title: Asia T-56/11: Kanne 25.1.2011 — SAS Cargo Group ym. v. komissio

text:
               19.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/23

         Kanne 25.1.2011 — SAS Cargo Group ym. v. komissio
   (Asia T-56/11)
   2011/C 89/45
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: SAS Cargo Group A/S (Kastrup, Tanska), Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden (Tukholma, Ruotsi) ja SAS AB (Tukholma, Ruotsi) (edustajat: asianajaja M. Kofmann, asianajaja B. Creve, barrister I. Forrester ja barrister G. Forwood)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Päätös on kumottava kokonaan tai osittain

               —

               on todettava, että kantajat eivät ole syyllistyneet päätöksessä kuvattuun yhtenä kokonaisuutena pidettävään, jatkettuun ja monitahoiseen maailmanlaajuiseen kilpailusääntöjen rikkomiseen, ja on tarvittaessa kumottava päätös siltä osin kuin siinä todetaan kantajat tällä tavoin syyllisiksi

               —

               lisäksi tai vaihtoehtoisesti on alennettava sakon määrää

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut

               —

               on annettava muut tämän asian olosuhteissa tarpeelliset määräykset.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Vaatimus sen SEUT 101 artiklan soveltamisesta asiassa COMP/39.258 — Lentorahti 9.11.2010 tehdyn komission päätöksen kumoamiseksi, joka koskee erinäisten lentorahtipalveluista perittävään hintaan liittyvien hintatekijöiden koordinoimista polttoainelisien, turvallisuuslisien ja lisiä koskevien provisioiden maksamisen osalta.
   Kantajat vetoavat kanteensa tueksi kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäisessä kanneperusteessaan kantajat vetoavat olennaisten menettelymääräysten rikkomiseen, kantajien hyvää hallintoa koskevien oikeuksien ja puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen sekä yleisen menettelyllisen yhdenvertaisuuden periaatteen loukkaamiseen sillä perusteella, että kantajilta evättiin oikeus saada tutustua sekä sellaisiin niiden syyllisyyden puolesta että sitä vastaan puhuviin merkityksellisiin todisteisiin, jotka komissio sai haltuunsa väitetiedoksiannon tiedoksisaamisen jälkeen, mutta joihin riidanalaisessa päätöksessä on (kantajien syyllisyyden puolesta puhuvien todisteiden osalta) silti tukeuduttu.

               2)

               Toisessa kanneperusteessaan kantajat väittävät, että komissiolta puuttui toimivalta siltä osin kuin päätöksessä sovelletaan SEUT 101 artiklaa/ETA-sopimuksen 53 artiklaa Euroopan talousalueelle liikennöityihin lehtorahtipalveluihin vaikutuksia koskevan kriteerin perusteella, vaikka se ei ole merkityksellinen kriteeri SEUT 101 artiklan/ETA-sopimuksen 53 artiklan alueellisen soveltamisalan kannalta, sekä virheellisesti sovelletaan täytäntöönpanoa koskevaa kriteeriä Euroopan talousalueen ulkopuolisiin myyntituloihin.

               3)

               Kolmannessa kanneperusteessaan kantajat väittävät, että komissio teki ilmeisen arviointivirheen arvioidessaan menettelyä, joissa kantajat olivat osallisina, ja todetessaan, että nämä menettelyt osoittivat kantajien osallistuneen yhtenä kokonaisuutena pidettävään ja jatkettuun maailmanlaajuiseen kilpailusääntöjen rikkomiseen tai olleen siitä tietoinen; lisäksi kantajat väittävät, että monet sen käyttäytymisen osatekijät, joihin komissio tukeutuu, eivät merkitse merkityksellisten kilpailusääntöjen rikkomista.

               4)

               Neljännessä kanneperusteessaan kantajat väittävät, että sakon määrä oli perusteettoman ja kohtuuttoman korkea, kun otetaan huomioon se seikka, että kantajat eivät olleet osallistuneet yhtenä kokonaisuutena pidettävään ja jatkettuun maailmanlaajuiseen kilpailusääntöjen rikkomiseen, sekä muut sellaiset seikat (mukaan lukien lieventävät seikat), jotka olisi pitänyt ottaa huomioon kantajille määrätyn sakon määrää laskettaessa.

               5)

               Viidennessä kanneperusteessaan kantajat väittävät, että niitä (ja muita) syytettiin valikoivasti ja sattumanvaraisesti, kun taas 72:a muuta sellaista lentoliikenteenharjoittajaa, jotka väitetiedoksiannon ja päätöksen mukaan olivat osallistuneet oletetusti lainvastaisiin tapaamisiin ja neuvotteluihin, ei syytetty. Tämä nostaa esille vakavia kysymyksiä Euroopan ihmisoikeussopimuksen ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan valossa.

               6)

               Kuudennessa kanneperusteessaan kantajat väittävät, että kantajille Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan 2 kohdassa taattua oikeutta saada asiansa riippumattoman ja puolueettoman tuomioistuimen käsiteltäväksi on loukattu, koska päätöksen on tehnyt hallintoviranomainen, joka käyttää samanaikaisesti sekä tutkintavaltaa että valtaa määrätä seuraamuksia.


title: Asia C-283/00: Euroopan yhteisöjen komission 18.7.2000 Espanjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
C 259/12                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          9.9.2000
Una Film ”City Revue” GmbH:n 14.7.2000 tekemä valitus                 4.    velvoittaa vastapuolet ja heitä tukevat väliintulijat yhteis-
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                      vastuullisesti korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
tuimen kolmannen jaoston yhdistetyissä asioissa
T-172/98 ja T-175/98–T-177/98, Salamander AG, Una Film
”City Revue” GmbH, Alma Media Group Advertising SA                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
& Co. Partnership ym., Zino Davidoff SA ja Davidoff &
Cie SA, joita tukevat Markenverband eV, Manifattura Lane              –     EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan 4 kohdan (josta
Gaetano Marzotto & Figli SpA ja Lancaster BV, vastaan                       on tullut EY 230 artiklan 4 kohta) soveltamisalaa
Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto,                          määrittävää kriteeriä siitä, koskeeko toimenpide asian-
joita tukevat Suomen tasavalta, Euroopan yhteisöjen ko-                     omaista ”suoraan”, mikä on edellytyksenä sille, että luon-
missio, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt                      nollisen henkilön tai oikeushenkilön kumoamiskanne
kuningaskunta sekä Ranskan tasavalta, 27.6.2000 anta-                       tutkitaan, on tulkittu väärin: Ensimmäisen oikeusasteen
                          masta tuomiosta                                   tuomioistuin on ollut väärässä rinnastaessaan yksityisten
                                                                            oikeussubjektien vahingoksi toimenpiteen ”suoraa” koh-
                         (Asia C-281/00 P)                                  distumista asianomaiseen koskevan kriteerin kyseisen
                                                                            direktiivin ”välittömiin oikeusvaikutuksiin” perustuvaan
                                                                            kriteeriin.
                          (2000/C 259/20)
                                                                      –     Yhteisön oikeuden yleistä periaatetta, jonka mukaan
Una Film ”City Revue” GmbH on 14.7.2000 valittanut Euroo-                   yksilöllä on oikeus saada tuomioistuimissa tehokasta
pan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim-                   oikeussuojaa, jos yhteisön oikeutta on rikottu, on tämän
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston yh-                    periaatteen soveltamisalan osalta tulkittu väärin: Ensim-
distetyissä asioissa T-172/98 ja T-175/98–T-177/98, Salaman-                mäisen oikeusasteen tuomioistuin on ollut väärässä, kun
der AG, Una Film ”City Revue” GmbH, Alma Media Group                        se on jättänyt sovittamatta yhteisön oikeussuoja- ja
Advertising SA & Co. Partnership ym., Zino Davidoff SA ja                   lainsäädäntöjärjestelmän yhteen yksilön perusoikeuksiin
Davidoff & Cie SA, joita tukevat Markenverband eV, Manifattu-               kuuluvasta tehokkaasta oikeussuojakeinojen käyttömah-
ra Lane Gaetano Marzotto & Figli SpA ja Lancaster BV, vastaan               dollisuudesta johtuvien pakottavien vaatimusten kanssa
Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto, joita                    ja jättänyt soveltamatta tällaista ajatusta tässä asiassa.
tukevat Suomen tasavalta, Euroopan yhteisöjen komissio, Ison-
Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta sekä
Ranskan tasavalta, 27.6.2000 antamasta tuomiosta. Valittajan
edustajana on asianajaja Dr. Rainer Borgelt, Düsseldorf, avusta-
janaan professori Dr. Manfred Dauses, Bambergin yliopisto,
ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Reding &
Felten, 2 rue J. P. Brasseur, L-1258 Luxemburg.
                                                                      Euroopan yhteisöjen komission 18.7.2000 Espanjan ku-
                                                                                ningaskuntaa vastaan nostama kanne
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                                (Asia C-283/00)
1.    kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kol-
      mannen jaoston yhdistetyissä asioissa T-172/98 ja
      T-175/98-T-177/98 27.6.2000 antaman tuomion ja                                            (2000/C 259/21)
      hylkää vastaajien (vastapuolten) oikeudenkäyntiväitteen;
                                                                      Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 18.7.2000 Euroo-
2.    ottaa tämänmukaisesti tutkittavaksi kantajan (valittajan)       pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningas-
      22.10.1998 päivätyn kanteen, joka on saapunut ensim-            kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on Gregorio Valero
      mäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon                   Jordana, ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de
      23.10.1998;                                                     la Cruz, Centre Wagner C 254.
3.    hyväksyy edellä mainitun pääasiassa esitetyn kanteen ja         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
      senmukaisesti kumoaa kanteen kohteena olevan tupakka-
      tuotteiden mainontaa ja niiden hyväksi tapahtuvaa spon-         1.    toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut
      sorointia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja              yhteisön oikeuden mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
      hallinnollisten määräysten lähentämisestä 6 päivänä hei-              noudattanut direktiivin 93/37/ETY (1) säännöksiä eikä
      näkuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvos-                  erityisesti julkistamista koskevia 11 artiklan 2, 6, 7 ja
      ton direktiivin 98/43/EY (EYVL L 213, 30.7.1998, s. 9);               11 kohdan säännöksiä eikä 12 artiklan 1 kohdan,
                                                                            29 artiklan 3 kohdan, 18 ja 27 artiklan eikä 30 artiklan
                                                                            4 kohdan säännöksiä direktiivin 93/37/ETY 1 artiklan
      toissijaisesti:
                                                                            b alakohdan mukaisen hankintaviranomaisen määri-
                                                                            telmän täyttävän Sociedad Estatal de Infraestructuras y
      palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                 Equipamientos Penitenciarios, SA:n aloittamassa sopi-
      meen, jotta tämä antaisi ratkaisun pääasiaan;                         muksentekomenettelyssä, joka koski Centro educativo
 ---pagebreak--- 9.9.2000                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 259/13
      penitenciario experimental de Segovia -nimiseen laitok-            Euroopan yhteisöjen komission 20.7.2000 Ranskan tasa-
      sen rakennusurakkaa, jonka määrä ylittää merkittävästi                                valtaa vastaan nostama kanne
      mainitun direktiivin soveltamiseksi asetetun rajan,
                                                                                (Asia C-285/00)
2.    velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
      denkäyntikulut.                                                                               (2000/C 259/22)
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 20.7.2000 Euroo-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
                                                                         vastaan. Kantajan edustajana on oikeudellisen yksikön virka-
Komissio katsoo, että Sociedad Estatal de Infraestucturas                mies Bernard Mongin ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o
y Equipamientos Penitenciarios SA (SIEPSA) on direktiivin                saman yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre
93/37/ETY 1 artiklan b alakohdassa tarkoitettu ”julkisoikeudel-          Wagner, Kirchberg.
linen laitos”, ja näin ollen hankintaviranomainen, joka täyttää
kyseisessä artiklassa säädetyt kolme edellytystä. SIEPSA on              Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
perustettu tyydyttämään yleisen edun mukaisia tarpeita; se               tuin
on perustettu edesauttamaan valtion vankeinhoitopolitiikkaa
hallinnoimalla hankkeita ja toimintoja, jotka liittyvät Plan de          1.    toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut direktii-
Amortización y Creación de Centros Penitenciarios -nimiseen                  vin 89/48/ETY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei
ohjelmaan (vankeinhoitolaitosten lakkauttamista ja perusta-                    ole antanut erityistä säännöstöä psykologin ammattiin
mista koskeva ohjelma), jonka hallitus on hyväksynyt. Kysei-                   pääsyyn oikeuttavien tutkintotodistusten tunnustamisesta
nen yleinen etu ei ole luonteeltaan kaupallinen tai teollinen.                 mainitun direktiivin täytäntöönpanemiseksi tämän am-
Vaikka SIEPSA harjoittaakin luonteeltaan kaupallisia toiminto-                 matin osalta;
ja, ne ovat vain välineitä yleisen edun saavuttamiseksi, joka
puolestaan ei ole teollinen eikä kaupallinen (valtion vankein-           2.    velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
hoitopolitiikan soveltaminen). SIEPSA on kuitenkin yksityisoi-                 tikulut.
keudellisesta luonteestaan huolimatta velvollinen noudatta-
maan direktiivin säännöksiä kaikissa julkisia rakennusurakoita
koskevissa sopimuksen tekomenettelyissään. Näin ollen kysei-             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
nessä sopimuksentekomenettelyssä olisi pitänyt noudattaa
direktiivin 93/37/ETY säännöksiä, erityisesti edellä vaatimus-           Ranskassa psykologin ammatti on säännelty muun muassa
ten yhteydessä mainittuja.                                               ammattinimikkeen käytön osalta. Ranskan olisi pitänyt toteut-
                                                                         taa direktiivin 89/48/ETY noudattamisen edellyttämät toimen-
                                                                         piteet ja ilmoittaa niistä komissiolle.
(1) Julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen
    yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annettu neuvos-
    ton direktiivi 93/37/ETY (EYVL L 199, 9.8.1993, s. 54).              (1) Vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulu-
                                                                             tuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta
                                                                             yleisestä järjestelmästä 21.12.1988 annettu neuvoston direktiivi,
                                                                             EYVL L 19, 24.1.1989, s. 16.


title: Asia T-259/11: Kanne 16.5.2011 — Zinātnes, inovāciju un testēšānas centrs v. komissio

text:
               27.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/33

         Kanne 16.5.2011 — Zinātnes, inovāciju un testēšānas centrs v. komissio
   (Asia T-259/11)
   2011/C 252/78
   Oikeudenkäyntikieli: latvia

      Asianosaiset

      Kantaja: Zinātnes, inovāciju un testēšānas centrs (edustaja: asianajaja E. Darapoļskis)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan komission päätöksen, joka koskee Latvian kansallisen PHARE 2003 -ohjelman puitteissa tehtyä sopimusta 2003/004 979-06-03/1/0027 ”Būvmateriālu inivāciju un testēšānas centra izveide” ja jossa todetaan, ettei PHARE-ohjelmaan liittyvän rahoituksen periminen ole 1 576 010,80 euron suuruisen summan osalta perusteltua.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Päätöksellä, joka koskee Latvian kansallisen PHARE 2003 -ohjelman puitteissa tehtyä sopimusta 2003/004 979-06-03/1/0027 ”Būvmateriālu inivāciju un testēšānas centra izveide” (jäljempänä riidanalainen päätös), Euroopan komissio (jäljempänä komissio) päätti periä takaisin Euroopan unionin 1 474 200 euron suuruisen rahoitustuen.
   Kantaja katsoo, että tehdessään riidanalaisen päätöksen komissio ei noudattanut Latvian kansallisen PHARE 2003 -ohjelman rahoituksesta (jäljempänä rahoituspöytäkirja) 19.9.2003 tehtyä Euroopan yhteisön ja Latvian tasavallan välistä rahoituspöytäkirjaa, jonka perusteella kantajan kanssa tehtiin sopimus 23.8.2005 rahoituksen myöntämisestä ja jonka perusteella sille myönnettiin 1 576 010,80 euron suuruinen PHARE-tuki. Kantaja katsoo myös, että komissio on rikkonut Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annettua neuvoston asetusta (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (1) (jäljempänä varainhoitoasetus) ja Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä 26.12.2002 annettua komission asetusta (EY, Euratom) N:o 2342/2002 (jäljempänä soveltamisasetus). (2)

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin kanneperusteisiin.
   Kantaja väittää ensinnäkin, että tutkimatta asianmukaisesti asian olosuhteita ja arvioimatta tosiseikkoja komissio perusti riidanalaisen päätöksen pelkästään Latvian tasavallan virkamiesten esittämiin tietoihin, jotka eivät perustuneet toimivaltaisten viranomaisten lausuntoihin tai päätöksiin. Kantaja katsoo, että ennen summan takaisinperintää koskevan menettelyn aloittamista komissiolla oli velvollisuus varmistaa Latvian tasavallan viranomaisten esittämiin tietoihin perustuvien rikkomisten olemassaolo ja hankkia kaikki tarvittava näyttö; komissio ei kuitenkaan toiminut näin, vaan se tutki pelkästään muodollisesti aiemman kirjeenvaihdon. Tämän vuoksi kantaja katsoo, että asiassa on jätetty huomioimatta merkityksellisiä tosiseikkoja ja vaadittu perusteettomasti myönnetyn PHARE-rahoituksen palauttamista.
   Kantaja väittää toiseksi, että komissio ei ole käyttänyt rahoituspöytäkirjan, varainhoitoasetuksen ja soveltamisasetuksen mukaisia mahdollisuuksiaan. Tästä kantaja toteaa, että rikkomisten olemassaolosta huomauttaessaan komission olisi pitänyt ensiksi laskea taloudellinen vaikutus yhteisön talousarvioon ja todettuaan, että rikkomisilla voi olla merkittäviä taloudellisia vaikutuksia, sen olisi pitänyt asettaa Latvian tasavallalle määräaika näiden rikkomisten lopettamiseksi. Kantaja katsoo, ettei komissio ole tässä asiassa käyttänyt näitä mahdollisuuksia, minkä seurauksena riidanalaisella päätöksellä rikotaan rahoituspöytäkirjaa, varainhoitoasetuksen 71 artiklaa ja soveltamisasetuksen 79 ja 80 artiklaa.
   Kantaja väittää kolmanneksi, että riidanalainen päätös ei ole oikeasuhteinen ja että se on tehty vastoin päätöksentekomenettelyä, josta säädetään rahoituspöytäkirjassa sekä varainhoitoasetuksessa ja soveltamisasetuksessa. Kantaja väittää myös, että riidanalaista päätöstä ei ole julkaistu, että se ei sisällä päätöksentekopäivää ja että se sai tiedon päätöksestä vasta Latviassa aloitetun oikeudenkäyntimenettelyn yhteydessä 9.3.2011 jälkeen.
   Kantaja katsoo neljänneksi, että riidanalaisesta päätöksestä on aiheutunut sille vakavia seurauksia ja tappioita, sillä kantajaa vastaan aloitettu oikeudenkäyntimenettely perustuu siihen ja koska kantaja ei voi päätöksen vuoksi saada myöhempää rahoitusta PHARE-ohjelmasta.
   Kantaja katsoo viidenneksi, että riidanalaisella päätöksellä on vahingoitettu vakavasti sen mainetta, koska komission lainvastaisten toimien vuoksi uusien yhteistyökumppanien osallistuminen projektiin on vaarantunut ja sijoittajien luottamus kantajaan turvallisena ja vakaana taloudellisena yhteistyökumppanina on huomattavasti heikentynyt.

      (1)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (2)  EYVL L 357, 31.12.2002, s. 1.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 23 päivänä marraskuuta 2004, asiassa T-376/02, O vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö — Henkilöstösääntöjen 78 artikla — Työkyvyttömyyseläke — Työkyvyttömyyslautakunta — Kokoonpano — Ammattitauti)

text:
               19.2.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/23

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   23 päivänä marraskuuta 2004,
   asiassa T-376/02, O vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Henkilöstö - Henkilöstösääntöjen 78 artikla - Työkyvyttömyyseläke - Työkyvyttömyyslautakunta - Kokoonpano - Ammattitauti)
   (2005/C 45/51)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa T-376/02, O, Euroopan yhteisöjen komission entinen virkamies, kotipaikka Bryssel (Belgia), edustajinaan asianajajat J. Van Rossum ja J.-N. Louis, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään J. Currall, prosessiosoite Luxemburgissa), jossa kantaja vaatii komission 14.2.2002 tekemän päätöksen kumoamista, jolla kantaja on siirretty henkilöstösääntöjen 78 artiklan kolmannen kohdan mukaisesti määräytyvälle työkyvyttömyyseläkkeelle, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Lindh sekä tuomarit R. García-Valdecasas ja J. D. Cooke, kirjaaja: johtava hallintovirkamies J. Palacio González, on 23.11.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Komission 14.2.2002 tekemä päätös siirtää kantaja työkyvyttömyyseläkkeelle kumotaan.

               2)

               Komissio velvoitetaan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 44, 22.2.2003.


title: Asia C-383/05: Cour de cassation de Belgiquen  7.10.2005  tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Raffaele Talotta vastaan Belgian valtio

text:
               14.1.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 10/11

         Cour de cassation de Belgiquen 7.10.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Raffaele Talotta vastaan Belgian valtio
   (Asia C-383/05)
   (2006/C 10/21)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Cour de cassation de Belgique on pyytänyt 7.10.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 24.10.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Raffaele Talotta vastaan Belgian valtio seuraavaan kysymykseen:
   Onko EY:n perustamissopimuksen 43 artiklaa — entistä 52 artiklaa — tulkittava siten, että sen kanssa on ristiriidassa vuonna 1992 annetun Code des impôts sur les revenus -nimisen lain 342 §:n 2 momentin nojalla 27.8.1993 tehdyn kuninkaan päätöksen 182 §:n kaltainen kansallinen säännös, jonka mukaan veron vähimmäisperusteita sovelletaan ainoastaan ulkomailla asuviin?


title: Asia T-207/12 P: Valitus, jonka Luigi Marcuccio on tehnyt 11.5.2012 virkamiestuomioistuimen asiassa F-3/11, Marcuccio v. komissio, 29.2.2012 antamasta määräyksestä

text:
               30.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/27

         Valitus, jonka Luigi Marcuccio on tehnyt 11.5.2012 virkamiestuomioistuimen asiassa F-3/11, Marcuccio v. komissio, 29.2.2012 antamasta määräyksestä
   (Asia T-207/12 P)
   2012/C 194/45
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Vastapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan valituksenalaisen määräyksen kokonaisuudessaan

               —

               ensisijaisesti hyväksymään kaikki valittajan asiassa, jota valitus koskee, virkamiestuomioistuimessa esittämät vaatimukset

               —

               velvoittamaan vastapuolen korvaamaan valittajalle valitusmenettelystä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut

               —

               toissijaisesti palauttamaan valituksenalaisen asian virkamiestuomioistuimen käsiteltäväksi eri kokoonpanossa uuden ratkaisun saamiseksi kaikkiin tämän valituksen edeltävissä kohdissa mainittuihin vaatimuksiin.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valitus koskee asiassa F-3/11 29.2.2012 annettua määräystä, jolla hylättiin tutkittavaksi ottamisen edellytysten ilmeisen puuttumisen vuoksi kanne, jolla vaadittiin yhtäältä sellaisen komission päätöksen kumoamista, jolla se väitetysti kieltäytyi sisällyttämästä erästä asiakirjaa valittajan tapaturmaa koskevaan aineistoon, ja toisaalta komission velvoittamista maksamaan valittajalle 1 000 euroa korvauksena väitetystä vahingosta.
   Valittaja esittää valituksensa tueksi kaksi valitusperustetta.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste perustuu tutkittavaksi ottamisen edellytysten ilmeistä puuttumista koskevan toteamuksen perustelujen puuttumiseen, määräyksen ilmeiseen epäselvyyteen, paradoksaalisuuteen, tosiseikkojen vääristämiseen, ilmiselvyyksien toteamiseen, epäloogisuuteen, epäjohdonmukaisuuteen, suhteettomuuteen, clare loqui-velvoitteen laiminlyöntiin, jättämiseen lausumatta eräästä valittajan vaatimuksesta sekä seuraavien oikeussääntöjen virheelliseen, väärään ja epäloogiseen tulkintaan ja soveltamiseen:

                           —

                           Euroopan unionin henkilöstösääntöjen 26 ja 26 bis artikla

                           —

                           valituskelpoisen toimen käsitettä koskevat oikeussäännöt (erityisesti valituksenalaisen määräyksen 30–47 kohta) ja

                           —

                           henkilön oikeutta käsitellä häntä itseään koskevia, unionin toimielimen hallussa olevia henkilötietoja ja saada tutustua niihin koskevat oikeussäännöt.

               2)

               Toinen valitusperuste perustuu virkamiestuomioistuimen oikeudenkäyntikuluja koskevien toteamusten lainvastaisuuteen (valituksenalaisen määräyksen 47 ja 48 kohdan välissä oleva maininta).


title: Asia T-386/17: Kanne 23.6.2017 – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik v. EUIPO (Лидер)

text:
               7.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 256/40

         Kanne 23.6.2017 – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik v. EUIPO (Лидер)
   (Asia T-386/17)
   (2017/C 256/46)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH (Bühl, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Lingenfelser)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan”Лидер” – Rekisteröintihakemus nro 15 466 791

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 28.4.2017 asiassa R 2066/2016-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-197/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 17.4.2008 (Rechtbank van koophandel Hasseltin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Confederatie van immobiliën-beroepen van België ja Beroepsinstituut van vastgoedmakelaars v. Willem van Leuken (Tutkintotodistusten tunnustaminen — Direktiivi 89/48/ETY — Kiinteistönvälittäjä)

text:
               7.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/4

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 17.4.2008 (Rechtbank van koophandel Hasseltin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Confederatie van immobiliën-beroepen van België ja Beroepsinstituut van vastgoedmakelaars v. Willem van Leuken
   (Asia C-197/06) (1)

   (Tutkintotodistusten tunnustaminen - Direktiivi 89/48/ETY - Kiinteistönvälittäjä)
   (2008/C 142/04)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Rechtbank van koophandel Hasselt
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Confederatie van immobiliën-beroepen van België ja Beroepsinstituut van vastgoedmakelaars

      Vastaaja: Willem van Leuken
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Rechtbank van koophandel Hasselt — Vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä 21.12.1988 annetun neuvoston direktiivin 89/48/ETY (EYVL 1989, s. L 19, s. 16) 3 ja 4 artiklan tulkinta — Jäsenvaltioon sijoittautuneen kiinteistönvälittäjän, joka harjoittaa kiinteistöjen välitystoiminta toisessa jäsenvaltiossa, velvollisuus täyttää tämän jäsenvaltion lainsäädännössä direktiivin täytäntöönpanon yhteydessä ammatin harjoittamisen edellytykseksi asetetut edellytykset — Vaaditaanko tätä jopa siinä tapauksessa, että tämän välittäjän ja kysymyksessä olevassa valtiossa laillistetun välittäjän välillä on yhteistyösopimus
   Tuomiolauselma
   Vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä 21.12.1988 annetun neuvoston direktiivin 89/48/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 14.5.2001 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2001/19/EY, 3 ja 4 artikla ovat esteenä sellaiselle jäsenvaltion sääntelylle, jonka mukaan toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen ja pääasian vastaajan kaltaisessa tilanteessa olevan palveluiden tarjoajan pääasiassa kysymyksessä olevien kaltaisten toimintojen harjoittaminen ensimmäisen jäsenvaltion alueella edellyttää sellaisen luvan saamista, jonka saaminen riippuu lainsäädäntöä koskevan kelpoisuuskokeen läpäisemisestä.

      (1)  EUVL C 165, 15.7.2006.


title: Yhdistetyt asiat T-117/07 ja T-121/07: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.3.2011 — Areva ym. v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt — Kaasueristeisiä kytkinlaitoksia koskevien hankkeiden markkinat — Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkominen — Puolustautumisoikeudet — Perusteluvelvollisuus — Kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toiminnasta vastuuseen joutuminen — Rikkomisen kesto — Sakot — Yhteisvastuu sakon maksamisesta — Raskauttavat asianhaarat — Johtajana toimiminen — Lieventävät asianhaarat — Yhteistyö)

text:
               9.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/10

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.3.2011 — Areva ym. v. komissio
   (Yhdistetyt asiat T-117/07 ja T-121/07) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Kaasueristeisiä kytkinlaitoksia koskevien hankkeiden markkinat - Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkominen - Puolustautumisoikeudet - Perusteluvelvollisuus - Kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toiminnasta vastuuseen joutuminen - Rikkomisen kesto - Sakot - Yhteisvastuu sakon maksamisesta - Raskauttavat asianhaarat - Johtajana toimiminen - Lieventävät asianhaarat - Yhteistyö)
   2011/C 113/20
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Areva, société anonyme (Pariisi, Ranska); Areva T & D Holding SA (Pariisi); Areva T & D SA (Pariisi); Areva T & D AG (Oberentfelden, Sveitsi) (edustajat: asianajajat A. Schild ja J.-M. Cot); ja Alstom, société anonyme (Levallois-Perret, Ranska) (edustajat: aluksi asianajaja J. Derenne, solicitor W. Broere, asianajajat A. Müller-Rappard ja C. Guirado, sittemmin asianajajat J. Derenne ja A. Müller-Rappard)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi X. Lewis ja F. Arbault, sitten X. Lewis, ja lopuksi V. Bottka ja N. Von Lingen)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan ensisijaisesti, että komission EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 24.1.2007 tekemä päätös K(2006) 6762 lopullinen (asia COMP/F/38.899 — Kaasueristeiset kojeistot) kumotaan osittain, ja toissijaisesti, että kantajille määrättyä sakkoa alennetaan.

      Tuomiolauselma

               1)

               Asiat T-117/07 ja T-121/07 yhdistetään tuomion antamista varten.

               2)

               Komission EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 24.1.2007 tekemän päätöksen K(2006) 6762 lopullinen (asia COMP/F/38.899 — Kaasueristeiset kojeistot), 2 artiklan b ja c kohta kumotaan.

               3)

               Päätöksen K(2006) 6762 lopullinen 1 artiklan b–f kohdassa todetuista rikkomuksista määrätään seuraavat sakot:

                           —

                           Alstom, société anonyme: 10 327 500 euroa

                           —

                           Alstom: 48 195 000 euroa yhteisvastuullisesti Areva T & D SA:n kanssa, ja Areva T & D SA:n on maksettava 20 400 000 euroa sen maksettavaksi tuomitusta määrästä yhteisvastuullisesti Areva T & D AG:n, Areva société anonymen ja Areva T & D Holding SA:n kanssa.

               4)

               Kanteet hylätään muilta osin.

               5)

               Asiassa T-117/07 komission on korvattava yksi kymmenesosa Arevan, Areva T & D Holdingin, Areva T & D SA:n ja Areva T & D AG:n oikeudenkäyntikuluista ja sen on vastattava yhdestä kymmenesosasta omia oikeudenkäyntikulujaan. Areva, Areva T & D Holding, Areva T & D SA ja Areva T & D AG on vastattava yhdeksästä kymmenesosasta omia oikeudenkäyntikulujaan, ja niiden on korvattava yhdeksän kymmenesosaa komission oikeudenkäyntikuluista.

               6)

               Asiassa T-121/07 komission on korvattava yksi kymmenesosa Alstomin oikeudenkäyntikuluista ja sen on vastattava yhdestä kymmenesosasta omia oikeudenkäyntikulujaan. Alstomin on vastattava yhdeksästä kymmenesosasta omia oikeudenkäyntikulujaan, ja sen on korvattava yhdeksän kymmenesosaa komission oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 140, 23.6.2007.


title: Tuomioistuimen tuomio, annettu 27 päivänä lokakuuta 2015, asiassa E-11/15 – EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti (ETA/EFTA-valtion velvollisuuksien laiminlyönti – täytäntöönpanon laiminlyönti – direktiivi 2011/83/EU kuluttajan oikeuksista)

text:
               15.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 467/24

         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   annettu 27 päivänä lokakuuta 2015,
   asiassa E-11/15
   EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti
   (ETA/EFTA-valtion velvollisuuksien laiminlyönti – täytäntöönpanon laiminlyönti – direktiivi 2011/83/EU kuluttajan oikeuksista)
   (2016/C 467/11)
   Asiassa E-11/15, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti, on esitetty HAKEMUS, jossa pyydetään tuomioistuinta toteamaan, että Islanti on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XIX olevien 7a, 7e ja 7i kohdissa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/83/EU, annettu 25 päivänä lokakuuta 2011, kuluttajan oikeuksista, neuvoston direktiivin 93/13/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/44/EY muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 85/577/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/7/EY kumoamisesta), sellaisena kuin se on mukautettuna sopimuksen pöytäkirjalla 1, sekä ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa jättäessään hyväksymättä säädöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet asetetun määräajan kuluessa. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti, sekä tuomarit Per Christiansen (esittelevä tuomari) ja Páll Hreinsson, on antanut 27 päivänä lokakuuta 2015 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Tuomioistuin

               1.

               toteaa, että Islanti on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XIX olevien 7a, 7e ja 7i kohdissa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/83/EU, annettu 25 päivänä lokakuuta 2011, kuluttajan oikeuksista, neuvoston direktiivin 93/13/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/44/EY muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 85/577/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/7/EY kumoamisesta), sellaisena kuin se on mukautettuna sopimuksen pöytäkirjalla 1, sekä ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa jättäessään hyväksymättä säädöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet asetetun määräajan kuluessa;

               2.

               määrää Islannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-423/16: Kanne 29.7.2016 – De Masi v. komissio

text:
               10.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 371/15

         Kanne 29.7.2016 – De Masi v. komissio
   (Asia T-423/16)
   (2016/C 371/17)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Fabio De Masi (Bryssel, Belgia) (edustaja: Professor A. Fischer-Lescano)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan vastaajan 20.5.2016 tekemän päätöksen, joka koskee hakemusta saada tutustua käytännesääntötyöryhmän asiakirjoihin

               —

               kumoamaan vastaajan 13.7.2016 tekemän päätöksen, joka koskee oikeutta saada tutustua käytännesääntötyöryhmän asiakirjoihin

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan mukaisesti oikeudenkäyntikulut ja mahdollisten väliintulijoiden oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (1) 8 artiklan 1 kohtaa on rikottu
               Kantaja väittää, että vastaajan 20.5.2016 ja 13.7.2016 tekemillä päätöksillä loukataan edellä mainitussa säännöksessä tarkoitettua oikeutta saada asianmukainen päätös uudistetusta hakemuksesta.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan SEUT 15 artiklan 3 kohtaa, luettuna yhdessä asetuksen (EY) N:o 1049/2001 2 artiklan 1 kohdan kanssa, on rikottu
               Kantaja väittää lisäksi sen, ettei sille annettu nähtäväksi täysimääräisesti asiakirjoja, jotka koskevat neuvoston perustamaa käytännesääntötyöryhmää (yritysverotus), loukkaavan sen oikeutta tutustua näihin asiakirjoihin, joka on taattu edellä mainituilla määräyksillä ja säännöksillä.
               Kantaja väittää tässä yhteydessä, että poikkeuksia avoimuusperiaatteeseen, joista säädetään asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohdassa ja 1 kohdan a alakohdan neljännessä luetelmakohdassa, ei voida soveltaa nyt käsiteltävässä asiassa.
               Tämän lisäksi arvioinnit ja perustelut ovat puutteelliset, ja ylivoimainen yleinen etu edellyttää asiakirjojen ilmaisemista.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EUVL 2001, L 145, s. 43).


title: Boehringer Ingelheim Vetmedica GmbH:n ja C. H. Boehringer Sohn Limited Partnershipin 9.8.1996 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne (Asia T-125/96)

text:
26.10.96             IF!                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 318/ 15
sitäkin paremmin, kun pyydettyjen asiakirjojen, jotka ovat             Kantajat väittävät, että siltä osin kuin direktiivin 2 artiklan
prosessinjohtotoimien kohteena toisessa asiassa , esittä              b kohta ja 3 artiklan a kohta koskevat beta-agonistien
mättä jättäminen on tässä vastoin hyvän oikeudenhoidon                 käyttöä hoitotarkoituksiin hyväksytyissä eläinlääkkeissä,
periaatetta .                                                          näissä säännöksissä säädetty kielto estää kantajia
                                                                       käyttämästä oikeuttaan valmistaa ja markkinoida kyseisiä
Kantaja vetoaa lisäksi EY:n perustamissopimuksen 190 ar               eläinlääkkeitä , vaikka niillä on eurooppalaisten säännösten
tiklassa määrätyn perusteluvelvollisuuden rikkomiseen .                edellyttämät asianmukaiset luvat sitä varten . Tällaisella
                                                                       puuttumisella kantajien erityisiin oikeuksiin loukataan tiet
                                                                       tyjä Euroopan yhteisöjen perustavanlaatuisia oikeuspe
                                                                       riaatteita , kuten suhteellisuusperiaatetta, oikeusvarmuuden
                                                                       ja luottamuksensuojan periaatteita sekä hyvää hallintota
                                                                       paa koskevaa periaatetta .
Boehringer Ingelheim Vetmedica GmbH:n ja C. H. Boeh
ringer Sohn Limited Partnershipin 9.8.1996 Euroopan                    Tältä osin kantajat katsovat, ettei niiden valmistamien
           unionin neuvostoa vastaan nostama kanne                     eläinlääkkeiden markkinoille saattamista koskeva kielto ole
                       ( Asia T-125/96 )                               perusteltu, vaikka ne ymmärtävätkin neuvoston ja komis
                         ( 96/C 318/29 )                               sion oikeutetun intressin torjua beta-agonistien laitonta
                                                                       käyttöä kasvukemikaalina . Kielto johtaa todellisuudessa
                                                                       siihen, että
                 (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                       — eläimille ei voida antaa niiden terveyden suojelun
Boehringer Ingelheim Vetmedica GmbH ja C. H. Boehringer                    kannalta olennaista tuotetta;
Sohn Limited Partnership ovat nostaneet 9.8.1996 Euroo
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa               — kantajat eivät enää saa käyttää laillista oikeuttaan
kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan . Kantajan                      markkinoida sellaisia tuotteita, joita kaikki eläinlääkärit
edustajat ovat asianajajat Denis Waelbroeck ja Denis                       suosittelevat niiden turvallisuuden ja laadun vuoksi .
Fosselard, Liederkerke Wolters Waelbroeck & Kirkpatrick ,
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Arendt &
Medernach, Rue Mathias Hardt 8— 10 , PL 39 , L-2010                    Ne tavoitteet, joihin neuvosto on pyrkinyt antaessaan
Luxembourg.                                                            riidanalaisen säädöksen, eivät oikeuta näitä seurauksia .
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio               Lisäksi EY:n perustamissopimuksen 43 artiklaa on rikottu,
istuin                                                                 koska Euroopan parlamenttia on kuultu direktiivin 96/
                                                                       22/EY lopullisesta sanamuodosta huomattavasti poikkea
                                                                       vasta ehdotuksesta .
— kumoaa 29.4.1996 annetun nevoston direktiivin 96/
     22/EY ( EYVL 1996 L 125 , s . 3 ) 1 , 2 , 3 ja 4 artiklan siltä
     osin kuin niissä kielletään beta-agonisteja sisältävien
     eläinlääkkeiden saattaminen markkinoille, jos lääkkeet
     on tarkoitettu käytettäviksi sellaisten eläinten hoitoon,
     joiden liha ja muut tuotteet on tarkoitettu ihmisravin
     noksi, ja
                                                                       Breda Fucine Meridionali SpA:n 12.8.1996 Euroopan
— velvoittaa yhteisön , jota tässä asiassa edustaa neuvosto,                  yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
     korvaamaan riidanalaisesta säädöksestä kantajille
     aiheutuneet vahingot, ja                                                                  Asia T-126/96 )
                                                                                ( 96/C 318/30 )
— velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntiku
     lut .
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                       Breda Fucine Meridionali SpA, kotipaikka Bari ( Italia ), on
Kantajat ovat ainoita merkittäviä direktiivissä 96/22/EY               nostanut 12.8.1996 kanteen Euroopan yhteisöjen ensim
tarkoitettujen beta-agonististen lääkkeiden valmistajia .              mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa Euroopan yhteisöjen
Kantajien mukaan direktiivi 96/22/EY kohdistuu erityisesti             komissiota vastaan . Kantajan edustajina ovat asianajajat
niiden tuotteisiin, joiden on katsottava olleen syynä yhtei           Antonio Tizzano ja Gian Michele Roberti, Napoli , ja
sön toimielinten tällaisia tuotteita koskeviin toimenpitei            prosessiosoite Brysselissä asianajotoimisto Tizzano, Place
siin .                                                                 du Grand Sablon 36 .
Riidanalaisessa direktiivissä mainittu kielto estää nimittäin
beta-agonistien käytön kaikenlajisten ravintoa tuottavien              Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                       istuin
eläinten hengityssairauksien hoidossa . Beta-agonisteja
voidaan direktiivin mukaan edelleen käyttää muihin yleisiin
hoitotarkoituksiin ( esim. poikivien lehmien tocolyysin                — kumoaa kokonaan tai toissijaisesti osittain ( kanteessa
hoitoon ).                                                                 mainituilla perusteilla ) Italian Breda Fucine Meridionali


title: Asia F-34/12: Kanne 13.3.2012 — ZZ v. komissio

text:
               23.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 184/23

         Kanne 13.3.2012 — ZZ v. komissio
   (Asia F-34/12)
   2012/C 184/50
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja A. Salerno)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vaatimus kumota päätös, jolla kantajaa ei hyväksytä arviointivaiheeseen kilpailussa EPSO/AD/207/11.

      Vaatimukset

               —

               Avoimen kilpailun EPSO/AD/207/11 valintalautakunnan 3.12.2011 tekemä implisiittinen päätös, jolla hylättiin kantajan vaatimus tutkia uudelleen mainitun valintalautakunnan aiempi päätös, jolla kantajaa ei kutsuttu arviointikeskusvaiheeseen ja josta ilmoitettiin tälle 26.7.2011 päivätyllä EPSO:n kirjeellä, on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava maksamaan kantajalle 10 000 euron korvaus riidanalaisesta päätöksestä aiheutuneesta aineettomasta vahingosta

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia F-43/09: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 30.9.2010 — van Heuckelom v. Euroopan poliisivirasto (Europol) (Henkilöstö — Europolin henkilöstösäännöt — 29 artikla — Palkkatason korottaminen arviointiraporttien perusteella — Sellaisesta päätöksestä tehty lainvastaisuusväite, jolla vahvistetaan ja palkkaluokan ja palkkatason määrittämispolitiikka — Europolin johtajan ja hallintoneuvoston toimivalta — Europolin johtajan harkintavalta — Rajat)

text:
               20.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 317/47

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 30.9.2010 — van Heuckelom v. Euroopan poliisivirasto (Europol)
   (Asia F-43/09) (1)

   (Henkilöstö - Europolin henkilöstösäännöt - 29 artikla - Palkkatason korottaminen arviointiraporttien perusteella - Sellaisesta päätöksestä tehty lainvastaisuusväite, jolla vahvistetaan ja palkkaluokan ja palkkatason määrittämispolitiikka - Europolin johtajan ja hallintoneuvoston toimivalta - Europolin johtajan harkintavalta - Rajat)
   2010/C 317/82
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Carlo van Heuckelom (’s-Gravenhage, Alankomaat) (edustajat: asianajaja W. J. Dammingh ja asianajaja N. D. Dane)

      Vastaaja: Euroopan poliisivirasto (Europol) (asiamiehet: D. Neumann ja D. El Khoury, avustajinaan aluksi asianajajat B. Wägenbaur ja R. Van der Hout, sittemmin asianajaja B. Wägenbaur)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Päätöksen, joka on tehty 14.7.2008 ja jolla kantajalle myönnettiin yksi palkkaluokan palkkataso, sekä 19.1.2009 tehdyn päätöksen, jolla hylättiin ensimmäisestä päätöksestä tehty valitus, kumoaminen

      Tuomiolauselma

               1)

               Carlo van Heuckelomin kanne hylätään.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 180, 1.8.2009, s. 63.


title: Oikaistaan virallisessa lehdessä julkaistu tiedonanto asiassa T-698/16 (EUVL C 441, 28.11.2016)

text:
               9.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/57

         Oikaistaan virallisessa lehdessä julkaistu tiedonanto asiassa T-698/16
   (
         Euroopan unionin virallinen lehti C 441, 28. marraskuuta 2016
      )
   (2017/C 006/72)
   Asiassa T-698/16 Trasta Komercbanka ym. v. EKP julkaistu tiedonanto oikaistaan seuraavasti:

      Kanne 23.9.2016 – Trasta Komercbanka ym. v. EKP
      (Asia T-698/16)
      (2016/C 441/34)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantajat: Trasta Komercbanka AS (Riiga, Latvia) ja kuusi muuta kantajaa (edustajat: asianajajat O. Behrends, L. Feddern ja M. Kirchner)

         Vastaaja: Euroopan keskuspankki

         Vaatimukset

      Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan 11.7.2016 päivätyn EKP:n päätöksen peruuttaa Trasta Komercbanka AS:n pankkitoimilupa ja

                  —

                  velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantajat vetoavat seitsemään kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan EKP rikkoi YVM-asetuksen (1), 24 artiklaa ja siihen liittyviä säännöksiä EKP:n aikaisemman päätöksen oikaisuvaliokunnassa tapahtuvan uudelleenkäsittelyn yhteydessä.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, jonka mukaan EKP ei tutkinut ja arvioinut huolellisesti ja puolueettomasti kaikkia asiaan liittyviä tosiseikkoja, mukaan lukien se, ettei Euroopan keskuspankki reagoinut asianmukaisesti siihen tosiseikkaan, että Latvian paikallisen sääntelyviranomaisen toimittama tieto ja asiakirjat olivat virheellisiä.

                  3)

                  Kolmas kanneperuste, jonka mukaan EKP loukkasi suhteellisuusperiaatetta kun se ei huomioinut mahdollisia vaihtoehtoisia toimenpiteitä.

                  4)

                  Neljäs kanneperuste, jonka mukaan EKP loukkasi yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.

                  5)

                  Viides kanneperuste, jonka mukaan EKP rikkoi YVM-asetuksen 19 artiklaa ja johdanto-osan 75 perustelukappaletta ja syyllistyi toimivallan väärinkäyttöön.

                  6)

                  Kuuden kanneperuste, jonka mukaan EKP loukkasi luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteita.

                  7)

                  Seitsemäs kanneperuste, jonka mukaan EKP rikkoi menettelysäännöksiä, mukaan lukien oikeutta tulla kuulluksi, oikeutta tutustua asiakirjoihin, oikeutta saada asianmukaisesti perusteltu päätös ja YVM-puiteasetuksen 83 artiklan 1 kohdan rikkominen.

      (1)  Neuvoston asetus (EU) N:o 1024/2013, annettu 15 päivänä lokakuuta 2013, luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää politiikkaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille (EUVL L 287, 29.10.2013, s. 63).


title: Asia T-473/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.2.2015 – Aer Lingus v. komissio (Valtiontuki — Irlannin lentomatkustajavero — Korkeintaan 300 kilometrin etäisyydellä Dublinin lentoasemasta sijaitseviin kohteisiin sovellettava alennettu tariffi — Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi ja määrätään sen takaisinperinnästä — Etu — Valikoivuus — Tuen edunsaajien yksilöinti — Asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artikla — Perusteluvelvollisuus)

text:
               23.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/12

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.2.2015 – Aer Lingus v. komissio
   (Asia T-473/12) (1)

   ((Valtiontuki - Irlannin lentomatkustajavero - Korkeintaan 300 kilometrin etäisyydellä Dublinin lentoasemasta sijaitseviin kohteisiin sovellettava alennettu tariffi - Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi ja määrätään sen takaisinperinnästä - Etu - Valikoivuus - Tuen edunsaajien yksilöinti - Asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artikla - Perusteluvelvollisuus))
   (2015/C 096/15)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Aer Lingus Ltd (Dublin, Irlanti) (edustajat: barrister K. Bacon, barrister D. Scannell, barrister D. Bailey ja solicitor A. Burnside)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Flynn, D. Grespan ja T. Maxian Rusche)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Irlanti (asiamiehet: E. Creedon, A. Joyce ja J. Quaney, avustajinaan E. Regan, SC, ja barrister B. Doherty)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse vaatimuksesta kumota valtiontuesta SA.29064 (11/C, ex 11/NN) – Lentomatkaverokantojen eriyttäminen Irlannissa – 25.7.2012 tehty komission päätös 2013/199/EU (EUVL L 119, s. 30).

      Tuomiolauselma

               1)

               Valtiontuesta SA.29064 (11/C, ex 11/NN) – Lentomatkaverokantojen eriyttäminen Irlannissa – 25.7.2012 tehdyn komission päätöksen 2013/199/EU 4 artikla kumotaan siltä osin kuin siinä määrätään, että edunsaajilta peritään takaisin tuki, jonka määrä on mainitun päätöksen 70 perustelukappaleessa vahvistettu 8 euroksi matkustajaa kohti.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan puolet Aer Lingus Ltd:n oikeudenkäyntikuluista.

               4)

               Aer Lingus vastaa puolesta omia oikeudenkäyntikulujaan.

               5)

               Irlanti vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 26, 26.1.2013.


title: Kyriakos Skrikasin 28.5.1997 Euroopan parlamenttia vastaan nostama kanne (Asia T-167/97)

text:
26.7.97               FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                               N:o C 228/23
Albert Verleysenin 24.5.1997 Euroopan yhteisöjen komis             — toteaa, että kantajalla on oikeus siihen, että hänen
                   siota vastaan nostama kanne                          alkuperäinen palkkaluokkansa tarkistetaan hänen
                          ( Asia T-162/97 )                              1.11.1992 tapahtuneesta nimityksestään lukien virka
                                                                        miesten henkilöstösääntöjen 31 artiklan 2 kohdan ja
                            ( 97/C 228/54 )                             32 kohdan mukaisesti, ja että hänen uraansa muute
                                                                        taan ,
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Albert Verleysen, kotipaikka Denderleeuw ( Belgia ), on             — velvoittaa vastaajan korvaamaan tästä oikeudenkäynti
nostanut 24.5.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                      menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö
jen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Marc-Albert Lucas, Liege, ja prosessiosoite Luxemburgissa
asianajotoimisto Evelyne Korn, 21 rue de Nassau.                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
                                                                    samat kuin asiassa T-16/97 i 1 ).
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuin                                                                H EYVL N:o C 74, 8.3.1997, s . 27.
— kumoaa 14.8.1996 tehdyn komission päätöksen, jolla
     komissio hylkäsi kantajan vaatimuksen tämän palkka
     luokan uudelleenmäärittämisestä uran ylempään palk
     kaluokkaan henkilöstösääntöjen 31 artiklan 2 kohdan
     mukaisesti,                                                    Kyriakos Skrikasin 28.5.1997 Euroopan parlamenttia vas
                                                                                taan nostama kanne
— kumoaa tarpeellisilta osin 3.2.1997 tehdyn komission                                     (Asia T-167/97)
     päätöksen hylätä kantajan riidanalaisesta ensimmäi                                    ( 97/C 228/56 )
     sestä päätöksestä tekemä hallintovalitus,
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
     lut .
                                                                    Kyriakos Skrikas, kotipaikka Luxemburg, on nostanut
                                                                    28.5.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 tuomioistuimessa kanteen Euroopan parlamenttia vastaan.
                                                                    Kantajan edustajina ovat asianajajat Jean-Noel Louis,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat            Thierry Demaseure ja Ariane Tornel, Bryssel, ja prosessi
samansisältöiset kuin asiassa T-16/97 (').                          osoite Luxemburgissa on Fiduciaire Myson SARL, 30 rue
                                                                    de Cessange .
(!) EYVL N: o C 74 , 8.3.1997, s . 27.
                                                                    Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                    tuin
                                                                    — kumoaa päätöksen olla ylentämättä kantajaa palkka
Carlos Gomez de la Cruz Talegónin 26.5.1997 Euroopan                     luokkaan C 3 vuoden 1996 ylennyskierroksella ja
          yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                           (Asia T-165/97)                          — velvoittaa vastaajan korvamaan oikeudenkäyntikulut.
                             ( 97/C 228/55 )
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                  (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                                                                    Vuoden 1996 ylennyskierroksella nimittävä viranomainen
Carlos Gomez de la Cruz Talegon, kotipaikka Luxemburg,              saattoi ylentää 28 henkilöä palkkaluokasta C 4 palkka
on nostanut 26.5.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen               luokkaan C 3 ; yksi näistä ylennyskelpoisista henkilöistä
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö             oli kantaja .
jen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja
Victor Gomez de la Cruz, Malaga, ja prosessiosoite                  Kantaja, jota ei kuitenkaan ylennetty, väittää, että riidan
Luxemburgissa asianajotoimisto Consuelo Perez Anaya,                alainen päätös tehtiin henkilöstösääntöjen 45 artiklan vas
24 Marguerite de Brabant.                                           taisesti, yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaat
                                                                    teita loukaten sekä kantajan oikeuksia ja perusteltuja int
 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois            ressejä rikkoen; erityisesti rikottiin sitä intressiä, mitä
tuin                                                                kantajalla oli tulla ylennetyksi palkkaluokkaan C 3 sen jäl
                                                                    keen, kun hänet oli siirretty parlamentin pääosasto I:n
— kumoaa 30.7.1996 tehdyn komission ( nimittävän                    Pöytäkirjat -jaostoon .
     viranomaisen ) päätöksen, jolla kieltäydyttiin määrittä
     mästä kantajan palkkaluokka uudelleen, sekä 3.2.1997           Kantaja väittää, että riidanalaista päätöstä tehtäessä on
     tehdyn komission päätöksen hylätä kantajan tästä pää          rikottu ylennysmenettelyä koskevia sääntöjä , että kysei
     töksestä tekemä valitus,                                       sessä päätöksessä on palkkaluokkaan C 3 ylennyskelpois
 ---pagebreak--- N:o C 228/24          pH                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        26.7.97
ten virkamiesten ansioiden tarkastelua koskeva selvä virhe,          kästään mainittu, että toisen yhteisön kielen taidon on
ettei päätöstä ole lainkaan perusteltu ja että se on tehty           oltava riittävä. Missään ei ole määrätty, että hakemukseen
virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 25 artiklan          olisi ollut liitettävä tämän taidon osoittavat todistukset .
2 kohdan vastaisesti .
                                                                     Tehdyt päätökset ovat siten mielivaltaisia ja niillä ylitetään
                                                                     selvästi harkintavallan rajat.
Daniel Varas Carriónin 30.5.1997 Euroopan unionin neu
                  vostoa vastaan nostama kanne
                         (Asia T-168/97)
                                                                     Farine Laziali SpA:n 2.6.1997 Euroopan yhteisöjen komis
                          ( 97/C 228/57 )                                               siota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-169/97)
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                ( 97/C 228/58 )
Daniel Varas Carriön, kotipaikka Barcelona ( Espanja ) on
nostanut 30.5.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin
 neuvostoa vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja
                                                                     Farine Laziali SpA on nostanut 2.6.1997 Euroopan yhtei
 Marianne Droinet, Bryssel.                                          söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
                                                                     Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edusta
 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois             jat ovat asianajajat Wilma Viscardini Donà, Mariano Pao
 tuin                                                                lin ja Simonetta Donà, Padova, ja prosessiosoite Luxem
                                                                     burgissa asianajotoimisto Ernst Arendt, 8—10 rue Mathias
                                                                     Hardt.
— kumoaa 19.12.1996 tehdyn Euroopan unionin neuvos
      ton päätöksen ( jonka kantaja on saanut 31.12.1996 ),
      jolla kantajaa ei ole hyväksytty kilpailuun CONSEJO/           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
      C/374 ( espanjankielisiä konekirjoittajia ), koska kanta      tuin
      jan hakemuksessa ei ollut osoitettu, että hänellä on
      riittävä toisen yhteisön kielen taito,
                                                                     — kumoaa EY:n perustamissopimuksen 173 ja 174 artik
                                                                          lan nojalla komission päätöksen, jolla asetuksen ( ETY )
 — kumoaa 18.3.1997 tehdyn Euroopan unionin neuvos                       N:o 866/90 mukainen rahoitus on evätty kuivattujen
      ton päätöksen (jonka kantaja on saanut 24.3.1997 ),                 viljelykasvien tuotannon järkiperäistämiseksi toteutet
      jossa kantajan 14.1.1997 tekemän valituksen johdosta                tavalta investointihankkeelta, joka on kirjattu Latiu
      vahvistettiin 19.12.1 996 tehty päätös,                             min alueelle esitetyn toimenpideohjelman 92.CT.IT.05
                                                                          hankkeeksi nro 013 ,
 — kumoaa 26.4.1997 pidetyn kokeen ja määrää kaikki
      hakijat ja myös kantajan kutsuttaviksi uudelleen pidet
      täviin kokeisiin,
                                                                     — velvoittaa komission EY:n perustamissopimuksen
                                                                           178 artiklan ja 215 artiklan toisen kohdan mukaisesti
                                                                          korvaamaan kantajalle aiheutuneet vahingot, joiden
 — velvoittaa vastaajan korvaamaan tästä riita-asiasta                    määrä vahvistetaan oikeudenkäynnin aikana ,
      aiheutuvat kulut.
                                                                     — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     lut.
 Neuvosto ei hyväksynyt kantajaa espanjankielisten kone              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
 kirjoittajien avoimen kilpailun ( CONSEJO/C/374 ) ensim
 mäiseen kokeeseen, koska kantajan hakemuksessa ei ollut
 osoitettu, että hänellä on riittävä ranskan kielen taito.            Kantaja on italialainen yhtiö, joka on sijoittanut Pozano
                                                                      Romanoon ja Sant'Oresteen ja jonka toimialaan kuuluu
                                                                      rehukasvien viljely, jalostus ja myynti sekä itse viljelemäl
 Kantaja väittää, että ensimmäistä riitautettua päätöstä ei
                                                                      tään pellolta saatujen viljelykasvien kuivatus, riitauttaa
  ole perusteltu, joten sillä rikotaan EY:n perustamissopi
  muksen 190 artiklaa .                                               sen komission päätöksen, jolla asetuksen ( ETY ) N:o 866/
                                                                      90 H mukainen rahoitus on evätty kuivattujen viljelykas
                                                                      vien tuotannon järkiperäistämiseksi toteutettavalta inves
  Kantaja toteaa toisen riitautetun päätöksen osalta, että            tointihankkeelta, joka on esitetty Latiumin alueelle. Tällä
  neuvoston pääsihteeristö on toiminut väärin, kun se on              rahoituksella      oli  tarkoitus  toteuttaa  investiointihanke
  asettanut myös muita kuin kilpailuilmoituksessa mainit             uuden varaston rakentamiseksi sekä useiden perusrakenne
  tuja edellytyksiä . Kilpailuilmoituksessa oli nimittäin pel         töiden toteuttamiseksi .


title: Asia C-214/04: Euroopan yhteisöjen komission 19.5.2004 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               24.7.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/6

         Euroopan yhteisöjen komission 19.5.2004 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-214/04)
   (2004/C 190/11)
   Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään Ulrich Wölker ja Antonio Aresu) on nostanut 19.5.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa vastaan.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:

               —

               toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut otsonikerrosta heikentävistä aineista 29 päivänä kesäkuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2037/2000 (1) 5 artiklan 3 kohdan mukaisia velvoitteitaan;

               —

               velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio väittää, että 3.10.2001 annetussa ympäristöministeriön asetuksessa säädettyjä poikkeuksia sovelletaan useisiin tapauksiin, joiden osalta asetuksessa (EY) N:o 2037/2000 ei ole säädetty poikkeuksia, ja näin ollen näiden poikkeusten soveltamisala on huomattavasti yhteisön asetuksessa säädettyä laajempi. Italian lainsäädäntö ei ole yhteensoveltuva yhteisön oikeuden kanssa siltä osin kuin siinä sallitaan hydrokloorifluorihiilivetyjen (HCFC) käyttö sammutuslaitteissa.

      (1)  EYVL L 244, 29.9.2000, s. 1.


title: Asia T-115/99: Société Système Européen Promotionin (SEP) 12.5.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
7.8.1999                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 226/35
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Kantajat riitauttavat tietokonepohjaisten paikanvarausjärjestel-         –    kumoaa 19 päivänä helmikuuta 1999 annetun komission
mien käyttöä koskevista käyttäytymissäännöistä annetun neu-                   asetuksen (EY) N:o 378/1999, siltä osin kuin asetuksessa
voston asetuksen (ETY) N:o 2299/89 muuttamisesta 8 päivänä                    on rekisteröity nimitys Pays d’Auge/Pays d’Auge-
helmikuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o                          Cambremer,
323/1999 1 artiklan 7 kohdan b alakohdan toisen alakoh-
dan (1). Kyseisessä artiklassa lisätään muutettavaan asetukseen          –    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut ko-
uusi 6 artiklan 1 kohdan b alakohdan v alakohta, jonka                        konaisuudessaan.
mukaan lentoyhtiöiden ja/tai tilaajien ryhmällä on oikeus ostaa
tietoja yhteisesti suoritettavaa tiedonkäsittelyä varten.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantajat väittävät, että 6 artiklan 1 kohdan b alakohdassa
loukataan suhteellisuusperiaatetta, koska siinä edellytetään
tietokonepohjaisten paikanvarausjärjestelmien käyttäjien tarjo-          Kantajana oleva yritys valmistaa siidereitä, joita se on markki-
avan markkinointitietojen välityspalveluja (Marketing Informa-           noinut vuodesta 1998 muun muassa nimityksillä ”La Cidraie –
tion Data transfer; jäljempänä MIDT-palvelut) vain kerran                grand cru du Pays d’Auge” ja ”Jacques Toy – grand cru – cidre
lentoyhtiöiden ryhmille, joiden yhteisen edun mukaista on                du Pays d’Auge”. Se vastustaa riidanalaista asetusta, siltä osin
käsitellä kyseistä tietoa. Suhteellisuusperiaatetta loukataan kan-       kuin asetuksesta johtuu, ettei kantajalla ole oikeutta jatkaa
tajien mukaan kahdella perusteella:                                      siideriensä markkinointia nimityksellä ”Pays d’Auge”.
–    Jos kyseisen säännöksen sanamuodon perusteella lentoyh-
     tiöille on tarkoitus antaa mahdollisuus muodostaa ryhmiä            Riidanalaista asetusta vastaan on esitetty kahdenlaisia perus-
     hankkiakseen MIDT-palveluja täysin riippumatta kyseisten            teita:
     lentoyhtiöiden koosta tai ryhmän jäsenten määrästä, toi-
     menpide on kohtuuton sekä siihen päämäärään nähden                  –    muodollisessa suhteessa asetuksen N:o 378/1999 antami-
     tarpeeton, joka 6 artiklan 1 kohdan b alakohdalle annettiin              seen johtanut menettely on virheellinen sen vuoksi, että
     sitä hyväksyttäessä, eli tavoitteeseen antaa matkanjärjestä-             kantajana olevan yrityksen tekemää väitettä nimityksen
     jille mahdollisuus perustaa ryhmiä hankkiakseen MIDT-                    ”Pays d’Auge” rekisteröintiä vastaan ei ole toimitettu edel-
     palveluja.                                                               leen komissiolle,
–    Toimenpide on kohtuuton myös siitä syystä, että siitä               –    asiallisessa suhteessa asetus, jolla nimitys ”Pays d’Auge” on
     aiheutuu huomattavia taloudellisia rasitteita tietokonepoh-              rekisteröity siideriä varten, on asetuksen N:o 2081/92
     jaisten paikanvarausjärjestelmien käyttäjille, jotka ovat                2 rtiklassa säädettyjen edellytysten vastainen, koska asetus
     sitoutuneet toimittamaan MIDT-palveluja riidanalaisen                    koskee tuotetta, jota ei ole millään tavoin rajattu edelly-
     säännöksen hyväksymisajankohtana.                                        tettävän valmistusmenetelmän kannalta ja joka perustuu
                                                                              jalostusmenetelmään, joka ei takaa kuluttajien turvalli-
Kantajat väittävät lisäksi, että toimenpiteen hyväksymisen                    suutta.
yhteydessä on laiminlyöty perusteluvelvollisuutta.
(1) EYVL L 40, 13.2.1999, s. 1.
                                                                         Société Système Européen Promotionin (SEP) 12.5.1999
                                                                          Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
CSR Pamprylin 11.5.1999 Euroopan yhteisöjen komissio-
                    ta vastaan nostama kanne                                                       (Asia T-115/99)
                          (Asia T-114/99)
                                                                                (1999/C 226/63)
                          (1999/C 226/62)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                         Société Système Européen Promotion ”SEP”, kotipaikka Saint
Yhtiö CSR Pampryl, kotipaikka La Courneuve (Ranska), on                  Vit (Ranska), on nostanut Euroopan yhteisöjen komissiota
nostanut 11.5.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-               vastaan kanteen, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen ensim-
asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-               mäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 12.5.1999. Kantajan
siota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Dominique                 edustajana on asianajaja Jean Claude Fourgoux, Pariisi, proses-
Couturier-Heller, Pariisi, ja prosessiosoite Luxemburgissa asian-        siosoite Luxemburgissa c/o asianajotoimisto Pierrot Schiltz,
ajotoimisto Louis Schiltz, 2 rue du Fort Rheinsheim.                     4 rue Béatrix de Bourbon.
 ---pagebreak--- C 226/36                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        7.8.1999
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
                                                                         jan edustajina ovat asianajaja Tuomas Saraste ja oikeustieteen
–    kumoaa 8.3.1999 tehdyn komission päätöksen (SG – 99                 lisensiaatti Jouni Alanen, prosessiosoitteena Asianajotoimisto
     D/1697),                                                            Asianajotalo ANPR Oy, Stenbäckinkatu 26, FIN-00250 Hel-
                                                                         sinki.
–    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         –    kumoaa vastaajan päätöksen, jolla todetaan Ilmailulaitok-
Kantajana oleva yritys vastustaa komission päätöstä hylätä                    sen soveltaman Iaskeutumismaksujärjestelmän rikkovan
Renault Francesta, Renault Nederlandista ja Renault Autocente-                perustamissopimuksen 86 artiklaa, ja
ristä tehty valitus, joka koskee edustajien suorittaman rinnak-
kaistuonnin estämistä, sekä pyyntö, jonka mukaan Renaultin               –    velvoittaa vastaajan korvaamaan Ilmailulaitoksen oikeu-
jälleenmyyntisopimusten osalta olisi poistettava oikeus poik-                 denkäyntikulut mahdollisine viivästyskorkoineen.
keukseen asetuksen (EY) N:o 1475/95 (1) mukaisten ryhmien
soveltamisesta.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin seikkoihin:
–    Vastaaja on soveltanut virheellisesti yhteisön edun periaa-         Komissio on rikkonut päätöksellään yhteisön oikeuteen, erityi-
     tetta,                                                              sesti 6 päivänä helmikuuta annetun neuvoston asetuksen
                                                                         17 artiklaan 19(1) ja asetuksen 99/63 artiklaan 4, sisältyviä
–    Komissio ei ole tarkastellut huolellisesti kaikkia sellaisia        olennaisia menettelymääräyksiä perustamalla päätöksensä rik-
     tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja, jotka ovat olleet sen       komukseen, joka oli puuttunut sen asiassa Ilmailulaitokselle
     tiedossa. Se ei voi etenkään vedota ainoastaan siihen               esittämästä vastaväitetiedoksiannosta.
     seikkaan, että perustamissopimuksen vastaisena pidetty
     toiminta on lopetettu, ja siten yhteisön edun puuttumisen
     perusteella jättää tutkimatta ilmoitusta tällaisesta toimin-        Komission virhettä arvioitaessa on otettava huomioon vasta-
     nasta,                                                              väitetiedoksiannon tarkoitus antaa kilpailusääntöjen rikkomi-
                                                                         sesta epäillylle yritykselle kaikki sellaiset tiedot, joita tämä
–    Nyt käsiteltävässä tapauksessa on kyse harkintavallan               tarvitsee voidakseen puolustautua tehokkaasti ennen komis-
     väärinkäytöstä. Toimielinten on ehdottomasti noudatetta-            sion lopullisen päätöksen tekemistä asiassa. Tehokas puolus-
     va kilpailulainsäädäntöä ottamatta huomioon poliittisia             tautumisoikeus, yhteisön oikeuden perusperiaate, edellyttää
     näkökohtia.                                                         myös, että komissio muotoilee vastaväitetiedoksiantonsa sel-
                                                                         keästi ja yksiselitteisesti.
Komissio on pitänyt tuotteiden toimitukselle asetettuja
määräaikoja teknisesti perusteltuina Scenic – mallin menestyk-           Komissio on rikkonut olennaisia menettelymääräyksiä myös
sen vuoksi. Kantaja kuitenkin väittää, että noin 45 prosenttia           perustamalla – muiden kuin Helsinki-Vantaan lentoaseman
sen jättämistä tilauksista koskee muita malleja kuin Sceniciä.           osalta – kauppakriteerin täyttymisen arvioinnin päätöksessään
Vastaaja ei sitä paitsi ole varmistanut, ovatko kyseiset määräajat       eri seikkoihin kuin mihin se oli väitetiedoksiannossaan ar-
syrjiviä. Kyseessä voi mitä ilmeisimmin olla markkinoiden                vionsa perustanut. Näin Ilmailulaitoksella ei ole myöskään
eristäminen siten, että määräaikojen pidentämisen avulla py-             tältä osin ollut riittävää mahdollisuutta puolustautua asiassa.
ritään järjestelmällisesti estämään rinnakkaistuontia.
(1) EYVL L 145, 26.6.1995, s. 25.
                                                                         Beatrice Bonaiti Brighinan 17.5.1999 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
Ilmailulaitoksen 10.5.1999 Euroopan yhteisöjen komis-
                  siota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-118/99)
                          (Asia T-116/99)
                                                                                (1999/C 226/65)
                          (1999/C 226/64)
                    (Oikeudenkäyntikieli: suomi)                                               (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Ilmailulaitos, kotipaikka Vantaa, on nostanut 10.5.1999 Eu-              Beatrice Bonaiti Brighina on nostanut 17.5.1999 Euroopan
roopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                  yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (ensimmäinen jaosto)  13 päivänä lokakuuta 2005 , asiassa C-73/04(Oberlandesgericht Hammin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Brigitte ja Marcus Klein vastaan Rhodos Management Ltd (Brysselin yleissopimus — Toimivalta kiinteän omaisuuden vuokran osalta — Kiinteistön osa-aikainen käyttöoikeus)

text:
               10.12.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/6

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (ensimmäinen jaosto)
   13 päivänä lokakuuta 2005,
   asiassa C-73/04(Oberlandesgericht Hammin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Brigitte ja Marcus Klein vastaan Rhodos Management Ltd (1)

   (Brysselin yleissopimus - Toimivalta kiinteän omaisuuden vuokran osalta - Kiinteistön osa-aikainen käyttöoikeus)
   (2005/C 315/10)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-73/04, jossa on kyse tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksityisoikeuden alalla koskevan 27 päivänä syyskuuta 1968 allekirjoitetun yleissopimuksen tulkitsemisesta yhteisöjen tuomioistuimessa 3 päivänä kesäkuuta 1971 tehtyyn pöytäkirjaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Oberlandesgericht Hamm (Saksa) on esittänyt 27.1.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 17.2.2004, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Brigitte ja Marcus Klein vastaan Rhodos Management Ltd, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann (esittelevä tuomari) sekä tuomarit K. Schiemann, N. Colneric, J. N. Cunha Rodrigues ja E. Levits, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: R. Grass, on antanut 13.10.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpanosta yksityisoikeuden alalla 27 päivänä syyskuuta 1968 tehdyn yleissopimuksen 16 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, sellaisena kuin tämä yleissopimus on muutettuna Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen 9 päivänä lokakuuta 1978 tehdyllä yleissopimuksella, Helleenien tasavallan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen 25 päivänä lokakuuta 1982 tehdyllä yleissopimuksella sekä Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen 26 päivänä toukokuuta 1989 tehdyllä yleissopimuksella, on tulkittava siten, että sitä ei sovelleta sellaiseen klubin jäsenyyssopimukseen, jonka mukaan vastikkeeksi jäsenmaksulle, joka on kokonaishinnan pääasiallinen osatekijä, jäsenet saavat vain tyypiltään ja sijainniltaan yksilöidyn kiinteistön osa-aikaisen käyttöoikeuden ja jonka mukaan jäsenet voivat kuulua järjestöön, joka mahdollistaa heidän käyttöoikeutensa vaihtamisen.

      (1)  EUVL C 106, 30.4.2004.


title: Asia C-65/02 P: ThyssenKrupp Stainless GmbH:n (aiemmin KruppThyssen Stainless GmbH) 13.12.2001 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston yhdistetyissä asioissa T-45/98 ja T-47/98, KruppThyssen Stainless GmbH ja Acciai speciali Terni SpA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 28.2.2002 antamasta tuomiosta

text:
C 109/32                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           4.5.2002
ja lisäksi tutkinnassa törmättäisiin 7 artiklan 1 kohdan d ala-           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
kohtaan.
                                                                          –     Sakon kohteena olevan kilpailusääntöjen rikkomisen
(1) Ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.                                 kesto on määritetty ja otettu huomioon oikeudellisesti
(2) Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu                  virheellisesti: Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on
    neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 11, s. 1).                            virheellisesti katsonut, että kyse ei ole pelkästä yksittäises-
                                                                                tä rikkomisesta, vaikka valittaja kiistatta jo helmikuussa
                                                                                1994 ja tämän jälkeen useita kertoja määritti itsenäisesti
                                                                                ruostumattomasta teräksestä valmistettavien levytuottei-
                                                                                den hinnat. Vastapuoli ja ensimmäisen oikeusasteen
                                                                                tuomioistuin voivat valittajan mukaan olettaa, että kyse
                                                                                on EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklassa tarkoite-
                                                                                tusta yhdenmukaistetusta menettelytavasta, jonka vaiku-
                                                                                tukset ulottuvat maaliskuussa 1994 tapahtunutta itsenäis-
ThyssenKrupp Stainless GmbH:n (aiemmin KruppThys-                               tä hinnoista määräämistä pidemmälle, ainoastaan, jos
sen Stainless GmbH) 13.12.2001 tekemä valitus Euroopan                          asiassa todella on ilmennyt, että kyse on jatkuvasta
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen en-                          kausaaliyhteydestä tai jatketusta menettelystä.
simmäisen jaoston yhdistetyissä asioissa T-45/98 ja
T-47/98, KruppThyssen Stainless GmbH ja Acciai speciali
Terni SpA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,                                 Vaikka ei katsottaisikaan, että kyseessä on yksittäinen
                  28.2.2002 antamasta tuomiosta                                 kilpailusääntöjen rikkominen, ensimmäisen oikeusasteen
                                                                                tuomioistuin ei ole valittajan mukaan ottanut huomioon
                                                                                sitä, että hallinnollisen menettelyn kohtuuttomalla kestol-
                           (Asia C-65/02 P)                                     la on ollut perusteettomasti valittajalle epäedullisia vaiku-
                                                                                tuksia, sillä komissio ei ollut selvästi ilmoittanut, että kyse
                                                                                on yhä jatkuvasta kilpailusääntöjen rikkomisesta.
                           (2002/C 109/55)
                                                                          –     Sakon määrää laskettaessa lähtökohtainen arviomäärä
                                                                                on oikeudellisesti virheellisesti otettu huomioon useita
ThyssenKrupp Stainless GmbH on valittanut 28.2.2002 Euroo-                      kertoja: Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on vir-
pan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim-                       heellisesti jättänyt huomiotta kantajan väitteet, joiden
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston                          mukaan komissio voi silloin, kun se soveltaa arviomää-
yhdistetyissä asioissa T-45/98 ja T-47/98, KruppThyssen Stain-                  räistä sakottamista koskevaa periaatetta valittajan oikeu-
less GmbH ja Acciai speciali Terni SpA vastaan Euroopan                         dellinen tilanne huomioon ottaen, määrätä sille vain
yhteisöjen komissio, 28.2.2002 antamasta tuomiosta. (1) Valit-                  yhden sakon. Komissio on päätöksensä perusteluissa
tajan edustaja on Rechtsanwalt Martin Klusmann, asianajotoi-                    tosin todennut, että kyse on konsernisuhteesta, mutta se ei
misto Freshfields Bruckhaus Deringer, Düsseldorf.                               ole ottanut tätä huomioon sakon määrästä päättäessään,
                                                                                mikä on vastoin yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                          –     Valittajan hallinnollisen menettelyn aikana harjoittamaa
1.    kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuo-                       yhteistyötä on arvioitu oikeudellisesti virheellisesti: En-
      mion siltä osin kuin sillä hylättiin kanne, joka koski                    simmäisen oikeusasteen tuomioistuin on virheellisesti
      vastapuolen 21.1.1998 tekemää päätöstä 98/247/EHTY                        katsonut, että komissio on voinut myöntää kaikille
                                                                                yrityksille, joita menettely on koskenut ja jotka ovat olleet
                                                                                yhtä yhteistyöhaluisia kuin valittaja mutta jotka ovat
2.    muuttaa päätöksen 98/247/EHTY 1 artiklassa valittajan                     luonnehtineet valittajan esittämät tosiseikat oikeudelli-
      osalta vahvistetun kilpailusääntöjen rikkomista koskevan                  sesti EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan rikkomi-
      ajanjakson                                                                seksi, ylimääräisen 30 prosentin alennuksen sakoista tällä
                                                                                perusteella. Jollei ole kyse komission tiedonannossa (2)
3.    alentaa vastaavasti päätöksen 98/247/EHTY 2 artiklassa                    tarkoitetuista oikeutetuista odotuksista, oikeusvaltiossa
      valittajalle määrättyä sakkoa                                             on selvää, että oikeudellista luonnehdintaa koskevista
                                                                                toteamuksista ei voi eikä saa antaa hyvitystä.
tai toissijaisesti 2. ja 3. vaatimuksen osalta palauttaa asian
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi, jotta
se käsittelisi asian uudestaan ottaen huomioon oikeudellisia
kysymyksiä koskevan yhteisöjen tuomioistuimen kannan                      (1) Ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.
                                                                          (2) EYVL C 207, 18.7.1996, s. 4.
4.    velvoittaa vastapuolen korvaamaan kaikki oikeudenkäyn-
      tikulut.


title: Asia C-194/09 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 21.7.2011 — Alcoa Trasformazioni Srl v. Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Valtiontuet — Sähkön suosituimmuustariffi — Sen toteaminen, ettei kyseessä ole tuki — Toimenpiteen muuttaminen ja sen voimassaoloajan jatkaminen — Päätös aloittaa EY 88 artiklan 2 kohdan mukainen menettely — Voimassa oleva vai uusi tuki — Asetus (EY) N:o 659/1999 — 1 artiklan b alakohdan v alakohta — Perusteluvelvollisuus — Oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteet)

text:
               10.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 21.7.2011 — Alcoa Trasformazioni Srl v. Euroopan komissio
   (Asia C-194/09 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Valtiontuet - Sähkön suosituimmuustariffi - Sen toteaminen, ettei kyseessä ole tuki - Toimenpiteen muuttaminen ja sen voimassaoloajan jatkaminen - Päätös aloittaa EY 88 artiklan 2 kohdan mukainen menettely - Voimassa oleva vai uusi tuki - Asetus (EY) N:o 659/1999 - 1 artiklan b alakohdan v alakohta - Perusteluvelvollisuus - Oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteet)
   2011/C 269/03
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Alcoa Trasformazioni Srl (edustajat: avvocato M. Siragusa, Rechtsanwalt T. Müller-Ibold, Rechtsanwalt T. Graf ja avocat F. Salerno)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan komissio (asiamies: N. Khan)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, jonka Alcoa Trasformazioni Srl on tehnyt 1.6.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-332/06, Alcoa Trasformazioni Srl v. Euroopan yhteisöjen komissio, 25.3.2009 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi komission 19.7.2006 tekemän päätöksen kumoamista koskevan valituksen, joka koskee EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn aloittamista, kun kyseessä on Italian tietyille energiavaltaisille teollisuudenaloille myönnettyjen sähkön suosituimmuustariffijärjestelmien määräajan pidennys (valtiontuki C 36/06 (ex NN 38/06) siltä osin kuin se koskee sähkötariffeja, jotka koskevat kahta Fusinassa (Venetsia) ja Portovesmessä (Sardinia) sijaitsevaa valittajan omistamaa alumiinitehdasta

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Alcoa Trasformazioni Srl velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 193, 15.8.2009.


title: Asia T-34/15: Kanne 22.1.2015 – Wolf Oil v. SMHV – SCT Lubricants (CHEMPIOIL)

text:
               16.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/38

         Kanne 22.1.2015 – Wolf Oil v. SMHV – SCT Lubricants (CHEMPIOIL)
   (Asia T-34/15)
   (2015/C 089/46)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Wolf Oil Corp. (Hemiksem, Belgia) (edustajat: asianajajat P. Maeyaert ja J. Muyldermans)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: UAB SCT Lubricants (Klaipeda, Liettua)

      Menettely SMHV:ssa

      Hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti merkille ”CHEMPIOIL” – Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti nro 1 076 327

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n viidennen valituslautakunnan 31.10.2014 asiassa R 1596/2013-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               määrää SMHV:n ja väliintulijan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja velvoittaa ne korvaamaan Wolf Oilin oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, 75 artiklaa ja 76 artiklan 1 kohtaa on rikottu.


title: Asia C-301/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 30.7.2009 — Staatssecretaris van Justitie, muu osapuoli I. Oguz

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/33

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 30.7.2009 — Staatssecretaris van Justitie, muu osapuoli I. Oguz
   (Asia C-301/09)
   2009/C 267/61
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Raad van State

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Staatssecretaris van Justitie

      Muu osapuoli: I. Oguz

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko [assosiaation kehittämisestä 19.9.1980 tehdyn Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisellä assosiaatiosopimuksella perustetun assosiaationeuvoston] päätöksen nro 1/80 13 artiklaa tulkittava siten, että tiukennuksen 1.12.1980 jälkeen voimaan tulleeseen säännökseen, johon sisältyi 1.12.1980 voimassa olleen säännöksen höllennys, on katsottava olevan 13 artiklassa tarkoitettu uusi rajoitus, jos tämä tiukennus ei muodosta heikentymistä 1.12.1980 voimassa olleeseen säännökseen nähden?


title: Asia F-112/14: Kanne 17.10.2014 – ZZ ynnä muut v. komissio

text:
               26.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/47

         Kanne 17.10.2014 – ZZ ynnä muut v. komissio
   (Asia F-112/14)
   (2015/C 026/62)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja(t): ZZ ym. (edustaja: asianajaja S. Orlandi)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Nimittävän viranomaisen sen päätöksen kumoamista koskeva vaatimus, jolla se luokitteli kantajat 1.1.2014 alkaen voimaan tulleiden muutettujen henkilöstösääntöjen antamisen jälkeen sovellettavien, urakehitystä ja ylennystä koskevien uusien sääntöjen mukaan ”siirtymäaikaisiksi johtaviksi hallintovirkamiehiksi” ja jolla heiltä evättiin mahdollisuus ylennykseen palkkaluokkaan AD 14, ja vaatimus henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 30 artiklan 3 kohdan toteamisesta lainvastaiseksi.

      Vaatimukset

               —

               Päätökset, joilla kantajat on luokiteltu ”siirtymäaikaisiksi johtaviksi hallintovirkamiehiksi”, on kumottava,

               —

               henkilöstösääntöjen liitteessä XIII oleva 30 artiklan 3 kohta on todettava lainvastaiseksi

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.