title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 5 päivänä marraskuuta 2002 asiassa C-321/01 P, AGRANA Zucker und Stärke AG (Muutoksenhaku – Valtiontuet – Itävallan liittymisasiakirja – Itävallan liittymissopimuksen päätösasiakirjaan liitetty yhteinen julistus N:o 31)

text:
11.1.2003                FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 7/7
vireillä olevassa asiassa Tilmann Klett vastaan Bundesministe-              tuomioistuinta kumoamaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
rin für Bildung, Wissenschaft und Kultur ennakkoratkaisun EY                oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu viides jaosto) asiassa
12 artiklan, EY 39 artiklan, hammaslääkärin tutkintotodistus-               T-187/99, Agrana Zucker und Stärke vastaan komissio,
ten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien             7.6.2001 antaman tuomion (Kok. 2001, s. II-1587), ja jossa
asiakirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta sekä toimenpi-                valittajan vastapuolena on: Euroopan yhteisöjen komissio
teistä sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapau-              (asiamiehinään: M. Erhart ja D. Triantafyllou), yhteisöjen
den tehokkaan käyttämisen helpottamiseksi 25 päivänä heinä-                 tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
kuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 78/686/ETY (EYVL                   puheenjohtaja J.-P. Puissochet, sekä tuomarit F. Macken ja
L 233, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna Itävallan                    J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari), julkisasiamies:
tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan                     F. G. Jacobs, kirjaaja: R. Grass, on antanut 5.11.2002 määräyk-
liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin                sen, jonka määräysosa on seuraava:
Euroopan unioni perustuu, tehdyllä asiakirjalla (EYVL 1994,
C 241, s. 21 ja EYVL 1995, L 1, s. 1) 19 b artiklan sekä
lääkäreiden vapaan liikkuvuuden sekä heidän tutkintotodistus-               1)     Valitus hylätään.
tensa, todistustensa ja muiden muodollista kelpoisuutta osoit-
tavien asiakirjojensa vastavuoroisen tunnustamisen helpotta-                2)     Agrana Zucker und Stärke AG velvoitetaan korvaamaan
misesta 5 päivänä huhtikuuta 1993 annetun neuvoston direk-                         oikeudenkäyntikulut.
tiivin 93/16/ETY (EYVL L 165, s. 1), sellaisena kuin se on
muutettuna yllä mainitulla liittymisasiakirjalla, 3 ja 9 artiklan
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien               (1 ) EYVL C 303, 27.10.2001.
kokoonpanossa jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans
(esittelevä tuomari) sekä tuomarit D. A. O. Edward ja S. von
Bahr; julkisasiamies: A. Tizzano; kirjaaja: R. Grass, on antanut
5.11.2002 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
Hammaslääkärin tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodol-
lista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnusta-
misesta sekä toimenpiteistä sijoittautumisvapauden ja palvelujen
tarjoamisen vapauden tehokkaan käyttämisen helpottamiseksi
25 päivänä heinäkuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 78/                Bundessozialgerichtin 15.8.2002 tekemällään päätöksellä
686/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna Itävallan tasavallan,             esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Roberto Adanez-
Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdoista ja                         Vega vastaan Bundesanstalt für Arbeit
niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu,
19 b artiklaa on tulkittava siten, että henkilöä, jonka yleislääketieteen
tohtorin muodollista kelpoisuutta osoittava asiakirja ei ole itävaltalai-                             (Asia C-372/02)
sen yliopiston antama, ei voida hyväksyä tuossa jäsenvaltiossa
annettavaan hammaslääkäriksi erikoistumiseen tähtäävään koulu-                                         (2003/C 7/13)
tukseen.
( 1) EYVL C 227, 11.8.2001.
                                                                            Bundessozialgericht on pyytänyt 15.8.2002 tekemällään pää-
                                                                            töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                            16.10.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                   ratkaisua asiassa Roberto Adanez-Vega vastaan Bundesanstalt
                                                                            für Arbeit seuraaviin kysymyksiin:
                           (kolmas jaosto)
                  5 päivänä marraskuuta 2002                                1.     Kuuluuko henkilö, joka vaatii yli kahden kuukauden
                                                                                kuluttua Espanjassa suorittamansa pakollisen asepalve-
   asiassa C-321/01 P, AGRANA Zucker und Stärke AG (1)                             luksen päättymisen jälkeen Saksan työttömyysvakuutuk-
(Muutoksenhaku – Valtiontuet – Itävallan liittymisasiakirja                        sen mukaisia etuuksia,
– Itävallan liittymissopimuksen päätösasiakirjaan liitetty
                     yhteinen julistus N:o 31)                                     a)   sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön
                                                                                alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itse-
                            (2003/C 7/12)                                               näisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäse-
                                                                                niinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvos-
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                       ton asetuksen (ETY) N:o 1408/71 ( 1), sellaisena kuin
                                                                                se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.6.1983
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                   annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2001/
                                                                                83 (2) (EYVL L 230, s. 6) ja muutettu 25.6.1991
                                                                                annetulla neuvoston asetuksella N:o 2195/91 (3)
Asiassa C-321/01 P, AGRANA Zucker und Stärke AG, koti-                                  (EYVL L 206, s. 6) – jäljempänä asetus N:o 1408/
paikka Vienne (Itävalta), (edustajinaan W. Barfuß ja H. Woll-                           71 – 13 artiklan 2 kohdan e alakohdan mukaan
mann) jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan yhteisöjen                               espanjalaisen lainsäädännön piiriin vai


title: Asia C-382/99: Alankomaiden kuningaskunnan 9.10.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 47/12                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         19.2.2000
   joka koostuu osista, joista kultakin yksikseen tarkasteltuina         9. (Kysymys XIII.a) Onko direktiivin ja Pariisin yleissopimuk-
   puuttuu erottamiskyky niiden tavaroiden tai palvelujen                    sen rakenteiden kanssa yhteensopivaa se, että merkki
   osalta, joita varten merkin rekisteröimistä on haettu,                    rekisteröidään tiettyjä tavaroita tai palveluja varten sillä
   lähdettävä siitä, että tällainen (uusi) sana periaatteessa on             rajoituksella, että rekisteröinti on voimassa vain sellaisten
   erottamiskykyinen?                                                        tavaroiden tai palvelujen osalta, joilla ei ole tiettyä ominai-
                                                                             suutta tai tiettyjä ominaisuuksia (esimerkiksi merkin Post-
6. (Kysymys X.b) Jos vastaus on kieltävä, onko tällöin katsot-               kantoor rekisteröiminen seuraavia palveluja varten: suora-
   tava, että tällaiselta sanalta (huolimatta siitä, että se on              postituskampanjoiden toteuttaminen ja frankeerausmerk-
   käytön myötä tullut yleiseksi; inburgering) periaatteessa                 kien antaminen ”siltä osin kuin ne eivät liity postitoimis-
   puuttuu erottamiskyky, ja että asia on toisin ainoastaan                  toon”).
   sellaisissa erityisissä olosuhteissa, joiden johdosta yhdis-
   telmä on enemmän kuin osatekijöidensä summa?                          10. (Kysymys XVI) Onko näihin kysymykseen vastaamisen
                                                                             kannalta merkitystä sillä seikalla, onko vastaava merkki
   Onko tältä osin merkitystä sillä, onko merkki ainoa tai                   rekisteröity tavaramerkkinä samanlaisille tavaroille tai pal-
   ainakin yleisesti käytetty ilmaisemaan kyseistä ominaisuut-               veluille muissa jäsenvaltioissa?
   ta tai ominaisuuksia (näiden yhdistelmää) tai onko tätä
   varten olemassa synonyymeja, joita kohtuudella voidaan
   katsoa myös käytettävän, tai sillä, ilmaiseeko sana tavaran
   tai palvelun kaupallisesti olennaisen ominaisuuden tai
   toissijaisemman ominaisuuden?
   Onko lisäksi merkitystä vielä sillä, että Benelux-
   tavaramerkkilain 13 C §:n mukaan oikeus tavaramerkkiin,
   joka on ilmaistu yhdellä Benelux-alueeseen kuuluvan val-              Alankomaiden kuningaskunnan 9.10.1999 Euroopan yh-
   tion kansallisella tai alueellisella kielellä, koskee lain mu-                 teisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   kaan myös ilmaisun käännöksiä näille kielille?
7. (Kysymys XI) Riittääkö pelkästään se seikka, että kuvaavan                                      (Asia C-382/99)
   merkin rekisteröintiä on haettu myös sellaisia tavaroita
   ja/tai palveluja varten, joita merkki ei kuvaa, siihen, että                                     (2000/C 47/20)
   katsotaan, että merkki on tämän johdosta erottamiskykyi-
   nen näiden tavaroiden ja/tai palvelujen osalta (esimerkiksi           Alankomaiden kuningaskunta on nostanut 9.10.1999 Euroo-
   merkki Postkantoor huonekaluja varten)?                               pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
   Jos vastaus tähän on kieltävä, onko arvioitaessa sitä, onko           komissiota vastaan. Kantajan asiamiehenä on ulkoasiainminis-
   tällainen kuvaava merkki erottamiskykyinen tällaisten ta-             teriön oikeudellisen osaston eurooppaoikeutta käsittelevän
   varoiden ja/tai palvelujen osalta, otettava huomioon se               osaston osastopäällikkö Marc Fierstra, Haag.
   mahdollisuus, että ottaen huomioon merkin kuvaava mer-
   kitys tai kuvaavat merkitykset, yleisö (osa siitä) ei pidä sitä       Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
   sellaisena merkkinä, että se erottaisi (kaikki tai jotkut)
   tavarat tai palvelut muista tavaroista tai palveluista?               1. kumoaa valtiontuesta, jonka Alankomaat aikoo toteuttaa
                                                                             Saksan rajan tuntumassa sijaitsevien 633 alankomaisen
8. (Kysymys XII.a) Onko edellä esitettyihin kysymyksiin vas-                 huoltamon hyväksi, 20 päivänä heinäkuuta 1999 tehdyn
   taamisen kannalta merkitystä vielä sillä, että sen jälkeen                komission päätöksen – joka on annettu tiedoksi 5.8.1999
   kun Benelux-maat ovat päättäneet, että Benelux-                           numerolla K(1999) 2539 lopull. – 2 ja 3 artiklan, ja
   Merkenbureau tutkii merkkien rekisteröintihakemukset
   ennen merkkien rekisteröimistä, hallitusten yhteisen kom-             2. velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
   mentaarin mukaan Benelux-Merkenbureaun Benelux-
   tavaramerkkilain 6bis §:n mukainen tutkintatapa on (ja sen
   on oltava) varovainen ja pidättyväinen tapa, jossa otetaan
   huomioon kaikki elinkeinoelämän edut ja jossa pyritään                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   siihen, että sellaisia rekisteröintihakemuksia, joita ei selväs-
   tikään voida hyväksyä, korjataan sisällön osalta kuin että            — EY 87 artiklan 1 kohdan ja de minimis -säännön (1)
   niiden rekisteröinti evätään?                                             rikkominen, oikeusvarmuuden periaatteen, yhdenvertai-
                                                                             suusperiaatteen ja luottamuksensuojan periaatteen louk-
   Jos vastaus tähän on myöntävä, minkä normien mukaan                       kaaminen samoin kuin EY 253 artiklassa asetetun peruste-
   on arvioitava sitä, onko rekisteröintihakemus sellainen,                  luvaatimuksen täyttämättä jättäminen, ja kaikki nämä
   että sitä ei selvästikään voida hyväksyä?                                 koska päätöksessä kategorisesti kieltäytydään pitämästä
                                                                             kullekin huoltamolle erikseen myönnettävää tukea
        Tällöin oletetaan, että oikeudenkäynnissä, jossa vaadi-              vähämerkityksisenä tukena siinä tapauksessa, että yksi ja
        taan merkin mitättömäksi julistamista (ja jollainen                  sama hakija harjoittaa liiketoimintaa useammalla huolta-
        voidaan panna vireille merkin tultua rekisteröityä),                 molla. Niin kauan kuin huoltamoa kohti voidaan myöntää
        tavaramerkiksi rekisteröidyn merkin mitättömyyteen                   vain yhden kerran de minimis -säännön täyttävä summa,
        vetoamiselle ei ole muita edellytyksiä kuin se, että                 taloudelliselta kannalta (jäsenvaltioiden välisen kaupan ja
        merkki on sellainen, että ”sitä ei selvästikään voida                kilpailun kannalta) ei ole merkitystä sillä, pidetäänkö
        hyväksyä.”                                                           633 huoltamoa, jolle tukea myönnetään, poikkeuksetta
 ---pagebreak--- 19.2.2000              FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 47/13
   erillisinä yrityksinä vai muodostavatko ne tietyissä tapauk-         — EY 10 artiklan, EY 87 artiklan 1 kohdan ja de minimis
   sissa suuremman taloudellisen kokonaisuuden osia. Merk-                   -säännön rikkominen, oikeusvarmuuden periaatteen, yh-
   ki, jonka avulla bensiiniä tarjotaan, ja – ennen kaikkea                  denvertaisuusperiaatteen ja luottamuksensuojan periaat-
   – hinta houkuttelevat asiakkaan pumpulle. Tuki, joka                      teen loukkaaminen, sen EY 249 artiklaan sisältyvän velvol-
   myönnetään suhteessa niiden huoltamoiden koko-                            lisuuden täyttämättä jättäminen, jonka mukaan päätöksen
   naismäärään, joilla toimintaa harjoitetaan, (voi) johtaa                  on oltava riittävän yksityiskohtainen, samoin kuin EY 253
   kunkin yksittäisen huoltamon osalta samaan hinnan las-                    artiklassa määrätyn perusteluvelvollisuuden täyttämättä
   kuun kuin de minimis -säännön täyttävän yksittäisen tuen                  jättäminen, ja kaikki nämä siltä osin kuin tuki velvoitetaan
   myöntäminen erillisenä yrityksenä pidettävälle huoltamol-                 perimään takaisin. Päätöksestä ei voida varmuudella saada
   le. Seuraukset jäsenvaltioiden väliselle kaupankäynnille ja               selville, mitkä summat on kultakin oikeussubjektilta pe-
   kilpailulle eivät näissä tapauksissa poikkea toisistaan.                  rittävä takaisin. Perustavanlaatuisemman kysymyksen osal-
                                                                             ta todetaan, että Alankomaiden hallitus katsoo, että EY 10
— Toissijaisesti EY 87 artiklan 1 kohdan ja de minimis                       artikla ja oikeusvarmuusperiaate sekä luottamuksensuojan
   -säännön rikkominen, oikeusvarmuuden periaatteen, yh-                     periaate estävät sen, että voimassa olevan alankomaisen
   denvertaisuusperiaatteen ja luottamuksensuojan periaat-                   säädöksen perusteella jo myönnetyt tuet perittäisiin takai-
   teen loukkaaminen, sen EY 249 artiklaan sisältyvän velvol-                sin. Komissio oli joka tapauksessa 18.8.1997 lähtien
   lisuuden täyttämättä jättäminen, jonka mukaan päätöksen                   tietoinen voimassa olevasta säädöksestä, siitä, että se oli
   on oltava riittävän yksityiskohtainen, samoin kuin EY 253                 tullut voimaan 1.7.1997, ja siitä Alankomainen viran-
   artiklassa määrätyn perusteluvelvollisuuden täyttämättä                   omaisten kannasta, jonka mukaan de minimis -tiedonanto
   jättäminen, ja kaikki nämä luokiteltaessa Co/Co-                          kattoi sen täytäntöönpanon. Jos komissio katsoi, että
   huoltamoita (company-owned/company-operated-huol-                         viimeksi mainittu ei kattanut sitä ja että voimassa oleva
   tamoita) ”aitoihin Co/Co-huoltamoihin ja tosiasiallisiin                  säädös kuten ehdollisesti huoltamokohtaisesti ilmoitettu
   Co/Co-huoltamoihin”.                                                      tuki de minimis -tiedonannosta huolimatta olisivat edellyt-
— EY 87 artiklan 1 kohdan ja de minimis -säännön rikkomi-                    täneet sitä, että komissio olisi arvioinut tukea EY 88
   nen, oikeusvarmuuden periaatteen, yhdenvertaisuusperi-                    artiklan 3 kohdan nojalla, komission olisi muun muassa
   aatteen ja luottamuksensuojan periaatteen loukkaaminen                    sen kansallisten viranomaisten kanssa tehtävää lojaalia
   samoin kuin EY 253 artiklassa määrätyn perusteluvelvolli-                 yhteistyötä koskevan velvoitteen perusteella, joka kuuluu
   suuden täyttämättä jättäminen, ja kaikki nämä siltä osin                  sille EY 10 artiklan nojalla, ollut ilmoitettava siitä
   kuin komissio hyväksyi epäsuoran tuen myöntämisen                         välittömästi ja selvästi Alankomaiden viranomaisille. Ko-
   sellaisille öljy-yhtiöille, joiden yksinostosopimuksiin sisäl-            missio ei kuitenkaan tehnyt näin. Tuen tällainen takaisinpe-
   tyy lauseke hintoja ohjailevasta järjestelmästä. Komission                riminen olisi tuensaajien osalta ristiriidassa oikeusvar-
   mainitsema epäsuora etu öljy-yhtiöille ei ole EY 87 artik-                muusperiaatteen ja luottamuksensuojan periaatteen (joita
   lassa tarkoitettua valtion tukea. Tämä pätee erityisesti                  kansallisten tuomioistuinten on kunnioitettava) kanssa. De
   tapauksessa, jossa tällainen epäsuora etu perustuu ainoas-                minimis – tiedonannolla luotiin uusi tukitoimenpiteiden
   taan sopimussuhteisiin, joiden kanssa viranomaisille ei ole               ryhmä, jota vaatimus tuen myöntämistä ennen tehtävästä
   mitään tekemistä ja joista viranomaiset eivät edes ole                    ilmoituksesta ja hyväksymisestä ei koske. Yritysten, joille
   tietoisia. Kansallisilta viranomaisilta ei voida edellyttää, että         ilmoittamatta jätettyä tukea myönnetään, ei tarvitse näin
   ne toiminnassaan tarkastaisivat tällaisia epäsuoria ja niille             ollen enää olla huolissaan tuen lainvastaisuudesta siltä osin
   tuntemattomia vaikutuksia, eikä varsinkaan, että ne kai-                  kuin ne kohtuudella saattoivat katsoa de minimis -säännön
   kissa olosuhteissa torjuisivat tällaisten vaikutusten ilmene-             kattaneen kyseisen tuen.
   misen. Tämä pätee ainakin nyt käsiteltävänä olevan kaltai-
   sessa tilanteessa, johon de minimis-sääntö soveltuu.                 (1) Komission tiedonanto vähämerkityksisestä tuesta (96/C 68/06)
— EY 87 artiklan 1 kohdan ja de minimis -säännön rikkomi-                   (EYVL 1996, C 68, s. 9).
   nen, oikeusvarmuuden periaatteen, yhdenvertaisuusperi-
   aatteen ja luottamuksensuojan periaatteen loukkaaminen,
   sen EY 249 artiklaan sisältyvän velvollisuuden täyttämättä
   jättäminen, jonka mukaan päätöksen on oltava riittävän
   yksityiskohtainen, samoin kuin EY 253 artiklassa määrätyn
   perusteluvelvollisuuden täyttämättä jättäminen, ja kaikki
   nämä siltä osin kuin tuki niille huoltamoille, joiden osalta
   komissio katsoo Alankomaiden jättäneen antamatta tietoja             Euroopan yhteisöjen komission 22.10.1999 Ranskan tasa-
   tai antaneen niitä ainoastaan osittain, katsotaan yhteenso-                            valtaa vastaan nostama kanne
   veltumattomaksi yhteismarkkinoille.
                                                                                (Asia C-404/99)
— EY 87 artiklan 3 kohdan rikkominen samoin kuin EY 253
   artiklassa määrätyn perusteluvelvollisuuden täyttämättä
   jättäminen, sillä komissio on arvioidessaan 87 artiklan                                         (2000/C 47/21)
   1 kohdassa tarkoitettuna tukena pidettävien toimenpitei-
   den yhteensoveltuvuutta yhteismarkkinoille jättänyt huo-             Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.10.1999 Euroo-
   miotta ympäristöä koskevat päämäärät, joita toimenpiteillä           pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
   tavoitellaan. Alankomaiden säädöksellä pyrittiin siihen, että        vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellinen neuvonantaja
   ympäristönäkökannalta katsottuna tarpeellisena pidetty               Enrico Traversa, jota avustaa asianajaja Nicolas Coutrelis ja
   valmisteverojen korotus voitaisiin toteuttaa ilman, että siitä       prosessiosoite Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksikön
   aiheutuisi vakavia seuraamuksia kyseisille huoltamoille.             virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.


title: Asia C-518/09: Kanne 11.12.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta

text:
               13.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 37/26

         Kanne 11.12.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-518/09)
   2010/C 37/33
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: I.V. Rogalski ja P. Guerra e Andrade)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta

      Vaatimukset

   Komissio vaatii, että unionin tuomioistuin toteaa, että

               —

               Portugalin tasavalta ei ole noudattanut SEUT 56 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se

                           —

                           ei ole tehnyt kiinteistönvälitystoimistojen ja -välittäjien suorittamia kiinteistöjen kauppoja koskevassa lainsäädännössään eroa sijoittautumisen ja palvelujen tilapäisen tarjoamisen välillä

                           —

                           vaatii muista jäsenvaltioista peräisin olevilta kiinteistönvälitystoimistoilta ja -välittäjiltä palvelujen tilapäistä tarjoamista varten täydellistä rekisteröitymistä InCI, I.P.:hen (Instituto da Construção e do Imobiliário, rakennus- ja kiinteistöalan laitos)

                           —

                           edellyttää, että muista jäsenvaltioista peräisin olevat kiinteistönvälitystoimistot ja -välittäjät ottavat toiminnasta aiheutuvan vastuunsa takaamiseksi Portugalin lainsäädännön mukaisen vakuutuksen

                           —

                           edellyttää, että muista jäsenvaltioista peräisin olevilla kiinteistönvälitystoimistoilla on Portugalin lainsäädännön mukainen oma pääoma

                           —

                           saattaa muista jäsenvaltioista peräisin olevat kiinteistönvälitystoimistot ja -välittäjät IcCI, I.P.:n täydellisen kurinpidollisen valvonnan alaisuuteen

               —

               sekä toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut SEUT 49 ja SEUT 56 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se edellyttää, että kolmansien lukuun harjoitettavaa kiinteistöhallintoa lukuun ottamatta kiinteistönvälitystoimistot saavat harjoittaa ainoastaan tätä toimintaa ja että kiinteistönvälittäjät saavat toimia vain tässä ominaisuudessa

               —

               Portugalin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kiinteistönvälitystoimistoja ja -välittäjiä koskevasta Portugalin järjestelmästä aiheutuu lukuisia rajoituksia palvelujen tarjoamisen vapaudelle.
   Jos muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneiden kiinteistönvälitystoimistojen ja -välittäjien toiminta koskee Portugalissa sijaitsevia kiinteistöjä, tällaiseen toimintaan sovelletaan Portugalin lainsäädäntöä.
   Portugalin lainsäädännössä asetetaan kiinteistönvälitystoimistojen toiminnalle seitsemän edellytystä. Kiinteistönvälittäjän toiminnalle siinä säädetään neljästä edellytyksestä.
   Toimiluvan subjektiivista soveltamisalaa koskevat edellytykset ovat rajoittavia.
   Ammatillista pätevyyttä koskevat edellytykset ovat myös rajoittavia.
   Kiinteistönvälitystoimistoja ja -välittäjiä koskevassa Portugalin lainsäädännössä on muutettu perinteistä välitystoiminnan luonnetta. Toiminta ei enää ole välittäjän toimintaa vaan agentuuria.
   Se, että ammatillisen vastuuvakuutuksen on oltava Portugalin lainsäädännön mukainen, merkitsee perusteetonta rajoitusta.
   Edellytys Portugalin kansallisen kirjanpitojärjestelmän mukaisesta omasta pääomasta merkitsee palvelujen tarjoamisen vapauden syrjivää rajoitusta.
   Se, että toimistot ja välittäjät joutuvat palvelujen tarjoamisen osalta Portugalin hallinnon kurinpidolliseen valvontaan ottamatta huomioon jo sijoittautumisjäsenvaltiossa suoritettua valvontaa, on SEUT 56 artiklassa tarkoitettu rajoitus.
   Portugalin lainsäädännön säännökset, joissa säädetään, että kiinteistönvälittäjien täytyy toimia yksinomaan kiinteistönvälittäjinä ja kiinteistönvälitystoimistojen täytyy harjoittaa lähes yksinomaan kiinteistönvälitystä, merkitsevät sijoittautumisvapauden rajoittamista ja palvelujen tilapäisen tarjoamisen vapauden rajoittamista.
   Toimilupaedellytyksissä ei tehdä eroa eikä myöskään mahdollisteta eron tekemistä sijoittautumistilanteiden ja palvelujen tilapäistä tarjoamista koskevien tilanteiden välillä.
   Portugalin lainsäädännön mukaiset edellytykset rakennusalalla toimimiselle ovat sijoittautumista koskevia edellytyksiä. Portugalin lainsäädännössä ei tehdä eroa sijoittautumisen ja palvelujen tilapäisen tarjoamisen välillä.
   Portugalin lainsäädännöstä johtuvia palvelujen tarjoamisen vapauden ja sijoittautumisvapauden rajoituksia ei voida perustella yleistä järjestystä koskevilla syillä.
   Perustavanlaatuisia palvelujen tarjoamisen vapautta ja sijoittautumisvapautta koskevat tietyt rajoitukset voidaan tosin oikeuttaa kuluttajien suojelua koskevista syistä, mutta kyseessä olevat rajoitukset eivät kuitenkaan ole oikeasuhteisia.
   Vaatimus siitä, että palvelujen tarjoamiseksi on sijoittauduttava Portugaliin ja toimilupaa koskeva vaatimus, jonka avulla on tarkoitus tutkia, onko sijoittautumista koskevat edellytykset täytetty, eivät ole oikeasuhteisia toimenpiteitä palvelujen tarjoamisen vapauteen nähden.
   Erityisesti ei ole kohtuullista vaatia, että vakuutussopimus hyväksytään vastaanottavassa jäsenvaltiossa.
   Se, että Portugalin lainsäädännössä vaaditaan toiminnan aloittamiseksi omaa pääomaa, ei johdu maksukykyisyyttä koskevista syistä.
   Se, että palvelujen tarjoaja alistetaan täydelliseen kurinpidolliseen valvontaan, joka pätee Portugaliin sijoittautuneisiin kiinteistönvälittäjiin ja -välitystoimistoihin, on suhteeton toimenpide.


title: Asia C-278/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.6.2007 (Bundesverwaltungsgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Manfred Otten v. Landwirtschaftskammer Niedersachsen (Neuvoston asetus (ETY) N:o 3950/92, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 1256/1999 — 7 artiklan 2 kohta — Maanvuokrasopimuksen päättyminen — Se, että vuokranantaja, joka ei ole maidontuottaja eikä aio ryhtyä maidontuottajaksi, saa hetkellisesti viitemäärän — Viitemäärän siirtäminen valtion myyntipaikan välityksellä mahdollisimman nopeasti tuottajalle)

text:
               21.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 170/8

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 7.6.2007 (Bundesverwaltungsgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Manfred Otten v. Landwirtschaftskammer Niedersachsen
   (Asia C-278/06) (1)

   (Neuvoston asetus (ETY) N:o 3950/92, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 1256/1999 - 7 artiklan 2 kohta - Maanvuokrasopimuksen päättyminen - Se, että vuokranantaja, joka ei ole maidontuottaja eikä aio ryhtyä maidontuottajaksi, saa hetkellisesti viitemäärän - Viitemäärän siirtäminen valtion myyntipaikan välityksellä mahdollisimman nopeasti tuottajalle)
   (2007/C 170/13)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesverwaltungsgericht
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Manfred Otten

      Vastaaja: Landwirtschaftskammer Niedersachsen
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesverwaltungsgericht — Maito- ja maitotuotealan lisämaksusta 28.12.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3950/92 (EYVL L 405, 31.12.1992, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 17.5.1999 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1256/1999 (EYVL L 160, 26.6.1999, s. 73), 7 artiklan 2 kohdan tulkinta — Viitemäärän siirtyminen vuokranantajalle maitotilaa tai maidontuotantoon käytettävää maa-aluetta koskevan maanvuokrasuhteen päättyessä, kun vuokranantaja ei ole itse maidontuottaja
   Tuomiolauselma
   Maito- ja maitotuotealan lisämaksusta 28.12.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3950/92, sellaisena kuin se on muutettuna 17.5.1999 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1256/1999, 7 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että maitotilaa koskevan maanvuokrasuhteen päättyessä tilaan liittyvät viitemäärät voivat palautua vuokranantajalle sikäli kuin hän siitä syystä, että hän ei ole itse tuottaja eikä aio ryhtyä tuottajaksi, luovuttaa viitemäärät mahdollisimman nopeasti valtion myyntipaikan välityksellä kolmannelle, joka on maidontuottaja.

      (1)  EUVL C 96, 22.4.2006.


title: Asia T-259/05: Espanjan kuningaskunnan 8.7.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/52

         Espanjan kuningaskunnan 8.7.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-259/05)
   (2005/C 217/109)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Espanjan kuningaskunta, Madrid, on nostanut 8.7.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan asiamiehenä on Miguel Muñoz Pérez.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa EMOTR:n tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 29 päivänä huhtikuuta 2005 tehdyn komission päätöksen 2005/354/EY (1) kanteen kohteena olevalta osaltaan,

               —

               velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Nyt esillä oleva kanne on nostettu Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 29 päivänä huhtikuuta 2005 tehdyn komission päätöksen 2005/354/EY kumoamiseksi. Tämän päätöksen riitautetut kohdat ovat seuraavat:

               —

               100 %:n kiinteämääräisen oikaisun asettaminen pellavantuontannolle ilmoitetuille menoille varainhoitovuosina 1998/1999 ja 1999/2000 myönnettyjen tukien osalta. Kantajana olevan valtion mukaan tällaisen oikaisun oikeuttavia väärinkäytöksiä ei esiinny, kun otetaan huomioon, että

                           —

                           100 %:n oikaisu on poikkeuksellinen toimenpide, jota komissio ei ole perustellut,

                           —

                           Euroopan petostentorjuntaviraston kertomus, johon komission päätös perustuu, sisältää merkittäviä teknisiä puutteita, joiden vuoksi sen päätelmiä ei voida ulottaa Espanjan koko pellavasektoriin,

                           —

                           komissio ei ole ottanut huomioon Espanjan viranomaisten tällä alalla toteuttamia toimenpiteitä, ja

                           —

                           komissio ei ole riittävästi näyttänyt toteen pellava-alan tukijärjestelmässä olevien sääntöjenvastaisuuksien yhteisöjen talousarviolle aiheuttaman vahingon yleistä ulottuvuutta.

               —

               25 %:n kiinteämääräisen oikaisun asettaminen pellavantuotannolle ilmoitetuille menoille varainhoitovuosina 1996/1997 ja 1997/1998. Tältä osin kantaja väittää seuraavaa:

                           —

                           keskeisiä menettelymääräyksiä on rikottu menettelyssä, joka on johtanut rahoituksen oikaisuun, koska siitä on päätetty ilman, että kyseessä olevalla jäsenvaltiolla olisi ollut mahdollisuutta antaa komission pyytämiä tietoja ennen pakollisia kahdenvälisiä keskusteluja, ja toissijaisesti

                           —

                           päätetyn rahoituksen oikaisun oikeuttavat sääntöjenvastaisuudet puuttuvat, koska oikaisu ei voi perustua pellavan ja hampun WTO:n perimmäisten tavoitteiden noudattamatta jättämiseen, kun komissio itsekin myöntää, että tuen myöntämisen muodolliset edellytykset ovat täyttyneet.

               —

               Hampuntuotannon tuille varainhoitovuoden 1996/1997 osalta 10 %:n oikaisun sekä varainhoitovuoden 1997/1998 osalta 25 %:n oikaisun asettaminen. Tältä osin kantaja vetoaa keskeisten menettelymääräysten rikkomisena siihen, että velvollisuutta kahdenvälisiin keskusteluihin kyseessä olevan jäsenvaltion kanssa ei ole noudatettu. Toissijaisesti se väittää myös, että

                           —

                           kyseessä ei ole sellainen velvoitteiden noudattamatta jättäminen, joka oikeuttaisi päätetyn oikaisun asettamisen, koska se perustuu pellavan ja hampun WTO:n perimmäisten tavoitteiden noudattamatta jättämiseen sekä pellavasektorin ja hamppusektorin tilanteiden perusteettomaan vertailuun, sekä

                           —

                           varainhoitovuosien 1997 /1998 ja 1999 /2000 välistä oikaisukertoimen suurentamista ei ole perusteltu asianmukaisesti.

               —

               Banaanien tasaustukia koskevan 5 %:n oikaisun asettaminen varainhoitovuoden 2000 menojen osalta. Kantaja kiistää kannekirjelmänsä tätä koskevassa osassa sellaiset sääntöjenvastaisuudet, jotka oikeuttaisivat oikaisun asettamisen.

      (1)  EYVL L 112,. 3.5.2005, s. 14.


title: Oikaistaan virallisessa lehdessä julkaistu tiedonanto asiassa T-242/11 ( EUVL C 211, 16.7.2011, s. 27 )

text:
               13.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 238/38

         Oikaistaan virallisessa lehdessä julkaistu tiedonanto asiassa T-242/11
   (
         Euroopan unionin virallinen lehti C 211, 16. heinäkuuta 2011, s. 27
      )
   2011/C 238/67
   Virallisessa lehdessä julkaistu tiedonanto asiassa T-242/11, Kaltenbach & Voigt v. SMHV (3D eXam), kuuluu seuraavasti:

      Kanne 9.5.2011 — Kaltenbach & Voigt v. SMHV (3D eXam)
      (Asia T-242/11)
      2011/C 238/67
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantajat: Kaltenbach & Voigt (Biberach an der Riß, Saksa) (edustaja: asianajaja M. Graf), Saksa)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan asiassa R 2361/2010-2 1.3.2011 tehdyn sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan päätöksen;

                  —

                  velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

         Haettu yhteisön tavaramerkki: sanojen ”3D eXam” sisältämä kuviomerkki luokkaan 10 kuuluvia tavaroita varten

         Tutkijan päätös: Suojan epääminen Euroopan unionissa kansainväliseltä rekisteröinniltä yhteisön tavaramerkkiasetuksen 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan sekä 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti

         Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

         Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen ja aikaisempien kansallisten rekisteröintien/aikaisemmin myönnetyn kansallisen suojan huomioon ottamatta jättäminen, koska kyseessä oleva kansainvälinen rekisteröinti: (i) ei ole pelkästään kuvaileva ja koska (ii) se on erottamiskykyinen, sillä kohdeyleisö ymmärtää merkin ”3D eXam” kaupallista alkuperää osoittavaksi merkinnäksi.


title: Asia C-532/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 24.11.2014 – Toorank Productions BV v. Staatssecretaris van Financiën

text:
               23.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 24.11.2014 – Toorank Productions BV v. Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-532/14)
   (2015/C 065/31)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Toorank Productions BV

      Vastapuoli: Staatssecretaris van Financiën

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko yhdistetyn nimikkeistön nimikettä 2206 tulkittava siten, että kyseiseen nimikkeeseen on luokiteltava juoma, jonka alkoholipitoisuus on 13,4 tilavuusprosenttia ja joka on saatu sekoittamalla Ferm Fruit — nimellä kutsuttuun, omenatiivisteestä käymisen avulla valmistettuun, puhdistettuun, alkoholipitoiseen (perus)juomaan sokeria, aromeja, väri- ja makuaineita, sakeuttamisaineita, säilöntäaineita ja tislattua alkoholia, siten että kyseisen alkoholin määrä ei tilavuuden eikä pitoisuuden kannalta katsottuna ylitä 49:ää prosenttia juomassa olevasta alkoholista, josta 51 prosenttia on käymisteitse saatua alkoholia? Jos edelliseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko yhdistetyn nimikkeistön alanimikettä 2208 70 tulkittava siten, että tämän kaltainen juoma on luokiteltava liköörinä kyseiseen nimikkeeseen?


title: Asia C-365/06: Yhteisöjen tuomioistuimen kolmannen jaoston puheenjohtajan määräys 3.6.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta

text:
               13.9.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 236/13

         Yhteisöjen tuomioistuimen kolmannen jaoston puheenjohtajan määräys 3.6.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-365/06) (1)

   (2008/C 236/21)

      Oikeudenkäyntikieli: italia

   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 281, 18.11.2006.


title: Asia T-332/08 R: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 17.9.2008 — Melli Bank v. neuvosto (Väliaikainen oikeussuoja — Asetus (EY) N:o 423/2007 — Iranin islamilaiseen tasavaltaan kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet — Neuvoston päätös — Varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttämistä koskeva vaatimus — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Kiireellisyyden puuttuminen — Vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa koskevaa vaaraa ei ole)

text:
               20.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 327/28

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 17.9.2008 — Melli Bank v. neuvosto
   (Asia T-332/08 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Asetus (EY) N:o 423/2007 - Iranin islamilaiseen tasavaltaan kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet - Neuvoston päätös - Varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttämistä koskeva vaatimus - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyyden puuttuminen - Vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa koskevaa vaaraa ei ole)
   (2008/C 327/52)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Melli Bank plc (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: R. Gordon, QC, barrister M. Hoskins, solicitor T. Din, solicitor S. Gadhia ja solicitor D. Murray)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bishop ja E. Finnegan)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanosta 23.6.2008 tehdyn neuvoston päätöksen 2008/475/EY (EUVL L 163, s. 29) liitteessä olevan B taulukon 4 kohdan täytäntöönpanon lykkääminen niiltä osin kuin Melli Bank plc sisällytetään luetteloon sellaisista luonnollisista henkilöistä, oikeushenkilöistä, yhteisöistä ja elimistä, joiden varat ja taloudelliset resurssit jäädytetään
   Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia F-32/10: Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 13.4.2011 — Wilk v. komissio (Henkilöstö — Väliaikaiset toimihenkilöt — Kulukorvaus — Asettautumiskorvaus — Asettautuminen asemapaikkaan perheen kanssa — Perusteettoman edun palautus — Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat tai joka on selvästi täysin perusteeton)

text:
               12.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/28

         Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 13.4.2011 — Wilk v. komissio
   (Asia F-32/10) (1)

   (Henkilöstö - Väliaikaiset toimihenkilöt - Kulukorvaus - Asettautumiskorvaus - Asettautuminen asemapaikkaan perheen kanssa - Perusteettoman edun palautus - Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat tai joka on selvästi täysin perusteeton)
   2012/C 138/60
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Christian Wilk (Trier, Saksa) (edustaja: asianajaja R. Adam)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja D. Martin)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sellaisten päätösten kumoamista koskeva vaatimus, joissa määrätään, että kantajalle maksetusta asettautumiskorvauksesta on palautettava puolet hänen avioeronsa seurauksena, sekä vahingonkorvausvaatimus.

      Määräysosa

               1)

               Christian Wilkin kanne hylätään, koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja koska se on osittain selvästi perusteeton.

               2)

               Christian Wilk vastaa kaikista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 179, 3.7.2010, s. 60.


title: Asia F-86/09: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 14.10.2010 — W v. komissio (Henkilöstö — Sopimussuhteiset toimihenkilöt — Palkkaus — Perheavustukset — Samaa sukupuolta olevat pariskunnat — Kotitalouslisä — Myöntämisedellytys — Laillisen avioliiton solmimisen käsite — Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 1 artiklan 2 kohdan c alakohdan iv luetelmakohta)

text:
               4.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/61

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 14.10.2010 — W v. komissio
   (Asia F-86/09) (1)

   (Henkilöstö - Sopimussuhteiset toimihenkilöt - Palkkaus - Perheavustukset - Samaa sukupuolta olevat pariskunnat - Kotitalouslisä - Myöntämisedellytys - Laillisen avioliiton solmimisen käsite - Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 1 artiklan 2 kohdan c alakohdan iv luetelmakohta)
   2010/C 328/98
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: W (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja É. Boigelot)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja D. Martin)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota päätös, jolla kantajalle jätettiin myöntämättä kotitalouslisä sillä perusteella, että kantajalla ja hänen kumppanillaan olisi mahdollisuus solmia laillinen avioliitto Belgiassa

      Tuomiolauselma

               1)

               Kumotaan komission 5.3.2009 ja 17.7.2009 tekemät päätökset, joilla W:lle jätettiin myöntämättä Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 1 artiklan mukainen kotitalouslisä.

               2)

               Euroopan komissio vastaa oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 11, 16.1.2010, s. 40.


title: Asia C-148/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 25.3.2013 — A v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               15.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 25.3.2013 — A v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Asia C-148/13)
   2013/C 171/32
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Raad van State

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: A

      Vastapuoli: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Ennakkoratkaisukysymys

   Millaisia rajoituksia kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä myönnetyn suojelun sisällöstä 29.4.2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/83/EY (1) 4 artiklalla ja Euroopan unionin perusoikeuskirjalla, erityisesti sen 3 ja 7 artiklalla, asetetaan väitetyn seksuaalisen suuntautumisen uskottavuuden arvioinnille, ja eroavatko kyseiset rajoitukset niistä rajoituksista, joita sovelletaan uskottavuuden arviointiin muiden vainon syiden kohdalla, ja jos eroavat, niin millä tavalla?

      (1)  EUVL L 304, s. 12.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 11 päivänä joulukuuta 2001, asiassa T-46/00, Kvitsjøen AS vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kalastus – Norjan lipun alla purjehtiviin aluksiin sovellettavat kalavarojen säilyttämis- ja hoitotoimenpiteet – Lisenssin ja erityiskalastusluvan peruuttaminen – Puolustautumisoikeudet – Suhteellisuusperiaate)

text:
C 97/10                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         20.4.2002
                                              ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                               YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                   MIOISTUIMEN TUOMIO,                                                      MIOISTUIMEN TUOMIO,
                  11 päivänä joulukuuta 2001,                                             23 päivänä tammikuuta 2002,
asiassa T-46/00, Kvitsjøen AS vastaan Euroopan yhteisö-                  asiassa T-101/00, Miguel Ángel Martı́n de Pablos vastaan
                          jen komissio (1)                                              Euroopan yhteisöjen komissio (1)
(Kalastus – Norjan lipun alla purjehtiviin aluksiin sovelletta-          (Henkilöstö — Avoin kilpailu – Päätös olla hyväksymättä
vat kalavarojen säilyttämis- ja hoitotoimenpiteet – Lisenssin            hakijaa suullisiin kokeisiin – Kumoamiskanne – Vahingon-
ja erityiskalastusluvan peruuttaminen – Puolustautumisoi-                                         korvausvaatimus)
                 keudet – Suhteellisuusperiaate)
                                                                                (2002/C 97/21)
                          (2002/C 97/20)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
                    (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                         Asiassa T-101/00, Miguel Ángel Martı́n de Pablos, kotipaikka
Asiassa T-46/00, Kvitsjøen AS, kotipaikka Fosnavag (Norja),              Madrid, edustajanaan asianajaja J. Moreno Núñez, Calle Santo
edustajinaan asianajajat K. Storalm, J. Hoekstra ja G. Vanquat-          Cruz de Marcenado 7, Madrid, vastaan Euroopan yhteisöjen
hem, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisö-             komissio (asiamiehinään G. Valsesia, J. Currall ja E. Gippini
jen komissio (asiamiehenään T. van Rijn, avustajanaan asian-             Fournier), jossa kantaja vaatii ensinnäkin yhteisöjen ensimmäi-
ajaja F. Tuytschaever), jossa kantaja vaatii, että yhteisöjen            sen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan avoimen kilpai-
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa komission                   lun KOM/A/11/98 valintalautakunnan päätöksen, jolla kanta-
22.12.1999 tekemän päätöksen, jolla on peruutettu norjalai-              jalta on evätty oikeus osallistua kyseisen kilpailun suullisiin
sen Kvitsjøen-kalastusaluksen yhteisön vesiä koskevat lisenssi           kokeisiin, ja toiseksi korvausta siitä vahingosta, jonka kantaja
ja erityiskalastuslupa ja jonka mukaan niitä ei myönnetä ennen           on väittänyt aiheutuneen tämän päätöksen tiedoksi antamisen
30.6.2000, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin              viivästymisestä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
(viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja            mioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: pre-
P. Lindh sekä tuomarit R. Garcı́a-Valdecasas ja J. D. Cooke,             sidentti B. Vesterdorf sekä tuomarit N. Forwood ja H. Legal,
kirjaaja: hallintovirkamies J. Plingers, on 11.12.2001 antanut           kirjaaja: hallintovirkamies J. Plingers, on 23.1.2002 antanut
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                               tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
1)    Kanne hylätään.                                                    1)    Kanne hylätään.
2)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoite-     2)    Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan mu-
      taan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.                           kaan lukien välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut.
(1) EYVL C 135, 13.5.2000.                                               (1) EYVL C 211, 22.7.2000.


title: Asia F-65/13: Kanne 2.7.2013 — ZZ v. komissio

text:
               21.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 377/24

         Kanne 2.7.2013 — ZZ v. komissio
   (Asia F-65/13)
   2013/C 377/56
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja L. Mansullo)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vaatimus, joka koskee kantajan komissiolle esittämän sellaisen vaatimuksen hylkäämisestä tehdyn päätöksen kumoamista, jonka mukaan komission on maksettava kantajalle 10 000 euron suuruinen summa korvauksena vahingosta, jota hän väittää kärsineensä sitä, että hänelle lähetettiin kirje, jossa hänelle ilmoitettiin muun muassa siitä, että komissio on päättänyt hyvittää summia, jotka se oli määrätty maksamaan kantajalle, niiden summien kanssa, jotka kantaja oli määrätty maksamaan komissiolle.

      Vaatimukset

               —

               on kumottava päätös, jolla on hylätty missä hyvänsä muodossa 20.6.2012 päivätty korvausvaatimus, joka sisältyi 20.6.2012 päivättyyn muistioon

               —

               on kumottava 27.8.2012 päivätty muistio, jonka sivun 1/3 oikeassa ylälaidassa on maininta ”Ref.Ares(2012)1003126 — 27.8.2012” ja jonka kantaja vastaanotti 9.10.2012

               —

               siltä osin kuin on tarpeellista on kumottava päätös, jolla on hylätty missä hyvänsä muodossa 24.10.2012 päivätty valitus

               —

               siltä osin kuin on tarpeellista on kumottava 11.2.2013 päivätty muistio, jossa on viite HR.D.2/MB/ac 170184, joka on laadittu italiaksi, jossa on kaksi sivua, joissa kummassakin on tekstiä vain yhdellä puolella, ja jonka kantaja vastaanotti 22.3.2013

               —

               komissio on velvoitettava maksamaan kantajalle 10 000,00 euron suuruinen summa, johon on lisättävä 21.6.2012 alkaen ja siihen päivään asti, kunnes edellä mainittu summa on maksettu, 10 prosentin vuosittainen korko, joka lisätään vuosittain pääomaan,

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (kolmas jaosto) 14 päivänä huhtikuuta 2005, Yhdistetyissä asioissa C-128/03 ja C-129/03 (Consiglio di Staton esittämä ennakkoratkaisupyyntö): AEM SpA (C-128/03) ja AEM Torino SpA (C-129/03) vastaan Autorità per l'energia elettrica e per il gas ym. (Sähkön sisämarkkinat — Kansalliseen sähkönsiirtoverkkoon pääsyä ja sen käyttöä koskeva korotettu maksu — Valtiontuki — Direktiivi 96/92/EY — Verkkoon pääsy — Syrjintäkiellon periaate)

text:
               28.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 132/5

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (kolmas jaosto)
   14 päivänä huhtikuuta 2005,
   Yhdistetyissä asioissa C-128/03 ja C-129/03 (Consiglio di Staton esittämä ennakkoratkaisupyyntö): AEM SpA (C-128/03) ja AEM Torino SpA (C-129/03) vastaan Autorità per l'energia elettrica e per il gas ym. (1)

   (Sähkön sisämarkkinat - Kansalliseen sähkönsiirtoverkkoon pääsyä ja sen käyttöä koskeva korotettu maksu - Valtiontuki - Direktiivi 96/92/EY - Verkkoon pääsy - Syrjintäkiellon periaate)
   (2005/C 132/09)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Yhdistetyissä asioissa C-128/03 ja C-129/03, joissa on kyse EY 234 artiklaan perustuvista ennakkoratkaisupyynnöistä, jotka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 14.1.2003 tekemillään päätöksillä, jotka ovat saapuneet yhteisöjen tuomioistuimeen 24.3.2003, saadakseen ennakkoratkaisun asioissa AEM SpA (C-128/03) ja AEM Torino SpA (C-129/03) vastaan Autorità per l'energia elettrica e per il gas ym., ENEL Produzione SpA:n osallistuessa asian käsittelyyn, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Rosas sekä tuomarit A. Borg Barthet, S. von Bahr (esittelevä tuomari), J. Malenovský ja U. Lõhmus, julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: johtava hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 14.4.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Sellainen toimenpide, josta pääasiassa on kyse ja jolla ainoastaan vesivoimalaitoksista ja geotermisistä voimalaitoksista peräisin olevan sähkön tuotanto- ja jakeluyritykset velvoitetaan siirtymäkauden ajan suorittamaan kansalliseen sähkönsiirtoverkkoon pääsyä ja sen käyttöä koskeva korotettu maksu, jolla kompensoidaan etu, joka näille yrityksille syntyy siirtymäkauden aikana siitä, että sähkömarkkinat vapautettiin sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä 19 päivänä joulukuuta 1996 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/92/EY täytäntöönpanon johdosta, merkitsee sitä, että yrityksiä kohdellaan kustannusten osalta eri tavoin niin, että tämä erottelu johtuu kyseisen kustannuksia koskevan järjestelmän luonteesta ja rakenteesta. Tällainen erottelu ei näin ollen sellaisenaan ole EY 87 artiklassa tarkoitettua valtiontukea.
               Tukea ei kuitenkaan voida tarkastella erillään sen rahoitustavan vaikutuksista. Jos sellaisessa tilanteessa, josta pääasiassa on kyse, kansalliseen sähkönsiirtoverkkoon pääsystä ja sen käytöstä suoritettavan korotetun maksun sekä toisaalta kansallisen tukijärjestelmän välillä on varojen osoittamista koskeva sitova yhteys, jonka mukaisesti korotuksen tuotto osoitetaan väistämättä kyseisen tuen rahoittamiseen, mainittu korotus on erottamaton osa tätä järjestelmää ja sitä on siis tarkasteltava yhdessä sen kanssa.

               2)

               Direktiivissä 96/92 vahvistettu sääntö, joka koskee syrjimätöntä pääsyä kansalliseen sähkönsiirtoverkkoon, ei estä jäsenvaltiota toteuttamasta siirtymäkauden aikana sellaista toimenpidettä, josta pääasiassa on kyse ja jolla ainoastaan tietyille sähkön tuotanto- ja jakeluyrityksille määrätään korotettu verkkoon pääsyä ja sen käyttöä koskeva maksu sen edun kompensoimiseksi, joka näille yrityksille syntyy siirtymäkaudella sen takia, että sääntelyä muutettiin sähkömarkkinoiden vapauttamisen johdosta, joka puolestaan oli seuraus kyseisen direktiivin täytäntöönpanosta. Kansallisen tuomioistuimen on kuitenkin varmistuttava siitä, että korotettu maksu ei ylitä sitä, mikä on tarpeen kyseisen edun kompensoimiseksi.

      (1)  EUVL C 146, 21.6.2003.


title: Asia C-175/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein oikeus (Suomi) on esittänyt 29.3.2016 – Hannele Hälvä, Sari Naukkarinen, Pirjo Paajanen, Satu Piik v. SOS-Lapsikylä ry

text:
               30.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 191/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein oikeus (Suomi) on esittänyt 29.3.2016 – Hannele Hälvä, Sari Naukkarinen, Pirjo Paajanen, Satu Piik v. SOS-Lapsikylä ry
   (Asia C-175/16)
   (2016/C 191/24)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Korkein oikeus

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Hannele Hälvä, Sari Naukkarinen, Pirjo Paajanen, Satu Piik

      Vastaaja: SOS-Lapsikylä ry

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY (1) 17 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että sen soveltamisalaan voi kuulua edellä kuvatun kaltainen työ lapsikyläkodissa, jossa työntekijä toimii huostaan otettujen lasten sijaisvanhempien sijaisena näiden vapaapäivien aikana, asuu mainittuna aikana yhdessä lasten kanssa perheenomaisissa olosuhteissa sekä huolehtii tänä aikana itsenäisesti lasten ja perheen tarpeista vastaavalla tavalla kuin vanhemmat yleensä huolehtivat?

      (1)  EUVL L 299, s. 9


title: Asia C-373/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 14.8.2008 — Hoesch Metals and Alloys GmbH v. Hauptzollamt Aachen

text:
               25.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 14.8.2008 — Hoesch Metals and Alloys GmbH v. Hauptzollamt Aachen
   (Asia C-373/08)
   (2008/C 272/22)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Finanzgericht Düsseldorf
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Hoesch Metals and Alloys GmbH

      Vastaaja: Hauptzollamt Aachen
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (1) 24 artiklaa tulkittava siten, että piimetallilohkojen erottaminen, puhdistaminen ja jauhaminen sekä siihen liittyvä jauhamisen yhteydessä syntyneiden piirakeiden siivilöiminen, lajitteleminen ja pakkaaminen merkitsee alkuperäperusteena olevaa valmistusta tai käsittelyä?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi: Onko lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan piin tuonnissa 2.3.2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 398/2004 (2) pätevä?

      (1)  EYVL L 302, s. 1.

      (2)  EUVL L 66, s. 15.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 3 päivänä huhtikuuta 2003 asiassa T-18/02, Anita Jannice Österholm vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Vahingonkorvauskanne – Tutkimatta jättäminen)

text:
19.7.2003                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                          C 171/25
vaatii, että häntä koskeva arviointikertomus vuodelta 2001                    YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
kumotaan, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                              TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
(viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
R. García-Valdecasas sekä tuomarit P. Lindh ja J. D. Cooke,                                 8 päivänä huhtikuuta 2003
kirjaaja: hallintovirkamies D. Christensen, on 20.5.2003 anta-
nut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                         asiassa T-91/02, Klausner Nordic Timber GmbH & Co. KG
                                                                                vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
1)     Kanne hylätään.
                                                                       (Kumoamiskanne – Kohdetta vaille jäänyt kanne – Lausun-
2)     Kumpikin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.                           non antamisen raukeaminen)
                                                                                (2003/C 171/41)
( 1) EYVL C 202, 24.8.2002.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                       Asiassa T-91/02, Klausner Nordic Timber GmbH & Co. KG,
                                                                       kotipaikka Wismar (Saksa), edustajanaan asianajaja D. Reich,
                                                                       prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                             komissio (asiamiehinään V. Kreuschitz et V. Di Bucci), jossa
                TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                 kantaja vaatii yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                       tuinta kumoamaan valtiontuesta, jonka Saksa on myöntänyt
                                                                       Wismarissa Mecklenburg-Vorpommernin osavaltiossa toimi-
                     3 päivänä huhtikuuta 2003                         valle Klausner Nordic Timber GmbH & Co. KG:lle, 15 päivänä
                                                                       tammikuuta 2002 tehdyn komission päätöksen 2002/468/EY
                                                                       (EYVL L 165, p. 15), yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
asiassa T-18/02, Anita Jannice Österholm vastaan Euroo-
                     pan yhteisöjen komissio (1)                       tuomioistuin (laajennettu neljäs jaosto), toimien kokoonpa-
                                                                       nossa: jaoston puheenjohtaja V. Tiili sekä tuomarit J. Pirrung,
                                                                       P. Mengozzi, A. W. H. Meij ja M. Vilaras, kirjaaja: H. Jung, on
(Henkilöstö – Vahingonkorvauskanne – Tutkimatta jättämi-               8.4.2003 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                                 nen)
                                                                       1)     Lausunnon antaminen käsiteltävänä olevassa asiassa raukeaa.
                           (2003/C 171/40)
                                                                       2)     Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan välitoimime-
                                                                              nettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                       (1 ) EYVL C 156, 29.6.2002.
Asiassa T-18/02, Anita Jannice Österholm, kotipaikka Tukhol-
ma, edustajinaan asianajajat J. R. Iturriagagoitia ja K. Devolvé,
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään J. Cur-
rall ja V. Joris), jossa kantaja vaatii korvausta hänen tekemänsä
valituksen käsittelyn kestosta aiheutuneesta aineellisesta vahin-             YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
gosta ja henkisestä kärsimyksestä, yhteisöjen ensimmäisen                               TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpa-
nossa: jaoston puheenjohtaja N. J. Forwood sekä tuomarit                                  27 päivänä maaliskuuta 2003
J. Pirrung ja A. W. H. Meij, kirjaaja: H. Jung, on 3.4.2003
antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:                      asiassa T-163/02, Montan Gesellschaft Voss mbH Stahl-
                                                                           handel ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( 1)
1)     Lausunnon antaminen kumoamiskanteesta raukeaa.
                                                                       (Kumoamiskanne – Lausunnon antamisen raukeaminen –
2)     Vahingonkorvauskanne jätetään tutkimatta.                       Vahingonkorvauskanne – Tutkittavaksi ottaminen – Oikeu-
                                                                             denkäyntiväitteen tutkiminen pääasian yhteydessä)
3)     Komissio velvoitetaan korvaamaan puolet kantajan oikeuden-
       käyntikuluista ja se vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.                              (2003/C 171/42)
       Kantaja vastaa puolesta omia oikeudenkäyntikulujaan.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
( 1) EYVL C 109, 4.5.2002.
                                                                       Asiassa T-163/02, Montan Gesellschaft Voss mbH Stahlhandel,
                                                                       kotipaikka Planegg (Saksa), Jepsen Stahl GmbH, kotipaikka


title: Asia T-189/04: Christian van der Haegenin 24.5.2004 Euroopan talous- ja sosiaalikomiteaa vastaan nostama kanne

text:
               28.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/23

         Christian van der Haegenin 24.5.2004 Euroopan talous- ja sosiaalikomiteaa vastaan nostama kanne
   (Asia T-189/04)
   (2004/C 217/42)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Christian van der Haegen on nostanut 24.5.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan talous- ja sosiaalikomiteaa vastaan. Kantajan kotipaikka on Bryssel, edustajina ovat asianajajat Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis ja Etienne Marchal, ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa sisäisen kilpailun CESE/C/02/03 valintalautakunnan päätöksen olla hyväksymättä kantajaa valintakokeisiin;

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kyseisessä kilpailuilmoituksessa ilmoitettiin, että kilpailuun osallistumisen edellytyksenä oli muun muassa, että hakija osoittaa, että hänellä on viiden vuoden ammattikokemus yhteisöjen toimielimissä, ja että tästä vähintään neljä vuotta on talous- ja sosiaalikomiteassa ja/tai alueiden komiteassa. Kilpailun ensimmäisen osion osalta, johon kantaja lähetti hakemuksensa, kilpailuilmoituksessa edellytettiin lisäksi, että hakijalla on kolme vuotta ammattikokemusta, jonka on liityttävä tähän osioon liittyviin tehtäviin.
   Kantaja, jolla on rikas ja monimuotoinen ammattikokemus yhteisöjen eri toimielimissä, toteaa kanteensa tueksi, että kilpailuilmoitus on lainvastainen ja että sillä rikotaan henkilöstösääntöjen 27 artiklaa sekä yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteita, koska vaatimusta, jonka mukaan hakijalla on oltava ammattikokemusta talous- ja sosiaalikomiteassa ja/tai alueiden komiteassa, ja että muissa yhteisöjen toimielimissä hankittua ammattikokemusta ei hyväksytä, ei voida mitenkään perustella.


title: Asia C-108/08: Valitus, jonka Portela & Companhia, SA on tehnyt 7.3.2008 asiassa T-10/06, Portela & Companhia, SA v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 11.12.2007 annetusta tuomiosta

text:
               21.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 158/8

         Valitus, jonka Portela & Companhia, SA on tehnyt 7.3.2008 asiassa T-10/06, Portela & Companhia, SA v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 11.12.2007 annetusta tuomiosta
   (Asia C-108/08)
   (2008/C 158/12)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asianosaiset

      Valittaja: Portela & Companhia, SA (edustaja: advogado J. Conceição Pimenta)

      Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), Juan Torrens Cuadrado ja Josep Gilbert Sanz
   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentti määräsi 22.4.2008 tekemällään päätöksellä asian poistamisesta yhteisöjen tuomioistuimen rekisteristä.


title: Asia T-128/15: Kanne 20.3.2015 – Rotkäppchen – Mumm Sektkellereien v. SMHV – Ruiz Moncayo (RED RIDING HOOD)

text:
               26.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/31

         Kanne 20.3.2015 – Rotkäppchen – Mumm Sektkellereien v. SMHV – Ruiz Moncayo (RED RIDING HOOD)
   (Asia T-128/15)
   (2015/C 171/37)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Rotkäppchen – Mumm Sektkellereien GmbH (Freyburg, Saksa) (edustaja: asianajaja W. Berlit)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Alberto Ruiz Moncayo (Entrena, Espanja)

      Menettely SMHV:ssa

      Hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki RED RIDING HOOD – Rekisteröintihakemus nro 11 299 831

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n neljännen valituslautakunnan 28.1.2015 asiassa R 1012/2014-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               kumoaa väiteosaston 27.3.2014 väitemenettelyssä nro B 2 177 817 tekemän päätöksen

               —

               hylkää yhteisön tavaramerkkihakemuksen nro 11 299 831

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperuste

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-212/05: Italian tasavallan 30.5.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               6.8.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 193/37

         Italian tasavallan 30.5.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-212/05)
   (2005/C 193/62)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Italian tasavalta, asiamiehenään valtionasiamies Antonio Cingolo, on nostanut 30.5.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               1)

               kumoaa kanteen kohteena olevat kirjeet [21.3.2005 päivätty kirje nro 02772 (POR Campania Ob. 1 2000-2006 (nro CCI 1999 IT 16 1 PO 007)]; 13.5.2005 päivätty kirje nro 04534 [Docup. Ob. 2 Regione Lombardia 2000-2006 (nro CCI 2000 IT 16 2 DO 014] ja 13.5.2005 päivätty kirje nro 04537 [Docup Ob. 2 Regione Lombardia 2000-2006 (nro CCI 2000 OT 16 2 DO 014] sekä kaikki niihin liittyvät päätökset ja toimet,

               2)

               ja tämän seurauksena velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-345/04, Italian tasavalta vastaan komissio (1).

      (1)  EUVL C 262, 23.10.2004, s. 55


title: Asia F-107/10: Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 17.3.2011 — AP v. Euroopan unionin tuomioistuin (Henkilöstö — Myöhästyminen — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               12.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/30

         Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 17.3.2011 — AP v. Euroopan unionin tuomioistuin
   (Asia F-107/10)
   (Henkilöstö - Myöhästyminen - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   2012/C 138/66
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: AP (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: asianajajat B. Cortese ja C. Cortese)

      Vastaaja: Euroopan unionin tuomioistuin

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota unionin tuomioistuimen nimittävän viranomaisen päätös, jolla tosin myönnettiin kantajalle oikeus kotitalouslisään 1.7.2009 alkaen, mutta myönnettiin oikeus saada tätä lisää vasta 1.11.2009 alkaen, ja toissijaisesti vahingonkorvausvaatimus

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               AP vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.


title: Asia C-380/09 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.3.2012 — valittajana Melli Bank plc sekä muina osapuolina Euroopan unionin neuvosto, Ranskan tasavalta, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ja Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Iranin islamilaiseen tasavaltaan kohdistetut rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen — Pankin tytäryhtiön varojen jäädyttäminen — Suhteellisuusperiaate — Yhteisön omistus tai määräysvalta)

text:
               5.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 133/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.3.2012 — valittajana Melli Bank plc sekä muina osapuolina Euroopan unionin neuvosto, Ranskan tasavalta, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ja Euroopan komissio
   (Asia C-380/09 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Iranin islamilaiseen tasavaltaan kohdistetut rajoittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää ydinaseiden levittäminen - Pankin tytäryhtiön varojen jäädyttäminen - Suhteellisuusperiaate - Yhteisön omistus tai määräysvalta)
   2012/C 133/02
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Melli Bank plc (edustajat: D. Anderson ja D. Wyatt, QC, barrister R. Blakeley, solicitor S. Gadhia ja solicitor T. Din)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bishop ja R. Szostak), Ranskan tasavalta (asiamiehet: E. Belliard, G. de Bergues, L. Butel ja E. Ranaivoson), Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamies: S. Hathaway, avustajanaan barrister S. Lee) ja Euroopan komissio (asiamiehet: S. Boelaert ja M. Konstantinidis)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, joka on tehty yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-246/08 ja T-332/08, Melli Bank plc vastaan Euroopan unionin neuvosto, 9.7.2009 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi vaatimuksen Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanosta 23.6.2008 tehdyn neuvoston päätöksen 2008/475/EY (EUVL L 163, s. 29) kumoamisesta siltä osin kuin valittajan nimi mainitaan sellaisten henkilöiden, yhteisöjen ja elimien luettelossa, joihin kyseisiä säännöksiä sovelletaan

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Melli Bank plc velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 282, 21.11.2009.


title: Asia T-219/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 3.5.2007 — Espanja v. komissio (Kalastus — Jäsenvaltioiden kalastuslaivastojen kapasiteetin kehitys — Laivastoon lisäämisiä ja laivastosta poistoja koskevat järjestelyt — Kalastus- ja vesiviljelyalan komitea — Kieliä koskevat järjestelyt)

text:
               23.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 140/19

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 3.5.2007 — Espanja v. komissio
   (Asia T-219/04) (1)

   (Kalastus - Jäsenvaltioiden kalastuslaivastojen kapasiteetin kehitys - Laivastoon lisäämisiä ja laivastosta poistoja koskevat järjestelyt - Kalastus- ja vesiviljelyalan komitea - Kieliä koskevat järjestelyt)
   (2007/C 140/30)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: N. Díaz Abad)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: T. van Rijn ja S. Pardo Quintillán)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 III luvussa määritellyn yhteisön kalastuslaivastopolitiikan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 12.8.2003 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1438/2003 (EYVL L 204, s. 21) kumoamista koskeva vaatimus
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 7, 10.1.2004; aiemmin asia C-464/03.


title: Asia C-200/04: Bundesfinanzhofin 18.3.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Finanzamt Heidelberg vastaan iSt internationale Sprach- und Studienreisen GmbH

text:
               24.7.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/5

         Bundesfinanzhofin 18.3.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Finanzamt Heidelberg vastaan iSt internationale Sprach- und Studienreisen GmbH
   (Asia C-200/04)
   (2004/C 190/07)
   Bundesfinanzhof on pyytänyt 18.3.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 5.5.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Finanzamt Heidelberg vastaan iSt internationale Sprach- und Studienreisen GmbH seuraavaan kysymykseen:
   Sovelletaanko direktiivin 77/388/ETY (1) 26 artiklassa olevaa matkatoimistoja koskevaa erityisjärjestelmää myös sellaisen yrittäjän liiketoimiin, joka järjestää ns. High-School-ohjelmia ja College-ohjelmia, joihin sisältyy kolmesta kymmeneen kuukauden pituinen oleskelu ulkomailla ja joita tarjotaan osallistujille yrityksen omissa nimissä ja joiden toteuttamisessa käytetään muiden verovelvollisten suorittamia suorituksia?

      (1)  EYVL L 145, s. 1.


title: Asia T-817/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.3.2016 – Zoofachhandel Züpke ym. v. komissio (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Eläinten terveysvaatimukset — Lintuinfluenssan torjunta — Kielto tuoda unioniin pyydystettyjä luonnonvaraisia lintuja — Asetus (EY) N:o 318/2007 ja täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 139/2013 — Oikeussääntöjen, joilla annetaan yksityisille oikeuksia, riittävän ilmeinen rikkominen — Harkintavallan rajojen ilmeinen ja vakava ylittäminen — Oikeasuhteisuus — Huolellisuusvelvollisuus — Perusoikeuskirjan 15 – 17 artikla)

text:
               2.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/38

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.3.2016 – Zoofachhandel Züpke ym. v. komissio
   (Asia T-817/14) (1)

   ((Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Eläinten terveysvaatimukset - Lintuinfluenssan torjunta - Kielto tuoda unioniin pyydystettyjä luonnonvaraisia lintuja - Asetus (EY) N:o 318/2007 ja täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 139/2013 - Oikeussääntöjen, joilla annetaan yksityisille oikeuksia, riittävän ilmeinen rikkominen - Harkintavallan rajojen ilmeinen ja vakava ylittäminen - Oikeasuhteisuus - Huolellisuusvelvollisuus - Perusoikeuskirjan 15 – 17 artikla))
   (2016/C 156/49)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantajat: Zoofachhandel Züpke GmbH (Wesel, Saksa), Zoohaus Bürstadt, Helmut Ofenloch GmbH & Co. KG (Bürstadt, Saksa), Zoofachgeschäft – Vogelgroßhandel Import-Export Heinz Marche (Heinsberg, Saksa), Rita Bürgel (Uthleben, Saksa) ja Norbert Kass (Altenbeken, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Correll)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Eggers ja H. Kranenborg)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse vaatimuksesta korvata vahinko, jonka kantajat väittävät kärsineensä 1.1.2010 jälkeen sen seurauksena, että pyydystettyjen luonnonvaraisten lintujen tuonti Euroopan unioniin kiellettiin ensin eläinten terveysvaatimuksista tuotaessa tiettyjä lintuja yhteisöön sekä lintujen tuontiin liittyvistä karanteenivaatimuksista 23.3.2007 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 318/2007 (EUVL L 84, s. 7) ja sitten eläinten terveysvaatimuksista tuotaessa tiettyjä lintuja unioniin sekä lintujen tuontiin liittyvistä karanteenivaatimuksista 7.1.2013 annetulla komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 139/2013 (EUVL L 47, s. 1).

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Zoofachhandel Züpke GmbH, Zoohaus Bürstadt, Helmut Ofenloch GmbH & Co. KG, Zoofachgeschäft – Vogelgroßhandel Import-Export Heinz Marche, Rita Bürgel ja Norbert Kass vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 89, 16.3.2015.


title: Asia C-68/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 19.12.2012 — Euroopan komissio v. Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ympäristö — Direktiivi 1999/30/EY — Pilaantumisen valvonta — Ilman PM10-hiukkasten pitoisuuksia koskevat raja-arvot)

text:
               16.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 19.12.2012 — Euroopan komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-68/11) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Ympäristö - Direktiivi 1999/30/EY - Pilaantumisen valvonta - Ilman PM10-hiukkasten pitoisuuksia koskevat raja-arvot)
   2013/C 46/04
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Alcover San Pedro ja S. Mortoni)

      Vastaaja: Italian tasavalta (asiamies: G. Palmieri, avustajanaan avvocato dello Stato S. Varone)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ilmassa olevien rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksien raja-arvoista 22.4.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/30/EY (EYVL L 163, s. 41) 5 artiklan 1 kohdan (josta on tullut ilmanlaadusta ja sen parantamisesta 21.5.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/50/EY 13 artiklan 1 kohta; EYVL L 152, s. 1) rikkominen — Ilman PM10-pitoisuuden raja-arvojen ylittäminen vuodesta 2005 lähtien

      Tuomiolauselma

               1)

               Italian tasavalta ei ole noudattanut ilmassa olevien rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksien raja-arvoista 22.4.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/30/EY 5 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole pitänyt huolta vuosien 2006 ja 2007 osalta siitä, että ilman PM10-pitoisuudet eivät ylittäneet kyseisessä säännöksessä asetettuja raja-arvoja komission 2.2.2009 päivätyssä virallisessa huomautuksessa mainituilla 55 alueella ja taajamassa Italiassa.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan komissio ja Italian tasavalta vastaavat kumpikin omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 145, 14.5.2011.


title: Asia T-390/04: Carla Piccinni-Leopardin, Carlos Martínez Mongayn ja Georgios Katalagarianakiksen 28.9.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               4.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/48

         Carla Piccinni-Leopardin, Carlos Martínez Mongayn ja Georgios Katalagarianakiksen 28.9.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-390/04)
   (2004/C 300/93)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Carla Piccinni-Leopardi ja Carlos Martínez Mongay, kotipaikka Bryssel, ja Georgios Katalagarianakis, kotipaikka Overijse (Belgia), asiamiehinään asianajajat Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis ja Etienne Marchal, prosessiosoite Luxemburgissa, ovat nostaneet 28.9.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa komission päätöksen, jolla on myönnetty ansiopisteitä ja etusijapisteitä, jotka muodostavat kantajien ylennykseen vaikuttavat tekijät, sekä päätöksen olla ylentämättä heitä palkkaluokkaan A4;

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kyseessä olevassa menettelyssä kantajat moittivat vastaajan päätöstä olla myöntämättä heille ansiopisteitä tai erityisiä etusijapisteitä vuoden 2003 ylennyskierroksen yhteydessä, jotta otettaisiin huomioon muutos heidän palvelukseen ottamisensa yhteydessä suoritetussa luokittelussa, ja päätöstä olla ylentämättä heitä palkkaluokkaan A4.
   He esittävät vaatimustensa tueksi seuraavaa:

               —

               henkilöstösääntöjen 43 ja 45 artiklaa on rikottu, koska vaikka arviointikertomukset oli laadittu aiemmin, kantajat saivat kiinteämääräisen hyvityksen aikaisemmista ansioistaan. Kantajat korostavat tältä osin, että heidän mukaansa väliaikaisten etusijapisteiden myöntämisellä sen ajan perusteella, jonka henkilö on kuulunut kyseiseen palkkaluokkaan, loukataan periaatetta, jonka mukaan ylennys myönnetään virkamiesten ansioiden vertailun perusteella;

               —

               yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja syrjintäkiellon periaatetta, henkilöstösääntöjen 5 artiklan 3 kohtaa ja uralla etenemisen periaatetta on loukattu. Kantajat katsovat tässä suhteessa, että virkamiehet, jotka eivät ole voineet hyötyä ylennyksestä pitkään aikaan, koska heidän ansioitaan ei ole katsottu riittäviksi, tulevat saamaan vuoden 2004 ylennyskierroksella erityisiä etusijapisteitä. Sitä vastoin kantajia, joiden ansioita ei ole voitu arvioita heidän uransa alusta alkaen oikeudenmukaisesti, on kohdeltu samalla tavoin kuin virkamiehiä, joita ei ole voitu luokitella ylempään palkkaluokkaan palvelukseen ottamisensa yhteydessä;

               —

               EY 233 artiklaa on rikottu. He tarkentavat tässä suhteessa, että heidän mukaansa tässä asiassa ratkaiseva kysymys on sen selvittäminen, voidaanko — sen jälkeen kun luokitusperusteita koskevat yleiset täytäntöönpanosäännökset on todettu lainvastaisiksi ja kun komissio on sitoutunut tutkimaan uudelleen edellä mainittujen yleissäännösten mukaisesti palvelukseen otettujen useiden virkamiesten luokituksen — päätöstä, jolla vahvistettiin kantajien luokitteleminen ylempään palkkaluokkaan, rajoittaa siinä määrin, että sen tehokas vaikutus estetään.


title: Erich Biedermannin, Walter W. Hedderichin ja Alfred Wienrichin 19.9.1995 Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuinta vastaan nostama kanne (Asia T-173/95)

text:
N:o C 315 / 18         FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         25.11.95
Valentino Chesin, Margot Jostin ja Ralph Loebischin                yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
19.9.1995 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama               kanteen Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuinta
                                 kanne                             vastaan . Kantajien edustajat ovat asianajajat Georges Van
                         ( Asia T-l 72/95 )                        dersanden ja Laure Levi , Bryssel , ja prosessiosoite Luxem
                                                                   burgissa Fiduciaire Myson Sari , 1 rue Glesener, Luxem
                           ( 95/C 315/35 )                         bourg .
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      Kantajat vaativat, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                   tuomioistuin
Valentino Chesi , Margot Jost ja Ralph Loebisch, kotipaikka
Saksa , ovat nostaneet 19.9.1995 Euroopan yhteisöjen               — kumoaa 19.12.1994 annetun asetuksen ( EHTY , EY ,
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Eu                  Euratom ) N:o 3161 /94 täytäntöönpanoon liittyvät kan
roopan unionin neuvostoa vastaan . Kantajien edustajat                 tajien eläketodistukset joulukuulta 1994 , siltä osin kuin
ovat asianajajat Georges Vandersanden ja Laure Levi ,                  tässä asetuksessa vahvistetaan Saksan korjauskerroin
Bryssel , ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson             pääkaupungin Berliinin tasolle vasta 1.7.1994 alkaen
Sari , 1 rue Glesener, Luxembourg .                                    eikä    3.10.1990       alkaen , ja    tarvittaessa   kumoaa
                                                                        1 8.7.1995 tehdyn tilintarkastustuomioistuimen päätök ¬
                                                                       sen , jolla kantajien valitus hylättiin ;
Kantajat vaativat, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuin
                                                                   — palauttaa kantajille näiden eläkesaatavat kokonaisuu
                                                                       dessaan siten , että ne lasketaan 3.10.1990 alkaen
— kumoaa 19.12.1994 annetun asetuksen ( EHTY , EY ,                    Berliinin tasolle vahvistetun korjauskertoimen mukaise ¬
    Euratom ) N:o 3161 /94 täytäntöönpanoon liittyvät kan             sti ;
    tajien eläketodistukset joulukuulta 1994 , siltä osin kuin
    tässä asetuksessa vahvistetaan Saksan korjauskerroin           — velvoittaa       vastaajan      maksamaan        3.10.1990    ja
    pääkaupungin Berliinin tasolle vasta 1.7.1994 alkaen               30.6.1994 välistä aikaa koskeville eläkesaataville 10
    eikä 3.10.1990 alkaen , ja tarvittaessa kumoaa                     prosentin vuosittaista viivästyskorkoa , joka lasketaan
     19.6.1995 tehdyn neuvoston päätöksen , jolla kantajien            tältä samalta ajalta ;
    valitus hylättiin;
                                                                   — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
— palauttaa kantajille näiden eläkesaatavat kokonaisuu                lut .
    dessaan siten, että ne lasketaan 3.10.1990 alkaen
    Berliinin tasolle vahvistetun korjauskertoimen mukai          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    sesti ,
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
— velvoittaa      vastaajan        maksamaan   3.10.1990     ja    kuin asiassa T-171 /95 .
    30.6.1994 välistä aikaa koskeville eläkesaataville 10
    prosentin vuosittaista viivästyskorkoa , joka lasketaan
    tältä samalta ajalta ;
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
    lut .
                                                                   BASF Lacke + Farben AG:n 25.9.1995 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                        ( Asia T- 175 /95 )
                                                                                ( 95/C 315 /37 )
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
kuin asiassa T-171 /95 .
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                   BASF Lacke + Farben AG on nostanut 25.9.1995 Euroopan
                                                                   yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
                                                                   kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan . Kantajan
                                                                   edustajana on asianajaja Ferdinand Hermanns , Meerbusch
Erich Biedermannin, Walter W. Hedderichin ja Alfred                ( BRD ), prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
Wienrichin 19.9.1995 Euroopan yhteisöjen tilintarkastus           Loesch & Wolters , 1 1 rue Goethe , Luxembourg .
            tuomioistuinta vastaan nostama kanne
                        ( Asia T-l 73 /95 )                        Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                           ( 95 /C 315/36 )                        istuin
                                                                   — kumoaa vastaajan BASF Lacke + Farben AG:tä ja S. A.
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                          Accinautoa koskevan , EY:n perustamissopimuksen
                                                                       85 artiklassa tarkoitetusta menettelystä ( IV/33 . 802 )
Erich Biedermann, Walter W. Hedderich ja Alfred Wien                   12.7.1995 tekemän ja 21.7.1995 tiedoksi annetun
rich , kotipaikka Saksa, ovat nostaneet 19.9.1995 Euroopan             päätöksen kantajaa koskevin osin ,


title: Asia T-399/06: Kanne 22.12.2006 — Giropay v. SMHV

text:
               24.2.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 42/34

         Kanne 22.12.2006 — Giropay v. SMHV
   (Asia T-399/06)
   (2007/C 42/60)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Giropay GmbH (Frankfurt am Main, Saksa) (edustaja: asianajaja K. Gründig-Schnelle)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)
   Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston neljännen valituslautakunnan 26.10.2006 tekemä päätös asiassa R 308/2005-4, joka koskee yhteisön tavaramerkkiä koskevaa hakemusta 2 843 514 ”GIROPLAY”, on kumottava

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”GIROPLAY” luokkiin 9, 36-38 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten (hakemus nro 2 843 514).

      Tutkijan päätös: Hakemuksen osittainen hylkääminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Rekisteröitäväksi haettu merkki ei ole asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla kuvaileva. Lisäksi kyseessä oleva merkki on erityisen sovelias, jotta merkityksellinen yleisö pitää sitä erottamiskykyisenä merkkinä.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/90 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Asia T-437/05 R: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys  7.2.2006  — Brink's Security Luxembourg v. komissio (Välitoimet — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               8.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/30

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 7.2.2006 — Brink's Security Luxembourg v. komissio
   (Asia T-437/05 R)
   (Välitoimet - Kiireellisyysedellytys ei täyty)
   (2006/C 86/61)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Brink's Security Luxembourg SA (Luxembourg, Luxemburg) (edustajat: asianajajat C. Point ja G. Dauphin )

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: E. Manhaeve, M. Šimerdová ja K. Mojzesowicz, avustajanaan asianajaja J. Stuyck)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Group 4 Falck SA (Luxembourg) (edustajat: asianajajat M. Molitor, P. Lopes Da Silva, N. Cambonie ja N. Bogelmann)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Välitoimihakemus, jolla vaaditaan pääasiallisesti ensinnäkin sitä, että komissio velvoitetaan pidättäytymään allekirjoittamasta tarjouspyyntöön nro 16/2005/OIL (rakennusten valvonta- ja vartiointipalvelu) liittyvää sopimusta, toiseksi, sikäli kuin komissio on jo tehnyt tämän sopimuksen, keskeyttämään sen täytäntöönpanon, kunnes ensimmäisen asteen tuomioistuin on ratkaissut kanteen pääasian osalta ja kolmanneksi, että määrätään muista toimenpiteistä.
   Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-539/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 15.10.2015 – Daniel Bowman v. Pensionsversicherungsanstalt

text:
               25.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 27/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 15.10.2015 – Daniel Bowman v. Pensionsversicherungsanstalt
   (Asia C-539/15)
   (2016/C 027/10)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberster Gerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Daniel Bowman

      Vastapuoli: Pensionsversicherungsanstalt

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko perusoikeuskirjan 21 artiklaa, kun se luetaan yhdessä direktiivin 2000/78/EY (1) 2 artiklan 1 ja 2 kohdan ja 6 artiklan 1 kohdan kanssa ja kun huomioon otetaan myös perusoikeuskirjan 28 artikla, tulkittava siten, että

                           a)

                           työehtosopimukseen sisältyvä sääntely, jossa työuran alussa täyttyneiden työskentelykausien yhteydessä määrätään pidemmästä uralla etenemiseen vaadittavasta ajanjaksosta ja siten vaikeutetaan seuraavalle palkkatasolle etenemistä, merkitsee ikään perustuvaa välillistä syrjintää,

                           b)

                           ja jos edellä olevaan a kohtaan vastataan myöntävästi, että tällainen sääntely on asianmukainen ja tarpeen, kun otetaan huomioon erityisesti vähäinen työkokemus työuran alussa?

      (1)  Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annettu neuvoston direktiivi 2000/78/EY (EYVL L 303,s. 16).