title: Asia T-624/18: Kanne 18.10.2018 – Gres de Aragón v. EUIPO (GRES ARAGÓN)

text:
               10.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 445/23

      Kanne 18.10.2018 – Gres de Aragón v. EUIPO (GRES ARAGÓN)
      (Asia T-624/18)
      (2018/C 445/28)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Asianosaiset

         Kantaja: Gres de Aragón, SA (Alcalñiz, Espanja) (edustaja: asianajaja J. Learte Álvarez)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalainen tavaramerkki: EU-kuviomerkki GRES ARAGÓN – Rekisteröintihakemus nro 16 311 938

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 16.8.2018 asiassa R 2269/2017-1 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin sillä hylätään Euroopan unionin tavaramerkkihakemus nro 16 311 938 GRES ARAGÓN eräiden hakemuksessa mainittujen tavaroiden/palveluiden osalta

                  —

                  velvoittaa jatkamaan hakemuksen käsittelyä kaikkien alkuperäisessä rekisteröintihakemuksessa mainittujen tavaroiden ja palveluiden osalta

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Kanneperusteet

      Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa sekä 2 ja 3 kohtaa on rikottu.


title: Asia T-629/18: Kanne 18.10.2018 – mobile.de v. EUIPO (Puhekuplassa olevan auton kuva)

text:
               10.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 445/23

      Kanne 18.10.2018 – mobile.de v. EUIPO (Puhekuplassa olevan auton kuva)
      (Asia T-629/18)
      (2018/C 445/29)
      Kannekirjelmän kieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: mobile.de GmbH (Dreilinden, Saksa) (edustaja: asianajaja T. Lührig)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalainen tavaramerkki: EU-kuviomerkkiä koskeva hakemus (Puhekuplassa olevan auton kuva) – Rekisteröintihakemus nro 15 598 931

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 7.8.2018 asiassa R 2653/2017-4 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Kanneperusteet

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 49 artiklan 1 kohtaa on rikottu

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 71 artiklan 1 kohdan toista virkettä on rikottu

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 68 artiklan 1 kohdan neljättä virkettä, luettuna yhdessä komission delegoidun asetuksen (EU) 2018/625 23 artiklan 1 kohdan d alakohdan kanssa, on rikottu

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 68 artiklan 1 kohdan neljättä virkettä, luettuna yhdessä komission delegoidun asetuksen (EU) 2018/625 23 artiklan 1 kohdan e alakohdan ja 22 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa, on rikottu


title: Asia C-638/18: Kanne 12.10.2018 – Euroopan komissio v. Romania

text:
               10.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 445/11

      Kanne 12.10.2018 – Euroopan komissio v. Romania
      (Asia C-638/18)
      (2018/C 445/14)
      Oikeudenkäyntikieli: romania

         Asianosaiset

         Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Nicolae ja K. Petersen)

         Vastaaja: Romania

         Vaatimukset

                  —

                  Unionin tuomioistuimen on todettava, että Romania ei ole noudattanut direktiivin 2008/50/EY (1) 13 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä saman direktiivin liitteen XI kanssa, mukaisia velvoitteitaan, koska se on vuodesta 2007 lukien järjestelmällisesti ja jatkuvasti jättänyt noudattamatta PM10-pitoisuuksille vahvistettuja päivittäisiä raja-arvoja ja koska se on vuodesta 2007 lukien vuoden 2014 loppuun asti, vuotta 2013 lukuun ottamatta, järjestelmällisesti ja jatkuvasti jättänyt noudattamatta PM10-pitoisuuksille vahvistettuja vuosittaisia raja-arvoja Bukarestin alueella RO32101.

                  —

                  Unionin tuomioistuimen on todettava, että Romania ei ole noudattanut Bukarestin alueen RO32101 osalta 11.6.2010 lukien direktiivin 2008/50/EY 23 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä saman direktiivin liitteessä XV olevan A kohdan kanssa, mukaisia velvoitteitaan, erityisesti mainitun 23 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa vahvistettua velvollisuutta taata, että PM10-pitoisuuksille vahvistettujen raja-arvojen ylityksen kesto jää mahdollisimman lyhyeksi.

                  —

                  Romania on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      PM10-pitoisuuksille vahvistetut päivittäiset raja-arvot ovat ylittyneet Bukarestin alueella RO32101 vuodesta 2007 lukien järjestelmällisesti ja jatkuvasti. Lisäksi PM10-pitoisuuksille vahvistetut vuosittaiset raja-arvot ovat ylittyneet samalla alueella järjestelmällisesti ja jatkuvasti vuodesta 2007 lukien vuoden 2014 loppuun asti, vuotta 2013 lukuun ottamatta. Nämä ylitykset riittävät sen toteamiseen, että kyseessä on direktiivin 2008/50/EY 13 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä saman direktiivin liitteen XI kanssa, rikkominen.
      Näiden raja-arvojen ylittymisestä huolimatta Romania ei ole laatinut mainitulle alueelle suunnitelmia, jotka olisivat yhteensopivia direktiivin 2008/50/EY 23 artiklan 1 kohdan ja erityisesti sen velvollisuuden kanssa, jonka mukaan on toteutettava asianmukaisia toimenpiteitä, jotta PM10-pitoisuuksille vahvistettujen raja-arvojen ylityksen kesto jää mahdollisimman lyhyeksi. Rikkominen johtuu siitä, että ylittymiset on rekisteröity pitkän ajanjakson kuluessa, ylittymisten lopettamiselle on varattu pitkä aika, direktiivin liitteessä XV olevassa A kohdassa vahvistettuja kaikkia tietoja ei ole toimitettu ja siitä, että suunnitelmissa ei oteta huomioon kaikkia pääasiallisia syitä raja-arvojen ylittymisille eikä vahvisteta pakollisia toimenpiteitä, jotka ovat riittäviä takaamaan, että raja-arvoja noudatetaan.

         (1)  EUVL 2008, L 152, s. 1.


title: Asia C-614/18: Kanne 28.9.2018 – Euroopan komissio v. Slovakian tasavalta

text:
               10.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 445/8

      Kanne 28.9.2018 – Euroopan komissio v. Slovakian tasavalta
      (Asia C-614/18)
      (2018/C 445/10)
      Oikeudenkäyntikieli: slovakki

         Asianosaiset

         Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Tokár ja C. Cattabriga)

         Vastaaja: Slovakian tasavalta

         Vaatimukset

                  —

                  todetaan, että Slovakian tasavalta ei ole noudattanut Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 19 artiklan 1 kohdan, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan, kun niitä tarkastellaan yhdessä asetuksen (EY) nro 810/2009 (1) (viisumisäännöstö) 32 artiklan 3 kohdan, 34 artiklan 7 kohdan ja 35 artiklan 7 kohdan kanssa, mukaisia velvoitteitaan, koska se on evännyt sellaisilta kolmannen maan kansalaisilta, jotka eivät ole unionin kansalaisen perheenjäseniä ja joiden viisumihakemus on hylätty tai joiden viisumi on mitätöity tai kumottu, oikeuden muutoksenhakuun, sellaisena kuin se on määritelty unionin oikeudessa

                  —

                  Slovakian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Komissio esittää kanteensa tueksi, että tässä asiassa kyseessä olevat oikeudelliset kysymykset on ratkaistu selvällä tavalla unionin tuomioistuimen asiassa C-403/16, El Hassani antamassa tuomiossa, jossa unionin tuomioistuin totesi, että yhteisön viisumisäännöstön laatimisesta 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 810/2009, sellaisena kuin se on muutettuna 26.6.2013 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 610/2013 (2), 32 artiklan 3 kohtaa, kun sitä tarkastellaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan valossa, on tulkittava siten, että sillä asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus säätää viisumin epääviä päätöksiä koskevasta muutoksenhakumenettelystä ja että tätä koskevat yksityiskohtaiset säännöt on annettava kunkin jäsenvaltion omassa oikeusjärjestyksessä vastaavuus- ja tehokkuusperiaatetta noudattaen. Kyseisen menettelyn jossain vaiheessa on taattava oikeus muutoksenhakuun tuomioistuimessa.
      Komissio päätyy tämän takia siihen, että Slovakian tasavallan oikeudenkäyntiä edeltäneessä menettelyssä esittämiä argumentteja ei voida hyväksyä ja pysyy kannassaan, jonka mukaan Slovakian tasavalta ei ole noudattanut kannekirjelmässä yksilöityjä velvoitteita.

         (1)  Yhteisön viisumisäännöstön laatimisesta 13.7.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 810/2009 (viisumisäännöstö) (EUVL 2009 L 243, s. 1)

         (2)  Henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 562/2006, Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen, neuvoston asetusten (EY) N:o 1683/95 ja (EY) N:o 539/2001 sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 767/2008 ja (EY) N:o 810/2009 muuttamisesta 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 610/2013 (EUVL 2013, L 182, s. 1)


title: Asia C-442/18 P: Valitus, jonka Euroopan keskuspankki on tehnyt 5.7.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-251/15, Espírito Santo Financial (Portugal) v. EKP, 26.4.2018 antamasta tuomiosta

text:
               10.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 445/2

      Valitus, jonka Euroopan keskuspankki on tehnyt 5.7.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-251/15, Espírito Santo Financial (Portugal) v. EKP, 26.4.2018 antamasta tuomiosta
      (Asia C-442/18 P)
      (2018/C 445/02)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittaja: Euroopan keskuspankki (asiamiehet: F. Malfrère ja M. Ioannidis, avustajanaan H.-G. Kamman, Rechtsanwalt)

         Muu osapuoli: Espírito Santo Financial (Portugal) SGPS, SA

         Vaatimukset

                  —

                  Unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-251/15, Espírito Santo Financial (Portugal) v. EKP, 26.4.2018 antaman tuomion (EU:T:2018:234) tuomiolauselman ensimmäinen kohta on kumottava.

                  —

                  Kanne on hylättävä siltä osin kuin se koskee EKP:n kieltäytymistä paljastaa sen luoton määrää, joka mainitaan EKP:n neuvoston 28.7.2014 pidetyn tapaamisen päätöksistä laaditun pöytäkirjan otteessa.

                  —

                  Edelliseen kohtaan nähden toissijaisesti asia on palautettava unionin yleiseen tuomioistuimeen.

                  —

                  Ensimmäisen oikeusasteen kantaja on velvoitettava korvaamaan kaksi kolmasosaa oikeudenkäyntikuluista ja EKP yksi kolmasosa.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Ensimmäinen ja ainoa kanneperuste: Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön (jäljempänä perussääntö) 10.4 artiklaa ja päätöksen 2004/258 (1) 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan ensimmäistä luetelmakohtaa on rikottu.
      EKP väittää, että unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi ja sovelsi virheellisesti perussäännön 10.4 artiklaa ja päätöksen 2004/258 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan ensimmäistä luetelmakohtaa katsoessaan valituksenalaisessa tuomiossa ja erityisesti sen 55, 75–81, 124 ja 161 kohdassa, että EKP:n neuvoston on käytettävä pöytäkirjojen luovuttamista koskevaa harkintavaltaansa ”päätöksessä 2004/258 asetettujen edellytysten ja rajojen mukaisesti”, mikä käsiteltävässä asiassa merkitsee sitä, että EKP:n on esitettävä perusteet, joilla selitetään, kuinka EKP:n neuvoston päätöksistä laaditun pöytäkirjan sisältämien tietojen paljastamisella täsmällisesti ja tosiasiallisesti loukataan yleistä etua, joka liittyy EKP:n päätöksentekoelinten menettelyn luottamuksellisuuteen.
      Perussäännön 10.4 artiklassa asetetaan olettama siitä, että EKP:n neuvoston menettelyn sisältämät tiedot on pidettävä luottamuksellisina EKP:n itsenäisyyden ja tehokkuuden suojaamiseksi. Tätä primäärioikeuden sääntöä, josta ei voida poiketa sekundäärioikeudella, sovelletaan myös EKP:n neuvoston päätöksistä laaditun pöytäkirjan osiin. Tämä vahvistetaan päätöksen 2004/258 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa. Perussäännön 10.4 artiklassa säädetystä EKP:n neuvoston menettelyjen luottamuksellisuutta koskevasta yleisperiaatteesta seuraa, että EKP:n ei tarvitse noudattaa päätöksissään, jotka koskevat sen päätöksentekomenettelyjen julkistamista, päätöksessä 2004/258 säädettyjä aineellisia ja menettelyllisiä vaatimuksia. Sen ei erityisesti tarvitse selittää, kuinka EKP:n neuvoston tällaisten pöytäkirjojen julkistamisella täsmällisesti ja tosiasiallisesti loukataan yleistä etua, joka liittyy EKP:n neuvoston menettelyn luottamuksellisuuteen.

         (1)  Euroopan keskuspankin asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 4.3.2004 tehty Euroopan keskuspankin päätös 2004/258/EY (EUVL L 80, s. 42).


title: Asia T-631/18: Kanne 17.10.2018 – Herholz Vertrieb v. EUIPO (#)

text:
               10.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 445/24

      Kanne 17.10.2018 – Herholz Vertrieb v. EUIPO (#)
      (Asia T-631/18)
      (2018/C 445/30)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Herholz Vertrieb GmbH & Co. KG (Ahaus, Saksa) (edustaja: asianajaja D. Sprenger)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus unionin sanamerkiksi # – Rekisteröintihakemus nro 16 967 267

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 22.8.2018 asiassa R 445/2018-2 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  muuttaa riidanalaista päätöstä siten, että EU-tavaramerkkiä koskeva rekisteröintihakemus hyväksytään

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Kanneperusteet

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia C-642/18: Kanne 12.10.2018 – Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta

text:
               10.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 445/12

      Kanne 12.10.2018 – Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta
      (Asia C-642/18)
      (2018/C 445/15)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Asianosaiset

         Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: S. Pardo Quintillán, E. Sanfrutos Cano ja F. Thiran)

         Vastaaja: Espanjan kuningaskunta

         Vaatimukset

                  —

                  On todettava Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 258 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisesti,

                              —

                              että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut jätteistä ja tiettyjen direktiivien kumoamisesta 19.11.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/98/EY (1) 28 artiklan 1 kohdan ja 30 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole hyväksynyt mainitun direktiivin vaatimusten mukaisia jätehuoltosuunnitelmia tai koska se ei ole tarkistanut tällaisia suunnitelmia kyseisessä direktiivissä säädetyn mukaisesti Aragonian, Baleaarien, Kanariansaarten ja Madridin itsehallintoalueiden sekä Ceutan autonomisen kaupungin osalta ja

                              —

                              että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut direktiivin 2008/98/EY 33 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ilmoittanut virallisesti komissiolle jätehuoltosuunnitelmien hyväksymisestä tai tarkistamisesta Aragonian, Baleaarien, Kanariansaarten ja Madridin itsehallintoalueiden sekä Ceutan autonomisen kaupungin osalta

                  —

                  Espanjan kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Komissio katsoo, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut mainittujen direktiivin 2008/98/EY säännösten mukaisia velvoitteitaan, koska se ei toteuttanut vaadittuja toimenpiteitä 14.9.2017 mennessä, jonka komissio oli asettanut määräajaksi 14.7.2017 antamassaan perustellussa lausunnossa.

         (1)  EUVL 2008, L 312, s. 3


title: Asia C-506/18 P: Valitus, jonka Erik Johansson on tehnyt 1.8.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-566/16, Josefsson v. parlamentti 17.5.2018 antamasta tuomiosta

text:
               10.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 445/3

      Valitus, jonka Erik Johansson on tehnyt 1.8.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-566/16, Josefsson v. parlamentti 17.5.2018 antamasta tuomiosta
      (Asia C-506/18 P)
      (2018/C 445/03)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: Í. Ní Riagáin Düro ja V. Montebello-Demogeot)

         Muu osapuoli: Erik Josefsson

         Vaatimukset

      Valittaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa valituksenalaisen tuomion

                  —

                  hylkää sen seurauksena ensimmäisessä oikeusasteessa nostetun kanteen

                  —

                  määrää asianosaiset vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan tässä oikeusasteessa

                  —

                  velvoittaa Josefssonin vastaamaan oikeudenkäyntikuluista ensimmäisessä oikeusasteessa

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Parlamentti vetoaa valituksensa tueksi seuraaviin perusteisiin:

                  i)

                  oikeudellinen virhe, tosiseikkojen huomioonottaminen vääristyneellä tavalla, perusteluiden puuttuminen sen toteamuksen osalta, että kantajan irtisanomisen syynä oli puuttuva oikeustieteellinen loppututkinto

                  ii)

                  oikeudellinen virhe sen toteamuksen osalta, että valittajalla on oikeus tulla kuulluksi hallintokaavion laatimisen ja siihen liittyvien päätösten ja siinä olevien toimenkuvien osalta

                  iii)

                  tosiseikkojen huomioonottaminen vääristyneellä tavalla, ilmeinen arviointivirhe, puuttuvat perustelut sen päätelmän osalta, että jos kantajaa olisi kuultu siitä, onko hänellä oikeustieteellistä loppututkintoa, tämä olisi tosiasiassa voinut muuttaa kyseessä olevan päätöksentekoprosessin lopputulosta.


title: Asia T-477/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.10.2018 – Epsilon International v. komissio (Välityslauseke — Seitsemännen tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelman (2007 – 2013) yhteydessä tehdyt sopimukset — Oikeussuojan tarve — Avustuskelpoiset kustannukset — Maksun keskeyttäminen — Kumoamisvaatimus — Päätös kirjata kantaja varhaishavainta- ja poissulkemisjärjestelmän (EDES) keskustietokantaan — Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena — Tutkimatta jättäminen)

text:
               10.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 445/15

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.10.2018 – Epsilon International v. komissio
      (Asia T-477/16) (1)

      ((Välityslauseke - Seitsemännen tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelman (2007 – 2013) yhteydessä tehdyt sopimukset - Oikeussuojan tarve - Avustuskelpoiset kustannukset - Maksun keskeyttäminen - Kumoamisvaatimus - Päätös kirjata kantaja varhaishavainta- ja poissulkemisjärjestelmän (EDES) keskustietokantaan - Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena - Tutkimatta jättäminen))
      (2018/C 445/19)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Epsilon International SA (Amaroúsio, Kreikka) (edustajat: asianajajat D. Bogaert ja A. Guillerme)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Estrada de Solà, A Katsimerou ja A. Kyratsou)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Yhtäältä SEUT 272 artiklaan perustuva vaatimus ensinnäkin sen toteamiseksi, että komission Briseide, i-SCOPE ja Smart-Islands -avustussopimusten puitteissa maksamat summat ovat avustuskelpoisia kustannuksia, toiseksi sen toteamiseksi, että komission päätökset i-LOCATE, eENV-Plus, GeoSmartCity ja c-SPACE -avustussopimuksia koskevien maksujen keskeyttämisestä ovat perusteettomia ja kolmanneksi sen toteamiseksi, että komission lainvastainen menettely on aiheuttanut vahinkoa kantajalle, ja toisaalta ensinnäkin SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus Epsilonin rekisteröimisestä varhaishavainta- ja poissulkemisjärjestelmää koskevaan tietokantaan (EDES) 17.6.2016 tehdyn komission päätöksen Ares(2016) 2835215 kumoamiseksi ja toiseksi SEUT 268 artiklaan perustuva vaatimus korvauksen saamiseksi siitä vahingosta, joka kantajalle on väitetysti aiheutunut tästä toimesta.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Epsilon International SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 402, 31.10.2016.


title: Asia C-527/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 13.8.2018 – Gesamtverband Autoteile-Handel e.V. v. KIA Motors Corporation

text:
               10.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 445/4

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 13.8.2018 – Gesamtverband Autoteile-Handel e.V. v. KIA Motors Corporation
      (Asia C-527/18)
      (2018/C 445/04)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Bundesgerichtshof

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Gesamtverband Autoteile-Handel e.V.

         Vastapuoli: KIA Motors Corporation

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko valmistajan annettava asetuksen (EY) N:o 715/2007 (1) 6 artiklan 1 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaisesti itsenäisille toimijoille toimitettavat tiedot muodossa, joka mahdollistaa niiden käsittelemisen sähköisesti?

                  2)

                  Onko kyseessä asetuksen (EY) N:o 715/2007 6 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä virkkeessä kielletty itsenäisten toimijoiden syrjintä, jos valmistaja ottaa tietopalvelujen tarjoajaa käyttämällä käyttöön uuden tiedotuskanavan alkuperäisten varaosien valtuutetuissa jälleenmyyntiliikkeissä ja korjaamoissa tapahtuvaa myyntiä varten?

         (1)  Moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 5 ja Euro 6) osalta ja ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuudesta 20.6.2007 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 715/2007 (EUVL 2007, L 171, s. 1).


title: Asia T-63/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.10.2018 – Grupo Orenes v. EUIPO – Akamon Entertainment Millenium (Bingo VIVA! Slots) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Bingo VIVA! Slots rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi EU-kuviomerkki vive bingo — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Oikeudenkäynnin kohde)

text:
               10.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 445/16

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.10.2018 – Grupo Orenes v. EUIPO – Akamon Entertainment Millenium (Bingo VIVA! Slots)
      (Asia T-63/17) (1)

      ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Bingo VIVA! Slots rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi EU-kuviomerkki vive bingo - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) - Oikeudenkäynnin kohde))
      (2018/C 445/20)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Asianosaiset

         Kantaja: Grupo Orenes, SL (Murcia, Espanja) (edustaja: asianajaja M. J. Sanmartín Sanmartín)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: S. Palmero Cabezas

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Akamon Entertainment Millenium, SL (Barcelona, Espanja)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 7.11.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 453/2016-2), joka koskee osapuolten Grupo Orenes ja Akamon Entertainment Millenium välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Grupo Orenes, SL velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 95, 27.3.2017.


title: Asia C-528/18 P: Valitus, jonka Outsource Professional Services Ltd on tehnyt 13.8.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-340/16, Flatworld Solutions v. EUIPO, 31.5.2018 antamasta tuomiosta

text:
               10.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 445/4

      Valitus, jonka Outsource Professional Services Ltd on tehnyt 13.8.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-340/16, Flatworld Solutions v. EUIPO, 31.5.2018 antamasta tuomiosta
      (Asia C-528/18 P)
      (2018/C 445/05)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittaja: Outsource Professional Services Ltd (edustaja: A. Kempter, Rechtsanwalt)

         Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisuusoikeuksien virasto (EUIPO) ja Flatworld Solutions Pvt. Ltd

         Vaatimukset

                  —

                  kumotaan unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-340/16 31.5.2018 antama tuomio.

                  —

                  pysytetään EUIPO:n neljännen valituslautakunnan asiassa R 611/2015-4 15.4.2016 antama ratkaisu

                  —

                  velvoitetaan Flatworld Solutions Pvt. Ltd korvaamaan oikeudenkäyntikulut EU-tavaramerkin haltijalle/seuraajalle/valittajalle välttämättä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Valitus perustuu siihen, että unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut unionin oikeutta, nimittäin yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen 207/2009 (1), sellaisena kuin se viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella 2015/2424 (2), 52 artiklan 1 kohdan b alakohtaa.
      Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen todetessaan, että EU-tavaramerkin haltija/seuraaja toimi vilpillisessä mielessä tavaramerkkihakemusta nro 006035547 jättäessään. Unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi vilpittömän mielen käsitettä virheellisesti. Kuvailevien sanamuotojen käyttämisessä yrityksen kuvaamiseksi ei ole mitään epärehellistä tai epäeettistä. Tämän takia tavaramerkin rekisteröinti ei ollut tapahtunut vilpillisessä mielessä.

         (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL 2009, L 78, s. 1).

         (2)  Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 ja yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta annetun komission asetuksen (EY) N:o 2868/95 muuttamisesta sekä maksuista sisämarkkinoilla toimivalle yhdenmukaistamisvirastolle (tavaramerkit ja mallit) annetun komission asetuksen (EY) N:o 2869/95 kumoamisesta 16.12.2015 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2015/2424 (EUVL 2015, L 341, s. 21).


title: Asia C-664/18: Kanne 23.10.2018 – Euroopan komissio v. Iso-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

text:
               10.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 445/12

      Kanne 23.10.2018 – Euroopan komissio v. Iso-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
      (Asia C-664/18)
      (2018/C 445/16)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Norris-Usher ja K. Petersen)

         Vastaaja: Iso-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

         Vaatimukset

      Komissio vaatii, että unionin tuomioistuin

                  —

                  toteaa, että Iso-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta on jättänyt noudattamatta direktiivin 2008/50/EY (1) 13 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä direktiivin liitteen XI kanssa, mukaisia velvoitteitaan, koska typpidioksidin (NO2) osalta kalenterivuotta koskevat raja-arvot on ylitetty alueilla UK0001 (Suur-Lontoon taajama); UK0002 (West Midlandsin taajama); UK0003 (Suur-Manchesterin taajama); UK 0004 (West Yorkshiren taajama); UK 0013 (Teessiden taajama); UK0014 (The Potteries); UK0018 (Kingston upon Hull); UK0019 (Southamptonin taajama); UK0024 (Glasgow’n taajama); UK0029 (Eastern); UK0031 (South East); UK0032 (East Midlands); UK0033 (North West & Merseyside); UK0034 (Yorkshire & Humberside); UK0035 (West Midlands) ja UK0036 (North East) ja typpidioksidin (NO2) tuntiarvo on ylitetty alueella UK0001 (Suur-Lontoon taajama) siitä lähtien, kun kyseiset raja-arvot tulivat voimaan 1.1.2010,

                  —

                  toteaa, että 11.6.2010 lähtien Iso-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut direktiivin 2008/50/EY 23 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä direktiivin liitteen XV kanssa, mukaisia velvoitteitaan edellä mainituilla alueilla ja erityisesti 23 artiklan 1 kohdan 2 alakohdassa asetettua velvoitetta taata, että ylitysajanjakso olisi mahdollisimman lyhyt

                  —

                  velvoittaa Iso-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Vuodesta 2010 lähtien typpidioksidin (NO2) kalenterivuotta koskeva raja-arvo on ylitetty 16:lla alueella ja taajamassa ja tuntiarvo on ylitetty yhdellä alueella. Tämä merkitsee ilmanlaadusta ja sen parantamisesta 21.5.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/50/EY 13 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä saman direktiivin liitteen XI kanssa, rikkomista.
      Huolimatta kyseisen direktiivin 13 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä saman direktiivin liitteen XI kanssa, jatkuvasta rikkomisesta Iso-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta on jättänyt antamatta ilmanlaatusuunnitelmia, joissa toteutetaan toimenpiteitä, jotka ovat tarpeen sen takaamiseksi, että ylitysajanjakso olisi mahdollisimman lyhyt. Iso-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan toimenpiteiden riittämättömyys ilmenee muun muassa raja-arvojen ylitysajanjakson kestosta, ylitysten vakavuudesta ja kehityksestä sekä tämän kanteen kohteena olevalle 16 alueelle ja taajamalle laadittujen ilmanlaatua koskevien suunnitelmien yksityiskohtaisesta tarkastelusta.

         (1)  Ilmanlaadusta ja sen parantamisesta 21.5.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/50/EY (EUVL 2008, L 152, s. 1).


title: Asia C-584/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Eparchiako Dikastirio Larnakas (Κypros) on esittänyt 19.9.2018 – D. Z. v. Blue Air – Airline Management Solutions SRL

text:
               10.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 445/5

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Eparchiako Dikastirio Larnakas (Κypros) on esittänyt 19.9.2018 – D. Z. v. Blue Air – Airline Management Solutions SRL
      (Asia C-584/18)
      (2018/C 445/06)
      Oikeudenkäyntikieli: kreikka

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Eparchiako Dikastirio Larnakas

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: D. Z.

         Vastaaja: Blue Air – Airline Management Solutions SRL

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Voidaanko päätöstä N:o 565/2014/EU (1) tulkita siten, että sillä on välittömiä oikeusvaikutuksia, jotka koskevat yhtäältä kolmannen maan kansalaisten oikeutta siihen, että heiltä ei vaadita viisumia heidän saapuessaan määränpääjäsenvaltioon, ja toisaalta sitä, että määränpääjäsenvaltiolla ei ole velvollisuutta vaatia tällaista viisumia, jos kolmannen maan kansalaisella on viisumi tai oleskelulupa, joka on mainittu vastavuoroisesti tunnustettavien asiakirjojen luettelossa päätöksen N:o 565/2014/EU mukaisesti, jota vastaanottava jäsenvaltio on sitoutunut soveltamaan?

                  2)

                  Mikäli lentoliikenteen harjoittaja itse ja/tai lähtöjäsenvaltion lentokentällä toimivan valtuutetun, nimetyn edustajansa välityksellä epää matkustajan pääsyn lennolle sillä perusteella, että määränpäänä olevan jäsenvaltion viranomaiset epäävät matkustajan pääsyn määränpääjäsenvaltioon väitetyn maahantuloviisumin puuttumisen takia, voidaanko katsoa, että lentoliikenteen harjoittaja käyttää toimivaltaa ja toimii kyseisen jäsenvaltion ilmentymänä (emanation of State), siten, että asianomainen matkustaja voi vedota päätöksen N:o 565/2014/EU mukaisesti lähtöjäsenvaltion tuomioistuimessa osoittaakseen maahantulo-oikeutensa ilman lisäviisumia ja esittääkseen korvausvaatimuksensa tämän oikeuden loukkaamisesta ja edelleen lentokuljetussopimuksensa rikkomisesta?

                  3)

                  Voiko lentoliikenteen harjoittaja itse ja/tai valtuutetun, nimetyn edustajansa välityksellä evätä kolmannen maan kansalaisen pääsyn lennolle perusteena määränpäänä olevan jäsenvaltion viranomaisten päätös evätä matkustajan pääsy alueelleen ilman, että asianomaiselle matkustajalle on annettu ja/tai toimitettu maahantulon epäävää kirjallista perusteltua päätöstä (ks. asetuksen (EU) 2016/399 (2) 14 artiklan 2 kohta, entinen asetuksen (EU) 562/2006 13 artikla, jossa määritellään maahantulon epäävä perusteltu päätös), ja voidaanko tällöin varmistaa asianomaisen matkustajan perusoikeuksien kunnioittaminen ja erityisesti oikeuksien oikeussuoja (ks. edellä mainitun asetuksen 4 artikla)?

                  4)

                  Onko asetuksen (EY) N:o 261/2004 (3) 2 artiklan j alakohdan mukaista, että sen soveltamisalan ulkopuolelle jäävät sellaiset lennolle pääsyn epäämiset, joista päättää lentoliikenteen harjoittaja väitettyjen ”puutteellisten matkustusasiakirjojen” perusteella? Voidaanko tällaisen lennolle pääsyn epäämisen tulkita kuuluvan asetuksen soveltamisalaan, mikäli tuomioistuimessa todetaan, kunkin tapauksen erityisolosuhteet huomioiden, että matkustusasiakirjat olivat riittävät ja että lennolle pääsyn epäämiselle ei ollut perusteita tai se oli laitonta, koska se oli unionin oikeuden vastaista?

                  5)

                  Voidaanko matkustajalta evätä oikeus asetuksen (EY) N:o 261/2004 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuihin korvauksiin lentoliikenteen harjoittajaa koskevan vastuuvapauslausekkeen tai vastuun rajoittamisen perusteella tapauksessa, jossa matkustusasiakirjat ovat väitetysti puutteelliset, jos tällainen lauseke on julkaistu etukäteen ja jos se sisältyy lentoliikenteen harjoittajan tavanomaisiin toiminta- ja/tai palveluiden tarjoamisen edellytyksiin? Estävätkö edellä mainitun asetuksen 15 artikla ja 14 artikla tällaiset lentoliikenteen harjoittajaa koskevat vastuuvapauslausekkeet ja/tai vastuun rajoittamisen?

         (1)  Yksinkertaistetun järjestelmän käyttöönotosta henkilötarkastuksissa ulkorajoilla siten, että Bulgaria, Kroatia, Kypros ja Romania hyväksyvät yksipuolisesti tietyt asiakirjat kansallisia viisumejaan vastaaviksi alueidensa läpi tapahtuvaa kauttakulkua varten tai 180 vuorokauden pituista ajanjaksoa kohden enintään 90 vuorokautta kestävää alueellaan oleskelua varten, sekä päätösten N:o 895/2006/EY ja N:o 582/2008/EY kumoamisesta 15.5.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 565/2014/EU (EUVL 2014, L 157, s 23).

         (2)  Henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta unionin säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) 9.3.2016 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/399 (EUVL 2016, L 77, s. 1)

         (3)  Lentomatkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).


title: Asia T-162/17 RENV: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.10.2018 – Fernández González v. komissio (Henkilöstö — Väliaikaiset toimihenkilöt — Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 2 artiklan c alakohta — Ilmoitus avoimesta toimesta, joka koskee väliaikaisen toimihenkilön ottamista palvelukseen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 2 artiklan b alakohdan nojalla — Hakemuksen hylkääminen — Lainvastaisuusväite — Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 8 artikla — Vastuu — Mahdollisuuden menettäminen)

text:
               10.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 445/16

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.10.2018 – Fernández González v. komissio
      (Asia T-162/17 RENV) (1)

      ((Henkilöstö - Väliaikaiset toimihenkilöt - Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 2 artiklan c alakohta - Ilmoitus avoimesta toimesta, joka koskee väliaikaisen toimihenkilön ottamista palvelukseen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 2 artiklan b alakohdan nojalla - Hakemuksen hylkääminen - Lainvastaisuusväite - Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 8 artikla - Vastuu - Mahdollisuuden menettäminen))
      (2018/C 445/21)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Elia Fernández González (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat M. Casado García-Hirschfeld ja É. Boigelot)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Berscheid ja L. Radu Bouyon, avustajinaan asianajajat D. Waelbroeck ja A. Duron)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 270 artiklaan perustuva vaatimus yhtäältä avointa toimea koskevassa ilmoituksessa COM/2014/2036 kyseessä ollutta väliaikaisen toimihenkilön toimea koskevan kantajan hakemuksen hylkäämisestä 14.11.2014 tehdyn komission päätöksen sekä kantajan hallinnollisen valituksen hylkäämisestä 22.5.2015 tehdyn päätöksen kumoamiseksi ja toisaalta sen vahingon korvaamiseksi, joka kantajalle on väitetysti aiheutunut.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Euroopan komission 14.11.2014 tekemä päätös, jolla hylätään Elia Fernández Gonzálezin hakemus avointa toimea koskevassa ilmoituksessa COM/2014/2036 kyseessä olleeseen väliaikaisen toimihenkilön toimeen, kumotaan.

                  2)

                  Komissio velvoitetaan maksamaan Fernández Gonzálezille 12 000 euron summa viivästyskorkoineen, jotka lasketaan tämän tuomion julistamispäivästä lähtien kyseisen summan maksamiseen asti ja jotka vastaavat Euroopan keskuspankin (EKP) perusrahoitusoperaatioilleen vahvistamaa vuotuista korkoa 2 prosenttiyksiköllä korotettuna.

                  3)

                  Kanne hylätään muilta osin.

                  4)

                  Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 354, 26.10.2015 (asia on aluksi rekisteröity Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa asianumerolla F-121/15, ja siirretty Euroopan unionin yleiseen tuomioistuimeen 1.9.2016).


title: Asia C-615/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Kehl (Saksa) on esittänyt 28.9.2018 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on UY

text:
               10.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 445/9

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Kehl (Saksa) on esittänyt 28.9.2018 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on UY
      (Asia C-615/18)
      (2018/C 445/11)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Amtsgericht Kehl

         Rikosoikeudenkäynnin asianosainen

      UY

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko Euroopan unionin oikeutta, erityisesti direktiiviä 2012/13 (1) sekä SEUT 21, SEUT 45, SEUT 49 ja SEUT 56 artiklaa, tulkittava siten, että niiden vastaisena pidetään jäsenvaltion säännöstöä, jonka mukaan rikosoikeudellisessa menettelyssä voidaan – vain siksi, että syytetyn asuinpaikka ei ole kyseisessä vaan jossakin toisessa jäsenvaltiossa – määrätä, että syytetyn on nimettävä asiamies hänelle osoitetun rangaistusmääräyksen tiedoksi antamista varten, mistä seuraa, että rangaistusmääräyksestä tulee lainvoimainen ja että siten luodaan oikeudellinen edellytys syytetyn myöhemmän toiminnan rangaistavuudelle (Tatbestandswirkung), siinäkin tapauksessa, että syytetty ei tosiasiallisesti tiennyt rangaistusmääräyksestä, eikä ole vastaavalla tavalla varmistettu, että syytetty tosiasiallisesti saa tiedon rangaistusmääräyksestä, kuten toimitaan rangaistusmääräyksen tiedoksi antamiseksi silloin, kun syytetyn asuinpaikka on kyseisessä jäsenvaltiossa?

                  2)

                  Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi: Onko Euroopan unionin oikeutta, erityisesti direktiiviä 2012/13 sekä SEUT 21, SEUT 45, SEUT 49 ja SEUT 56 artiklaa, tulkittava siten, että niiden vastaisena pidetään jäsenvaltion säännöstöä, jonka mukaan rikosoikeudellisessa menettelyssä voidaan – vain siksi, että syytetyn asuinpaikka ei ole kyseisessä vaan jossakin toisessa jäsenvaltiossa – määrätä, että syytetyn on nimettävä asiamies hänelle osoitetun rangaistusmääräyksen tiedoksi antamista varten, mistä seuraa, että rangaistusmääräyksestä tulee lainvoimainen ja että siten luodaan oikeudellinen edellytys syytetyn myöhemmän toiminnan rangaistavuudelle (Tatbestandswirkung) ja että ajettaessa syytettä tästä rikoksesta syytetylle asetetaan sen varmistamiseksi, että hän tosiasiallisesti saa tiedon rangaistusmääräyksestä, subjektiivisesti tarkasteltuna enemmän velvollisuuksia kuin silloin, kun syytetyn asuinpaikka on kyseisessä jäsenvaltiossa, jolloin syytteen ajaminen syytetyn tuottamuksellisuuden vuoksi on mahdollista?

         (1)  tiedonsaantioikeudesta rikosoikeudellisissa menettelyissä 22.5.2012 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/13/EU (EUVL 2012, L 142, s. 1).


title: Asia T-261/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.10.2018 – Bayer v. EUIPO – Uni Pharma (SALOSPIR) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin SALOSPIR rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisemmat värillisiä nauhoja esittävät EU-kuviomerkit ja kansalliset kuviomerkit Aspirin — Suhteelliset hylkäysperusteet — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Tunnettuus — Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 8 artiklan 5 kohta) — Sellaisen merkin käyttäminen liike-elämässä, jonka ulottuvuus ei ole vain paikallinen — Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 8 artiklan 4 kohta))

text:
               10.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 445/17

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.10.2018 – Bayer v. EUIPO – Uni Pharma (SALOSPIR)
      (Asia T-261/17) (1)

      ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin SALOSPIR rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisemmat värillisiä nauhoja esittävät EU-kuviomerkit ja kansalliset kuviomerkit Aspirin - Suhteelliset hylkäysperusteet - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) - Tunnettuus - Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 8 artiklan 5 kohta) - Sellaisen merkin käyttäminen liike-elämässä, jonka ulottuvuus ei ole vain paikallinen - Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 8 artiklan 4 kohta)))
      (2018/C 445/22)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Bayer AG (Leverkusen, Saksa) (edustajat: asianajajat V. von Bomhard ja J. Fuhrmann)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: A. Folliard-Monguiral, S. Pétrequin ja D. Walicka)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Uni-Pharma Kleon Tsetis, Farmakeutika Ergastiria AVEE (Kifisiá, Kreikka) (edustajat: asianajajat C. Chrysanthis, P.-V. Chardalia ja A. Vasilogamvrou)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 17.2.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 2444/2017-4), joka koskee osapuolten Bayer ja Uni-Pharma Kleon Tsetis, Farmakeutika Ergastiria välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Bayer AG vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien virastolle (EUIPO) ja Uni-Pharma Kleon Tsetis, Farmakeutika Ergastiria AVEE:lle unionin yleisessä tuomioistuimessa käydystä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 221, 10.7.2017.


title: Asia C-621/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Session, Edinburgh (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 3.10.2018 – Andy Wightman ym. v. Secretary of State for Exiting the European Union

text:
               10.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 445/10

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Session, Edinburgh (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 3.10.2018 – Andy Wightman ym. v. Secretary of State for Exiting the European Union
      (Asia C-621/18)
      (2018/C 445/12)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Court of Session, Edinburgh

         Pääasian asianosaiset

         Hakijat: Andy Wightman, Ross Greer, Alyn Smith, David Martin, Catherine Stihler, Jolyon Maugham ja Joanna Cherry

         Vastapuoli: Secretary of State for Exiting the European Union

         Muut osapuolet: Tom Brake ja Chris Leslie

         Ennakkoratkaisukysymys

      Jos jäsenvaltio on Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 50 artiklan mukaisesti ilmoittanut Eurooppa-neuvostolle aikomuksestaan erota Euroopan unionista, sallitaanko unionin oikeudessa se, että ilmoituksen tehnyt jäsenvaltio peruuttaa ilmoituksen yksipuolisesti, ja jos näin on, millä edellytyksin ja minkälaisin vaikutuksin siltä osin kuin on kyse jäsenvaltion jäämisestä Euroopan unioniin?


title: Asia T-435/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.10.2018 – Bacardi v. EUIPO – Palírna U zeleného stromu (42 BELOW) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin 42 BELOW rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen rekisteröimätön kuviomerkki VODKA 42 — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 4 kohta) — Käyttö elinkeinotoiminnassa — Kansallisen oikeuden soveltaminen EUIPOssa)

text:
               10.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 445/14

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.10.2018 – Bacardi v. EUIPO – Palírna U zeleného stromu (42 BELOW)
      (Asia T-435/12) (1)

      ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin 42 BELOW rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen rekisteröimätön kuviomerkki VODKA 42 - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 4 kohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 4 kohta) - Käyttö elinkeinotoiminnassa - Kansallisen oikeuden soveltaminen EUIPOssa))
      (2018/C 445/17)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Bacardi Co. Ltd (Vaduz, Liechtenstein) (edustajat: aluksi asianajaja M. Reinisch, sitten asianajajat A. Parassina, L. Rigas ja L. Lorenc)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: aluksi P. Geroulakos, sitten D. Gája ja D. Walicka)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Palírna U zeleného stromu a.s., aiemmin Granette & Starorežná Distilleries a.s. (Ústí nad Labem, Tšekki) (edustaja: asianajaja T. Chleboun)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 9.7.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 2100/2011-2), joka koskee osapuolten Granette & Starorežná Distilleries ja Bacardi välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Bacardi Co. Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 379, 8.12.2012.


title: Asia T-400/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.10.2018 – Deza v. komissio (Ympäristö ja ihmisten terveyden suojelu — Asetus (EY) N:o 1272/2008 — Tiettyjen aineiden luokitus, merkinnät ja pakkaaminen — Asetus (EU) 2017/776 — Antrakinonin luokitus — Aine, jonka oletetaan voivan aiheuttaa ihmisille syöpää — Ilmeinen arviointivirhe — Aineen käsite — Oikeusvarmuus — Omaisuudensuoja)

text:
               10.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 445/18

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.10.2018 – Deza v. komissio
      (Asia T-400/17) (1)

      ((Ympäristö ja ihmisten terveyden suojelu - Asetus (EY) N:o 1272/2008 - Tiettyjen aineiden luokitus, merkinnät ja pakkaaminen - Asetus (EU) 2017/776 - Antrakinonin luokitus - Aine, jonka oletetaan voivan aiheuttaa ihmisille syöpää - Ilmeinen arviointivirhe - Aineen käsite - Oikeusvarmuus - Omaisuudensuoja))
      (2018/C 445/23)
      Oikeudenkäyntikieli: tšekki

         Asianosaiset

         Kantaja: Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Tšekki) (edustaja: asianajaja P. Dejl)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: Z. Malůšková, K. Mifsud-Bonnici ja R. Lindenthal)
      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Suomen tasavalta (asiamies: S. Hartikainen), Ruotsin kuningaskunta (asiamiehet: A. Falk, C. Meyer-Seitz, H. Shev, L. Zettergren ja A. Alriksson) ja Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) (asiamiehet: M. Heikkilä, W. Broere ja A. Hautamäki)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1272/2008 muuttamisesta sen mukauttamiseksi tekniikan ja tieteen kehitykseen 4.5.2017 annetun komission asetuksen (EU) 2017/776 (EUVL 2017, L 116, s. 1) siltä osin kuin siinä luokitellaan antrakinoni aineeksi, jonka oletetaan voivan aiheuttaa ihmisille syöpää.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Deza, a.s. vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Suomen tasavalta, Ruotsin kuningaskunta ja Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 293, 4.9.2017.


title: Asia T-299/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.10.2018 – Nova v. komissio (Välityslauseke — Avustussopimus, joka on tehty sellaisen pilottihankkeen puitteissa, jolla on tarkoitus luoda kuntien viranomaisten välinen yhteys- ja keskusteluverkosto pakolaisten uudelleen sijoittautumista ja integroitumista koskevista kokemuksista ja parhaista käytännöistä — Hankkeen tuloksen riippumattoman arvioinnin puuttuminen — Oikeasuhteisuus — Maksettujen summien palauttaminen — Selvittämistoimet — Vastakanne)

text:
               10.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 445/14

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.10.2018 – Nova v. komissio
      (Asia T-299/15) (1)

      ((Välityslauseke - Avustussopimus, joka on tehty sellaisen pilottihankkeen puitteissa, jolla on tarkoitus luoda kuntien viranomaisten välinen yhteys- ja keskusteluverkosto pakolaisten uudelleen sijoittautumista ja integroitumista koskevista kokemuksista ja parhaista käytännöistä - Hankkeen tuloksen riippumattoman arvioinnin puuttuminen - Oikeasuhteisuus - Maksettujen summien palauttaminen - Selvittämistoimet - Vastakanne))
      (2018/C 445/18)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Asianosaiset

         Kantaja: Nova Onlus Consorzio nazionale di cooperative sociali – Soc. coop. (Trani, Italia) (edustajat: asianajajat M. Astolfi ja M. Petrucci)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi L. Di Paolo ja L. Cappelletti, sitten L. Di Paolo ja lopuksi O. Verheecke ja F. Moro, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Yhtäältä SEUT 272 artiklaan perustuva vaatimus lähinnä sen toteamiseksi, että komissiolla ei ole perusteita vaatia kantajalta takaisin 80 242,78 euron summaa HOME/2011/PPRS/AG/2176 -avustussopimuksen perusteella, ja komission velvoittamiseksi maksamaan 52 146,36 euron summa viivästyskorkoineen, ja toisaalta komission vastavaatimus kantajan velvoittamiseksi maksamaan takaisin 80 242,78 euron summa viivästyskorkoineen mainitun avustussopimuksen täytäntöön panemiseksi.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Euroopan komissiolla ei ole perusteita vaatia HOME/2011/PPRS/AG/2176 -avustussopimuksen perusteella Nova Onlus Consorzio nazionale di cooperative sociali – soc. Coop.:ia maksamaan takaisin 15 prosenttia kuluista, jotka liittyvät Transnational Observatory for Refugee’s Resettlement in Europe -hankkeen internetsivustoon, eli 3 002,45 euron summaa.

                  2)

                  Kanne hylätään muilta osin.

                  3)

                  Nova Onlus Consorzio nazionale di cooperative sociali velvoitetaan maksamaan komissiolle mainitun sopimuksen perusteella 77 240,33 euron summa 19.5.2015 alkaen laskettavine 3,55 prosentin viivästyskorkoineen, jotka juoksevat siihen asti, kunnes kyseinen summa on maksettu kokonaisuudessaan.

                  4)

                  Vastakanne hylätään muilta osin.

                  5)

                  Nova Onlus Consorzio nazionale di cooperative sociali vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kaksi kolmasosaa komissiolle aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.

                  6)

                  Komissio vastaa kolmasosasta omia oikeudenkäyntikulujaan.

         (1)  EUVL C 254, 3.8.2015.


title: Asia T-594/18: Kanne 1.10.2018 – Pharma Mar v. komissio

text:
               10.12.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 445/18

      Kanne 1.10.2018 – Pharma Mar v. komissio
      (Asia T-594/18)
      (2018/C 445/24)
      Oikeudenkäyntikieli:englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Pharma Mar, SA (Colmenar Viejo, Espanja) (edustajat: asianajat M. Merola ja V. Salvatore)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan 17.7.2018 tehdyn komission täytäntöönpanopäätöksen C(2018) 4831 final, jossa kieltäydyttiin myöntämästä Aplidin – plitidepsinille, joka on ihmisille tarkoitettu lääke, myyntilupaa asetuksen (EY) N:o 726/2004 (1) perusteella

                  —

                  velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

                  1)

                  Onkologian tieteellinen neuvoa-antava ryhmä ei ole puolueeton eikä sen nimittämismenettely ollut puolueetonta

                              —

                              kantaja väittää, että velvollisuutta tutkia huolellisesti ja puolueettomasti kaikki asiaankuuluvat seikat ei ole noudatettu, koska riidanalainen päätös perustuu sellaisten asiantuntijoiden lausuntoon, jotka eivät ole puolueettomia.

                              —

                              kantajan tapahtuneeksi väittämä puolueettoman menettelyn toteuttamista koskevan velvollisuuden laiminlyönti koskee myös Euroopan lääkeviraston (EMA) suorittamaa asiatuntijoiden nimittämistä tavalla, jolla rajoitetaan näkemysten moninaisuutta, joka pitäisi katsoa puolueettoman arvioinnin ennakkoedellytykseksi, kohtuuttoman paljon

                  2)

                  Hyvän hallinnon periaatteen noudattamatta jättäminen

                              —

                              kantaja viittaa tässä EMA:n suorittamaan asiantuntijoiden nimittämiseen tavalla, jolla rajoitetaan kohtuuttoman paljon näkemysten moninaisuutta ja väittää, että tämä voidaan katsoa hyvän hallinnon periaatteen noudattamatta jättämiseksi.

                  3)

                  Asetuksen (EY) N:o 726/2004 12 artiklan rikkominen ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen noudattamatta jättäminen

                              —

                              kantaja väittää, että komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen ja päätynyt virheellisesti siihen, ettei Aplidinin tehoa ollut osoitettu asianmukaisesti ja riittävästi, ja rikkonut siten 12 artiklaa

                              —

                              EMA:ssa toimitetussa tutkimusmenettelyssä osa Aplidinin tehon tueksi esitetystä tieteellisestä näytöstä jätettiin ottamatta huomioon kantajan soveltamien menetelmien takia, mikä on ristiriidassa EMA:n asiantuntijatyöryhmän antaman lausunnon kanssa

                              —

                              nyt esillä olevassa tapauksessa on käytetty samoja menetelmiä kuin ne, jotka EMA on hyväksynyt samanlaisessa, toisen lääkkeen myyntilupamenettelyä koskeneessa tapauksessa, mikä osoittaa, että tässä on loukattu yhdenvertaisen kohtelun periaatetta

                  4)

                  Perusteluvelvollisuuden loukkaaminen

                              —

                              kantaja väittää, että päätöstä olla ottamatta huomioon Aplidinin tehon osoittamiseksi esitettyä tieteellistä näyttöä, erityisesti niiden syiden osalta, joiden vuoksi EMA:n asiantuntijatyöryhmän esittämästä lausunnosta poikettiin, ei ole perusteltu

                  5)

                  Puolustautumisoikeuksien loukkaaminen

                              —

                              kantaja väittää, että sitä oli estetty käyttämästä tehokkaasti puolustautumisoikeutta Aplidinin tehon arvioinnin kannalta ratkaisevan kysymyksen osalta erityisesti siksi, että sille oli annettu rajoitettu aika valmistautua suulliseen kuulemiskokoukseen.

         (1)  Ihmisille ja eläimille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön lupa- ja valvontamenettelyistä ja Euroopan lääkeviraston perustamisesta 31.3.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus N:o 726/2004 (EUVL 2004, L 136, s. 1).


title: Asia T-720/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.11.2018 – ARFEA v. komissio (Valtiontuet — Italian viranomaisten taannehtivasti myöntämä korvaus julkisen palvelun suorittamisesta — Konsessioiden perusteella vuosina 1997 ja 1998 suoritettu alueellinen matkustajien bussikuljetuspalvelu — Päätös, jolla valtiontuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi ja määrätään se perittäväksi takaisin — Tuomio Altmark — Aineellisen oikeuden sääntöjen ajallinen soveltaminen)

text:
               4.2.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/25

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.11.2018 – ARFEA v. komissio
      (Asia T-720/16) (1)

      ((Valtiontuet - Italian viranomaisten taannehtivasti myöntämä korvaus julkisen palvelun suorittamisesta - Konsessioiden perusteella vuosina 1997 ja 1998 suoritettu alueellinen matkustajien bussikuljetuspalvelu - Päätös, jolla valtiontuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi ja määrätään se perittäväksi takaisin - Tuomio Altmark - Aineellisen oikeuden sääntöjen ajallinen soveltaminen))
      (2019/C 44/31)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Asianosaiset

         Kantaja: Aziende riunite filovie ed autolinee Srl (ARFEA) (Alessandria, Italia) (edustajat: asianajajat M. Chiti, V. Angiolini ja L. Formilan)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Armati ja D. Recchia)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jolla vaaditaan kumoamaan valtiontuesta SA.38132 (2015/C) (ex 2014/NN) – Arfealle julkisen palvelun velvoitteesta maksettu lisäkorvaus – 10.6.2016 annettu komission päätös (EU) 2016/2084 (EUVL 2016, L 321, s. 57).

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Aziende riunite filovie ed autolinee Srl (ARFEA) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 441, 28.11.2016.


title: Asia T-305/18 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 28.11.2018 – Klyuyev v. neuvosto (Väliaikainen oikeussuoja — Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Ukrainan tilanteen johdosta toteutetut rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Fumus boni juris — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               4.2.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/71

      Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 28.11.2018 – Klyuyev v. neuvosto
      (Asia T-305/18 R)
      ((Väliaikainen oikeussuoja - Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Ukrainan tilanteen johdosta toteutetut rajoittavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Fumus boni juris - Kiireellisyysedellytys ei täyty))
      (2019/C 44/93)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Andriy Klyuyev (Donetsk, Ukraina) (edustajat: B. Kennelly, QC, barrister J. Pobjoy, solicitor R. Gherson ja solicitor T. Garner)

         Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: P. Mahnič ja A. Vitro)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 278 ja SEUT 279 artiklaan perustuva kanne, jolla vaaditaan Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2014/119/YUTP muuttamisesta 5.3.2018 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2018/333 (EUVL 2018, L 63, s. 48) sekä Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 208/2014 täytäntöönpanosta 5.3.2018 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/326 (EUVL 2018, L 63, s. 5) täytäntöönpanon lykkäämistä siltä osin kuin niitä sovelletaan kantajaan.

         Määräysosa

                  1)

                  Välitoimihakemus hylätään.

                  2)

                  Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-115/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.12.2018 – Tomasz KawałkoTrofeum v. EUIPO – Ferrero (KINDERPRAMS) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin KINDERPRAMS rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiemmat kansalliset kuviomerkit Kinder — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Tuotteiden ja palveluiden samuus ja samankaltaisuus — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               18.2.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/32

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.12.2018 – Tomasz KawałkoTrofeum v. EUIPO – Ferrero (KINDERPRAMS)
      (Asia T-115/18) (1)

      ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin KINDERPRAMS rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiemmat kansalliset kuviomerkit Kinder - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Tuotteiden ja palveluiden samuus ja samankaltaisuus - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
      (2019/C 65/40)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Tomasz KawałkoTrofeum (Gdynia, Puola) (edustaja: asianajaja P. Moksa)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: S. Bonne ja H. O’Neill)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Ferrero SpA (Alba, Italia) (edustajat: asianajajat F. Jacobacci ja L. Ghedina)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 14.12.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 1112/2017-4), joka koskee Ferreron ja Tomasz KawałkoTrofeumin välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Tomasz KawałkoTrofeum velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 161, 7.5.2018.


title: Asia C-823/18 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 27.12.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-640/16, GEA Group v. komissio, 18.10.2018 antamasta tuomiosta

text:
               11.3.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/32

      Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 27.12.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-640/16, GEA Group v. komissio, 18.10.2018 antamasta tuomiosta
      (Asia C-823/18 P)
      (2019/C 93/42)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: T. Christoforou, P. Rossi ja V. Bottka)

         Muu osapuoli: Gea Srl

         Vaatimukset

      Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

                  —

                  kumoaa valituksenalaisen tuomion

                  —

                  velvoittaa GEA:n korvaamaan tästä oikeudenkäyntimenettelystä ja ensimmäisessä oikeusasteessa käydystä oikeudenkäyntimenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Komissio esittää valituksensa tueksi kaksi valitusperustetta:
      Komission mukaan unionin yleinen tuomioistuin teki kaksi oikeudellista virhettä. Ensinnäkin se sovelsi virheellisesti yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, jätti huomiotta yrityksen käsitettä sekä yhteisvastuuta ja erillistä vastuuta koskevan oikeuskäytännön sekä teki virheen sellaisen sakon alennuksen seurausten osalta, joka voidaan myöntää vain rikkomiseen syyllistyneen yrityksen aiemmalle tytäryhtiölle. Erityisesti komissio katsoo, että valituksenalaisessa tuomiossa unionin yleinen tuomioistuin poikkesi unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöstä, jonka mukaan yhteisvastuu sakon siitä osasta, joka on sama kaikille adressaattina oleville oikeushenkilöille, ilmentää yrityksen käsitettä SEUT 101 artiklan soveltamisen suhteen (ks. C-231/11 P, Siemens Österreich, 57 kohta). Kaikki samaan yritykseen rikkomishetkellä kuuluneet oikeushenkilöt ovat määritelmän mukaan yhteisvastuussa sakosta, joka vastaa yrityksen osallistumista rikkomiseen (siihen enimmäismäärään saakka, josta kukin oikeushenkilö on erikseen vastuussa). Tuomion logiikka perustuu yhteisvastuun sisäisten osuuksien teorian, jolla pyrittiin myös sulkemaan pois yhteisvastuullisten velallisten vastuu yhteisvastuullisesti määrätyn sakon osista, analogiseen soveltamiseen. Unionin tuomioistuin kuitenkin hylkäsi tämän teorian asiassa C-231/11 P, Siemens Österreich, ja yhdistetyissä asioissa C-247/11 P ja C-253/11 P, Areva. Lisäksi valituksenalaisessa tuomiossa ei oteta huomioon oikeuskäytäntöä, jonka mukaan emoyhtiö ei voi hyötyä aiemman tytäryhtiönsä alemmasta 10 prosentin enimmäismäärästä (C-50/12 P, Kendrion, 58, 68 ja 70 kohta). Tämän vuoksi valituksenalaista tuomiota rasittavat oikeudelliset virheet unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön tulkinnassa ja soveltamisessa, se saa aikaan oikeudellista epävarmuutta ja vaikuttaa harkintavaltaan, joka komissiolla on määrätessään sakkoja yritykselle SEUT 101 artiklan rikkomisen vuoksi.
      Toiseksi komissio katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin teki virheen todetessaan, että yrityksen kaikkien yhteisvastuullisten oikeushenkilöiden (mukaan lukien emoyhtiö GEA) sakon maksamisen määräaika alkaa uudelleen siitä hetkestä, kun muutospäätös, jolla alennetaan sakkoa ainoastaan yhden näistä oikeushenkilöistä osalta (ACW, joka on GEA:n aiempi tytäryhtiö), annetaan tiedoksi. Tämä on oikeudellinen virhe, koska komissiolla on oikeus alentaa sakkoa muutospäätöksellä ainoastaan yhden yhteisvastuullisista oikeushenkilöistä osalta, jos päätöksessä on aineellinen virhe, joka vaikuttaa ainoastaan tähän oikeushenkilöön, eikä sakkoja tarvitse muuttaa päätöksen muissa osissa, jotka on osoitettu muille oikeushenkilöille. Komissiolla on näissä olosuhteissa myös oikeus (muttei velvollisuutta) asettaa yhdelle tai useammalle oikeushenkilölle uusi eräpäivä, joka voi olla aiemmin kuin viimeisimmän muutospäätöksen tiedoksiantamispäivä. Tämä johtuu siitä, ettei sakon muuttaminen merkitse sen korvaamista. Samalla tavoin se, että unionin tuomioistuin alentaa sakkoa yhden oikeushenkilön osalta, ei merkitse uuden sakon ja uuden eräpäivän määräämistä (asia C-523/15 P, WDI, 29–48 kohta ja 63–68 kohta ja asia T-275/94, Groupement des cartes bancaires, 60 ja 65 kohta). Jos virheitä, joihin tuomio perustuu, ei korjata, ne voivat vaikuttaa komission sakkojen estävään vaikutukseen, koska se merkitsisi sitä, että yhden adressaatin sakon muuttaminen johtaisi sen koron menettämiseen, joka saadaan koko yritykselle määrätyn sakon loppuosasta.
      Molempien valitusperusteiden kattamien seikkojen osalta valituksenalainen tuomio on epäselvä ja puutteellisesti perusteltu.


title: Asia C-832/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Helsingin hovioikeus (Suomi) on esittänyt 21.12.2018 – A ym. v. Finnair Oyj

text:
               11.3.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/33

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Helsingin hovioikeus (Suomi) on esittänyt 21.12.2018 – A ym. v. Finnair Oyj
      (Asia C-832/18)
      (2019/C 93/43)
      Oikeudenkäyntikieli: suomi

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Helsingin hovioikeus

         Pääasian asianosaiset

         Kantajat: A ym.

         Vastaaja: Finnair Oyj

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko asetusta 261/2004 (1) tulkittava siten, että lentomatkustajalle syntyy oikeus uuteen 7 artiklan 1 kohdan mukaiseen korvaukseen tilanteessa, jossa matkustaja on saanut korvauksen peruutetun lennon johdosta ja uudelleenreititetyn lennon lennosta vastaava lentoliikenteen harjoittaja on ollut sama kuin peruuntuneen lennon lentoliikenteen harjoittaja ja kun myös peruutetun lennon jälkeinen uudelleenreititetty lento on viivästynyt sen aikataulun mukaisesta saapumisajasta korvaukseen oikeuttavan ajan?

                  2)

                  Jos vastaus kysymykseen 1 on myönteinen, voiko lentoliikenteen harjoittaja vedota 5 artiklan 3 kohdan tarkoittamiin poikkeuksellisiin olosuhteisiin, jos lentokoneen valmistajan jo käytössä olevien lentokoneita koskevan Technical Follow-up:n jälkeen kyseisessä asiakirjassa käsiteltyä osaa tosiasiassa käsitellään niin sanottuna ”on condition” -osana eli osana, jota käytetään niin kauan kunnes se vikaantuu ja kun lentoliikenteen harjoittaja on varautunut kyseisen osan vaihtoon pitämällä jatkuvasti sen varaosaa saatavilla?

         (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004, annettu 11 päivänä helmikuuta 2004, matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta (EUVL 2004, L 46, s. 1).


title: Asia C-2/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Riigikohus (Viro) on esittänyt 4.1.2019 – A. P. v. Riigiprokuratuur

text:
               11.3.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/34

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Riigikohus (Viro) on esittänyt 4.1.2019 – A. P. v. Riigiprokuratuur
      (Asia C-2/19)
      (2019/C 93/44)
      Oikeudenkäyntikieli: viro

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Riigikohus

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: A. P.

         Vastapuoli: Riigiprokuratuur

         Ennakkoratkaisukysymys

      Onko jäsenvaltion tuomion tunnustaminen ja sen täytäntöönpanon valvonta vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltamisesta tuomioihin ja valvontapäätöksiin valvontatoimenpiteiden ja vaihtoehtoisten seuraamusten valvomiseksi 27.11.2008 tehdyn Euroopan unionin neuvoston puitepäätöksen 2008/947/YOS (1) mukaista siinäkin tapauksessa, että tuomittu henkilö on kyseisellä tuomiolla vapautettu ehdollisesti vankeudesta ilman minkäänlaisia ylimääräisiä velvollisuuksia, joten henkilön ainoa velvollisuus on pidättäytyä koeaikana uuden tahallisen rikoksen tekemisestä (kyseessä on Viron rikoslain 73 §:ssä tarkoitettu ehdollinen vapautus rangaistuksesta)?

         (1)  Vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltamisesta tuomioihin ja valvontapäätöksiin valvontatoimenpiteiden ja vaihtoehtoisten seuraamusten valvomiseksi 27.11.2008 tehty neuvoston puitepäätös 2008/947/YOS (EUVL 2008, L 337, s. 102).


title: Asia C-5/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Varhoven administrativen sad (Bulgaria) on esittänyt 4.1.2019 – Overgaz Mrezhi AD ja Voittoa tavoittelematon yhdistys Bulgarska Gazova Assotsiatsia v. Komisia za energiyno i vodno regulirane (KEVR)

text:
               11.3.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/34

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Varhoven administrativen sad (Bulgaria) on esittänyt 4.1.2019 – Overgaz Mrezhi AD ja Voittoa tavoittelematon yhdistys Bulgarska Gazova Assotsiatsia v. Komisia za energiyno i vodno regulirane (KEVR)
      (Asia C-5/19)
      (2019/C 93/45)
      Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Varhoven administrativen sad

         Pääasian asianosaiset

         Hakijat: Overgaz Mrezhi AD ja Voittoa tavoittelematon yhdistys Bulgarska Gazova Assotsiatsia

         Vastapuoli: Komisia za energiyno i vodno regulirane (KEVR)

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko nyt puheena olevan energialain (Zakon za energetikata) 35 §:ssä säädetyn ja maakaasun hintojen sääntelystä 19.3.2013 annetun Darzhavnata Komisia za energiyno i vodno reguliranen (valtiollinen sähkön ja veden sääntelykomitea, Bulgaria; jäljempänä KEVR) asetuksen nro 2 (Naredba no 2 za regulirane na tsenite na prirodnia gaz) 11 §:ssä tarkemmin määritellyn kaltainen kansallinen toimenpide, jonka mukaan asiakkaiden on kannettava energia-alan yrityksille asetettuihin julkisen palvelun velvoitteisiin liittyvä taloudellinen rasite kokonaisuudessaan, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 36 ja 38 artiklan ja maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/55/EY kumoamisesta 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/73/EY (1) 3 artiklan mukainen, kun otetaan huomioon, että

                              a)

                              julkisen palvelun velvoitteista aiheutuva taloudellinen rasite ei koske kaikkia energia-alan yrityksiä;

                              b)

                              julkisen palvelun velvoitteiden kustannukset kantavat pääasiallisesti loppukäyttäjät, jotka eivät voi riitauttaa niitä, vaikka ne ostavat maakaasua lopputoimittajilta vapaasti määritellyin hinnoin;

                              c)

                              julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä aiheutuvan taloudellisen rasitteen kohdistumista ei ole eroteltu eri asiakastyypeittäin;

                              d)

                              toimenpiteen soveltamista ei ole rajoitettu ajallisesti;

                              e)

                              julkisen palvelun velvoitteiden arvo lasketaan kustannusten laskutusmenetelmän perusteella ennakoivan mallin mukaisesti.

                  2)

                  Kun otetaan huomioon maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/55/EY kumoamisesta 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/73/EY johdanto-osan 44, 47, 48 ja 49 perustelukappale, soveltuuko kyseisen direktiivin 3 artiklan kanssa yhteen säädöksistä annetun lain (Zakon za normativnite aktove) siirtymä- ja loppusäännösten 5 §:n kaltainen kansallisen lain säännös, jolla KEVR on vapautettu säädöksistä annetun lain 26–28 §:n mukaisista velvollisuuksista ja erityisesti lakia alemmantasoisen säädösesityksen yksityiskohtaiseen perustelemiseen liittyvistä velvollisuuksista noudattaa välttämättömyys-, perusteltavuus-, ennakoitavuus-, avoimuus-, koherenssi-, toissijaisuus-, suhteellisuus- ja vakausperiaatteita, kuulla julkisesti kansalaisia ja oikeushenkilöitä, julkaista esitys perusteluineen etukäteen ja perustella esitys, mukaan lukien sen unionin oikeuden mukaisuuden osalta?

         (1)  EUVL 2009, L 211, s. 94.


title: Asia T-400/10 RENV: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.12.2018 – Hamas v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet terrorismin torjumiseksi — Varojen jäädyttäminen — Mahdollisuus luokitella kolmannen valtion viranomainen yhteisessä kannassa 2001/931/YUTP tarkoitetuksi toimivaltaiseksi viranomaiseksi — Varojen jäädyttämistä koskevien päätösten tosiasiallinen perusta — Perusteluvelvollisuus — Arviointivirhe — Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan — Puolustautumisoikeudet — Omaisuudensuoja)

text:
               11.3.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/38

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.12.2018 – Hamas v. neuvosto
      (Asia T-400/10 RENV) (1)

      ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet terrorismin torjumiseksi - Varojen jäädyttäminen - Mahdollisuus luokitella kolmannen valtion viranomainen yhteisessä kannassa 2001/931/YUTP tarkoitetuksi toimivaltaiseksi viranomaiseksi - Varojen jäädyttämistä koskevien päätösten tosiasiallinen perusta - Perusteluvelvollisuus - Arviointivirhe - Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan - Puolustautumisoikeudet - Omaisuudensuoja))
      (2019/C 93/48)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Hamas (Doha, Qatar) (edustaja: asianajaja L. Glock)

         Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: B. Driessen, M. Bishop ja A. Sikora-Kalėda)

         Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Ranskan tasavalta (asiamiehet: D. Colas ja F. Fize) ja Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi F. Castillo de la Torre, M. Konstantinidis ja R. Tricot, sitten F. Castillo de la Torre, L. Baumgart ja C. Zadra)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, joka koskee ensinnäkin henkilöille, ryhmille ja yhteisöille, jotka on kirjattu tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuun luetteloon, annetun neuvoston ilmoituksen (EUVL 2010, C 188, s. 13), niitä henkilöitä, ryhmiä ja yhteisöjä koskevan luettelon ajantasaistamisesta, joihin sovelletaan erityistoimenpiteiden toteuttamisesta terrorismin torjumiseksi hyväksytyn yhteisen kannan 2001/931/YUTP 2, 3 ja 4 artiklaa, 12.7.2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/386/YUTP (EUVL 2010, L 178, s. 28) ja tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta sekä täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1285/2009 kumoamisesta 12.7.2010 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 610/2010 (EUVL 2010, L 178, s. 1) kumoamista siltä osin kuin kyseiset toimet koskevat kantajaa, toiseksi niitä henkilöitä, ryhmiä ja yhteisöjä koskevan luettelon ajantasaistamisesta, joihin sovelletaan erityistoimenpiteiden toteuttamisesta terrorismin torjumiseksi hyväksytyn yhteisen kannan 2001/931/YUTP 2, 3 ja 4 artiklaa, 31.1.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/70/YUTP (EUVL 2011, L 28, s. 57) ja tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta sekä täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 610/2010 kumoamisesta 31.1.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 83/2011 (EUVL 2011, L 28, s. 14) kumoamista siltä osin kuin kyseiset toimet koskevat kantajaa, kolmanneksi niitä henkilöitä, ryhmiä ja yhteisöjä koskevan luettelon saattamisesta ajan tasalle, joihin sovelletaan erityistoimenpiteiden toteuttamisesta terrorismin torjumiseksi hyväksytyn yhteisen kannan 2001/931/YUTP 2, 3 ja 4 artiklaa, 18.7.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/430/YUTP (EUVL 2011, L 188, s. 47) ja tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta sekä täytäntöönpanoasetusten (EU) N:o 610/2010 ja (EU) N:o 83/2011 kumoamisesta 18.7.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 687/2011 (EUVL 2011, L 188, s. 2) kumoamista siltä osin kuin kyseiset toimet koskevat kantajaa, neljänneksi niitä henkilöitä, ryhmiä ja yhteisöjä koskevan luettelon saattamisesta ajan tasalle, joihin sovelletaan erityistoimenpiteiden toteuttamisesta terrorismin torjumiseksi hyväksytyn yhteisen kannan 2001/931/YUTP 2, 3 ja 4 artiklaa sekä päätöksen 2011/430/YUTP kumoamisesta, 22.12.2011 annetun neuvoston päätöksen 2011/872/YUTP (EUVL 2011, L 343, s. 54) ja tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2011 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta sekä täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 687/2011 kumoamisesta 22.12.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1375/2011 (EUVL 2011, L 343, s. 10) kumoamista siltä osin kuin kyseiset toimet koskevat kantajaa, viidenneksi niitä henkilöitä, ryhmiä ja yhteisöjä koskevan luettelon saattamisesta ajan tasalle, joihin sovelletaan erityistoimenpiteiden toteuttamisesta terrorismin torjumiseksi hyväksytyn yhteisen kannan 2001/931/YUTP 2, 3 ja 4 artiklaa, sekä päätöksen 2011/872/YUTP kumoamisesta 25.6.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/333/YUTP (EUVL 2012, L 165, s. 72) ja tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta sekä täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1375/2011 kumoamisesta 25.6.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 542/2012 (EUVL 2012, L 165, s. 12) kumoamista siltä osin kuin kyseiset toimet koskevat kantajaa, kuudenneksi niitä henkilöitä, ryhmiä ja yhteisöjä koskevan luettelon saattamisesta ajan tasalle, joihin sovelletaan erityistoimenpiteiden toteuttamisesta terrorismin torjumiseksi hyväksytyn yhteisen kannan 2001/931/YUTP 2, 3 ja 4 artiklaa, sekä päätöksen 2012/333/YUTP kumoamisesta, 10.12.2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/765/YUTP (EUVL 2012, L 337, s. 50) ja tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta sekä täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 542/2012 kumoamisesta 10.12.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1169/2012 (EUVL 2012, L 337, s. 2) kumoamista siltä osin kuin kyseiset toimet koskevat kantajaa, seitsemänneksi niitä henkilöitä, ryhmiä ja yhteisöjä, joihin sovelletaan erityistoimenpiteiden toteuttamisesta terrorismin torjumiseksi hyväksytyn yhteisen kannan 2001/931/YUTP 2, 3 ja 4 artiklaa, koskevan luettelon ajan tasalle saattamisesta ja muuttamisesta sekä päätöksen 2012/765/YUTP kumoamisesta 25.7.2013 annetun neuvoston päätöksen 2013/395/YUTP (EUVL 2013, L 201, s. 57) ja tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta sekä täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1169/2012 kumoamisesta 25.7.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 714/2013 (EUVL 2013, L 201, s. 10) kumoamista siltä osin kuin kyseiset toimet koskevat kantajaa, kahdeksanneksi niitä henkilöitä, ryhmiä ja yhteisöjä, joihin sovelletaan erityistoimenpiteiden toteuttamisesta terrorismin torjumiseksi hyväksytyn yhteisen kannan 2001/931/YUTP 2, 3 ja 4 artiklaa, koskevan luettelon ajan tasalle saattamisesta ja muuttamisesta sekä päätöksen 2013/395/YUTP kumoamisesta 10.2.2014 annetun neuvoston päätöksen 2014/72/YUTP (EUVL 2014, L 40, s. 56) ja tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta sekä täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 714/2013 kumoamisesta 10.2.2014 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 125/2014 (EUVL 2014, L 40, s. 9) kumoamista siltä osin kuin kyseiset toimet koskevat kantajaa, yhdeksänneksi niitä henkilöitä, ryhmiä ja yhteisöjä, joihin sovelletaan erityistoimenpiteiden toteuttamisesta terrorismin torjumiseksi hyväksytyn yhteisen kannan 2001/931/YUTP 2, 3 ja 4 artiklaa, koskevan luettelon ajan tasalle saattamisesta ja muuttamisesta sekä päätöksen 2014/72/YUTP kumoamisesta 22.7.2014 annetun neuvoston päätöksen 2014/483/YUTP (EVUL 2014, L 217, s. 35) ja tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta sekä täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 125/2014 kumoamisesta 22.7.2014 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 790/2014 (EUVL 2014, L 217, s. 1) kumoamista siltä osin kuin kyseiset toimet koskevat kantajaa sekä kymmenenneksi niitä henkilöitä, ryhmiä ja yhteisöjä, joihin sovelletaan erityistoimenpiteiden toteuttamisesta terrorismin torjumiseksi hyväksytyn yhteisen kannan 2001/931/YUTP 2, 3 ja 4 artiklaa, koskevan luettelon ajan tasalle saattamisesta sekä päätöksen (YUTP) 2017/154 kumoamisesta 4.8.2017 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2017/1426 (EUVL 2017, L 204, s. 95) ja tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta sekä täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/150 kumoamisesta 4.8.2017 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/1420 (EUVL 2017, L 204, s. 3) kumoamista siltä osin kuin kyseiset toimet koskevat kantajaa.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Hamas vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Ranskan tasavalta ja Euroopan komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 317, 20.11.2010.


title: Asia T-298/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.12.2018 – East West Consulting v. komissio (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Liittymistä valmisteleva tukiväline — Kolmas valtio — Kansallinen julkinen hankinta — Hajautettu hallinnointi — Päätös 2008/969/EY, Euratom — Ennakkovaroitusjärjestelmä — Varoituksen aktivointi ennakkovaroitusjärjestelmässä — Unionin taloudellisten etujen suojaaminen — Komission ennakkohyväksynnän epääminen — Hankintasopimuksen tekemättä jättäminen — Unionin yleisen tuomioistuimen toimivalta — Todisteiden huomioon ottaminen — Varoituksen oikeusperustan puuttuminen — Puolustautumisoikeudet — Syyttömyysolettama — Oikeussäännön, jolla annetaan yksityisille oikeuksia, riittävän ilmeinen rikkominen — Syy-yhteys — Aineellinen ja aineeton vahinko — Hankintasopimuksen menettäminen — Muiden hankintasopimusten saamismahdollisuuden menettäminen)

text:
               11.3.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/40

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.12.2018 – East West Consulting v. komissio
      (Asia T-298/16) (1)

      ((Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Liittymistä valmisteleva tukiväline - Kolmas valtio - Kansallinen julkinen hankinta - Hajautettu hallinnointi - Päätös 2008/969/EY, Euratom - Ennakkovaroitusjärjestelmä - Varoituksen aktivointi ennakkovaroitusjärjestelmässä - Unionin taloudellisten etujen suojaaminen - Komission ennakkohyväksynnän epääminen - Hankintasopimuksen tekemättä jättäminen - Unionin yleisen tuomioistuimen toimivalta - Todisteiden huomioon ottaminen - Varoituksen oikeusperustan puuttuminen - Puolustautumisoikeudet - Syyttömyysolettama - Oikeussäännön, jolla annetaan yksityisille oikeuksia, riittävän ilmeinen rikkominen - Syy-yhteys - Aineellinen ja aineeton vahinko - Hankintasopimuksen menettäminen - Muiden hankintasopimusten saamismahdollisuuden menettäminen))
      (2019/C 93/49)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: East West Consulting SPRL (Nandrin, Belgia) (edustajat: aluksi asianajajat L. Levi ja A. Tymen, sitten L. Levi)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Dintilhac ja J. Estrada de Solà)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 268 artiklaan perustuva vaatimus korvata aineellinen ja aineeton vahinko, jota kantajalle on väitetysti aiheutunut siitä, että ennakkovaroitusjärjestelmään oli kirjattu sitä koskeva varoitus, ja siitä, että tämän jälkeen kieltäydyttiin tämän varoituksen vuoksi vahvistamasta hankintasopimusta, joka oli päätetty tehdä sen johtaman yritysryhmittymän kanssa ja joka koski hankintaa, joka Euroopan unionin oli tarkoitus rahoittaa liittymistä valmistelevasta tukivälineestä

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Euroopan komissio velvoitetaan maksamaan East West Consulting SPRL:lle 20 000 euroa.

                  2)

                  Kanne hylätään muilta osin.

                  3)

                  Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 270, 25.7.2016.


title: Asia T-348/16 OP: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.1.2019 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis v. ERCEA (Välityslauseke — Seitsemäs tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelma — Minatran-hanke — Tukikelpoiset kustannukset — Korvaus — Yksipuolinen tuomio — Takaisinsaantihakemus)

text:
               11.3.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/40

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.1.2019 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis v. ERCEA
      (Asia T-348/16 OP) (1)

      ((Välityslauseke - Seitsemäs tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelma - Minatran-hanke - Tukikelpoiset kustannukset - Korvaus - Yksipuolinen tuomio - Takaisinsaantihakemus))
      (2019/C 93/50)
      Oikeudenkäyntikieli: kreikka

         Asianosaiset

         Kantaja pääasiassa: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Thessaloniki, Kreikka) (edustajat: asianajajat V. Christianos ja S. Paliou)

         Vastaaja pääasiassa: Euroopan tutkimusneuvoston toimeenpanovirasto (ERCEA) (asiamiehet: M. Pesquera Alonso ja F. Sgritta, avustajinaan asianajajat E. Kourakis ja P. Dikaiou)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Tuomiota 6.4.2017 Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis v. ERCEA (T-348/16, ei julkaistu, EU:T:2017:268) koskeva ERCEA:n takaisinsaantihakemus.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Asiassa Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis v. ERCEA (T-348/16) 6.4.2017 annetun tuomion tuomiolauselman 1, 2 ja 3 kohta kumotaan.

                  2)

                  Saatava, joka on Euroopan tutkimusneuvoston toimeenpanoviraston (ERCEA) 26.5.2016 päivätyssä veloitusilmoituksessa nro 3241606289, jossa vaaditaan, että Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis palauttaa osan MINATRAN-hanketta varten saamastaan tuesta eli 245 525,43 euroa, on perusteeton 233 611,75 euron suuruisen määrän osalta, ja viimeksi mainittu määrä vastaa tukikelpoisia kuluja.

                  3)

                  Aristoteleio Panepistimio Thessalonikisin nostama kanne ja ERCEA:n takaisinsaantihakemus hylätään muilta osin.

                  4)

                  ERCEA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Aristoteleio Panepistimio Thessalonikisille asioiden T-348/16 ja T-348/16 OP käsittelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

                  5)

                  ERCEA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Aristoteleio Panepistimio Thessalonikisille asian T-348/16 OP-R käsittelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 296, 16.8.2016.


title: Asia T-413/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.1.2019 – Cham v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Syyriaan kohdistettavat rajoittavat toimenpiteet — Varojen jäädyttäminen — Puolustautumisoikeudet — Oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin — Perusteluvelvollisuus — Ilmeinen arviointivirhe — Oikeus kunniaan ja maineeseen kohdistuvaan kunnioitukseen — Omistusoikeus — Syyttömyysolettama — Oikeasuhteisuus)

text:
               11.3.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/42

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.1.2019 – Cham v. neuvosto
      (Asia T-413/16) (1)

      ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Syyriaan kohdistettavat rajoittavat toimenpiteet - Varojen jäädyttäminen - Puolustautumisoikeudet - Oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin - Perusteluvelvollisuus - Ilmeinen arviointivirhe - Oikeus kunniaan ja maineeseen kohdistuvaan kunnioitukseen - Omistusoikeus - Syyttömyysolettama - Oikeasuhteisuus))
      (2019/C 93/52)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Cham Holding (Damaskos, Syyria) (edustaja: asianajaja E. Ruchat)

         Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: aluksi S. Kyriakopoulou, G. Étienne et ja. Vitro, sitten S. Kyriakopoulou ja A. Vitro ja lopuksi S. Kyriakopoulou, A. Vitro ja V. Piessevaux)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2013/255/YUTP muuttamisesta 27.5.2016 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2016/850 (EUVL 2016, L 141, s. 125) ja sitä seuranneet täytäntöönpanotoimet, Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2013/255/YUTP muuttamisesta 29.5.2017 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2017/917 (EUVL 2017, L 139, s. 62) ja Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2013/255/YUTP muuttamisesta 28.5.2018 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2018/778 (EUVL 2018, L 131, s. 16) siltä osin kuin nämä toimet koskevat kantajaa.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Cham Holding vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 364, 3.10.2016.