänneksen aikana;
taan:
                                                                         –     velvoittaa komission korvaamaan kantajien oikeuden-
Väiteosaston päätös:            Jesmar S.A.:n väitteen hylkäämi-               käyntikulut, välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mu-
                                nen                                            kaan lukien.


title: Asia T-171/08: Kanne 7.5.2008 — Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung v. komissio

text:
               5.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/43

         Kanne 7.5.2008 — Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung v. komissio
   (Asia T-171/08)
   (2008/C 171/82)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung e.V. (Berliini, Saksa) (edustaja: asianajaja U.Claus)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               komission 30.10.2007 tekemä sellainen päätös, siinä muodossa kuin se on 7.3.2008 päivätyssä kirjeessä, jossa myönnettiin lopullisesti Traumatisoituneet ”pakolaiset EU:ssa” –nimisen hankkeen puitteissa ”Grant Agreement JAI/2004/ERF/073”:n perusteella 9 215,20 euron suuruinen maksu, kumotaan siltä osin kuin kantajalta oli evätty siinä 9 215,20 euron ylittävä maksu

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja ja komissio tekivät toukokuussa 2005 sopimuksen Euroopan pakolaissäätiön puitteissa tapahtuvan hankkeen rahoittamisesta. Vastaaja lähetti 30.10.2007 päivätyssä kirjeessä, jonka sisältö vahvistettiin 7.3.2008 päivätyssä kirjeessä, kantajalle oikaistun laskelman vielä maksamatta olevista määristä ja totesi, että osa kantajan kustannuksista ei ollut tukikelpoisia. Kantaja riitauttaa tässä kanteessa 7.3.2008 päivätyn kirjeen.
   Kantaja esittää kanteensa perusteeksi, että riidanalaisella päätöksellä loukataan perusteluvelvollisuutta, koska vastaaja on vaihtanut päätöksessään moneen kertaan perusteluja. Lisäksi siinä loukataan menettelyn oikeudenmukaisuuden periaatetta. Lopuksi kantaja väittää, että tosiseikat on arvioitu virheellisesti siten, että arvioinnin yhteydessä on rikottu Grant Agreement-sääntelyä ja loukattu luottamuksensuojan periaatetta.


title: Asia T-551/13: Kanne 15.10.2013 — Radecki v. SMHV — Vamed (AKTIVAMED)

text:
               14.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 367/36

         Kanne 15.10.2013 — Radecki v. SMHV — Vamed (AKTIVAMED)
   (Asia T-551/13)
   2013/C 367/64
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Michael Radecki (Köln, Saksa) (edustajat: asianajajat C. Menebröcker ja V. Töbelmann)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuolet valituslautakunnassa: Vamed AG (Wien, Itävalta)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 18.7.2013 tekemät päätökset (asia R 365/2012-1),

               —

               velvoittamaan SMHV:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki AKTIVAMED luokkiin 5, 11 ja 44 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 8 958 886

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vamed AG

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Itävaltalaiset kuviomerkit ja kansainväliset rekisteröinnit VAMED luokkiin 8, 9, 10, 11, 12, 16, 20, 21, 28, 35, 36, 37, 39, 41, 42, 43, 44 ja 45 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston ratkaisun kumoaminen

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Yhdistetyt asiat C-22/13, C-61/13–C-63/13 ja C-418/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 26.11.2014 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka ovat esittäneet Tribunale di Napoli ja Corte costituzionale – Italia) – Raffaella Mascolo (C-22/13), Alba Forni (C-61/13) ja Immacolata Racca (C-62/13) v. Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca ja Fortuna Russo v. Comune di Napoli (C-63/13) sekä Carla Napolitano, Salvatore Perrella, Gaetano Romano, Donatella Cittadino ja Gemma Zangari v. Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca (C-418/13) (Ennakkoratkaisupyyntö — Sosiaalipolitiikka — EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemä määräaikaista työtä koskeva puitesopimus — Perättäiset määräaikaiset työsopimukset — Opetus — Julkinen sektori — Avointen ja täyttämättä olevien toimien sijaistaminen kilpailumenettelyjen päättymiseen asti — 5 lausekkeen 1 kohta — Määräaikaisten sopimusten väärinkäytöksiä ehkäisevät toimenpiteet — Tällaiset sopimukset oikeuttavien perusteltujen syiden käsite — Seuraamukset — Toistaiseksi voimassa olevaksi työsuhteeksi muuntamisen kielto — Oikeutta vahingonkorvaukseen ei ole)

text:
               26.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 26.11.2014 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka ovat esittäneet Tribunale di Napoli ja Corte costituzionale – Italia) – Raffaella Mascolo (C-22/13), Alba Forni (C-61/13) ja Immacolata Racca (C-62/13) v. Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca ja Fortuna Russo v. Comune di Napoli (C-63/13) sekä Carla Napolitano, Salvatore Perrella, Gaetano Romano, Donatella Cittadino ja Gemma Zangari v. Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca (C-418/13)
   (Yhdistetyt asiat C-22/13, C-61/13–C-63/13 ja C-418/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaalipolitiikka - EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemä määräaikaista työtä koskeva puitesopimus - Perättäiset määräaikaiset työsopimukset - Opetus - Julkinen sektori - Avointen ja täyttämättä olevien toimien sijaistaminen kilpailumenettelyjen päättymiseen asti - 5 lausekkeen 1 kohta - Määräaikaisten sopimusten väärinkäytöksiä ehkäisevät toimenpiteet - Tällaiset sopimukset oikeuttavien perusteltujen syiden käsite - Seuraamukset - Toistaiseksi voimassa olevaksi työsuhteeksi muuntamisen kielto - Oikeutta vahingonkorvaukseen ei ole))
   (2015/C 026/03)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisuja pyytäneet tuomioistuimet

   Tribunale di Napoli ja Corte costituzionale

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Raffaella Mascolo (C-22/13), Alba Forni (C-61/13), Immacolata Racca (C-62/13), Fortuna Russo (C-63/13), Carla Napolitano, Salvatore Perrella, Gaetano Romano, Donatella Cittadino ja Gemma Zangari (C-418/13)

      Vastaajat: Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca (C-22/13, C-61/13, C-62/13 ja C-418/13) ja Comune di Napoli (C-63/13)

      Muut osapuolet: Federazione Gilda-Unams, Federazione Lavoratori della Conoscenza (FLC CGIL) ja Confederazione Generale Italiana del Lavoro (CGIL) (C-22/13, C-61/13 ja C-62/13)

      Tuomiolauselma

   Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY liitteenä olevan 18.3.1999 tehdyn määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 5 lausekkeen 1 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jossa sallitaan se, että kunnes valtion ylläpitämiin kouluihin tarvittaviin virkoihin otettavan opetushenkilöstön palvelukseenottoa koskevat kilpailumenettelyt on saatettu päätökseen, voidaan määräaikaiset työsopimukset uusia opettajien sekä hallinnollisen, teknisen ja avustavan henkilöstön avointen ja täyttämättä olevien toimien täyttämiseksi, mutta ei ilmoiteta näiden kilpailujen tarkkaa päättymisajankohtaa ja evätään opettajilta ja kyseiseltä henkilöstöltä mahdollisuus saada korvausta tällaisesta uusimisesta mahdollisesti aiheutuneesta vahingosta. Lienee nimittäin niin – mikä ennakkoratkaisua pyytäneiden tuomioistuinten on tutkittava –, että tästä säännöstöstä ei yhtäältä voida johtaa objektiivisia ja läpinäkyviä arviointiperusteita sen tarkistamiseksi, vastaako näiden sopimusten uudistaminen todellisuudessa todellista tarvetta ja onko se sopiva ja tarpeellinen keino tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi, eikä siinä toisaalta säädetä muista toimenpiteistä perättäisten määräaikaisten työsopimusten väärinkäytön estämiseksi ja seuraamusten määräämiseksi tällaisesta väärinkäytöstä.

      (1)  EUVL C 86, 23.3.2013.

      EUVL C 141, 18.5.2013.

      EUVL C 313, 26.10.2013.


title: Asia C-323/11: Kanne 22.6.2011 — Euroopan komissio v. Tanskan kuningaskunta

text:
               24.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/3

         Kanne 22.6.2011 — Euroopan komissio v. Tanskan kuningaskunta
   (Asia C-323/11)
   2011/C 282/05
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: I. Hadjiyiannis ja U. Nielsen)

      Vastaaja: Tanskan kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               unionin tuomioistuimen on todettava, että Tanska ei ole noudattanut yhteisön vesipolitiikan puitteista 23.10.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei julkaissut lopullisia vesipiirin hoitosuunnitelmia 22.12.2009 mennessä eikä lähettänyt niiden jäljennöksiä komissiolle 22.3.2010 mennessä eikä missään tapauksessa ilmoittanut komissiolle niistä

               —

               Tanskan kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin 13 artiklan 1, 2 ja 6 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden oli annettava direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset 22.12.2009 mennessä ja että niiden oli lähetettävä jäljennökset näistä komissiolle 22.3.2010 mennessä.
   Koska komissiolla ei ole tietoja, joiden perusteella se voisi katsoa, että tarvittavat määräykset on annettu, sen on lähdettävä siitä, että Tanska ei ole vielä antanut näitä määräyksiä, minkä vuoksi se ei ole noudattanut direktiivin mukaisia velvoitteitaan.

      (1)  EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1


title: Asia T-62/15: Kanne 4.2.2015 – Market Watch v. SMHV – El Corte Inglés (MITOCHRON)

text:
               30.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 107/37

      Kanne 4.2.2015 – Market Watch v. SMHV – El Corte Inglés (MITOCHRON)
      (Asia T-62/15)
      (2015/C 107/48)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset ja muut osapuolet

         Kantaja: Market Watch (Freeport, Bahama) (edustaja: asianajaja J. Korab)

         Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

         Muu osapuoli valituslautakunnassa: El Corte Inglés, SA (Madrid, Espanja)

         Menettely SMHV:ssa

         Hakija: Kantaja

         Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön sanamerkki MITOCHRON – Rekisteröintihakemus nro 11 200 078

         SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

         Riidanalainen päätös: SMHV:n toisen valituslautakunnan 19.11.2014 asiassa R 508/2014-2 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  hyväksyy kanteen

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen

                  —

                  velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Kanneperusteet

                  —

                  Riita-asiassa kyseessä olevien tavaramerkkien välillä ei ole sekaannusvaaraa.


title: Asia T-450/09: Kanne 6.11.2009 — Simba Toys v. SMHV — Seven Towns (kolmiulotteinen kuva kuutionmuotoisesta lelusta)

text:
               16.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 11/34

         Kanne 6.11.2009 — Simba Toys v. SMHV — Seven Towns (kolmiulotteinen kuva kuutionmuotoisesta lelusta)
   (Asia T-450/09)
   2010/C 11/64
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Simba Toys GmbH & Co. KG (Fürth, Saksa) (edustaja: asianajaja O. Ruhl)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Seven Towns Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 1.9.2009 asiassa R 1526/2008-2 tekemä päätös on kumottava

               —

               vastaaja ja vastapuoli valituslautakunnassa on velvoitettava korvaamaan muutoksenhakumenettelystä aiheutuneet kulut ja oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Luokkaan 28 kuuluvia tavaroita varten rekisteröity kolmiulotteinen kuva kuutionmuotoisesta lelusta

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Kantaja

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Mitättömäksi julistamista koskeva vaatimus hylättiin

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b, c ja e alakohdan rikkominen, koska valituslautakunta arvioi virheellisesti kantajan esittämät ehdottomat hylkäysperusteet, neuvoston asetuksen 207/2009 75 artiklan rikkominen, koska valituslautakunta jätti perustelematta, miksi se hylkäsi mainitun asetuksen 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaan perustuvan hylkäysperusteen, neuvoston asetuksen 207/2009 76 artiklan 1 kohdan rikkominen, koska valituslautakunta ei täysin yksilöinyt mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen kohteena olevan tavaramerkin piirteitä eikä ottanut huomioon tällaisen tavaramerkin tiettyjä piirteitä.


title: Asia C-340/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 20.7.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberster Gerichtshof – Itävalta) – Landeskrankenanstalten-Betriebsgesellschaft – KABEG v. Mutuelles du Mans assurances – MMA IARD SA (Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Asetus (EY) N:o 44/2001 — 9 artiklan 1 kohta — 11 artiklan 2 kohta — Vakuutusasioissa toimivaltainen tuomioistuin — Vahingon kärsineen suoraan vakuutuksenantajaa vastaan nostama kanne — Vahingon kärsineen työnantajan, joka on julkisoikeudellinen laitos ja jolle sen työntekijän oikeudet ovat siirtyneet suoraan lain nojalla, nostama kanne onnettomuudessa mukana olleen ajoneuvon vakuutuksen antajaa vastaan — Oikeuksien siirtyminen)

text:
               11.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 20.7.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberster Gerichtshof – Itävalta) – Landeskrankenanstalten-Betriebsgesellschaft – KABEG v. Mutuelles du Mans assurances – MMA IARD SA
   (Asia C-340/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Asetus (EY) N:o 44/2001 - 9 artiklan 1 kohta - 11 artiklan 2 kohta - Vakuutusasioissa toimivaltainen tuomioistuin - Vahingon kärsineen suoraan vakuutuksenantajaa vastaan nostama kanne - Vahingon kärsineen työnantajan, joka on julkisoikeudellinen laitos ja jolle sen työntekijän oikeudet ovat siirtyneet suoraan lain nojalla, nostama kanne onnettomuudessa mukana olleen ajoneuvon vakuutuksen antajaa vastaan - Oikeuksien siirtyminen))
   (2017/C 300/07)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberster Gerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Landeskrankenanstalten-Betriebsgesellschaft – KABEG

      Vastaaja: Mutuelles du Mans assurances – MMA IARD SA

      Tuomiolauselma

   Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 9 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, luettuna yhdessä sen 11 artiklan 2 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että ensimmäiseen jäsenvaltioon sijoittautunut työnantaja, joka on maksanut edelleen palkkaa liikenneonnettomuuden johdosta pois työstä olleelle työntekijälleen ja jolle kyseisen työntekijän oikeudet suhteessa mainitussa onnettomuudessa mukana olleen ajoneuvon korvausvastuun varalta vakuuttaneeseen yhtiöön, joka on sijoittautunut toiseen jäsenvaltioon, ovat siirtyneet, voi viimeksi mainitussa säännöksessä tarkoitettuna ”vahingonkärsineenä” nostaa kanteen mainittua vakuutusyhtiötä vastaan ensimmäisen jäsenvaltion tuomioistuimissa silloin, kun suora kanne on mahdollinen.

      (1)  EUVL C 305, 22.8.2016.


title: Sébastien Rozand-Lambiotten 5.4.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-96/95)

text:
 N:o C 137/36        HH                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       3.6.95
 Glesener, ovat nostaneet 29.3.1995 kanteen Euroopan                 Kantajat väittävät sitä paitsi, että heille on aiheutunut
 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa                henkistä kärsimystä siitä, ettei heitä ole kirjattu kilpailun
 Euroopan unionin neuvostoa vastaan.                                 B/228 listalle, eivätkä neuvoston tekemät päätökset ole sitä
                                                                     korvanneet .
 Kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta:             Lopuksi he korostavat, että nimittävän viranomaisen
                                                                     päätökset, joilla hylättiin heidän 15.3.1994 päivätty hake
                                                                     muksensa ja 4.1.1995 päivätty valituksensa, jotka koskivat
 — julistamaan mitättömäksi neuvoston 15.6.1994 teke                ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen mitättömäksi
     män päätöksen, jolla se nimenomaisesti on hylännyt              julistamasta lainvastaisesta päätöksestä aiheutuneen vahin
     esitetyn lisävahingonkorvausvaatimuksen;                        gon korvaamisto, loukkaavat EY:n perustamissopimuksen
                                                                     176 artiklaa ja ovat siten sellaisia uusia palvelusvirheitä ,
                                                                     joiden johdosta he vaativat korvausta .
 — julistamaan mitättömiksi, tarpeellisilta osin, neuvoston
     9.6.1994 ja 4.1.1995 tekemät päätökset;
 — velvoittamaan vastaajan
     — korvaamaan kummallekin kantajalle näille aiheutu             Sebastien Rozand-Lambiotten 5.4.1995 Euroopan yhtei
         nut aineellinen vahinko 500 000 (viisisataa tuhatta )                 söjen komissiota vastaan nostama kanne
         Belgian frangilla ;                                                                (Asia T-96/95 )
                                                                                ( 95/C 137/78 )
     — korvaamaan kummallekin kantajalle näille aiheutu
         nut henkinen kärsimys symbolisesti yhdellä eculla;                          (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
     — korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                               Sebastien Rozand-Lambiotte, kotipaikka La Javie (Ranska ),
                                                                    edustajanaan asianajajat Jean-Noel Louis, Thierry Dema
                                                                    seure ja Ariane Tornel, Bryssel, prosessiosoite Luxembur
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:               gissa Fiduciaire Myson SARL:n osoitteessa 1 , rue Glesener,
                                                                    on nostanut 5.4.1995 kanteen Euroopan yhteisöjen ensim
                                                                    mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa Euroopan yhteisöjen
Kantajat esittävät, että heidät oli hyväksytty neuvoston            komissiota vastaan .
sisäisen kilpailun kokeisiin B/228 ( kilpailu, joka mahdollisti
Cl -palkkaluokkaan kuuluvien virkamiesten aseman uudel
                                                                    Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
leenarvioinnin palkkaluokkaan B5 ), mutta jury päätti olla          istuin :
merkitsemättä heitä kelpoisuuslistalle. Tätä päätöstä koske
van mitätöimiskanteen johdosta ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuin antoi 11.2.1993 tuomion, jolla julistettiin            — julistaa mitättömäksi 12.7.1994 tehdyn komission
mitättömiksi ne toimenpiteet, jotka olivat seuranneet kokei             päätöksen, joka koskee kantajan irtisanomista tämän
siin hyväksymistä koskevia päätöksiä . Tämän tuomion                     koeajan päättyessä,
täytäntöönpanemiseksi neuvosto järjesti kilpailun B/228 a ,
jonka luonne ja kilpailuehdot oli määritetty samoin kuin            — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudemkäyntiku
kilpailun B/228 . Juryn merkittyä kantajat kelposuuslistalle             lut.
heidän työnsä luokiteltiin uudelleen palkkaluokkaan B5
1.1.1994 lukien .
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
Kantajat korostavat, että kilpailun B/228 juryn sääntöjen          Kantaja väittää ensinnäkin, että kanteen kohteena olevaa
vastainen menettely on estänyt heidän kirjaamisensa kelpo          päätöstä tehtäessä on rikottu puolustautumisoikeutta, vir
isuuslistalle ja heidän työtehtävänsä uudelleenarvioinnin           kamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 26 ja 43 artik
palkkaluokkaan B5 jo vuonna 1990 tai viimeistään vuonna             laa sekä päätöksen perusteluvelvollisuutta . Itse asiassa
1991 ; tämän vuoksi he ovat menettäneet kolme palvelusvu           hänen mielestään hänelle ilmoitetut ainoat seikat eivät voi
otta palkkaluokassa B5 . Lisäksi heidän mahdollisuutensa            olla niin vakavan päätöksen kuin irtisanomisen laillinen
saada nopea ylennys palkkaluokkaan B4 ja, myöhemmin,                peruste .
palkkaluokkaan B3 , ovat heikentyneet tuntuvasti vuodesta
1991 voimaantulleiden, tulo- ja menoarviosta johtuneiden            Kantaja vetoaa myös henkilöstösääntöjen 34 artiklan rik
säästötoimien vuoksi . Tästä he tekevät sen johtopäätöksen,         komiseen huomauttaen, että raportointikomitea on tehtä
että juryn sääntöjenvastainen menettely heihin on säilynyt          viään hoitaessaan selvästi laiminlyönyt sellaisten komis
siitä huolimatta , että neuvosto on ryhtynyt panemaan               siossa voimassa olevien sääntöjen noudattamisen, joiden
täytäntöön ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                  tarkotuksena on taata eri komiteoiden jäsenten puolueetto
tuomiota , ja vaativat kärsimänsä aineellisen vahingon              muus ja työskentelyn objektiivisuus. Tästä kantaja päätte
korvaamista .                                                       lee, että komitean lausunto on annettu virheellisessä menet
 ---pagebreak--- 3.6.95               1    I                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                               N:o C 137/37
telyssä ja että kanteen kohteena oleva päätös on laiton                    Asian T-5 19/93 poistaminen rekisteristä^ )
erityisesti siltä osin kuin se perustuu tähän lausuntoon .                                 ( 95/C 137/79 )
Lisäksi kantaja toteaa, että hän ei ole suorittanut koeai
kaansa tavanomaisissa olosuhteissa , koska hänen esimie                          (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
hensä eivät ole antaneet hänelle tehtävien hoitamista varten
välttämätöntä erityistä koulutusta eikä edes tarkoituksen
mukaisia neuvoja tai tarvittavia ohjeita . Tästä syystä he ovat    Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
selvästi laiminlyöneet esimiehille kuuluvat velvollisuu           istuimen toisen laajennetun jaoston puheenjohtajan 20.3 .
tensa .                                                            1995 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä
                                                                   on poistettu asia T-5 19/93 , Comafrica Spa , Dole Fresh Fruit
Kantaja vetoaa myös ilmeiseen arviointivirheeseen ja perus        Europa Ltd & Co . ja Dole Fresh Fruit International Limited
telujen epäjohdonmukaisuuteen sekä siihen, että perustelu         vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen
jen oikeellisuutta on mahdoton arvioida .                          komissio .
                                                                   (M EYVL N:o C 188 , 10.7.1993


title: Asia F-82/09: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 1.12.2010 — Nolin v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Ylennys — Ylennys- ja etusijapisteiden peruuttaminen)

text:
               29.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/61

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 1.12.2010 — Nolin v. komissio
   (Asia F-82/09) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Ylennys - Ylennys- ja etusijapisteiden peruuttaminen)
   2011/C 30/118
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Michel Nolin (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja É. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. J. Baquero Cruz, avustajajanaan asianajaja D. Waelbroeck)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Nimittävän viranomaisen 19.12.2008 tekemän sen päätöksen kumoamista koskeva vaatimus, jolla peruutettiin kantajan ylennys- ja etusijapisteet.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Michel Nolin vastaa kaikista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 297, 5.12.2009, s. 37.


title: Asia T-159/09: Kanne 27.4.2009 — Biofrescos — Comércio de Produtos Alimentares Lda v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               4.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 153/44

         Kanne 27.4.2009 — Biofrescos — Comércio de Produtos Alimentares Lda v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia T-159/09)
   2009/C 153/86
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Biofrescos — Comércio de Produtos Alimentares Lda (Linda-a-Velha, Portugali) (edustaja: asianajaja A. Magalhães e Menezes)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               On kumottava 16.1.2009 tehty komission päätös K(2009) 72 lopull., jolla hylätään kantajan vaatimus 41 271,09 euron suuruisten tuontitullien peruuttamisesta ja jossa määrätään niiden kantamisesta jälkikäteen

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja toi syyskuun 2003 ja helmikuun 2005 välisenä aikana Indonesiasta useita eriä pakastettuja katkarapuja, joiden osalta se vaati tuontitullien peruuttamista yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (1) 220 artiklan 2 kohdan b alakohdan, 236 artiklan ja 239 artiklan 1 kohdan nojalla.
   Kantaja väittää, että komissio on rikkonut ainakin edellä mainittuja säännöksiä seuraavista syistä: se ei ensinnäkään ole lausunut kaikista kantajan tuontitullien peruuttamishakemuksessa esittämistä väitteistä, toiseksi sen esittämät perustelut ovat riittämättömät, virheelliset ja käsittämättömät, kolmanneksi se on tulkinnut virheellisesti Indonesian viranomaisten itsensä tekemää erehdystä ja neljänneksi se on esittänyt todisteina tosiseikkoja, jotka eivät todellisuudessa ole sellaisia ja joita koskeva todistustaakka kuuluu eri viranomaisille, jotka ovat menettelyn kuluessa osallistuneet asiaan, eikä missään tapauksessa kantajalle.

      (1)  EYVL L 97, s. 38.


title: Asia T-89/13: Kanne 18.2.2013 — Calestep, SL v. ECHA

text:
               13.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/33

         Kanne 18.2.2013 — Calestep, SL v. ECHA
   (Asia T-89/13)
   2013/C 108/82
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Calestep, SL (Estepa, Espanja) (edustaja: asianajaja E. Cabezas Mateos)

      Vastaaja: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta sen jälkeen, kun se on suorittanut kaikki oikeudenkäyntimenettelyn vaiheet, hyväksymään kanteen ja kumoamaan kyseisen Euroopan kemikaaliviraston (ECHA) päätöksen.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Nyt käsiteltävän asian kantaja on sen vuoksi, että se oli luokiteltu pieneksi yritykseksi, maksanut kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta 18.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (EUVL L 396, s. 1) 74 artiklan 3 kohdan ja Euroopan kemikaalivirastolle suoritettavista maksuista 16.4.2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 340/2008 (EUVL L 107, s. 6), joissa puolestaan viitataan mikroyritysten sekä pienten ja keskisuurten yritysten määritelmästä 6.5.2003 annettuun komission suositukseen 2003/361/EY (EUVL L 124, s. 36), mukaisen alennetun maksun.
   Tarkastuksessa ECHA on katsonut, ettei kantajaa voitu pitää pienenä yrityksenä, koska se kuului konserniin. Koska ECHA katsoi, ettei mainittu yritys täyttänyt asetettuja edellytyksiä, se vaati kantajaa maksamaan keskisuurta yritystä vastaavasta maksusta puuttuvan osuuden sekä hallinnollisen maksun.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, joka perustuu siihen, ettei kaksi edellä mainitun suosituksen liitteen 2 artiklan 2 kohdassa asetetuista edellytyksistä täyty.
   Se väittää tältä osin, että jotta yritystä ei voida pitää pienenä, ei riitä, että sillä on yli 50 työntekijää, vaan sen on myös täytettävä jokin muista kyseisessä säännöksessä asetetuista edellytyksistä, sillä siinä käytetään konjunktiota ”ja”, eikä näin ole nyt käsiteltävässä asiassa.


title: Asia F-121/07: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 20.1.2011 — Strack v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Unionin yleisen tuomioistuimen toimivalta — Tutkittavaksi ottaminen — Kantajalle vastainen toimi)

text:
               5.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 72/34

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 20.1.2011 — Strack v. komissio
   (Asia F-121/07) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Unionin yleisen tuomioistuimen toimivalta - Tutkittavaksi ottaminen - Kantajalle vastainen toimi)
   2011/C 72/53
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Guido Strack (Köln, Saksa) (edustaja: asianajaja H. Tettenborn)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja B. Eggers, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Henkilöstö — Useamman komission päätöksen kumoaminen; näillä päätöksillä evätään välitön ja täydellinen oikeus tutustua kantajaa koskeviin eri asiakirjoihin — Vahingonkorvausvaatimus.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 315, 22.12.2007, s. 50.


title: Asia T-417/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 12.3.2007 — Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia v. komissio (Kumoamiskanne — Asetus (EY) N:o 1429/2004 — Maatalous — Viinin yhteinen markkinajärjestely — Viiniköynnöslajikkeiden nimien tai niiden synonyymien käyttöä koskeva järjestelmä — Käytön ajallinen rajoittaminen — Alueviranomaisen nostama kanne — Henkilöt, joita asia koskee erikseen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/35

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 12.3.2007 — Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia v. komissio
   (Asia T-417/04) (1)

   (Kumoamiskanne - Asetus (EY) N:o 1429/2004 - Maatalous - Viinin yhteinen markkinajärjestely - Viiniköynnöslajikkeiden nimien tai niiden synonyymien käyttöä koskeva järjestelmä - Käytön ajallinen rajoittaminen - Alueviranomaisen nostama kanne - Henkilöt, joita asia koskee erikseen - Tutkimatta jättäminen)
   (2007/C 96/72)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia (edustajat: asianajajat E. Bevilacqua ja F. Capelli)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: L. Visaggio ja E. Righini)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Unkarin tasavalta (asiamies: P. Gottfried)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista koskevista eräistä yksityiskohtaisista säännöistä tiettyjen viinituotteiden kuvauksen, nimityksen, tarjontamuodon ja suojauksen osalta annetun asetuksen (EY) N:o 753/2002 muuttamisesta 9.8.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1429/2004 (EUVL L 263, s. 11) liitteessä I olevan 103 kohdan selittävässä huomautuksessa mainitun säännöksen, jolla oikeus käyttää nimeä ”Tocai friulano ”rajoitetaan olemaan voimassa 31.3.2007 asti, kumoamista koskeva vaatimus
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja komission oikeudenkäyntikuluista.

               3)

               Unkarin tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 300, 4.12.2004.


title: Asia T-163/09: Kanne 16.4.2009 — Martinet v. komissio

text:
               20.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/56

         Kanne 16.4.2009 — Martinet v. komissio
   (Asia T-163/09)
   2009/C 141/113
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Yvon Martinet (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja J.-L. Fourgoux)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               päätös, jolla hylättiin Martinet’n hakemus Euroopan kemikaaliviraston valituslautakunnan varajäseneksi, on kumottava

               —

               Euroopan komissio, yritys- ja teollisuustoiminnan pääosasto ja Euroopan kemikaaliviraston valituslautakunnan esivalintakomitea on velvoitettava tutkimaan perusteellisesti Martinet’n hakemusasiakirja luontoissuorituskorvauksena mahdollisuuden menettämisestä seuranneesta vahingosta

               —

               joka tapauksessa Euroopan komissio, yritys- ja teollisuustoiminnan pääosasto ja Euroopan kemikaaliviraston valituslautakunnan esivalintakomitea on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii kumoamaan komission päätöksen, jolla kantajan hakemus Euroopan kemikaaliviraston (ECHA) valituslautakunnan varajäseneksi hylättiin sillä perusteella, että hänen hakemustansa ei ollut otettu huomioon, koska valintamenettelystä vastaava osasto ei ollut vastaanottanut hakemusta siksi, että se oli lähetetty komission varapuheenjohtajalle M.G. Verheugenille muuhun osoitteeseen kuin Euroopan unionin virallisessa lehdessä C 2008, 41 A, sivulla 8 julkaistussa kiinnostuksenilmaisupyynnössä ilmoitettu tarkka osoite.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi kumoamisvaatimuksen osalta seuraavat seikat:

               —

               riidanalainen päätös ei täytä perusteluvaatimusta, joka on olennainen menettelymääräys ja jota on noudatettava

               —

               riidanalainen päätös pohjautuu tosiseikkojen paikkansapitämättömyydelle, koska hakemus lähetettiin hakemuspyynnössä ilmoitettuun osoitteeseen

               —

               hyvän hallinnon periaatetta ja hakijoiden yhtäläisten mahdollisuuksien periaatetta on loukattu, koska kantajan hakemusta ei tutkittu.