title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto), 9 päivänä helmikuuta 1999, asiassa C-343/96 (Pretura circondariale di Bolzanon esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Dilexport Srl vastaan Amministrazione delle Finanze dello Stato (Perustamissopimuksen 95 artiklan vastainen sisäinen verotus - Perusteettoman edun palautus - Kansalliset menettelysäännöt)

text:
C 100/4                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    10.4.1999
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                             3) On yhteisön oikeuden vastaista, että jäsenvaltio aset-
                                                                         taa yhteisön oikeuden vastaisten tullien ja verojen
                         (viides jaosto),                                palauttamiselle edellytyksen Ð eli esimerkiksi sen, että
                                                                         näitä tulleja tai veroja ei ole vyörytetty kolmansien
                  9 päivänä helmikuuta 1999,
                                                                         maksettavaksi Ð jonka täyttymisen toteen näyttämi-
asiassa C-343/96 (Pretura circondariale di Bolzanon                      nen on palautusta vaativan oikeussubjektin velvollisuu-
esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Dilexport Srl vastaan                   tena.
         Amministrazione delle Finanze dello Stato (1)
(Perustamissopimuksen 95 artiklan vastainen sisäinen
verotus Ð Perusteettoman edun palautus Ð Kansalliset                4) Ei ole yhteisön oikeuden vastaista, että yhteisön oikeu-
                       menettelysäännöt)                                 den vastaisten tullien tai verojen palauttamiselle asete-
                                                                         taan edellytys, jota ei sovelleta taannehtivasti ja jonka
                        (1999/C 100/05)                                  mukaan sille veroviranomaiselle, joka on saanut
                                                                         asianomaisen verovelvollisen tuloista veroilmoituksen
                                                                         kyseiseltä verovuodelta, on ilmoitettava palautusvaati-
                  (Oikeudenkäyntikieli: italia)                          muksesta, tai muussa tapauksessa sitä ei voida tutkia.
                                                                    (1) EYVL C 354, 23.11.1996.
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-343/96, jonka Pretura circondariale di Bolzano,
sezione distaccata di Vipiteno (Italia) on saattanut EY:n
perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla yhteisöjen tuo-
mioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa                 YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Dilexport Srl
vastaan Amministrazione delle Finanze dello Stato ennak-                             9 päivänä helmikuuta 1999,
koratkaisun perusteettoman edun palautusta koskevan
yhteisön oikeuden tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin              asiassa C-167/97 (House of Lordsin esittämä ennakkorat-
(viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-             kaisupyyntö), Regina vastaan Secretary of State for Emp-
johtaja J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari) sekä tuomarit                                    loyment (1)
C. Gulmann, D. A. O. Edward, L. Sevón ja M. Wathelet,               (Miespuoliset ja naispuoliset työntekijät Ð Samapalkkai-
julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: johtava           suus Ð Tasa-arvoinen kohtelu Ð Laittomasta irtisanomi-
hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau, on antanut                   sesta maksettava korvaus Ð Palkan käsite Ð Työntekijän
9.2.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                 oikeus siihen, ettei häntä irtisanota laittomasti Ð EY:n
                                                                    perustamissopimuksen 119 artiklan tai direktiivin 76/207/
                                                                    ETY soveltamisalaan kuuluminen Ð Oikeudellinen arvi-
1) Ei ole yhteisön oikeuden vastaista, että kansallisissa           ointiperuste, jotka käytetään määritettäessä, onko kansal-
     säännöksissä asetetaan yhteisön oikeuden vastaisten            lista toimenpidettä pidettävä perustamissopimuksen 119
     tullien tai verojen palauttamiselle määräaikoja ja             artiklassa tarkoitettuna välillisenä syrjintänä Ð Objektiivi-
     menettelyä koskevia edellytyksiä, jotka ovat epäedulli-                                 set perustelut)
     sempia kuin ne edellytykset, joita sovelletaan yksityis-
     henkilöiden välisiin perusteettoman edun palautusta                                   (1999/C 100/06)
     koskeviin kanteisiin, jos ensin mainittuja edellytyksiä
     sovelletaan samalla tavalla sekä yhteisön oikeuteen
     perustuviin palautusvaatimuksiin että kansalliseen
     oikeuteen perustuviin palautusvaatimuksiin ja jos niillä                       (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
     ei tehdä takaisinsaantioikeuden käyttämistä mahdotto-
     maksi tai suhteettoman vaikeaksi.
                                                                       (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
2) Ei ole yhteisön oikeuden vastaista, että sen jälkeen                 yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
     kun yhteisöjen tuomioistuin on todennut tietynlaiset
     tullit tai verot yhteisön oikeuden vastaisiksi, jäsenval-
     tio antaa säännöksiä, joissa säädetyt edellytykset näi-
     den tullien ja verojen palauttamiselle ovat epäedulli-         Asiassa C-167/97, jonka House of Lords (Yhdistynyt
     sempia kuin ne edellytykset, joita olisi sovellettu ilman      kuningaskunta) on saattanut EY:n perustamissopimuksen
     näiden säännösten antamista, kunhan tämän muutok-              177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-
     sen kohteena eivät ole erityisesti kyseiset tullit ja verot    väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
     ja kunhan uusilla säännöksillä ei tehdä takaisinsaanti-        vireillä olevassa asiassa The Queen ja Secretary of State
     oikeuden käyttämistä mahdottomaksi tai suhteettoman            for Employment, ex parte: Nicole Seymour-Smith ja Laura
     vaikeaksi.                                                     Perez, ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen 119


               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/5

         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 b artiklassa tarkoitetuista asioista vastaavan jaoston nimeäminen
   2009/C 267/08
   Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on 9.10.2009 nimennyt kolmannen jaoston yhden vuoden ajanjaksoksi 6.10.2010 saakka jaostoksi, joka yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti on vastuussa työjärjestyksen 104 b artiklassa tarkoitetuista asioista.


title: Asia T-35/10: Kanne 29.1.2010 — Bank Melli Iran v. neuvosto

text:
               17.4.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 100/47

         Kanne 29.1.2010 — Bank Melli Iran v. neuvosto
   (Asia T-35/10)
   2010/C 100/72
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Bank Melli Iran (Teheran, Iran) (edustaja: asianajaja L. Delfalque)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1110/2009 liitteessä olevan 4 kohdan B osasto ja 18.11.2009 tehty neuvoston päätös on kumottava

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 423/2007 (1) 7 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanosta ja päätöksen 2008/475/EY (2) kumoamisesta 17.11.2009 annetun neuvoston asetuksen N:o 1110/2009 (3) osittaista kumoamista niiltä osin kuin kantaja on otettu niitä luonnollisia henkilöitä, oikeushenkilöitä, yhteisöjä ja elimiä koskevaan luetteloon, joiden omaisuus ja varat on tällä toimenpiteellä jäädytetty.
   Kantaja vaatii, että liitteessä olevan 4 kohdan B osasto on kumottava kantajaa koskevilta osiltaan, ja se esittää seuraavat perusteet vaatimustensa tueksi:

               Ensinnäkin kantaja väittää, että riidanalainen asetus ja päätös annettiin kantajan puolustautumisoikeuksia ja etenkin se oikeutta tulla kuulluksi loukaten, koska kantaja ei saanut mitään todisteita tai asiakirjoja neuvoston väitteiden tueksi. Se toteaa lisäksi, että lisäviittaukset vuoden 2008 päätökseen ovat epämääräisiä, epäselviä ja että kantajan oli mahdotonta vastata niihin, koska siltä evättiin oikeus tulla kuulluksi.

               Kantaja väittää myös, että vastaaja on jättänyt noudattamatta velvollisuuttaan perustella päätöksensä riittävästi.

               Toiseksi kantaja väittää, että neuvosto on asetuksen N:o 423/2007 15 artiklan 3 kohtaa rikkoen jättänyt ilmoittamatta riidanalaisten toimenpiteiden yksittäiset ja erityiset syyt.

               Kolmanneksi kantaja väittää, että vastaaja on tehnyt virheen tulkitessaan asetuksen N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohdan a ja b alakohtaa, koska kantajan mielestä neuvosto jätti selittämättä, miten kantajan normaali pankkitoiminta todistaa sen sitoutuneen Iraniin tai sen suoran yhteyden Iranin ydin- ja ohjustoimintaan.

               Lisäksi kantaja riitauttaa yleisen tuomioistuimen 14.10.2009 antaman tuomion, (4) johon kantaja on hakenut muutosta unionin tuomioistuimessa (5) ja jolla yleinen tuomioistuin hylkäsi sen vaatimuksen 23.6.2008 tehdyn neuvoston päätöksen 2008/475/EY (6) kumoamisesta. Kantaja väittää tässä suhteessa, että yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, että asetus N:o 423/2007 ja päätös 2008/475/EY oli annettu laillisesti määräenemmistöllä eikä jäsenten yksimielisellä päätöksellä. Kantajan mukaan koska asetus N:o 423/2007 on oikeudellinen perusta riidanalaisten toimenpiteiden antamiselle, edellä mainittua ajatuksenkulkua voidaan soveltaa tässä asiassa. Kantaja väittää, että neuvosto rikkoi perustamissopimuksessa, sen täytäntöönpanosta annetuissa säännöissä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP (7) 7 artiklan 2 kohdassa määrättyjä olennaisia menettelymääräyksiä.

               Kantaja riitauttaa vielä yleisen tuomioistuimen tuomion siltä osin kuin se katsoi, että neuvoston asetuksen N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohtaan perustuva harkintavalta on itsenäistä hyläten näin Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätösten merkityksen suhteellisuusperiaatetta ja omistusoikeutta loukaten. Kantaja väittää, että tämä sama päättely soveltuu riidanalaisiin toimenpiteisiin, koska neuvosto ei ottanut huomioon mainitun turvallisuusneuvoston päätöksiä ja koska se näin rikkoi suhteellisuusperiaatetta ja omistusoikeutta.

      (1)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 19.4.2007 annettu asetus (EY) N:o 423/2007 (EUVL 2007 L 103, s. 1)

      (2)  Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanosta 23.6.2008 tehty neuvoston päätös (EUVL 2008 L 163, s. 29)

      (3)  EUVL 2009 L 303, s. 31

      (4)  Asia T-390/08, Bank Melli Iran v. neuvosto, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.

      (5)  Asia C-548/09 P, Bank Melli Iran v. neuvosto.

      (6)  EUVL 2008 L 163, s. 29.

      (7)  Neuvoston yhteinen kanta 2007/140/YUTP, hyväksytty 27 päivänä helmikuuta 2007, Irania koskevista rajoittavista toimenpiteistä (EUVL 2007 L 61, s. 49).


title: Asia T-367/03: Yedas Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret A.:n 2 päivänä joulukuuta 2003 Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 59/22                  FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                              6.3.2004
                                               ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
Yedas Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret A.:n 2 päivänä               aiheutunut haittaa muiden alan yritysten kanssa käytävän
joulukuuta 2003 Euroopan unionin neuvostoa ja Euroo-                   reilun kilpailun kannalta.
     pan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                       (1) Tulliliiton viimeisen vaiheen aloittamisesta 22 päivänä joulukuuta
                                                                           1995 tehty EY–Turkki-assosiointineuvoston päätös N:o 1/95,
                          (Asia T-367/03)                                  (EYVL L 35, 13.2.1996, s. 1).
                                                                       (2) Euroopan talousyhteisön ja Turkin välinen assosiointisopimus
                                                                           (EYVL P 217, 29.12.1964, s. 3687).
                           (2004/C 59/36)
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                       Sophie van Weyenbergin 10.12.2003 Euroopan yhteisö-
                                                                                jen komissiota vastaan nostama kanne
Yedas Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret A. on nostanut                                          (Asia T-395/03)
2 päivänä joulukuuta 2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin
neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-                                        (2004/C 59/37)
jan kotipaikka on Istanbul (Turkki), edustaja on asianajaja
R. Sinner ja prosessiosoite on Luxemburgissa.                                               (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-          Sophie van Weyenberg, kotipaikka Tervuren (Belgia), on
mioistuin                                                              nostanut 10.12.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-
                                                                       keusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
                                                                       komissiota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Carlos
–     myöntää kantajalle korvausta vahingosta, joka on aiheu-          Mourato.
      tunut tulliliiton menettelyistä yleisesti sekä jotka ovat
      aiheutuneet Ankaran sopimuksesta, lisäpöytäkirjasta ja
      sen liitteistä sekä erityisesti Euroopan yhteisön assosioin-     Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
      tineuvoston päätöksestä 1/95.
                                                                       –     kumoaa kilpailun COM/TB/99 valintalautakunnan teke-
                                                                             män päätöksen olla hyväksymättä kantajaa soveltuvien
                                                                             hakijoiden luetteloon,
                                                                       –     velvoittaa        vastaajan        maksamaan          kantajalle
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                          72 924,00 euron suuruisen summan sillä varauksella,
                                                                             että tätä summaa muutetaan oikeudenkäynnin aikana,
                                                                             korvauksena aineellisesta ja henkisestä kärsimyksestä,
Kantaja on pieni ja keskisuuri yritys, joka toimii autoteollisuu-
                                                                       –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
dessa. Kantaja väittää, että se on kärsinyt vahinkoa vuonna
1996 Euroopan unionin ja Turkin välille perustetusta tullilii-
tosta (1). Kantajan mukaan Euroopan unioni ei ole täyttänyt
velvollisuuksiaan, jotka sillä on tulliliiton ja Ankaran sopimuk-      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
sen (2) perusteella.
                                                                       Kantaja kutsuttiin uuteen suulliseen kokeeseen sen jälkeen
                                                                       kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin antoi 13.3.2002
Kantaja väittää, että Turkille annettaisiin lainoja ja lahjoituksia    tuomion yhdistetyissä asioissa T-361/00, T-363/00 ja T-364/
yhteisön Välimeren alueen maita koskevasta ohjelmasta sekä             00 (1), jolla tuomiolla kumottiin valintalautakunnan tekemä
Euroopan unionin budjettivaroista tulliliiton Turkin taloudelle        päätös, jolla hylättiin kantajan hakemus sisäiseen kilpailuun
aiheuttamien kielteisten vaikutusten poistamiseksi. Kantajan           COM/TB/99 varallaololuettelon laatimiseksi ura-alueen B4/B5
mukaan annettu apu on ollut riittämätöntä. Hakija on pienenä           apulaishallintoavustajista. Kantaja riitauttaa sen, että häntä ei
ja keskisuurena yrityksenä kärsinyt vahinkoa, joka on johtunut         merkitty tämän kilpailun päätteeksi laadittuun soveltuvien
riittävän taloudellisen avun puutteesta, ja sen tähden sille on        hakijoiden luetteloon.


title: Asia T-691/16: Kanne 26.9.2016 – Elevolution Engenharia v. komissio

text:
               28.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 441/26

      Kanne 26.9.2016 – Elevolution Engenharia v. komissio
      (Asia T-691/16)
      (2016/C 441/30)
      Oikeudenkäyntikieli: portugali

         Asianosaiset

         Kantaja: Elevolution Engenharia SA (Amadora, Portugali) (edustajat: asianajajat A. Pinto Cardoso ja L. Fuzeta da Ponte)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  hyväksymään kanteen kokonaisuudessaan ja näin ollen kumoamaan vastaajan päätökset, jotka sisältyvät kantajalle 3.8.2016 tiedoksi annettuihin veloitusilmoituksiin.

                  —

                  velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut, joiden määrä täsmennetään myöhemmin.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu toimivallan puuttumiseen. Vastaajalla ei ole toimivaltaa kumota toimia eikä niiden kumoaminen kuulu sen tehtäviin.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, joka perustuu olennaisten muotomääräysten noudattamatta jättämiseen. Kyseiset ilmoitukset on perusteltu implisiittisesti tai hiljaisesti, ne ovat epäselviä eivätkä ne ole yhteensopivia Euroopan unionin oikeuden kanssa.

                  3)

                  Kolmas kanneperuste, joka perustuu perussopimuksen ja sen soveltamista koskevien sääntöjen rikkomiseen.


title: Asian C-318/99 poistaminen rekisteristä

text:
C 45/16                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        10.2.2001
Euroopan yhteisöjen komission 22.12.2000 Ranskan tasa-                   Cour de cassation, chambre commerciale, financière et
                 valtaa vastaan nostama kanne                            économiquen 19.12.2000 tekemällään päätöksellä esittä-
                                                                         mä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Société Ravil vastaan
                                                                                Société Bellon Import ja Société SPA Biraghi
                          (Asia C-468/00)                                                         (Asia C-469/00)
                                                                                (2001/C 45/31)
                           (2001/C 45/30)
                                                                         Cour de cassation, chambre commerciale, financière et écono-
                                                                         mique on pyytänyt 19.12.2000 tekemällään päätöksellä, joka
                                                                         on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.12.2000 Euroo-               27.12.2000, Euroopan yhteisöjan tuomioistuimelta asiassa
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa               Société Ravil vastaan Société Bellon Import ja Société SPA
vastaan. Kantajan asiamies on oikeudellinen neuvonantaja                 Biraghi ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:
Bernard Mongin ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o Carlos
Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                             Onko Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 29 artiklaa
                                                                         (aiempi 34 artikla) tulkittava siten, että sen kanssa on ristiriidas-
                                                                         sa kansallinen säännös, jossa varataan grana padano -alkuperä-
                                                                         nimityksen käyttö vain sellaiselle juustolle, joka on raastettu
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             tuotantoalueellaan, siltä osin kuin tällainen tuotantoalueella
                                                                         tapahtuvaa raastamista koskeva velvollisuus ei ole välttämätön
                                                                         tuotteella olevien erityisominaisuuksien säilyttämiseksi?
1.    toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut sisävesi-
      väylien tavara- ja matkustajaliikenteen kansallisten päte-
      vyyskirjojen myöntämisperusteiden harmonisoinnista
      yhteisössä 23 päivänä heinäkuuta 1996 annetun neuvos-
      ton direktiivin 97/50/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska
      se ei ole antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyt-
      tämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai
      ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle                                     Asian C-502/99 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2001/C 45/32)
2.    velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
      tikulut.                                                           Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 6.9.2000
                                                                         antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                         tu asia C-502/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                         Ranskan tasavalta.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      (1) EYVL C 234, 25.7.1988.
EY 249 artiklasta (entinen EY:n perustamissopimuksen 189 ar-
tikla), jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulok-
seen nähden jokaista jäsenvaltiota, seuraa, että jäsenvaltiot
ovat velvolliset noudattamaan direktiiveissä säädettyjä täytän-
töönpanon määräaikoja. Tämä määräaika on päättynyt                                Asian C-318/99 (1) poistaminen rekisteristä
7.4.1998, eikä Ranskan tasavalta ole toteuttanut komission
kannevaatimuksissa mainitun direktiivin noudattamisen edel-
lyttämiä toimenpiteitä.                                                                            (2001/C 45/33)
                                                                         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 19.9.2000
                                                                         antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
(1) EYVL L 235, 17.9.1996, s. 31.                                        tu asia C-318/99, Italian tasavalta vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                         komissio.
                                                                         (1) EYVL C 314, 30.10.1999.


title: Asia T-764/15: Kanne 29.12.2015 – Deutsche Lufthansa v. komissio

text:
               22.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 68/43

         Kanne 29.12.2015 – Deutsche Lufthansa v. komissio
   (Asia T-764/15)
   (2016/C 068/55)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Deutsche Lufthansa AG (Köln, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Martin-Ehlers)
   Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan komission 1.10.2014 tekemän päätöksen asiassa SA.32833 (2011/C) (ex 2011/NN) – Flughafen Hahn ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja esittää kanteensa tueksi pääasiallisesti seuraavaa.

               —

               On tehty menettelyvirhe, koska kantajan kanssa ei ole keskusteltu vuonna 2014.

               —

               Asia on esitetty puutteellisesti, vaikka sen tosiseikat olivat vastaajan tiedossa riidanalaisen päätöksen antamisajankohtana.

               —

               Kyseessä olevan lentoaseman hyväksi toteutettuja toimenpiteitä on arvioitu oikeudellisesti virheellisesti siltä osin kuin tiettyjen toimenpiteiden ei ole katsottu olevan SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja valtiontukia, ja toisten toimenpiteiden on katsottu olevan yhteismarkkinoille soveltuvia valtiontukia.

               —

               Ei ole otettu huomioon sitä, että kaikki riidanalaisessa päätöksessä tarkastellut asianomaisen lentoaseman hyväksi myönnetyt tuet ovat lopulta ohjautuneet Ryanairin hyväksi, joka on tämän lentoaseman tärkein käyttäjä.


               27.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/1

         2010/C 51/01
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 37, 13.2.2010

      Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 24, 30.1.2010

      EUVL C 11, 16.1.2010

      EUVL C 312, 19.12.2009

      EUVL C 297, 5.12.2009

      EUVL C 282, 21.11.2009

      EUVL C 267, 7.11.2009

   Nämä tekstit ovat saatavilla:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Asia T-72/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.3.2015 – Bateaux mouches v. SMHV (BATEAUX MOUCHES) (Yhteisön tavaramerkki — Euroopan yhteisön nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Sanamerkki BATEAUX MOUCHES — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta — Käytön perusteella syntyneen erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohta)

text:
               11.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.3.2015 – Bateaux mouches v. SMHV (BATEAUX MOUCHES)
   (Asia T-72/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Euroopan yhteisön nimeävä kansainvälinen rekisteröinti - Sanamerkki BATEAUX MOUCHES - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta - Käytön perusteella syntyneen erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohta))
   (2015/C 155/31)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Compagnie des bateaux mouches SA (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja G. Barbaut)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: V. Melgar)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 15.11.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 284/2013-2), joka koskee sanamerkin BATEAUX MOUCHES Euroopan yhteisön nimeävää kansainvälistä rekisteröintiä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Compagnie des bateaux mouches SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 102, 7.4.2014.


title: Asia T-276/09: Kanne 10.7.2009 — Kavaklidere-Europe v. SMHV — Yakult Honsha (Yakut)

text:
               10.10.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 244/4

         Kanne 10.7.2009 — Kavaklidere-Europe v. SMHV — Yakult Honsha (Yakut)
   (Asia T-276/09)
   2009/C 244/07
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Kavaklidere-Europe N.V. (Antwerpen, Belgia (edustajinaan asianajajat I.D. Tygat ja J.A. Vercraeye)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Kabushiki Kaisha Yakult Honsha (Tokio, Japani)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 8.5.2009 asiassa R 1396/2008-4 tekemä päätös on kumottava

               —

               tavaramerkin ”Yakut” rekisteröiminen yhteisön tavaramerkiksi on hyväksyttävä

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien ne kulut, jotka aiheutuivat valituslautakunnassa käydystä menettelystä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”Yakut” luokkaan 33 kuuluvia tavaroita varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Luokkiin 29 ja 32 kuuluvia tavaroita varten rekisteröity kuviomerkkityyppinen yhteisön tavaramerkki ”Yakult”, luokkiin 29 ja 32 kuuluvia tavaroita varten käytetty, Euroopan unionin jäsenvaltioissa tunnetuksi väitetty aikaisempi merkki ”YAKULT”, luokkiin 29 ja 32 kuuluvia tavaroita varten käytetty, kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa suojelluksi väitetty aikaisempi rekisteröimätön tavaramerkki ”YAKULT”

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hyväksyttiin

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 4 artiklaa (joista on tullut neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 4 kohta) on rikottu, koska valituslautakunta erehtyi, kun se katsoi, että merkkejä on pidettävä samanlaisina ja että kyseiset tavaramerkit ovat visuaalisesti ja foneettisesti hyvin yhteneväisiä, neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 5 kohtaa (josta on tullut neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta) on rikottu, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, että kyseinen yhteisön tavaramerkki saa oikeudetonta hyötyä tavaramerkin, johon valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä on viitattu, erottamiskyvystä tai maineesta taikka on sille haitaksi


title: Asia T-234/01: Andreas Stihl AG & Co:n 28.9.2001 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
C 348/24                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         8.12.2001
                                               ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
Territorio Histórico de Alava – Excma. Diputación de                   Andreas Stihl AG & Co:n 28.9.2001 sisämarkkinoiden
Alavan ja Comunidad autónoma del Paı́s Vasco – Gobierno                 harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan
               Vascon 25.9.2001 nostama kanne                                                       nostama kanne
                          (Asia T-230/01)
                                                                                (Asia T-234/01)
                          (2001/C 348/47)
                                                                                (2001/C 348/48)
                   (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Territorio Histórico de Alava – Excma. Diputación de Alava
ja Comunidad autónoma del Paı́s Vasco, kotipaikka Alava
(Espanja), ovat nostaneet 25.9.2001 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-                 Andreas Stihl AG & Co., kotipaikka Waiblingen (Saksa),
pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajana on               on nostanut 28.9.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
asianajaja Ramón Falcón.                                               oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden har-
                                                                         monisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan
                                                                         edustajana on asianajaja S. Völker, prosessiosoite Luxembur-
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin            gissa.
–    kumoaa kanteen kohteena olevan komission päätöksen
     kokonaisuudessaan ja toissijaisesti kumoaa kyseisen pää-
     töksen 3 artiklan                                                   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                –     kumoaa ensimmäisen valituslautakunnan 24.7.2001 vali-
                                                                               tusasiassa R 447/2000-1 tekemän päätöksen, joka koskee
                                                                               hakemusta yhteisön tavaramerkiksi nro 338 194
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      –     velvoittaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tava-
                                                                               ramerkit ja mallit) korvaamaan kantajan oikeudenkäynti-
                                                                               kulut.
Kantajat riitauttavat 11.7.2001 tehdyn komission päätöksen
C(2001) 1760 lopull., jossa yhtiöverosta 5.7.1996 annetun
Norma Foral 24/1996:n (Boletı́n Oficial del Territorio Históri-
co de Alava 9.8.1996) 26 §:n mukaiset verovähennykset on
todettu yhteismarkkinoille soveltumattomaksi valtiontueksi.
Kyseisen säännöksen mukaan tämän veron perusteesta vähen-                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
netään 99, 75, 50 ja 25 prosenttia neljän ensimmäisen
verovuoden aikana niiltä yhtiöiltä, jotka aloittaneet toimin-
tansa Territorio Histórico de Alavassa lain voimaantulon
jälkeen, mikäli niiden maksettu pääoma on yli 20 miljoonaa               Kyseessä oleva merkki:          Värispektriin oranssi (värisävy
pesetaa (120 202 euroa), investoinnit yli 80 miljoonaa pesetaa                                           Pantone 164 c) ja värispektriin
(430 810 euroa) ja perustettujen työpaikkojen määrä yli                                                  harmaa (värisävy Pantone 428 u)
kymmenen.                                                                                kuuluvien kahden värisävyn yh-
                                                                                distelmä – Värimerkki – Hake-
                                                                                musnumero 338 194
Kantajien väitteidensä tueksi esittämät perustelut ovat samat
kuin asiassa T-227/01.                                                   Tavara tai palvelu:             Luokkaan 7 luokitellut tuotteet
                                                                                (mm. moottorisahat, koneelliset
                                                                                ohjauslaittein varustetut hioma-
                                                                                koneet ja koneelliset leikkurit)
 ---pagebreak--- 8.12.2001            FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 348/25
Valituslautakunnassa rii- Hakemuksen hylkääminen
tautettu päätös:                                                                                –    perusteita tavaramerkin epä-
                                                                                ämiselle ei ole, ei varsinkaan
Valituslautakunnan pää-   Valituksen hylkääminen                                                      perusteita sille, että tavara-
tös:                                                                                merkki pidetään vapaana
Kanneperusteet:                                                                                –    asetuksen asiaa koskevien
                          –    asetuksen N:o 40/94 (1) 7 ar-                                          säännösten rikkominen tai
                               tiklan 1 kohdan b ja c ala-                                            virheellinen tulkinta
                               kohdassa tarkoitettuja eh-
                               dottomia hylkäysperusteita         (1) Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu
                               ei ole                                 neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Asia C-272/12 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 1.6.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV ja T-69/06 RENV, Irlanti ym. v. komissio, 21.3.2012 antamasta tuomiosta

text:
               4.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/9

         Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 1.6.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV ja T-69/06 RENV, Irlanti ym. v. komissio, 21.3.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia C-272/12 P)
   2012/C 235/16
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Di Bucci, G. Conte, D. Grespan, N. Khan ja K. Walkerová)

      Muut osapuolet: Ranskan tasavalta, Irlanti, Italian tasavalta, Eurallumina SpA, Aughinish Alumina Ltd

      Vaatimukset

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV ja T-69/06 RENV, Irlanti ym. vastaan komissio, 21.3.2012 antama tuomio, joka annettiin komissiolle tiedoksi 23.3.2012, on kumottava

               —

               asiat on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen uutta käsittelyä varten

               —

               oikeudenkäyntikuluista on päätettävä myöhemmin.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio on valittanut unionin tuomioistuimeen yhdistetyissä asioissa T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV ja T-69/06 RENV, Irlanti ym. vastaan komissio, 21.3.2012 annetusta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin on kumonnut 7.12.2005 tehdyn komission päätöksen 2006/323/EY Gardannen alueella, Shannonin alueella ja Sardiniassa alumiinioksidin valmistuksessa polttoaineena käytettävien kivennäisöljyjen vapauttamisesta valmisteverosta, jonka Ranska, Irlanti ja Italia ovat panneet täytäntöön. (1)

   Valittaja esittää valituksensa tueksi viisi valitusperustetta, jotka koskevat toimivallan puuttumista unionin yleiseltä tuomioistuimelta, asian käsittelyssä unionin yleisessä tuomioistuimessa tapahtunutta oikeudenkäyntivirhettä, joka oli komission edun vastainen, ja unionin oikeuden rikkomista.
   Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisia virheitä ottaessaan viidessä yhdistetyssä asiassa viran puolesta huomioon EY 87 artiklan 1 kohdan rikkomista koskevan perusteen, koska riidanalaiset kansalliset toimenpiteet eivät johdu jäsenvaltioista. Se on joka tapauksessa ottanut asioissa T-56/06 RENV ja T-60/06 RENV viran puolesta huomioon perusteet, jotka koskevat oikeusvarmuuden periaatteen ja/tai unionin toimia koskevan laillisuusolettaman loukkaamista, kumotakseen koko päätöksen, vaikka kyseisiin perusteisiin oli vedottu vain takaisinperintämääräyksen vastustamiseksi.
   Toiseksi todetessaan muun muassa, että kilpailun vääristymisen käsitteellä on sama ulottuvuus ja merkitys kansallisen verolainsäädännön yhdenmukaistamisessa ja valtiontukiasioissa, toisin kuin unionin tuomioistuin on katsonut asiassa C-89/08 P, komissio vastaan Irlanti ym., 2.12.2009 antamassaan tuomiossa (Kok., s. I-11245), unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisia virheitä ja on erityisesti soveltanut virheellisesti Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 61 artiklan toista kohtaa, jossa määrätään, että jos unionin tuomioistuin kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen ratkaisun ja palauttaa asian unionin yleisen tuomioistuimen ratkaistavaksi, unionin yleinen tuomioistuin on sidottu unionin tuomioistuimen asiassa ratkaisemiin oikeusseikkoihin.
   Todetessaan, ettei riidanalaisissa vapautuksissa ole kyse valtiontuista, koska neuvosto on ne hyväksynyt verotuksen yhdenmukaistamista koskevien sääntöjen perusteella, etteivät ne siis johdu kyseessä olevista jäsenvaltioista ja ettei niihin näin ollen sovelleta perustamissopimuksessa määrättyä tukien valvontamenettelyä, unionin yleinen tuomioistuin on kolmanneksi tehnyt oikeudellisia virheitä neuvoston toimivallan ja komission toimivallan määrittämisessä sekä verotuksen yhdenmukaistamisen ja valtiontukien valvonnan välisten suhteiden määrittämisessä ja soveltanut virheellisesti EY 87 ja EY 88 artiklaa ja toimielinten välisen tasapainon periaatetta.
   Neljänneksi unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut contra legem12.3.2001 tehtyä neuvoston päätöstä 2001/224/EY erityistarkoituksiin käytettäviin tiettyihin kivennäisöljyihin sovellettavista valmisteveron alennetuista määristä ja valmisteverovapautuksista. (2) Valittajan mukaan unionin yleinen tuomioistuin on nimittäin perustanut tulkintansa vastaukseen, jonka neuvosto antoi unionin yleisen tuomioistuimen kysymykseen, toimielinten toimien tulkinnassa sovellettavien sääntöjen vastaisesti ja ottanut neuvoston kyseisen vastauksen merkityksen huomioon vääristyneellä tavalla.
   Lopuksi komissio väittää, että siltä osin kuin unionin yleisen tuomioistuimen tuomio on annettu soveltamalla virheellisesti oikeusvarmuuden periaatetta, laillisuusolettamaa ja hyvän hallinnon periaatetta, sen perustelut ovat puutteelliset tai siinä on ne samat virheet, jotka mainitaan toisessa, kolmannessa ja neljännessä valitusperusteessa.

      (1)  EUVL 2006, L 119, s. 12.

      (2)  EYVL L 84, s. 23.


title: Asia C-445/15: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 5.2.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court of Justice, Queen's Bench Division (Administrative Court) – Yhdistynyt kuningaskunta) – The Queen, Nutricia Ltd:n hakemuksesta v. Secretary of State for Health

text:
               18.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 136/23

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 5.2.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt High Court of Justice, Queen's Bench Division (Administrative Court) – Yhdistynyt kuningaskunta) – The Queen, Nutricia Ltd:n hakemuksesta v. Secretary of State for Health
   (Asia C-445/15) (1)

   (2016/C 136/31)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 354, 26.10.2015.


title: Asia T-92/02: Stadtwerke Schwäbisch Hall GmbH:n, Stadtwerke Tübingen GmbH:n, Stadtwerke Uelzen GmbH:n ja Wuppertaler Stadtwerke AG:n 28.3.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 144/54                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          15.6.2002
–     toissijaisesti kumoaa kyseisen päätöksen 3 artiklan ensim-               että Saksan liittotasavallassa sijaitsevien ydinvoimaloiden
      mäisen virkkeen                                                          jätteiden poistamiseksi ja lakkauttamiseksi tehdyt varauk-
                                                                               set eivät ole EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                     valtiontukea,
                                                                         –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja riitauttaa 20.12.2001 tehdyn komission päätöksen C
(2001) 4448 lopullinen, jossa kiireellisistä verotuksellisista
toimenpiteistä investointien tukemiseksi ja taloudellisen toi-
minnan kannustamiseksi 26.6.1993 annetun Norma Foralin                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
11/1993 (Boletı́n Oficial del Territorio Histórico de Guipuzkoa
nro 128, 8.7.1993) 14 §:n mukainen yhtiöverosta vapauttami-
nen on todettu yhteismarkkinoille soveltumattomaksi valtion-
tueksi. Kyseisen säännöksen mukaan yhtiöverosta vapautetaan
yritykset, jotka perustetaan lain voimaantulon ja 31.12.1994             Kaikki kantajat ovat kaupungin laitoksia, jotka tuottavat oman
välisenä aikana, jos ne investoivat aineellisiin hyödykkeisiin yli       energiansa. Ne käyttävät omia perinteisiä sähköntuotantolai-
80 miljoonaa pesetaa (480 810 euroa), jos perustettujen                  toksiaan ja ne kilpailevat välittömästi energiantuottajina ja -
työpaikkojen määrä on yli kymmenen ja jos maksettu pääoma                toimittajina Saksan liittotasavallassa toimivien ydinvoimaloi-
toiminnan alkaessa on vähintään 20 miljoonaa pesetaa                     den kanssa.
(120 202 euroa).
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
kuin asiassa T-86/02.                                                    Kantajien mukaan ydinvoimaloilla on Saksan liittotasavallassa
                                                                         vallitsevan kauppa- ja vero-oikeudellisen tilanteen vuoksi se
                                                                         etu, että ne voivat tehdä suunnattoman suuria varauksia
                                                                         ydinvoimaloiden myöhempää lakkauttamista ja radioaktiivisen
                                                                         jätteen poistamista varten. Kantajat väittävät, että tämä johtaa
                                                                         siihen, että niiden tosiasiallisesti saamia voittoja vähennetään
                                                                         varaussummaa vastaavasti ja siten ne vapautuvat huomatta-
                                                                         vassa määrin voittoverovelvollisuudestaan. Ydinvoimalat voi-
                                                                         vat käyttää vapaasti varauksiin viemänsä määrät. Kantajilla ei
                                                                         tällaista etua ole.
Stadtwerke Schwäbisch Hall GmbH:n, Stadtwerke
Tübingen GmbH:n, Stadtwerke Uelzen GmbH:n ja Wup-
pertaler Stadtwerke AG:n 28.3.2002 Euroopan yhteisöjen
               komissiota vastaan nostama kanne
                                                                         Kantajat, jotka ovat tehneet vastaajalle hakemuksen EY 87 ar-
                            (Asia T-92/02)                               tiklan mukaisen menettelyn aloittamisesta Saksan liittotasaval-
                                                                         taa vastaan (1), väittävät, että epäyhdenvertainen kohtelu vero-
                                                                         oikeudessa ja verotuskäytännössä muodostaa Saksan liittotasa-
                         (2002/C 144/107)                                vallassa EY 87 artiklassa tarkoitetun ilmoittamattoman ja
                                                                         lainvastaisen tuen, joka ei sovellu yhteismarkkinoille. Varaus-
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                       ten verotuksellisten vaikutusten avulla vääristetään olemassa
                                                                         olevia kilpailusuhteita ja puututaan jäsenvaltioiden väliseen
                                                                         kauppaan. Kyseessä ei ole pelkkä yleisten kirjanpito- ja vero-
                                                                         oikeudellisten sääntöjen soveltaminen, vaan perusteeton poik-
                                                                         keus saksalaisen vero-oikeusjärjestelmän perusrakenteesta.
Stadtwerke Schwäbisch Hall GmbH, Schwäbisch Hall (Saksa)
ja 3 muuta ovat nostaneet 28.3.2002 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajana on
asianajaja D.A. Fouquet.                                                 (1) Kantajat ovat nostaneet tästä asiasta laiminlyöntikanteen (asia T-
                                                                             291/01, Dessauer Versorgungs- und Verkehrsgesellschaft mbH
                                                                             ym. v. komissio, EYVL 2002 C 44, s. 19).
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     kumoaa 11.12.2001 tehdyn komission päätöksen
      C(2001)3967 lopull. siltä osin kuin komissio toteaa siinä,


title: Asia T-389/14: Kanne 2.6.2014 – salesforce.com v. SMHV (MARKETINGCLOUD)

text:
               22.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 329/18

         Kanne 2.6.2014 – salesforce.com v. SMHV
   (MARKETINGCLOUD)
   (Asia T-389/14)
   2014/C 329/25
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: salesforce.com, Inc. (San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja A. Nordemann)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 6.3.2014 asiassa R 1853/2013-1 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”MARKETINGCLOUD” luokkaan 42 kuuluvia palveluja varten – yhteisön tavaramerkkihakemus nro 1 0 9 79  441

      Tutkijan päätös: tavaramerkin rekisteröinnin epääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen.


title: Asia T-181/00: Carmelo Morellon 6.7.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 273/14               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         23.9.2000
yksityiskohtien lisäyksiä ehdotukseen, mikäli se tapahtuu ko-           –     kumoaa komission päätöksen toisen hakijan nimittämi-
mission selvittämien tosiseikkojen rajoissa. Toisaalta vaikka                 sestä tähän tehtävään;
oletettaisiinkin, että neuvostolla oli oikeus hylätä ehdotus,
hylkääminen oli tässä asiassa laiton, koska siinä syyllistyttiin
                                                                        –     kumoaa nimittävän viranomaisen tekemän implisiittisen
                                                                              hylkäyspäätöksen oikeudenkäyntiä edeltävästä kantajan
–     tahalliseen piittaamattomuuteen tai komission selvittä-
                                                                              valituksesta tarvittavilta osin;
      mien tosiseikkojen virheelliseen arviointiin
–     asianosaisten menettelyllisten oikeuksien ja luottamuk-           –     velvoittaa vastaajan suorittamaan 120 000 euroa, jota
      sensuojan epäämiseen                                                    määrää voidaan vielä tarkentaa oikeudenkäynnin ku-
                                                                              luessa, korvauksena henkisestä kärsimyksestä, joka kanta-
–     EY 253 artiklassa säädetyn perusteluvelvollisuuden lai-                 jalle on aiheutunut siitä, että vastaaja on merkinnyt
      minlyömiseen.                                                           kantajan henkilökohtaiseen asiakirjavihkoon epätotuu-
                                                                              denmukaisia ja epätäydellisiä tietoja, ja siitä, että kantajan
                                                                              ammatillinen tulevaisuus on tullut epävarmaksi;
Lopuksi kantaja väittää, että neuvosto on EY 288 artiklan
toisen kohdan nojalla korvausvelvollinen, koska se ei ole
hyväksynyt riittäviä turvaamistoimia ja tämän laittoman toi-            –     velvoittaa vastaajan suorittamaan 25 000 euroa, jota
minnan seurauksena kantajalle on syntynyt ja syntyy edelleen                  määrää voidaan vielä tarkentaa oikeudenkäynnin ku-
vahinkoa.                                                                     luessa, korvauksena siitä aineellisesta vahingosta, joka
                                                                              kantajalle aiheutui työhakemuksen hylkäämisestä ja tästä
                                                                              seuranneesta ylentämismahdollisuuksien menettämisestä,
(1) Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista
    tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta
    1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (EYVL 1996         –     velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-
    L 56, s. 1) muuttamisesta 27 päivänä huhtikuuta 1998 annettu              kulut.
    neuvoston asetus (EY) N:o 905/98, EYVL L 128, s. 18.
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
                                                                        asioissa T-135/00, T-136/00 ja T-164/00 esitettyjä perusteluja.
Carmelo Morellon 6.7.2000 Euroopan yhteisöjen komis-
                 siota vastaan nostama kanne
                         (Asia T-181/00)
                         (2000/C 273/24)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       S.A. Strabag Benelux N.V:n 13.7.2000 Euroopan unionin
                                                                                neuvostoa vastaan nostama kanne
Carmelo Morello, kotipaikka Bryssel, on nostanut 6.7.2000
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                                         (Asia T-183/00)
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
jan edustajia ovat asianajajat Jacques Sambon ja Pierre Paul
Van Gehuchten, Bryssel.                                                                           (2000/C 273/25)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
–     kumoaa komission päätöksen, jolla se ei hyväksynyt
      kantajan hakemusta linjaan ”tiedotus, viestintä ja multi-
      media” kuuluvan yksikön ”televiestintä ja postilaitokset”         S.A. Strabag Benelux N.V, kotipaikka Stabroek (Belgia), on
      tehtävien johtamisesta ja koordinoinnista vastaavan               nostanut 13.7.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
      päällikön tehtävään KOM/090/99 IV/C/1, ja kaikki tätä             asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa
      päätöstä valmistelevat lainvastaisiksi osoittautuvat toi-         vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja André Delvaux,
      menpiteet;                                                        Bryssel.


title: Asia T-340/13: Kanne 25.6.2013 — Federación Española de Hostelería v. EACEA

text:
               24.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 245/13

         Kanne 25.6.2013 — Federación Española de Hostelería v. EACEA
   (Asia T-340/13)
   2013/C 245/16
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Federación Española de Hostelería (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajaja F. del Nogal Méndez ja asianajaja R. Fernández Flores)

      Vastaaja: Koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanovirasto (EACEA)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan päätöksen 2007-19641 134736-LLP-I-2007-1-ES-Leonardo-LMP;

               —

               toissijaisesti määräämään siitä, että menettely palautetaan siihen päivään, jolloin tilintarkastajat ovat lähettäneet asiakirjat väärään osoitteeseen, jotta kantaja voi esittää asiaankuuluvia huomautuksia;

               —

               toissijaisesti alentamaan takaisinperittäväksi määrättyä summaa suhteellisuusperiaatteen mukaisesti;

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan tähän asiaan liittyvät oikeudenkäyntikulut;

               —

               velvoittamaan komission palauttamaan perimänsä määrät korkoineen.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei vahvistettua menettelyä ole noudatettu.

                           —

                           Tältä osin väitetään, että tilintarkastuskertomusta koskevat viestit oli lähetetty kolmannelle taholle, joka oli ulkopuolinen kantajan ja vastaajana olevan toimeenpanoviraston väliseen suhteeseen nähden.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei toimien perustelua koskevaa velvollisuutta ole noudatettu.

                           —

                           Tältä osin väitetään, ettei takaisinperintäpäätöstä ole perusteltu riittävästi, koska toimeenpanovirasto on vain toimittanut kantajalle veloitusilmoituksen, jonka liitteenä oli tilintarkastuskertomus.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen.

                           —

                           Tältä osin väitetään, ettei kantaja ole milloinkaan hallinnollisen menettelyn kuluessa voinut esittää näkemystään niiden tosiseikkojen paikkansapitävyydestä ja merkityksestä, joihin oli vedottu, eikä erityisesti niistä asiakirjoista, jotka komissio otti huomioon perustellakseen väitteensä siitä, että unionin oikeutta oli rikottu.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen

                           —

                           Tältä osin väitetään, että vaikka hanke päättyi jo vuoden 2009 huhtikuussa, toimeenpanovirasto ei ilmoittanut ennen vuoden 2013 huhtikuuta mitään siitä, ettei se ollut samaa mieltä hankkeen kehittämis- ja toteuttamistavasta.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu harkintavallan väärinkäyttöön

                           —

                           Tältä osin väitetään, ettei komissio ilmoittanut kantajalle tosiseikoista, joihin kantajaa vastaan saatettaisiin vedota, ja ettei se antanut kantajalle mahdollisuutta tulla kuulluksi ennen seuraamusten määräämistä.

               6)

               Viimeiseksi kantaja vetoaa suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen.


title: Asia T-8/14: Kanne 7.1.2014 — Mogyi v. SMHV (Just crunch it…)

text:
               8.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 71/25

      Kanne 7.1.2014 — Mogyi v. SMHV (Just crunch it…)
      (Asia T-8/14)
      (2014/C 71/46)
      Oikeudenkäyntikieli: unkari

         Asianosaiset

         Kantaja: Mogyi Kft. (Csávoly, Unkari) (edustaja: ügyvéd Zs. Klauber)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  määräämään tavaramerkkihakemuksen julkaistavaksi, lukuun ottamatta ”leipää, leivonnaisia, sokeria” (luokka 30) ja ”maataloustuotteita ja jyviä” (luokka 31) koskevia osia

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

         Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”Just crunch it…” luokkiin 29, 30, 31 ja 35 kuuluville tavaroille ja palveluille — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 10 713 485

         Tutkijan päätös: Hakemus hylätään osittain

         Valituslautakunnan ratkaisu: tutkijan päätös kumotaan osittain asiassa R 1921/2012-1 annetulla päätöksellä

         Kanneperusteet: asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 26 päivänä lokakuuta 2004, asiassa T-207/02, Nicoletta Falcone vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö — Yleinen kilpailu — Esivalintavaiheesta saatuun tulokseen perustuva päätös olla hyväksymättä hakijaa kirjallisiin kokeisiin — Kilpailuilmoituksen väitetty lainvastaisuus)

text:
               8.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/33

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   26 päivänä lokakuuta 2004,
   asiassa T-207/02, Nicoletta Falcone vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Henkilöstö - Yleinen kilpailu - Esivalintavaiheesta saatuun tulokseen perustuva päätös olla hyväksymättä hakijaa kirjallisiin kokeisiin - Kilpailuilmoituksen väitetty lainvastaisuus)
   (2005/C 6/65)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asiassa T-207/02, Nicoletta Falcone, hakija kilpailussa KOM/A/10/01, edustajanaan M. Condinanzi, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään J. Currall, avustajanaan A. Dal Ferro, prosessiosoite Luxemburgissa), jossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta vaaditaan kumoamaan kilpailun KOM/A/10/01 valintalautakunnan 2.5.2002 tekemä päätös olla hyväksymättä kantajaa esivalintakokeita seuraaviin kirjallisiin kokeisiin sillä perusteella, ettei hän ole saanut tarvittavaa määrää pisteitä kuuluakseen 400 parhaan hakijan joukkoon, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Pirrung sekä tuomarit A. W. H. Meij ja N. Forwood, kirjaaja: H. Jung, on 26.10.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      (1)  EYVL C 202, 24.8.2002.


title: Asia C-360/14 P: Valitus, jonka Saksan liittotasavalta on tehnyt 24.7.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-198/12, Saksan liittotasavalta v. Euroopan komissio, 14.5.2014 antamasta tuomiosta

text:
               15.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/43

         Valitus, jonka Saksan liittotasavalta on tehnyt 24.7.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-198/12, Saksan liittotasavalta v. Euroopan komissio, 14.5.2014 antamasta tuomiosta
   (Asia C-360/14 P)
   2014/C 315/70
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: T. Henze ja A. Lippstreu, avustajanaan Rechtsanwalt U. Karpenstein)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-198/12, Saksan liittotasavalta vastaan Euroopan komissio, 14.5.2014 antaman tuomion, jolla vaadittiin kumoamaan osittain Saksan liittohallituksen tiedoksi antamista kansallisista säädöksistä, jotka säilyttävät lelujen lyijyä, bariumia, arseenia, antimonia, elohopeaa sekä nitrosamiineja ja nitrosoituvia aineita koskevat raja-arvot sen jälkeen kun lelujen turvallisuudesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/48/EY soveltaminen on tullut voimaan, 1.3.2012 tehty komission päätös 2012/160/EU (1), siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi kanteen

               —

               kumoamaan 1.3.2012 tehdyn komission päätöksen 2012/160/EU siltä osin kuin siinä ei hyväksytty lelujen lyijyä, bariumia, arseenia, antimonia, elohopeaa sekä nitrosamiineja ja nitrosoituvia aineita koskevien raja-arvojen säilyttämisestä annettuja kansallisia säännöksiä tai toissijaisesti palauttamaan asian unionin yleiselle tuomioistuimelle

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vetoaa valituksensa tueksi kolmeen valitusperusteeseen.

                  Ensimmäinen valitusperuste: Unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi valittajan mukaan SEUT 114 artiklan 4 kohtaa kolmella tapaa virheellisesti. Se ei ottanut huomioon jäsenvaltioiden itsenäisen riskienarvioinnin periaatetta, koska se totesi valittajan ilmoittamat toimenpiteet soveltumattomiksi sillä perusteella, että niiden taustalla oli poikkeuksellinen riskienarviointi. Unionin yleinen tuomioistuin vaati myös virheellisesti näyttöä siitä, että direktiivillä 2009/48/EY annettu suoja ei sellaisenaan riitä. Lisäksi unionin yleisen tuomioistuimen toteamukset perustuivat valittajan mukaan virheelliseen käsitykseen, sillä se jätti määrällisen, raja-arvoihin perustuvan suojatasojen vertailun suorittamatta.

                  Toinen valitusperuste: Unionin yleinen tuomioistuin laiminlöi valittajan mukaan unionin tuomioistuimen perussäännön 36 artiklan ja 53 artiklan 1 kohdan mukaisen perusteluvelvollisuutensa. Yhtäältä sen Saksan liittotasavallan esittämää taulukkoa 1 koskevat perustelut olivat itsessään ristiriitaiset, sillä se viittasi kerran väitettyyn laskuvirheeseen tai kerran oletettuun mittausvirheeseen. Toisaalta perustelut olivat valittajan mukaan riittämättömät, koska unionin yleinen tuomioistuin katsoi, ettei Saksan liittotasavallan esittämästä raja-arvojen vertailusta ilmene korkeampaa suojatasoa, tutustumatta raaputettavien materiaalien luokan merkitykseen.

                  Kolmas valitusperuste: Valittajan mukaan unionin yleinen tuomioistuin syyllistyi kolmesti tosiseikkojen tai todistusaineiston huomioon ottamiseen vääristyneellä tavalla. Se toisti valittajan esittämän taulukon 1 ilmeisen virheellisesti. Edelleen unionin yleinen tuomioistuin katsoi ilmeisen virheellisesti, että valittajien esittämä liittovaltion riskienarviointilaitoksen (Bundesinstitut für Risikobewertung) taulukko sisälsi epäasianmukaisesti yhteenlaskettuja arvoja. Lopuksi valittaja katsoo unionin yleisen tuomioistuimen ymmärtäneen ilmeisen virheellisesti terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevän tiedekomitean (SCHER) 1.7.2010 päivätyn lausunnon, koska se piti sitä biokäytettävyyden raja-arvoja tukevana lausuntona, vaikka SCHER ei ollut selvästikään sitä mieltä.

      (1)  EUVL L 80, s. 19


               21.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/1

         2009/C 282/01
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 267, 7.11.2009

      Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 256, 24.10.2009

      EUVL C 244, 10.10.2009

      EUVL C 233, 26.9.2009

      EUVL C 220, 12.9.2009

      EUVL C 205, 29.8.2009

      EUVL C 193, 15.8.2009

   Nämä tekstit ovat saatavilla:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Asia C-63/05: Euroopan yhteisöjen komission 3.2.2005 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               2.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/21

         Euroopan yhteisöjen komission 3.2.2005 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-63/05)
   (2005/C 82/42)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 3.2.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission oikeudellisen yksikön virkamies Minas Konstantinidis, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut ilman otsonista 12 päivänä helmikuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/3/EY (EYV L 67, 9.3.2002, s. 14) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä

               —

               velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika, jossa direktiivi oli pantava täytäntöön sisäisessä oikeusjärjestyksessä, on päättynyt 9.9.2003.


title: Asian T-265/97 poistaminen rekisteristä

text:
C 113/22             FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     11.4.98
        Asian T-193/97 (1) poistaminen rekisteristä                       Asian T-245/97 (1) poistaminen rekisteristä
                       (98/C 113/55)                                                    (98/C 113/57)
                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuimen ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 30.1.1998
                                                                 tuimen laajennetun toisen jaoston puheenjohtajan
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
                                                                 3.3.1998 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
poistettu asia T-193/97, Heinrich Mehlhop vastaan Euroo-
                                                                 ristä on poistettu asia T-245/97, Kaufhof Warenhaus AG
pan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio.
                                                                 vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
(1) EYVL C 252, 16.8.1997.
                                                                 (1) EYVL C 357, 22.11.1997.
        Asian T-239/97 (1) poistaminen rekisteristä
                       (98/C 113/56)                                      Asian T-265/97 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (98/C 113/58)
               (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuimen ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 11.2.1998
                                                                 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
                                                                 tuimen kolmannen jaoston puheenjohtajan 5.3.1998 anta-
poistettu asia T-239/97, Christos Venetidis vastaan Euroo-
                                                                 malla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on pois-
pan parlamentti.
                                                                 tettu asia T-265/97, Regione Toscana vastaan Euroopan
(1) EYVL C 331, 1.11.1997.
                                                                 yhteisöjen komissio.
                                                                 (1) EYVL C 387, 20.12.1997.


20150731060617112015/C 270/558202014TC27020150817FI01FIINFO_JUDICIAL20150619424214Asia T-820/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 19.6.2015 – Delta Group agroalimentare v. komissio
 ---documentbreak--- C2702015FI4240120150619FI0055424421Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 19.6.2015 – Delta Group agroalimentare v. komissio
   (Asia T-820/14) (
         1
      )2015/C 270/55Oikeudenkäyntikieli: italiaViidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.
   (
         1
      )	EUVL C 65, 23.2.2015.


title: Asia C-600/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 17.7.2014 – Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ympäristö — Jätehuolto — Direktiivit 2008/98/EY, 1999/31/EY ja 92/43/ETY — Zakynthoksen saarella sijaitseva kaatopaikka — Zakynthoksen merikansallispuisto — Natura 2000 -alue — Merikilpikonna Caretta caretta — Ympäristölausekkeiden voimassaolon pidentäminen — Kunnostussuunnitelman puuttuminen — Kaatopaikan toiminta — Toimintahäiriöt — Kaatopaikan ylikuormittuminen — Suotoveden suotautuminen — Riittämätön peite ja jätteiden leviäminen — Kaatopaikan laajeneminen)

text:
               15.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 17.7.2014 – Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-600/12) (1)

   ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Ympäristö - Jätehuolto - Direktiivit 2008/98/EY, 1999/31/EY ja 92/43/ETY - Zakynthoksen saarella sijaitseva kaatopaikka - Zakynthoksen merikansallispuisto - Natura 2000 -alue - Merikilpikonna Caretta caretta - Ympäristölausekkeiden voimassaolon pidentäminen - Kunnostussuunnitelman puuttuminen - Kaatopaikan toiminta - Toimintahäiriöt - Kaatopaikan ylikuormittuminen - Suotoveden suotautuminen - Riittämätön peite ja jätteiden leviäminen - Kaatopaikan laajeneminen))
   2014/C 315/10
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Patakia ja D. Düsterhaus)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta (asiamies: E. Skandalou)

      Tuomiolauselma

               1)

               Koska Helleenien tasavalta on

                           —

                           pitänyt Zakynthoksen saarella Gryparaiikassa Kalamakin alueella (Kreikka) toiminnassa kaatopaikan, jonka toiminnassa on häiriöitä, joka on ylikuormittunut ja joka ei täytä jätteistä ja tiettyjen direktiivien kumoamisesta 19.11.2008 annetun parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/98/EY 13 artiklassa ja 36 artiklan 1 kohdassa sekä kaatopaikoista 26.4.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/31/EY 8 ja 9 artiklassa, 11 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja 12 ja 14 artiklassa säädettyjä unionin ympäristölainsäädännön edellytyksiä ja vaatimuksia ja

                           —

                           uusinut kyseistä kaatopaikkaa koskevan kaatopaikkaluvan ilman, että se on noudattanut luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä,

                     se ei ole noudattanut kyseisten säännösten mukaisia velvoitteitaan.

               2)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 63, 2.3.2013.


title: Asia C-379/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 13.12.2012 (Cour administrativen (Luxemburg) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Caves Krier Frères SARL v. Directeur de l'Administration de l'emploi (Työntekijöiden vapaa liikkuvuus — SEUT 45 artikla — Ikääntyvien työttömien ja pitkäaikaistyöttömien työllistämistuki — Edellytyksenä rekisteröityminen kansallisen työvoimaviranomaisen työvoimatoimistossa — Asuinpaikkaa koskeva edellytys — Rajoitus — Perustelut)

text:
               9.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 13.12.2012 (Cour administrativen (Luxemburg) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Caves Krier Frères SARL v. Directeur de l'Administration de l'emploi
   (Asia C-379/11) (1)

   (Työntekijöiden vapaa liikkuvuus - SEUT 45 artikla - Ikääntyvien työttömien ja pitkäaikaistyöttömien työllistämistuki - Edellytyksenä rekisteröityminen kansallisen työvoimaviranomaisen työvoimatoimistossa - Asuinpaikkaa koskeva edellytys - Rajoitus - Perustelut)
   2013/C 38/07
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour administrative

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Caves Krier Frères SARL

      Vastaaja: Directeur de l'Administration de l'emploi

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Cour administrative — SEUT 21 ja SEUT 45 artiklan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan sosiaaliturvamaksujen korvaaminen yli 45-vuotiaita työttömiä palkanneille yksityisen sektorin työnantajille edellyttää sitä, että työttömät ovat olleet rekisteröityneinä kansallisen työvoimaviranomaisen työvoimatoimistossa vähintään kuukauden ajan — Rekisteröitymistä koskeva asumisedellytys — Työntekijöiden vapaan liikkuvuuden rajoitus — Yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaaminen

      Tuomiolauselma

   SEUT 45 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jossa yli 45-vuotiaiden työttömien työllistämistuen työnantajalle myöntämisen edellytykseksi asetetaan se, että palvelukseen otettu työtön on rekisteröitynyt työnhakijaksi tässä samassa jäsenvaltiossa, kun rekisteröinti edellyttää asumista kyseisen valtion alueella, mikä kansallisen tuomioistuimen on tarkistettava.

      (1)  EUVL C 298, 8.10.2011.


title: Asia T-278/11: Kanne 25.5.2011 — ClientEarth ym. v. komissio

text:
               23.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 219/20

         Kanne 25.5.2011 — ClientEarth ym. v. komissio
   (Asia T-278/11)
   2011/C 219/32
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: ClientEarth (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta), Friends of the Earth Europe (Amsterdam, Alankomaat), Stichting Fern (Leiden, Alankomaat) ja Stichting Corporate Europe Observatory (Amsterdam, Alankomaat) (edustaja: asianajaja P. Kirch)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että komissio ei ole noudattanut asetusta N:o 1049/2001 (1)

               —

               toteamaan, että komissio ei ole noudattanut Århusin yleissopimusta (2)

               —

               toteamaan, että komissio ei ole noudattanut asetusta N:o 1367/2006 (3)

               —

               kumoamaan asetuksen N:o 1049/2001 8 artiklan 3 kohdan perusteella tehdyn komission implisiittisen kielteisen päätöksen, koska komissio ei vastannut säädetyssä määräajassa kantajien uudistettuun hakemukseen

               —

               määräämään Århusin yleissopimuksen 9 artiklan 4 kappaleessa määrätyistä väliaikaisista turvaamistoimenpiteistä ja velvoittamaan komissio antamaan oikeus tutustua tietyssä ajassa kaikkiin pyydettyihin asiakirjoihin, paitsi jos niitä suojataan asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdassa säädetyllä ehdottomalla poikkeuksella

               —

               velvoittamaan komissio korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan mukaisesti mahdollisten väliintulijoiden kulut mukaan lukien.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan komission päätöksen hylätä heidän pyyntönsä saada tutustua asiakirjoihin, jotka koskevat vapaaehtoisia sertifiointijärjestelmiä, jotka komission halutaan tunnustavan direktiivin 2009/28 (4) 18 artiklan mukaisesti.
   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat seitsemään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan asetuksen N:o 1049/2001 8 artiklan 2 kohtaa on rikottu, koska komissio ei ole antanut vastausta säädetyssä määräajassa ja koska se ei ole perustellut yksityiskohtaisesti määräajan jatkamispyyntöä.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan asetuksen N:o 1049/2001 8 artiklan 1 ja 2 kohtaa on rikottu, koska komissio ei vastannut jatketussa määräajassa.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan asetuksen N:o 1049/2001 7 ja 8 artiklaa on rikottu, koska komissio ei perustellut yksityiskohtaisesti kunkin asiakirjan tutustuttavaksi antamisesta pidättäytymistä.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan asetuksen N:o 1049/2001 6, 7 ja 8 artiklaa on rikottu, koska komissio ei arvioinut konkreettisesti ja erikseen kunkin asiakirjan sisältöä.

               5)

               Viides kanneperuste, jonka mukaan Århusin yleissopimuksen 4 artiklan 4 kappaletta, asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohtaa ja asetuksen N:o 1367/2006 6 artiklaa on rikottu, koska komissio vetosi taloudellisten etujen suojaa koskevaan poikkeukseen.

               6)

               Kuudes kanneperuste, jonka mukaan Århusin yleissopimuksen 4 artiklaa, asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohtaa ja asetuksen N:o 1367/2006 6 artiklaa on rikottu sen poikkeuksen soveltamisen vuoksi, joka koskee sitä, että asiakirjan sisältämien tietojen ilmaiseminen vahingoittaisi vakavasti toimielimen päätöksentekomenettelyä.

               7)

               Seitsemäs kanneperuste, jonka mukaan asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 6 ja 7 kohtaa on rikottu, koska komissio ei arvioinut, mihin asiakirjan osiin saattoi tutustua ja mihin ei, eikä se arvioinut sovellettavan poikkeuksen soveltamisajanjaksoa.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43)

      (2)  Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission yleissopimus tiedon saannista, yleisön osallistumisoikeudesta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeudesta ympäristöasioissa

      (3)  Tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta yhteisön toimielimiin ja elimiin 6.9.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1367/2006 (EUVL L 264, s. 13)

      (4)  Uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä sekä direktiivien 2001/77/EY ja 2003/30/EY muuttamisesta ja myöhemmästä kumoamisesta 23.4.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/28/EY (EUVL L 140, s. 16)


title: Asia T-461/16: Kanne 19.8.2016 – Kaddour v. neuvosto

text:
               17.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 383/19

         Kanne 19.8.2016 – Kaddour v. neuvosto
   (Asia T-461/16)
   (2016/C 383/26)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Khaled Kaddour (Damaskos, Syyria) (edustajat: V. Davies jaV. Wilkinson, solicitors, sekä R. Blakeley, barrister)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa Syyriaan kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2013/255/YUTP muuttamisesta 27.5.2016 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2016/850 ja and Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 36/2012 täytäntöönpanosta 27.5.2016 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 2016/840 niiltä osin kuin se koskee ja/tai siinä viitataan kantajaan

               —

               velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu väitteeseen, jonka mukaan riidanalaiset toimenpiteet (i) ovat oikeuden väärinkäyttöä ja toimivallan ylittämistä ja (ii) loukkaavat kantajan Euroopan unionin perusoikeuskirjassa ja Euroopan ihmisoikeussopimuksessa turvattuja oikeuksia hyvään hallintoon ja tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen koskevia perusoikeuksia.

               2.

               Toinen kanneperuste perustuu väitteeseen, jonka mukaan SEUT 66 artiklaa on rikottu.

               3.

               Kolmas kanneperuste perustuu väitteeseen, jonka mukaan riidanalaisia toimenpiteitä rasittaa ilmeinen arviointivirhe.

               4.

               Neljäs kanneperuste perustuu väitteeseen, jonka mukaan riidanalaiset toimenpiteet loukkaavat kantajan Euroopan unionin perusoikeuskirjassa ja Euroopan ihmisoikeussopimuksessa turvattuja oikeuksia oikeuteen nauttia maineensa kunnioittamisesta ja nauttia rauhassa omaisuudestaan ja suhteellisuusperiaatetta.

               5.

               Viides kanneperuste perustuu väitteeseen, jonka mukaan riidanalaisilla toimenpiteillä loukataan syrjimättömyyden periaatetta.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 28 päivänä helmikuuta 2002, asiassa T-395/94, Atlantic Container Line AB ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu – Linjakonferenssit – Asetus N:o 4056/86 – Soveltamisala – Ryhmäpoikkeus – Asetus N:o 1017/68 – Yksittäispoikkeus)

text:
15.6.2002                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 144/33
                                              ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                                 YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                     MIOISTUIMEN TUOMIO                                                       MIOISTUIMEN TUOMIO,
                   28 päivänä helmikuuta 2002
                                                                                28 päivänä helmikuuta 2002,
asiassa T-308/94, Cascades SA vastaan Euroopan yhteisö-
                            jen komissio (1)
                                                                           asiassa T-395/94, Atlantic Container Line AB ym. vastaan
                                                                                Euroopan yhteisöjen komissio (1)
(Kilpailu – EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta
(josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta) – Kilpailusääntöjen
rikkomista merkitsevästä toiminnasta vastuuseen joutumi-
nen – Sakko – Muutoksenhaku – Asian palauttaminen                          (Kilpailu – Linjakonferenssit – Asetus N:o 4056/86 –
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen – Yhdenvertai-                    Soveltamisala – Ryhmäpoikkeus – Asetus N:o 1017/68 –
                    nen kohtelu – Oikeusvoima)                                                    Yksittäispoikkeus)
                           (2002/C 144/71)
                                                                                (2002/C 144/72)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Asiassa T-308/94, Cascades SA, kotipaikka Bagnolet (Ranska),
edustajanaan asianajaja J.-Y. Art, prosessiosoite Luxemburgissa,
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään R. Lyal
ja É. Gippini Fournier), jossa kantaja vaatii EY:n perustamisso-
                                                                           Asiassa T-395/94, Atlantic Container Line AB, kotipaikka
pimuksen 85 artiklan soveltamisesta (IV/C/33.833 – Kartonki)
                                                                           Göteborg (Ruotsi), Cho Yang Shipping Co. Ltd, kotipaikka Soul
13 päivänä heinäkuuta 1994 tehdyn komission päätöksen 94/
                                                                           (Etelä-Korea), DSR-Senator Lines GmbH, kotipaikka Bremen
601/EY (EYVL L 243, s. 1) kumoamista, yhteisöjen ensimmäi-
                                                                           (Saksa), Hapag Lloyd AG, kotipaikka Hampuri (Saksa), Mediter-
sen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu ensimmäinen jaos-
                                                                           ranean Shipping Company SA, kotipaikka Geneve (Sveitsi),
to), toimien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä
                                                                           A. P. Møller-Mærsk Line, kotipaikka Kööpenhamina (Tanska),
tuomarit K. Lenaerts, J. Pirrung, M. Vilaras ja N. J. Forwood,
                                                                           Nedlloyd Lijnen BV, kotipaikka Rotterdam (Alankomaat),
kirjaaja: hallintovirkamies D. Christensen, on antanut
                                                                           Neptune Orient Lines Ltd, kotipaikka Singapore (Singapore),
28.2.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                           Nippon Yusen Kaisha (NYK Line), kotipaikka Tokio (Japani),
                                                                           Orient Overseas Container Line (UK) Ltd, kotipaikka Levington
1)     EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisesta (IV/C/         (Yhdistynyt kuningaskunta), P & O Containers Ltd, kotipaikka
       33.833 – Kartonki) 13 päivänä heinäkuuta 1994 tehdyn                Lontoo (Yhdistynyt kuningaskunta), Polish Ocean Lines (POL),
       komission päätöksen 94/601/EY 3 artiklassa kantajalle mää-          kotipaikka Gdynia (Puola), Sea-Land Service Inc., kotipaikka
       rätty sakko vahvistetaan 13 538 000 euroksi.                        Jersey City, New Jersey (Amerikan yhdysvallat), Tecomar SA
                                                                           de CV, kotipaikka México (Meksiko), Transportación Marı́tima
2)     Kantajan on vastattava viidestä kuudesosasta omia oikeuden-         Mexicana SA de CV, kotipaikka México, edustajinaan solicitor
       käyntikulujaan ja korvattava viisi kuudesosaa komission oikeu-      J. Pheasant, solicitor N. Bromfield sekä aluksi solicitor S. Kim,
       denkäyntikuluista sekä yhteisöjen tuomioistuimessa että ensim-      sittemmin solicitor M. Levitt, prosessiosoite Luxemburgissa,
       mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa aiheutuneiden oikeuden-        joita tukevat The European Community Shipowners’ Associa-
       käyntikulujen osalta, välitoimimenettelystä aiheutuneet oikeu-      tions ASBL, kotipaikka Bryssel, edustajanaan asianajaja
       denkäyntikulut mukaan lukien.                                       D. Waelbroeck, ja The Japanese Shipowners’ Association,
                                                                           kotipaikka Tokio, edustajinaan aluksi N. Forwood, QC, sekä
3)     Komission on korvattava yksi kuudesosa kantajan oikeuden-           solicitor P. Rutley, sittemmin asianajaja F. Murphy, prosessi-
       käyntikuluista ja vastattava yhdestä kuudesosasta omia oikeu-       osoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
       denkäyntikulujaan sekä yhteisöjen tuomioistuimessa että ensim-      (asiamiehinään B. Langeheine ja R. Lyal), jota tukevat The
       mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa aiheutuneiden oikeuden-        Freight Transport Association Ltd, kotipaikka Tunbridge Wells
       käyntikulujen osalta, välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut       (Yhdistynyt kuningaskunta), johon kuuluu The British Ship-
       mukaan lukien.                                                      ping Council, Association des utilisateurs de transport de fret,
                                                                           kotipaikka Pariisi, johon kuuluu Conseil des chargeurs français,
                                                                           ja The European Council of Transport Users ASBL, kotipaikka
(1) EYVL C 351, 10.12.1994.                                                Bryssel, johon kuuluu The European Shippers Council, edusta-
                                                                           jinaan solicitor-advocate M. Clough, QC, prosessiosoite Lu-
                                                                           xemburgissa, ja jossa kantajat vaativat ensimmäisen oikeusas-
 ---pagebreak--- C 144/34                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       15.6.2002
teen tuomioistuinta kumoamaan EY:n perustamissopimuksen                  YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
85 artiklan soveltamisesta (IV/34.446 – Trans Atlantic Agree-                                MIOISTUIMEN TUOMIO
ment) 19 päivänä lokakuuta 1994 tehdyn komission päätök-
sen 94/980/EY (EYVL L 376, s. 1), yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpa-                                28 päivänä helmikuuta 2002
nossa: jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit J. Azizi
ja M. Jaeger, kirjaaja: lakimiesavustaja Y. Mottard, on                  asiassa T-18/97, Atlantic Container Line AB ym. vastaan
28.2.2002 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-                                  Euroopan yhteisöjen komissio (1)
raava:
                                                                         (Kilpailu – Linjakonferenssit – Monimuotokuljetukseen liit-
                                                                         tyvän maakuljetuksen hintojen vahvistamista koskeva sopi-
                                                                         mus – Asetus N:o 1017/68 – Ilmoittaminen – Sakkoimmuni-
1)    EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisesta 19 päi-                        teetti – Tutkittavaksi ottaminen)
      vänä lokakuuta 1994 tehdyn komission päätöksen 94/980/
      EY (IV/34.446 – Trans Atlantic Agreement) 5 artikla                                          (2002/C 144/73)
      kumotaan.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
2)    Kanne hylätään muilta osin.
                                                                         Asiassa T-18/97, Atlantic Container Line AB, kotipaikka
                                                                         Göteborg (Ruotsi), Cho Yang Shipping Co. Ltd, kotipaikka Soul
3)    Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne          (Etelä-Korea), DSR-Senator Lines GmbH, kotipaikka Bremen
      velvoitetaan korvaamaan neljä viidesosaa komission ja väliintu-    (Saksa), Hanjin Shipping Co. Ltd, kotipaikka Soul, Neptune
      lijoina esiintyneiden The Freight Transport Association Ltd:n,     Orient Lines Ltd, kotipaikka Singapore (Singapore), Nippon
      Association des utilisateurs de transport de fret’n ja The         Yusen Kaisha (NYK Line), kotipaikka Tokio (Japani), Orient
      European Council of Transport Users ASBL:n oikeudenkäynti-         Overseas Container Line (UK) Ltd, kotipaikka Levington (Yhdis-
      kuluista välitoimimenettelystä asiassa T-395/94 R sekä asiassa     tynyt kuningaskunta), P & O Nedlloyd BV, kotipaikka Rotter-
      T-395/94 R II aiheutuneet oikeudenkäyntikulut mukaan               dam (Alankomaat), P & O Containers Ltd, kotipaikka Lontoo
      lukien.                                                            (Yhdistynyt kuningaskunta), Hapag-Lloyd AG, kotipaikka
                                                                         Hampuri (Saksa), A. P. Møller-Mærsk Line, kotipaikka Kööpen-
                                                                         hamina (Tanska), Mediterranean Shipping Company SA, koti-
                                                                         paikka Geneve (Sveitsi), POL-Atlantic, kotipaikka Gdynia
4)    Komissio vastaa yhdestä viidesosasta omista oikeudenkäyntiku-      (Puola), Sea-Land Service Inc., kotipaikka Charlotte (Amerikan
      luistaan.                                                          yhdysvallat), Tecomar SA de CV, kotipaikka México (Meksiko),
                                                                         Transportación Marı́tima Mexicana SA de CV, kotipaikka
                                                                         México, edustajinaan solicitor J. Pheasant ja solicitor N. Brom-
                                                                         field, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisö-
                                                                         jen komissio (asiamiehenään R. Lyal), jota tukee Ranskan
5)    Väliintulijoina esiintyneet The Freight Transport Association
                                                                         tasavalta (asiamiehinään K. Rispal-Bellanger ja R. Loosli-
      Ltd, Association des utilisaterus de transport de fret ja The
                                                                         Surrans), jossa kantajat vaativat yhteisöjen tuomioistuinta
      European Council of Transport Users ASBL vastaavat yhdestä
                                                                         kumoamaan EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan sovelta-
      viidesosasta omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                         misesta (asia IV/35.134 – Trans-Atlantic Conference Agree-
                                                                         ment) 26 päivänä marraskuuta 1996 tehdyn komission pää-
                                                                         töksen K(96) 3414 lopullinen, yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
                                                                         asteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa:
6)    Väliintulijoina esiintyneet The European Community Shipow-         jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit J. Azizi ja
      ners’ Association ASBL ja The Japanese Shipowners’ Associa-        M. Jaeger, kirjaaja: lakimiesavustaja Y. Mottard, on antanut
      tion vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan välitoimime-        28.2.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
      nettelystä asiassa T-395/94 R sekä asiassa T-395/94 R II
      aiheutuneet oikeudenkäyntikulut mukaan lukien.
                                                                         1)    Kanne jätetään tutkimatta.
                                                                         2)    Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne
                                                                               velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.
(1) EYVL C 392, 31.12.1994.
                                                                         3)     Ranskan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                         (1) EYVL C 94, 22.3.1997.