title: Asia C-45/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 16.1.2014 (Oberster Gerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Andreas Kainz v. Pantherwerke AG (Ennakkoratkaisupyyntö — Tuomioistuimen toimivalta siviili- ja kauppaoikeuden alalla — Asetus (EY) N:o 44/2001 — Tuotevastuu — Jäsenvaltiossa valmistettu tuote, joka on myyty toisessa jäsenvaltiossa — Käsitteen ”paikkakunta, missä vahinko sattui tai saattaa sattua” , tulkinta — Paikkakunta, missä syy-yhteydessä oleva tapahtuma on sattunut)

text:
               22.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 85/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 16.1.2014 (Oberster Gerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Andreas Kainz v. Pantherwerke AG
   (Asia C-45/13) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Tuomioistuimen toimivalta siviili- ja kauppaoikeuden alalla - Asetus (EY) N:o 44/2001 - Tuotevastuu - Jäsenvaltiossa valmistettu tuote, joka on myyty toisessa jäsenvaltiossa - Käsitteen ”paikkakunta, missä vahinko sattui tai saattaa sattua”, tulkinta - Paikkakunta, missä syy-yhteydessä oleva tapahtuma on sattunut)
   2014/C 85/16
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberster Gerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Andreas Kainz

      Vastaaja: Pantherwerke AG

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Oberster Gerichtshof — Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (EYVL 2001, L 12, s. 1) 5 artiklan 3 kohdan tulkinta — Tuotevastuu — Jäsenvaltiossa valmistettu tuote, joka myytiin toisessa jäsenvaltiossa — Paikkakunta, missä vahinko sattui tai saattaa sattua — Tilanne, jossa paikkakunta, missä vahinko ilmeni (ilmenemispaikka) sijaitsee valtiossa, jossa tuote valmistettiin — Käsitteen ”paikkakunta, missä vahinkoa aiheuttanut teko tapahtui” (tapahtumapaikka) tulkinta

      Tuomiolauselma

   Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 5 artiklan 3 alakohtaa on tulkittava siten, että valmistajan tuotevastuuseen perustuvan korvausvastuun osalta paikkakunta, missä vahingon aiheuttanut syy-yhteydessä oleva tapahtuma on sattunut, on kyseisen tuotteen valmistuspaikka.

      (1)  EUVL C 147, 25.5.2013.


title: Asia T-737/15: Kanne 18.12.2015 – Hydro Aluminium Rolled Products v. komissio

text:
               15.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 59/42

         Kanne 18.12.2015 – Hydro Aluminium Rolled Products v. komissio
   (Asia T-737/15)
   (2016/C 059/49)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Hydro Aluminium Rolled Products GmbH (Grevenbroich, Saksa) (edustajat: asianajajat U. Karpenstein ja K. Dingemann)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SEUT 264 artiklan nojalla 25.11.2014 tehdyn Euroopan komission päätöksen valtiontukiasiassa SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Saksa, Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tukeminen ja uusiutuvan energian käyttöä tukevan lisämaksun alentaminen paljon energiaa käyttävien yritysten osalta, C(2013) 4424 final

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste: kyse ei ole valtiontuesta

                           —

                           Kantaja väittää, että vastaaja on virheellisesti katsonut, että uusiutuvan energian ensisijaisuudesta annetulla vuoden 2012 lailla (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien; EEG) paljon energiaa käyttävien yritysten eduksi säädetty poikkeus merkitsee valtion varojen käyttämistä SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavoin. EEG-lisämaksu kannetaan ainoastaan yksityisiltä henkilöiltä, eikä kerättyjä varoja voida myöskään osoittaa valtiolle, koska niihin ei liity pysyvää valvontaa eivätkä viranomaiset tästä syystä pääse tosiasiallisesti käsiksi varoihin.

               2)

               Toinen kanneperuste: valikoivuuden puuttuminen

                           —

                           Kantaja väittää, että erityinen hyvityssääntö (Besondere Ausgleichsregelung; BesAR) ei ole SEUT 107 artiklan 1 kohdassa edellytetyllä tavalla valikoiva, vaan kyse on EEG-lisämaksun sääntelyjärjestelmään sisäisesti liittyvästä poikkeuksesta.

               3)

               Kolmas kanneperuste: luottamuksensuojan periaatetta on loukattu

                           —

                           Kantaja väittää, että vastaaja on luonut kantajalle perustellun luottamuksen, koska se on jättänyt tutkimatta EEG-lisämaksun – josta se oli tietoinen – valtiontukisäännöstön kannalta yli kymmenen vuoden ajan. Vastaaja ei myöskään ole ryhtynyt perimään takaisin vastaavanlaisia tukia muissa jäsenvaltioissa.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 29 päivänä huhtikuuta 2002 asiassa T-300/01 R, Carlo De Nicola vastaan Euroopan investointipankki (Välitoimimenettely – Täytäntöönpanon lykkääminen – Kiireellisyyden puuttuminen)

text:
C 180/24                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      27.7.2002
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                   YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                     TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
                                                                                29 päivänä huhtikuuta 2002
                   18 päivänä huhtikuuta 2002
                                                                        asiassa T-300/01 R, Carlo De Nicola vastaan Euroopan
                                                                                investointipankki
asiassa T-238/00, International and European Public Servi-              (Välitoimimenettely – Täytäntöönpanon lykkääminen – Kii-
ces Organisation (IPSO) ja Union of Staff of the European                                  reellisyyden puuttuminen)
  Central Bank (USE) vastaan Euroopan keskuspankki (1)
                                                                                (2002/C 180/42)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
(Euroopan keskuspankki – Kieltäytyminen tarkistamasta
palvelussuhteen ehtoja ja henkilöstösääntöjä – Ammattiyh-
    distykset – Kumoamiskanne – Tutkimatta jättäminen)
                                                                        Asiassa T-300/01 R, Carlo De Nicola, kotipaikka Rooma,
                                                                        edustajanaan asianajaja L. Isola, vastaan Euroopan investointi-
                                                                        pankki (asiamiehinään C. Gómez de la Cruz ja C. Camilli),
                         (2002/C 180/41)                                jossa vaaditaan sen päätöksen täytäntöönpanon lykkäämistä,
                                                                        jolla kantaja erotettiin Euroopan investointipankin palveluk-
                                                                        sesta, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                        presidentti on 29.4.2002 antanut määräyksen, jonka määräys-
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                       osa on seuraava:
                                                                        1)    Välitoimihakemus hylätään.
                                                                        2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
Asiassa T-238/00, International and European Public Services
Organisation (IPSO), kotipaikka Frankfurt am Main (Saksa),
Union of Staff of the European Central Bank (USE), kotipaikka
Frankfurt am Main, edustajinaan asianajajat T. Raab-Rhein,
M. Roth, C. Roth ja B. Karthaus, prosessiosoite Luxemburgissa,          Deutsche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG:n
vastaan Euroopan keskuspankki (asiamiehinään J. M. Fernan-              8.5.2002 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavara-
dez Martı́n, J. Sánchez Santiago ja B. Wägenbaur), jossa kantajat                 merkit ja mallit) vastaan nostama kanne
vaativat yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta
kumoamaan Euroopan keskuspankin varapääjohtajan                                                  (Asia T-146/02)
7.7.2000 tekemän päätöksen, jolla tämä kieltäytyi hyväksy-
mästä kantajien vaatimuksia, jotka koskivat Euroopan keskus-
pankin henkilöstön palvelussuhteen ehtojen ja Euroopan kes-                                      (2002/C 180/43)
kuspankin henkilöstösääntöjen tarkistamista, ensimmäisen oi-
keusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpa-                                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
nossa: jaoston puheenjohtaja M. Vilaras sekä tuomarit V. Tiili
ja P. Mengozzi, kirjaaja: H. Jung, on antanut 18.4.2002
määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:                               Deutsche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG, Eppelheim
                                                                        (Saksa), on nostanut 8.5.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäi-
                                                                        sen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden
                                                                        harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kanta-
1)    Kanne jätetään tutkimatta.                                        jan edustajina ovat asianajajat H. Eichmann, G. Barth, U. Blu-
                                                                        menröder, C. Niklas-Falter, M. Kinkeldey, K. Brandt, A. Franke,
                                                                        U. Stephani, B. Allekotte, E. Pfrang, K. Lochner ja B. Ertle.
2)    Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja velvoite-
      taan korvaamaan vastaajan kulut.
                                                                        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                        –     kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavara-
                                                                              merkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 28.2.2002
(1) EYVL C 335, 25.11.2000.
                                                                              tekemän päätöksen valitusasiassa R 724/1999-2, joka
                                                                              koskee hakemusta nro 573 725, siltä osin kuin se koskee
                                                                              Nizzan sopimuksessa tarkoitettuun luokkaan 32 kuuluvia
                                                                              tavaroita, jotka vastaavat seuraavaa kuvausta: hedelmä-
                                                                              juomat ja hedelmämehut.


title: Euroopan yhteisöjen komission 10.10.1995 Irlantia vastaan nostama kanne (Asia C-319/95)

text:
9.12.95              [_LL                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            N:o C 333/7
     sesta valuttamismenetelmällä valmistetulle juustolle,         vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön
    edellä mainitulla tavalla ETY:n perustamissopimuksen           virkamies James Macdonald Flett, ja prosessiosoite Luxem
     30 ja 36 artiklan mukainen ?                                  burgissa c/o Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner.
                                                                   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                    1 ) toteaa, että jättäessään antamatta tarpeelliset lait, ase
                                                                           tukset ja hallinnolliset säädökset neuvoston direktiivien
    Euroopan yhteisöjen komission 10.10.1995 Irlantia                      92/45/ETY( 1 ), 92/46/ETY( 2 ), 92/65/ETY( 3 ), 92/116/
                    vastaan nostama kanne
                                                                           ETY ( 4 ), 92/117/ETY ( 5 ) ja 92/118/ETY ( 6 ) täytäntöön
                        ( Asia C-3 18/95 )                                 panemiseksi Irlanti on jättänyt noudattamatta sille
                          ( 95/C 333/11                                    näiden direktiivien ja perustamissopimuksen mukaan
                                                                           kuuluvia velvoitteitaan, ja
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.10.1995
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia              2 ) velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
vastaan . Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön
virkamies James Macdonald Flett ja sen prosessiosoite
Luxemburgissa on c/o Carlos Gomez de la Cruz, Centre               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Wagner.
                                                                   EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan mukaan direktiivi
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                       velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden jokaista jäsen
                                                                   valtiota , mihin sisältyy se, että jäsenvaltioilla on velvollisuus
1 ) julistaa, että Irlanti on jättänyt noudattamatta sille         noudattaa täytäntöönpanolle direktiivissä säädettyä määrä
                                                                   aikaa . Tämä määräaika päättyi 1.1.1994, jolloin Irlanti ei
     perustamissopimuksen ja yhteisön yleisistä toimen            ollut antanut komission vaatimuksissaan mainitsemien
     piteistä tiettyjen eläintautien torjumisesta sekä swine
                                                                   direktiivien täytäntöönpanoa varten tarpeellisia säädök
     vesicular -tautiin liittyvistä erityistoimenpiteistä 17       siä .
     päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin
     92/ 119/ETY ( 1 ) mukaan kuuluvan velvoitteen, koska se
     on jättänyt saattamatta voimaan direktiivin noudatta         (') Kansanterveyttä ja eläinten terveyttä koskevista ongelmista
     misen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset                luonnonvaraisen riistan tappamisessa ja luonnonvaraisen
     määräykset; ja                                                      riistan lihan markkinoille saattamisessa 16 päivänä kesäkuuta
                                                                         1992 annettu neuvoston direktiivi 92/45/ETY ( EYVL N:o
2 ) velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                  L 268 , 14.9.1992 , s . 35 ).
                                                                   (2 ) Raakamaidon, lämpökäsitellyn maidon ja maitopohjaisten
                                                                         tuotteiden tuotantoa ja markkinoille saattamista koskevista
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      terveyssäännöistä 16 päivänä kesäkuuta 1992 annettu neuvos
                                                                         ton direktiivi 92/46/ETY ( EYVL N:o L 268 , 14.9.1992 ,
                                                                         s . 1 ).
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklassa, jonka mukaan             ( 3 ) Eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista eläinten, siemen
direktiivi   velvoittaa    saavutettavaan  tulokseen  nähden
                                                                         nesteen, munasolujen ja alkioiden yhteisön sisäisessä kaupassa
jokaista jäsenvaltiota , asetetaan välillisesti jäsenvaltioille          ja yhteisöön tuonnissa siltä osin, kuin niitä eivät koske
velvollisuus noudatta direktiivissä asetettua täytäntöön                direktiivin 90/425/ETY liitteessä A olevassa I jaksossa mainit
panoa koskevaa määräaikaa . Tämä määräaika päättyi                       tujen erityisten yhteisön säädösten eläinten terveyttä koskevat
1.10.1993 ilman, että Irlanti oli saattanut komission vaati             vaatimukset, 13 päivänä heinäkuuta 1992 annettu neuvoston
muksissa mainitun direktiivin noudattamisen edellyttämiä                 direktiivi 92/65/ETY ( EYVL Nro L 268 , 14.9.1992 , s . 54 ).
säännöksiä voimaan .                                               (4 ) Terveyttä koskevista ongelmista tuoreen siipikarjan kaupassa
                                                                         annetun direktiivin 71 /118/ETY muuttamisesta ja päivit
                                                                         tämisestä 17 päivänä joulukuuta 1992 annettu neuvoston
(!) EYVL N:o L 62, 15.3.1993 , s. 69                                     direktiivi 92/ 116/ETY ( EYVL N:o L 62, 15.3.1993 , s . 1 ).
                                                                   ( 5 ) Tiettyjä eläimissä ja eläinperäisissä tuotteissa esiintyviä zoonoo
                                                                         seja ja zoonoosien aiheuttajia koskevista suojatoimenpiteistä
                                                                         elintarvikkeista aiheutuvien tartunta- ja myrkytyspesäkkeiden
                                                                         ehkäisemiseksi 17 päivänä joulukuuta 1992 annettu neuvoston
                                                                         direktiivi 92/ 1 17/ETY ( EYVL N:o L 62 , 15.3.1993 , s . 38 ).
                                                                   ( 6 ) Eläinten terveyttä ja kansanterveyttä koskevista vaatimuksista
                                                                         sellaisten tuotteiden yhteisön sisäisessä kaupassa ja yhteisöön
    Euroopan yhteisöjen komission 10.10.1995 Irlantia                    tuonnissa, joita eivät koske direktiivin 89/662/ETY ja, taudin
                    vastaan nostama kanne                                aiheuttajien osalta, direktiivin 90/425/ETY liitteessä A olevassa
                                                                         I luvussa mainittujen erityisten yhteisön säädösten kyseiset
                        (Asia C-3 19/95 )                                vaatimukset, 17 päivänä joulukuuta 1992 annettu neuvoston
                          ( 95/C 333/ 12 )                               direktiivi 92/118/ETY ( EYVL N:o L 62 , 15.3.1993 , s . 49 ).
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.10.1995
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia


title: Asia C-314/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 29.6.2012 — UPC Telekabel Wien GmbH v. Constantin Film Verleih GmbH ja Wega Filmproduktionsgesellschaft mbH

text:
               6.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 303/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 29.6.2012 — UPC Telekabel Wien GmbH v. Constantin Film Verleih GmbH ja Wega Filmproduktionsgesellschaft mbH
   (Asia C-314/12)
   2012/C 303/23
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberster Gerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: UPC Telekabel Wien GmbH

      Vastapuolet: Constantin Film Verleih GmbH ja Wega Filmproduktionsgesellschaft mbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 2001/29/EY (1) (jäljempänä tietoyhteiskuntadirektiivi) 8 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että henkilö, joka saattaa suojattua aineistoa saataviin internetissä ilman oikeudenhaltijan suostumusta (tietoyhteiskuntadirektiivin 3 artiklan 2 kohta), käyttää niiden henkilöiden internetyhteyden tarjoajan palveluja, jotka käyttävät kyseistä suojattua aineistoa?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:
               Onko kappaleiden valmistaminen yksityiseen käyttöön (tietoyhteiskuntadirektiivin 5 artiklan 2 kohdan b alakohta) ja väliaikainen tai satunnainen kappaleen valmistaminen (tietoyhteiskuntadirektiivin 5 artiklan 1 kohta) sallittua vain silloin, jos alkuperäiskappaleesta on valmistettu kappaleita, sitä on levitetty tai se on saatettu yleisön saataviin laillisesti?

               3)

               Jos ensimmäiseen tai toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi ja jos käyttäjän internetyhteyden tarjoajaa vastaan on näin ollen määrättävä tietoyhteiskuntadirektiivin 8 artiklan 3 kohdan nojalla kielto tai määräys:
               Onko unionin oikeuden ja erityisesti siinä edellytetyn asianosaisten perusoikeuksien välisen tasapainon kanssa yhteensopivaa se, että internetyhteyden tarjoajaa kielletään täysin yleisesti (siis määräämättä konkreettisista toimenpiteistä) tarjoamasta asiakkailleen pääsyä tietylle internetsivustolle niin kauan kuin kyseisellä sivustolla saatetaan yksinomaan tai pääosin saataviin sisältöjä ilman oikeudenhaltijoiden suostumusta, jos internetyhteyden tarjoaja voi välttyä tämän kiellon rikkomisesta määrättäviltä uhkasakoilta osoittamalla ryhtyneensä kaikkiin toimenpiteisiin, joita siltä voidaan kohtuudella edellyttää?

               4)

               Jos kolmanteen kysymykseen vastataan kieltävästi:
               Onko unionin oikeuden ja erityisesti siinä edellytetyn asianosaisten perusoikeuksien välisen tasapainon kanssa yhteensopivaa se, että internetyhteyden tarjoaja velvoitetaan ryhtymään tiettyihin toimenpiteisiin vaikeuttaakseen asiakkaidensa pääsyä internetsivustolle, jolla on lainvastaisesti saataviin saatettua sisältöä, jos kyseisten toimenpiteiden toteuttamiseen liittyy kustannuksia, jotka eivät ole merkityksettömiä, ja ne voidaan kiertää helposti myös ilman teknistä erityistietämystä?

      (1)  Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/29/EY (EYVL L 167, s. 10).


title: Yhdistetyt asiat C-95/07 ja C-96/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 8.5.2008 (Commissione tributaria provincialen (Italia) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Ecotrade spa v. Agenzia Entrate Ufficio Genova 3 (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Käännetty verovelvollisuus — Vähennysoikeus — Preklusiivinen määräaika — Kirjanpitoon ja veroilmoituksiin liittyvä sääntöjenvastaisuus, joka koskee liiketoimia, joihin sovelletaan käännetyn verovelvollisuuden järjestelmää)

text:
               21.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 158/6

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 8.5.2008 (Commissione tributaria provincialen (Italia) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Ecotrade spa v. Agenzia Entrate Ufficio Genova 3
   (Yhdistetyt asiat C-95/07 ja C-96/07) (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Käännetty verovelvollisuus - Vähennysoikeus - Preklusiivinen määräaika - Kirjanpitoon ja veroilmoituksiin liittyvä sääntöjenvastaisuus, joka koskee liiketoimia, joihin sovelletaan käännetyn verovelvollisuuden järjestelmää)
   (2008/C 158/09)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Commissione tributaria provinciale
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Ecotrade spa

      Vastaaja: Agenzia Entrate Ufficio Genova 3
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Commissione tributaria provinciale — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s.1) 17 artiklan, 18 artiklan 1 kohdan d alakohdan, 21 artiklan 1 kohdan ja 22 artiklan tulkinta — Ostoihin sisältyvän arvonlisäveron vähennysoikeus — Kansallinen säännös, jossa vähennysoikeuden käyttämisen edellytykseksi asetetaan kahden vuoden vanhentumisajan noudattaminen
   Tuomiolauselma

               1)

               Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 30.3.2000 annetulla neuvoston direktiivillä 2000/17/EY, 17 artiklan, 18 artiklan 2 ja 3 kohdan sekä 21 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa ei ole ristiriidassa kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään pääasioissa kyseessä olevan kaltainen preklusiivinen määräaika vähennysoikeuden käyttämiselle, jos vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteita noudatetaan. Tehokkuusperiaatetta ei loukata yksin siitä syystä, että veroviranomaisilla on maksamattoman arvonlisäveron perimiseksi käytettävissään määräaika, joka on pidempi kuin verovelvollisille vähennysoikeuden käyttämiseksi annettu määräaika.

               2)

               Kuudennen direktiivin 77/388, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2000/17, 18 artiklan 1 kohdan d alakohdan ja 22 artiklan kanssa on kuitenkin ristiriidassa sellainen arvonlisäveron oikaisu- ja perintäkäytäntö, jossa pääasioissa kyseessä olevan kaltainen tietämättömyys, joka koskee yhtäältä velvoitteita, jotka johtuvat kansallisessa lainsäädännössä kuudennen direktiivin 18 artiklan 1 kohdan d alakohdan nojalla vahvistetuista muodollisuuksista, ja toisaalta kirjanpito- ja ilmoitusvelvoitteita, jotka johtuvat vastaavasti mainitun 22 artiklan 2 ja 4 kohdasta, sanktioidaan epäämällä vähennysoikeus käännetyn verovelvollisuuden järjestelmää sovellettaessa.

      (1)  EUVL C 117, 26.5.2007.


title: Asia T-707/13: Kanne 27.12.2013 — Steinbeck v. SMHV — Alfred Sternjakob (BE HAPPY)

text:
               1.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 61/15

         Kanne 27.12.2013 — Steinbeck v. SMHV — Alfred Sternjakob (BE HAPPY)
   (Asia T-707/13)
   2014/C 61/26
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Steinbeck GmbH (Fulda, Saksa) (edustajat: asianajajat M. Heinrich ja M. Fischer)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Alfred Sternjakob GmbH & Co. KG (Frankenthal, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 17.10.2013 asiassa R 31/2013-1 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan vastaajana olevan viraston korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien valitusmenettelyssä aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: sanamerkki ”BE HAPPY” luokkiin 9, 11 ja 18 kuuluville tavaroille — yhteisön tavaramerkki nro 8 666 083

      Yhteisön tavaramerkin haltija: kantaja

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Alfred Sternjakob GmbH & Co. KG

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perustelut: asetuksen N:o 207/2009 52 artiklan 1 kohdan a alakohdan, luettuna yhdessä 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan kanssa, mukaiset ehdottomat mitättömyysperusteet

      Mitättömyysosaston ratkaisu: mitättömyysvaatimuksen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia T-585/13: Kanne 8.11.2013 — H.P. Gauff Ingenieure v. SMHV — Gauff (Gauff JBG Ingenieure)

text:
               25.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/27

         Kanne 8.11.2013 — H.P. Gauff Ingenieure v. SMHV — Gauff (Gauff JBG Ingenieure)
   (Asia T-585/13)
   2014/C 24/48
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: H.P. Gauff Ingenieure GmbH & Co. KG — JBG (Nürnberg, Saksa) (edustaja: asianajaja G. Schneider-Rothhaar)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Gauff GmbH & Co. Engineering KG (Nürnberg, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 5.9.2013 tekemän päätöksen (asia R 596/2013-1)

               —

               palauttamaan asian SMHV:lle ja kehottamaan sitä palauttamaan menetetyn määräajan

               —

               velvoittamaan SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien valitusmenettelyssä aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki ”Gauff JBG Ingenieure” luokkiin 9, 11, 19, 36, 37, 39, 40, 41 ja 42 kuuluville tavaroille ja palveluille — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 9 992 967

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Gauff GmbH & Co. Engineering KG

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: saksalainen sanamerkki ja yhteisön sanamerkki ”Gauff” sekä saksalainen kuviomerkki ja yhteisön kuviomerkki ”GAUFF” luokkiin 9, 16, 35, 36, 37, 39, 40, 41, 42 ja 44 kuuluville tavaroille ja palveluille

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hyväksyminen osittain

      Valituslautakunnan ratkaisu: menetetyn määräajan palauttamista koskevan pyynnön hylkääminen ja valituksen tutkimatta jättäminen

      Kanneperusteet: asetuksen N:o 207/2009 81 artiklan rikkominen.


title: Asia C-435/01: Euroopan yhteisöjen komission 12.11.2001 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
C 17/8                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          19.1.2002
työntekijä, kotipaikka Usingen-Kransberg (Saksa), ja Maria              A)    Onko EY 39 artiklan (entinen 48 artikla) ja työntekijöiden
Concetta Cerafogli, Euroopan keskuspankin työntekijä, koti-                   vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä
paikka Frankfurt-am-Main, edustajinaan N. Pflüger, R. Steiner                 lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY)
ja S. Mittländer), jossa valittajat vaativat muutoksenhaussaan                N:o 1612/68 (1) 1 ja 4 artiklan perusteella sallittua, että
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                     jäsenvaltio varaa kauppa-alustensa päällikön ja yliperä-
men (neljäs jaosto) asiassa T-27/00, EKP:n henkilöstökomitea                  miehen työpaikat omille kansalaisilleen? Jos vastaus kysy-
ym. vastaan EKP, 24.10.2000 antaman määräyksen (Kok.                          mykseen on myönteinen, voiko tällainen työpaikkojen
H. 2000, s. I-A-217 ja II-987) kumoamista, vastapuolena:                      varaaminen olla ehdoton (koskea kaikenlaisia kauppa-
Euroopan keskuspankki (asiamiehinään C. Zillioli, V. Saintot                  aluksia) vai onko se mahdollista ainoastaan sellaisissa
ja M. López Torres), yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto),                tapauksissa, joissa on todennäköistä tai järkevää, että
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. Gulmann                       päälliköiden tai yliperämiehien on tarpeen hoitaa aluksel-
sekä tuomarit F. Macken (esittelevä tuomari) ja J. N. Cunha                   la tiettyjä julkisia tehtäviä?
Rodrigues, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: R. Grass, on
antanut 13.9.2001 määräyksen, jonka määräysosa on seu-
raava:                                                                  B)    Jos jäsenvaltion sisäisissä normeissa poiketaan tietyissä
                                                                              kauppamerenkulun tilanteissa (joissa on otettu huomioon
                                                                              sellaiset tekijät kuten aluksen bruttotonnisto, lasti, mat-
                                                                              kustajien lukumäärä ja merimatkojen luonne) siitä sään-
1)    Valitus hylätään.                                                       nöstä, jonka mukaan nämä työpaikat varataan omille
                                                                              kansalaisille, ja sallitaan näissä tilanteissa se, että Euroo-
                                                                              pan Unionin muiden jäsenvaltioiden kansalaisilla on
2)    Euroopan keskuspankin henkilöstökomitea, Johannes Priese-               pääsy vastaaviin työpaikkoihin, niin voidaanko pääsyn
      mann, Marc van de Velde ja Maria Concetta Cerafogli                     ehdoksi asettaa vastavuoroisuus?
      velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                        (1) EYVL L 257, 19.10.1968, s. 2.
(1) EYVL C 61, 24.2.2001.
                                                                        Euroopan yhteisöjen komission 12.11.2001 Belgian ku-
                                                                                ningaskuntaa vastaan nostama kanne
Tribunal Supremon, Sala de lo Contencioso-Administrati-
von, kolmannen jaoston 4.10.2001 tekemällään päätöksel-                                            (Asia C-435/01)
lä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Colegio de
Oficiales de la Marina Mercante Española vastaan Admini-
stración del Estado ja Asociación de Navieros Españoles                                          (2002/C 17/13)
                             (ANAVE)
                         (Asia C-405/01)                                Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 12.11.2001 Euroo-
                                                                        pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningas-
                                                                        kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on H. van Lier.
                          (2002/C 17/12)
                                                                        Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                        1)    toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut
Tribunal Supremo, Sala de lo Contencioso-Administrativo,                      ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen
kolmas jaosto, on pyytänyt 4.10.2001 tekemällään päätöksel-                   yhtenäistämiseksi 24 päivänä syyskuuta 1996 annetun
lä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 15.10.2001,                   neuvoston direktiivin 96/61/EY (1) mukaisia velvoittei-
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-                  taan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa
sa Colegio de Oficiales de la Marina Mercante Española vastaan               kyseisen direktiivin täysimääräisen ja virheettömän nou-
Administración del Estado ja Asociación de Navieros Españoles              dattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia
(ANAVE) seuraaviin kysymyksiin:                                               määräyksiä
 ---pagebreak--- 19.1.2002                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 17/9
2)     velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu-               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
       denkäyntikulut.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut: ovat saman-
                                                                         laiset kuin asiassa C-435/01 (3); direktiivin 98/81/EY 2 artik-
                                                                         lassa säädetty määräaika on päättynyt 5.6.2000.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         (1) EYVL 1990, L 117, s. 1.
                                                                         (2) EYVL 1999, L 93, s. 27.
                                                                         (3) Ks. tämän virallisen lehden, s. 8.
EY 249 artiklan kolmannen kohdan pakottavuuden takia
jäsenvaltioiden on toteutettava toimenpiteet, jotka ovat tarpeen
niille osoitettujen direktiivien täytäntöönpanemiseksi, ja niiden
on tehtävä näin direktiiveissä säädetyissä määräajoissa. Direk-
tiivissä 96/61/EY säädetty määräaika päättyi 30.10.1999
ilman, että Belgia olisi toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 20.11.2001 Helleenien
( 1) EYVL 1996, L 257, s. 26.                                                           tasavaltaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-450/01)
                                                                                (2002/C 17/15)
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 20.11.2001 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
Euroopan yhteisöjen komission 12.11.2001 Belgian ku-                     vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellinen neuvonantaja
              ningaskuntaa vastaan nostama kanne                         Maria Kondou-Durande.
                          (Asia C-436/01)                                Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                         –     toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut perus-
                           (2002/C 17/14)                                      tamissopimuksen ja viljakasvien siementen pitämisestä
                                                                               kaupan annetun direktiivin 66/402/ETY muuttamisesta
                                                                               18 päivänä helmikuuta 1999 annetun komission direktii-
                                                                               vin 1999/8/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei
                                                                               ole säädetyssä määräajassa antanut kyseisen direktiivin
                                                                               noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnol-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 12.11.2001 Euroo-                     lisia määräyksiä
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningas-
kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on H. Van Lier.                     –     velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
                                                                               käyntikulut.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
1)     toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut
       geneettisesti muunnettujen mikro-organismien käytöstä
       suljetuissa oloissa annetun direktiivin 90/219/ETY (1)            Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 249 artiklan kol-
       muuttamisesta 26 päivänä lokakuuta 1998 annetun                   mannen kohdan mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan
       neuvoston direktiivin 98/81/EY (2) mukaisia velvoittei-           tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu.
       taan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa
       kaikkia kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä
       lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä                    Perustamissopimuksen 10 artiklan ensimmäisen kohdan mu-
                                                                         kaan jäsenvaltiot toteuttavat kaikki yleis- ja erityistoimenpiteet,
                                                                         jotka ovat aiheellisia kyseisestä sopimuksesta tai yhteisön
2)     velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu-               toimielinten säädöksistä johtuvien velvoitteiden täyttämisen
       denkäyntikulut.                                                   varmistamiseksi.


title: Asia T-278/07 P: Valitus, jonka Luigi Maruccio on tehnyt 18.7.2007 virkamiestuomioistuimen asiassa F-2/06, Luigi Maruccio v. komissio, 11.5.2007 antamasta määräyksestä

text:
               8.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/55

         Valitus, jonka Luigi Maruccio on tehnyt 18.7.2007 virkamiestuomioistuimen asiassa F-2/06, Luigi Maruccio v. komissio, 11.5.2007 antamasta määräyksestä
   (Asia T-278/07 P)
   (2007/C 211/103)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Valittaja: Luigi Maruccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               valituksenalainen määräys on joka tapauksessa kumottava kokonaisuudessaan

               —

               ensisijaisesti on hyväksyttävä vaatimukset, jotka valittaja esitti ensimmäisessä oikeusasteessa

               —

               valituksen vastapuoli on velvoitettava korvaamaan valittajalle kaikki oikeudenkäyntikulut ja palkkiot, jotka viimeksi mainitun on maksettava tähän valitukseen liittyen

               —

               toissijaisesti asia on palautettava virkamiestuomioistuimeen, jotta se lausuu asiasta uudelleen.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Tämä valitus koskee virkamiestuomioistuimen asiassa F-2/06, Marcuccio vastaan komissio, 11.5.2007 tekemää määräystä, jossa valittajan kanne jätettiin tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuivat selvästi.
   Vaatimustensa tueksi valittaja väittää seuraavaa:

               —

               virkamiestuomioistuin on vääristänyt tosiseikkoja ja valittajan kirjallisissa huomautuksissaan esittämiä toteamuksia. Tältä osin valittaja korostaa erityisesti, että riidanalaisen päätöksen fyysinen olemassaolo käy täysin selvästi ilmi vastapuolen 29.7.2007 päivätystä muistiosta, jossa mainitaan mahdollisuudesta aloittaa uudestaan milloin tahansa sellaisen asiakirja-aineiston käsittely, jonka käsittely on lopetettu. Tähän mahdollisuuteen tehty viittaus ei jätä valittajan mukaan sijaa epäilyille siitä, että riidanalainen päätös oli jo tehty, ja siitä, että se oli jo täytäntöönpantu.

               —

               virkamiestuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen tehdessään määräyksen, jossa kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat; asiassa on tapahtunut oikeudellinen virhe sitä suuremmalla syyllä, koska ratkaisu perustuu vahinkoa aiheuttavan toimenpiteen puuttumiselle, joka liittyy oikeusjärjestyksen perusteisiin, kun kyseessä on kumoamiskanne, kun ennen tämän määräyksen antamista asiassa on pyritty pääsemään sovintoratkaisuun, ja erityisesti kun tälle ei ole esitetty minkäänlaisia perusteluita, jotka liittyisivät suoraan asian tosiseikkoihin.

               —

               valittajan puolustautumisoikeuksia on loukattu peruuttamattomalla tavalla, koska kun hänelle ei ilmoitettu asian käsittelyn jatkumisesta, hän ei voinut ryhtyä mihinkään toimenpiteisiin puolustaakseen omaa kantaansa paremmin. Valittaja toteaa tältä osin, että sen jälkeen, kun virkamiestuomioistuin ilmoitti valittajalle pyrkimyksestä päästä asiassa sovintoratkaisuun, se ei toimittanut valittajalle yhtäkään kirjallista tai muunlaista ilmoitusta siitä, miten asian käsittelyä jatketaan tai siitä, mihin tämä pyrkimys johti. Lisäksi virkamiestuomioistuin teki valituksenalaisen määräyksen yli kuuden kuukauden kuluttua tästä yrityksestä tehdä asiassa sovintoratkaisu. Lisäksi määräyksessä ei ole mainintaa tästä yrityksestä.

               —

               lopuksi valittaja väittää, että valituksenalaisen määräyksen perustelut puuttuvat täysin ja että siinä on sovellettu virheellisesti vahinkoa aiheuttavan päätöksen käsitettä.


title: Asia C-388/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundessozialgericht (Saksa) on esittänyt 2.10.2009 — Joao Filipe Da Silva Martins v. Bank Betriebskrankenkasse — Pflegekasse

text:
               19.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 312/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundessozialgericht (Saksa) on esittänyt 2.10.2009 — Joao Filipe Da Silva Martins v. Bank Betriebskrankenkasse — Pflegekasse
   (Asia C-388/09)
   2009/C 312/31
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundessozialgericht

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Joao Filipe Da Silva Martins

      Vastaaja: Bank Betriebskrankenkasse — Pflegekasse

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko siirtotyöläisten vapaata liikkuvuutta ja sosiaaliturvaa koskevien Euroopan yhteisön primaarioikeuden ja johdetun oikeuden säännösten ja määräysten (erityisesti EY 39 ja EY 42 artikla ja asetuksen N:o 1408/71 (1) 27 ja 28 artikla) kanssa yhteensopivaa, että entinen työntekijä, joka saa eläkettä sekä entisestä työskentelyvaltiostaan että kotivaltiostaan ja joka on hoidon tarpeen vuoksi saanut entisessä työskentelyvaltiossaan oikeuden hoitoavustukseen, menettää tämän oikeuden kotivaltioonsa palattuaan?

      (1)  EYVL L 149, s. 2.


title: Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 9 päivänä elokuuta 2001 asiassa T-120/01 R, Carlo De Nicola vastaan Euroopan investointipankki (Välitoimimenettely – Päätös pidättää asianomainen virantoimituksesta – Fumus boni juris – Kiireellisyyden puuttuminen)

text:
22.12.2001             FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 369/13
ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN                               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                  PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
                    9 päivänä elokuuta 2001
                                                                       asiassa T-216/01 (ReiseBank AG v. komissio, ei vielä julkaistu
                                                                       oikeustapauskokoelmassa) esitettyjä.
asiassa T-120/01 R, Carlo De Nicola vastaan Euroopan
                       investointipankki
(Välitoimimenettely – Päätös pidättää asianomainen viran-
toimituksesta – Fumus boni juris – Kiireellisyyden puuttumi-
                               nen)
                                                                       Alcon Universal Ltd:n 18.9.2001 sisämarkkinoiden har-
                        (2001/C 369/20)                                monisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vas-
                                                                                taan nostama kanne
                    (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                                (Asia T-237/01)
Asiassa T-120/01 R, Carlo De Nicola, kotipaikka Rooma,                                           (2001/C 369/22)
edustajanaan asianajaja L. Isola, vastaan Euroopan investointi-
pankki (asiamiehinään C. Gómez de la Cruz ja C. Camilli),
jossa kantaja vaatii kantajaa koskevien useiden EIP:n päätösten                           (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
täytäntöönpanon lykkäämistä, ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuimen presidentti on 9.8.2001 antanut määräyksen,
jonka määräysosa on seuraava:
                                                                       Alcon Universal Ltd on nostanut 18.9.2001 Euroopan yhteisö-
                                                                       jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisä-
1)   Välitoimihakemus hylätään.
                                                                       markkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit)
                                                                       (SMHV) vastaan. Kantajan edustajana on H. Porter, asianajotoi-
2)   Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                       misto Theodore Goddard, Lontoo (Yhdistynyt kuningaskunta).
                                                                       Väliintulijana valituslautakunnassa oli Dr. Robert Winzer
                                                                       Pharma GmbH.
Commerzbank AG:n 24.9.2001 Euroopan yhteisöjen ko-                     Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
               missiota vastaan nostama kanne
                                                                       –     kumoaa valituslautakunnan 18.7.2001 tekemän päätök-
                         (Asia T-219/01)                                     sen R 273/2000-1 ja velvoittaa viraston epäämään yhtei-
                                                                             sön tavaramerkin mitätöimisen
                        (2001/C 369/21)                                –     velvoittaa viraston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Commerzbank AG, Frankfurt am Main (Saksa), on nostanut
24.9.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat H. Satzky ja             Yhteisön     tavaramerkin       Alcon Universal Ltd.
B. Maassen.                                                            hakija:
                                                                       Kyseessä oleva yhteisön         Sanamerkki ”BSS” tiettyjä luo-
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin             tavaramerkki:                   kan 5 tavaroita varten (rekisteri-
                                                                                numero 90 134)
–    kumoaa komission 17.8.2001 asiassa COMP/E-1/37.919
     tekemän päätöksen, joka kohdistui kantajaa vastaan ja             Mitättömyyshakemuk-             Dr Robert Winzer Pharma GmbH
     joka koski asiakirjoihin tutustumisen epäämistä, ja               sen hakija:
–    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut               Mitättömyysosaston              Yhteisön tavaramerkin mitättö-
     asiassa.                                                          päätös:                         mäksi julistaminen


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 25 päivänä heinäkuuta 2000 asiassa T-110/98, RJB Mining plc vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (EHTY:n perustamissopimus – Valtiontuet – Toimintatuet – Hyväksymisedellytykset – Perusteluvelvollisuus – Menettelyn jatkaminen välituomion jälkeen – Selvästi täysin perusteeton kanne)

text:
9.12.2000              FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 355/23
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                              YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                   MIOISTUIMEN TUOMIO                                             MIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
                                                                                25 päivänä heinäkuuta 2000
                  27 päivänä syyskuuta 2000
                                                                        asiassa T-110/98, RJB Mining plc vastaan Euroopan yhtei-
                                                                                söjen komissio (1)
asiassa T-317/99, Franz Lemaître vastaan Euroopan yhtei-
                        söjen komissio (1)                              (EHTY:n perustamissopimus – Valtiontuet – Toimintatuet –
                                                                        Hyväksymisedellytykset – Perusteluvelvollisuus – Menette-
                                                                        lyn jatkaminen välituomion jälkeen – Selvästi täysin perus-
(Henkilöstö – Ulkomaankorvaus – Asettautumiskorvaus –                                                teeton kanne)
Henkilöstösääntöjen 4 artiklan 1 kohdan b alakohta sekä
                      liitteen VII 5 artikla)                                                      (2000/C 355/52)
                         (2000/C 355/51)                                                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                        Asiassa T-110/98, RJB Mining plc, kotipaikka Harworth
                                                                        (Yhdistynyt kuningaskunta), edustajinaan barrister M. Brealey
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       ja solicitor J. Lawrence, prosessiosoite Luxemburgissa asianajo-
                                                                        toimisto Arendt ja Medernach, 8–10 rue Mathias Hardt,
                                                                        vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään ensin
                                                                        P. F. Nemitz, myöhemmin K.-D. Borchardt ja N. Khan), jota
Asiassa T-317/99, Euroopan yhteisöjen komission virkamies               tukevat Saksan liitotasavalta (asiamiehinään C.-D. Quassowski
Franz Lemaître, kotipaikka Céroux-Mousty (Belgia), edustaja-            ja M. Schütte), Espanjan kuningaskunta (asiamiehenään R. Silva
naan asianajaja G. Vandersanden, Bryssel, prosessiosoite Lu-            de Lapuerta) ja RAG Aktiengesellschaft, kotipaikka Essen
xemburgissa asianajotoimisto Société de gestion fiduciaire              (Saksa), edustajanaan asianajajat M. Hansen, Kööpenhamina ja
SARL, 13 avenue du Bois, vastaan Euroopan yhteisöjen                    S. B. Völcker, Berliini, prosessiosoite Luxemburgissa asianajo-
komissio (asiamiehinään J. Currall ja D. Waelbroeck), jossa             toimisto Loesch et Wolter, 11 rue Goethe, jossa kantaja
kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin              vaatii Saksan tuesta kivihiiliteollisuuden hyväksi vuonna 1997
kumoaa komission 18.2.1999 päivättyyn kirjeeseen sisältyvän             10 kesäkuuta 1998 tehdyn komission päätöksen
päätöksen, jolla kantajalle kieltäydytään myöntämästä ulko-             98/687/EHTY (EYVL L 324, s. 30) kumoamista, yhteisöjen
maankorvausta, ja komission 12.3.1999 päivättyyn kirjeeseen             ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu toinen
sisältyvän päätöksen, jolla kantajalle kieltäydytään myöntä-            jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Pir-
mästä asettautumiskorvausta, yhteisöjen ensimmäisen oikeus-             rung sekä tuomarit J. Azizi, A. Potocki, M. Jaeger ja
asteen tuomioistuin (yhden tuomarin kokoonpanossa: Moura                A. W. H. Meij, kirjaaja: H. Jung, on 25.7.2000 antanut
Ramos), kirjaaja: hallintovirkamies G. Herzig, on 27.9.2000             määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                        1)    Kanne hylätään oikeudellisesti täysin perusteettomana, siltä
                                                                              osin kuin se perustuu sellaisiin kanneperusteihin, joita ei ollut
1)    Komission päätös, joka on tehty 12.3.1999 ja jolla kantajalle           vielä hylätty tässä asiassa 9.9.1999 annetulla välipäätöksellä.
      kieltäydytään myöntämästä asettautumiskorvausta, kumotaan.
                                                                        2)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä korvaa
2)    Kanne hylätään muilta osin.                                             komissiolle ja RAG Aktiengesellschaftille aiheutuneet oikeuden-
                                                                              käyntikulut, mukaan lukien oikeudenkäyntikulut, jotka ovat
                                                                              aiheutuneet välitoimimenettelyssä T-110/98 R sekä välipää-
3)    Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoi-          töksen ja 25.10.1999 annetun määräyksen yhteydessä.
      tetaan korvaamaan puolet kantajan oikeudenkäyntikuluista.
      Kantaja vastaa puolesta omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                        3)    Saksan liittotasavalta ja Espanjan kuningaskunta vastaavat
                                                                              omista oikeudenkäyntikuluistaan.
(1) EYVL C 47, 19.2.2000.
                                                                        (1) EYVL L 299, 26.9.1998.


title: Asia C-86/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 25.4.2013 — Euroopan komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Verotus — Direktiivi 2006/112/EY — 9 ja 11 artikla — Kansallinen lainsäädäntö, jossa sallitaan ei-verovelvollisten henkilöiden kuuluminen sellaisten henkilöiden ryhmään, jota voidaan pitää yhtenä arvonlisäverovelvollisena)

text:
               15.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 25.4.2013 — Euroopan komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
   (Asia C-86/11) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Verotus - Direktiivi 2006/112/EY - 9 ja 11 artikla - Kansallinen lainsäädäntö, jossa sallitaan ei-verovelvollisten henkilöiden kuuluminen sellaisten henkilöiden ryhmään, jota voidaan pitää yhtenä arvonlisäverovelvollisena)
   2013/C 171/06
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamies: R. Lyal)

      Vastaaja: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamies: S. Hathaway, avustajanaan M. Hall, QC)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Tšekin tasavalta (asiamiehet: M. Smolek ja T. Müller, agents), Tanskan kuningaskunta (asiamiehet: aluksi C. Vang, sitten V. Pasternak Jørgensen), Irlanti (asiamies: D. O’Hagan, avustajinaan G. Clohessy, SC, ja N. Travers, BL) ja Suomen tasavalta (asiamiehet: H. Leppo ja S. Hartikainen)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1) 9 ja 11 artiklan rikkominen — Kansallinen lainsäädäntö, jossa sallitaan ei-verovelvollisten henkilöiden kuuluminen arvonlisäveroryhmään

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Tšekin tasavalta, Tanskan kuningaskunta, Irlanti ja Suomen tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 145, 14.5.2011.


title: Asia T-459/05: Kanne  30.12.2005  — MPDV Mikorlab v. SMHV

text:
               11.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 60/47

         Kanne 30.12.2005 — MPDV Mikorlab v. SMHV
   (Asia T-459/05)
   (2006/C 60/88)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: MPDV Mikorlab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor (Mosbach, Saksa) (edustaja: asianajaja W. Göpfert)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   Vaatimukset

               —

               toisen valituslautakunnan 19.10.2005 tekemä päätös asiassa R 1059/2004-2 on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu tavaramerkki: Sanamerkki ”manufacturing score card” luokkiin 9, 35 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — hakemus nro 3 334 596

      Tutkijan päätös: Hakemus hylätään

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylätään

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen siltä osin kuin haettu tavaramerkki voi saada suojaa, koska se, että haetun tavaramerkkiyhdistelmän elementit voivat kukin erikseen tai muunlaisessa yhdistelmässä olla sisällöltään kuvaavia, ei riitä epäämään rekisteröintiä.
   Asetuksen 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen siltä osin kuin kokonaisyhdistelmä on niitä tavaroita ja palveluja varten, joiden osalta yhteisön tavaramerkkiä haetaan, mielikuvituksellinen ja muun kuin pelkästään peräkkäin asetetuista sanoista muodostuvan merkin merkitys on epäselvä ja epämääräinen.


title: Asia C-512/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 13.3.2014 (Conseil d'État’n (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Octapharma France SAS v. Agence nationale de sécurité du médicament et des produits de santé (ANSM) ja Ministère des affaires sociales et de la santé (Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen  — Direktiivi 2001/83/EY  — Direktiivi 2002/98/EY  — Soveltamisala  — Labiili verivalmiste  — Teollista prosessia käyttäen valmistettu veriplasma  — Direktiivien samanaikainen tai yksinomainen soveltaminen  — Jäsenvaltion mahdollisuus säätää veriplasmaa koskevasta järjestelmästä, joka on tiukempi kuin lääkkeitä koskeva järjestelmä)

text:
               5.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 135/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 13.3.2014 (Conseil d'État’n (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Octapharma France SAS v. Agence nationale de sécurité du médicament et des produits de santé (ANSM) ja Ministère des affaires sociales et de la santé
   (Asia C-512/12) (1)

   ((Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Direktiivi 2001/83/EY - Direktiivi 2002/98/EY - Soveltamisala - Labiili verivalmiste - Teollista prosessia käyttäen valmistettu veriplasma - Direktiivien samanaikainen tai yksinomainen soveltaminen - Jäsenvaltion mahdollisuus säätää veriplasmaa koskevasta järjestelmästä, joka on tiukempi kuin lääkkeitä koskeva järjestelmä))
   2014/C 135/09
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d'État

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Octapharma France SAS

      Vastaajat: Agence nationale de sécurité du médicament et des produits de santé (ANSM) ja Ministère des affaires sociales et de la santé

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö – Conseil d’État (Ranska) – Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY (EYVL L 311, s. 67), sellaisena kuin se on muutettuna 31.3.2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2004/27/EY (EUVL L 136, s. 34), 2 artiklan 2 kohdan tulkinta – Laatu- ja turvallisuusvaatimusten asettamisesta ihmisveren ja veren komponenttien keräämistä, tutkimista, käsittelyä, säilytystä ja jakelua varten sekä direktiivin 2001/83/EY muuttamisesta 27.1.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/98/EY (EUVL L 33, s. 30) 4 artiklan 2 kohdan ja SEUT 168 artiklan tulkinta – Labiilit verivalmisteet – Teollista prosessia käyttäen valmistettu veriplasma – Molempien direktiivien soveltaminen samanaikaisesti vai ainoastaan direktiivin 2001/83/EY säännösten soveltaminen sen vuoksi, että direktiivillä 2002/98/EY käyttöön otettu järjestelmä ei ole yhtä tiukka – Jäsenvaltion mahdollisuus antaa tai pitää voimassa kansallisia säännöksiä, joiden mukaan teollista prosessia käyttäen valmistettuun veriplasmaan sovelletaan tiukempaa järjestelmää kuin lääkkeisiin – Ennakkoon hankittavaan markkinoille saattamista koskevaan lupaan liittyvien direktiivin 2001/83/EY säännösten tosiasiallinen soveltamatta jättäminen

      Tuomiolauselma

               1)

               Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2001/83/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 31.3.2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2004/27/EY, sekä laatu- ja turvallisuusvaatimusten asettamisesta ihmisveren ja veren komponenttien keräämistä, tutkimista, käsittelyä, säilytystä ja jakelua varten sekä direktiivin 2001/83/EY muuttamisesta 27.1.2003 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2002/98/EY on tulkittava siten, että kokoverestä valmistettu, verensiirtoon tarkoitettu veriplasma, jonka valmistuksessa käytetään teollista prosessia, kuuluu direktiivin 2001/83 109 artiklan mukaan direktiivin 2002/98 soveltamisalaan sen keräämisen ja tutkimisen osalta ja direktiivin 2001/83, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2004/27, soveltamisalaan sen käsittelyn, säilytyksen ja jakelun osalta, kunhan se vastaa mainitun direktiivin 1 artiklan 2 kohdassa säädetyn lääkkeen määritelmää.

               2)

               Direktiivin 2002/98 4 artiklan 2 kohtaa on SEUT 168 artiklan valossa tulkittava siten, että se mahdollistaa sellaisten kansallisten säännösten voimassa pitämisen tai käyttöön ottamisen, joiden mukaan veriplasmaan, jonka valmistuksessa käytetään teollista prosessia, sovelletaan tiukempaa järjestelmää kuin mitä lääkkeisiin sovelletaan, yksinomaan kyseisen veriplasman keräämisen ja tutkimisen osalta.

      (1)  EUVL C 26, 26.11.2013.


title: Asia T-37/08: Kanne 23.1.2008 — Walton v. komissio

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/33

         Kanne 23.1.2008 — Walton v. komissio
   (Asia T-37/08)
   (2008/C 92/68)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Robert Walton (Oxford, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: barrister D. Beard)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että komission päätös kuitata 36 551,58 euroa Waltonille asiassa T-144/02 annetun tuomion nojalla maksettavasta määrästä, oli laiton tai

               —

               on todettava, että komission päätös kuitata 36 551,58 euroa Waltonille asiassa T-144/02 annetun tuomion nojalla maksettavasta määrästä, oli osittain laiton tai

               —

               on todettava, että on laskettava uudelleen 36 551,58 euron määrä, jonka komissio on kuitannut niistä määristä, jotka Waltonille on asiassa T-144/02 annetun tuomion nojalla maksettava, siten, että komission vaatimukset korosta poistetaan ja/tai

               —

               komissio on velvoitettava perumaan a) 13 104,14 euron suuruinen saatava korkoineen ja/tai b) 13 815,16 euron suuruinen saatava korkoineen ja

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja

               —

               on toteutettava kaikki muut toimenpiteet, jotka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo asianmukaisiksi ja kohtuullisiksi.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin velvoitti asiassa T-144/02, Richard J. Eagle ym. vastaan komissio, 12.7.2007 antamallaan tuomiolla komission maksamaan kantajalle tietynsuuruisen vahingonkorvauksen.
   Komissio maksoi 16.11.2007 pienennetyn määrän kuitattuaan siitä 36 551,58 euron määrän. Kantaja riitauttaa komission päätöksen pienentää tällä määrällä hänelle maksettavaa määrää.
   Kanteensa tueksi kantaja väittää, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen riidanalaisen päätöksen tehdessään, koska päätös on tehty lainvastaisesti menettelyä väärinkäyttäen sen vuoksi, että komissio oli luopunut kuittausvaatimuksestaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käydyn oikeudenkäynnin yhteydessä eikä siten voi tämän jälkeen toimia tältä osin yksipuolisesti.
   Kantaja väittää lisäksi, että riidanalainen päätös on ristiriidassa kantajan perustellun luottamuksen kanssa, koska komissio oli hyväksynyt kantajan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion jälkeen kirjeenvaihdon yhteydessä esittämät luvut.
   Lopuksi kantaja väittää, että ne veloituslaskut joihin riidanalainen päätös perustuu, eivät ole asianmukainen oikeudellinen perusta päätökselle, joka vaadittujen korkojen osalta perustuu perustavanlaatuiseen laskuvirheeseen.


title: Asia C-336/13 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 19.6.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-671/11, IPK International — World Tourism Marketing Consultants GmbH v. Euroopan komissio, 10.4.2013 antamasta tuomiosta

text:
               7.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/25

         Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 19.6.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-671/11, IPK International — World Tourism Marketing Consultants GmbH v. Euroopan komissio, 10.4.2013 antamasta tuomiosta
   (Asia C-336/13 P)
   2013/C 260/43
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Dintilhac, G. Wilms ja G. Zavvos)

      Muu osapuoli: IPK International — World Tourism Marketing Consultants GmbH

      Vaatimukset

               —

               Unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-671/11 10.4.2013 antama tuomio on kumottava

               —

               IPK International — World Tourism Marketing Consultants GmhbH:n 22.12.2011 komissiota vastaan nostama kanne on hylättävä

               —

               IPK International — World Tourism Marketing Consultants GmbH on velvoitettava korvaamaan molemmissa oikeusasteissa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksenalainen tuomio on oikeudellisesti virheellinen useista syistä:

               a)

               Tuomiossa ei oteta huomioon unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä, jonka mukaan hyvityskorko toimii inflaation hyvityksenä.

               b)

               Tuomiossa ei tehdä eroa hyvityskorkojen ja viivästyskorkojen välillä, mikä on ristiriidassa unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön kanssa, ja siinä vahvistetaan näiden molempien korkojen suuruus EKP:n perusrahoitusoperaatioille vahvistaman korkokannan perusteella kahdella prosenttiyksiköllä korotettuna.

               c)

               Tuomiossa on tehty laskuvirhe, kun hyvityskorko on pääomitettu ja viivästyskorko laskettu 15.4.2011 lukien.

               d)

               Unionin yleinen tuomioistuin tulkitsee tuomiossa virheellisesti riidanalaista päätöstä ja asiassa T-297/05 (1) itse antamaansa tuomiota, ja ottaa tosiseikat vääristyneellä tavalla huomioon.

               e)

               Tuomiota ei ole perusteltu riittävästi: perusteluista eivät käy ilmi korkojen suuruuden laskemisen perusteet eikä viivästyskorkojen alkamisajan peruste, minkä lisäksi perustelut sinällään ovat ristiriitaiset.

               f)

               Tuomiossa loukataan perusteettoman edun palautusta koskevia unionin oikeuden periaatteita.

      (1)  Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.4.2011, Kok., s. II-1859.


title: Asia T-169/04: Calliope S.A:n 12.5.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa vastaan nostama kanne

text:
               10.7.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/14

         Calliope S.A:n 12.5.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa vastaan nostama kanne
   (Asia T-169/04)
   (2004/C 179/28)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Calliope S.A., kotipaikka Mourenx (Ranska) on nostanut 12.5.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja Stéphanie Legrand.
   BASF A.G. osallistui myös asian käsittelyyn valituslautakunnassa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 4.3.2004 tekemän ratkaisun, jolla hylättiin valitus nro R 289/2003-1

               —

               velvoittaa SMHV:n rekisteröimään yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen nro 1 422 641 kohteena olevan sanamerkin CARPOVIRUSINE hakemuksessa tarkoitettuja tavaroita varten

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               Kantaja

               Haettu tavaramerkki:

               Sanamerkki CARPOVIRUSINE — hakemus nro 1 422 641 luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten (hyönteismyrkyt jne.)

               Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               BASF A.G.

               Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu.

               Kansallinen ja kansainvälinen sanamerkki CARPO luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten

               Väiteosaston ratkaisu:

               Rekisteröinnin epääminen

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Valituksen hylkääminen

               Kanneperusteet:

               Asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheellinen soveltaminen

      (1)   Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, 14.1.1994, s. 1).


               25.9.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/2

         Virkamiestuomioistuimen presidentin tehtäviä välitoimiasioissa hoitavan tuomarin nimeäminen
   2010/C 260/02
   Virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 103 artiklan 2 kohdan mukaisesti virkamiestuomioistuin on 8.9.2010 päättänyt, että 1.10.2010–30.9.2011 toisen jaoston puheenjohtaja tuomari H. TAGARAS hoitaa välitoimiasioissa virkamiestuomioistuimen presidentin tehtäviä tämän ollessa poissa tai estynyt.


               16.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 310/34

         (2006/C 310/70)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 294, 2.12.2006

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 281, 18.11.2006

      EUVL C 261, 28.10.2006

      EUVL C 249, 14.10.2006

      EUVL C 237, 30.9.2006

      EUVL C 224, 16.9.2006

      EUVL C 212, 2.9.2006

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehtiEUVL C 179, 10.7.2004

text:
               24.7.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/20

         (2004/C 190/33)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu
         Euroopan unionin virallinen lehti

      EUVL C 179, 10.7.2004

   Luettelo aiemmista julkaisuista
   EUVL C 168, 26.6.2004
   EUVL C 156, 12.6.2004
   EUVL C 146, 29.5.2004
   EUVL C 106, 30.4.2004
   EUVL C 94, 17.4.2004
   EUVL C 85, 3.4.2004
   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Asia C-490/06: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 10.5.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               4.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/30

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 10.5.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-490/06) (1)

   (2007/C 183/57)

      Oikeudenkäyntikieli: kreikka

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 326, 30.12.2006.


title: Yhdistetyt asiat T-425/07 ja T-426/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 19.11.2009 — Agencja Wydawnicza Technopol v. SMHV (100 ja 300) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemukset kuviomerkkien 100 ja 300 rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkeiksi — Suojan laajuutta koskeva selitys — Asetuksen (EY) N:o 40/94 38 artiklan 2 kohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 37 artiklan 2 kohta) — Erottamiskyvyn puuttuminen)

text:
               16.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 11/24

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 19.11.2009 — Agencja Wydawnicza Technopol v. SMHV (100 ja 300)
   (Yhdistetyt asiat T-425/07 ja T-426/07) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemukset kuviomerkkien 100 ja 300 rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkeiksi - Suojan laajuutta koskeva selitys - Asetuksen (EY) N:o 40/94 38 artiklan 2 kohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 37 artiklan 2 kohta) - Erottamiskyvyn puuttuminen)
   2010/C 11/46
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. (Częstochowa, Puola) (edustaja: asianajaja D. Rzążewska)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamiehet: O. Montalto ja K. Zajfert)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kaksi kannetta, jotka on nostettu SMHV:n neljännen valituslautakunnan 3.9.2007 tekemistä päätöksistä (asiat R 1274/2006-4 ja R 1275/2006-4), jotka koskevat hakemuksia kuviomerkkien 100 ja 300 rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkeiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanteet hylätään.

               2)

               Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 22, 26.1.2008.


title: Asia T-392/07: Kanne 12.10.2007 — Strack v. komissio

text:
               8.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/46

         Kanne 12.10.2007 — Strack v. komissio
   (Asia T-392/07)
   (2007/C 297/93)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Guido Strack (Köln, Saksa) (edustaja: Rechtsanwalt H. Tettenborn)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Kantajan vaatimukset

               —

               komission tosiasiallisesti tai implisiittisesti asetuksen (EY) N:o 1049/2001 8 artiklan 3 kohdan nojalla tekemät päätökset, jotka liittyvät kantajan 20.6.2007 tekemään asiakirjoihin tutustumista koskevaan hakemukseen ja 23.7.2007 tekemään uudistettuun hakemukseen ja toissijaisesti 15.8.2007 tekemiin uudistettuihin hakemuksiin, on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava suorittamaan kantajalle asianmukainen vahingonkorvaus hänen hakemuksensa käsittelystä aiheutuneista aineettomista vahingoista ja henkisestä kärsimyksestä, kuitenkin vähintään 1 euron suuruinen symbolinen vahingonkorvaus

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja pyysi saada tutustua yhtäältä tiettyihin asiakirjoihin, jotka liittyvät hänen asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (1) nojalla tekemiinsä asiakirjoihin tutustumista koskeviin uudistettuihin hakemuksiin, jotka komissio hylkäsi kokonaisuudessaan tai osittain, ja toisaalta asiakirjoihin, jotka liittyvät asiaan T-110/04. Häneltä joko evättiin tutustumisoikeus näihin asiakirjoihin tai sitä ei myönnetty säädetyssä määräajassa.
   Kantaja perustelee kannettaan sillä, että vastaaja on rikkonut EY 255 artiklaa sekä asetuksen N:o 1049/2001 2 artiklan 1 kohtaa, 4 artiklaa ja 6 artiklaa sekä sitä seuraavia artikloita. Lisäksi kantaja väittää erityisesti, että hyvän hallinnon periaatetta sekä perusoikeusasiakirjan 41 ja 42 artiklaa on loukattu.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).


title: Asia T-236/09: Kanne 8.6.2009 — Evropaïki Dynamiki v. komissio

text:
               15.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 193/26

         Kanne 8.6.2009 — Evropaïki Dynamiki v. komissio
   (Asia T-236/09)
   2009/C 193/42
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat N. Korogiannakis ja M. Dermitzakis)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               on kumottava komission päätös, jolla hylättiin tarjous, jonka kantaja oli jättänyt avoimessa tarjouskilpailussa RTD-R4-2007-001 ”kehittämisasiantuntemus paikan päällä (intra-muros)” koskevan osan 1 osalta ja ”muualla kuin paikan päällä toteutettavia kehittämishankkeita (extra-muros)” koskevan osan 2 osalta (EUVL 2007/S 238-288854), ja josta ilmoitettiin kantajalle kahdella eri 27.3.2009 päivätyllä kirjeellä, sekä kaikki tätä seuranneet komission päätökset, myös se, jolla päätettiin tehdä sopimus tarjouskilpailun voittaneen toimittajan kanssa

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan kantajalle kysymyksessä olevasta hankintamenettelystä aiheutuneena vahinkona 69 445 200 euroa (33 271 920 euroa osan 1 ja 36 173 280 euroa osan 2 osalta)

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan kantajan asianajokulut ja tämän kanteen nostamiseen liittyvät kulut myös siinä tapauksessa, että tämä kanne hylätään.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Käsiteltävänä olevassa asiassa kantaja vaatii niiden päätösten kumoamista, joilla vastaaja hylkäsi tarjoukset, jotka kantaja jätti vastauksena avoimeen tarjouskilpailuun, joka koski tietojärjestelmien kehittämistä, opiskelua ja tukea varten tarjottavia ulkoisia palveluja (RTD-R4-2007-001-ISS-FP7) sekä ”kehittämisasiantuntemusta paikan päällä (intra-muros)” koskevan osan 1 osalta ja ”muualla kuin paikan päällä toteutettavia kehittämishankkeita (extra-muros)” koskevan osan 2 osalta, ja joilla se teki sopimuksen tarjouskilpailun voittaneen kanssa. Kantaja vaatii myös korvausta vahingosta, jonka se väittää kärsineensä hankintamenettelyn johdosta.
   Kantaja esittää väitteidensä tueksi seuraavat oikeudelliset perusteet.
   Kantaja väittää ensiksi, että vastaaja syyllistyi useisiin ja ilmeisiin arviointivirheisiin ja että se kieltäytyi esittämästä mitään perusteluja tai selityksiä kantajalle, mikä on vastoin varainhoitoasetusta (1) ja sen täytäntöönpanosääntöjä sekä vastoin direktiiviä 2004/18 (2) ja EY 253 artiklaa.
   Kantaja väittää toiseksi, että vastaaja rikkoi varainhoitoasetusta, kun se velvoitti tarjoajat jatkamaan tarjouksiaan niiden tahdon vastaisesti. Kantaja väittää lisäksi, että vaikka oletettaisiin, että vastaajalla oli oikeus tehdä näin — mitä sillä siis ei ollut — oli kuitenkin hyvän hallinnon periaatteen, avoimuusperiaatteen ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen vastaista, että se päätti saattaa sopimuksen tekomenettelyn loppuun vielä jatkamista varten varatun ajan päätyttyä, koska kantajan näkemyksen mukaan mitään sopimusta ei voida tehdä, kun yksi tai useampi tarjous ei enää ole voimassa.
   Kantaja väittää kolmanneksi, että tarjouskilpailussa vahvistetussa menettelyssä oli häiriöitä tietovuotojen vuoksi, joihin liittyi yritys estää kantajaa käyttämästä oikeuksiaan.
   Kantaja esittää kummankin osan osalta yksilöityjä väitteitä.
   Kantaja väittää osan 1 osalta, että vastaaja loukkasi yhdenvertaisen kohtelun ja hyvän hallinnon periaatteita, kun se ei noudattanut varainhoitoasetuksen 93 artiklan 1 kohdassa ja 94 artiklassa vahvistettuja poissulkemisen perusteita erään voittaneen yhteenliittymän jäsenen, joka rikkoi sopimusvelvoitteitaan vastaajaan nähden, osalta. Kantaja toteaa lisäksi, että voittaneen tarjouksen tekijän sallittiin lainvastaisesti käyttää sellaisten yhtiöiden resursseja, jotka eivät ole sijoittautuneet WTO/GPA -maihin, ja tämä käytäntö on lainvastainen.
   Kantaja väittää osan 2 osalta, että vastaajan ei tulisi sallia sellaisten tarjoajien, jotka käyttävät alihankkijoita maissa, jotka eivät kuulu WTO/GPA -maihin, osallistua tarjoamismenettelyihin. Jos se kuitenkin tekee näin, kantaja toteaa, että sen tulisi menetellä oikeudenmukaisesti, avoimesti ja harjoittamatta syrjintää siten, että se selventää ne valintaperusteet, joita se käyttää sulkeakseen tietyt yhtiöt pois ja hyväksyäkseen toiset. Kantaja katsoo näin ollen, että vastaajan lähestymistapa oli erityisen syrjivä, kun se ei esittänyt valintaperusteita, joita se käytti tarjoajia hyväksyessään. Se toteaa lisäksi, että vastaaja ei noudattanut varainhoitoasetuksen 93 artiklan 1 kohdassa ja 94 artiklassa eikä täytäntöönpanosääntöjen 133 a ja 134 artiklassa eikä direktiivin 2004/18 45 artiklassa vahvistettuja poissulkemisperusteita, joiden tarkoituksena on jättää julkisten hankintojen ulkopuolelle yhtiöt, jotka on joko tuomittu lainvastaisesta toiminnasta, kuten petoksesta, lahjonnasta tai ammattia harjoittaessa tehdystä vakavasta virheestä, tai ne ovat olleet osallisina tällaisessa lainvastaisessa toiminnassa. Kantaja katsoo, että käsiteltävänä olevassa asiassa voittaneen tarjouksen tekijä on myöntänyt osallistuneensa edellä mainittuihin toimintoihin ja se on tuomittu saksalaisissa tuomioistuimissa.
   Kantaja väittää lopuksi myös, että vastaaja teki useita ilmeisiä arviointivirheitä kummankin osan osalta ja siltä osin kuin kysymys on tarjoajien ehdotuksesta palvelun yleisen johdon osalta, palvelujen tilaamisen ja toimittamisen osalta sekä tarjoajien teknisistä ehdotuksista osa-alueilla.

      (1)  Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (EYVL 2002, L 248, s. 1)

      (2)  Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/18/EY (EUVL 2004, L 134, s. 114).


title: Asia T-629/14: Kanne 21.8.2014 – Jaguar Land Rover v. SMHV (auton muoto)

text:
               13.10.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 361/26

         Kanne 21.8.2014 – Jaguar Land Rover v. SMHV (auton muoto)
   (Asia T-629/14)
   2014/C 361/40
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Jaguar Land Rover Ltd (Coventry, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: solicitor F. Delord ja solicitor R. Grewal)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 24.4.2014 asiassa R 1622/2013-2 tekemän päätöksen.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Auton muotoa esittävä kolmiulotteinen merkki luokkien 12, 14 ja 28 tavaroille – yhteisön tavaramerkiksi rekisteröimistä koskeva hakemus N:o 1 1 3 88  411

      Tutkijan päätös: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröimistä koskeva hakemus hylättiin osittain

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin osittain

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheellinen soveltaminen.


title: Asia F-85/09: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 14.9.2010 — Rossi Ferreras v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Arviointikierros 2001/2002 — Urakehitystä koskeva kertomus — Kumoamistuomion täytäntöönpano — Toimen peruuttamisen seuraukset — Tavoitteiden asettaminen)

text:
               20.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 317/48

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 14.9.2010 — Rossi Ferreras v. komissio
   (Asia F-85/09) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Arviointikierros 2001/2002 - Urakehitystä koskeva kertomus - Kumoamistuomion täytäntöönpano - Toimen peruuttamisen seuraukset - Tavoitteiden asettaminen)
   2010/C 317/85
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Francisco Rossi Ferreras (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja F. Frabetti)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Berscheid ja C. Berardis-Kayser)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kantajasta ajanjaksolta 1.7.2001–31.12.2002 laaditun urakehitystä koskevan kertomuksen kumoamisesta

      Tuomiolauselma

               1)

               Francisco Rossi Ferrerasin kanne hylätään.

               2)

               Francisco Rossi Ferreras velvoitetaan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 312, 19.12.2009, s. 45.


title: Asia T-223/17: Kanne 18.4.2017 – Adapta Color v. EUIPO – Coatings Foreign IP (ADAPTA POWDER COATINGS)

text:
               26.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 202/21

         Kanne 18.4.2017 – Adapta Color v. EUIPO – Coatings Foreign IP (ADAPTA POWDER COATINGS)
   (Asia T-223/17)
   (2017/C 202/36)
   Kannekirjelmän kieli: espanja

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Adapta Color, SL (Peñiscola, Espanja) (edustajat: asianajajat G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal ja E. Armero Lavie)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Coatings Foreign IP Co. LLC (Wilmington, Delaware, Yhdysvallat)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Euroopan unionin tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosat ”ADAPTA POWDER COATINGS” — EU-tavaramerkki nro 3 383 015

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 6.2.2017 asiassa R 2522/2015-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               ottaa tämän kanteen tutkittavaksi kokonaisuudessaan

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa vastaajan ja tarvittaessa mainitun muun osapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja mitättömyysmenettelystä ja valituksesta EUIPO:ssa aiheutuneet kulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa, 7 artiklan 3 kohtaa, 52 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, 75 artiklaa ja 76 artiklaa on rikottu.

               —

               Perusperiaatteita ja menettelyä koskevia perussääntöjä, kuten todistustaakkaa, päätösten perustelemista, puolustautumisoikeutta tai oikeutta tulla kuulluksi, ja oikeusvarmuuden, yhdenvertaisen kohtelun ja hyvän hallinnon periaatteita, on loukattu.


title: Asia C-104/06: Euroopan yhteisöjen komission  22.2.2006  Ruotsin kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
               22.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/7

         Euroopan yhteisöjen komission 22.2.2006 Ruotsin kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-104/06)
   (2006/C 96/13)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.2.2006 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ruotsin kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat L. Ström van Lier ja R. Lyal, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:

               1)

               toteaa, että Ruotsin kuningaskunta ei ole täyttänyt EY 18, EY 39 ja EY 43 artiklan, EY 56 artiklan 1 kohdan eikä ETA 28, ETA 31 ja ETA 40 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on antanut ja pitänyt voimassa verolainsäädännön, jonka mukaan omassa käytössä olevien asuntojen myynnistä syntyvien pääomavoittojen verotuksen lykkäykset tilanteessa, jossa verovelvollinen hankkii korvaavan asunnon, hyväksytään ainoastaan siinä tapauksessa, että sekä myytävä että hankittava asunto sijaitsevat maan alueella

               2)

               velvoittaa Ruotsin kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Ruotsin tuloverolaissa on säännöksiä verotuksen lykkäämisestä yksityisen asuinkiinteistön ja asumisoikeuden myynnin yhteydessä. Verovelvollinen voi lykätä verotusta, jos hän ilmoittaa pääomavoittoja sellaisen myynnin perusteella, joka koskee pysyvää asuntoa Ruotsissa, ja jos hän on hankkinut tai aikoo hankkia korvaavan asunnon Ruotsista ja jos hän on asunut tai aikoo asua tässä uudessa asunnossa. Lykkäystä ei kuitenkaan sallita, jos myytävä ja uusi asunto sijaitsevat Ruotsin alueen ulkopuolella. Mainitut edellytykset muodostavat ilmeisen esteen niiden perusvapauksien käytölle, joista EY:n perustamissopimuksessa ja ETA-sopimuksessa määrätään.
   Ruotsalaissäännöillä ei voida varmistaa asianmukaisesti Ruotsin verojärjestelmän johdonmukaisuutta, koska kun on kyse yksittäisestä verovelvollisesta, kyseisen veroedun (verotuksen lykkäys) saamisen ja tätä etua kompensoivan saman verotuksen puitteissa kannettavan veron välillä ei ole suoraa yhteyttä. Ruotsalaissäännöt ovat joka tapauksessa suhteettomia siihen tavoitteeseen nähden, johon niillä pyritään.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys, (viides jaosto) 28 päivänä helmikuuta 2005, asiassa C-260/02 P, Michael Becker vastaan Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin (Valitus — Henkilöstö — Työkyvyttömyyseläke — Työkyvyttömyysmenettelyn aloittamista koskeva pyyntö, joka on tehty henkilökohtaisista syistä pidettävän virkavapauden aikana — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)

text:
               23.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 182/18

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   (viides jaosto)
   28 päivänä helmikuuta 2005,
   asiassa C-260/02 P, Michael Becker vastaan Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin (1)

   (Valitus - Henkilöstö - Työkyvyttömyyseläke - Työkyvyttömyysmenettelyn aloittamista koskeva pyyntö, joka on tehty henkilökohtaisista syistä pidettävän virkavapauden aikana - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)
   (2005/C 182/34)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-260/02 P, jossa on kysymys EY:n tuomioistuimen perussäännön 49 artiklan nojalla tehdystä valituksesta, joka on tehty 15.7.2002, Michael Becker, Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuimen virkamies, asuinpaikka Luxemburg (Luxemburg), edustajanaan avocat E. Fricke ja jossa vastapuolena on: Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin (asiamiehinään ensin P. Giusta ja B. Schäfer, sitten J. M. Stenier ja M. Bavendamm), yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. Silva de Lapuerta (esittelevä tuomari) sekä tuomarit R. Schintgen ja J. Makarczyk, julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: R. Grass, on 28.2.2005 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Becker velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 202, 24.8.2002.