title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 8 päivänä toukokuuta 2003 asiassa C-14/02 (Conseil d'État'n esittämä ennakkoratkaisupyyntö), ATRAL SA vastaan Belgian valtio (Tavaroiden vapaa liikkuvuus – Hälytysjärjestelmät ja -keskukset – EY 28 ja EY 30 artiklan tulkinta – Direktiivien 73/23/ETY, 89/336/ETY ja 1999/5/EY tulkinta – Sellaisen kansallisen lainsäädännön yhteensopivuus niiden kanssa, jonka mukaan kaupan pitäminen edellyttää ennakollista hyväksymismenettelyä)

text:
C 146/12                FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                              21.6.2003
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                            1)     Tietyllä jännitealueella toimivia sähkölaitteita koskevan jäsen-
                                                                            valtioiden lainsäädännön lähentämisestä 19 päivänä helmikuu-
                                                                            ta 1973 annettua neuvoston direktiiviä 73/23/ETY, sellaisena
                          (kuudes jaosto)                                   kuin se on muutettuna direktiivien 87/404/ETY (yksinkertaiset
                                                                            paineastiat), 88/378/ETY (lelujen turvallisuus), 89/106/ETY
                                                                            (rakennusalan tuotteet), 89/336/ETY (sähkömagneettinen yh-
                  8 päivänä toukokuuta 2003
                                                                            teensopivuus), 89/392/ETY (koneet), 89/686/ETY (henkilön-
                                                                            suojaimet), 90/384/ETY (muut kuin itsetoimivat vaa’at), 90/
asiassa C-14/02 (Conseil d’État’n esittämä ennakkoratkai-                   385/ETY (aktiiviset implantoitavat lääkinnälliset laitteet), 90/
       supyyntö), ATRAL SA vastaan Belgian valtio ( 1)                      396/ETY (kaasumaisia polttoaineita käyttävät laitteet), 91/
                                                                            263/ETY (telepäätelaitteet), 92/42/ETY (uudet nestemäisiä
                                                                            tai kaasumaisia polttoaineita käyttävät kuumavesikattilat) ja
(Tavaroiden vapaa liikkuvuus – Hälytysjärjestelmät ja -                     73/23/ETY (tietyllä jännitealueella toimivat sähkölaitteet)
keskukset – EY 28 ja EY 30 artiklan tulkinta – Direktiivien                 muuttamisesta 22 päivänä heinäkuuta 1993 annetulla neuvos-
73/23/ETY, 89/336/ETY ja 1999/5/EY tulkinta – Sellaisen                     ton direktiivillä 93/68/ETY, sähkömagneettista yhteensopi-
kansallisen lainsäädännön yhteensopivuus niiden kanssa,                     vuutta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
jonka mukaan kaupan pitäminen edellyttää ennakollista                       3 päivänä toukokuuta 1989 annettua neuvoston direktiiviä
                     hyväksymismenettelyä)                                  89/336/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä
                                                                            93/68/ETY (jäljempänä direktiivi 89/336/ETY), ja radio- ja
                                                                            telepäätelaitteista ja niiden vaatimustenmukaisuuden vastavuo-
                         (2003/C 146/20)                                    roisesta tunnustamisesta 9 päivänä maaliskuuta 1999 annet-
                                                                            tua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 1999/5/EY
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                           sovelletaan hälytysjärjestelmiin ja hälytyskeskuksiin ja niistä
                                                                            etenkin sellaisiin järjestelmiin ja keskuksiin, joissa käytetään
                                                                            radiolinkkejä. Näiden direktiivien kattamilla aloilla samaa alaa
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen            sääntelevien kansallisten oikeussääntöjen on välttämättä oltava
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                       yhdenmukaisia kyseisten direktiivien kanssa.
                                                                     2)     Muutetun direktiivin 73/23/ETY 3 artikla, muutetun direktii-
                                                                            vin 89/336/ETY 5 artikla ja direktiivin 1999/5/EY 6 ja
Asiassa C-14/02, jonka Conseil d’État (Belgia) on saattanut EY              8 artikla ovat esteenä pääasiassa kysymyksessä olevien kaltaisil-
234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi               le kansallisille oikeussäännöille, joiden mukaan näiden direktii-
saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole-               vien säännökset täyttävien ja asianmukaisella CE-merkinnällä
vassa asiassa ATRAL SA ja Belgian valtio, ennakkoratkaisun                  varustettujen hälytysjärjestelmien ja hälytyskeskusten saattami-
EY 28 artiklan ja EY 30 artiklan, tietyllä jännitealueella                  nen markkinoille edellyttää ennakollisen hyväksymismenettelyn
toimivia sähkölaitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön              toimittamista.
lähentämisestä 19 päivänä helmikuuta 1973 annetun neuvos-
ton direktiivin 73/23/ETY (EYVL L 77, s. 29), sellaisena kuin
se on muutettuna direktiivien 87/404/ETY (yksinkertaiset             3)     EY 28 ja EY 30 artiklaa on tulkittava siten, että vaikka
paineastiat), 88/378/ETY (lelujen turvallisuus), 89/106/ETY                 yhteisön yhdenmukaistamistoimenpiteitä ei ole toteutettu, jos-
(rakennusalan tuotteet), 89/336/ETY (sähkömagneettinen yh-                  sain jäsenvaltiossa laillisesti valmistettuja ja kaupan pidettäviä
teensopivuus), 89/392/ETY (koneet), 89/686/ETY (henkilön-                   tuotteita on saatava pitää kaupan toisessa jäsenvaltiossa
suojaimet), 90/384/ETY (muut kuin itsetoimivat vaa’at), 90/                 ilman, että tuotteiden osalta olisi suoritettava lisätarkastuksia.
385/ETY (aktiiviset implantoitavat lääkinnälliset laitteet), 90/            Sellaisen kansallisen oikeussäännön, jossa säädetään suoritetta-
396/ETY (kaasumaisia polttoaineita käyttävät laitteet), 91/                 vaksi tällaisia tarkastuksia, on kuuluttava, jotta se olisi
263/ETY (telepäätelaitteet), 92/42/ETY (uudet nestemäisiä tai               perusteltu, jonkin EY 30 artiklassa määrätyn poikkeuksen tai
kaasumaisia polttoaineita käyttävät kuumavesikattilat) ja 73/               jonkin yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä tunnuste-
23/ETY (tietyllä jännitealueella toimivat sähkölaitteet) muutta-            tun pakottavan vaatimuksen piiriin, ja sen on kummassakin
misesta 22 päivänä heinäkuuta 1993 annetulla neuvoston                      tapauksessa oltava sellainen, että sillä voidaan taata sillä
direktiivillä 93/68/ETY (EYVL L 220, s. 1), sähkömagneettista               tavoiteltavan tavoitteen toteutuminen ja sillä ei saada ylittää
yhteensopivuutta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lä-                 sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.
hentämisestä 3 päivänä toukokuuta 1989 annetun neuvoston
direktiivin 89/336/ETY (EYVL L 139, s. 19), sellaisena kuin se       4)     Jäsenvaltion, joka vetoaa syyhyn, jonka perusteella tavaroiden
on muutettuna direktiivillä 93/68/ETY, ja radio- ja telepääte-              vapaan liikkuvuuden rajoittaminen voi olla perusteltua, on
laitteista ja niiden vaatimustenmukaisuuden vastavuoroisesta                näytettävä konkreettisesti, että yleistä etua koskeva syy on
tunnustamisesta 9 päivänä maaliskuuta 1999 annetun Euroo-                   olemassa, että kysymyksessä oleva rajoitus on tarpeen ja että se
pan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/5/EY (EYVL                    on oikeassa suhteessa sillä tavoiteltuun tavoitteeseen nähden.
L 91, s. 10) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J.-
P. Puissochet sekä tuomarit R. Schintgen, V. Skouris, F. Macken
ja J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari), julkisasiamies:       (1 ) EYVL C 68, 16.3.2002.
L. A. Geelhoed, kirjaaja: johtava hallintovirkamies H. A. Rühl,
on antanut 8.5.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on
seuraava:


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 22 päivänä lokakuuta 1996, asiassa T-266/94, Foreningen af Jernskibs- og Maskinbyggerier i Danmark, Skibsværftsforeningen ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Valtion tuet - Laivanrakennus - Poikkeusjärjestely - Entisessä Saksan demokraattisessa tasavallassa olevat telakat)

text:
23.11.96              LEI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                               N:o C 354/25
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                             kotipaikka Ärhus (Tanska ), edustajinaan asianajaja Jan
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                Erik Svensson, Kööpenhamina , prosessiosoite Luxembur
                   16 päivänä lokakuuta 1996,                        gissa asianajotoimisto Philippe Dupont, 8— 10 rue Mathias
                                                                     Hardt, joita tukee Tanskan kuningaskunta, ( asiamies Peter
asiassa T-378/94, Josephus Knijff vastaan Euroopan yhtei            Biering ), vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, ( asiamie
               söjen tilintarkastustuomioistuin ( 1 )                het Anders Christian Jessen ja Ben Smulders ), jota tukevat
(Henkilöstö — Väliaikaiset toimenhaltijat, jotka on otettu           Saksan liittotasavalta , ( asiamiehet Ernst Röder, Bernd
palvelukseen yhteistyössä kansallisten tarkastuselinten              Kloke ja suullisessa käsittelyssä Michael Schiitte ), ja MTW
kanssa — Heidän palkkaluokkaan sijoittamista koskevan                Schiffswerft GmbH ( entinen Meerestechnik Werft ), koti
                    säännöstön soveltaminen)                         paikka Wismar ( Saksa ), edustajinaan asianajajat Hans-
                           ( 96/C 354/49 )                           Jürgen Rabe ja Georg M. Berrisch , Hampuri , prosessiosoite
                                                                     Luxemburgissa asianajotoimisto Francois Turk, 13 B ave
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       nue Guillaume, jossa kantajat vaativat ensimmäisen oi
                                                                     keusasteen tuomioistuinta kumoamaan kokonaan tai osit
Asiassa T-378/94 , Josephus Knijff, Euroopan yhteisöjen              tain 11.5.1994 tehdyn komission päätöksen, joka koski
tilintarkastustuomioistuimen entinen väliaikainen toimen            MTW Schiffsvverft GmbH:lle ( entinen Meerestechnik
haltija , Assenois ( Belgia ), edustajanaan asianajaja Jean-Paul     Werft ) maksettavan valtion tuen toista erää , yhteisöjen
Noesen , Luxemburg, prosessiosoite Luxemburgissa hänen               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( laajennettu kol
oma asianajotoimistonsa , 18 rue des Glacis vastaan Eu              mas jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjoh
roopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin ( asiamiehet            taja C. P. Briët sekä tuomarit B. Vesterdorf, P. Lindh , A.
Jean-Marie Stenier, Jan Inghelram ja Paolo Giusta ), jossa           Potocki ja J. D. Cooke, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio
vaaditaan kumottavaksi 9.2.1994 tehty päätös, jolla kiel            Gonzalez, on antanut 22.10.1996 tuomion , jonka tuomio
                                                                     lauselma on seuraava :
täydyttiin muuttamasta kantajan palkkaluokkaa , sekä
29.8.1994 tehty päätös, jolla hylättiin kantajan valitus,
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( neljäs jaosto ),              1 ) Kanne hylätään.
toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts
sekä tuomarit P. Lindh ja J. D. Cooke , kirjaaja : hallintovir      2 ) Kantajat velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
kamies J. Palacio Gonzalez, on antanut 16.10.1996                          lut, mukaan lukien väliintulija MTW:lle aiheutuneet
tuomion , jonka tuomiolauselma on seuraava :                               oikeudenkäyntikulut.
 1 ) Kanne hylätään .                                                 3 ) Saksan liittotasavalta ja Tanskan kuningaskunta
                                                                           vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan .
2 ) Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikulu
      istaan .                                                        (') EYVL N:o C 254 , 10.9.1994
 (M EYVL N :o C 380 , 31.12.1994
                                                                           YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                            TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                                                 22 päivänä lokakuuta 1996,
                   22 päivänä lokakuuta 1996,                         asiassa T-3 30/94 , Salt Union Ltd vastaan Euroopan yhtei
 asiassa T-266/94 , Foreningen af Jernskibs- og Maskinbyg                                   söjen komissio ( 1 )
     gerier i Danmark, Skibsværftsforeningen ym. vastaan              ( Valtion tuki — Komission kieltäytyminen ehdottamasta
                Euroopan yhteisöjen komissio (')                      perustamissopimuksen 93 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja
  ( Valtion tuet — Laivanrakennus — Poikkeusjärjestely —              aiheellisia toimenpiteitä — Kumoamiskanne — Tutkimatta
 Entisessä Saksan        demokraattisessa    tasavallassa  olevat                                jättäminen)
                                 telakat)                                                      ( 96/C 354/51 )
                             ( 96/C 354/50 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                      Asiassa T-330/94, Salt Union Ltd, kotipaikka Cheshire
  Asiassa T-266/94 , Foreningen af Jernskibs- og Maskinbyg            ( Yhdistynyt kuningaskunta ), edustajinaan solicitorit Jona
  gerier i Danmark, Skibsværftsforeningen , kotipaikka Köö           than Scott ja Craig Pouncey, prosessiosoite Luxemburgissa
  penhamina , Assens Skibsværft A/S, kotipaikka Assens                 asianajotoimisto Georges Baden , 8 boulevard Royal , jota
  ( Tanska ), Burmeister & Wain Skibsværft A/S:n, kotipaikka          tukee Verein Deutsche Salzindustrie e.V. , kotipaikka Bonn
  Kööpenhamina , Danyard A/S , kotipaikka Frederikshavn                ( Saksa ), edustajinaan asianajaja Thomas Jestaedt , Düssel
  ( Tanska ), Fredericia Skibsværft A/S , kotipaikka Fredericia        dorf, asianajajat Walter Klosterfelde ja Karsten Metzlaff,
  ( Tanska ), Odense Staalskibsværft A/S , kotipaikka Odense           Hamburg, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
  ( Tanska ), Svendborg Værft A/S , kotipaikka Svendborg               Philippe Dupont, 8— 10 rue Mathias Hardt, vastaan Eu
  (Tanska ), Ørskov Christensens Staalskibsværft A/S, koti            roopan yhteisöjen komissio ( asiamiehinään alunperin Ni
  paikka Frederikshavn ( Tanska ), Aarhus Flydedok A/S ,               cholas Khan ja Jean-Paul Keppenne , sittemmin Khan ja Paul


title: Asia C-332/08: Kanne 18.7.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta

text:
               25.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/9

         Kanne 18.7.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-332/08)
   (2008/C 272/14)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Rozet ja A. Alcover San Pedro)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta
   Vaatimukset

               —

               on todettava, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut ilmassa olevasta arseenista, kadmiumista, elohopeasta, nikkelistä ja polysyklisistä aromaattisista hiilivedyistä 15.12.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/107/EY (1) 10 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä

               —

               Ranskan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika direktiivin 2004/107/EY täytäntöönpanolle päättyi 15.2.2007. Tämän kanteen nostamispäivänä kyseistä direktiiviä ei kuitenkaan ollut vielä pantu täysimääräisesti täytäntöön kansallisessa oikeudessa.

      (1)  EYVL 2005, L 23, s. 3.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 14 päivänä syyskuuta 1999 yhdistetyissä asioissa C-171/98, C-201/98 ja C-202/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Belgian kuningaskunta ja Luxemburgin suurherttuakunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Asetus N:o 4055/86 - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Merikuljetukset)

text:
18.12.1999               FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 366/3
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                       annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4055/86 ja erityisesti
                                                                                sen 3 artiklan ja 4 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan
                                                                                Senegalin tasavallan ja Norsunluurannikon tasavallan tapauk-
                       (ensimmäinen jaosto)                                      sessa ja sen 5 artiklan mukaisia velvoitteitaan Malin tasavallan
                                                                                ja Togon tasavallan tapauksessa, koska ne ovat Togon tasavallan
                   14 päivänä syyskuuta 1999                                     (C-171/98 ja C-202/98) ja Malin tasavallan (C-201/98 ja
                                                                                C-202/98) kanssa tekemillään sopimuksilla ottaneet käyttöön
                                                                                lastinjakojärjestelyjä ja pitäneet ne voimassa ja koska ne eivät
yhdistetyissä asioissa C-171/98, C-201/98 ja C-202/98,                           ole mukauttaneet Senegalin tasavallan ja Norsunluurannikon
Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Belgian kuningas-                           tasavallan kanssa tekemiään sopimuksia (C-201/98 ja
          kunta ja Luxemburgin suurherttuakunta (1)                              C-202/98) niin, että yhteisön kansalaisilla olisi oikeudenmukai-
                                                                                nen, vapaa ja tasapuolinen mahdollisuus Belgialle ja Luxembur-
                                                                                gille kuuluviin lastiosuuksiin, tai irtisanoneet niitä.
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Asetus
N:o 4055/86 – Palvelujen tarjoamisen vapaus – Merikulje-                    2. Asioissa C-171/98 ja C-201/98 Belgian kuningaskunta velvoi-
                                tukset)                                          tetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja asiassa C-202/98
                                                                                Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaamaan oikeu-
                                                                                denkäyntikulut.
                          (1999/C 366/04)
                                                                            (1) EYVL C 258, 15.8.1998.
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
Yhdistetyissä asioissa C-171/98, C-201/98 ja C-202/98, Eu-
                                                                                (viides jaosto)
roopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään Frank Benyon ja
Bernard Mongin) vastaan Belgian kuningaskunta (C-171/98 ja
C-201/98) (asiamiehenään Jan Devadder) ja Luxemburgin                                           16 päivänä syyskuuta 1999
suurherttuakunta (C-202/98) (asiamiehenään Nicolas Schmit),
joissa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että             asiassa C-392/97 (Bundesgerichtshofin esittämä ennakko-
Belgian kuningaskunta (C-171/98 ja C-201/98) ja Luxembur-                   ratkaisupyyntö), lääkkeiden lisäsuojatodistusta koskeva
gin suurherttuakunta (C-202/98) eivät ole noudattaneet palve-               asia, jossa muutoksenhakijana on Farmitalia Carlo Erba
lujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta jäsen-                                                 S.r.l. (1)
valtioiden väliseen meriliikenteeseen sekä jäsenvaltioiden ja
kolmansien maiden väliseen meriliikenteeseen 22 päivänä                                   (Lääkevalmisteet – Lisäsuojatodistus)
joulukuuta 1986 annetun neuvoston asetuksen (ETY)
N:o 4055/86 (EYVL L 378, s. 1) ja erityisesti sen 3 artiklan ja                                        (1999/C 366/05)
4 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan Senegalin tasaval-
lan ja Norsunluurannikon tasavallan tapauksessa ja sen
5 artiklan mukaisia velvoitteitaan Malin tasavallan ja Togon                                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
tasavallan tapauksessa, koska ne ovat Togon tasavallan
(C-171/98 ja C-202/98) ja Malin tasavallan (C-201/98 ja
C-202/98) kanssa tekemillään sopimuksilla ottaneet käyttöön                 (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
lastinjakojärjestelyjä ja pitäneet ne voimassa ja koska ne eivät                           tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
ole mukauttaneet Senegalin tasavallan ja Norsunluurannikon
tasavallan kanssa tekemiään sopimuksia (C-201/98 ja                         Asiassa C-392/97, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on saatta-
C-202/98) niin, että yhteisön kansalaisilla olisi oikeudenmukai-            nut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on tullut
nen, vapaa ja tasapuolinen mahdollisuus Belgialle ja Luxembur-              EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväk-
gille kuuluviin lastiosuuksiin, tai irtisanoneet niitä, yhteisöjen          si saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa:                   olevassa, lääkkeiden lisäsuojatodistusta koskevassa asiassa,
jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit D. A. O. Edward                 jossa muutoksenhakijana on Farmitalia Carlo Erba S.r.l., ennak-
(esittelevä tuomari) ja L. Sevón, julkisasiamies: A. La Pergola,           koratkaisun lääkkeiden lisäsuojatodistuksen aikaansaamisesta
kirjaaja: R. Grass, on antanut 14.9.1999 tuomion, jonka                     18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen
tuomiolauselma on seuraava:                                                 (ETY) N:o 1768/92 (EYVL L 182, s. 1) 3 artiklan a ja
                                                                            b alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaos-
1. Belgian kuningaskunta (C-171/98 ja C-201/98) ja Luxembur-                to), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. P. Puisso-
     gin suurherttuakunta (C-202/98) eivät ole noudattaneet palvelu-        chet sekä tuomarit P. Jann, C. Gulmann (esittelevä tuomari),
     jen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta jäsenvaltioi-      D. A. O. Edward ja L. Sevón, julkisasiamies: N. Fennelly,
     den väliseen meriliikenteeseen sekä jäsenvaltioiden ja kolmansien      kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 16.9.1999
     maiden väliseen meriliikenteeseen 22 päivänä joulukuuta 1986           tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:


title: Euroopan yhteisöjen komission 24.3.1997 Saksan liittotasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-121/97)

text:
31.5.97                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    N:o C 166/7
Euroopan        yhteisöjen       tuomioistuimen     kirjaamoon       Kanne uhkasakon määräämiseksi perustuu EY:n perusta
20.3.1997, yhteisöjen tuomioistuimelta Laura Pitkäran               missopimuksen 171 artiklan 2 kohtaan. Uhkasakon mää
nan, edustajanaan laillinen holhooja Anne Pitkäranta, vi            rän osalta komissio esittää perusteeksi Euroopan yhteisö
reille panemassa asiassa ennakkoratkaisua seuraaviin kysy           jen virallisessa lehdessä N:o C 242, 21.8.1 996, s . 6,
myksiin:                                                             julkaistun laskentamenetelmän. Jäsenyysvelvoitteiden nou
                                                                     dattamatta jättämistä koskevassa arvioinnissa komission
1 . ( Sama kuin kysymys 1 . asiassa C-9/97 ) (')                     lähtökohtana on, että ainoastaan yksi yksittäinen säännös
                                                                     yhdessä yksittäisessä osavaltiossa ei ole vielä sopusoin
2 . Onko erityisesti alaikäisen henkilön osalta, joka asuu           nussa neuvoston direktiivin 79/409/ETY ( 2 ) kanssa, ja ky
     vakituisesti holhoojansa luona Helsingin seudulla noin          seessä on pikemminkin jäsenyysvelvoitteiden muodollinen
     70 kilometrin tie-etäisyydellä maatilan talouskeskuk           loukkaaminen, koska Saarlandissa nykyisin voimassa ole
     sesta ja joka ei itse voi harjoittaa eikä hänen holhoo         van säännöstön soveltamisen osalta ei ole tullut tietoon
     jansakaan omatoimisesti harjoita tilalla maataloutta,           konkreettisia ongelmia ympäristön vahingoittumisesta
     syrjintäkiellon, suhteellisuusperiaatteen tai muutoin            ( korjauskerroin 1 /20 ). Jäsenyysvelvoitteiden noudattamat
     yhteisön oikeudessa noudatettavien periaatteiden vas           ta jättämisen kestoa komissio pitää erittäin huomattavana
     taista jättää hänet kyseisen korvauksen ulkopuolelle ?           ( korjauskerroin 2/3 ). Jotta vaaditulla uhkasakolla olisi va
                                                                     roittava vaikutus, komissio käyttää jäsenvaltioille tiedoksi
(') EYVL N:o C 74 , 8.3.1997, s . 15 .                                annettua laskentatapaa, jossa on otettu huomioon kunkin
                                                                     jäsenvaltion suhteellinen asema mitattuna sen bruttokan
                                                                      santuotteella ja sille EY:n perustamissopimuksen 148 artik
                                                                      lan 2 kohdassa määrätty äänimäärä neuvostossa .
                                                                      H Kok . 1990 , s . 1-2721 .
Euroopan yhteisöjen komission 24.3.1997 Saksan liittota              ( 2 ) EYVL N:o L 103 , 25.4.1979 , s . 1 .
                savaltaa vastaan nostama kanne
                         ( Asia C-121/97)
                           ( 97/C 166/11 )
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.3.1997 Eu
roopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liitto             Euroopan yhteisöjen komission 24.3.1997 Saksan liittota
                                                                                savaltaa vastaan nostama kanne
tasavaltaa vastaan . Kantajan asiamiehenä on komission oi
keudellinen neuvonantaja Dr. Götz zur Hausen, ja proses                                        ( Asia C-122/97 )
 siosoite Luxemburgissa c/o Euroopan yhteisöjen komission
                                                                                ( 97/C 166/12 )
 oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gomez de la Cruz,
 Centre Wagner C 254, Kirchberg, Luxembourg.
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.3.1997 Eu
 Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                       roopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liitto
                                                                       tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission oi
 1 . toteaa , että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut           keudellinen neuvonantaja Dr. Götz zur Hausen , ja proses
      sille EY:n perustamissopimuksen 171 artiklan mukaan              siosoite Luxemburgissa c/o Euroopan yhteisöjen komission
      kuuluvia velvoitteita , koska se ei ole saattanut Saarlan
                                                                       oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gomez de la Cruz,
      din metsästyslakia sopusointuun yhteisöjen tuomiois             Centre Wagner C 254 , Kirchberg, Luxembourg.
      tuimen asiassa C-288/288 , 3.7.1990 antaman tuo
      mion (') kanssa;
                                                                       Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
 2 . määrää, että Saksan liittotasavallan on jokaiselta asias
      sa annettavan tuomion jälkeen kuluneelta päivältä,
      jona se ei ole toteuttanut toimenpiteitä 1 kohdassa tar          1 . toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut
      koitettujen velvoitteiden noudattamiseksi , suoritettava               sille EY:n perustamissopimuksen 171 artiklan mukaan
      komissiolle uhkasakkoa 26 400 ecua maksettuna liitto                  kuuluvia velvoitteita, koska se ei ole täyttänyt yhteisö
      valtion Bonnin rahakonttorin tilille H 1 KEG " EY:n                    jen tuomioistuimen asiassa C-58/89 , 17.10.1991 anta
      omat varat ";                                                          masta tuomiosta (') johtuvia velvoitteitaan;
 3.   velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeu
                                                                       2 . määrää, että Saksan liittotasavallan on jokaiselta asias
      denkäyntikulut.
                                                                             sa annettavan tuomion jälkeen kuluneelta päivältä,
                                                                             jona se ei ole toteuttanut toimenpiteitä 1 kohdassa tar
  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                        koitettujen velvoitteiden noudattamiseksi, suoritettava
                                                                             komissiolle uhkasakkoa 158 400 ecua maksettuna liit
 Vaikka EY:n perustamissopimuksen 171 artiklan 1 koh                        tovaltion Bonnin rahakonttorin tilille H 1 KEG " EY:n
 dassa ei aseteta kyseiselle jäsenvaltiolle määräaikaa                       omat varat ";
 yhteisöjen tuomioistuimen tuomiosta johtuvien velvoittei
  den toteuttamiseksi, jäsenvaltion on kuitenkin välittömästi
  ryhdyttävä tuomion täytäntöönpanoon, jotta täytäntöön                3.   velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeu
 pano on mahdollisimman nopeasti toteutettu .                                denkäyntikulut.


title: Siemens SA:n 16.8.1995 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston 8.6.1995 antamasta tuomiosta asiassa T-459/93, Siemens SA, jota tukee Saksan liittotasavalta, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Asia C-278/95 P)

text:
N:o C 268/ 16           FI                      Euroopan yhteisojen virallinen lehti                                      14.10.95
Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin                       459/93 , Siemens SA, jota tukee Saksan liittotasavalta ,
                                                                        vastaan Euroopan yhteisöjen komissio;
kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ( 4 , jaos
to ) 14.6.1995 antaman määräyksen yhdistetyissä asioissa            — tämän seurauksena kumoaa Siemens SA:n toimiin tieto
T-462/93 , T-464/93 ja T-470/93 , jäävää tuomari K. Lena               jenkäsittelyn ja televiestinnän alalla myönnetystä Brys
ertsin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen                selin alueviranomaisten tuesta 24 päivänä kesäkuuta
jaoston puheenjohtana sekä ratkaisee asiat T-462/93 , T                1992 tehdyn komission päätöksen 92/483/ETY 1 artik
464/93 ja T-470/93 silloisessa kanteessa esitettyjen vaati             lan c kohdan ja 2 artiklan;
musten mukaisesti (*) .
                                                                    — velvoittaa komission korvaamaan tähän menettelyyn
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:                    liittyvät oikeudenkäyntikulut sekä yhteisöjen ensimmäi
                                                                        sen oikeusasteen tuomioistuimessa asiassa T-459/93
— Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen riidanalai
                                                                        käytyyn menettelyyn liittyvät oikeudenkäyntikulut .
     nen päätös on tehty menettelymääräyksiä rikkoen.
     Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön ( EY ) 16 artik        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     lan mukaan yhteisöjen tuomioistuimen olisi pitänyt
     päättää tuomari Lenaertsin jääväämisestä ja estää hänen        Oikeudelliset virheet, jotka liittyvät siihen, että yhteisöjen
     osallistumisensa riidanalaisen määräyksen antamiseen,          ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tutkinut, oli
     koska hän oli osallistunut merkittävästi aikaisempiin,         vatko riitautetut tuet investointitukia sen merkityksen
     samaa asiaa koskeviin menettelyihin.                           mukaan, joka tälle käsitteelle on annettu yhteisön oikeu
                                                                    dessa, vaikka sen olisi pitänyt tutkia, kuuluivatko nämä tuet
— Riidanalaisessa määräyksessä hylättiin kanne virheelli           "taloudellisen kasvun ja uusien teollisuudenalojen luomista
     sesti sillä perusteella, että kanteen nostamiselle asetettu    varten toteutettavien toimenpiteiden käyttöön ottamisesta
     määräaika olisi päättynyt. Vastoin määräyksen oletta          ja yhteensovittamisesta " vuonna 1 959 annetun Belgian lain
     musta ei henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklan mukaista        soveltamisalaan, sellaisena kuin mainittua lakia on tulkittu
     hallinnollista menettelyä kantajan vaatimuksista pi           Belgian oikeudessa ja sellaisena kuin komissio on hyväksy
     detty . Sellainen ennakkomenettely ei ollut edes välttä       nyt sen .
     mätön, koska kantajat, jotka eivät ole virkamiehiä ,
     esittivät vaatimuksia , jotka eivät ole henkilökunta
     asioita koskevien menettelymääräysten alaisia, vaikka
     ne liittyvätkin EY-virkamiesten sosiaaliturvaan .
(*) EYVL N:o C 33 , 5.2.1993 , s . 11                               Euroopan yhteisöjen komission 18.8.1995 Italian tasaval
     EYVL N:o C 54, 25.2.1993 , s . 4                                                 taa vastaan nostama kanne
     EYVL N:o C 139 , 18.5.1993 , s . 10
                                                                                ( Asia C-280/95 )
                                                                                ( 95/C 268/36
                                                                    Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään komission
                                                                    oikeudellisen osaston virkamiehet Antonio Aresu ja Anders
                                                                    C. Jessen, prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos Gomez
Siemens SA:n 16.8.1995 tekemä valitus Euroopan yhteisö             de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg, on nostanut
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen                   18.8.1995 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen
jaoston 8.6.1995 antamasta tuomiosta asiassa T-459/93 ,             Italian tasavaltaa vastaan .
Siemens SA, jota tukee Saksan liittotasavalta, vastaan
                  Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                    Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin
                        (Asia C-2 78/95 P)
                           ( 95/C 268/35 )                          — toteaa, että laiminlyödessään ryhtymistä tarpeellisiin
                                                                        toimenpiteisiin valtion tuesta C-32/92 ( ex NN 67/92 )
                                                                        Italia ( ammattimaisille kuljetusalan yrityksille myön
Siemens SA, edustajanaan asianajajat Michel Waelbroeck,
                                                                        netty verohyvitys ) 9.6.1993 tehdyn komission päätök
Jules Stuyck ja Olivier Speltdoorn, Bryssel, prosessiosoite
                                                                         sen 93/496/ETY (*) noudattamiseksi ja erityisesti jättä
Luxemburgissa asianajotoimisto Marc Loesch, 11 , rue
Goethe, on valittanut 16.8.1995 Euroopan yhteisöjen                     essään perimättä takaisin verovuodesta 1992 lähtien
                                                                         28.1.1992 yhteisön oikeuden vastaisesti annetulla
tuomioistuimelle Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus                 ministeriön    asetuksella   italialaisille ammattimaisille
asteen toisen jaoston 8.6.1995 antamasta tuomiosta asiassa
                                                                         kuljetusalan yrityksille tuloverosta, kunnallisverosta tai
T-459/93 , Siemens SA, jota tukee Saksan liittotasavalta ,
                                                                         arvonlisäverosta myönnettynä kyvityksenä maksetun
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio .
                                                                         tuen, Italian tasavalta on jättänyt täyttämättä EY:n
                                                                         perustamissopimuksen mukaiset jäsenyysvelvoitteensa
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             J*
— kuomaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen               — velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn
     toisen jaoston 8.6.1995 antaman tuomion asiassa T                  tikulut .


title: Asia C-430/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto)  8.6.2006  (Bundesfinanzhofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Finanzamt Eisleben v. Feuerbestattungsverein Halle eV (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Mahdollisuus vedota 4 artiklan 5 kohdan toiseen alakohtaan — Yksityinen verovelvollinen harjoittaa viranomaisen kanssa kilpailevaa toimintaa — Julkisoikeudellinen yhteisö — Verovelvollisuutta ei ole niiden toimintojen osalta, jotka on suoritettu viranomaisen ominaisuudessa)

text:
               29.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/2

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 8.6.2006 (Bundesfinanzhofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Finanzamt Eisleben v. Feuerbestattungsverein Halle eV
   (Asia C-430/04) (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Mahdollisuus vedota 4 artiklan 5 kohdan toiseen alakohtaan - Yksityinen verovelvollinen harjoittaa viranomaisen kanssa kilpailevaa toimintaa - Julkisoikeudellinen yhteisö - Verovelvollisuutta ei ole niiden toimintojen osalta, jotka on suoritettu viranomaisen ominaisuudessa)
   (2006/C 178/03)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesfinanzhof
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Finanzamt Eisleben

      Vastaaja: Feuerbestattungsverein Halle eV

      Muu osapuoli: Lutherstadt Eisleben
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesfinanzhof — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 4 artiklan 5 kohdan toisen alakohdan tulkinta — Julkisoikeudellisten yhteisöjen verovelvollisuus niiltä osin kuin ne harjoittavat viranomaisen ominaisuudessa toimintaa tai suorittavat sellaisena liiketoimia silloin kun niiden verottamatta jättäminen johtaisi huomattavaan kilpailun vääristymiseen — Sellaisen krematoriotoimintaa harjoittavan verovelvollisen yksityisoikeudellisen yhdistyksen mahdollisuus vedota tähän säännökseen, joka kilpailee samanlaista toimintaa, joka on vapautettu verosta tai jota verotetaan edullisemmin, harjoittavan kunnan kanssa
   Tuomiolauselma
   Yksityinen, joka kilpailee julkisoikeudellisen yhteisön kanssa ja joka väittää, että tämän yhteisön jättäminen arvonlisäverovelvollisuuden ulkopuolelle tai sen liian alhainen verottaminen sellaisen toiminnan osalta, jota se harjoittaa viranomaisen ominaisuudessa, voi perustellusti vedota kansallisessa tuomioistuimessa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 4 artiklan 5 kohdan toiseen alakohtaan pääasian kaltaisessa asiassa, jossa yksityinen ja valtion verohallinto ovat vastakkain.

      (1)  EUVL C 300, 4.12.2004.


title: Asia C-494/08 P: Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 9.12.2009 — Prana Haus GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (Muutoksenhaku — Työjärjestyksen 119 artikla — Yhteisön tavaramerkki — Sanamerkki PRANAHAUS — Asetus (EY) N:o 40/94 — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)

text:
               13.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/19

         Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 9.12.2009 — Prana Haus GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   (Asia C-494/08 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Työjärjestyksen 119 artikla - Yhteisön tavaramerkki - Sanamerkki PRANAHAUS - Asetus (EY) N:o 40/94 - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)
   2010/C 63/28
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Prana Haus GmbH (edustaja: Rechtsanwalt N. Hebeis)

      Valittajan vastapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: J. Weberndörfer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-226/07, Prana Haus GmbH v. SMHV, 17.9.2008 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kumoamiskanteen SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 18.4.2007 tekemästä päätöksestä, jolla hylättiin valitus tutkijan päätöksestä, jolla evättiin sanamerkin ”PRANAHAUS” rekisteröinti luokkiin 9, 16 ja 35 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten — Tavaramerkin kuvailevuus

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Prana Haus GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 32, 7.2.2009.


title: Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehtiEUVL C 71, 20.3.2004

text:
C 85/30         FI                       Euroopan unionin virallinen lehti                 3.4.2004
                                                         III
                                                    (Tiedotteita)
                                                 (2004/C 85/59)
                       Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti
        EUVL C 71, 20.3.2004
        Luettelo aiemmista julkaisuista
        EUVL C 59, 6.3.2004
        EUVL C 47, 21.2.2004
        EUVL C 35, 7.2.2004
        EUVL C 21, 24.1.2004
        EUVL C 7, 10.1.2004
        EUVL C 304, 13.12.2003
                                           Nämä tekstit ovat saatavilla:
                                        EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex
                                         CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Asia C-164/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 3.4.2012 — DMC Beteiligungsgesellschaft mbH v. Finanzamt Hamburg-Mitte

text:
               21.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 3.4.2012 — DMC Beteiligungsgesellschaft mbH v. Finanzamt Hamburg-Mitte
   (Asia C-164/12)
   2012/C 217/09
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Hamburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: DMC Beteiligungsgesellschaft mbH

      Vastaaja: Finanzamt Hamburg-Mitte

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko EY:n perustamissopimuksen 43 artiklan (tai SEUT 49 artiklan) kanssa sopusoinnussa, että kansallisessa säännöstössä säädetään siltä varalta, että pääomayhtiöön siirretään yhtiömiesosuuksia, että siirrettävä liikeomaisuus on arvostettava osa-arvoonsa (jolloin siirtäjälle syntyy piilevien varojen toteamisen seurauksena luovutusvoitto), jos Saksan liittotasavallalla ei ole apporttiomaisuuden siirtämisen aikaan oikeutta verottaa siirtäjän siirtoa vastaan saamien uusien yhtiöosuuksien luovutusvoittoa?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko kansallinen säännöstö sopusoinnussa EY:n perustamissopimuksen 43 artiklan (tai SEUT 49 artiklan) kanssa, jos siirtäjälle annetaan oikeus hakea piilevien varojen toteamisen seurauksena maksettavan veron perimisen korotonta lykkäämistä, jolloin luovutusvoitosta kannettava vero maksetaan vuosittaisina osamaksuina, jotka vastaavat vähintään viidesosaa kokonaismäärästä, mikäli osamaksujen suorittaminen voidaan taata?


title: Hanseatische Industrie-Beteiligung GmbH:n 28.6.1993 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia C-62/95)

text:
3.6.95             mu                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 137/9
Hanseatische Industrie-Beteiligung GmbH:n 28.6.1993                Kanteen oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut on
 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne              julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä N:o
                        ( Asia C-62/95 )                           C 222, 18.8.1993 , s . 10, olevassa tiedonannossa .
                          ( 95/C 137/ 15 )
                                                                   (!) EYVL N:o L 144 , 16.6.1993 , s . 21
                                                                   ( 2 ) EYVL N:o C 222 , 18.8.1993 , s . 8
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
istuimen perustamisesta 24.10.1988 tehdyn neuvoston
päätöksen 88/591 /EHTY, ETY, Euratom muuttamisesta
8.6.1993 tehdyn neuvoston päätöksen 93/350/Euratom,
EHTY, ETY ( 1 ) 4 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
päätöksellä 27.9.1993 tästä tuomioistuimesta siirretty asia        Italian tasavallan 10.3.1995 Euroopan yhteisöjen komis
Hanseatische Industrie-Beteiligung GmbH vastaan Euroo                                siota vastaan nostama kanne
pan yhteisöjen komission ( asia C-335/93 ), on 8.3.1995                                      ( Asia C-69/95 )
lähtien vireillä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa, sen
jälkeen kun yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio                                        ( 95/C 137/ 17 )
istuin on jättänyt siellä numerolle T-488/93 rekisteröidyn
asian käsiteltäväksi ottamatta ja on siirtänyt asian yhteisö      Italian tasavalta , asiamiehenään Umberto Leanza , jota on
jen tuomioistuimeen käsiteltäväksi yhdessä siellä vireillä         avustanut valtionasiamies Oscar Fiumara , prosessiosoite
olevan asian C-329/93 ( 2 ) kanssa .                               Luxemburgissa Italian suurlähetystö, 5 , rue Marie-Adelai
                                                                   de, on nostanut 10.3.1995 Euroopan yhteisöjen tuomioistu
                                                                   imessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan .
Kanteen oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut on
julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä N:o            Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuistuin :
C 222, 18.8.1993 , s . 9 , olevassa tiedonannossa .
                                                                   — julistaa Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston
                                                                         tukiosastosta katettuja vuoden 1991 varainhoitovuoden
(') EYVL N:o L 144 , 16.6.1993 , s . 21                                  menoja koskevista jäsenvaltioiden esittämistä tiliselvi
(-) EYVL N:o C 222 , 18.8.1993 , s . 8                                   tyksistä 21 päivänä joulukuuta 1994 tehdyn komission
                                                                         päätöksen N:o C ( 94 ) 3308 , lopullinen, mitättömäksi
                                                                         siltä osin kuin siinä katsotaan ettei Italian tasavallan
                                                                         esittämässä tiliselvityksessä oleva 103 161 493 560 Ita
                                                                         lian liiran suuruinen määrä kuulu EMOTR:n vastatta
                                                                         vaksi; ja
                                                                   — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                         lut .
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Bremer Vulkan Verbund AG:n 1.7.1993 Europaan yhteisö
                                                                   Neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 729/70 ( 1 ) 1 , 3 ja 5 artiklan,
           jen komissiota vastaan nostama kanne                    komission asetuksen ( ETY ) N:o 1723/72 ( 2 ) 8 artiklan sekä
                        (Asia C-63/95 )                            maitoalalla sovellettavien säänösten ( neuvoston asetuksen
                          ( 95/C 137/ 16 )                         ( ETY ) N:o 857/84 ( 3 ), sellaisena kuin se on muutettuna ,
                                                                   4 artikla ; komission asetus ( ETY ) N:o 1546/88 ( 4 ) rikkomi
                                                                   nen ja väärä soveltaminen . Toimivallan ylittäminen —
                                                                   perusteluvelvollisuuden laiminlyönti : Italia on noudattanut
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio               täysin viitemäärien takaisinsaamista koskevia yhteisön
istuimen perustamisesta 24.10.1988 tehdyn neuvoston                säännöksiä , koska se on lykännyt näiden määrien uudelleen
päätöksen 88/591 /EHTY , ETY, Euratom muuttamisesta                jakamista täysin yhteisön tavoitteiden mukaisesti sen
8.6.1993 tehdyn neuvoston päätöksen 93/350/Euratom,                vuoksi , etta se on erityistilanteessa , josta sen on vielä
EHTY, ETY ( 1 ) 4 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen       selviydyttävä . Vuonna 1991 , joka osui yhteen saatujen
päätöksellä 27.9.1993 tästä tuomioistuimesta siirretty asia        kiintiöiden uudelleen jakamiselle yhteisön säännöksissä
Bremer Vulkan Verbund AG vastaan Euroopan yhteisöjen               vahvistetun ajan eli 1.6.1991 kanssa , ilmeni , että todellinen
komissio ( asia C-339/93 ) on 8.3.1995 lähtien vireillä            maidon tuotanto ja taattu kansallinen määrä alkoivat erota
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa sen jälkeen, kun              merkittävästi toisistaan . Tämän vuoksi , todettuaan tilan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on jättä         teen vakavuuden , Italia ilmoitti tilanteesta komissiolle
nyt siellä numerolle T-490/93 rekisteröidyn asian käsiteltä       helmikuussa 1992 , jolloin aloitettiin myös neuvottelut
väksi ottamatta ja on siirtänyt asian yhteisöjen tuomioistu       Italian kokonaisviitemäärien lisäämiseksi ( kuten tiedetään,
imeen käsiteltäväksi yhdessä siellä vireillä olevan asian          lisäykselle on juuri annettu rajoitettu taannehtiva vaikutus ).
C-329/93 ( 2 ) kanssa .                                            Joulukuussa 1992 , kun ETY:n maatalousministerit olivat


title: Asia T-441/05: Kanne  16.12.2005  — IVG Immobilien v. SMHV

text:
               11.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 60/41

         Kanne 16.12.2005 — IVG Immobilien v. SMHV
   (Asia T-441/05)
   (2006/C 60/80)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: IVG Immobilien AG (Bonn, Saksa) (edustajat: Rechtsanwalt A. Okonek ja Rechtsanwalt U. Karpenstein)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston neljännen valituslautakunnan 1.9.2005 tekemä päätös (valitusasia R 559/2004-4), jossa on kyse yhteisön tavaramerkkiä koskevasta hakemuksesta nro 2 927 788, on kumottava ja vastaaja on velvoitettava rekisteröimään tavaramerkki ”I” kaikkia hakemuksessa mainittuja tavaroita ja palveluita varten;

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu tavaramerkki: Luokkiin 35, 36, 37, 39, 42 ja 43 kuuluvia palveluita varten haettu kuviomerkki ”I” — hakemus nro 2 927 788.

      Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen kaikkien haettujen palveluiden osalta.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska valituslautakunta on ylittänyt kirjainten erottamiskykyä koskevat vaatimukset. Lisäksi ei pidä paikkaansa, että kuninkaansinisellä ison ”I”-kirjaimen tyylitellyllä graafisella esityksellä ei ole omaa ilmaisuvoimaa kohdeyleisön keskuudessa.


title: Asia C-277/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 10.9.2009 (Juzgado de lo Social de Madridin (Espagne) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Francisco Vicente Pereda v. Madrid Movilidad SA (Direktiivi 2003/88/EY — Työajan järjestäminen — Oikeus palkalliseen vuosilomaan — Sairausloma — Sairausloman kanssa päällekkäinen vuosiloma — Oikeus pitää vuosiloma muuna aikana)

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/20

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 10.9.2009 (Juzgado de lo Social de Madridin (Espagne) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Francisco Vicente Pereda v. Madrid Movilidad SA
   (Asia C-277/08) (1)

   (Direktiivi 2003/88/EY - Työajan järjestäminen - Oikeus palkalliseen vuosilomaan - Sairausloma - Sairausloman kanssa päällekkäinen vuosiloma - Oikeus pitää vuosiloma muuna aikana)
   2009/C 267/35
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado de lo Social de Madrid

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Francisco Vicente Pereda

      Vastaaja: Madrid Movilidad SA

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Juzgado de lo Social de Madrid — Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY (EUVL L 299, s. 9) 7 artiklan 1 kohdan tulkinta — Työntekijä, joka on yrityksen vahvistaman vuosilomajakson aikana sairauslomalla sellaisen työtapaturman johdosta, joka tapahtui ennen vuosilomaa — Työntekijän oikeus pitää vuosilomansa eri ajankohtana

      Tuomiolauselma

   Työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansallisille säännöksille tai työehtosopimuksille, joiden mukaan työntekijällä, joka on sairauslomalla hänen työnantajanaan olevan yrityksen lomakalenterissa vahvistetun vuosilomajakson aikana, ei ole töihin palattuaan oikeutta pitää vuosilomaa muuna kuin alun perin vahvistettuna ajanjaksona ja tarvittaessa lomaa vastaavan lomakauden ulkopuolella.

      (1)  EUVL C 223, 30.8.2008.


title: Asia C-415/99: High Court of Justice (England & Wales), Chancery Divisionin (Patent Court) 22.7.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa 1) Levi Strauss & Co (yhdysvaltalainen, Delawaren osavaltion oikeuden mukaan perustettu yhtiö) ja 2) Levi Strauss (UK) Ltd vastaan 1) Tesco Stores Ltd 2) Tesco Plc

text:
18.3.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                               C 79/5
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             2. Jos ensimmäiseen kysymykseen on vastattava, että tavara-
                                                                             merkin haltijan voidaan katsoa antaneen suostumuksensa,
1) toteaa, että Itävallan liittotasavalta ei ole noudattanut                 voidaanko suostumus johtaa siitä, että tavaramerkin haltija
     luontaisten kivennäisvesien hyödyntämistä ja markkinoille               tai joku muu tämän suostumuksella on myynyt tavarat
     saattamista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön                      asettamatta sellaista sopimusmääräystä, jolla kiellettäisiin
     lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 80/777/ETY                 jälleenmyynti ETA:ssa, ja joka sitoisi ensimmäistä ostajaa
     muuttamisesta 28 päivänä lokakuuta 1996 annetun Eu-                     ja kaikkia tämän jälkeen tulevia ostajia?
     roopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/70/EY (1)
     mukaisia velvoitteitaan, koska se ei antanut kyseisen
     direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja         3. Jos tavaramerkin haltija on saattanut rekisteröidyllä tavara-
     hallinnollisia määräyksiä ja koska se ei ole ilmoittanut                merkillä varustetut tavarat markkinoille ETA:n ulkopuoli-
     näistä toimenpiteistä komissiolle.                                      sessa maassa,
2) velvoittaa Itävallan liittotasavallan korvaamaan oikeuden-
     käyntikulut.                                                            A. arvioitaessa, onko tavaramerkin haltijan katsottava
                                                                                antaneen direktiivissä tarkoitetulla tavalla suostumuk-
                                                                                sensa tavaroiden saattamiseen markkinoille ETA:ssa,
                                                                                missä määrin asian kannalta on merkitystä sillä,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat                     a) että henkilö (joka ei ole valtuutettu jälleenmyyjä),
asiassa C-386/99 (2) esitettyjä perusteita ja perusteluita. Direk-                    joka saattaa tavarat markkinoille, tietää olevansa
tiivin 2 artiklassa säädetty määräaika on päättynyt 28.10.1997.                       tavaroiden laillinen omistaja ja että tavaroihin ei
                                                                                ole tehty merkintää, jonka mukaan niitä ei saa
                                                                                saattaa markkinoille ETA:ssa, ja/tai
(1) EYVL L 299, 23.11.1996, s. 26.
(2) EYVL C 366, 18.12.1999, s. 20.
                                                                                b) että henkilö (joka ei ole valtuutettu jälleenmyyjä),
                                                                                joka saattaa tavarat markkinoille, tietää, että tavara-
                                                                                merkin haltija vastustaa tavaroiden saattamista
                                                                                markkinoille ETA:ssa, ja/tai
                                                                                c) että henkilö (joka ei ole valtuutettu jälleenmyyjä),
High Court of Justice (England & Wales), Chancery                                     joka saattaa tavarat markkinoille, tietää, että tavara-
Divisionin (Patent Court) 22.7.1999 tekemällään pää-                                  merkin haltija vastustaa tavaroiden saattamista
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa 1) Levi                               markkinoille ETA:ssa muun kuin valtuutetun
Strauss & Co (yhdysvaltalainen, Delawaren osavaltion                                  jälleenmyyjän toimesta, ja/tai
oikeuden mukaan perustettu yhtiö) ja 2) Levi Strauss (UK)
         Ltd vastaan 1) Tesco Stores Ltd 2) Tesco Plc
                                                                                d) että tavarat on ostettu ETA:n ulkopuolisessa maassa
                                                                                sijaitsevilta valtuutetuilta jälleenmyyjiltä, joille tava-
                          (Asia C-415/99)                                             ramerkin haltija on ilmoittanut vastustavansa tava-
                                                                                roiden myyntiä edelleen myytäviksi, mutta jotka
                            (2000/C 79/10)                                            eivät ole asettaneet ostajille mitään sopimus-
                                                                                määräyksiä siitä, miten näillä on oikeus menetellä
                                                                                tavaroiden kanssa, ja/tai
High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division
(Patent Court) on pyytänyt 22.7.1999 tekemällään päätöksellä,
joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 29.10.1999,                           e) että tavarat on ostettu ETA:n ulkopuolisessa maassa
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-                          sijaitsevilta valtuutetuilta tukkukauppiailta, joille
sa 1) Levi Strauss & Co (yhdysvaltalainen, Delawaren osavaltion                       tavaramerkin haltija on ilmoittanut, että tavarat on
oikeuden mukaan perustettu yhtiö) ja 2) Levi Strauss (UK)                             myytävä tuossa maassa sijaitseville jälleenmyyjille
Ltd vastaan 1) Tesco Stores Ltd 2) Tesco Plc, seuraaviin                              eikä niitä saa myydä maasta vietäviksi, mutta jotka
kysymyksiin:                                                                          eivät ole asettaneet ostajille mitään sopimus-
                                                                                määräyksiä siitä, miten näillä on oikeus menetellä
1. Jos tavaramerkin haltija tai tämän suostumuksella joku                             tavaroiden kanssa, ja/tai
     muu on saattanut rekisteröidyllä tavaramerkillä varustetut
     tavarat markkinoille ETA:n ulkopuolisessa maassa ja jos
     jokin kolmas taho on tuonut tai myynyt nämä tavarat                          f) onko tavaramerkin haltija ilmoittanut kaikille tava-
     ETA:an, seuraako direktiivistä 89/104/ETY (1) (jäljempänä                        roitaan ostaneille tahoille (eli tavaramerkin haltijal-
     direktiivi), että tavaramerkin haltijalla on oikeus estää                        ta ostaneen tahon ja tavarat markkinoille ETA:ssa
     tällainen maahantuonti tai myynti, paitsi jos hän on                             saattaneen tahon välissä oleville ostajille) siitä, että
     nimenomaisesti ja selvästi antanut suostumuksensa, tai                           se vastustaa tavaroiden myyntiä jälleenmyyntiä
     voidaanko tämän olettaa antaneen suostumuksensa?                                 varten, ja/tai
 ---pagebreak--- C 79/6                     FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      18.3.2000
         g) onko tavaramerkin haltija asettanut ensimmäistä               ratkaisua asiassa Georg ja Helga Heininger vastaan Bayerische
               ostajaa oikeudellisesti sitovan sopimusmääräyksen,         Hypo- und Vereinsbank AG, seuraavaan kysymykseen:
               jolla kielletään tavaroiden myynti jälleenmyyntiä
               varten muille kuin lopullisille kuluttajille?              1. Kuuluvatko myös reaaliluottosopimukset (Verbraucherkre-
                                                                              ditgesetzin [kulutusluottolaki] 3 §:n 2 momentin 2 kohta)
     B. Riippuuko se, onko tavaramerkin haltijan katsottava                   muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa neuvotel-
         antaneen direktiivissä tarkoitetulla tavalla suostumuk-              tuja sopimuksia koskevasta kuluttajansuojasta 20 päivänä
         sensa tavaroiden saattamiseen markkinoille ETA:ssa                   joulukuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin
         jostakin muusta seikasta tai seikoista, ja jos niin mistä?           85/577/ETY (EYVL L 372, 31.12.1985, s. 31; ns. koti-
                                                                              myyntidirektiivi) soveltamisalaan ja onko myös niihin
                                                                              nähden tämän direktiivin 5 artiklassa säädetty peruuttami-
(1) Jäsenvaltioiden      tavaramerkkilainsäädännön     lähentämisestä
                                                                              soikeus voimassa kulutusluottoja koskevien jäsenvaltioiden
    21 päivänä joulukuuta 1988 annettu ensimmäinen neuvoston
    direktiivi 89/104/ETY (EYVL L 40, 11.2.1989, s. 1).                       lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämi-
                                                                              sestä 22 päivänä joulukuuta 1986 annetun neuvoston
                                                                              direktiivin 87/102/ETY (EYVL L 42, 12.2.1987, s. 48;
                                                                              ns. kulutusluottodirektiivi) sijasta?
                                                                          2. Mikäli yhteisöjen tuomioistuin vastaa ensimmäiseen kysy-
                                                                              mykseen myöntävästi:
High Court of Justice (England & Wales), Chancery                             Estääkö kotimyyntidirektiivi kansallista lainsäätäjää
Divisionin (Patent Court) 22.7.1999 tekemällään pää-                          säätämästä, että Verbraucherkreditgesetzin 7 §:n 2 momentin
töksellä esittämä ennakkoratkaisuppyyntö asiassa 1) Levi                      kolmannessa virkkeessä peruuttamisoikeuden käyttämisel-
Strauss & Co (yhdysvaltalainen, Delawaren osavaltion                          le asetettua määräaikaa sovelletaan myös niissä tapauksissa,
oikeuden mukaan perustettu yhtiö) ja 2) Levi Strauss (UK)                     joissa kotimyynnissä on kyse Verbraucherkreditgesetzin 3 §:n
                     Ltd vastaan Costco UK Ltd                                2 momentin 2 kohdassa tarkoitetusta reaaliluotosta ja
                                                                              joissa direktiivin 4 artiklassa mainitut tiedot on jätetty
                            (Asia C-416/99)                                   antamatta?
                             (2000/C 79/11)
High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division
(Patent Court), on pyytänyt 22.7.1999 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
29.10.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                 Euroopan yhteisöjen komission 21.12.1999 Ranskan tasa-
ratkaisua asiassa 1) Levi Strauss & Co (yhdysvaltalainen,                                  valtaa vastaan nostama kanne
Delawaren osavaltion oikeuden mukaan perustettu yhtiö) ja
2) Levi Strauss (UK) Ltd vastaan Costco UK Ltd, kysymyksiin,                                       (asia C-483/99)
jotka ovat samat kuin
                                                                                (2000/C 79/13)
asiassa C-415/99 (1), 1) Levi Strauss & Co (yhdysvaltalainen,
Delawaren osavaltion oikeuden mukaan perustettu yhtiö) ja                 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 21.12.1999 Euroo-
2) Levi Strauss (UK) Ltd vastaan 1) Tesco Stores Ltd 2) Tesco             pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
Plc.                                                                      vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön virka-
                                                                          mies Maria Patakia, prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos
(1) Julkaistu tässä virallisessa lehdessä sivulla 5.                      Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                          Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                          tuin:
                                                                          1. toteaa, että Ranskan tasavalta on laiminlyönyt sille EY:n
                                                                              perustamissopimuksen 43-48 ja 56 artiklan (aiemmin
Bundesgerichtshofin 30.11.1999 tekemällään päätöksellä                        52-58 ja 73 B) mukaan kuuluvia velvoitteita pitämällä
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Georg ja Helga                         voimassa 13.12.1993 annetun asetuksen 93-1298 2 §:n
Heininger vastaan Bayerische Hypo- und Vereinsbank AG                         1 ja 2 momentin (iii), jonka mukaan Ranskan valtion
                                                                              erityisosuuteen valtionyhtiö Elf-Aquitainessa liittyy seuraa-
                                                                              via oikeuksia:
                            (Asia C-481/99)
                                                                              a) Talousministeri antaa ennakollisen hyväksyntänsä sil-
                             (2000/C 79/12)                                        loin kun luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö yksin
                                                                                tai yhdessä toisen kanssa pitää suoraan tai välillisesti
Bundesgerichtshof on pyytänyt 30.11.1999 tekemällään                               hallussaan osuuksia, jotka ylittävät enimmäisraja-arvot
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen                           kymmenes-, viides tai kolmasosalla yhtiön pääomasta
20.12.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                          tai äänimäärästä (asetuksen 2 §:n 1 momentti);


title: Asia T-211/14: Kanne 3.4.2014 – Klement v. SMHV – Bullerjan (uunin muoto)

text:
               28.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 245/16

         Kanne 3.4.2014 – Klement v. SMHV – Bullerjan (uunin muoto)
   (Asia T-211/14)
   2014/C 245/22
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Toni Klement (Dippolddiswalde, Saksa) (edustaja: asianajaja J. Weiser)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Bullerjan GmbH (Isernhagen-Kirchhorst, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               muuttamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 9.1.2014 asiassa R 927/2013-1 tekemää päätöstä siten, että kantajan tekemä valitus hyväksytään ja yhteisön tavaramerkki N:o 3 7 23  822 julistetaan kokonaisuudessaan mitättömäksi

               —

               vaihtoehtoisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittamaan SMHV:n ja mahdollisesti yhteisön tavaramerkin haltijan/mahdollisen väliintulijan korvaamaan tähän menettelyyn ja SMHV:ssä tehtyyn valitukseen liittyvät oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka menetetyksi julistamista on vaadittu: Uunia esittävä kolmiulotteinen tavaramerkki luokan 11 tavaroille – yhteisön tavaramerkkirekisteröinti N:o 3 7 23  822

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Yhteisön tavaramerkin menettämistä koskevan vaatimuksen esittäjä: Kantaja

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Menetetyksi julistamista koskeva vaatimus hylättiin

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohdan, luettuna yhdessä sen 15 artiklan kanssa, virheellinen soveltaminen.


title: Yhdistetyt asiat T-104/07 ja T-339/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.7.2013 — BVGD v. komissio (Kilpailu — Kartellit ja määräävän markkina-aseman väärinkäyttö — Raakatimanttien markkinat — SOC-jakelujärjestelmä — Päätös kantelun hylkäämisestä — Yhteisön etua koskevan edellytyksen täyttymättä jääminen — Oikeudellinen perusta — Kantelijan menettelylliset oikeudet — Oikeus tutustua asiakirjoihin — Kantelun tutkimiseen liittyvät velvollisuudet — Markkinoilta syrjäyttämisen vaikutukset — Ilmeinen arviointivirhe)

text:
               31.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.7.2013 — BVGD v. komissio
   (Yhdistetyt asiat T-104/07 ja T-339/08) (1)

   (Kilpailu - Kartellit ja määräävän markkina-aseman väärinkäyttö - Raakatimanttien markkinat - SOC-jakelujärjestelmä - Päätös kantelun hylkäämisestä - Yhteisön etua koskevan edellytyksen täyttymättä jääminen - Oikeudellinen perusta - Kantelijan menettelylliset oikeudet - Oikeus tutustua asiakirjoihin - Kantelun tutkimiseen liittyvät velvollisuudet - Markkinoilta syrjäyttämisen vaikutukset - Ilmeinen arviointivirhe)
   2013/C 252/41
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Belgische Vereniging van handelaars in- en uitvoerders geslepen diamant (BVGD) (Antwerpen, Belgia) (edustajat: aluksi asianajaja L. Levi ja asianajaja C. Ronzi sekä asiassa T-104/07 asianajaja G. Vandersanden, sitten L. Levi ja asianajaja M. Vandenbussche)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi F. Castillo de la Torre, R. Sauer ja J. Bourke, sittemmin F. Castillo de la Torre ja R. Sauer, avustajinaan asiassa T-104/07 aluksi asianajaja S. Drakakakis ja solicitor T. Soames, sitten T. Soames ja asiassa T-339/08 T. Soames)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: De Beers (Luxembourg, Luxemburg) ja De Beers UK Ltd, aiemmin The Diamond Trading Co. Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: aluksi solicitor W. Allan ja solicitor S. Horwitz, sitten W. Allan, asianajaja J. Ysewyn ja solicitor N. Gràcia Malfeito, ja lopuksi N. Gràcia Malfeito, asianajaja B. van de Walle de Ghelcke, asianajaja J. Marchandise ja solicitor P. Riedel)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimukset kumota komission 26.1.2007 tekemä päätös (asia COMP/39.221/B-2 –BVGD/De Beers) ja komission 5.6.2008 tekemä päätös (asia COMP/39.221/E-2 — De Beers/DTC Supplier of Choice), joilla hylätään kantajan väliintulijoista tekemä kantelu, joka koskee EY 81 ja EY 82 artiklan rikkomista raakatimanttien markkinoilla sen seurauksena, että väliintulijat ovat soveltaneet jakelusopimuksia, jotka tunnetaan nimellä ”Supplier of Choice” (SOC).

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanteet hylätään.

               2)

               Belgische Vereniging van handelaars in- en uitvoerders geslepen diamant (BVGD) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               De Beers ja De Beers UK Ltd vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 129, 9.6.2007.


title: Asia C-368/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Højesteret (Tanska) on esittänyt 6.7.2016 – Assens Havn v. Navigators Management (UK) Limited

text:
               29.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 314/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Højesteret (Tanska) on esittänyt 6.7.2016 – Assens Havn v. Navigators Management (UK) Limited
   (Asia C-368/16)
   (2016/C 314/18)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Højesteret

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Assens Havn

      Vastaaja: Navigators Management (UK) Limited

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko toimivalta-asetuksen (tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (1)) 13 artiklan 5 alakohtaa, luettuna yhdessä 14 artiklan 2 alakohdan a alakohdan kanssa, tulkittava siten, että vakuutuksenantajan ja vakuutuksenottajan toimivalta-asetuksen 13 artiklan 5 alakohdan, luettuna yhdessä 14 artiklan 2 alakohdan a alakohdan kanssa, nojalla pätevästi tekemä oikeuspaikkasopimus sitoo vahingon kärsinyttä, joka voi kansallisen lainsäädännön mukaan nostaa kanteen suoraan sitä yhtiötä vastaan, joka on tarjonnut vakuutuksen vahingon aiheuttaneelle osapuolelle?

      (1)  EYVL 2001, L 290, s. 11.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 4 päivänä heinäkuuta 1996, asiassa C-295/94 (Finanzgericht Hamburgin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Hüpeden & Co. KG vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Säilötyt viljellyt sienet - Markkinoita ohjaavat toimenpiteet)

text:
9.11.96                H                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     N:o C 336/7
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                             N:o 1755/81 säädetyn lisämaksun perimisestä 30 päivänä
                         ( kuudes jaosto ),                        heinäkuuta 1992 annetun komission asetuksen ( ETY )
                                                                   N:o 2163/92 ( EYVL L 217, s . 16 ) pätevyydestä , yhteisöjen
                 4 päivänä heinäkuuta 1996 ,                       tuomioistuin , toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjoh
asiassa C-295/94 ( Finanzgericht Hamburgin esittämä                taja C. N. Kakouris ( esittelevä tuomari ) sekä tuomarit G. F.
ennakkoratkaisupyyntö ), Hüpeden & Co. KG vastaan                  Mancini ja J. L. Murray, julkisasiamies : F. G. Jacobs ,
               Hauptzollamt Hamburg-Jonas (')                      kirjaaja : johtava hallintovirkamies H. A. Riihi , on antanut
(Säilötyt viljellyt sienet — Markkinoita ohjaavat toimenpi        4.7.1996 tuomion , jonka tuomiolauselma on seuraava :
                                 teet)
                           ( 96/C 336/ 13 )                        Säilöttyjen viljeltyjen herkkusienien tuontiin sovellettavista
                                                                   suojatoimenpiteistä annetuissa asetuksissa (ETY) N:o 3429/
( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan             80, (ETY) N:o 796/81 ja (ETY) N:o 175S/81 säädetyn
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)             lisämaksun perimisestä 30 päivänä heinäkuuta 1992 anne
                                                                   tun komission asetuksen (ETY) N:o 2163/92 \ artikla on
Asiassa C-295/94 , jonka Finanzgericht Hamburg ( Saksa ) on        pätemätön       siinä   vahvistetun     lisämaksun       suuruuden
                                                                   osalta .
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukai
sesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen
tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa     (') EYVL N :o C 370 , 24.12.1994
Hüpeden & Co . KG vastaan Hauptzollamt Hamburg
Jonas, ennakkoratkaisun säilöttyjen viljeltyjen sienien tuon
tiin sovellettavista toimenpiteistä 30 päivänä kesäkuuta
1981 annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 1796/81
( EYVL L 183 , s . 1 ) pätevyydestä , yhteisöjen tuomioistuin
( kuudes jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheen
johtaja C. N. Kakouris ( esittelevä tuomari ) sekä tuomarit              YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,
G. F. Mancini ja J. L. Murray, julkisasiamies : F. G. Jacobs ,                       11 päivänä heinäkuuta 1996 ,
kirjaaja : johtava hallintovirkamies H. A. Riihi, on antanut
4.7.1996 tuomion , jonka tuomiolauselma on seuraava :              asioissa C-427/93 , C-429/93 ja C-436/93 ( Se- og Handels
                                                                   ret i Kobenhavnin ja Hojesteretin esittämät ennakkoratkai
                                                                   supyynnöt ), Bristol-Myers Squibb vastaan ym . Paranova
Säilöttyjen viljeltyjen sienien tuontiin sovellettavista                                           A/SC )
toimenpiteistä 30 päivänä kesäkuuta 1 98 1 annetun neuvos
ton asetuksen (ETY) N:o 1796/81 2 artiklan 1 kohta on               (Jäsen valtioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämises
vahvistetun lisämaksun suuruuden osalta pätemätön .                 tä annettu direktiivi 89/104/ETY — EY:n perustamissopi
                                                                   muksen 36 artikla — Tavaramerkillä varustettujen tuottei
(') EYVL N:o C 370 , 24.12.1994                                                        den uudelleenpakkaaminen)
                                                                                ( 96 /C 336/ 15 )
                                                                                ( Oikeudenkäyntikieli: tanska)
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                    ( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                          (kuudes jaosto ),                            yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                  4 päivänä heinäkuuta 1996,
asiassa C-296/94 ( Finanzgericht Hamburgin esittämä                Asioissa C-427/93 , C-429/93 ja C-436/93 , jotka So- og
ennakkoratkaisupyyntö ), Bernhard Pietsch vastaan Haupt           Handelsret i Kobenhavn ja Hojesteret ovat saattaneet EY:n
               zollamt Hamburg-Waltershof ( 1 )                    perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti yhteisöjen
             (Säilötyt sienet — Suojatoimenpiteet)                 tuomioistuimen käsiteltäviksi saadakseen tässä kansalli
                                                                   sessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Bristol
                            ( 96/C 336/ 14 )
                                                                   Myers Squibb vastaan Paranova A/S ( C-427/93 ), asiassa
                                                                    C. H. Boehringer Sohn , Boehringer Ingelheim KG ja
                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                      Boehringer Ingelheim A/S vastaan Paranova A/S ( C-429/93 )
                                                                    sekä asiassa Bayer Aktiengesellschaft ja Bayer Danmark A/S
 ( Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan            vastaan Paranova A/S ( C-436/93 ) ennakkoratkaisun jäsen
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)              valtioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21
                                                                    päivänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston
 Asiassa C-296/94 , jonka Finanzgericht Hamburg ( Saksa ) on        direktiivin 89/ 1 04/ETY ( EYVL 1 989 , L 40 , s . 1 ) 7 artiklan ja
 saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukai            EY:n perustamissopimuksen 36 artiklan tulkinnasta , yhtei
 sesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen          söjen tuomioistuin toimien kokoonpanossa : presidentti
 tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa     G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat C. N.
 Bernhard Pietsch vastaan Hauptzollamt Hamburg-Walters             Kakouris, J.-P . Puissochet ja G. Hirsch sekä tuomarit G. F.
 hof ennakkoratkaisun säilöttyjen viljeltyjen herkkusienien         Mancini , J. C. Moitinho de Almeida , C. Gulmann ( esittelevä
 tuontiin sovellettavista suojatoimenpiteistä annetuissa ase       tuomari ), P. Jann ja H. Ragnemalm , julkisasiamies : F. G.
 tuksisssa ( ETY ) N:o 3429/80 , ( ETY ) N:o 796/81 ja ( ETY )     Jacobs , kirjaaja : apulaiskirjaaja H. von Holstein , hallinto


title: Asia C-54/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Ordinario di Venezia (Italia) on esittänyt 29.1.2016 – Vinyls Italia SpA, selvitystilassa v. Mediterranea di Navigazione SpA

text:
               2.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/22

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Ordinario di Venezia (Italia) on esittänyt 29.1.2016 – Vinyls Italia SpA, selvitystilassa v. Mediterranea di Navigazione SpA
   (Asia C-54/16)
   (2016/C 156/31)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Ordinario di Venezia

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Vinyls Italia SpA, selvitystilassa

      Vastaaja: Mediterranea di Navigazione SpA

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Kun asetuksen N:o 1346/2000 (1) 13 artiklassa sille, joka on saanut etua velkojia vahingoittavasta toimesta, asetetaan velvollisuus ”osoittaa” tietyt seikat voidakseen vastustaa kyseisen toimen peräyttämistä maksukyvyttömyysmenettelyn aloitusvaltion lain (lex fori concursus) säännösten perusteella, merkitseekö tämä velvollisuutta esittää tuomioistuinvaltion prosessilainsäädännön mukaisessa määräajassa sellainen oikeudenkäyntiväite sen suppeassa merkityksessä, jossa vedotaan asetuksessa säädettyyn poikkeukseen ja jolla osoitetaan, että kyseisessä säännöksessä asetetut kaksi edellytystä täyttyvät?
               tai
               Voidaanko asetuksen N:o 1346/2000 13 artiklaa soveltaa, kun asianosainen on pyytänyt sen soveltamista oikeudenkäynnin aikana, vaikka tämä olisi tapahtunut tuomioistuinvaltion prosessilainsäädännössä oikeudenkäyntiväitteiden esittämiselle asetetun määräajan päätyttyä tai jopa viran puolesta, edellyttäen, että asianosainen on osoittanut, että velkojia vahingoittavaan toimeen sovelletaan toisen jäsenvaltion aineellisesti sovellettavaa lakia (lex causae), jonka mukaan kyseistä toimea ei ole tässä tapauksessa mitään mahdollisuutta peräyttää?

               2)

               Onko viittausta asetuksen N:o 1346/2000 13 artiklassa mainittuun aineellisesti sovellettavaan lakiin, jonka mukaan määritetään, onko kyseisen lain mukaan ”mitään mahdollisuutta peräyttää kyseistä oikeustointa”, tulkittava siten, että asianosaisen, jolla on todistustaakka, on osoitettava, ettei kyseisessä tapauksessa aineellisesti sovellettavassa laissa säädetä yleisesti eikä abstraktisti mistään mahdollisuudesta peräyttää kyseisessä asiassa velkojia vahingoittavaksi katsotun (sopimussaatavan maksun) kaltaista toimea, vai siten, että asianosaisen, jolla on todistustaakka, on osoitettava, mikäli aineellisesti sovellettavan lain mukaan tällaisen toimen peräyttäminen on mahdollista, etteivät maksukyvyttömyysmenettelyn aloitusvaltion laissa säädetyistä poikkeavat edellytykset peräyttämisen hyväksymiselle käsiteltävässä asiassa konkreettisesti täyty?

               3)

               Voidaanko asetuksen N:o 1346/2000 13 artiklassa säädettyä poikkeusjärjestelmää, kun otetaan huomioon sen tarkoitus suojella osapuolten tuottamuksetonta luottamusta toimen pysyvyyteen aineellisesti sovellettavan lain perusteella, soveltaa myös silloin, kun sopimuksen osapuolten kotipaikka on samassa jäsenvaltiossa, jonka lain voidaan siten mahdollisessa jommankumman osapuolen maksukyvyttömyystilanteessa ennakoida olevan maksukyvyttömyysmenettelyn aloitusvaltion laki, ja kun osapuolet sulkevat sopimukseen sisältyvällä toisen jäsenvaltion lainsäädäntöön viittaavalla lakiviittauksella kyseisen sopimuksen täytäntöönpanotoimien peräyttämisen velkojien yhdenvertaisuuden periaatetta suojaavien maksukyvyttömyysmenettelyn aloitusvaltion lain pakottavien säännösten soveltamisen ulkopuolelle, mikä maksukyvyttömyystilanteen toteutuessa vahingoittaa velkojia?

               4)

               Onko asetuksen N:o 593/2008 (2) 1 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että tämän asetuksen soveltamiseksi sovellettavan lain määräämistä koskeviin tilanteisiin kuuluu myös tilanne, jossa aluksen vuokrasopimus on tehty yhdessä jäsenvaltiossa sellaisten yhtiöiden välillä, joiden kotipaikka on tässä samassa jäsenvaltiossa, ja jossa sopimus sisältää lakiviittauksen toisen jäsenvaltion lakiin?

               5)

               Jos neljänteen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko asetuksen N:o 593/2008 3 artiklan 3 kohtaa, luettuna yhdessä asetuksen N:o 1346/2000 13 artiklan kanssa, tulkittava siten, että osapuolten valinta soveltaa sopimukseen muun kuin sen jäsenvaltion lakia, johon ”kaikki muut – – tilanteeseen liittyvät seikat” liittyvät, mahdollistaa kuitenkin tämän viimeksi mainitun jäsenvaltion lain pakottavien säännösten soveltamisen maksukyvyttömyysmenettelyn aloitusvaltion lakina ennen maksukyvyttömyyttä tehtyjen velkojia vahingoittavien toimien peräyttämiseen, siten että näillä säännöksillä on etusija asetuksen N:o 1346/2000 13 artiklassa säädettyyn poikkeukseen nähden?

      (1)  Maksukyvyttömyysmenettelyistä 29.5.2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1346/2000 (EYVL L 160, s. 1).

      (2)  Sopimusvelvoitteisiin sovellettavasta laista (Rooma I) 17.6.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 593/2008 (EUVL L 177, s. 6).


title: Asia C-402/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 6.8.2010 — Société Groupe Limagrain Holding v. FranceAgriMer

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/22

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 6.8.2010 — Société Groupe Limagrain Holding v. FranceAgriMer
      (Asia C-402/10)
      ()
      (2010/C 288/37)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Conseil d’État

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Société Groupe Limagrain Holding

         Vastapuoli: FranceAgriMer

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko se, että tullivarastointiin asetetuista tuotteista tavaroista ei ole pidetty tavarakirjanpitoa, mikä merkitsee, että varastonpitäjä on laiminlyönyt yhteisön tullisäännöstöön perustuvat velvoitteensa, riittävää, jotta kyseiseen varastoon tuotteensa tai tavaransa sijoittanut viejä menettää oikeutensa ennakkoon, josta säädetään vientitukien järjestelmästä 27.11.1987 annetussa asetuksessa (ETY) N:o 3665/87 (1) ja maataloustuotteiden vientituen maksamisesta ennakolta 4.3.1980 annetussa asetuksessa (ETY) N:o 565/80 (2)?

                  2)

                  Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, mitä seurauksia siitä aiheutuu tuensaajan saamiin summiin?

            Erityisesti:

                  a)

                  Voidaanko tilanteessa, jossa on osoitettu, että tavarat on tosiasiallisesti viety, katsoa, että viejä on saanut oikeuden näihin vienteihin liittyvien tukien määriin kokonaan tai osittain? Onko viimeksi mainitussa tapauksessa sovellettava vientituen maksamisesta ennakolta annetussa säännöstössä vahvistettua vientituen määrää vai tosiasiallisena vientiajankohtana sovellettavaa vientituen määrää ennalta vahvistetun tuen määrän rajoissa tai näistä riippumatta?

                  b)

                  Onko tilanteessa, jossa osa maksetuista summista tai kaikki maksetut summat on maksettava takaisin, virheellisesti maksettua määrää korotettava 27.11.1987 vientitukien järjestelmästä annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3665/87 33 artiklan mukaisesti näissä säännöksissä tarkoitetulla seuraamusmaksulla, vaikka tavarakirjanpitoa koskeva velvollisuus on varastonpitäjällä silloin, kun — kuten käsiteltävänä olevassa tapauksessa — tullivarasto on yksityinen C-tyypin varasto, jota ylläpitää maataloustuotteiden viejä itse?

         (1)  Maataloustuotteiden vientitukien järjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 27.11.1987 annettu komission asetus (ETY) N:o 3665/87 (EYVL L 351, s. 1)

         (2)  EYVL L 62, s. 5.


title: Asia T-450/15: Kanne 30.7.2015 – Satkirit Holdings v. SMHV – Advanced Mailing Solutions (luvoworld)

text:
               28.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 320/44

         Kanne 30.7.2015 – Satkirit Holdings v. SMHV – Advanced Mailing Solutions (luvoworld)
   (Asia T-450/15)
   (2015/C 320/62)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Satkirit Holdings (Douglas, Mansaari) (edustaja: M. Vanhegan, QC)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Advanced Mailing Solutions Ltd (East Kilbride, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Menettely SMHV:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”luvoworld” – Rekisteröintihakemus nro 11 244 332

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n toisen valituslautakunnan 21.5.2015 asiassa R 1480/2014-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               hylkää AMS:n väitteen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan kantajalle sekä valituslautakunnassa että unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia F-116/06: Kanne 26.9.2006 — Buckingham ym. v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/66

         Kanne 26.9.2006 — Buckingham ym. v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia F-116/06)
   (2006/C 294/131)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantajat: Anne Buckingham (Bryssel, Belgia) ym. (edustaja: asianajaja N. Lhoëst)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Komission 23.11.2005 tekemä päätös, joka julkaistiin hallinnollisissa tiedotteissa nro 85-2005, siltä osin siinä ei myönnetty palkkaluokkaan A*12 kuuluville kantajille yhtään etusijapistettä tässä toimielimessä vuoden 2004 tilikauden aikana suoritetusta työstä, on kumottava.

               —

               Tarvittaessa on kumottava komission nimenomaiset päätökset, jotka koskevat kantajien henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan nojalla tekemien valitusten hylkäämistä.

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kanne perustuu henkilöstösääntöjen 45 artiklan yleisten täytäntöönpanosäännösten 9 ja 13 artiklan rikkomiseen ja toissijaisesti mainittujen yleisten täytäntöönpanosäännösten lainvastaisuuteen siltä osin kuin ne johtavat syrjintään ja niillä rikotaan henkilöstösääntöjen 5 artiklan 5 kohtaa.


title: Asia T-654/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.6.2015 – Gako Konietzko v. SMHV (Punaisen ja valkoisen sylinterinmuotoisen astian muoto) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Punaisen ja valkoisen sylinterinmuotoisen astian muoto — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               10.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.6.2015 – Gako Konietzko v. SMHV (Punaisen ja valkoisen sylinterinmuotoisen astian muoto)
   (Asia T-654/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Punaisen ja valkoisen sylinterinmuotoisen astian muoto - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2015/C 262/28)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Gako Konietzko GmbH (Bamberg, Saksa) (edustaja: asianajaja S. Reinhardt)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: M. Fischer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 19.9.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 2232/2012-1), joka koskee hakemusta punaisen ja valkoisen sylinterinmuotoisen astian muotoon perustuvan kolmiulotteisen merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Gako Konietzko GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 39, 8.2.2014.