title: Asia F-100/15: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 21.7.2016 – De Nicola v. EIP (Henkilöstö — EIP:n henkilökunta — Arvioiminen — Vuoden 2103 arviointikertomus — Muutoksenhakukomitean päätös)

text:
               3.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 364/33

      Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 21.7.2016 – De Nicola v. EIP
      (Asia F-100/15) (1)

      ((Henkilöstö - EIP:n henkilökunta - Arvioiminen - Vuoden 2103 arviointikertomus - Muutoksenhakukomitean päätös))
      (2016/C 364/38)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Asianosaiset

         Kantaja: Carlo De Nicola (Strassen, Luxemburg) (edustajat: aluksi asianajajat L. Isola ja G. Isola, sitten asianajaja G. Ferabecoli)

         Vastaaja: Euroopan investointipankki (asiamiehet: aluksi G. Nuvoli ja J.-P. Minnaert, sitten G. Nuvoli ja G. Faedo, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Vuotta 2013 koskevan arviointikertomuksen ja sen johdosta tehtyjen tai siihen liittyvien Euroopan investointipankin päätösten kumoaminen, kuten sen päätöksen kumoaminen, jolla päätettiin olla ylentämättä kantajaa palkkaluokkaan D, sekä niiden aineettomien ja aineellisten vahinkojen korvaaminen, jotka kantaja on väittänyt hänelle aiheutuneen

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Carlo De Nicola vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan investointipankin oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 414, 14.12.2015, s. 41.


title: Asia C-137/16 P: Valitus, jonka Juozas Edvardas Petraitis on tehnyt 7.3.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-460/15, Petraitis v. komissio, 18.12.2015 antamasta määräyksestä

text:
               10.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/13

         Valitus, jonka Juozas Edvardas Petraitis on tehnyt 7.3.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-460/15, Petraitis v. komissio, 18.12.2015 antamasta määräyksestä
   (Asia C-137/16 P)
   (2017/C 112/19)
   Oikeudenkäyntikieli: liettua

      Asianosaiset

      Valittaja: Juozas Edvardas Petraitis (edustaja: T. Veščiūnas, advocatas)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio
   Unionin tuomioistuin (kymmenes jaosto) on 24.11.2016 antamallaan määräyksellä hylännyt valituksen ja velvoittanut Juozas Edvardas Petraitisin vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.


title: Asia T-264/15: Kanne 8.5.2015 – Gameart v. komissio

text:
               3.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 254/17

         Kanne 8.5.2015 – Gameart v. komissio
   (Asia T-264/15)
   (2015/C 254/21)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Gameart sp. z o.o (Bielsko-Biała, Puola) (edustaja: asianajaja P. Hoffman)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 18.2.2015 annetun Euroopan komission päätöksen siltä osin kuin siinä vahvistetaan sellaisen Puolan tasavallan ulkoasiainministeriölle osoitetun hakemuksen hylkääminen, joka koskee oikeutta saada tutustua kyseisen ministeriön hallussa oleviin jäljennöksiin Puolan tasavallan komissiolle lähettämistä kirjeistä, jotka koskevat komission käymiä menettelyjä, joissa on kyse siitä, että Puolan tasavalta on rikkonut unionin oikeutta 19.11.2009 annetun onnenpelilain osalta

               —

               jos unionin yleinen tuomioistuin omaksuu kannan, joka poikkeaa siitä kantajan kannasta, jonka mukaan Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 5 artiklan toista alakohtaa ei ole ymmärrettävä siten, että sen mukaan komissio voi tehdä sitovan päätöksen asiakirjoihin tutustumista koskevasta hakemuksesta, jonka jäsenvaltio on välittänyt sille ja jonka luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on lähettänyt kyseisen jäsenvaltion elimelle, toteamaan SEUT 277 artiklan nojalla, että kyseisen asetuksen 5 artiklan toinen kohta on pätemätön eikä sitä voida siis soveltaa nyt käsiteltävässä asiassa

               —

               velvoittaa komission vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei komissiolla ole toimivaltaa asetuksen N:o 1049/2001 5 artiklan toisen alakohdan nojalla

                           —

                           Koska hakemus on osoitettu jäsenvaltion elimelle ja se koski kyseiseltä valtiolta peräisin olevia asiakirjoja, asetuksen 5 artiklaa ei sovelleta. Komissiolla ei ole toimivaltaa pelkästään sen perusteella, että jäsenvaltio välittää hakemuksen komissiolle asetuksen 5 artiklan toisen kohdan nojalla, kun kyseinen hakemus ei koske komissiolta peräisin olevia asiakirjoja. Vaikka asetuksen 5 artiklaa sovellettaisiin hakemukseen, asetuksen 5 artiklan toista kohtaa ei voida tulkita siten, että siinä annetaan unionin toimielimelle oikeus tehdä sitova päätös kyseisestä hakemuksesta.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 4 ja 5 kohdan rikkomiseen

                           —

                           Kun komissio teki päätöksen oikeudesta tutustua Puolan tasavallalta peräisin olevaan asiakirjaan, sen olisi pitänyt kuulla kyseistä valtiota asetuksen 4 artiklan 4 kohdan nojalla, mitä se ei ole kuitenkaan tehnyt. Oikeus tutustua Puolan tasavallalta peräisin olevaan asiakirjaan olisi voitu evätä ainoastaan poikkeuksellisissa olosuhteissa, koska sitä ei ollut vastustettu asetuksen 4 artiklan 5 kohdan nojalla. Tällaisia olosuhteita ei kuitenkaan ole olemassa nyt käsiteltävässä asiassa.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu SEUT 296 artiklan rikkomiseen

                           —

                           Komissio ei ole perustellut millään tavalla toimivaltaansa tehdä päätös riidanalaisen osan osalta, vaikka kantaja on uhrannut suurimman osan uudistetusta hakemuksestaan komissiolta puuttuvaa toimivaltaa koskevalle kysymykselle. Tätä seikkaa koskevia täsmennyksiä ei ole esitetty riidanalaisen päätöksen perusteluissa, minkä johdosta kantajan ei ole mahdollista saada oikeuksilleen asianmukaista suojaa unionin yleisessä tuomioistuimessa.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu pätemättömyyteen SEUT 277 artiklan nojalla

                           —

                           Jos unionin yleinen tuomioistuin katsoisi ensimmäisessä kanneperusteessa esitetyistä väitteistä huolimatta, että asetuksen N:o 1049/2001 5 artiklan toisen kohdan säännös on ymmärrettävä siten, että se, että jäsenvaltio välittää hakemuksen saada tutustua sen hallussa olevaan asiakirjaan unionin toimielimelle, oikeuttaa kyseisen toimielimen tekemään hakemuksesta sitovan päätöksen, kantaja väittää, että näin ymmärretty 5 artiklan säännös ei voi nojautua SEUT 15 artiklan 3 kohtaan tai EY 255 artiklaan asianmukaisena oikeudellisena perustana, minkä vuoksi se on pätemätön. Kyseinen näin ymmärretty säännös on lisäksi ristiriidassa asetuksen N:o 1049/2001 perustelujen kanssa, minkä johdosta se on pätemätön SEUT 296 artiklan (EY 253 artiklan) kannalta.


title: Asia T-38/07: Kanne 16.2.2007 — Shell Petroleum ym. v. komissio

text:
               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/45

         Kanne 16.2.2007 — Shell Petroleum ym. v. komissio
   (Asia T-38/07)
   (2007/C 82/96)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Shell Petroleum NV (Haag, Alankomaat), Shell Nederland BV (Haag, Alankomaat) ja Shell Nederland Chemie BV (Rotterdam, Alankomaat) (edustajat: lawyers T. Snoep ja J. Brockhoff)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset
   SPNV vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa päätöksen siltä osin kuin se on osoitettu SPNV:lle

               —

               toissijaisesti

                           —

                           kumoaa päätöksen 2 d artiklan, tai

                           —

                           pienentää sakkoa sopivaksi harkitsemallaan määrällä, ja

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         SNBV vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa päätöksen siltä osin kuin se on osoitettu SNBV:lle

               —

               toissijaisesti

                           —

                           kumoaa päätöksen 2 d artiklan, tai

                           —

                           pienentää sakkoa sopivaksi harkitsemallaan määrällä, ja

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         SNC vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa päätöksen 2 d artiklan tai pienentää sakkoa sopivaksi harkitsemallaan määrällä, ja

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajat vaativat kumoamaan 29.11.2006 asiassa COMP/F/38.638 — Butadiene Rubber ja Emulsion Styrene Butadiene Rubber, tehdyn komission päätöksen K(2006) 5700 lopullinen, jossa komissio on katsonut, että kantajat olivat yhdessä muiden yritysten kanssa rikkoneet EY 81 artiklaa ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 53 artiklaa sopimalla tuotteiden tavoitehinnoista, jakamalla asiakkaat ei-agressiivisilla sopimuksilla ja vaihtamalla hintoihin, kilpailijoihin ja asiakkaisiin liittyviä kaupallisia tietoja.
   Kantajat väittävät kanteensa tueksi, että komissio on rikkonut EY 81 artiklaa ja neuvoston asetuksen N:o 1/2003 (1) 7 artiklaa sekä 23 artiklan 2 ja kohtaa, koska se on

               a)

               lukenut rikkomisen myös Shell Petroleum NV:n ja Shell Nederland BV:n syyksi, vaikka komissio myöntää, että vain Shell Nederland Chemie BV osallistui suoraan rikkomiseen;

               b)

               korottanut kantajille määrättävän sakon määrää 50 prosentilla uusimisen perusteella, suhteellisuusperiaatteen ja oikeusvarmuuden periaatteen vastaisesti;

               c)

               soveltanut pelotekerrointa yhdenvertaista kohtelua koskevan periaatteen ja suhteellisuusperiaatteen vastaisesti; ja

               d)

               määrittänyt kantajille määrättävän sakon perusmäärän suuntaviivojen mukaisen sakkojen määrittämismenetelmän (2) ja suhteellisuusperiaatteen sekä yhdenvertaisen kohtelun periaatteen vastaisesti.

         Kantajat vetoavat toissijaisesti siihen, että EY 253 artiklassa määrättyä perusteluvelvollisuutta ei ole noudatettu.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003, L 1, s. 1).

      (2)  Komission 14.1.1998 antamat suuntaviivat asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan ja EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan 5 kohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennassa (EYVL 1998, C 9, s. 3).


title: Asia C-199/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supremo Tribunal Administrativo (Portugali) on esittänyt 26.4.2010 — Secilpar — Sociedade Unipessoal SL v. Fazenda Pública

text:
               17.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/4

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supremo Tribunal Administrativo (Portugali) on esittänyt 26.4.2010 — Secilpar — Sociedade Unipessoal SL v. Fazenda Pública
   (Asia C-199/10)
   2010/C 195/08
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supremo Tribunal Administrativo

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Secilpar — Sociedade Unipessoal SL

      Vastapuoli: Fazenda Pública

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Loukataanko sillä, että ulkomailla asuvalta yhtiöltä, joka sai osinkoja jäsenvaltiossa asuvan yhtiön osakkeenomistajana, pidätetään vuoden 2003 osalta tuloveroa 15 prosentin verokannan mukaisesti lähdeveron muodossa, kun otetaan huomioon Portugalin ja Espanjan välisen kahdenkertaisen verotuksen välttämistä koskevan sopimuksen sisältö, CIRC:n 80 §:n 2 momentin c kohdan ja 88 §:n 3 momentin b kohdan, 4 momentin ja 5 momentin, CIRS:n 71 §:n a ja d kohdan ja EBF:n 59 §:n mukaisesti, sellaisina kuin ne olivat voimassa tosiseikkojen tapahtuessa, EY 12, EY 43, EY 46 ja EY 56 artiklassa sekä EY 58 artiklan 3 kohdassa vahvistettuja periaatteita eli syrjimättömyysperiaatetta, sijoittautumisvapautta ja pääomien vapaata liikkuvuutta ja rikotaanko sillä direktiivin 90/435/ETY (1) 5 artiklan 1 kohtaa?

      (1)  Eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23.7.1990 annettu neuvoston direktiivi 90/435/ETY (EYVL L 225, s. 6, Erityisp. Alue 9 Nide 2 s. 25).


title: Asia T-331/00: Laurence Boriesin ja neljän muun henkilön 26.10.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 372/16                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    23.12.2000
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                          –     kumoaa työsopimusten tekoon oikeutetun viranomaisen
Kantajat ovat entisiä komission väliaikaisia toimihenkilöitä,                   16.3.2000, 3.2.2000, 17.3.2000, 17.1.2000 ja
jotka toimivat Isprassa (Italia) sijaitsevassa yhteisessä tutkimus-             16.3.2000 tekemät päätökset jättää ne kantajien hake-
keskuksessa.                                                                    mukset huomioon ottamatta, jotka koskivat 24.2.2000,
                                                                                21.12.1999, 24.2.2000, 26.11.1999 ja 24.2.2000 avoi-
                                                                                miksi julistettuja virkoja KOM/R/5526/00, KOM/R/
                                                                                5889/99, KOM/R/5520/00, KOM/R/5863/99 ja KOM/R/
Riidanalaisilla päätöksillä komissio ilmoitti kantajille, ettei se              5521/00, tai vaihtoehtoisesti kumoaa näiden virkojen
ole ottanut huomioon kantajien hakemuksia kahteen tutki-                        avoimeksi julistamisen ja siltä osin kuin on tarpeen
muskeskuksessa avoinna olevaan virkaan.                                         kumoaa työsopimusten tekoon oikeutetun viranomaisen
                                                                                25.7.2000 tekemän päätöksen hylätä kantajien valitukset,
Kantajat kohdistavat komissioon moitteita sen vuoksi, että                –     velvoittaa vastaajan suorittamaan korvauksena päätöksen
tämä on antanut etusijan vakinaisten virkamiesten hakemuksil-                   johdosta aiheutuneesta vahingosta yhden euron, joka
le, joita on tutkittu ja vertailtu, tutkimatta samalla väliaikaisten            määrä on vahvistettu oikeudella ja kohtuudella sekä
toimihenkilöiden – kuten kantajien – hakemuksia. Koska                          väliaikaisesti, ja
komissio ei ole vertaillut kaikkia hakemuksia, se on kantajien
mielestä rikkonut henkilöstösääntöjen 4, 7, 27, 29 ja 45 artik-
                                                                          –     velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-
laa, muita toimihenkilöitä koskevien sääntöjen 12 artiklaa ja
                                                                                kulut.
loukannut syrjintäkiellon periaatetta.
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantajat huomauttavat myös, ettei riidanalaisia päätöksiä ole
muodollisesti perusteltu. Lisäksi niitä ei ole tehty yksikön etu
huomioon ottaen eivätkä ne ole komission uuden, tutkimus-                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
henkilökuntaa koskevan henkilöstöpolitiikan mukaisia. Kanta-              kuin asiassa T-330/00, Cocchi ja Heinz vastaan komissio (ei
jat katsovat vielä lopuksi, että riidanalaiset päätökset eivät ole        vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa), esitetyt.
hyvän hallintotavan mukaisia ja että ne loukkaavat henkilöstö-
hallintoa velvoittavaa huolenpitovelvollisuutta.
                                                                          Rougemarine SARL:n 3.11.2000 Euroopan yhteisöjen ko-
                                                                                missiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-333/00)
Laurence Boriesin ja neljän muun henkilön 26.10.2000
 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                                               (2000/C 372/33)
                          (Asia T-331/00)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                          (2000/C 372/32)                                 Rougemarine SARL, kotipaikka Pariisi, on nostanut 3.11.2000
                                                                          Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                          messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
                                                                          jan edustaja on asianajaja Thierry Levy, Pariisi.
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Laurence Bories, Philippe Chemin, Laura Copes, Emanuele
Mondini ja Helen Preissler ovat nostaneet 26.10.2000 Euroo-               –     kumoaa Euroopan yhteisöjen komission 5.9.2000 teke-
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa                        män päätöksen kokonaisuudessaan,
kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien
edustajina ovat asianajajat Georges Vandersanden ja Laure                 –     kumoaa Euroopan unionin neuvoston 10.7.1995 teke-
Levi, Bryssel.                                                                  män päätöksen 95/563/EY,


title: Asia C-85/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Alankomaat) on esittänyt 18.2.2014 – KPN BV v. Autoriteit Consument en Markt (ACM), muut osapuolet: UPC Nederland BV ym.

text:
               19.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Alankomaat) on esittänyt 18.2.2014 – KPN BV v. Autoriteit Consument en Markt (ACM), muut osapuolet: UPC Nederland BV ym.
   (Asia C-85/14)
   2014/C 151/14
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: KPN BV

      Vastapuoli: Autoriteit Consument en Markt (ACM)

      Muut osapuolet: UPC Nederland BV, UPC Nederland Business BV, Tele2 Nederland BV ja BT Nederland BV

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Sallitaanko yleispalveludirektiivin (1) 28 artiklassa hintojen säänteleminen, kun markkina-analyysi ei ole osoittanut, että jollakin säännellyn palvelun osapuolella on huomattava markkinavoima, vaikka muiden kuin maantieteellisten puhelinnumeroiden käyttäminen rajat ylittävissä puheluissa on teknisesti ilman muuta mahdollista ja ainoa este näiden numeroiden käyttömahdollisuudelle ovat sovellettavat hinnat, joiden seurauksena soittaminen muuhun kuin maantieteelliseen numeroon on kalliimpaa kuin soittaminen maantieteelliseen numeroon?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, College pohtii seuraavaa kahta kysymystä:

                           a.

                           Voidaanko hintasääntelyä koskevaa toimivaltaa käyttää myös silloin, kun korkeampien hintojen vaikutus muihin kuin maantieteellisiin numeroihin soitettavien puheluiden määrään on vain vähäinen?

                           b.

                           Missä määrin kansallisella tuomioistuimella on vielä harkintavaltaa tutkia, eikö yleispalveludirektiivin 28 artiklan nojalla tarpeellinen hinnoittelutoimenpide ole suhteettoman epäedullinen kauttakulkutarjoajalle, kun otetaan huomioon toimenpiteellä tavoiteltavat päämäärät?

               3)

               Jätetäänkö yleispalveludirektiivin 28 artiklan 1 kohdassa avoimeksi mahdollisuus, että kyseisessä säännöksessä ilmoitetut toimenpiteet toteuttaa muu viranomainen kuin kansallinen sääntelyviranomainen, joka käyttää käyttöoikeusdirektiivin (2) 13 artiklan 1 kohdassa ilmoitettua toimivaltaa, ja että jälkimmäisellä viranomaisella on ainoastaan täytäntöönpanoa koskeva toimivalta?

      (1)  Yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla 7.3.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/22/EY (EYVL L 108, s. 51).

      (2)  Sähköisten viestintäverkkojen ja niiden liitännäistoimintojen käyttöoikeuksista ja yhteenliittämisestä 7.3.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/19/EY (EYVL L 108, s. 7).


title: Asia T-558/12: Kanne 24.12.2012 — Changshu City Standard Parts Factory v. neuvosto

text:
               16.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/22

         Kanne 24.12.2012 — Changshu City Standard Parts Factory v. neuvosto
   (Asia T-558/12)
   2013/C 46/40
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Changshu City Standard Parts Factory (Changshu City, Kiina) (edustajat: asianajajat R. Antonini ja E. Monard)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuonnista annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 91/2009 muuttamisesta 4.10.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 924/2012 kantajaa koskevilta osin; ja

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäisen kanneperusteen mukaan tiettyjen vientitoimien jättämisellä polkumyyntimarginaalin laskemisen ulkopuolelle rikotaan polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 2 artiklan 11, 8 ja 9 kohtaa, 2 artiklan 7 kohdan a alakohtaa ja 9 artiklan 5 kohtaa sekä loukataan syrjimättömyysperiaatetta ja rikotaan Maailman kauppajärjestön (WTO) vuoden 1994 tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen VI artiklan täytäntöönpanoa koskevan sopimuksen 2.4.2 artiklaa.

               2)

               Toisen kanneperusteen mukaan tiettyjen kantajan vaatimien oikaisujen epäämisellä rikotaan muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 2 artiklan 10 kohtaa ja WTO:n vuoden 1994 tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen VI artiklan täytäntöönpanoa koskevan sopimuksen 2.4 artiklaa. Vaihtoehtoisesti kantaja katsoo, että neuvosto rikkoi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 296 artiklaa.


title: Asia F-56/11: Kanne 12.5.2011 — ZZ v. Euroopan komissio

text:
               30.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 226/31

         Kanne 12.5.2011 — ZZ v. Euroopan komissio
   (Asia F-56/11)
   2011/C 226/62
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja F. Frabetti)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen päätöksen kumoaminen, jolla kantajalle määrättiin seuraamuksena palkkaluokan alentaminen kahdella palkkaluokalla saman tehtäväryhmän sisällä.

      Vaatimukset

               —

               Nimittävän viranomaisen 6.7.2010 tekemä päätös, jolla kantajalle määrättiin, seurauksena nimittävän viranomaisen 16.11.2009 tekemästä päätöksestä aloittaa häntä vastaan kurinpitomenettely, seuraamuksena palkkaluokan alentaminen kahdella palkkaluokalla saman tehtäväryhmän sisällä, on kumottava

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-215/00: Société Civile d'Exploitation Agricole La Conqueste'in 22.8.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
4.11.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 316/29
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     kumoaa komission päätöksen pidättää kantajan kuukau-               –     kumoaa komission 26.6.2000 antaman asetuksen (EY)
      sipalkasta kaksi kertaa 60 000 Luxemburgin frangia,                      N:o 1338/2000,
–     velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle laillisen koron          –     velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-
      21.12.1999 lukien,                                                       kulut tästä aiheutuvine laillisine seuraamuksineen.
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Käsiteltävänä oleva kanne koskee tiettyjen nimitysten kirjaami-
Yhteisöjen tuomioistuin on asiassa C-60/97, X vastaan komis-             sesta maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten
sio, 4.12.1997 antamassaan tuomiossa (1) hylännyt ensimmäi-              merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annetussa neuvos-
sen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-130/95, X vastaan              ton asetuksessa (ETY) N:o 2081/92 säädettyyn ”Suojattujen
komissio, 12.12.1996 antamasta tuomiosta (2) tehdyn valituk-             alkuperänimitysten ja suojattujen maantieteellisten merkintö-
sen. Valittaja velvoitettiin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.             jen rekisteriin” annetun asetuksen (EY) N:o 2400/96 liitteen
                                                                         täydentämisestä 26 päivänä kesäkuuta 2000 annettua komis-
                                                                         sion asetusta (EY) N:o 1338/2000 (1), siltä osin kuin siinä
Nyt esillä olevan asian kantaja, joka oli kantajana ja valittajana       tunnustetaan suojatuksi maantieteelliseksi merkinnäksi ”Ca-
myös edellä mainituissa asioissa, riitauttaa vastaajan päätöksen         nard à foie gras du Sud-Ouest”.
pidättää suoraan kantajan palkasta ne summat, jotka komis-
sion mukaan vastaavat sille yhteisöjen tuomioistuimessa ja
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa aiheutunuita ku-               Kantaja esittää vaatimustensa tueksi seuraavaa:
luja.
                                                                         –     Ranskan viranomaiset ovat laiminlyöneet noudattaa maa-
Kantaja vetoaa väitteidensä tueksi                                             taloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten
                                                                               merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 14 päivänä
–     henkilöstösääntöjen 62 ja 85 artiklan rikkomiseen,                       heinäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY)
                                                                               N:o 2081/92 7 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuja
                                                                               olennaisia menettelymääräyksiä (2).
–     toimivallan väärinkäyttöön nyt esillä olevassa asiassa,
–     perusteluvelvollisuuden laiminlyömiseen.                           –     On mahdotonta rekisteröidä kysymyksessä olevaa maan-
                                                                               tieteellistä merkintää, kun otetaan huomioon sovelletta-
                                                                               van yhteisön lainsäädännön asettamat vaatimukset. Kan-
(1) Ei julkaistu.                                                              taja toteaa erityisesti tältä osin, että tämän maantieteelli-
(2) Kok.H. 1996, s.IA-0603 ja II-1609.                                         sen merkinnän hakijat ovat halunneet vakiinnuttaa ”Ca-
                                                                               nard de Sud-Ouestin” tuotannolle erityisen ankarat
                                                                               edellytykset, joilla ei ole mitään tekemistä tuotannon
                                                                               alkuperän ja valvonnan sen paremmin kuin ankkojen
                                                                               ja ankanmaksan tuotannon laadun kanssa, vaan niillä
                                                                               pyritään säilyttämään puhtaasti pienteollinen rakenne,
                                                                               jolla ei ole mitään merkitystä valmistettavien tuotteiden
                                                                               aitouden ja laadun kannalta. Kysymys on siis edellytyksis-
                                                                               tä, jotka eivät kuulu maantieteellisen alkuperän suojaa-
Société Civile d’Exploitation Agricole La Conqueste’in                         mispyrkimyksiin, eikä niitä voi lainmukaisesti rekisteröidä
22.8.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nosta-                        maantieteelliseksi merkinnäksi ilman, että eurooppalaisen
                             ma kanne                                          suojaamismenettelyn tavoite vääristyy.
                          (Asia T-215/00)
                                                                               Kantaja väittää lisäksi, että niistä perusteettomista edelly-
                                                                               tyksistä, joita sisältyy maantieteellisen merkinnän ”Canard
                          (2000/C 316/56)                                      à foie gras du Sud-Ouest” rekisteröintiin, ilmenee halu
                                                                               Lounais-Ranskan ankanmaksan tuottajien välisen vapaan
                                                                               kilpailun vääristämiseen.
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                         (1) EYVL L 154, 27.6.2000, s. 5.
Société Civile d’Exploitation Agricole La Conqueste, kotipaikka
                                                                         (2) EYVL L 208, 24.7.1992, s. 1.
Morlaas (Ranska) on nostanut 22.8.2000 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on
asianajaja Arnaud Lyon-Caen, Pariisi.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 21 päivänä lokakuuta 1997, asiassa T-229/94, Deutsche Bahn AG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu - Merikonttien rautatiekuljetukset - Asetus (ETY) N:o 1017/68 - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö - Sakko - Arviointiperusteet - Suhteellisuusperiaate - Puolustautumisoikeudet - Oikeus tutustua asiakirjoihin - Oikeusvarmuuden periaate)

text:
C 387/14           I FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      20.12.97
                                         ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
    YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           Köln, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotomisto
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                             Aloyse May, 31 Grand-rue, vastaan Euroopan yhteisöjen
                 15 päivänä lokakuuta 1997,                       komissio ( asiamiehinään aluksi Norbert Lorenz ja Geraud
                                                                  de Bergues ja myöhemmin Klaus Wiedner ja Heinz-Joa
asiassa T-331/94, IPK-München GmbH vastaan Euroopan               chim Freund ), jossa kantaja vaatii yhteisöjen ensimmäisen
                    yhteisöjen komissio ( l )                     oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan EY:n perustamis
(Ympäristöä säästävää matkailua koskevan hankkeen                 sopimuksen 85 ja 86 artiklan soveltamismenettelystä 29
rahoittamiseksi myönnetty tuki — Alentaminen —                    päivänä maaliskuuta 1994 tehdyn komission päätöksen
Kumoamiskanne — Tutkittavaksi ottaminen — Vahvistava              94/21 O/EY (IV/33 . 941 — HOV-SVZ/MCN, EYVL L 104,
päätös — Oikeusvarmuus — Perusteltu luottamus —                   23.4.1994, s. 34 ) tai toissijaisesti poistamaan tällä päätök
                            Perustelut)                           sellä kantajalle määrätyn sakon tai alentamaan sen mää
                                                                  rää, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( laajennettu
                        ( 97/C 387/22 )                           ensimmäinen jaosto ), toimien kokoonpanossa : presidentti
                                                                  A. Saggio sekä tuomarit A. Kalogeropoulos, V. Tiili, R. M.
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                     Moura Ramos ja M. Jaeger, kirjaaja : hallintovirkamies A.
                                                                  Mair, on antanut 21.10.1997 tuomion, jonka tuomiolau
Asiassa T-331 /94, IPK-München GmbH, kotipaikka Mun              selma on seuraava :
chen ( Saksa ), edustajanaan asianajaja Hans-Joachim
Priess, Bryssel, 13 place des Barricades, vastaan Euroopan
yhteisöjen komissio ( asiamiehenä Jürgen Grunwald ), jossa
kantaja vaatii sen 3.8.1994 tehdyn komission päätöksen            1 ) Kanne hylätään.
kumoamista, jossa komissio kieltäytyi maksamasta lop
puosaa rahoitustuesta, joka oli myönnetty kantajalle sellai
seen hankkeeseen, jonka tarkoituksena on ympäristöä
säästävää matkailua Euroopassa koskevan tietopankin luo          2 ) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
minen, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäi                lut.
nen jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti A. Saggio
sekä tuomarit V. Tiili ja R. M. Moura Ramos, kirjaaja :
hallintovirkamies A. Mair, on antanut 15.10.1997 tuo             (>) EYVL C 218 , 6.8.1994 .
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
1 ) Kanne hylätään.
2 ) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
    lut.
                                                                       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
(M EYVL C 370, 24.12.1994 .                                                     TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                22 päivänä lokakuuta 1997,
                                                                  yhdistetyissä asioissa T-213/95 ja T-18/96, Stichting Certi
                                                                  ficatie Kraanverhuurbedrijf ( SCK) ja Federatie van Neder
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                          landse Kraanverhuurbedrijven (FNK ) vastaan Euroopan
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                                 yhteisöjen komissio (')
                 21 päivänä lokakuuta 1997,                       (Kilpailu — Siirrettävät nosturit — Euroopan ihmisoikeus
asiassa T-229/94, Deutsche Bahn AG vastaan Euroopan               sopimuksen 6 artikla — Kohtuullisen ajan noudattaminen
                    yhteisöjen komissio (')                       — Hyväksymisjärjestelmä — Vuokrauskielto — Suositus
                                                                               hinnat — Sisäiset hinnat — Sakot)
(Kilpailu — Merikonttien rautatiekuljetukset — Asetus
(ETY) N:o 1017/68 — Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt                                   ( 97/C 387/24 )
— Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö — Sakko
— Arviointiperusteet — Suhteellisuusperiaate — Puolus
tautumisoikeudet — Oikeus tutustua asiakirjoihin —
                  Oikeusvarmuuden periaate)                                       (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                         ( 97/C 387/23 )
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                     Yhdistetyissä asioissa T-2 13/95 ja T- 18/96, Stichting Certi
                                                                  ficatie Kraanverhuurbedrijf ( SCK) ja Federatie van Neder
Asiassa T-229/94, Deutsche Bahn AG, kotipaikka Frank             landse Kraanverhuurbedrijven ( FNK), Culemborg (Alanko
furt ( Saksa ), edustajanaan asianajaja Jochim Sedemund,          maat ), edustajinaan asianajajat Martijn van Empel, Ams


title: Asia T-113/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.2.2010 — PromoCell bioscience alive v. SMHV (SupplementPack) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin SupplementPack rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))

text:
               27.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 9.2.2010 — PromoCell bioscience alive v. SMHV (SupplementPack)
   (Asia T-113/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin SupplementPack rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))
   2010/C 80/43
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: PromoCell bioscience alive GmbH Biomedizinische Produkte (Heidelberg, Saksa) (edustaja: asianajaja K. Mende)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: S. Schäffner)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus SMHV:n neljännen valituslautakunnan 15.1.2009 asiassa R 996/2008-4 tekemästä päätöksestä, joka koskee hakemusta sanamerkin SupplementPack rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               PromoCell bioscience alive GmbH Biomedizinische Produkte velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 129, 6.6.2009.


title: Asia C-314/05 P: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 29.6.2006 — Creative Technology Ltd v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja José Vila Ortiz (Muutoksenhaku — Yhteisöjen tavaramerkki — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Sekaannusvaara — Hakemus sanamerkin PC WORKS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Kansallisen kuviomerkin W WORK PRO haltijan tekemä väite — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat osittain ja joka on osittain selvästi perusteeton)

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/20

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 29.6.2006 — Creative Technology Ltd v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja José Vila Ortiz
   (Asia C-314/05 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteisöjen tavaramerkki - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Sekaannusvaara - Hakemus sanamerkin PC WORKS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Kansallisen kuviomerkin W WORK PRO haltijan tekemä väite - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat osittain ja joka on osittain selvästi perusteeton)
   (2006/C 294/33)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Creative Technology Ltd (edustajat: solicitor S. Jones ja solicitor P. Rawlinson)

      Valittajan vastapuoli ja muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: S. Laitinen) ja José Vila Ortiz
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-352/02, Creative Technology Ltd v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) 25.5.2005 antamasta tuomiosta, jolla hylättiin perusteettomana kumoamiskanne, jonka oli nostanut luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten haetun yhteisön tavaramerkin PC WORKS hakija ja joka koski sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) neljännen valituslautakunnan 4.9.2002 tekemää päätöstä R 265/2001-4, jolla oli hylätty valitus väiteosaston päätöksestä, jolla puolestaan oli evätty kyseisen tavaramerkin rekisteröinti väitemenettelyssä, jonka oli pannut vireille luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten rekisteröidyn kansallisen kuviomerkin W WORK PRO haltija.
   Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Creative Technology Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 296, 26.11.2005.


title: Asia C-85/05: Komission 18.2.2005 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               16.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/18

         Komission 18.2.2005 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-85/05)
   (2005/C 93/33)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Komissio on nostanut 18.2.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat S. Pardo Quintillán ja D. Recchia ja prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:

               —

               toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut yhteisön vesipolitiikan puitteista 23 päivänä lokakuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY (1) 24 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niitä komissiolle.

               —

               velvoittaa Italian tasavaltaa korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 22.12.2003.

      (1)  EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1.


title: Asia C-164/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 23.1.2014 (Finanzgericht Hamburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — DMC Beteiligungsgesellschaft mbH v. Finanzamt Hamburg-Mitte (Verotus — Yhteisövero — Henkilöyhtiön osuuksien siirtäminen pääomayhtiöön — Kirjanpitoarvo — Osa-arvo — Kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehty sopimus — Piilevien arvonnousujen välitön verotus — Erilainen kohtelu — Pääomien vapaan liikkuvuuden rajoitus — Jäsenvaltioiden välisen verotusvallan jaon säilyttäminen — Oikeasuhteisuus)

text:
               29.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 23.1.2014 (Finanzgericht Hamburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — DMC Beteiligungsgesellschaft mbH v. Finanzamt Hamburg-Mitte
   (Asia C-164/12) (1)

   (Verotus - Yhteisövero - Henkilöyhtiön osuuksien siirtäminen pääomayhtiöön - Kirjanpitoarvo - Osa-arvo - Kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehty sopimus - Piilevien arvonnousujen välitön verotus - Erilainen kohtelu - Pääomien vapaan liikkuvuuden rajoitus - Jäsenvaltioiden välisen verotusvallan jaon säilyttäminen - Oikeasuhteisuus)
   2014/C 93/08
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Hamburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: DMC Beteiligungsgesellschaft mbH

      Vastaaja: Finanzamt Hamburg-Mitte

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Finanzgericht Hamburg — EY 43 artiklan (josta on tullut SEUT 49 artikla) tulkinta — Toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneet yhtiöt siirtävät kotimaiseen pääomayhtiöön yhtiömiesosuuksia apporttina kyseisen yhtiön yhtiöosuuksia vastaan — Lainsäädäntö, jonka mukaan siirretty pääoma on tällaisessa tapauksessa kirjattava pääomayhtiön taseeseen todellisen arvon eikä kirjanpitoarvon mukaisena, jolloin piilevät varat tulevat näin verotettaviksi — Mahdollisuus maksaa kyseessä olevat verot viitenä vuosimaksuna, mikäli maksujen suorittamisesta annetaan takaus

      Tuomiolauselma

               1)

               SEUT 63 artiklaa on tulkittava siten, että jäsenvaltioiden välisen verotusvallan jaon säilyttämistä koskevalla tavoitteella voidaan oikeuttaa jäsenvaltion lainsäädäntö, jonka mukaan pääomayhtiön, jonka kotipaikka on kyseisessä jäsenvaltiossa, pääomaan siirretyt kommandiittiyhtiön varat on arvostettava osa-arvoonsa, minkä johdosta näiden varojen piileviä arvonnousuja, jotka ovat syntyneet kyseisessä jäsenvaltiossa, verotetaan ennen niiden tosiasiallista realisoitumista, kun mainittu valtio ei tosiasiassa voi käyttää verotusvaltaansa näihin arvonnousuihin nähden niiden todellisen realisoitumisen hetkellä, mikä on kansallisen tuomioistuimen ratkaistava.

               2)

               Jäsenvaltion lainsäädännöllä, jossa säädetään jäsenvaltion alueella syntyneiden piilevien arvonnousujen välittömästä verotuksesta, ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen jäsenvaltioiden välisen verotusvallan jaon säilyttämistä koskevan tavoitteen saavuttamiseksi, jos verovelvolliselle asetettu velvollisuus antaa pankkitakaus silloin, kun tämä valitsee maksunlykkäyksen, on suhteutettu veron kantamatta jäämistä koskevaan todelliseen riskiin.

      (1)  EUVL C 217, 21.7.2012.


title: Asia T-30/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.9.2015 – Laverana v. SMHV (BIO INGRÉDIENTS VÉGÉTAUX PROPRE FABRICATION) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin BIO INGRÉDIENTS VÉGÉTAUX PROPRE FABRICATION rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)

text:
               26.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 354/30

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.9.2015 – Laverana v. SMHV (BIO INGRÉDIENTS VÉGÉTAUX PROPRE FABRICATION)
   (Asia T-30/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Hakemus kuviomerkin BIO INGRÉDIENTS VÉGÉTAUX PROPRE FABRICATION rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))
   (2015/C 354/32)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Laverana GmbH & Co.KG (Wennigsen, Saksa) (edustajat: asianajajat J. Wachinger ja M. Zöbisch)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Schifko)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 11.11.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 1749-2013-4), joka koskee hakemusta kuviomerkin BIO INGRÉDIENTS VÉGÉTAUX PROPRE FABRICATION rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Laverana GmbH & Co.KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 85, 22.3.2014.


title: Asia C-425/05: Euroopan yhteisöjen komission  29.11.2005  Irlantia vastaan nostama kanne

text:
               25.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/15

         Euroopan yhteisöjen komission 29.11.2005 Irlantia vastaan nostama kanne
   (Asia C-425/05)
   (2006/C 48/28)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 29.11.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Ulrich Wölker ja Michael Shotter, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut otsonikerrosta heikentävistä aineista 29 päivänä kesäkuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2037/2000 (1) 4 artiklan 2 kohdan iii alakohdan, 4 artiklan 4 kohdan iv alakohdan, 5 artiklan 3 kohdan ja 20 artiklan 3 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toimittanut asetuksen 4 artiklan 2 kohdan iii alakohdassa mainittuja metyylibromidia koskevia tietoja, asetuksen 4 artiklan 4 kohdan iv alakohdassa ja 5 artiklan 3 kohdassa mainittuja haloneja koskevia tietoja eikä asetuksen 20 artiklan 3 kohdassa mainittuja tietoja maahantuotujen valvottujen aineiden pistokokein suoritettavien tarkastusten aikatauluista ja niiden tuloksista

               2)

               velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Asetuksen 4 artiklan 2 kohdan iii alakohdassa, 4 artiklan 4 kohdan iv alakohdassa, 5 artiklan 3 kohdassa ja 20 artiklan 3 kohdassa säädetään, että komissiolle on toimitettava tietoja, jotka koskevat tärkeimpiä asetuksen soveltamisalaan kuuluvia seikkoja. Näiden tietojen — eli vuotuisten tietojen, jotka koskevat metyylibromidia ja haloneja sekä maahantuotujen valvottujen aineiden pistokokein suoritettavien tarkastusten aikatauluja ja niiden tuloksia — toimittaminen on keskeistä asetuksessa vahvistettujen tavoitteiden saavuttamiseksi ja niiden velvoitteiden, joista Euroopan yhteisö on ottanut vastatakseen otsonikerroksen suojelua koskevan Wienin yleissopimuksen mukaisesti, sekä otsonikerrosta heikentävistä aineista tehtyyn Montrealin lisäpöytäkirjaan perustuvien velvoitteiden täyttämiseksi; yhteisö on hyväksynyt sekä yleissopimuksen että lisäpöytäkirjan neuvoston päätöksellä 88/540/ETY. (2)

   Irlanti ei ole tähän päivään mennessä toimittanut komissiolle asetuksen edellä mainituissa artikloissa edellytettyjä tietoja.

      (1)  Otsonikerrosta heikentävistä aineista 29 päivänä kesäkuuta 2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2037/2000 (EYVL L 244, 29.9.2000, s. 1)

      (2)  EYVL L 297, 31.10.1998, s. 8


title: Asia T-134/01: Hans Fuchs Versandschlachterei KG:n 18.6.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
1.9.2001                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 245/25
Perusteet:                      Yhteisön tavaramerkistä 20 päivä-          Kanneperusteet:                  Asetuksen N:o 40/94 (1) 7 artiklan
                                nä joulukuuta 1993 annetun neu-                                             1 kohdan b alakohdan väärä tul-
                                voston asetuksen (EY) N:o 40/94                                             kinta
                                8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa
                                tarkoitetun         sekaannusvaaran
                                puuttuminen, koska kyseessä ole-           (1) Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu
                                vat tavaramerkit eivät ole visuaali-           neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 11, s. 1).
                                sesti, foneettisesti tai käsitteelli-
                                sesti samankaltaisia eivätkä koske
                                toisiinsa sekoittuvia tuotteita.
                                                                           Hans Fuchs Versandschlachterei KG:n 18.6.2001 Euroo-
                                                                                pan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
Sykes Enterprises Incorp.:n 11.6.2001 sisämarkkinoiden
      harmonisointivirastoa vastaan nostama kanne                                                    (Asia T-134/01)
                          (Asia T-130/01)                                                            (2001/C 245/41)
                          (2001/C 245/40)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                         Hans Fuchs Versandschlachterei KG, Duisburg (Saksa), on
                                                                           nostanut 18.6.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
                                                                           asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-
Sykes Enterprises Incorp., Florida, USA, on nostanut                       siota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Ulrich
11.6.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                     Schrömbges ja Lothar Harings.
tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivi-
rastoa vastaan. Kantajan edustajana on Eberhard Körner asian-
ajotoimistosta Lichtenstein, Körner & Partners, Stuttgart, Saksa.          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                 –     velvoittaa        vastaajan        maksamaan         kantajalle
                                                                                13 130,04 Saksan markkaa 8 prosentin vuotuisine kor-
                                                                                koineen 1.3.2000 lukien,
–    kumoaa riidanalaisen asiassa R 0504/2000-3 7.3.2001
     tehdyn päätöksen,
                                                                           –     toissijaisesti velvoittaa liittovaltion maatalous- ja elintarvi-
                                                                                kelaitoksen (Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernäh-
–    velvoittaa viraston julkistamaan asianomaisen tavara-
                                                                                rung) maksamaan kantajalle 13 130,04 Saksan markkaa
     merkkihakemuksen, ja
                                                                                8 prosentin vuotuisine korkoineen 1.3.2000 lukien, ja
–    velvoittaa viraston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                           –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Tavaramerkin hakija:            Sykes Enterprises Inc.
                                                                           Maataloustuotteiden toimittamista Venäjän federaatiolle kos-
Kyseessä oleva tavara-          Sanamerkki ”Real people, real so-          kevan ohjelman (1) puitteissa järjestettiin kaksi tarjouskilpailua:
merkki:                         lutions” Hakemus nro 1040534               yksi tuotteiden toimittamista koskeva ja toinen niiden kuljetta-
                                eräitä luokkiin 35, 37 ja 42 kuulu-        mista Venäjälle koskeva. Komission asetus (EY) N:o
                                via palveluja varten                       1135/1999 (2) oli tuotteiden toimittamisen perustana. Kulje-
                                                                           tusta taas koski komission asetus (EY) N:o 1955/1999. (3)
Asian tutkineen virka-          Hakemuksen hylkääminen
miehen päätös:
                                                                           Kantaja jätti tarjouksen sianlihan toimituksesta myöhempää
Valituslautakunnan pää-         Valituksen hylkääminen                     Venäjälle kuljetusta varten ja sai tehdäkseen osan toimituksista.
tös:                                                                       Kuljetus annettiin kolmannen tahon hoidettavaksi.
 ---pagebreak--- C 245/26                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        1.9.2001
Osapuolet riitelevät siitä, mistä kustannuksista kantaja asetuk-          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
sen N:o 1135/1999 6 artiklan mukaisesti maataloustuotteiden
toimittamista koskeneen tarjouskilpailun voittaneena vastaa.
                                                                          Kantaja riitauttaa edellä mainitun takaisinmaksua koskevan
                                                                          komission päätöksen, jossa vaaditaan kantajaa osittain palaut-
Kantajan mukaan asetuksen N:o 1135/1999 6 artikla ei                      tamaan sille Eurathlon-ohjelman perusteella suoritetusta yh-
velvoita toimitusta koskevan tarjouskilpailun voittajaa toimit-           teensä 20 000 euron kokonaismäärästä 31 911,11 Saksan
tamaan kuljetusasiakirjoja tavaroiden Venäjälle kuljetustarjous-          markkaa. Perusteena on sääntöjenvastainen liikevoitto.
kilpailun voittajan toimesta viemistä varten tai vastaamaan
tästä aiheutuvista kuluista. Kaikki tarjouskilpailun kuljetusta
koskeneesta osasta aiheutuneet kulut kuuluvat kuljetustarjous-            Kantaja väittää, että edellytykset sille myönnetyn tuen mahdol-
kilpailun voittajan vastattavaksi. Kantajan mielestä toimittajan          liselle takaisinmaksulle eivät täyty. Näistä edellytyksistä sovit-
ei ole mitenkään mahdollista antaa käyttöön kuljetusasiakir-              tiin asianosaisten välillä silloin, kun tuki myönnettiin. Erityi-
joja.                                                                     sesti on todettava, että hankkeen lopullinen tilinpäätös ei
                                                                          osoita voittoa, joten takaisinmaksupäätös on lainvastainen.
                                                                          Enintään voisi vastaaja olla oikeutettu jyvitettyyn 18,4 prosen-
Toissijaisesti kantaja nojautuu kanteessaan siihen, että komis-           tin osuuteen ylijäämästä. Kuitenkin vastaaja vaatii – virheelli-
sio on loukannut esisopimuksen mukaista selvitysvelvollisuut-             sesti lasketun – kokonaisylijäämän maksamista.
ta. Koska riidanalaisen säännöksen ja siten sopimuksen velvoit-
tavuuden alkamisen tulkinta ei ollut selvää, olisi vastaajan
pitänyt kertoa tästä kantajalle. Selvityksen laiminlyönnin vuok-          Lisäksi kantaja vetoaa siihen, että vastaajan vaatimukset ovat
si kantajalle aiheutui vahinkoa.                                          vanhentuneet. ISO 1994 -tapahtuma järjestettiin vuonna
                                                                          1994, joten mahdolliset korvausvaatimukset ovat syntyneet
                                                                          tuona vuonna. Maksuvaatimusilmoitus on kuitenkin tehty
(1) Maataloustuotteiden toimittamista Venäjän federaatiolle koskevas-     9.4.2001, joten se on tehty oikeudellisesti ainakin kuusi vuotta
    ta ohjelmasta 17 päivänä joulukuuta 1998 annetun neuvoston            sen jälkeen, kun väitetty vaatimus syntyi.
    asetuksen (EY) N:o 2802/98 (EYVL L 349, 24.12.1998, s. 12)
    ja maataloustuotteiden jakeluohjelmasta Venäjän federaatiolle
    annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2802/98 soveltamista
    koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 18 päivänä
    tammikuuta 1999 annetun komission asetuksen (EY) N:o
    111/1999 (EYVL L 14, 19.1.1999, s. 3) nojalla.
(2) EYVL L 135, 29.5.1999, s. 85.
(3) EYVL L 242, 14.9.1999, s. 13.                                         Comafrica SpA:n ja Dole Fresh Fruit Europe Ltd:n
                                                                          19.6.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nosta-
                                                                                ma kanne
                                                                                (Asia T-139/01)
                                                                                (2001/C 245/43)
Stadtsportverband Neuss e.V:n 19.6.2001 Euroopan yhtei-
          söjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                          (Asia T-137/01)
                                                                          Comafrica SpA, Genova, Italia, ja Dole Fresh Fruit Europe
                         (2001/C 245/42)                                  Ltd, Hampuri, Saksa, ovat nostaneet 19.6.2001 Euroopan
                                                                          yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
                                                                          teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edus-
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                          tajina ovat Bernard O’Connor ja Philip Bastos G. Martin
                                                                          asianajotoimistosta O’Connor & Company, Bryssel (Belgia).
Stadtsportverband Neuss e.V., kotipaikka Neuss (Saksa), on
nostanut 19.6.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-                Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-
siota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Heinz Günther            –      ottaa kanteen tutkittavaksi,
Hüsch.
                                                                          –      toteaa EY 230 ja EY 231 artiklan nojalla komission
                                                                                asetuksen (EY) N:o 896/2001 pätemättömäksi kantajia
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                       koskevilta osin tai vaihtoehtoisesti toteaa sen pätemättö-
                                                                                mäksi erga omnes,
–     kumoaa Euroopan komission 9.4.2001 tekemän takaisin-
      maksua koskevan päätöksen, jonka laskutusnumero on                  –      toteaa EY 230 ja EY 231 artiklan nojalla komission
      3240302372                                                                 asetuksen (EY) N:o 1121/2001 pätemättömäksi kantajia
                                                                                koskevilta osin tai vaihtoehtoisesti toteaa sen pätemättö-
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                       mäksi erga omnes,


title: Asia C-154/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgia) on esittänyt 29.3.2012 — Isera & Scaldis Sugar SA, Philippe Bedoret and Co SPRL, Jean Rigot ja Mathieu Vrancken v. Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)

text:
               16.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 174/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgia) on esittänyt 29.3.2012 — Isera & Scaldis Sugar SA, Philippe Bedoret and Co SPRL, Jean Rigot ja Mathieu Vrancken v. Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)
   (Asia C-154/12)
   2012/C 174/27
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal de première instance de Bruxelles

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Isera & Scaldis Sugar SA, Philippe Bedoret and Co SPRL, Jean Rigot ja Mathieu Vrancken

      Vastaaja: Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 20.2.2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) 318/2006 (1) 16 artikla, josta on tullut maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä 22.10.2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) 1234/2007 (2) 51 artikla, jossa säädetään sokerijuurikasalan tuotantomaksusta, joka on 12 euroa tonnilta kiintiösokeria, pätemätön

               —

               siltä osin kuin lainsäätäjä käyttää tämän säännöksen käyttöön ottamisen oikeudellisena perustana EY:n perustamissopimuksen 37 artiklan 2 kohdan kolmatta alakohtaa, josta on tullut SEUT 43 artiklan 2 kohta;

               —

               siltä osin kuin lainsäätäjä, joka perustelee tuotantomaksun sokerin yhteisestä markkinajärjestelystä aiheutuvien kustannusten rahoittamisella, vaikka todellisuudessa tuotantomaksulla rahoitetaan suoria tukia ja/tai pyritään välttämään vuoden 2006 sokeriuudistuksen talousarviovaikutukset, ei esitä selkeästi ja yksiselitteisesti SEUT 296 artiklassa (aiempi EY:n perustamissopimuksen 253 artikla) edellytettyjä perusteluja tuotantomaksujen käyttöön ottamiselle;

               —

               siltä osin kuin tuotantomaksua on pidettävä syrjivänä yhtäältä sokeriruo’on viljelyä jatkavien viljelijöiden ja sokeriruo’on viljelyn lopettaneiden viljelijöiden välillä sekä toisaalta sokeriruokoalan ja kaikkien muiden maatalousalojen tai muiden alojen välillä, koska sokeriruokoala on ainoa ala, johon on kohdistettu tällainen EU:n yleiseen talousarvioon otettu tuotantomaksu;

               —

               siltä osin kuin tuotantomaksun on katsottava loukkaavan suhteellisuusperiaatetta, koska maksu ei ole asianmukainen eikä tarpeellinen sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä aiheutuvien kustannusten rahoittamisen kannalta eikä oikeassa suhteessa sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä aiheutuviin todellisiin kustannuksiin tai kustannusnäkymiin?

      (1)  EUVL L 58, s. 1.

      (2)  EUVL L 299, s. 1.


title: Asia T-116/11 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 18.11.2011 — EMA v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Tutkimus- ja teknologiakehitysohjelma — Projektiin osallistumisen lopettamisesta tehty päätös — Veloitusilmoitus — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               14.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/15

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 18.11.2011 — EMA v. komissio
   (Asia T-116/11 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Tutkimus- ja teknologiakehitysohjelma - Projektiin osallistumisen lopettamisesta tehty päätös - Veloitusilmoitus - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty)
   2012/C 13/31
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Association médicale européenne (EMA) (Bryssel, Belgia) (edustajat: A. Franchi, L. Picciano ja N. di Castelnuovo)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi S. Delaude ja N. Bambara, sittemmin S. Delaude ja F. Moro, avustajanaan asianajaja D. Gullo)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus, joka koskee komission 5.11.2010 tekemää päätöstä, jolla purettiin kahta tutkimusprojektia varten tehdyt sopimukset, ja 13.12.2010 päivättyä veloitusilmoitusta, jolla kantajalle on ilmoitettu saamisten vahvistamisesta kyseisten sopimusten täytäntöönpanon yhteydessä.

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-494/08: Kanne 14.11.2008 — Ryanair v. komissio

text:
               7.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/40

         Kanne 14.11.2008 — Ryanair v. komissio
   (Asia T-494/08)
   (2009/C 32/78)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Ryanair Ltd (Dublin, Irlanti) (edustajat: asianajajat E. Vahida ja I. Metaxas-Maragkidis)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Komission implisiittinen päätös, jolla evättiin pääsy tutustua asiakirjoihin, joihin kantaja pyysi saada tutustua 25.6.2008 päivätyllä hakemuksella, ja komission 9.10.2008 tekemä päätös, jolla evättiin pääsy tutustua kyseisiin asiakirjoihin, on julistettava mitättömiksi EY 230 ja EY 231 artiklan mukaisesti

               —

               vaihtoehtoisesti komission 9.10.2008 tekemä päätös, jolla evättiin pääsy tutustua asiakirjoihin, joihin kantaja pyysi saada tutustua 25.6.2008 päivätyllä hakemuksella, on julistettava mitättömäksi EY 230 ja EY 231 artiklan mukaisesti

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan kantajalle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut ja

               —

               on ryhdyttävä yhteisöjen tuomioistuimen tarkoituksenmukaiseksi katsomiin toimiin.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii tällä kanteella sen komission implisiittisen päätöksen kumoamista, jolla evättiin kantajan asetuksen N:o 1049/2001 (1) mukaisesti tekemä pyyntö saada tutustua asiakirjoihin, jotka koskevat valtiotukimenettelyjä oletetusta valtiontuesta, joka on myönnetty Aarhusin lentoaseman pitäjän kanssa tehdyllä sopimuksella. Mainittua päätöstä seurasi nimenomainen 9.10.2008 tehty päätös. Kantaja vaatii nyt käsiteltävänä olevassa asiassa vaihtoehtoisesti nimenomaisen päätöksen kumoamista.
   Kanteensa tueksi kantaja esittää kaksi kanneperustetta.
   Ensimmäiseksi kantaja väittää, että komission kieltäytymisellä rikotaan asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklaa. Kantaja toteaa aluksi, että komissio tutki asiakirjat, joihin pyydettiin saada tutustua, yleisluontoisesti sen sijaan, että se olisi tutkinut ne yksityiskohtaisesti. Kantaja väittää erityisesti, että komissio ei ole arvioinut asianmukaisten oikeudellisten vaatimusten mukaisesti sellaisen erityisen, todellisen ja ennakoitavissa olevan vaaran olemassaoloa, joka vahingoittaa asetuksen 4 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuja suojattuja etuja. Kantaja väittää lisäksi, että komissio ei arvioinut asianmukaisten oikeudellisten vaatimusten mukaisesti sitä, olisiko asiakirjojen osittainen luovuttaminen vahingoittanut oikeudellisen neuvonannon suojaa, tarkastustoimien tarkoitusta tai komission päätöksentekomenettelyä, ja rikkoi täten asetuksen 4 artiklan 6 kohtaa, ja että komissio ei soveltanut asianmukaisesti suhteellisuusperiaatetta. Kantaja väittää lopuksi, että komissio ei arvioinut yleisen etuun liittyviä näkökohtia, jotka koskevat kantajan vetoamia puolustautumisoikeuksia ja oikeutta läpinäkyvyyteen ja avoimuuteen.
   Kantaja väittää toiseksi, että komission implisiittisellä asiakirjoihin tutustumisen epäämisellä ja komission 9.10.2008 tekemällä päätöksellä rikotaan EY 253 artiklassa ja asetuksen N:o 1049/2001 8 artiklassa säädettyä perusteluvelvollisuutta.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS, 28 päivänä lokakuuta 1998, asiassa T-100/98, Anthony Goldstein vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Vahingonkorvauskanne - Selvästi täysin perusteeton kanne) (1999/C 1/29)

text:
C 1/14                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    4.1.1999
edustajinaan asianajajat Antonio Creus ja Alex Subirachs           1) Kanne jätetään tutkimatta.
Amigó, Barcelona, prosessiosoite Brysselissä 78 avenue
d'Auderghem, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asia-
miehenään Florence Duvieusart-Clotuche), jossa vaaditaan
kumoamaan toisaalta 24.10.1996 tehty komission päätös              2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-
palkkaluokan uudelleen luokittelusta koskevasta kantajan                lut.
hakemuksesta ja toisaalta 29.4.1997 tehty komission pää-
tös 24.10.1996 tehdystä päätöksestä tehdyn valituksen
hylkäämisestä, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (en-          3) Väliintulohakemuksen tekijä vastaa omista oikeuden-
simmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston                       käyntikuluistaan.
puheenjohtaja B. Vesterdorf sekä tuomarit J. Pirrung ja M.
Vilaras, kirjaaja: H. Jung, on antanut 14.10.1998 mää-
räyksen, jonka määräysosa on seuraava:                             (1) EYVL C 72, 7.3.1998.
1) Kanne jätetään tutkimatta.
2) Kukin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntiku-                   YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
     luistaan.                                                                  TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS,
                                                                                28 päivänä lokakuuta 1998,
( ) EYVL C 318, 18.10.1997.
  1
                                                                   asiassa T-100/98, Anthony Goldstein vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio (1)
                                                                   (Vahingonkorvauskanne Ð Selvästi täysin perusteeton
                                                                                kanne)
                                                                                (1999/C 1/29)
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
              TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS,                                             (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                 23 päivänä lokakuuta 1998,
asiassa T-609/97, Regione Puglia vastaan Euroopan yhtei-           Asiassa T-100/98, Anthony Goldstein, kotipaikka Harrow,
         söjen komissio ja Espanjan kuningaskunta (1)              Middlesex (Yhdistynyt kuningaskunta), edustajanaan soli-
                                                                   citor Raymond St John Murphy, 3 King's Bench Walk,
(Maatalous Ð Yleisesti sovellettava asetus Ð Alueellisen           Inner Temple, Lontoo, vastaan Euroopan yhteisöjen
      yksikön nostama kanne Ð Tutkimatta jättäminen)               komissio (asiamiehenään Richard Lyal), jossa kantaja vaa-
                        (1999/C 1/28)                              tii EY:n perustamissopimuksen 178 artiklan ja 215 artiklan
                                                                   toisen kohdan nojalla korvausta vahingosta, joka kanta-
                                                                   jalle on hänen mukaansa aiheutunut siitä, että komissio
                                                                   julkaisi yleis- ja erikoislääkäreiden tutkintotodistusten ja
                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)                     muodollisen kelpoisuuden tunnustamista koskeneen tiedot-
                                                                   teen (factsheet), euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
                                                                   asteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanos-
                                                                   sa: jaoston puheenjohtaja R. M. Moura Ramos sekä tuo-
Asiassa T-609/97, Regione Puglia, edustajinaan asianajajat         marit V. Tiili ja P. Mengozzi, kirjaaja: H. Jung, on antanut
Francesco Rosi ja Antonio Campagnola, Rooma, prosessi-             28.10.1998 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
osoite Luxemburgissa asianajotoimisto Penning & associ-
eÂs, 31 Grand-Rue, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
(asiamiehenään Francesco P. Ruggeri Laderchi) ja Espan-
                                                                   1) Kanne hylätään.
jan kuningaskunta, jossa kantaja vaatii ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan oliiviöljyn arvioi-
dun tuotannon sekä ennakolta maksettavan tuotantoa kos-
kevan yksikkötuen määrän vahvistamisesta markkinointi-             2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku-
vuodeksi 1996/97 10 päivänä lokakuuta 1997 annetun                      lut.
komission asetuksen (EY) N:o 1979/97, yhteisöjen ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. M. Moura                   (1) EYVL C 327, 24.10.1998.
Ramos sekä tuomarit V. Tiili ja P. Mengozzi, kirjaaja: H.
Jung, on antanut 23.10.1998 määräyksen, jonka määräy-
sosa on seuraava:


title: Asia C-434/07: Kanne 18.9.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta

text:
               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/38

         Kanne 18.9.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-434/07)
   (2007/C 269/65)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: C. Zadra ja M. Telles Romão)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut moottoriajoneuvojen turvavöiden kiinnityspisteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 76/115/ETY muuttamisesta 7.9.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/41/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä eikä ainakaan ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

               —

               Portugalin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 19.4.2006.

      (1)  EUVL L 255, s. 149.


title: Asia T-223/15: Kanne 27.4.2015 – Morton’s of Chicago v. SMHV – Mortons the Restaurant (MORTON’S)

text:
               13.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/20

         Kanne 27.4.2015 – Morton’s of Chicago v. SMHV – Mortons the Restaurant (MORTON’S)
   (Asia T-223/15)
   (2015/C 228/25)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Morton’s of Chicago, Inc. (Chicago, Illinois, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja J. Moss)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Mortons the Restaurant Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Menettely SMHV:ssä

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: sanaosan ”MORTON’S” sisältävä yhteisön kuviomerkki – yhteisön tavaramerkkirekisteröinti nro 3 951 291

      SMHV:ssä käyty menettely: mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 12.2.2015 asiassa R 46/2014-1tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan tavaramerkinhaltijan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohtaa on rikottu.


title: Asia C-220/99: Euroopan yhteisöjen komission 9.6.1999 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
7.8.1999                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 226/25
Euroopan yhteisöjen komission 9.6.1999 Ranskan tasaval-                    Lisäksi komissio toteaa, että Ranskan tasavallan ilmoittamat
                   taa vastaan nostama kanne                               672 aluetta edustavat pinta-alaltaan vain 2,5 prosenttia, kun
                                                                           taas 1 316 ”merkittävää” tai ”erittäin kiinnostavaa” aluetta
                                                                           edustavat 13,6 prosenttia kansallisesta alueesta. Tästä seuraa,
                          (Asia C-220/99)                                  että alueiden lukumäärä on riittämätön ja että ilmoitetut alueet
                                                                           eivät ole riittävän laajoja.
                          (1999/C 226/42)                                  Jäsenvaltioiden piti jättää täydellinen luettelo ennen 9.6.1995.
                                                                           Vaikka otettaisiinkin huomioon, ettei käytettävää lomaketta
                                                                           tuolloin vielä ollut saatavilla, tiedot olisi voitu antaa nopeasti
                                                                           tämän lomakkeen 19.12.1996 tapahtuneen lähettämisen
Euroopan yhteisöjen komissio on 9.6.1999 nostanut kanteen                  jälkeen. Luettelossa mainituista 672:sta alueesta 379:sta on
Ranskan tasavaltaa vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistui-                15.3.1999 mennessä annettu direktiivin 4 artiklan 1 kohdassa
messa. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen yksikön virka-              tarkoitetut asianmukaiset tiedot, ja 293 alueesta on ilmoitettu
mies Paolo Stancanelli ja oikeudellisessa yksikössä työskente-             ilman, että näitä tietoja on annettu.
levä kansallinen virkamies Olivier Couvert-Castéra ja prosessio-
soite Luxemburgissa on c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre
Wagner, Kirchberg.                                                         (1) EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7.
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuin
–    toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut luonto-             Euroopan yhteisöjen komission 10.6.1999 Ranskan tasa-
     tyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston                                  valtaa vastaan nostama kanne
     suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvos-
     ton direktiivin 92/43/ETY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska                                    (Asia C-224/99)
     se ei ole toimittanut komissiolle tämän direktiivin 4 artik-
     lan 1 kohdan 1 alakohdassa tarkoitettua täydellistä alue-                                       (1999/C 226/43)
     luetteloa eikä 4 artiklan 1 kohdan 2 alakohdassa tarkoitet-
     tuja tietoja näistä alueista,                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.6.1999 Euroo-
                                                                           pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
                                                                           vastaan. Komission asiamiehenä on oikeudellisen yksikön
–    velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-              virkamies Antonio Aresu, ja prosessiosoite Luxemburgissa on
     kulut.                                                                c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                           Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                           tuin
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                           a) toteaa, että koska Ranskan tasavalta ei ole toteuttanut
                                                                                yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-197/96, komissio
                                                                                vastaan Ranska, 13.3.1997 antaman tuomion (1)
Komission mukaan direktiivin 4 artiklan 1 kohdan 1 alakoh-                      täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä, se on jättänyt
dassa tarkoitetun alueluettelon on oltava mahdollisimman                        noudattamatta sille EY: n perustamissopimuksen 228
laaja, ja siihen on merkittävä kaikki ne kyseisessä jäsenvaltiossa              artiklan 1 kohdan (josta on tullut muutettuna 300 EY
olevat alueet, joilla on liitteessä I tarkoitettuja luontotyyppejä              artikla) mukaan kuuluvia jäsenyysvelvoitteita,
ja liitteessä II tarkoitettuja luontaisia lajeja, jos nämä alueet
ovat edustavia ja merkittäviä liitteessä III säädetyt perusteet            b) velvoittaa Ranskan tasavallan suorittamaan komissiolle
huomioon ottaen, jotta direktiivin suojelupäämäärä toteutuisi.                  uhkasakkoa, jonka suuruus on 142 425 Euroa päivässä,
Ranskan tasavalta ei ole noudattanut täydellisen luettelon                      kultakin päivältä, jona Ranskan tasavalta ei ole noudattanut
jättämistä koskevaa velvollisuuttaan, koska jo jätetyissä luette-               edellä mainittuja velvoitteitaan, sen tuomion tiedoksianta-
loissa mainittuijen 672 alueen joukossa ei ole yhtään sotilas-                  misesta lukien, jossa todetaan jäsenyysvelvoitteiden nou-
käytössä olevaa aluetta, kuten Ranskan tasavalta on myöntä-                     dattamatta jättäminen esillä olevassa asiassa,
nytkin. Ranskan tasavalta ei myöskään ole tuonut esille yhtään
liitteessä I mainittua useampaa luontotyyppiä edustavaa aluetta            c) velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
eikä liitteessä II mainittua useampaa luontaista lajia edustavaa                kulut.
aluetta, vaikka saatavilla olevien tieteellisten tietojen perusteella
näitä esiintyy sen alueella. Komissio toteaa kolmanneksi, että
ilmoitettujen alueiden määrä on joka tapauksessa riittämätön,              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
kun otetaan huomioon ne Ranskan alueet, jotka ansaitsisivat
tulla merkityiksi kansalliseen luetteloon; komissio katsoo, että           –    Ranskan hallitus on myöntänyt perusteltuun lausuntoon
vaikka Ranskan hallitus ei olisikaan toimittanut luetteloa,                     antamassaan vastauksessa, ettei se ole toteuttanut mitään
johon sisältyy Muséum National d’Histoire Naturelle’n laati-                    toimia sen tuomion täytäntöönpanemiseksi, jossa yhteisö-
masta yhteenvedosta ilmenevää 1 316 ”merkittävää” tai ”erit-                    jen tuomioistuin totesi, että ”Ranskan tasavalta ei ole
täin kiinnostavaa” aluetta, sen olisi pitänyt ainakin jättää                    noudattanut – – neuvoston direktiivin 76/207/ETY – –
luettelo, josta nämä alueet olisivat pääpiirteissään ilmenneet.                 mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa code