title: Asia C-98/16: Kanne 17.2.2016 – Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               25.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 145/25

         Kanne 17.2.2016 – Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-98/16)
   (2016/C 145/31)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: W. Roels ja D. Triantafyllou)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut SEUT 63 artiklan eikä ETA-sopimuksen 40 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on hyväksynyt ja pitänyt voimassa lainsäädännön, jonka mukaan testamenttilahjoituksiin, jotka on tehty voittoa tavoittelemattomille järjestöille, jotka ovat sijoittautuneet muihin EU:n/ETA:n jäsenvaltioihin, sovellettava alennettu perintöverokanta edellyttää vastavuoroisuutta

               —

               velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kreikan lainsäädännössä säädetään alemmasta verokannasta, kun on kyse testamenttilahjoituksista, jotka on tehty voittoa tavoittelemattomille oikeushenkilöille (hyväntekeväisyysjärjestöt jne.). Kyseistä alempaa kantaa ei kuitenkaan sovelleta testamenttilahjoituksiin, jotka on tehty vastaaville ulkomaisille oikeushenkilöille, paitsi jos kyseessä olevat valtiot myöntävät itse edullisemman kohtelun testamenttilahjoituksille, jotka on tehty kreikkalaisille voittoa tavoittelemattomille oikeushenkilöille (eli toisin sanoen vastavuoroisuusperiaatteen mukaisesti).

               —

               Kyseinen lainsäädäntö merkitsee EU:n ja ETA:n muiden jäsenvaltioiden (voittoa tavoittelemattomien) oikeushenkilöiden syrjintää, mikä on rajoitus pääoman vapaaseen liikkuvuuteen (SEUT 63 artikla).

               —

               Kyseinen rajoitus ei kuulu SEUT 65 artiklassa määrättyjen poikkeusten soveltamisalaan.

               —

               Kyseinen rajoitus ei ole oikeutettavissa kansalliseen talousarvioon kohdistuvan rasitteen supistumisella, joka perustuu kansallisten voittoa tavoittelemattomien järjestöjen toimintaan (taloudellista argumenttia ei voida hyväksyä).

               —

               Lopuksi on todettava, että vastavuoroisuuden periaatteella ei voida oikeuttaa pääomien vapaata liikkuvuutta koskevan periaatteen loukkaamista syrjintään turvautuen.


title: Asia T-212/03: MyTravel Group plc:n 18.6.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 200/28                FI                               Euroopan unionin virallinen lehti                                         23.8.2003
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Yhteisön tavaramerkin ha-           Kantaja
kija:                                                                      –     velvoittaa komission maksamaan EY 288 artiklan toisen
                                                                                kohdan mukaisena vahingonkorvauksena kantajalle
                                                                                määrän, joka on (luottamuksellinen) tai määrän, jonka
                                                                                ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin harkitsee kohtuul-
Haettu tavaramerkki:                Kuviomerkki FABER, rekisteröin-              liseksi
                                    tihakemus        nro      676.353,
                                    luokkiin 1, 2 ja 3 kuuluvien
                                    tavaroiden osalta (kemikaalit ja       –     velvoittaa vastaajan maksamaan korkoa korvausmäärälle
                                    liima-aineet teollisiin tarkoituk-           kahdeksan prosentin vuotuisen korkokannan tai ensim-
                                    siin)                                        mäisen oikeusasteen tuomioistuimen kohtuulliseksi harkit-
                                                                                seman korkokannan mukaan laskettuna siitä päivästä, jona
                                                                                käsiteltävänä olevassa asiassa annetaan vahingonkorvauk-
                                                                                seen velvoittava tuomio
Sen tavaramerkki- tai merk-         Industrias Químicas Naber S.A.
kioikeuden haltija, johon
väitemenettelyssä on vedot-                                                –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
tu:
Tavaramerkki- tai merkkioi-         Espanjalaiset tavaramerkit NA-
keus, johon väitemenette-           BER (rekisterinumerot 801.202,
lyssä on vedottu:                   2.072.120        ja     2.072.122)     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                    luokkiin 1, 2 ja 3 kuuluvien
                                    tavaroiden osalta.
                                                                           Kantaja, entiseltä nimeltään Airtours plc, vaatii, että komissio
                                                                           korvaa sille sen vahingon, jonka komissio on aiheuttanut
                                                                           asiassa N:o IV/M.1524 – Airtours/First Choice (1) tekemällään
Väiteosaston ratkaisu:              Vastustuksen hylkääminen.              päätöksellä, jonka mukaan kantajan ja First Choicen välinen
                                                                           yrityskeskittymä on yhteismarkkinoille soveltumaton.
Valituslautakunnan ratkaisu:        Valituksen hylkääminen.                Kantaja väittää, että kun komissio käsitteli Airtoursin aikomusta
                                                                           ostaa First Choice, se rikkoi oikeussääntöjä, joiden tehtävänä on
                                                                           suojata yksilöiden oikeuksia. Erityisesti kantaja väittää, että
                                                                           komissio rikkoi yrityskeskittymien valvonnasta annetun
Kanneperusteet:                     Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 ar-         neuvoston asetuksen N:o 4064/89 (2) 2 artiklaa sekä loukkasi
                                    tiklan 1 kohdan b alakohtaa on         hyvän hallinnon sekä huolenpito- ja huolellisuusvelvollisuuden
                                    sovellettu virheellisesti (sekaan-     periaatteita.
                                    nusvaara).
                                                                           Kantaja väittää, että rikkoessaan näitä sääntöjä komissio ylitti
                                                                           harkintavaltansa rajat ilmeisen selvästi ja vakavasti ja että
                                                                           sääntöjen rikkominen on riittävän vakavaa EY 288 artiklan
                                                                           mukaisen vahingonkorvauksen tuomitsemiseksi.
MyTravel Group plc:n 18.6.2003 Euroopan yhteisöjen
               komissiota vastaan nostama kanne                            Tältä osin kantaja viittaa asiassa T-342/99, Airtours vastaan
                                                                           komissio, annettuun tuomioon (3), jossa kumotaan komission
                           (Asia T-212/03)                                 päätös asiassa N:o IV/M.1524 – Airtours/First Choice. Kantaja
                                                                           esittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin otti kyllä
                           (2003/C 200/51)                                 huomioon komissiolla olevan harkintavallan, mutta totesi silti,
                                                                           että päätöstä rasitti joukko ilmeisiä arviointivirheitä, jotka
                     (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                       koskivat määräävän markkina-aseman syntymistä. Kumoamisoi-
                                                                           keudenkäynnissä todettu ilmeinen virhe vastaa kantajan
                                                                           mukaan ilmeistä harkintavallan rajojen rikkomista ja on näin
MyTravel Group plc, kotipaikka Manchester (Yhdistynyt kunin-               riittävän vakava rikkomus.
gaskunta), on nostanut 18.6.2003 Euroopan yhteisöjen ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhtei-
söjen komissiota vastaan. Kantajien edustajina ovat D. Pannick,            Kantaja väittää myös, että se seikka, että komissiolla on
QC, barrister A. Lewis, solicitor M. Nicholson ja solicitor                harkintavaltaa, ei vapauta sitä velvollisuudesta noudattaa hyvän
S. Cardell.                                                                hallinnon periaatteita.
 ---pagebreak--- 23.8.2003               FI                               Euroopan unionin virallinen lehti                                             C 200/29
Kantaja väittää kärsineensä vahinkoa näiden sääntöjen rikko-               SIGLA, S.A:n 13.6.2003 sisämarkkinoiden harmonisointi-
misten vuoksi. Vahinko koostuu ensinnäkin First Choisen tuot-                          virastoa (SMHV) vastaan nostama kanne
tamasta voitosta, joka ilmenee sen tarkastetusta tilinpäätöksestä
ja joka olisi koitunut kantajan hyväksi, jollei komissio olisi                                         (Asia T-215/03)
kieltänyt yrityskauppaa. Toiseksi kantaja vaatii korvausta toteu-
tumatta jääneestä kulujen säästymisestä, joka olisi saavutettu
sulautumisen seurauksena syntyvien synergiaetujen kautta, ja                                          (2003/C 200/53)
kolmanneksi niiden kulujen korvaamista, jotka aiheutuivat First
Choisesta annetun tarjouksen tekemisestä ja jotka menivät                                        (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
hukkaan komission päätöksen johdosta.
(1) Yrityskeskittymän julistamisesta yhteismarkkinoille ja ETA-sopi-       SIGLA, S.A, kotipaikka Madrid, on nostanut 13.6.2003 Euroo-
    muksen toimintaan soveltumattomaksi 22 päivänä syyskuuta 1999          pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
    tehty komission päätös 2000/276/EY (Asia IV/M.1524 – Airtours/         kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (SMHV)
    First Choice) (tiedoksiannettu numerolla K(1999) 3022) (ETA:n          vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Enrique Armijo
    kannalta merkityksellinen teksti) (EYVL L 93, s. 1).
(2) Yrityskeskittymien valvonnasta 21 päivänä joulukuuta 1989 annettu      Chávarri.
    neuvoston asetus (ETY) N:o 4064/89 (teksti oikaistu EYVL:ssä
    L 257, s. 13).                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
(3) Asia T-342/99, Airtours vastaan komissio, tuomio 6.6.2002 (Kok.
    2002, s. II-2585).
                                                                           –     kumoaa SMHV:n kolmannen valituslautakunnan 1.4.2003
                                                                                tekemän ratkaisun R 1127/2000-3 sillä perusteella, että
                                                                                siinä rikotaan asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 5 kohtaa
                                                                           –     toissijaisesti kumoaa riidanalaisen ratkaisun sillä perus-
                                                                                teella, että siinä loukataan SIGLA, S.A:n puolustautumisoi-
Francesco       Contesson 13.6.2003 Euroopan yhteisöjen                          keuksia ja dispositiivisuuden periaatetta, jotka ovat
                komissiota vastaan nostama kanne                                 asetuksen N:o 40/94 74 artiklan taustalla
                            (Asia T-213/03)                                –     velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                           (2003/C 200/52)
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                           Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
Francesco Contesso, kotipaikka Pariisi, on nostanut 13.6.2003              Yhteisön tavaramerkin ha-          ELLENI HOLDING BV.
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                  kija:
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
Kantajan edustajina ovat asianajajat Sébastien Orlandi, Albert
Coolen, Jean-Noël Louis ja Etienne Marchal, prosessiosoite
Luxemburgissa.                                                             Haettu tavaramerkki:               Sanamerkki ”VIPS” – Hakemus
                                                                                nro 459.875 luokkiin 9, 35 ja
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                                                    42 kuuluvia tavaroita ja palvelu-
                                                                                ja ja myöhemmin vain luokkaan
–      kumoaa päätöksen, jolla vahvistettiin lopullinen arviointi-                                            42 kuuluvia palveluita (tietoko-
       kertomus ajalle 1.7.1999–30.6.2001                                                                     neohjelmistojen suunnittelu ja
                                                                                kehittäminen hotelli-, ravintola-
–      velvoittaa komission suorittamaan kantajalle yhden euron
                                                                                ja kahvilapalveluita) varten.
       suuruisen symbolisen korvauksen henkisestä kärsimyksestä
–      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                           Sen tavaramerkki- tai merk-        Kantaja.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                        kioikeuden haltija, johon
                                                                           väitemenettelyssä on vedot-
                                                                           tu:
Kanteensa tueksi kantaja väittää, että arvioija ei ole noudattanut
velvollisuutta kuulla arvioitavan esimiesten kantaa asiasta ennen
arviointikertomuksen laatimista. Arvioija ei myöskään ole
noudattanut velvollisuuttaan, jonka mukaan kyseisten
esimiesten on merkittävä nimikirjaimensa arviointikertomuksen              Tavaramerkki- tai merkkioi-        Espanjalainen sanamerkki ”VIPS”
jokaiselle sivulle ja allekirjoitettava lopullinen arviointikertomus.      keus, johon väitemenette-          (rekisteröity numerolla 551.436)
Kantajan mukaan asiassa on myös rikottu perusteluvelvolli-                 lyssä on vedottu:                  luokkaan 42 kuuluvia tuotteita
suutta, sillä arvioinnin tarkastaja ei ole ilmoittanut syitä, joiden                                          (kulutukseen tarkoitettujen elin-
vuoksi hän ei ole ottanut huomioon niiden esimiesten mielipi-                                                 tarvikkeiden ja juomien toimit-
teitä, joita asiassa on kuultu.                                                                               taminen, ravintolat, itsepalvelu-
                                                                                pisteet, ruokalat, baarit, kafete-
                                                                                riat ja hotellipalvelut) varten.


title: Asia C-464/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 14.7.2011 (Cour d’appel de Monsin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Belgian valtio v. Pierre Henfling, Raphaël Davin ja Koenraad Tanghe, Tiercé Franco-Belge SA:n konkurssipesän hoitajina (Verotus — Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Direktiivin 6 artiklan 4 kohta — Vapautus arvonlisäverosta — Direktiivin 13 artiklan B kohdan f alakohta — Uhkapelit — Palvelut, jotka omissa nimissään mutta vedonlyöntitoimintaa harjoittavan komissionantajan lukuun toimiva komissionsaaja (peliasiamies) suorittaa)

text:
               10.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/17

         Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 14.7.2011 (Cour d’appel de Monsin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Belgian valtio v. Pierre Henfling, Raphaël Davin ja Koenraad Tanghe, Tiercé Franco-Belge SA:n konkurssipesän hoitajina
   (Asia C-464/10) (1)

   (Verotus - Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Direktiivin 6 artiklan 4 kohta - Vapautus arvonlisäverosta - Direktiivin 13 artiklan B kohdan f alakohta - Uhkapelit - Palvelut, jotka omissa nimissään mutta vedonlyöntitoimintaa harjoittavan komissionantajan lukuun toimiva komissionsaaja (peliasiamies) suorittaa)
   2011/C 269/29
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour d’appel de Mons

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Belgian valtio

      Vastaajat: Pierre Henfling, Raphaël Davin ja Koenraad Tanghe, Tiercé Franco-Belge SA:n konkurssipesän hoitajina

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Cour d’appel de Mons — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 6 artiklan 4 kohdan ja 13 artiklan B kohdan f alakohdan tulkinta — Sellaisen komissionsaajan, joka toimii omissa nimissään mutta kyseisessä direktiivissä tarkoitettuja pelejä ja vedonlyöntejä tarjoavan komissionantajan lukuun, suorittamien palvelujen vapauttaminen verosta

      Tuomiolauselma

   Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 6 artiklan 4 kohtaa ja 13 artiklan B kohdan f alakohtaa on tulkittava siten, että jos taloudellinen toimija osallistuu omissa nimissään mutta vedonlyöntitoimintaa harjoittavan yrityksen lukuun sellaisten vedonlyöntien vastaanottamiseen, jotka kuuluvat 13 artiklan B kohdan f alakohdassa säädetyn arvonlisäverovapautuksen piiriin, viimeksi mainitun yrityksen on katsottava 6 artiklan 4 kohdan mukaisesti suorittaneen kyseiselle taloudelliselle toimijalle arvonlisäverovapautuksen piiriin kuuluvan vedonlyöntipalvelun.

      (1)  EUVL C 346, 18.12.2010.


title: Asia C-133/00: Yhdistyneen kuningaskunnan Employment Appeal Tribunalin, 7.4.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa J. R. Bowden, J. L. Chapman ja J. J. Doyle vastaan Tuffnells Parcels Express Ltd

text:
C 163/20                   FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        10.6.2000
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                          Yhdistyneen kuningaskunnan Employment Appeal Tribu-
                                                                             nalin, 7.4.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakko-
                                                                             ratkaisupyyntö asiassa J. R. Bowden, J. L. Chapman ja
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat                      J. J. Doyle vastaan Tuffnells Parcels Express Ltd
kuin asiassa C-105/00 (2); täytäntöönpanon määräaika on
päättynyt 13.10.1998.                                                                                (Asia C-133/00)
                                                                                (2000/C 163/37)
( 1) EYVL L 328, 28.11.1997, s. 1.
(2) Katso tämä virallisen lehden sivu 10.                                    Yhdistyneen kuningaskunnan Employment Appeal Tribunal
                                                                             on pyytänyt 7.4.2000 tekemällään päätöksellä, joka on saapu-
                                                                             nut yhteisöjen tuomioistuimeen 10.4.2000, Euroopan yhteisö-
                                                                             jen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa J. R. Bowden,
                                                                             J. L. Chapman ja J. J. Doyle vastaan Tuffnells Parcels Express
                                                                             Ltd seuraaviin kysymyksiin:
                                                                             1. Ottaen huomioon se, että vastuullisten toimielinten näke-
                                                                                mys, jonka mukaan tarvitaan lainmuutosta, jotta
                                                                                lainsäännöksellä olisi tietty vaikutus, on yhteensopiva
                                                                                ainoastaan sellaisen näkemyksen kanssa, ettei kyseisellä
                                                                                säännöksellä ennen lainmuutosta ole mainittua vaikutusta,
Länsrätten i Norrbottens länin 28.3.2000 tekemällään                              ja ottaen huomioon myös direktiivin 93/104/EY (1)1 artik-
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Inge-                          lan 3 kohdan poikkeuksia koskevat talous- ja sosiaalikomi-
     mar Nilsson vastaan Länsstyrelsen i Norrbottens län                          tean, Euroopan parlamentin ja komission aikaisemmin
                                                                                esittämät kannanotot ja neuvoston yhteinen kanta, joiden
                                                                                mukaan nykyisellään on voimassa direktiivissä annettuja
                             (Asia C-131/00)                                      etuja koskeva poikkeus, joka koskee kaikkia maantieliiken-
                                                                                teen toimialalla työskenteleviä työntekijöitä, mutta joiden
                                                                                mukaan poikkeus on ollut ja on yhä täysin perusteeton,
                            (2000/C 163/36)                                       voimmeko tällaisen aineiston perusteella, joka ei ole lain-
                                                                                säädäntöä, ylipäätään ja missä määrin päätellä, että
Länssrätten i Norrbottens län on pyytänyt 28.3.2000 te-                           (a) nykyisellään 1 artiklan 3 kohdan sanamuodon asian-
kemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomiois-                           mukainen tulkinta merkitsee sitä, että kaikki tällaiset
tuimeen 6.4.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta en-                             henkilöt jäävät direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle,
nakkoratkaisua asiassa Ingemar Nilsson vastaan Länsstyrelsen                           vai
i Norrbottens län seuraavaan kysymykseen:
                                                                                (b) ettei tällainen tulkinta merkitsisi kyseisen artiklan
                                                                                oikeudenmukaista ja tarkoitusperusteista tulkintaa?
Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3508/92 (1) 5 artiklan sisältöön
viitaten pyydämme ennakkoratkaisua siitä, onko kyseistä lain-                2. Riippumatta ensimmäiseen kysymykseen annettavasta vas-
kohtaa tulkittava siten, että oikeus avustuksen saamiseen                         tauksesta, koska tulkitessamme kansallisia lakejamme ot-
menetetään mikäli eläinten pitäjä ei ole tehnyt merkintöjä                        taen huomioon direktiivin sanamuoto ja tarkoitus koh-
rekisteriinsä (navettakirjaan) (2).                                               taamme säännöksen, jolla on laaja merkitys (”kaikilla
                                                                                Euroopan yhteisön työntekijöillä on oltava oikeus [- -]
                                                                                palkalliseen vuosilomaan”), mutta samassa säädöksessä
                                                                                myös sanamuodon (”sovelletaan kaikkeen [- -] toimintaan
(1) Tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallin-            [- -] lukuun ottamatta [- -] maantie- [- -] liikennettä”), joka
     to- ja valvontajärjestelmästä 27 päivänä marraskuuta 1992 annet-             tuntuisi olevan ristiriidassa kyseisen laajan tarkoituksen
     tu neuvoston asetus (ETY) N:o 3508/92 (EYVL erityispainos 1994,              kanssa käsiteltävinämme olevat tosiseikat huomioon ot-
     03/nide 46, s. 78).                                                          taen, onko meillä oikeus (ja jos on, mihin periaatteisiin
(2) jota on pidettävä nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjes-            viitaten) soveltaa kansallisia lakejamme käsiteltävänämme
     telmän sekä naudanlihan ja naudanlihatuotteiden merkitsemisen                olevan asian tosiseikkoihin siten, että kyseinen laaja tarkoi-
     käyttöönottamisesta 21 päivänä huhtikuuta 1997 annetun neu-                  tus toteutuu huolimatta sen sanamuodon selkeydestä,
     voston asetuksen (EY) N:o 820/97 (EYVL L 117, 7.5.97, s. 1)                  jonka mukaan kyseinen tarkoitus olisi kyseisten tosiseikko-
     7 artiklan sekä valtion maatilahallituksen eläinten merkinnästä ja
     rekisteröinnistä antamien ohjeiden (SJVFS 1994:190) mukaisesti.
                                                                                jen osalta suljettava pois?
                                                                             3. Esittääksemme samat asiat konkreettisemmin, jäävätkö
                                                                                kaikki 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla maantieliikenteen
                                                                                toimialalla työskentelevät työntekijät väistämättä direktii-
                                                                                vin 93/104/EY soveltamisalan ulkopuolelle?
 ---pagebreak--- 10.6.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 163/21
4. Jos kaikki kyseiset työntekijät eivät väistämättä jää sovelta-            katsoo tämän artiklan säännösten mukaisesti, että yleispal-
     misalan ulkopuolelle, mitä perustetta kansallisen tuomiois-             veluvelvoitteet muodostavat kohtuuttoman rasitteen orga-
     tuimen olisi sovellettava voidakseen määrittää ne maantie-              nisaatiolle, se voi ottaa käyttöön menettelyn yleispalvelu-
     liikenteen toimialalla työskentelevät työntekijät, jotka                velvoitteiden nettokustannusten jakamiseksi. Komission
     jäävät soveltamisalan ulkopuolelle, ja ne, jotka eivät jää?             mukaan asiakirja-aineiston perusteella ei voida katsoa, että
                                                                             kansallinen järjestelmä olisi ollut tarpeen nettokustannus-
                                                                             ten jakamiseksi tai että yleispalveluvelvoitteet muodostaisi-
(1) Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 23 päivänä          vat kohtuuttoman rasitteen France Télécomille. France
    marraskuuta 1993 annettu neuvoston direktiivi: 93/104/EY (EYVL           Télécomilla oli päinvastoin vuonna 1997 lähes täydellinen
    L 307, 13.12.1993, s. 18).                                               monopoliasema kiinteiden puhelinpalvelujen osalta.
                                                                         –   Komissiolle ei ole ilmoitettu tariffien epätasapainon asteit-
                                                                             taisen poistamisen toteuttamisaikataulua, vaikka se olisi
                                                                             pitänyt tehdä ennen 11.1.1997. Tämä ilmoittamatta
Euroopan yhteisöjen komission 17.4.2000 Ranskan tasa-                        jättäminen merkitsee sitä, että komissio ei voi todeta, että
                  valtaa vastaan nostama kanne                               Ranska olisi täyttänyt direktiivin 90/388/ETY, sellaisena
                                                                             kuin se on muutettuna direktiivillä 96/19/EY, 4 c artiklan
                                                                             mukaiset velvoitteensa, luettuna yhdessä direktiivin
                          (Asia C-146/00)                                    96/19/EY 2 artiklan ensimmäisen kohdan kanssa. Vaikka
                                                                             oletettaisiinkin, että 65 frangin veroton tariffi, jota pidetään
                          (2000/C 163/38)                                    yleispalveluista annetussa asetuksessa tasapainotariffina,
                                                                             olisi sitä tosiasiallisesti, 1.3.1999 alkaen voimassa oleva
                                                                             uusi 64,68 frangin veroton liittymistariffi on hieman sitä
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 17.4.2000 Euroo-                    alempi. Ranskan viranomaiset vahvistavat, että 1.3.1999
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa                   alkaen epätasapainon kustannus on vuoden loppuun saak-
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen yksikön                     ka 16 miljoonaa frangia ja rahoitetaan yleispalvelurahas-
virkamies Barry Doherty ja oikeudellisessa yksikössä toimiva                 tosta, ja myöntävät siten uudestaan, ettei epätasapaino ole
kansallinen virkamies Fabienne Siredey-Barnier, ja prosessi-                 päättynyt niiden omien kriteerien mukaan. Tämän vuoksi
osoite Luxemburgissa on c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre                 Ranskan viranomaisten olisi pitänyt joko vahvistaa, että
Wagner, Kirchberg.                                                           France Télécomilla oli oikeus jatkaa tariffiensa tasapainot-
                                                                             tamista, tai ilmoittaa direktiivin 90/388/EY 4 c artiklassa
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-               säädetystä toteuttamisaikataulusta.
tuin
1. toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut velvoittei-
     taan
                                                                         –   Ranskan lainsäädännössä säädetään direktiivin 97/33/EY
     –    koska se ei ole noudattanut direktiivin   90/388/ETY (1)           5 artiklan 3 kohdan sekä kyseisen direktiivin liitteen III
          4 c artiklan säännöksiä, sellaisena kuin tämä direktiivi           vastaisesti, että yleispalvelun nettokustannusta laskettaessa
          on muutettuna direktiivillä 96/19/EY; (2)                          on otettava huomioon kannattavat liittymät, mikä lisää
                                                                             perusteettomasti korvattavien kustannusten määrää mark-
                                                                             kinoiden uusien toimijoiden vahingoksi. Lisäksi Ranskan
     –    koska se ei ole noudattanut direktiivin 97/33/EY (3)
                                                                             posti- ja televiestintälain R.20-32 §:n mukaisessa laskukaa-
          5 artiklan 1, 3, 4 ja 5 kohdan säännöksiä.
                                                                             vassa yleispalvelun rahoitukseen liittyviä kustannuksia ei
                                                                             jaeta jokaisen yrityksen kesken objektiivisten perusteiden
2. velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-                  mukaisesti, kuten direktiivin 90/388/ETY 4 c artiklassa
     kulut.                                                                  edellytetään. Siinä ei noudateta myöskään direktiivin
                                                                             97/33/EY 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua avoimuusperi-
                                                                             aatetta.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–    Ranska on velvoittanut ilman yhteisön oikeuden mukaista
     oikeudellista perustaa matkapuhelintoiminnan tarjoajat
     maksamaan vuonna 1997 yleispalveluista. Toisin kuin                 –   Yleispalveluvelvoitteen tietyt osakustannukset on vahvis-
     Ranskan viranomaiset antavat ymmärtää, direktiivin                      tettu kiinteästi vastoin erityistä laskentavelvollisuutta (di-
     96/19/EY 4. ja 26. perustelukappaleessa ei aseteta sellaisia            rektiivin 97/33/EY 5 artiklan 3 kohta). Siten kannattamat-
     velvoitteita, joita ei ole direktiivin säännöksissä, mutta              tomien liittymien nettokustannusta kannattavalla alueella
     niissä muistutetaan, että niin kauan kuin perinteisellä                 ei olisi pitänyt vahvistaa kiinteästi. Yleispalvelun nettokus-
     teleorganisaatiolla on yksinoikeuksia telepalvelujen tarjoa-            tannusta vuonna 1997 ei olisi pitänyt vahvistaa kiinteästi.
     miseen, mikään lisätoimenpide ei ole tarpeen yleispalvelu-              France Télécomille suoritetut maksut tiettyjen sosiaalisten
     jen varmistamiseksi. Direktiivin 97/33/EY 5 artiklan                    tariffien kustannusten korvaamiseksi on vahvistettu
     1 kohta on vieläkin selvempi: ainoastaan jos jäsenvaltio                epätäsmällisesti.


title: Asia T-384/00: Agnès Ajourin ynnä muiden 27.12.200 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
10.2.2001                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 45/25
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien asia-
                                                                          miehinä ovat asianajajat Jean-Noël Louis ja Véronique Peere,
–    kumoaa komission päätöksen, jolla toinen henkilö nimi-               Bryssel.
     tettiin toimeen KOM/113/99 IV/F/2 ”kauppa ja muut
     palvelut”, joka vastaa A 3 palkkaluokaan kuuluvan yksi-              Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
     kön päällikön virkaa
                                                                          –     kumoaa komission päätökset, jotka on tehty Euroopan
–    kumoaa komission päätöksen olla valitsematta kantajaa                      yhteisöjen virkamiesten ja muun henkilöstön palkkojen ja
     tähän virkaan                                                              eläkkeiden sekä näihin palkkoihin ja eläkkeisiin liittyvien
                                                                                korjauskertoimien mukauttamisesta 1 päivästä heinäkuu-
–    määrää maksettavaksi 120 000 euroa, jota määrää tullaan                    ta 1999 17 päivänä joulukuuta 1999 annetun neuvoston
     oikeudenkäynnin aikana vielä tarkistamaan, korvauksena                     asetuksen N:o 2700/1999 (1) mukaisesti ja jotka koskevat
     siitä henkisestä kärsimyksestä, jota kantajalle aiheutui                   kantajiin liittyviä taannehtivia palkkalaskelmia ajanjaksol-
     siitä, että vastaaja oli merkinnyt kantajan henkilökansioon                ta 15.3.–31.12.1999 sekä kantajiin liittyviä tammikuun
     lainvastaisia tai epätäydellisiä tietoja, ja siitä epävarmuu-              2000 jälkeen tehtyjä palkkalaskelmia,
     desta ja levottomuudesta, jota hän oli kokenut ammatilli-
     sen tulevaisuutensa suhteen                                          –     kumoaa niiden kantajien osalta, joita 14.4.2000 tehty
                                                                                päätös ei koske, komission päätökset, jotka koskevat
–    määrää maksettavaksi 25 000 euroa, jota määrää tullaan                     heihin liittyviä tammikuun 2000 jälkeen tehtyjä palkka-
     oikeudenkäynnin aikana vielä tarkistamaan, korvauksena                     laskelmia,
     siitä aineellisesta vahingosta, joka kantajalle aiheutui siitä,
     että häntä ei nimitetty riidanalaiseen tehtävään ja siitä,           –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
     ettei hänelle annettu ylenemismahdollisuuksia
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–    velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-
     kulut.                                                               Tämän asian kantajat ovat komission virkamiehiä ja väliaikaisia
                                                                          toimihenkilöitä, jotka ovat toimessa elintarvike- ja eläinlääkin-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       tätoimistossa Dublinissa. Heidän kanteensa perustuu siihen,
                                                                          miten heihin on sovellettu asetuksen N:o 2700/1999 6 artiklan
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat            2 kohdassa tarkoitettuja korjauskertoimia 16.5.1999 lukien.
kuin asiassa T-376/00, Carmelo Morello vastaan vastaan
komissio.                                                                 Kantajien mukaan komissio on soveltanut korjauskerrointa,
                                                                          joka ei takaa yhteisöjen Brysselissä toimessa oleville ja Dubli-
                                                                          nissa toimessa oleville virkamiehille yhdenvertaista elintasoa ja
                                                                          ostovoimaa.
                                                                          Kantajat väittävät kanteensa tueksi, että
                                                                          –     Euroopan yhteisöjen virkamiesten henkilöstösääntöjen
Agnès Ajourin ynnä muiden 27.12.200 Euroopan yhteisö-
                                                                                liitteen XI 64 ja 65 artiklaa on rikottu ja hyvän hallinnon
            jen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                ja hyvän hallintotavan periaatteita on loukattu,
                          (Asia T-384/00)                                 –     yhdenvertaisen kohtelun, yhdenvertaisten uralla etene-
                                                                                mismahdollisuuksien sekä työntekijöiden vapaan liikku-
                           (2001/C 45/52)                                       vuuden periaatteita on loukattu.
                                                                          (1) Euroopan yhteisöjen virkamiesten ja muun henkilöstön palkkojen
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                             ja eläkkeiden sekä näihin palkkoihin ja eläkkeisiin liittyvien
                                                                              korjauskertoimien mukauttamisesta 1 päivästä heinäkuuta 1999
Agnès Ajour ynnä muut ovat nostaneet 27.12.2000 Euroopan                      17 päivänä joulukuuta 1999 annettu neuvoston asetus (EY, EHTY,
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-                     Euratom) N:o 2700/1999 (EYVL L 327, 21.12.1999, s. 1).


title: Asia T-266/08 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.7.2010 — Kerstens v. komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Asemapaikan vaihtaminen — Henkilöstösääntöjen 7 artikla — Yksikön etu — Tosiseikkojen ja selvitysaineiston ottaminen huomioon vääristyneellä tavalla — Virkamiestuomioistuimen perusteluvelvollisuus — Puolustautumisoikeudet)

text:
               14.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/38

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 2.7.2010 — Kerstens v. komissio
   (Asia T-266/08 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Asemapaikan vaihtaminen - Henkilöstösääntöjen 7 artikla - Yksikön etu - Tosiseikkojen ja selvitysaineiston ottaminen huomioon vääristyneellä tavalla - Virkamiestuomioistuimen perusteluvelvollisuus - Puolustautumisoikeudet)
   2010/C 221/61
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Petrus Kerstens (Overijse, Belgia) (edustaja: asianajaja C. Mourato)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: K. Herrmann ja M. G. Berscheid)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, joka on tehty Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa F-119/06, Kerstens vastaan komissio, 8.5.2008 antamasta tuomiosta (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) ja jossa vaaditaan mainitun tuomion kumoamista

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Petrus Kerstens vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja hänet velvoitetaan korvaamaan komissiolle tässä asiassa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 247, 27.9.2008.


title: Asia F-147/06: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 4.9.2008 — Dragoman v. komissio (Henkilöstö — Avoin kilpailu — Päätös olla hyväksymättä kantajaa suulliseen kokeeseen)

text:
               6.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 313/55

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 4.9.2008 — Dragoman v. komissio
   (Asia F-147/06) (1)

   (Henkilöstö - Avoin kilpailu - Päätös olla hyväksymättä kantajaa suulliseen kokeeseen)
   (2008/C 313/99)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Adriana Dragoman (Bryssel, Belgia) (edustaja: aluksi asianajaja S. Mihailescu, sittemmin asianajaja G.-F. Dinulescu)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: K. Herrmann ja M. Velardo)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Avoimen kilpailun EPSO/AD/44/06 CJ, jonka tarkoituksena oli laatia romaniankielisten juristi-lingvistien varallaololuettelo palvelukseen ottamista varten, valintalautakunnan päätöksen antaa kantajalle arvosana 18/40 kirjallisesta kokeesta b ja olla hyväksymättä tätä kyseisen kilpailun suulliseen kokeeseen kumoaminen.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 42, 24.2.2007, s. 48.


title: Asia T-163/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 12.9.2005 — BA.LA. di Lanciotti Vittorio ym. v. komissio

text:
               10.3.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 56/39

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 12.9.2005 — BA.LA. di Lanciotti Vittorio ym. v. komissio
   (Asia T-163/06) (1)

   (2007/C 56/72)

      Oikeudenkäyntikieli: italia

   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EYVL C 190, 12.8.2006.


title: Mediocurso, Estabelecimento de Ensino Particular, Limitadan 14.11.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-180/96)

text:
25.1.97              I  H   1                  Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 26/7
29.11.1996, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa           liittotasavallassa muita tiukemmat meluraja-arvot, jolloin
Firma Aher-Waggon GmbH vastaan Saksan liittotasavalta              seurauksena on se, että jo ennen tämän direktiivin anta
ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen :                          mista toisessa jäsenvaltiossa rekisteröidyille ilma-aluksille
                                                                   ei Saksan meluraja-arvojen ylittymisen vuoksi saa enää
Onko EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan mukaisten               Saksan liittotasavallassa myöntää liikennöintilupaa, vaikka
tavaroiden vapaata liikkuvuutta koskevien periaatteiden            rakenteeltaan samanlaisille ilma-aluksille jo aiemmin Sak
mukaista se, että Saksan lainsäädännössä — direktiivissä           sassa myönnetyn liikennöintiluvan voimassaolo jatkuu ra
8 0/51 /ETY (*), sellaisena kuin se on muutettuna direktii        joituksitta ?
villä 83/206/ETY (2 ), ilma-alusten melupäästöille asetettu
jen vähimmäisvaatimuksiksi muotoiltujen rajoitusten pe            (!) EYVL N:o L 18 , 24.1.1980, s . 26 .
rusteella — ilma-alusten liikennöintilupaa koskevat Saksan         (2 ) EYVL N:o L 117, 4.5.1983 , s . 15 .
                                         ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                          Mediocurso, Estabelecimento de Ensino Particular, Limita
      TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS,                          dan 14.11.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
                                                                                nostama kanne
                29 päivänä marraskuuta 1996,
                                                                                (Asia T- 180/96 )
asiassa T-l 79/96 R, J. Antonissen vastaan Euroopan unio
        nin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio                                        ( 97/C 26/14 )
(Maitokiintiöt — Yhteisön aiheuttama vahinko — Välitoi
met — Yhteisön tuomitsemista koskeva vaatimus — Väli                             (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
                  aikaisluonteen puuttuminen)
                           97/C 26/ 13 )
                                                                   Mediocurso, Estabelecimento de Ensino Particular, Limita
                                                                   da on nostanut Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus
                                                                   asteen tuomioistuimessa 14.11.1996 kanteen Euroopan
                 (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                   yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan toimipaikka on
                                                                   osoitteessa Rua dos Ferreiros ä Estrela, n? 9, 2 ? Dto, Lis
                                                                   sabon, ja kantajan edustajat ovat asianajajat Carlos Botel
Asiassa T-l 79/96 R, J. Antonissen, kotipaikka Giethem             ho Moniz ja Paulo Moura Pinheiro, Lissabon, prosessi
(Alankomaat), edustajanaan asianajaja E. H. Pijnacjer              osoite Luxemburgissa asianajotoimisto Aloyse May, 31
Hordijk, Amsterdam, prosessiosoite Luxemburgissa asian            Grand-Rue, L-1661 Luxembourg.
ajotoimisto L. Frieden, 62 avenue Guillaume, vastaan Eu
roopan unionin neuvosto, ( asiamiehinä : G. Houttuin, A.
M. Colaert ja J.-P. Hix ) ja Euroopan yhteisöjen komissio          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
 ( asiamiehenä : Th. van Rijn ), jossa vaaditaan, että Euroo      tuin
pan yhteisö velvoitetaan suorittamaan väliaikaisena mak
suna 258 565,38 guldenia 5 prosentin korkoineen
 1.9.1996 alkaen, sekä maksamaan lisäksi 20 000 guldenia           — kumoaa päätöksessä N:o C(89)0570/22.3.1989 Euroo
vuodessa välitoimia koskevan hakemuksen jättämisestä sii                pan sosiaalirahastosta Portugalille (Mediocurso ) ta
 hen asti kunnes ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                   voitteen 1 mukaisen yhteisön tuen rahoittamiseksi
 antaa päätöksen pääasiassa, ensimmäisen oikeusasteen                    myönnetyn summan vähentämisestä 14.8.1996 tehdyn
 tuomioistuimen presidentti on antanut 29.11.1996 mää                   Euroopan    yhteisöjen     komission   päätöksen    N:o
 räyksen, jonka määräysosa on seuraava:                                  C(96)1185 :
  1 ) Välitoimia koskeva hakemus hylätään.                         — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkänytikulut.
                                                                    Oikeudelliset perusteet ia pääasialliset perustelut
 2 ) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                                                                    Kantaja väittää, että riidanalainen päätös on lainvastäinen
                                                                    ja että se on kumottava seuraavilla perusteilla :
 ---pagebreak--- N:o C 26/8          I FI |                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        25.1.97
— osapuolten kuulemisen periaatteen loukkaaminen, kos             Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
    ka päätös tehtiin antamatta kantajalle mahdollisuutta          tuin
    esittää näkemyksiään sen sisällöstä;
                                                                   — kumoaa päätöksessä N:o C(89)0570/22.3.1989 Euroo
— luottamuksensuojan periaatteen loukkaaminen, koska                    pan sosiaalirahastosta Portugalille (Mediocurso ) ta
    vaikka kyseiseen asiakirjaan liittyvän loppusumman                  voitteen 1 mukaisen yhteisön tuen rahoittamiseksi
    maksuvaatimus jätettiin ajoissa, komissio ei ole tehnyt             myönnetyn summan vähentämisestä 14.8.1996 tehdyn
    kohtuullisessa määräajassa mitään päätöstä asiasta;                 Euroopan yhteisöjen komission päätöksen N:o
                                                                        C(96)1186;
— olennaisten menettelymääräysten rikkominen 17 päivä
    nä   lokakuuta     1983    annetun neuvoston asetuksen         — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
    ( ETY) N:o 2950/83 ( J ) 6 artiklan 1 kohdan rikkomi
    sen vuoksi, koska Portugalin valtiolle ei ole annettu
    mahdollisuutta esittää huomautuksiaan;                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
— oikeusvarmuuden periaatteen ja luottamuksensuojan
                                                                   Kantaja väittää, että riidanalainen päätös on lainvastainen
    periaatteen loukkaaminen, koska kanteen kohteena
                                                                   ja että se on kumottava seuraavilla perusteilla :
    olevassa päätöksessä poiketaan kantajan vahingoksi
    siitä aikaisemmasta päätöksestä, jossa todettiin, että
    kantajan tekemässä loppusumman maksuvaatimuk
    sessa esittämät seikat olivat tosiasiallisesti ja kirjanpi    — osapuolten kuulemisen periaatteen loukkaaminen, kos
    dollisesti oikeat;                                                  ka päätös tehtiin antamatta kantajalle mahdollisuutta
                                                                        esittää näkemyksiään sen sisällöstä ;
— perusteluvelvollisuuden, oikeusvarmuuden periaatteen,
    saavutettujen oikeuksien kunnioittamisen periaatteen,          — luottamuksensuojan periaatteen loukkaaminen, koska
    luottamuksensuojan periaatteen ja suhteellisuusperiaat             vaikka kyseiseen asiakirjaan liittyvän loppusumman
    teen loukkaaminen sekä Euroopan sosiaalirahaston                    maksuvaatimus jätettiin ajoissa, komissio ei ole tehnyt
    hallintoon sovellettavien sääntöjen ja riidanalaisen                kohtuullisessa määräajassa mitään päätöstä asiasta;
    tuen myöntämistä koskevan päätöksen rikkominen nii
    den oikeus- ja tosiseikkojen osalta, joihin on vedottu
    kanteen kohteena olevassa päätöksessä tuen vähentä            — olennaisten menettelymääräysten rikkominen 17 päivä
    misen perusteeksi .                                                 nä   lokakuuta     1983 annetun     neuvoston    asetuksen
                                                                        (ETY) N:o 2950/83 (*) 6 artiklan 1 kohdan rikkomi
(M EYVL N:o L 289 , 22.10.1983 , s . 1 .
                                                                        sen vuoksi, koska Portugalin valtiolle ei ole annettu
                                                                        mahdollisuutta esittää huomautuksiaan;
                                                                   — oikeusvarmuuden periaatteen ja luottamuksensuojan
                                                                        periaatteen loukkaaminen, koska kanteen kohteena
                                                                        olevassa päätöksessä poiketaan kantajan vahingoksi
                                                                        siitä aikaisemmasta päätöksestä, jossa todettiin, että
Mediocurso, Estabelecimento de Ensino Particular, Limita               kantajan tekemässä loppusumman maksuvaatimuk
dan 14.11.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan                   sessa esittämät seikat olivat tosiasiallisesti ja kirjanpi
                         nostama kanne
                                                                        dollisesti oikeat;
                        (Asia T- 18 1/96 )
                          ( 97/C 26/ 15
                                                                   — perusteluvelvollisuuden, oikeusvarmuuden periaatteen,
                                                                        saavutettujen oikeuksien kunnioittamisen periaatteen,
                                                                        luottamuksensuojan periaatteen ja suhteellisuusperiaat
               (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
                                                                        teen loukkaaminen sekä Euroopan sosiaalirahaston
                                                                        hallintoon sovellettavien sääntöjen ja riidanalaisen
                                                                        tuen myöntämistä koskevan päätöksen rikkominen nii
Mediocurso, Estabelecimento de Ensino Particular, Limita               den oikeus- ja tosiseikkojen osalta, joihin on vedottu
da on nostanut Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus                  kanteen kohteena olevassa päätöksessä tuen vähentä
asteen tuomioistuimessa 14.11.1996 kanteen Euroopan                     misen perusteeksi .
yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan toimipaikka on
osoitteessa Rua dos Ferreiros ä Estrela, n? 9, 2 ? Dto, Lis
sabon, ja kantajan edustajat ovat asianajajat Carlos Botel         (M EYVL N:O L 289, 22.10.1983 , s . 1 .
ho Moniz ja Paulo Moura Pinheiro, Lissabon, prosessi
osoite Luxemburgissa asianajotoimisto Aloyse May, 31
 Grand-Rue, L-1661 Luxembourg.


title: Asia T-218/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 17.9.2008 — Neurim Pharmaceuticals (1991) v. SMHV — Eurim-Pharm Arzneimittel (Neurim PHARMACEUTICALS) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Neurim PHARMACEUTICALS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön sanamerkki ja aikaisempi kansallinen sanamerkki EURIM-PHARM — Muutoksenhakumenettelyn kieli — Määräajat — Valituksen tutkittavaksi ottaminen valituslautakunnassa — Suhteellisuusperiaate — Menettelyn jatkaminen — Menetetyn määräajan palauttaminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 59, 78 ja 78 a artikla — Asetuksen (EY) N:o 2868/95 48 säännön 1 kohdan c alakohta ja 2 kohta, 49 säännön 1 kohta ja 96 säännön 1 kohta)

text:
               8.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 285/36

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 17.9.2008 — Neurim Pharmaceuticals (1991) v. SMHV — Eurim-Pharm Arzneimittel (Neurim PHARMACEUTICALS)
   (Asia T-218/06) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Neurim PHARMACEUTICALS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön sanamerkki ja aikaisempi kansallinen sanamerkki EURIM-PHARM - Muutoksenhakumenettelyn kieli - Määräajat - Valituksen tutkittavaksi ottaminen valituslautakunnassa - Suhteellisuusperiaate - Menettelyn jatkaminen - Menetetyn määräajan palauttaminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 59, 78 ja 78 a artikla - Asetuksen (EY) N:o 2868/95 48 säännön 1 kohdan c alakohta ja 2 kohta, 49 säännön 1 kohta ja 96 säännön 1 kohta)
   (2008/C 285/65)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Neurim Pharmaceuticals (1991) Ltd (Tel-Aviv, Israel) (edustaja: asianajaja M. Kinkeldey)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Eurim-Pharm Arzneimittel GmbH (Piding, Saksa) (edustaja: asianajaja T. Raab)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, joka on nostettu SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 2.6.2006 tekemästä päätöksestä (asia R 74/2006-1), joka koskee Eurim-Pharm Arzneimittel GmbH:n ja Neurim Pharmaceuticals (1991) Ltd:n välistä väitemenettelyä
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Neurim Pharmaceuticals (1991) Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 237, 30.9.2006.


title: Asia C-490/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 27.1.2011 — Euroopan komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 49 artikla — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Muissa jäsenvaltioissa kuin Luxemburgin suurherttuakunnassa tehdyistä laboratoriotutkimuksista ja -kokeista aiheutuneiden kulujen jättäminen korvausten ulkopuolelle — Kansallinen lainsäädäntö, jossa ei säädetä näiden kustantamisesta siten, että tällaisista tutkimuksista ja kokeista maksetut kulut korvataan — Kansallinen lainsäädäntö, jossa terveydenhoitoetuuksien korvaamisen edellytykseksi asetetaan kyseisessä lainsäädännössä vahvistettujen ehtojen noudattaminen)

text:
               12.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 27.1.2011 — Euroopan komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-490/09) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - EY 49 artikla - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Muissa jäsenvaltioissa kuin Luxemburgin suurherttuakunnassa tehdyistä laboratoriotutkimuksista ja -kokeista aiheutuneiden kulujen jättäminen korvausten ulkopuolelle - Kansallinen lainsäädäntö, jossa ei säädetä näiden kustantamisesta siten, että tällaisista tutkimuksista ja kokeista maksetut kulut korvataan - Kansallinen lainsäädäntö, jossa terveydenhoitoetuuksien korvaamisen edellytykseksi asetetaan kyseisessä lainsäädännössä vahvistettujen ehtojen noudattaminen)
   2011/C 80/08
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Rozet ja E. Traversa)

      Vastaaja: Luxemburgin suurherttuakunta (edustajat: asiamies C. Schiltz ja asianajaja A. Rodesch)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 49 artiklan (SEUT 56 artiklan) rikkominen — Palvelujen tarjoamisen vapauden rajoittaminen — Kansalliset säännökset, joissa estetään muissa jäsenvaltioissa suoritettujen lääketieteellisten laboratoriotutkimusten ja -kokeiden korvaaminen — Kulujen korvaaminen ainoastaan siinä tapauksessa, että tällaiset tutkimukset ja kokeet on suorittanut laboratorio, joka noudattaa täysimääräisesti kansallisessa lainsäädännössä asetettuja edellytyksiä

      Tuomiolauselma

               1.

               Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut EY 49 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole säätänyt sosiaaliturvalainsäädännössään mahdollisuudesta siihen, että toisessa jäsenvaltiossa suoritetut sosiaaliturvalain 24 §:ssä, sellaisena kuin sitä on sovellettava tässä oikeudenkäyntiasiassa, tarkoitetut laboratoriotutkimukset ja –kokeet kustannettaisiin maksamalla sosiaalivakuutuksen piiriin kuuluville korvaus heidän näistä tutkimuksista ja kokeista suorittamistaan kustannuksista, vaan se on säätänyt ainoastaan, että sairausvakuutuskassat maksavat ne suorakorvausjärjestelmän kautta.

               2.

               Kanne hylätään muilta osin.

               3.

               Euroopan komissio ja Luxemburgin suurherttuakunta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 37, 13.2.2010.


title: Asia C-327/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Østre Landsret (Tanska) on esittänyt 2.7.2015 – TDC A/S v. Teleklagenævnet ja Erhvervs- og Vækstministeriet

text:
               7.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/40

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Østre Landsret (Tanska) on esittänyt 2.7.2015 – TDC A/S v. Teleklagenævnet ja Erhvervs- og Vækstministeriet
   (Asia C-327/15)
   (2015/C 294/52)
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Østre Landsret

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: TDC A/S

      Vastaajat: Teleklagenævnet (Tanskan televiestinnän valituslautakunta) ja Erhvervs- og Vækstministeriet (Tanskan elinkeino- ja kasvuministeriö)

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Estääkö yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla 7.3.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/22/EY (1) (jäljempänä yleispalveludirektiivi) tai erityisesti sen 32 artikla jäsenvaltiota säätämästä, ettei yrityksellä ole oikeutta vaatia jäsenvaltiolta erillistä korvausta direktiivin II lukuun kuulumattomien pakollisten lisäpalvelujen tarjoamisen aiheuttamista nettokustannuksista, jos direktiivin II lukuun kuuluvista muista yleispalveluista yritykselle kertyvä voitto on suurempi kuin pakollisten lisäpalvelujen tarjoamisesta sille aiheutunut tappio?

               2)

               Estääkö yleispalveludirektiivi jäsenvaltiota säätämästä, että yrityksillä on oikeus vaatia jäsenvaltiolta korvausta direktiivin II lukuun kuulumattomien pakollisten lisäpalvelujen tarjoamisen aiheuttamista nettokustannuksista ainoastaan, jos niistä aiheutuu yrityksille kohtuuton rasite?

               3)

               Jos kysymykseen 2 vastataan kieltävästi, voiko jäsenvaltio todeta, ettei direktiivin II lukuun kuulumattomien pakollisten lisäpalvelujen tarjoaminen aiheuta kohtuutonta rasitetta, jos yritykselle kokonaisuutena arvioiden on syntynyt voittoa kaikkien niiden palvelujen tarjoamisesta, joiden osalta sille on asetettu yleispalveluvelvollisuus, mukaan lukien palvelut, joita yritys olisi tarjonnut myös ilman yleispalveluvelvollisuutta?

               4)

               Estääkö yleispalveludirektiivi jäsenvaltiota säätämästä, että direktiivin II lukuun kuuluvien yleispalvelujen tarjoamisesta nimetylle yritykselle aiheutuvat nettokustannukset on laskettava kyseisen palvelun tarjoamiseen liittyvien kokonaistulojen ja -kustannusten välisen eron perusteella, mukaan lukien tulot ja kustannukset, jotka yritykselle olisivat aiheutuneet myös ilman yleispalveluvelvollisuutta?

               5)

               Jos kyseessä olevia kansallisia sääntöjä – ks. kysymykset 1–4 – sovelletaan sellaiseen pakolliseen lisäpalveluun, jota ei ole määrä tarjota ainoastaan Tanskassa vaan sekä Tanskassa että Grönlannissa, joka määritellään SEUT:n liitteessä II merentakaiseksi maaksi tai alueeksi, sovelletaanko kysymyksiin 1–4 annettuja vastauksia tällöin myös Grönlantia koskevaan velvollisuuden osaan, mikäli Tanskan viranomaiset ovat asettaneet tämän velvollisuuden Tanskaan sijoittautuneelle yritykselle ja tällä yrityksellä ei ole muuten toimintaa Grönlannissa?

               6)

               Mikä merkitys kysymyksiin 1–5 vastaamisen kannalta on SEUT 107 artiklan 1 kohdalla ja SEUT 108 artiklan 3 kohdalla sekä SEUT 106 artiklan 2 kohdan määräysten soveltamisesta tietyille yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja tuottaville yrityksille korvaukseksi julkisista palveluista myönnettävään valtiontukeen 20.12.2011 tehdyllä komission päätöksellä (2)?

               7)

               Mikä merkitys kysymyksiin 1–5 vastaamisen kannalta on muun muassa yleispalveludirektiivin 1 artiklan 2 kohdassa, 3 artiklan 2 kohdassa, johdanto-osan 4, 18, 23 ja 26 perustelukappaleessa sekä liitteessä IV olevassa B osassa tarkoitetulla kilpailun mahdollisimman vähäisen vääristymisen periaatteella?

               8)

               Jos yleispalveludirektiivin säännökset ovat esteenä kysymyksissä 1, 2 ja 4 kuvatun kaltaisille kansallisille järjestelyille, onko direktiivin säännöksillä tai rajoituksilla välitön oikeusvaikutus?

               9)

               Mitä yksityiskohtaisempia seikkoja on otettava huomioon arvioitaessa, noudattaako [13] kohdassa kuvattu hakemusten jättämisen kansallinen määräaika ja sen soveltaminen unionin oikeudessa säädettyjä lojaliteetti-, vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteita?

      (1)  EYVL L 108, s. 51.

      (2)  EUVL 2012, L 7, s. 3.


title: Asia T-141/03: Sniace, S.A.:n 14.4.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 171/32                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                          19.7.2003
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin            markkinoille saattamista koskevan luvan (jäljempänä MA)
                                                                      piiriin kuuluu kolme lääkemuotoa: kalvopäällysteiset tabletit,
–    kumoaa valituslautakunnan 13.2.2003 tekemän päätök-              siirappi ja kylmäkuivatut tabletit.
     sen ja/tai 13.3.2003 tehdyllä korjauksella suoritetun
     ensimmäisen valituslautakunnan päätöksen oikaisun,
                                                                      Kantaja pyysi 2.10.2002 EMEA:an toimittamallaan hakemuk-
                                                                      sella I tyypin muutosta markkinoille saattamista koskevaan
–    velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeusriitaan liit-
                                                                      lupaan muuttaakseen kylmäkuivattujen tablettien nimen muo-
     tyvät oikeudenkäyntikulut.                                       dosta ”Allex 5 mg oral lyophilisate” muotoon ”Allex Reditabs
                                                                      5 mg oral lyophilisate”. Kantajan antamien lisätietojen mukaan
                                                                      EMEA ei antanut lupaa nimen muuttamiselle riidanalaisella
                                                                      päätöksellä.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa sovellettavan lainsäädännön
Kanteella on sama alkuperä ja sen oikeudelliset perusteet             rikkomiseen ja syrjintäkiellon periaatteen loukkaamiseen. Sen
ja perustelut ovat samat kuin asiassa T-380/02 (SUCCESS-              lisäksi kantaja väittää, että sen puolustautumisoikeuksia on
MARKETING Unternehmensberatungsgesellschaft m.b.H vas-                loukattu ja että EMEA on laiminlyönyt perusteluvelvollisuut-
taan SMHV, EYVL C 101, 26.4.2003, s. 35) nostetussa                   taan.
kanteessa.
                                                                      Kantajan mukaan riidanalaisessa päätöksessä sovelletaan vää-
                                                                      rin yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuo-
                                                                      miota asiassa T-123/00 Thomae ( 1), kun ehdotetulle nimen
                                                                      muuttamiselle ei anneta lupaa. Kantaja väittää, että käsiteltävä-
                                                                      nä olevassa asiassa ei ole kysymys siitä, voidaanko eri nimiä
                                                                      käyttää samalle lääkkeelle, vaan siitä, voidaanko eri nimiä
Shering-Plough Ltd:n 18.4.2003 Euroopan yhteisöjen ko-                käyttää eri lääkkeisiin, jotka kuuluvat saman markkinoille
missiota ja Euroopan lääkearviointivirastoa (EMEA) vas-               saattamista koskevan luvan piiriin. Tästä johtuen kantaja
                       taan nostama kanne                             väittää, että asiassa T-123/00 annettua tuomiota ei voida
                                                                      soveltaa käsiteltävänä olevaan tapaukseen eikä sen soveltamis-
                                                                      alaa voida laajentaa koskemaan käsiteltävänä olevaa tapausta.
                          (Asia T-133/03)
                          (2003/C 171/55)                             Kantaja väittää myös, että EMEA on loukannut syrjintäkiellon
                                                                      periaatetta. Kantajan mukaan ei ole mitään objektiivistä perus-
                                                                      tetta kohdella eri tavalla niitä lääkkeiden markkinoille saatta-
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                    mista koskevan luvan haltijoita, joiden kahden lääkkemuodon
                                                                      nimi on saman markkinoille saattamista koskevan luvan
                                                                      piirissa, ja niitä, joiden kahden lääkemuodon nimi on kahden
                                                                      eri markkinoille saattamista koskevan luvan piirissä.
Shering-Plough Ltd., Bryssel (Belgia) on nostanut 18.4.2003
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota ja Euroopan              (1 ) Asia T-123/00, Dr. Karl Thomae GmbH v. komissio, tuomio
lääkearviointivirastoa (EMEA) vastaan. Kantajan edustajina                 10.12.2002 (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
ovat asianajaja, tohtori G. Berrisch ja asianajaja P. Bogaert.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–    kumoaa EMEA:n 14.2.2003 tekemän päätöksen, jolla se
     hylkäsi lääkkeen nimen ”Allex 5 mg oral lyophilisate”            Sniace, S.A.:n 14.4.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota
     niin kutsutun tyypin I muutoksen muotoon ”Allex Redi-                                  vastaan nostama kanne
     tabs 5 mg oral lyophilisate”
                                                                                (Asia T-141/03)
–    velvoittaa vastaajat korvaamaan kantajan oikeudenkäynti-
     kulut.
                                                                                (2003/C 171/56)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja toimii lääkealalla ja se on ”Allex” -nimisille lääkkeille     Sniace, S.A., kotipaikka Madrid, Espanja, on nostanut
niiden markkinoille saattamista koskevan luvan haltija. Tämän         14.4.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
 ---pagebreak--- 19.7.2003                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                         C 171/33
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                      kahdelta muulta yksityiseltä luottolaitokselta saatuihin
vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja José Luis Baró Fuentes.             tarjouksiin ja kun tarkastellaan komission jäsenvaltioille
                                                                             13.11.1993 antamassa tiedonannossaan vahvistamia
                                                                             suuntaviivoja, päädytään siihen, että osakkuuslaina
                                                                             myönnettiin markkinaehdoin.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                       3)    Luottamuksensuojan periaatteen ja suhteellisuusperiaat-
–     kumoaa 11.12.2002 tehdyn päätöksen 1 artiklan sikäli                   teen loukkaaminen. Kantaja väittää tämän osalta ensiksi,
      kuin siinä todetaan, että Espanja on myöntänyt                         että koska osakkuuslainojen myöntämistä rakenneuudis-
      7 388 258 euron suuruisen valtiontuen Sniace, S.A.:lle                 tuksen alaisille yrityksille koskeva Espanjan yleinen järjes-
                                                                             telmä on laillinen, koska valtiontuista vastaavan viran-
                                                                             omaisen edellyttämiä muodollisia vaatimuksia (kirjallisten
–     toissijaisesti, pysyttää 11.12.2002 tehdyn päätöksen 1 ar-             todisteiden toimittaminen siitä, että laina myönnettiin
      tiklan sikäli kuin siinä todetaan, että valtiontuki soveltuu           markkinaehdoin) oli noudatettu ja koska tämä oli antanut
      yhteismarkkinoille                                                     vakuutuksen asian käsittelyn lopettamisesta, kantajalla oli
                                                                             perusteltu luottamus siitä, että hallinnollinen menettely
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                   päättyisi joko asian käsittelyn lopettamiseen ilman tutki-
                                                                             musmenettelyä tai päätökseen siitä, että lainaa ei voida
                                                                             pitää valtiontukena. Kantaja väittää toiseksi, että tutki-
                                                                             musmenettelyn kesto (yli 58 kuukautta) ja resurssit, joita
                                                                             komissio käytti sellaisen liiketoimen tutkimiseen, joka ei
                                                                             ollut teknisesti millään tavoin monimutkainen, ylittävät
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                          sen rajat, mikä on tavallisesti asianmukaista ja tarpeen
                                                                             tämäntyyppisissä toimissa.
Tämän asian kantajana oleva yhtiö vastustaa sellaisen etuoikeu-        4)    Kantajana oleva yhtiö väittää lopuksi, että sen puolustau-
sasemaltaan huonommassa asemassa olevaa osakkuuslainaa                       tumisoikeuksia on loukattu ja konkreettisesti EY 287 ar-
koskevan sopimuksen luokittelua jäsenvaltion myöntämäksi                     tiklassa suojattua salassapitovelvollisuutta laiminlyöty si-
taikka valtion varoista myönnetyksi tueksi, jonka suuruus oli                käli kuin komissio lähetti Espanjan viranomaisten vas-
12 020 242 euroa ja joka tehtiin Caja Cantabrian kanssa,                     tauksen komission ensimmäiseen tiedonsaantipyyntöön
yhdessä sellaisen maksuvalmiussopimuksen kanssa, josta ilme-                 (kantajan huomautukset mukaan lukien) sen yrityksen
nee, että lainan mukaiset luotto-oikeudet on mahdollista                     asianajajille, jonka kanteluun tutkimusmenettelyn aloitta-
muuttaa arvopapereiksi.                                                      minen perustui.
Kantaja esittää väitteidensä tueksi seuraavat oikeudelliset perus-
teet ja pääasialliset perustelut:
1)    EY 87 artiklan 1 kohdassa vahvistetun ”jäsenvaltion
      myöntämän taikka valtion varoista myönnetyn tuen”
      käsitteen virheellinen tulkinta. Kantaja väittää ensiksi, että
      komissio vahvisti lopullisessa päätöksessään, että Caja          Nadine Schmitin 28.4.2003 Euroopan yhteisöjen komis-
      Cantabrian käyttämät varat Sniacen osakkuuslainan ra-                              siota vastaan nostama kanne
      hoittamiseksi olivat ”valtion varoja”. Se korostaa tämän
      osalta, että Caja Cantabria on luottolaitos, joka on
      oikeudelliselta muodoltaan yksityisyritys, johon sellaisena                                (Asia T-144/03)
      sovelletaan yksityisoikeutta. Sen varat eivät ole peräisin
      valtiolta, vaan ne ovat yksityisiltä ja yrityksiltä peräisin
      olevia yksityisiä varoja. Nyt esillä olevassa asiassa Caja                                 (2003/C 171/57)
      Cantabria toimi yksityisenä sijoittajana, joka sijoittaa
      pääomaansa saadakseen sille tuottoa lyhyellä tai lyhyeh-
      köllä aikavälillä. Kantaja väittää toiseksi, että päätös                              (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
      rahoittaa Sniacen laina oli luonteeltaan täysin kaupalli-
      nen, koska se tehtiin toimenpiteen kannattavuuskriteerien
      mukaisesti ilman, että viranomaiset olisivat osallistuneet
      tekniseen tai kaupalliseen päätökseen myöntää laina.
                                                                       Nadine Schmit, kotipaikka Ispra (Italia), on nostanut
2)    Ilmeinen arviointivirhe markkinataloudessa toimivan yk-          28.4.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
      sityisen sijoittajan periaatteen soveltamisessa. Kantaja         tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
      väittää, että kun lainaehtoja tarkastellaan yksityiskohtai-      vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat Pierre-Paul Van
      sesti ja kun vertaillaan Caja Cantabrian tarjoamia ehtoja        Gehuchten ja Pierre Jadoul, prosessiosoite Luxemburgissa.


title: Asia F-9/08: Kanne 18.1.2008 — Rosenbaum v. komissio

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/70

         Kanne 18.1.2008 — Rosenbaum v. komissio
   (Asia F-9/08)
   (2008/C 64/115)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Eckehard Rosenbaum (Bonn, Saksa) (edustaja: Rechtsanwalt H.-J. Rüber)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Oikeudenkäynnin kohde ja pääasialliset perusteet
   Vastaajan sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla kantaja nimitettiin palkkaluokkaan AD 6/2.
   Kantajan vaatimukset

               —

               Euroopan komission nimittävän viranomaisen 13.2.2007 tekemä päätös, jolla kantaja nimitettiin palkkaluokkaan AD 6/2, on kumottava

               —

               on todettava, että kantaja on nimitettävä palkkaluokkaan AD 9;

               —

               toissijaisesti on todettava, että kantaja on nimitettävä palkkaluokkaan AD 8;

               —

               erittäin toissijaisesti on todettava, että kantaja on nimitettävä palkkaluokkaan AD 7;

               —

               vastaaja on velvoitettava saattamaan kantaja taloudellisesti hänen sääntöjenmukaista palkkaluokkaansa vastaavaan taloudelliseen asemaan;

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-187/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 29.9.2011 (Raad van Staten (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Baris Unal v. Staatssecretaris van Justitie (ETY:n ja Turkin välinen assosiaatiosopimus — Assosiaationeuvoston päätös N:o 1/80 — 6 artiklan 1 kohdan ensimmäinen luetelmakohta — Turkin kansalainen — Oleskelulupa — Perheiden yhdistäminen — Avoliiton päättyminen — Oleskeluluvan peruuttaminen — Taannehtiva vaikutus)

text:
               19.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 340/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 29.9.2011 (Raad van Staten (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Baris Unal v. Staatssecretaris van Justitie
   (Asia C-187/10) (1)

   (ETY:n ja Turkin välinen assosiaatiosopimus - Assosiaationeuvoston päätös N:o 1/80 - 6 artiklan 1 kohdan ensimmäinen luetelmakohta - Turkin kansalainen - Oleskelulupa - Perheiden yhdistäminen - Avoliiton päättyminen - Oleskeluluvan peruuttaminen - Taannehtiva vaikutus)
   2011/C 340/05
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Raad van State

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Baris Unal

      Vastapuoli: Staatssecretaris van Justitie

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Raad van State — Assosiaation kehittämisestä 19.9.1980 tehdyn, Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisellä assosiaatiosopimuksella perustetun assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 6 artiklan 1 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan tulkinta — Turkin kansalaisten oleskeluoikeus — Oleskelulupa, joka on myönnetty Turkin kansalaiselle, jotta tämä voisi asua avopuolisonsa luona — Avoliiton päättyminen, josta ei ole ilmoitettu toimivaltaisille viranomaisille — Oleskeluluvan peruuttaminen

      Tuomiolauselma

   Assosiaation kehittämisestä 19.9.1980 tehdyn, Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisellä assosiaatiosopimuksella perustetun assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 6 artiklan 1 kohdan ensimmäistä luetelmakohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että toimivaltaiset kansalliset viranomaiset peruuttavat turkkilaisen työntekijän oleskeluluvan taannehtivasti siitä päivästä alkaen, jona hänen lupansa myöntämistä koskeva kansallisen oikeuden mukainen peruste ei enää täyty, kun kyseinen työntekijä ei ole syyllistynyt mihinkään vilpilliseen menettelyyn ja kun kyseinen peruuttaminen tapahtuu mainitussa 6 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa määrätyn säännönmukaisen yhden vuoden työskentelyjakson päätyttyä.

      (1)  EUVL C 195, 17.7.2010.


title: Asia T-328/99: Anthony Goldsteinin 22.11.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
4.3.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 63/25
Kantajan mukaan tämä päätös on virheellinen niistä syistä,              Anthony Goldsteinin 22.11.1999 Euroopan yhteisöjen
jotka jo on esitetty erillisessä ja vastaavan päätöksen kumoa-                        komissiota vastaan nostama kanne
mista koskevassa asiassa T-178/99, Sud Pesca SRL. (1) Oman
asiansa erityispiirteiden osalta kantaja vetoaa vielä seuraavaan:
                                                                                (Asia T-328/99)
                                                                                (2000/C 63/50)
–    Menettelyä koskevat virheet. Tältä osin kantaja katsoo, että
     Genovan tulli on suoraan antanut uudet maksumääräykset,
     joilla oli tarkoitus periä tullit, ilman että kantajalle olisi                        (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
     varattu tilaisuutta tulla kuulluksi ja ilman että tarkoitus
     olisi ollut jälkikäteen tutkia asiaa Turkin viranomaisten
                                                                        Anthony Goldstein on nostanut 22.11.1999 Euroopan yhtei-
     avulla. Samaan aikaan tulli ilmoitti, että maksumääräykset
                                                                        söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
     oli annettu ainoastaan vanhentumisen katkaisemiseksi ja
                                                                        komissiota vastaan. Kantajan edustaja on solicitor Raymond
     tulliviranomaiset pyysivät yrityksiä esittämään hakemukset
                                                                        St John Murphy, 61 Fleet Street, London EC4Y 1JU, United
     jälkiperinnästä luopumisesta. Lisäksi alemmat viranomai-
                                                                        Kingdom.
     set pyysivät, että niin kauan kuin hakemuksia ei ole
     ratkaistu, vastaava tuontia enää tapahtuisi muuten kuin
     vakuus asettaen ja eriytettyä verotusmenettelyä käyttäen.          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
     Toimillaan Italian tulli on loukannut myös oikeutta hakea
     tullialalla muutosta tullien uutta vahvistamista vastaan.          –    velvoittaa vastaajan toteuttamaan kaikki kantajan ammatti-
                                                                             maineen suojaamiseksi tarvittavat toimenpiteet,
                                                                        –    velvoittaa vastaajaa maksamaan kantajalle vahingonkor-
–    Komission tarkastajien suorittamaa tarkastusta ei olisi                 vauksena 400 000 euroa, ja
     saanut ottaa huomioon siltä osin kuin tullien määräämisen
     perustana on ollut, että tavaroiden alkuperä oli kolmansissa       –    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
     maissa. Nämä tarkastukset olivat yksipuolisia ja sitä paitsi
     viejäosapuoli on ne riitauttanut.
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–    Suoraa tai epäsuoraa tai edes vahvaa todennäköisyys-               Vuonna 1995 kantaja toimitti komissiolle asetuksen N:o 17
     näyttöä ei ole siitä, että kantajan tuomat tuotteet eivät olisi    3 artiklan 2 kohdan mukaisen hakemuksen sen toteamiseksi,
     alkuperältään turkkilaisia tuotteita.                              että General Council of the Bar, joka on oikeudellisten
                                                                        palvelujen tarjontaa Yhdistyneessä kuningaskunnassa valvova
                                                                        viranomainen, on rikkonut EY 81 ja EY 82 artiklaa. Samalla se
                                                                        pyysi komissiota määräämään välitoimista. Kantaja vaatii nyt
                                                                        korvausta vahingosta, joka hänelle aiheutui siitä, että komissio
–    Niiden edellytysten toteutuminen, jotka koskevat jälkipe-          jätti lainvastaisesti määräämättä pyydetyistä välitoimista.
     rinnästä luopumista. Tuoja on toiminut vilpittömässä
     mielessä ja noudattaen voimassa olevaa lainsäädäntöä ja
     tulliviranomaiset ovat tehneet virheen, vaikkakin vain
     passiivisesti.
Väitteidensä tueksi kantaja riitauttaa vielä riidanalaisessa            Emma Boninon ym. 22.11.1999 Euroopan parlamenttia
päätöksessä tehdyn viittauksen kaupallisen riskin käsitteeseen.                               vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-329/99)
                                                                                (2000/C 63/51)
(1) EYVL C 281, 2.10.1999, s. 29.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                        Emma Bonino ym. ovat nostaneet 22.11.1999 Euroopan
                                                                        yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
                                                                        teen Euroopan parlamenttia vastaan. Kantajan edustajina ovat
                                                                        asianajajat Antonio Tizzano ja Gian Michele Roberti, Napoli,
                                                                        ja prosessiosoite 36 Place du Grand Sablon, Bryssel.


title: Asia C-350/09 P: Unionin tuomioistuimen määräys 12.5.2010 — Centre de promotion de l’emploi par la micro-entreprise (CPEM) v. Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Euroopan sosiaalirahasto — Rahoitustuki — Poistaminen)

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/15

      Unionin tuomioistuimen määräys 12.5.2010 — Centre de promotion de l’emploi par la micro-entreprise (CPEM) v. Euroopan komissio
      (Asia C-350/09 P) (1)

      (Muutoksenhaku - Euroopan sosiaalirahasto - Rahoitustuki - Poistaminen)
      (2010/C 288/24)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Valittaja: Centre de promotion de l’emploi par la micro-entreprise (CPEM) (edustaja: asianajaja C. Bonnefoi)

         Valittajan vastapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Flynn ja A. Steiblytė)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-444/07, CPEM vastaan komissio, 30.6.2009 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kantajan kanteen, jossa vaadittiin 4.10.2007 tehdyn komission sen päätöksen K(2007) 4645 kumoamista, jolla poistetaan 17.8.1999 tehdyllä komission päätöksellä K(1999) 2645 Euroopan sosiaalirahastosta (ESR) myönnetty tuki — Työllisyyttä ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta edistävät mikrohankkeet — Puolustautumisoikeuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteiden loukkaaminen — ”Osavastuullisuuden” käsitteen huomioimatta jättäminen — Oikeusvarmuuden periaatteen loukkaaminen, joka johtuu siitä, että ”perustajan oppaasta” on olemassa useita eri versioita — Epäilyt Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1605/2002 (EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1), jolle OLAFin päätös perustuu, soveltamisesta

         Määräysosa

                  1)

                  Valitus hylätään.

                  2)

                  Centre de promotion de l’emploi par la micro-entreprise (CPEM) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 312, 19.12.2009.


title: Asia T-54/06: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.11.2011 — Kendrion v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Muovisten teollisuussäkkien ala — Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan rikkominen — Taloudellinen yksikkö — Solidaarinen vastuu — Oikeasuhteisuus — Yhdenvertainen kohtelu — Sakot — 10 prosentin enimmäismäärä liikevaihdosta — Todellinen maksukyky)

text:
               7.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/9

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.11.2011 — Kendrion v. komissio
   (Asia T-54/06) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Muovisten teollisuussäkkien ala - Päätös, jolla todetaan EY 81 artiklan rikkominen - Taloudellinen yksikkö - Solidaarinen vastuu - Oikeasuhteisuus - Yhdenvertainen kohtelu - Sakot - 10 prosentin enimmäismäärä liikevaihdosta - Todellinen maksukyky)
   2012/C 6/11
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Kendrion NV (Zeist, Alankomaat) (edustajat: aluksi asianajajat P. Glazener ja C. Meijer, sitten asianajajat P. Glazener ja L. Haasbeek)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre, A. Nijenhuis ja S. Noë)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus [EY] 81 artiklan mukaisesta menettelystä (asia N:o COMP/F/38.354 — Teollisuussäkit) 30.11.2005 tehdyn komission päätöksen K(2005) 4634 lopullinen, joka koskee kartellia muovisten teollisuussäkkien markkinoilla, kumoamisesta sekä vaatimus kantajille määrätyn sakon kumoamisesta tai toissijaisesti alentamisesta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kendrion NV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 96, 22.4.2006.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys, 28 päivänä kesäkuuta 2005, asiassa T-147/04, Brian Ross vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö — Kumoamis- ja vahingonkorvauskanne — Urakehitystä koskeva arviointikertomus — Täydellinen ja pysyvä työkyvyttömyys — Oikeussuojan tarve — Tutkimatta jättäminen)

text:
               17.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 229/22

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   28 päivänä kesäkuuta 2005,
   asiassa T-147/04, Brian Ross vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Henkilöstö - Kumoamis- ja vahingonkorvauskanne - Urakehitystä koskeva arviointikertomus - Täydellinen ja pysyvä työkyvyttömyys - Oikeussuojan tarve - Tutkimatta jättäminen)
   (2005/C 229/49)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa T-147/04, Brian Ross, kotipaikka Morpeth (Iso-Britannia), edustajanaan É. Boigelot, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään J. Currall ja G. Berscheid, prosessiosoite Luxemburgissa), jossa kantaja vaatii kumoamaan arviontivuoden 2001/2002 urakehitystä koskevan arviointikertomuk- sensa ja maksamaan vahingonkorvausta, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Jaeger sekä tuomarit V. Tiili ja M. O. Czúcz; kirjaaja: H. Jung, on 28.6.2005 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 168, 26.6.2004.


title: Asia F-54/07: Kanne 11.6.2007 — Joseph v. komissio

text:
               25.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 199/50

         Kanne 11.6.2007 — Joseph v. komissio
   (Asia F-54/07)
   (2007/C 199/97)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Anne Joseph (Damaskos, Syyria) (edustaja: asianajaja N. Lhoëst)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               kantajan työsopimus, joka allekirjoitettiin 20.7.2006, on purettava siltä osin kuin sen kestoksi vahvistettiin 15 kuukautta 16.10.2006 alkaen 15.1.2008 asti

               —

               siltä osin kuin on tarpeellista, komission 13.2.2007 tekemä se nimenomainen päätös on kumottava, jolla hylättiin valitus, jonka kantaja esitti 20.10.2006 henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan nojalla

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii sen työsopimuksen purkamista, jolla hänet otettiin palvelukseen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen (palvelussuhteen ehdot) 3 a artiklassa tarkoitettuna sopimussuhteisena toimihenkilönä, koska tämän sopimuksen kestoksi ei vahvistettu kolmea vuotta vaan 15 kuukautta yhtäältä komission 28.4.2004 tekemän sen päätöksen perusteella, joka koskee määräaikaisen henkilöstön sopimusten enimmäiskestoa komission yksiköissä, ja toisaalta komission sopimussuhteisten toimihenkilöiden palvelukseen ottamismenettelyitä ja työsuhdetta koskevien yleisten täytäntöönpanosäännösten (yleiset täytäntöönpanosäännökset) 12 artiklan perusteella.
   Kantajan mukaan 28.4.2004 tehty päätös ja muun muassa sen 3 artikla on lainvastainen siltä osin kuin se on ristiriidassa palvelussuhteen ehtojen 85 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan kanssa. Kantaja väittää, että kyseistä päätöstä ei sen 1 artiklan 2 kohdan mukaisesti joka tapauksessa voida soveltaa nyt esillä olevassa asiassa, koska kantaja toimii keskeisissä tehtävissä.
   Kantaja väittää lisäksi, että yleiset täytäntöönpanosäännökset, muun muassa niiden 12 artikla, ovat ristiriidassa palvelussuhteen ehtojen 85 artiklan 1 kohdan kanssa. Joka tapauksessa komissio rikkoi kantajan mukaan yleisten täytäntöönpanosäännösten 12 artiklan 1 a ja 1 c kohtaa, koska näissä säännöksissä ei sallita sopimussuhteisen toimihenkilön palveluksessaoloajan enimmäiskeston laskemista varten, että palvelussuhteen ehtojen 3 c artiklan mukaisen sopimuksen kestoa jatketaan palvelussuhteen ehtojen 3 a artiklan mukaisella sopimuksella.
   Lisäksi kantaja vetoaa siihen, että syrjintäkiellon ja hyvän hallinnon periaatteita on loukattu ja että on toimittu yksikön edun vastaisesti.