title: Asia T-369/08: Kanne 4.9.2008 — EWRIA ym. v. komissio

text:
               22.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/44

         Kanne 4.9.2008 — EWRIA ym. v. komissio
   (Asia T-369/08)
   (2008/C 301/75)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: European Wire Rope Importers Association (EWRIA) (Hemer, Saksa); Câbleries Namuroises SA (Namur, Belgia); Ropenhagen A/S (Vallsbæk Strand, Tanska); Eisen- und Stahlhandelsgesellschaft mbH (Kaarst, Saksa); Heko Industrieerzeugnisse (Hemer, Saksa); Interkabel Internationale Seil- und KabelHandels GmbH (Solms, Saksa); Jose Casañ Colomar SA (Valencia, Espanja); Denwire Ltd: (Dudley, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja T. Lieber)

      Vastaajat: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Kanne on otettava tutkittavaksi

               —

               on kumottava komission 4.7.2008 tekemä päätös, jolla komissio hylkäsi kantajien pyynnön osittaisen välivaiheen tarkastelusta teräsvaijereita koskevien polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden osalta ja yleiskäyttöön tarkoitettujen köysien jättämisestä näiden toimenpiteiden ulkopuolelle

               —

               on velvoitettava komissio aloittamaan teräsvaijereiden tuontia koskevien polkumyyntitoimenpiteiden osittainen välivaiheen tarkastelu toimenpiteiden ulottuvuuden oikaisemiseksi, ja yleiskäyttöön tarkoitetut köydet on jätettävä näiden toimenpiteiden ulkopuolelle

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajat vaativat kanteellaan sen komission 4.7.2008 tekemän päätöksen kumoamista, jolla hylättiin kantajien pyyntö Kiinan kansantasavallasta, Intiasta, Etelä-Afrikasta, Ukrainasta ja Venäjältä (1) peräisin olevien teräsköysien ja -kaapeleiden tuonnista kannettavien polkumyyntitullien osittaisesta välivaiheen tarkastelusta ja yleiskäyttöön tarkoitettujen köysien jättämisestä näiden toimenpiteiden ulkopuolelle. Komissio kieltäytyi ryhtymästä välivaiheen tarkasteluun sillä perusteella, että ei ollut todisteita siitä, että näillä kahdella tuotetyypillä, joihin toimenpiteet kohdistuvat, toisin sanoen teräsvaijereilla ja yleiskäyttöön tarkoitetuilla köysillä, ei olisi samoja fyysisiä, teknisiä ja kemiallisia perusominaisuuksia.
   Kantajat esittävät vaatimustensa tueksi kolme perustetta.
   Kantajat väittävät ensiksi, että se, että yhteisön toimielimet eivät ryhdy osittaiseen välivaiheen tarkasteluun, on perusasetuksen (2) 11 artiklan 3 kohdan ja 21 artiklan vastaista. Ne toteavat, että välivaiheen tarkastelun oikeuttava olosuhteiden muutos voi liittyä myös asianomaisen tuotteen määritelmään.
   Kantajat toteavat toiseksi, että se, että yhteisön toimielimet eivät ryhdy osittaiseen välivaiheen tarkasteluun, loukkaa kantajien perusteltua luottamusta. Ne toteavat, että komissio oli Kiinan kansantasavallasta, Intiasta, Etelä-Afrikasta ja Ukrainasta peräisin olevia teräsvaijereita koskevan toimenpiteiden päättymisen tarkastelun loppuunsaattamisen yhteydessä itse rohkaissut kantajia esittämään osittaista välivaiheen tarkastelua koskevan pyynnön kysymyksessä olevien toimenpiteiden laajuuden oikaisemiseksi.
   Kantajat toteavat lopuksi, että kun yhteisön toimielimet eivät ryhtyneet osittaiseen välivaiheen tarkasteluun, ne tekivät ilmeisen arviointivirheen ja rikkoivat perusasetuksen 1 artiklan 4 kohtaa, kun ne käyttivät toteamustensa perusteena liian laajaa tuotteiden joukkoa, mikä johti siihen, että ne vertasivat toisiinsa erilaisia tuotteita ja näin ollen päätyivät virheellisiin päätelmiin.

      (1)  12.8.1999 annettu neuvoston asetus N:o 1796/1999, sellaisena kuin se on muutettuna lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta, Intiasta, Etelä-Afrikasta ja Ukrainasta peräisin olevien teräsköysien ja -kaapeleiden tuonnissa asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen 8.11.2005 annetulla neuvoston asetuksella N:o 1858/2005 (EUVL L 299, s. 1) ja 2.8.2001 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1601/2001, sellaisena kuin se on muutettuna lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Venäjältä peräisin olevien tietynlaisten rauta- tai teräsköysien ja -kaapeleiden tuonnissa sekä Thaimaasta ja Turkista peräisin olevien tietynlaisten rauta- tai teräsköysien ja -kaapeleiden tuonnissa sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden kumoamisesta 30.10.2007 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1279/2007 (EUVL L 285, s. 1).

      (2)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22.12.1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 384/96 (EYVL L 56, s. 1).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 10 päivänä heinäkuuta 2003 asiassa C-87/01 P: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Conseil des communes et régions d'Europe (CCRE) (Muutoksenhaku – Komission päätös kahden eri oikeusjärjestelmään kuuluvan saatavan kuittaamisesta toisiaan vastaan – Kuittaus vastoin toista näistä saatavista koskevaa kansallista lainsäädäntöä – Lainvastaisuus)

text:
C 200/4                FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                         23.8.2003
          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                              2)    Asia palautetaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen.
                                                                        3)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                   3 päivänä heinäkuuta 2003
                                                                        (1) EYVL C 150, 19.5.2001, EYVL C 134, 5.5.2001.
yhdistetyissä asioissa C-83/01 P, C-93/01 P ja C-94/01 P,
                        Chronopost ym. (1)
(Muutoksenhaku – Valtiontuki – Postiala – Julkinen yritys,
joka tuottaa yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä
palveluja – Suljetun sektorin ulkopuolella toimivalle tytäryh-
tiölle annettu logistinen ja kaupallinen apu – Valtiontuen
käsite – Normaalein markkinaehdoin toimivaa yksityistä                            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                toimijaa koskeva arviointiperuste)
                                                                                10 päivänä heinäkuuta 2003
                          (2003/C 200/06)
                                                                        asiassa C-87/01 P: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                            Conseil des communes et régions d'Europe (CCRE) (1)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                        (Muutoksenhaku – Komission päätös kahden eri oikeusjärjes-
                                                                        telmään kuuluvan saatavan kuittaamisesta toisiaan vastaan
                                                                        – Kuittaus vastoin toista näistä saatavista koskevaa kansal-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                      lista lainsäädäntöä – Lainvastaisuus)
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                (2003/C 200/07)
Yhdistetyissä asioissa C-83/01 P, C-93/01 P ja C-94/01 P,                                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Chronopost SA, kotipaikka Issy-les-Moulineaux (Ranska), (asia-
najajat V. Bouaziz Torron ja D. Berlin) (C-83/01 P), LaPoste,
kotipaikka Boulogne-Billancourt (Ranska) (asianajaja H. Lehman)         (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
(C-94/01 P) Ranskan tasavalta (asiamiehinään G. de Bergues ja                          tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
F. Million) (C-93/01 P), joissa valittajat vaativat muutoksenhaus-
saan yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu neljäs
jaosto) asiassa T-613/97, Ufex ym. vastaan komissio,
14.12.2000 antaman tuomion (Kok. 2000, s. II-4055), ja joissa           Asiassa C-87/01 P, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
valittajien vastapuolina ja muina osapuolina ovat Union fran-           nään: P. Oliver ja H. M. Speyart), jossa valittaja vaatii muutok-
çaise de l'express (Ufex), kotipaikka Roissy-en-France (Ranska),        senhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
DHL International, kotipaikka Roissy-en-France, Federal express         tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-105/99, CCRE vastaan
international (Ranska) SNC, kotipaikka Gennevilliers (Ranska),          komissio, 14.12.2000 antaman tuomion (Kok. 2000, s. II-
CRIE SA kotipaikka Asnières (Ranska) (asianajajat E. Morgan de          4099) kumoamista, ja jossa vastapuolena on Conseil des
Rivery ja J. Derenne) ja Euroopan yhteisöjen komissio, yhtei-           communes et régions d'Europe (CCRE), kotipaikka Pariisi
söjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti                  (Ranska) (asianajajat: F. Herbert ja F. Renard), yhteisöjen
G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat J.-                  tuomioistuin,        toimien       kokoonpanossa:       presidentti
P. Puissochet ja M. Wathelet (esittelevä tuomari) sekä tuomarit         G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat M. Wathelet
C. Gulmann, D. A. O. Edward, P. Jann, V. Skouris, F. Macken,            ja R. Schintgen sekä tuomarit C. Gulmann, A. La Pergola
N. Colneric, S. von Bahr ja A. Rosas, julkisasiamies: A. Tizzano,       (esittelevä tuomari), P. Jann ja V. Skouris, N. Colneric, S. von
kirjaaja: johtava hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut            Bahr, J. N. Cunha Rodrigues ja A. Rosas, julkisasiamies:
3.7.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                     P. Léger, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut
                                                                        10.7.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
1)    Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen       1)    Kumotaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
      asiassa T-613/97, Ufex ym. vastaan komissio, 14.12.2000                 tuomioistuimen asiassa T-105/99, CCRE vastaan komissio,
      antama tuomio kumotaan.                                                 14.12.2000 antama tuomio.
 ---pagebreak--- 23.8.2003                FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 200/5
2)    Kumotaan Euroopan yhteisöjen komission 15.2.1999 päivät-             2)    Helleenien tasavalta ja Euroopan yhteisöjen komissio vastaavat
      tyyn kirjeeseen sisältynyt päätös, jolla komissio kuittasi velkansa        omista oikeudenkäyntikuluistaan.
      CCRE:lle tältä olevalla vastasaamisellaan.
                                                                           3)    Saksan liittotasavalta ja Espanjan kuningaskunta vastaavat
3)    Komissio velvoitetaan korvaamaan CCRE:n oikeudenkäyntikulut                omista oikeudenkäyntikuluistaan.
      ensimmäisessä oikeusasteessa ja muutoksenhaussa sekä vastaa-
      maan omista kuluistaan.
                                                                           (1) EYVL C 173, 16.6.2001.
(1) EYVL C 150, 19.5.2001.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (viides jaosto)
                             (kuudes jaosto)
                                                                                3 päivänä heinäkuuta 2003
                    12 päivänä kesäkuuta 2003
                                                                           asiassa C-156/01, (Centrale Raad van Beroep (Alankomaat)
                                                                           esittämä ennakkoratkaisupyyntö), R. P. Van der Duin
asiassa C-148/01, Helleenien tasavalta vastaan Euroopan                    vastaan Onderlinge Waarborgmaatschappij ANOZ Zorg-
                       yhteisöjen komissio (1)                             verzekeringen UA, ja Onderlinge Waarborgmaatschappij
                                                                           ANOZ Zorgverzekeringen UA, vastaan T. W. Van
(EMOTR – Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen – Maidon                                        Wegberg-Van Brederode (1)
lisämaksu – Viivästyskorot – Päätöksen 2001/137/EY osit-
              taista kumoamista koskeva vaatimus)                          (Sosiaaliturva – Eläkkeensaajat ja heidän perheenjäsenensä,
                                                                           jotka asuvat jossakin muussa kuin eläkkeen maksamisesta
                            (2003/C 200/08)                                vastaavassa jäsenvaltiossa – Terveydenhoitokulut, jotka ovat
                                                                           aiheutuneet eläkkeen maksamisesta vastaavassa jäsenval-
                                                                           tiossa – Edellytykset, joiden täyttyessä hoitokuluista vasta-
                      (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)
                                                                           taan – Toimivaltainen jäsenvaltio ja toimivaltainen laitos –
                                                                                Asetuksen N:o 1408/71 21, 22, 28 ja 31 artikla)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                (2003/C 200/09)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
Asiassa C-148/01, Helleenien tasavalta (asiamiehinään
V. Kontolaimos ja C. Tsiavou), jota tukee Saksan liittotasavalta
(asiamiehinään W.-D. Plessing ja M. Lumma) ja Espanjan                     (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
kuningaskunta (asiamiehenään M. López-Monís Gallego, ja                                   tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
sittemmin S. Ortiz Vaamonde) vastaan Euroopan yhteisöjen
komissio (asiamiehenään M. Condou-Durande), jossa kantaja
vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin kumoaa osittain Euroopan              Asiassa C-156/01, jonka Centrale Raad van Beroep (Alanko-
maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta                  maat) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomiois-
maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä                tuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui-
yhteisörahoituksen ulkopuolelle 5 päivänä helmikuuta 2001                  messa vireillä olevassa asiassa R. P. Van der Duin ja Onderlinge
tehdyn komission päätöksen 2001/137/EY (EYVL L 50, s. 9),                  Waarborgmaatschappij ANOZ Zorgverzekeringen UA, ja
yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpa-                 Onderlinge Waarborgmaatschappij ANOZ Zorgverzekeringen
nossa: jaoston puheenjohtaja J.-P. Puissochet sekä tuomarit                UA, vastaan T. W. Van Wegberg-Van Brederode, ennakkorat-
R. Schintgen, V. Skouris, F. Macken ja J. N. Cunha Rodrigues               kaisun sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella
(esittelevä tuomari), julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja:            liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinhar-
R. Grass, on antanut 12.6.2003 tuomion, jonka tuomiolau-                   joittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta
selma on seuraava:                                                         1971 annetun neuvoston asetuksen N:o 1408/71, sellaisena
                                                                           kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.6.1983
1)    Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR)                 annetulla neuvoston asetuksella N:o 2001/83 (EYVL L 230,
      tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen         s. 6), 21 artiklan, 22 artiklan 1 kohdan c alakohdan,
      jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 5 päivänä helmi-        28 artiklan ja 31 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin
      kuuta 2001 tehty komission päätös 2001/137/EY kumotaan               (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
      siltä osin kuin siinä tehdään Helleenien tasavaltaa koskeva          M. Wathelet sekä tuomarit C. W. A. Timmermans, A. La
      rahoituskorjaus sellaisten viivästyskorkojen osalta, jotka ovat      Pergola (esittelevä tuomari), P. Jann ja S. von Bahr. julkisasia-
      aiheutuneet markkinointivuodelta 1995/1996 perittävän lisä-          mies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: johtava hallintovirka-
      maksun myöhästyneestä suorittamisesta ja jotka on laskettu           mies M.-F. Contet, on antanut 3.7.2003 tuomion, jonka
      helmikuun 1997 ja joulukuun 2000 väliseltä ajanjaksolta.             tuomiolauselma on seuraava:


title: Asia C-14/03: Euroopan yhteisöjen komission 13.1.2003 Itävallan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
22.2.2003                FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                              C 44/19
Euroopan yhteisöjen komission 10.1.2003 Suomen tasa-                  Euroopan yhteisöjen komission 13.1.2003 Itävallan tasa-
                   valtaa vastaan nostama kanne                                         valtaa vastaan nostama kanne
                            (Asia C-10/03)                                                       (Asia C-14/03)
                           (2003/C 44/34)
                                                                                (2003/C 44/35)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.1.2003 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Suomen tasavaltaa             Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 13.1.2003 Euroo-
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat C. Tufvesson ja M. Huttu-          pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa
nen, prosessiosoite Luxemburgissa.                                    vastaan. Kantajan asiamies on komission oikeudellisen yksikön
                                                                      virkamies Josef Christian Schieferer ja prosessiosoite Luxem-
                                                                      burgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies Luis Escobar
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-        Guerrero, Centre Wagner C 254, Kirchberg.
tuin
1)     toteaa Suomen tasavallan jättäneen noudattamatta sille         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin toteaa, että Itävallan
       tutkintotodistusten tunnustamisjärjestelmän perustami-         tasavalta ei ole noudattanut otsonin aiheuttamasta ilman
       sesta vapauttamisdirektiivien ja siirtymätoimenpiteistä
                                                                      pilaantumisesta 21 päivänä syyskuuta 1992 annetun neuvos-
       annettujen direktiivien soveltamisalaan kuuluvan amma-         ton direktiivin 92/72/ETY ( 1) 5 artiklan, luettuna yhdessä
       tillisen toiminnan osalta sekä tutkintotodistusten yleisen
                                                                      liitteessä I olevan 3 ja 4 kohdan kanssa, mukaisia velvoitteitaan,
       tunnustamisjärjestelmän täydentämisestä 7 päivänä kesä-
       kuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston
       direktiivin 1999/42/EY (1) mukaiset velvollisuutensa,          a)     koska se on säätänyt
       koska Suomi ei ole saattanut voimaan direktiivin noudat-
       tamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia              1)    20 mikrogrammaa/kuutiometri korkeammasta kyn-
       määräyksiä tai ei ainakaan ole ilmoittanut niitä komis-                     nysarvosta (ennakkovaroitustaso) kuin mistä on
       siolle,                                                                     säädetty direktiivin liitteessä I olevassa 3 kohdassa,
2)     velvoittaa Suomen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                             2)    direktiivin 5 artiklan vastaisesti, että julkisen tiedot-
                                                                                tamisen edellytyksenä on kynnysarvon ylittyminen
                                                                                vähintään kahdella mittausasemalla,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                             3)    kolmen tunnin keskiarvosta direktiivin liitteessä I
                                                                                olevassa 3 ja 4 kohdassa säädetyn yhden tunnin
EY 249 artiklan kolmannen kohdan mukaan direktiivit velvoit-                       keskiarvon asemesta,
tavat jäsenvaltioita saavutettavaan tulokseen nähden, mutta
jättävät kansallisten viranomaisten toteutettavaksi muodot ja                eikä se näin ollen ole direktiivissä tarkoitetuissa tilanteissa
keinot, joilla tulos saavutetaan.                                            täysin varmistanut sitä, että väestölle tiedotetaan tai sitä
                                                                             varoitetaan kynnysarvon ylittymisestä. Itävallan tasavalta
                                                                             ei tämän vuoksi ole pannut direktiiviä 92/72/ETY täysi-
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet saat-              määräisesti täytäntöön.
taakseen direktiivit säädetyssä määräajassa osaksi kansallista
oikeusjärjestystä ja ilmoitettava komissiolle viipymättä näistä
toimenpiteistä.                                                       b)     Itävallan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeuden-
                                                                             käyntikulut.
Komissio toteaa, että Suomi ei ole vielä toteuttanut näitä
toimenpiteitä tai ei ainakaan ole ilmoittanut niitä komissiolle.
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan jäsenvaltiot eivät voi
vedota sisäisiin olosuhteisiinsa tai käytännön ongelmiin sen          Itävallan tasavalta ei ole saattanut täysimääräisesti osaksi
perusteeksi, että täytäntöönpanoa ei ole toteutettu säädetyssä        Itävallan oikeusjärjestelmää direktiivin 92/72/ETY säännöksiä,
määräajassa.                                                          jotka koskevat ilman otsonipitoisuuden kynnysarvoja (direktii-
                                                                      vin liitteessä I oleva 3 kohta), vaatimusta väestölle tiedottami-
                                                                      sesta, kun kynnysarvojen ylittyminen todetaan yhdellä mittaus-
( 1) EYVL L 201, s. 77.
                                                                      asemalla (direktiivin 5 artikla), ja keskiarvon muodostamista
                                                                      kynnysarvoa määritettäessä (direktiivin liitteessä I oleva 3 ja
                                                                      4 kohta).
 ---pagebreak--- C 44/20                FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                         22.2.2003
Väestölle tiedottamisen kynnysarvo                                    semalla ja odotettavissa on, että tilanne pysyy ennallaan
                                                                      tai pahenee. Direktiivissä ei sen sijaan säädetä tällaisesta
Direktiivin 5 artiklan mukaan väestölle on tiedotettava liit-         rajoituksesta.
teessä I olevassa 3 kohdassa mainitun arvon ylittymisestä, kun
taas Itävallan otsonilainsäädännössä (Ozongesetz) ei eroteta          Kynnysarvon määrittäminen yhden tunnin keskiarvona
väestölle tiedottamisen kannalta toisistaan direktiivissä mainit-
tuja kolmea vaihetta (ennakkovaroitusvaihe, varoitusvaihe I           Itävallan otsonilain mukaan varoitusarvot määritetään kolmen
ja varoitusvaihe II). Itävallan otsinilain liitteen 1 mukaan          tunnin keskiarvoina (mg/m 3). Sen sijaan direktiivin liitteessä I
ennakkovaroitusvaihe alkaa vasta arvon 0,200 mg/m3 (eli               olevassa 3 ja 4 kohdassa kynnysarvot määritetään yhden
200 mikrogrammaa/kuutiometri) ylittyessä, kun taas direktii-          tunnin keskiarvona. Itävallan suorittaman määrittämisen seu-
vin 5 artiklassa, luettuna yhdessä liitteessä I olevan 3 kohdan       rauksena voi olla huomattavasti pienempi määrä varoitusarvo-
kanssa, kynnysarvoksi säädetään 180 mikrogrammaa/kuutio-              ja eli tiedottamista väestölle kuin mitä direktiivissä edellytetään.
metri (eli 0,180 mg/m3).
                                                                      Näiden kolmen edellä mainitun kynnysarvojen vahvistamista
                                                                      ja määrittämistä koskevan eroavaisuuden seurauksena voi olla
Kynnysarvon ylittyminen kahdella mittausasemalla                      se, että Itävallassa väestölle tiedotetaan vähemmän kuin mitä
                                                                      direktiivin 5 artiklassa ja liitteessä I olevassa 3 ja 4 kohdassa
Itävallan otsonilain mukaan ennakkovaroitusvaihe alkaa val-           edellytetään.
vonta-alueella vasta, kun varoitusarvo on ylittynyt viimeisen
12 tunnin aikana vähintään kahdella valvonta-alueen mittausa-         (1 ) EYVL 1992 L 297, s. 1.


title: Pablo Jimenez Fernandezin 7.4.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-101/97)

text:
14.6.97             I FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 181 / 19
Willem Stolsin 7.4.1997 Euroopan unionin neuvostoa                 — velvoittaa vastaajan korvaamaan asian käsittelystä
                    vastaan nostama kanne                              tässä tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntiku
                         ( Asia T-99/97 )                              lut .
                          ( 97/C 181 /36 )                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat sa
                                                                   mansisältöiset kuin asiassa T-16/97 ( M.
Willem Stols, kotipaikka Halsteren ( Alankomaat), on nos
tanut 7.4.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus
                                                                   (M EYVL N:o C 74, 8.3.1997, s . 27.
asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neu
vostoa vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Nicolas
Lhoëst, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire
Myson SARL, 30 rue de Cessange.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois            Pablo Jimenez Fernandezin 7.4.1997 Euroopan yhteisöjen
tuin
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
— kumoaa neuvoston 13.8.1996 tekemän päätöksen, jol                                      ( Asia T-101 /97 )
     la se kantajan vaatimuksen vastaisesti päätti olla arvi                                ( 97/C 181 /38 )
     oimatta henkilöstösääntöjen 31 artiklan 2 kohdan
     mahdollista soveltuvuutta,                                                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
— kumoaa tarpeellisilta osin neuvoston 27.12.1996 kan             Pablo Jimenez Fernandez, kotipaikka Overijse ( Belgia ), on
     tajan valituksen perusteella tekemän nimenomaisen             nostanut 7.4.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi
     hylkäävän päätöksen,                                          keusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
                                                                   komissiota vastaan . Kantajan edustajana on asianajaja Ni
— velvoittaa vastaajan korvaamaan asian käsittelystä               colas Lhoëst, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa Fi
     tässä tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntiku           duciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange.
     lut .
                                                                   Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                tuin
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat sa       — kumoaa 17.6.1996 tehdyn komission päätöksen, jolla
mansisältöiset kuin asiassa T-16/97 ( M.                                komissio hylkäsi kantajan vaatimuksen henkilöstö
                                                                        sääntöjen 31 artiklan 2 kohdan mahdollisen soveltu
(') EYVL N:o C 74, 8.3.1997, s. 27.                                     vuuden arvioimisesta,
                                                                   — kumoaa tarpeellisilta osin kantajan valituksen perus
                                                                        teella 27.12.1996 tehdyn komission nimenomaisen hyl
                                                                        käävän päätöksen,
Andre Peningin 7.4.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota             — velvoittaa vastaajan korvaamaan asian käsittelystä
                    vastaan nostama kanne                               tässä tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntiku
                        ( Asia T-100/97 )                               lut.
                           ( 97/C 181 /37 )                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat sa
                                                                    mansisältöiset kuin asiassa T-16/97 ( M.
Andre Pening, kotipaikka Waterloo ( Belgia ), on nostanut
 7.4.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen              (M EYVL N:o C 74, 8.3.1997, s . 27.
 tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan . Kantajan edustajana on asianajaja Nicolas
 Lhoëst, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire
 Myson SARL, 30 rue de Cessange.
 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois               Massimo Lombardinin 7.4.1997 Euroopan yhteisöjen
 tuin
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
 — kumoaa 12.6.1996 tehdyn komission päätöksen, jolla                                      ( Asia T- 102/9 7 )
      komissio hylkäsi kantajan vaatimuksen henkilöstö                                       ( 97/C 181 /39 )
      sääntöjen 31 artiklan 2 kohdan mahdollisen soveltu
      vuuden arvioimisesta,                                                         (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
 — kumoaa tarpeellisilta osin kantajan valituksen perus            Massimo Lombardini, kotipaikka Bryssel, on nostanut
      teella 27.12.1996 tehdyn komission nimenomaisen hyl          7.4.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
      käävän päätöksen,                                             tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota


title: Asia C-350/12 P: Valitus, jonka Euroopan unionin neuvosto on tehnyt 24.7.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-529/09, Sophie in ’t Veld v. Euroopan unionin neuvosto, 4.5.2012 antamasta tuomiosta

text:
               6.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 303/16

         Valitus, jonka Euroopan unionin neuvosto on tehnyt 24.7.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-529/09, Sophie in ’t Veld v. Euroopan unionin neuvosto, 4.5.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia C-350/12 P)
   2012/C 303/29
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: P. Berman, B. Driessen, Cs. Fekete)

      Muut osapuolet: Sophie in ”t Veld, Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Unionin yleisen tuomioistuimen valituksenalainen tuomio on kumottava

               —

               valituksen kohteena olevat kysymykset on ratkaistava lopullisesti ja

               —

               asian T-529/09 kantaja on velvoitettava korvaamaan neuvostolle kyseisestä asiasta ja tästä valituksesta aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valitus koskee yleiseen etuun liittyvien poikkeuksien tulkintaa siltä osin kuin kyse on kansainvälisistä suhteista ja oikeudellisen neuvonannon suojasta. Poikkeuksista säädetään ehdottomana poikkeuksena yleisön oikeuteen tutustua asiakirjoihin asetuksen (1) 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan kolmannessa luetelmakohdassa ja varauksellisena poikkeuksena yleisön oikeuteen tutustua asiakirjoihin asetuksen 4 artiklan 2 kohdan toisessa luetelmakohdassa.
   Neuvosto katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin teki mainittuja poikkeuksia tulkitessaan neljä virhettä.
   Ensiksikin unionin yleinen tuomioistuin on virheellisesti katsonut, että oikeudellisen perustan valintaa koskeva erimielisyys ei voi vahingoittaa EU:n unionin kansainvälisiin suhteisiin liittyviä etuja (ensimmäisen valitusperusteen ensimmäinen osa). Toimielinten väliset kiistat unionin toimivallasta ja oikeudellisen perustan valinnasta kietoutuvat tiiviisti yhteen kansainvälisten sopimusten sisältöä koskevien ristiriitojen kanssa. Toimielinten väliset toimivaltakiistat voivat lisäksi vaikuttaa EU:n neuvotteluasemaan, vaikuttaa kielteisesti sen uskottavuuteen neuvottelukumppanina ja vaarantaa neuvottelujen tuloksen.
   Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin sovelsi väärää valvonnan tasoa ja korvasi neuvoston arvioinnin asianomaisen asiakirjan merkityksestä kansainvälisille suhteille omallaan (ensimmäisen valitusperusteen toinen osa). Kun kyse on yleisen edun suojaamisesta kansainvälisissä suhteissa, valvonnan taso on sellainen, jossa annetaan asianomaiselle toimielimelle ’laaja harkintavalta’ sen sijaan, että edellytettäisiin ’konkreettisen ja tosiasiallisen’ vahingon osoittamista. Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se tutki neuvoston perusteet kokonaisuudessaan soveltaen ”konkreettisen ja tosiasiallisen” vahingon vaatimusta korvaten näin omalla arviollaan neuvoston arvion siitä, mitä ulkopoliittisia seurauksia asiakirjan luovuttamisella yleisölle on.
   Kolmanneksi unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se ei ottanut huomioon sekä pyydetyn oikeudellisen lausunnon sisällön arkaluonteisuutta että niitä erityisiä olosuhteita, jotka vallitsivat ajankohtana, jolloin oikeutta tutustua asiakirjaan pyydettiin (toisen valitusperusteen ensimmäinen osa). Oikeudellinen lausunto koski arkaluonteisia kansainvälisiä neuvotteluja, jotka olivat vielä käynnissä pyynnön esittämisen ajankohtana, ja kysymys oli olennaisista ja elintärkeistä eduista terrorismin ja terrorismin rahoituksen estämiseksi ja torjumiseksi tehtävässä Atlantin ylittävässä yhteistyössä oikeudellisessa lausunnossa käsitellyn oikeudellisen perustan valinnan ollessa toimielinten välisen erimielisyyden kohteena. Unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut huomioon näitä oikeudellisen neuvonannon erityispiirteitä.
   Lopuksi unionin yleinen tuomioistuin virheellisesti sulautti kansainvälisen sopimuksen neuvottelemisen ja tekemisen yhteen toimielinten lainsäädäntötoiminnan kanssa ylivoimaista yleistä etua koskevan arvion suorittamiseksi (toisen valitusperusteen toinen osa). Näin tehdessään unionin yleinen tuomioistuin jätti huomioon ottamatta ne merkittävät erot, jotka vallitsevat kansainvälisten sopimusten neuvottelemisen — johon yleisön osallistumista väistämättä on rajoitettu kysymyksessä olevien strategisten ja taktisten intressien vuoksi — ja tällaisten sopimusten tekemisen ja täytäntöönpanon välillä.

      (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).


title: Société Nationale des Chemins de Fer Français'n (S.N.C.F.) 7. 3. 1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-79/95)

text:
N:o C 119/28           FI                        Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                      13.5.95
3 ) velvoittaisi komission korvaamaan kantajien oikeuden            Société Nationale des Chemins de Fer Français'n (S.N.C.F. )
      käyntikulut.                                                        7. 3 . 1995 Euroopan yhteisôjen komissiota vastaan
                                                                                nostama kanne
                                                                                (Asia T-79/95 )
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                ( 95/C 119/54)
Kantajat väittävät, että komissio on menetellyt, päättäes
sään viejien kanssa yhteenliittyneiden tuojien polkumyynti                            (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
tullin palautusta koskevien hakemusten hyväksymisestä tai
hylkäämisestä, epäasianmukaisesti ja virheellisesti, sisällyt
täessään palautettavaksi haettavan polkumyyntitullin ni             Société Nationale des Chemins de Fer Français ( S.N.C.F. ),
ihin kustannuksiin, jotka vähennetään jälleenmyyntihinna            ranskalainen julkinen yritys, kotipaikka Pariisi (Ranska ),
sta, jotta päädyttäisiin uudelleenmuodostèttuun vientihin           edustajinaan asianajaja Barbara Rapp-Jung, Frankfurt am
taan, seuraavien syiden osalta:                                      Main ja Nathalie Flandin, Bryssel, prosessiosoite Luxem
                                                                     burgissa asianajotoimisto Victor Elvinger, 31 rue d'Eich, on
                                                                     nostanut 7. 3 . 1995 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
a ) Kyseisen säännön soveltaminen on virheellistä, koska             oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö
     sen johdosta saadaan laskennallinen polkumyyntimar             jen komissiota vastaan.
     ginaali, jota tosiasiallisesti ei ole olemassa tai jota
     ainakaan näin suurena ei ole olemassa seurauksin, että
     tämän päätelmän vuoksi tullimaksun palautusta ei                Kantaja vaatii tuomioistuinta
     myönnetä, vaikka sellainen pitäisi myöntää tai palautus
     tosin myönnetään, mutta liian pienenä .                         — julistamaan mitättömäksi komission 13 . 12 . 1994 teke
                                                                          män päätöksen, joka koskee EY:n perustamissopimuk
b ) Käytännöllä loukataan suhteellisuusperiaatetta, koska                 sen 85 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan sovelta
     siinä asetetaan tuojille liiallinen rasite, jonka takia he           mismenettelyä (IV/32.490 — Eurotunneli );
     kärsivät korkeammaksi määrätystä polkumyyntitullista
     kuin kyseessä olevaan tuontiin liittyvän polkumyynnin          — toissijaisesti, julistamaan päätöksen mitättömäksi siltä
     poistamista koskevan tavoitteen täyttämiseksi olisi tar             osin kuin siihen on liitetty ehtoja (2 artiklan
     peen .                                                               a kohta );
c) Sääntö johtaa syrjintään yhteenliittyneiden ja riippu           — velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäynti
                                                                          kulut.
     mattomien tuojien välillä.
d) Säännön soveltaminen rikkoo GATT-sopimuksen ja                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     GATTin polkumyynnin ehkäisemistä koskevan koodin
     mukaan EY:lle kuuluvaa velvoitetta kantaa polkumyyn            Kantaja esittää, että Yhdistyneen kuningaskunnan ja Rans
     titullia ainoastaan siinä määrin, kuin se on tarpeen            kan välisen kiinteän yhteyden (Liason Fixe, tunneli ) liiken
     polkumyynnin vaikutusten tasaamiseksi tai sen ehkäise          nöimistä varten toimiluvan saaneet yritykset (France Man
     miseksi ja velvoitetta palauttaa maksetut, tiettyä tuontia     che S.A. ja Channel Tunnel Group Ltd) toisaalta ja Société
     koskevat polkumyyntitullit, jos niiden suuruus ylittää         Nationale des Chemins de Fer Français ja British Railways
     polkumyyntimarginaalin.                                         Board toisaalta ovat allekirjoittaneet 29 . 7. 1987 sopimuk
                                                                    sen tunnelin käytöstä ja että tämän sopimuksen pääasialli
e) Komission 1 . 1 . 1995 alkaen soveltama uusi sääntö,             sena kohteena oli sopia toimiluvan saaneiden yritysten sekä
     jonka mukaan täysimääräinen palautus myönnetään                 SNCF:n ja BR:n välillä läpikulkuoikeuksien jaosta tai
     yhteenliittyneille tuojille, jotka korottavat myyntihin        SNCF:n ja BR:n " urista ". Sopimuksesta on ilmoitettu
     taansa kerran (" single jump"-sääntö ) osoittaa, että ne       komissiolle, jotta se toteaisi, että neuvoston asetuksen
     ylitsepääsemättömät vaikeudet, joihin komissio on               ( ETY) N:o 1017/68 2 artiklassa tarkoitettu kielto jätetään
     vedonnut oikeuttaakseen aiemman toimintatapansa,               soveltamatta . Komissio on päättänyt, että kieltoa ei sovel
     eivät ole perusteltuja.                                        leta sopimukseen seuraavan 30 vuoden aikana, se on
                                                                    kuitenkin liittänyt soveltamatta jättämiselle ehtoja, joiden
Kantajat katsovat, että perustamissopimuksen 184 artiklan           täyttämisestä SNCF:n ja BR:n on vastattava yksin, sekä
                                                                    lisäksi sellaisia velvoitteita, jotka koskevat kaikkia sopi
perusteella asetuksen N:o 2423/88 2 artiklan 8 kohdan
b alakohdan määräyksiä ei ole sovellettava siltä osin, kuin         muksen osapuolia.
niissä edellytetään, että vientihintaa laskettaessa maksetut
polkumyyntitullit on sisällytettävä niihin kustannuksiin,           Kantaja vastustaa tätä päätöstä vetoamalla seuraaviin
jotka vähennetään asiakkaille tulevasta jälleenmyyntihin           oikeudellisiin perusteisiin:
nasta . Sen vuoksi kantajat pyytävät yhteisöjen tuomioistu
inta mitätöimään valituksenalaisen päätöksen siltä osin,               I. Olennaisten menettelymääräysten rikkominen
kuin siinä ei määrätä polkumyyntitullin palautusta tällai
sten määräysten soveltamisen seurauksena .                                1 ) Kilpailusääntöjen soveltamisesta annettujen asetus
                                                                                ten rikkominen: Kantaja katsoo vastoin komission
                                                                                kantaa, että asetus N:o 17 ei sovellu sopimuk
                                                                                seen .
 ---pagebreak--- 13.5.95             LSJ                        Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                N:o C 119/29
    2) Puolustusoikeuksien rikkominen: Kantaja väittää,                      f) Päätöksessä ei oteta huomioon säädöksiä, joilla
        että komissio on rikkonut sille kuuluvaa oikeutta                        turvataan Euroopan laajuisten verkkojen talou
        tutustua asiakirjoihin, oikeutta tulla kuulluksi ja                       dellinen elinkelpoisuus.
        laillisia määräaikoja koskevaa oikeutta .
                                                                             g) Päätöksessä ei oteta huomioon teknisen yhteis
    3 ) Kilpailusääntöj ä koskevan hyvän hallinnon periaat                      työn objektiivista tarvetta.
        teen rikkominen: Kantajan mukaan komissio ei ole
        noudattanut pienimmän mahdollisen puuttumisen                    3 ) Toimivallan ylittäminen: Kantaja väittää, että
        periaatetta, kun se on liittänyt soveltamatta jättä                 komissio voi liittää asetuksen N:o 17 8 artiklan ja
        mistä koskevaan päätökseensä ehtoja, joiden aset                    asetuksen N:o 1017/68 13 artiklan nojalla sovelta
        tamisella vähätellään sopimusvapautta ja jotka                       matta jättämistä koskevaan päätöksen ehtoja ja
        järkyttävät vakavalla tavalla sopimuksen taloudel                   velvoitteita, mutta sen toimivalta tällä alueella on
        lista tasapainoa. Kantaja väittää edelleen, että                     harkintavaltaa, eikä se ole rajatonta. Kantaja kat
        komissio on menetellyt väärin määrätessään sellai                   soo, että komissio ylittää toimivaltansa, jos se
        sista ehdoista, jotka ovat vaikutuksiltaan takautu                  muuttaa sopimuksen sisältämää taloudellista tasa
        via; tällaiset takautuvat vaikutukset ovat vastoin                   painotilaa ja niitä markkinaolosuhteita, joissa sopi
        yhteisöoikeuden määräyksiä, joiden mukaan myön                      musta on määrä soveltaa niin huomattavalla
        netty poikkeus voidaan peruuttaa ainoastaan tarka                   tavalla, että valveutunut taloudellinen toimija ei
        sti määritellyissä olosuhteissa, jollaisia ei tässä                  olisi' tehnyt sellaista sopimusta omasta tahdostaan.
        tapauksessa ole .                                                    Tässä on kysymyksessä tällainen tapaus .
II. Yhteisöoikeuden aineellisten sääntöjen rikkominen                    4 ) EY:n perustamissopimuksen 190 artiklan rikkomi
                                                                             nen. Kantaja väittää, että päätös ei vastaa oikeus
    1 ) Luottamuksensuojaa koskevan periaatteen louk                        käytännön mukaisesti valituksenalaisten päätösten
        kaaminen: Kantaja väittää, että taloudellisilla                      perusteluille asetettavia vaatimuksia.
        toimijoilla on oikeus edellyttää viranomaisten otta
        van huomioon sen, että he ovat tehneet aikaisem
        man oikeudellisen tilanteen perusteella vilpittö
        mässä mielessä päätöksensä, joiden seuraukset vai
        kuttavat edelleen uuden oikeudellisen tilanteen
        aikana; oikeuden toteutumiseksi näitä päätöksiä on         British Railways Boardin 8. 3 . 1995 Euroopan yhteisöjen
        suojeltava määräämällä niihin sovellettavasta siirty                     komissiota vastaan nostama kanne
        mäkaudesta, jonka täytyy olla luonteeltaan ja                                        (Asia T-80/95 )
        kestoltaan sellainen, että kyseisillä taloudellisilla
        toimijoilla on realistiset mahdollisuudet sopeuttaa                                   ( 95/C 119/55 )
        päätöksensä uuteen oikeudelliseen tilanteeseen.
        Komissio ei ole toiminut näin nyt kyseessä olevan                            (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
        päätöksen osalta .
                                                                   British Railways Board, edustajinaan Thomas Sharpe ja
    2 ) Kanteen kohteena oleva päätös rikkoo EY:n pe              Alexandre R.M. Nourry, prosessiosoite asianajaja Jean
        rustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa ja asetuk         Hoss, asianajotoimisto Elvinger & Hoss, Avocats à la Cour,
        sen N:o 1017/68 2 artiklaa ja ETA-sopimuksen               15 Côte d'Eich, B.P. 425 , 1450 Luxemburg, on nostanut
        53 artiklan 1 kohtaa seuraavien syiden takia:              8 . 3 . 1995 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                   tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
        a ) Relevantit markkinat on rajattu päätöksessä            vastaan .
             virheellisesti sekä tosiasioiden että oikeudellis
             ten seikkojen osalta.
                                                                   Kantaja vaatii tuomioistuinta
        b ) Sopimuksen kohteena ei ole markkinoiden j aka
             minen EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan           — julistamaan komission 13 . 12 . 1994 tekemän päätöksen
             1 kohdassa, asetuksen N:o 1017/69 2 artiklassa             94/894/EY ( i ) kokonaisuudessaan mitättömäksi; tai
             ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa                   vaihtoehtoisesti julistamaan päätöksen 2 artiklan a
             tarkoitetulla tavalla .                                    kohdan mitättömäksi; ja
                                                                   — velvoittamaan komission korvaamaan kantajan oikeu
        c) Sopimuksesta ei seuraa, että markkinat jaetaan
                                                                        denkäyntikulut.
             edellä mainittujen määräysten tarkoittamalla
             tavalla .
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
        d ) Päätöksessä ei oteta huomioon eri liikenne
             muotojen keskinäisen kilpailun merkitystä .           Kantaja kiistää päätöksen lainmukaisuuden seuraavien
                                                                   syiden takia:
        e) Päätöksessä ei oteta huomioon sopimuksen
             kohteen ja seurauksien kilpailua edistäviä vai       1 ) Päätös perustuu arvioinnin perusteena olevien tosiasioi
             kutuksia .                                                  den virheelliseen ja epätäydelliseen arviointiin, ja se


title: Asia F-99/14: Kanne 29.9.2014 – ZZ v. neuvosto

text:
               15.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 448/40

         Kanne 29.9.2014 – ZZ v. neuvosto
   (Asia F-99/14)
   (2014/C 448/51)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja M. Velardo)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Neuvoston kahden henkilöstötiedotteen osittainen kumoaminen siltä osin kuin niiden mukaan asemapaikasta lähtöpaikkakunnalle siirtymisestä aiheutuvien matkakulujen korvaaminen ja matkapäivien myöntäminen liitetään ulkomaankorvaukseen ja maastamuuttokorvaukseen, ja vastaajan velvoittaminen suorittamaan vahingonkorvausta väitetysti aiheutuneista henkisestä kärsimyksestä ja aineellisista vahingoista

      Vaatimukset

               —

               SEUT 270 artiklan nojalla on kumottava päätös, joka sisältyy 9.1.2014 annettuun henkilöstötiedotteeseen 13/14 (päätös nro 2/2014), jolla muutettiin matkapäiviin sovellettavaa järjestelmää sen johdosta, että 1.1.2014 alkaen sovelletaan henkilöstösääntöjen liitteessä V olevaa 7 artiklaa, jota on muutettu Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen muuttamisesta 22.10.2013 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU, Euratom) N:o 1023/2013, joka julkaistiin 29.10.2013 Euroopan unionin virallisen lehden numerossa L 287, sekä henkilöstötiedotteeseen 9/14 (päätös nro 12/2014), jolla muutettiin matkakuluihin sovellettavaa järjestelmää sen johdosta, että 1.1.2014 alkaen sovelletaan henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevaa 8 artiklaa, jota on myös muutettu edellä mainitulla asetuksella; kumoamisvaatimus kohdistuu vain näiden henkilöstötiedotteiden siihen osaan, jonka mukaan oikeus matkakuluihin ja matkapäiviin liitetään ulkomaankorvaukseen tai maastamuuttokorvaukseen, sekä henkilöstötiedotteen 9/14 6 artiklaan, jossa otettiin käyttöön uudet perusteet lähtöpaikkakunnan määrittämiseksi

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan kantajalle 1 69  051,96 euroa aiheutuneista aineellisista vahingoista sekä 40  000 euroa henkisestä kärsimyksestä

               —

               vastaaja on velvoitettava maksamaan vahingonkorvausta ja 6,75 prosentin suuruista viivästys- ja hyvityskorkoa henkisestä kärsimyksestä ja aiheutuneesta aineellisesta vahingosta

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-4/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.10.2006 (Verwaltungsgericht Aachenin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Hasan Güzeli v. Oberbürgermeister der Stadt Aachen (Ennakkoratkaisupyyntö — ETY-Turkki-assosiaatio — Työntekijöiden vapaa liikkuvuus — Assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 10 artiklan 1 kohdan tulkinta — Turkkilaisen työntekijän oleskeluluvan uudistamista koskevan hakemuksen hylkääminen)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/7

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.10.2006 (Verwaltungsgericht Aachenin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Hasan Güzeli v. Oberbürgermeister der Stadt Aachen
   (Asia C-4/05) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - ETY-Turkki-assosiaatio - Työntekijöiden vapaa liikkuvuus - Assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 10 artiklan 1 kohdan tulkinta - Turkkilaisen työntekijän oleskeluluvan uudistamista koskevan hakemuksen hylkääminen)
   (2006/C 326/14)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Verwaltungsgericht Aachen
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Hasan Güzeli

      Vastaaja: Oberbürgermeister der Stadt Aachen
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Verwaltungsgericht Aachen — ETY-Turkki-assosiaationeuvoston tekemän päätöksen nro 1/80 10 artiklan 1 kohdan tulkinta — Työmarkkinoilla laillisesti työskentelevien turkkilaisten työntekijöiden syrjintäkielto työolojen osalta — Oleskeluluvan uudistamista koskevan hakemuksen hylkääminen, jolla päätetään sellaisen turkkilaisen kausityöntekijän työsuhde, jolla on hallussaan toistaiseksi voimassa oleva työlupa
   Tuomiolauselma
   Assosiaation kehittämisestä 19.9.1980 tehdyn ETY–Turkki-assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 6 artiklan 1 kohdan ensimmäistä luetelmakohtaa on tulkittava siten, että turkkilainen työntekijä voi vedota tässä määräyksessä hänelle annettuihin oikeuksiin ainoastaan silloin, kun hänen toiselle työnantajalle tekemänsä palkkatyö on vastaanottavan jäsenvaltion maahantuloa ja työntekoa koskevien lakien ja hallinnollisten säädösten mukainen. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana on tehdä tarpeelliset toteamukset sen ratkaisemiseksi, onko tästä kyse sellaisen turkkilaisen työntekijän osalta, joka on vaihtanut työnantajaa ennen kuin saman päätöksen 6 artiklan 1 kohdan toisessa luetelmakohdassa määrätty kolmen vuoden aika on kulunut.
   Päätöksen N:o 1/80 6 artiklan 2 kohdan toista virkettä on tulkittava siten, että sillä pyritään takaamaan se, että säännönmukaisessa työskentelyssä olevilla keskeytyksillä, jotka johtuvat omasta tahdosta riippumattomasta työttömyydestä tai pitempiaikaisesta sairaudesta, ei ole haitallista vaikutusta niihin oikeuksiin, jotka turkkilainen työntekijä on jo saavuttanut niiden aikaisempien työskentelykausien perusteella, joiden kestosta on määrätty tämän artiklan 1 kohdan kolmessa luetelmakohdassa.

      (1)  EUVL C 57, 5.4.2005.


title: Tuomioistuimen tuomio, annettu 24 syyskuuta 2014 asiassa E-3/14 – EFTAn valvontaviranomainen vastaan Norjan kuningaskunta (ETA:n jäsenvaltion velvollisuuksien laiminlyönti – Direktiivi 2009/12/EY lentoasemamaksuista)

text:
               23.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 131/6

         TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   annettu 24 syyskuuta 2014
   asiassa E-3/14
   EFTAn valvontaviranomainen vastaan Norjan kuningaskunta
   (ETA:n jäsenvaltion velvollisuuksien laiminlyönti – Direktiivi 2009/12/EY lentoasemamaksuista)
   (2015/C 131/06)
   Asiassa E-3/14, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Norjan kuningaskunta, on esitetty HAKEMUS, jossa pyydetään tuomioistuinta toteamaan, että koska Norjan kuningaskunta ei ole säädetyssä määräajassa hyväksynyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XIII olevassa 65 a kohdassa tarkoitetun säädöksen, nimittäin lentoasemamaksuista 11 päivänä maaliskuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/12/EY, sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sopimuksen pöytäkirjalla 1, täytäntöönpanemiseksi tarvittavia toimenpiteitä ja/tai se ei ole ilmoittanut kyseisistä toimenpiteistä EFTAn valvontaviranomaiselle viipymättä, se on laiminlyönyt kyseisen säädöksen ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti, sekä tuomarit Per Christiansen ja Páll Hreinsson (esittelevä tuomari), on antanut 24 päivänä syyskuuta 2014 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Tuomioistuin

               1.

               toteaa, että koska Norjan kuningaskunta ei ole säädetyssä määräajassa hyväksynyt kaikkia Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XIII olevassa 65 a kohdassa tarkoitetun säädöksen (lentoasemamaksuista 11 päivänä maaliskuuta 2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/12/EY), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sopimuksen pöytäkirjalla 1, täytäntöönpanemiseksi tarvittavia toimenpiteitä ja/tai se ei ole ilmoittanut kyseisistä toimenpiteistä EFTAn valvontaviranomaiselle viipymättä, se on laiminlyönyt kyseisen säädöksen ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa;

               2.

               määrää Norjan kuningaskunnan maksamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-787/14 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.10.2016 – Valittajana EKP ja muuna osapuolena Cerafogli (Muutoksenhaku — Henkilöstö — EKP:n henkilöstö — Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asiakirjat, jotka koskevat oikeudenkäynnin asianosaisten välistä oikeusriitaa — Asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden epääminen osittain — Kanteen ja valituksen vastaavuutta koskeva sääntö — Lainvastaisuusväite)

text:
               12.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 462/14

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.10.2016 – Valittajana EKP ja muuna osapuolena Cerafogli
   (Asia T-787/14 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Henkilöstö - EKP:n henkilöstö - Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asiakirjat, jotka koskevat oikeudenkäynnin asianosaisten välistä oikeusriitaa - Asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden epääminen osittain - Kanteen ja valituksen vastaavuutta koskeva sääntö - Lainvastaisuusväite))
   (2016/C 462/16)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan keskuspankki (EKP) (asiamiehet: aluksi E. Carlini, M. López Torres ja F. Malfrère, sitten Carlini ja M. Malfrère, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

      Muu osapuoli: Maria Concetta Cerafogli (Rooma, Italia) (edustaja: asianajaja S. Pappas)

      Väliintulija, joka tukee valittajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi J. Currall ja G. Gattinara, sitten G. Gattinara)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) 18.9.2014 antamasta tuomiosta Cerafogli v. EKP (F-26/12, EU:F:2014:218) tehty valitus, jossa vaaditaan kyseisen tuomion kumoamista

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Euroopan keskuspankki (EKP) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Maria Concetta Cerafoglin oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 46, 9.2.2015.


title: Asia C-443/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.4.2013 (Rechtbank Amsterdamin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — F.P. Jeltes, M.A. Peeters ja J.G.J. Arnold v. Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Siirtotyöläisten sosiaaliturva — SEUT 45 artikla — Asetus (ETY) N:o 1408/71 — 71 artikla — Kokonaan työtön epätyypillinen rajatyöntekijä, joka on säilyttänyt henkilökohtaiset ja ammatilliset siteet viimeiseen työskentelyjäsenvaltioon — Asetus (EY) N:o 883/2004 — 65 artikla — Oikeus etuuteen asuinjäsenvaltiossa — Viimeisen työskentelyjäsenvaltion kieltäytyminen maksamasta etuuksia — Sallittavuus — Yhteisöjen tuomioistuimen asiassa 1/85, Miethe, 12.6.1986 antaman tuomion merkityksellisyys — Siirtymäsäännökset — 87 artiklan 8 kohta — Käsite ”tilanne säilyy muuttumattomana” )

text:
               1.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 11.4.2013 (Rechtbank Amsterdamin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — F.P. Jeltes, M.A. Peeters ja J.G.J. Arnold v. Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
   (Asia C-443/11) (1)

   (Siirtotyöläisten sosiaaliturva - SEUT 45 artikla - Asetus (ETY) N:o 1408/71 - 71 artikla - Kokonaan työtön epätyypillinen rajatyöntekijä, joka on säilyttänyt henkilökohtaiset ja ammatilliset siteet viimeiseen työskentelyjäsenvaltioon - Asetus (EY) N:o 883/2004 - 65 artikla - Oikeus etuuteen asuinjäsenvaltiossa - Viimeisen työskentelyjäsenvaltion kieltäytyminen maksamasta etuuksia - Sallittavuus - Yhteisöjen tuomioistuimen asiassa 1/85, Miethe, 12.6.1986 antaman tuomion merkityksellisyys - Siirtymäsäännökset - 87 artiklan 8 kohta - Käsite ”tilanne säilyy muuttumattomana”)
   2013/C 156/12
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank Amsterdam

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: F.P. Jeltes, M.A. Peeters ja J.G.J. Arnold

      Vastaaja: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Rechtbank Amsterdam — SEUT 45 artiklan, työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15.10.1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68 (EYVL L 257, s. 2) 7 artiklan 2 kohdan, sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (EYVL L 149, s. 2) 71 artiklan ja sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 (EUVL L 166, s. 1) 65 artiklan ja 87 artiklan 8 kohdan tulkinta — Kokonaan työtön rajatyöntekijä — Oikeus asuinjäsenvaltion etuuksiin — Työntekijä, joka on säilyttänyt henkilökohtaiset ja ammatilliset siteet viimeiseen työskentelyjäsenvaltioon, jossa hänellä on parhaimmat mahdollisuudet palata työelämään — Jäsenvaltio kieltäytyy kansallisen lainsäädäntönsä nojalla ja yksinomaan sen vuoksi, että kyseinen työntekijä asuu toisessa jäsenvaltiossa, myöntämästä tälle työttömyysetuuksia

      Tuomiolauselma

               1)

               Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004, sellaisena kuin se on muutettuna 16.9.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 988/2009, voimaantulon jälkeen tämän asetuksen 65 artiklan säännöksiä ei ole tulkittava asiassa 1/85, Miethe, 12.6.1986 annetun yhteisöjen tuomioistuimen tuomion valossa. Kokonaan työttömän rajatyöntekijän, joka on säilyttänyt sellaiset henkilökohtaiset ja ammatilliset siteet viimeiseen työskentelyjäsenvaltioonsa, että hänellä on siellä parhaat mahdollisuudet palata työelämään, osalta kyseinen 65 artikla on ymmärrettävä siten, että tällainen työntekijä voi sen nojalla lisäksi ilmoittautua kyseisen jäsenvaltion työvoimaviranomaisten käytettäväksi, mutta hän ei voi saada sieltä työttömyyskorvauksia vaan voi ainoastaan käyttää siellä palveluja uudelleen työllistymistä varten.

               2)

               Työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevia sääntöjä, jotka vahvistetaan erityisesti SEUT 45 artiklassa, on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä sille, että viimeinen työskentelyjäsenvaltio kieltäytyy kansallisen lainsäädäntönsä perusteella myöntämästä sellaiselle kokonaan työttömäksi joutuneelle rajatyöntekijälle, jolla on tässä jäsenvaltiossa parhaat mahdollisuudet palata työelämään, työttömyyskorvausta sillä perusteella, että kyseinen työntekijä ei asu tämän jäsenvaltion alueella, koska asetuksen N:o 883/2004, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 988/2009, 65 artiklan säännösten mukaisesti on sovellettava asuinjäsenvaltion lainsäädäntöä.

               3)

               Asetuksen N:o 883/2004, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 988/2009, 87 artiklan 8 kohdan säännöksiä on sovellettava sellaisiin kokonaan työttömiin rajatyöntekijöihin, jotka viimeiseen työskentelyjäsenvaltioonsa säilyttämänsä siteet huomioon ottaen saavat sieltä työttömyyskorvauksia tämän jäsenvaltion lainsäädännön perusteella sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97, sellaisena kuin se on muutettuna 17.6.2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 592/2008, 71 artiklan mukaisesti.

               4)

               Asetuksen N:o 883/2004, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 988/2009, 87 artiklan 8 kohdassa tarkoitettua käsitettä ”tilanne säilyy muuttumattomana” on arvioitava kansallisen sosiaaliturvalainsäädännön kannalta. Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on selvittää, täyttävätkö Peetersin ja Arnoldin kaltaiset työntekijät tässä lainsäädännössä säädetyt edellytykset voidakseen hakea heille kyseisen lainsäädännön nojalla asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna asetuksella N:o 118/97, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 592/2008, 71 artiklan mukaisesti maksettujen työttömyyskorvausten maksamisen jatkamista.

      (1)  EUVL C 355, 3.12.2011.


title: Asia T-212/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.12.2016 – Aldi v. EUIPO – Miquel Alimentació Grup (Gourmet) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Gourmet rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiemmat kansalliset sana- ja kuviomerkit GOURMET ja Gourmet — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               6.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.12.2016 – Aldi v. EUIPO – Miquel Alimentació Grup (Gourmet)
   (Asia T-212/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Gourmet rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiemmat kansalliset sana- ja kuviomerkit GOURMET ja Gourmet - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2017/C 038/38)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Saksa) (edustajat: asianajajat C. Fürsen, N. Lützenrath, U. Rademacher ja N. Bertram)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: M. Eberl ja M. Fischer)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Miquel Alimentació Grup SA (Vilamalla, Espanja) (edustajat: asianajajat C. Duch Fonoll ja R. Niebel)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 24.2.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 0314/2014-4), joka koskee Miquel Alimentació Grup SA:n ja Aldi GmbH & Co. KG:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Aldi GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 198, 15.6.2015.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 3 päivänä huhtikuuta 2003 asiassa T-258/02, Hendrikus Boukes vastaan Euroopan parlamentti (Henkilöstö – Kumoamiskanne – Kohdetta vaille jäänyt kanne – Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
19.7.2003                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 171/27
koskee henkilöstön edustajien käytössä olevia varoja ja henki-         1)     Kanne jätetään tutkimatta.
löstön edustajien käytössä olevia varoja 1.1.2002 alkaen
koskevia sääntöjä, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               2)     Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
(ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti
B. Vesterdorf sekä tuomarit R. M. Moura Ramos ja H. Legal,
kirjaaja: H. Jung, on 31.3.2003 antanut määräyksen, jonka              (1 ) EYVL C 247, 12.10.2002.
määräysosa on seuraava:
1)     Kanne jätetään tutkimatta.
2)     Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                              YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
( 1) EYVL C 247, 12.10.2002.
                                                                                3 päivänä huhtikuuta 2003
                                                                       asiassa T-258/02, Hendrikus Boukes vastaan Euroopan
                                                                                parlamentti ( 1)
                                                                       (Henkilöstö – Kumoamiskanne – Kohdetta vaille jäänyt
                                                                                kanne – Lausunnon antamisen raukeaminen)
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                                       (2003/C 171/46)
               TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                  31 päivänä maaliskuuta 2003
asiassa T-227/02, André Hecq vastaan Euroopan yhteisö-                 Asiassa T-258/02, Hendrikus Boukes, Euroopan parlamentin
                           jen komissio ( 1)                           entinen virkamies, kotipaikka Waldbredimus (Luxembourg),
                                                                       edustajanaan asianajaja E. Boigelot, prosessiosoite Luxembur-
                                                                       gissa, vastaan Euroopan parlamentti (asiamiehinään H. von
                                                                       Hertzen ja L. G. Knudsen), jossa kantaja vaatii, että yhteisöjen
   (Kumoamiskanne – Määräajat – Tutkimatta jättäminen)
                                                                       ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa Euroopan
                                                                       parlamentin pääsihteerin 4.1.2002 tekemän päätöksen, jossa
                                                                       kantajan avioliittoa, jonka hän oli solminut samaa sukupuolta
                          (2003/C 171/45)                              olevan henkilön kanssa 21.12.2000 annetun Alankomaiden
                                                                       lain perusteella, kieltäydyttiin rinnastamasta henkilöstösääntö-
                                                                       jen mukaiseen avioliiton käsitteeseen, ja jossa kantajalle kieltäy-
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     dyttiin myöntämästä sovellettavista yhteisön oikeuden sään-
                                                                       nöksistä johtuvia oikeuksia, erioikeuksia ja vapauksia, yhteisö-
                                                                       jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto),
                                                                       toimien kokoonpanossa: puheenjohtaja V. Tiili sekä tuomarit
                                                                       P. Mengozzi ja M. Vilaras, kirjaaja: H. Jung, on 3.4.2003
Asiassa T-227/02, André Hecq, Syndicat des fonctionnaires              antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
internationaux et européensin (SFIE) pääsihteeri ja edustaja,
kotipaikka Mondercange (Luxemburg), edustajinaan asianajajat           1)     Lausunnon antaminen raukeaa.
L. Vogel ja D. Amatulli, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
(asiamiehenään J. Currall), jossa kantaja vaatii komission             2)     Lausunnon antaminen Alankomaiden kuningaskunnan väliin-
15.6.2001 tekemän sen päätöksen kumoamista, jolla hyväk-
                                                                              tulohakemuksesta raukeaa.
syttiin varapuheenjohtaja Kinnockin ja komission ammatti- ja
toimialajärjestöjen välinen sopimus, joka koskee henkilöstön
edustajien käytössä olevia varoja ja henkilöstön edustajien            3)     Parlamentti vastaa sekä kantajan oikeudenkäyntikuluista että
käytössä olevia varoja 1.1.2002 alkaen koskevia sääntöjä,                     omista oikeudenkäyntikuluistaan.
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto),
toimien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuoma-
                                                                       (1 ) EYVL C 274, 9.11.2002.
rit R. M. Moura Ramos ja H. Legal, kirjaaja: H. Jung, on
31.3.2003 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seu-
raava:


title: Asia T-9/04: Luigi Marcuccion 13.1.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
3.4.2004                 FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                             C 85/27
2)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja velvoitetaan    Väiteosaston ratkaisu:          Väitteen hylkääminen.
      korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.
                                                                        Valituslautakunnan rat-         Hakemuksen osittainen hylkäämi-
                                                                        kaisu:                          nen luokkiin 9 ja 35 kuuluvien
                                                                                tavaroiden ja palvelujen osalta.
(1) EUVL C 31, 8.2.2003.                                                                                Tämän asian kantajan tekemän
                                                                                valituksen hylkääminen muilta
                                                                                osin.
                                                                        Kanneperusteet:                 –      Väitteen perustana oleva ta-
                                                                                varamerkki on laajalti tun-
                                                                                nettu tavaramerkki.
                                                                                –      Väitteen perustana oleva ta-
                                                                                varamerkki on suojattu käyt-
Editions Albert René S.a.r.l.:n 1.10.2003 sisämarkkinoiden                                                     töä vastaan myös muiden
harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan                                                         kuin samankaltaisten tava-
                           nostama kanne                                                                       roiden tai palvelujen osalta.
                          (Asia T-336/03)                                                               –      Tavaramerkit ovat huomat-
                                                                                tavan samankaltaiset.
                           (2004/C 85/53)
(Oikeudenkäyntikieli määritellään työjärjestyksen 131 artiklan
  2 kohdan mukaisesti – Kieli, jolla kannekirjelmä laadittiin: saksa)
Editions Albert René S.a.r.l., Pariisi, on nostanut 1.10.2003
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-               Luigi Marcuccion 13.1.2004 Euroopan yhteisöjen komis-
messa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tava-                               siota vastaan nostama kanne
ramerkit ja mallit) vastaan. Kantajat edustaja on asianajaja
J. Pagenberg. Valituslautakunnassa asian käsittelyyn osallistui                                     (Asia T-9/04)
myös Orange A/S, Kööpenhamina.
                                                                                (2004/C 85/54)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
–     kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavara-
      merkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 14.7.2003
      antaman ratkaisun (asia R 559/2002-4)                             Luigi Marcuccio on nostanut 13.1.2004 Euroopan yhteisöjen
                                                                        ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
–     velvoittaa viraston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.               pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on
                                                                        asianajaja Alessandro Distante.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
Yhteisön tavaramerkin           Orange A/S.                             –     kumoaa nimittävän viranomaisen päätöksen, jolla se
hakija:                                                                       hylkäsi kantajan hakemuksen;
Haettu tavaramerkki:            Sanamerkki MOBILIX luokkiin 9,          –     toteaa, että kantajalle aiheutui työtapaturma 29.10.2001
                                16, 35, 37, 38 ja 42 kuuluvia                 hänen ollessaan ulkomaanedustuston palveluksessa;
                                tavaroita ja palveluja varten – ha-
                                kemus nro 671 396.                      –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Sen tavaramerkki- tai           Kantaja.
merkkioikeuden haltija,                                                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
johon väitemenettelyssä
on vedottu:
                                                                        Esillä olevan asian kantaja on riitauttanut sen, että vastaaja on
Tavaramerkki- tai merk-         Kansallinen sanamerkki ja yhtei-        kieltäytynyt hyväksymästä työtapaturmaksi tapaturmaa, joka
kioikeus, johon väiteme-        sön tavaramerkki OBELIX muun            sattui kantajalle 29.10.2001 hänen suorittaessaan tehtäviään
nettelyssä on vedottu:          muassa luokkiin 9, 16, 28, 35,          Angolan edustustossa, ja ettei vastaaja ole näin ollen myöntä-
                                41 ja 42 kuuluvia tavaroita ja          nyt hänelle henkilöstösäännöissä työtapaturmien ja ammatti-
                                palveluja varten.                       tautien osalta säädettyjä etuuksia. Tapaturma aiheutui siitä,
 ---pagebreak--- C 85/28                  FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                             3.4.2004
että kantaja koski käsillään valkoista myrkyllistä, toistaiseksi      käsitellyt niiden kantelua. Euroopan oikeusasiamiehen päätös
tunnistamatonta jauhetta.                                             julkistettiin 18.7.2002. Kantajat tekivät 2.7.2003 uuden kante-
                                                                      lun komissiolle, jossa ne kantelivat samaan asiaan liittyvistä
Kantaja väittää, että tällä tapaturmalla on ollut haitallisia         uusista rikkomisista. Tästä huolimatta komissio päätti jatkaa
vaikutuksia hänen psyykkiseen ja fyysiseen hyvinvointiinsa,           hankkeen rahoittamista.
mistä on aiheutunut haittaa hänen sosiaalisille suhteilleen.
                                                                      Kantajat vaativat, että heille maksetaan vahingonkorvausta, ja
Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi perustelujen täydelliseen         ne vetoavat aineettomaan vahingoon, joka on syntynyt siitä,
puuttumiseen sekä edellä mainittujen henkilöstösääntöjen rik-         kuinka komissio käsitteli niiden kanteluja. Erityisesti ne esittä-
komiseen.                                                             vät, että komissio eväsi heiltä tietoa ja johdatti heitä harjaan
                                                                      asian käsittelyn kulun suhteen. Toisin sanoen, kun alun
                                                                      perin ja ensimmäisen kantelun käsittelyn päättämisen jälkeen
                                                                      komission yksiköt katsoivat, että Kreikka ei ollut noudattanut
                                                                      direktiivin 85/337/ETY säännöksiä esillä olevassa tapauksessa,
                                                                      ne jatkossa muuttivat kantaansa ja päättivät rahoittaa hanketta
                                                                      ilmoittamatta kuitenkaan tästä päätöksestään kantajille. Lisäksi
                                                                      kantajat esittävät, että se, että komissio hylkäsi niiden alkupe-
                                                                      räisen kantelun, perustui yhteisön oikeuden määräysten ja
Ermioni Komninoun ynnä 16 muun 10.2.2004 Euroopan                     säännösten ilmeiseen rikkomiseen. Kantajat esittävät vielä,
         yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                  että käsitellessään kantajien alkuperäistä kantelua komissio ei
                                                                      noudattanut alkeellisimpiakaan jääviyssääntöjä, koska asian
                            (Asia T-42/02)                            käsittely uskottiin eräälle komission tärkeälle henkilölle, joka
                                                                      myöhemmin harjoitti poliittista toimintaa Kreikassa. Lopuksi
                           (2004/C 85/55)                             kantajat väittävät, että komissio on laiminlyönyt sellaisten
                                                                      toimien toteuttamisen, jotka ovat tarpeen edellä mainittujen
                    (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)                    huonon hallinnon muotojen korjaamiseksi, siitä huolimatta,
                                                                      että Euroopan oikeusasiamiess on todennut komission syyllis-
                                                                      tyneen näihin sääntöjenvastaisuuksiin, ja kantajien toisesta
Ermioni Komninou, Grigorios Dokos, Donatos Pappas, Vasi-              kantelusta huolimatta.
leiois Pappas, Aristeidis Pappas, Elevtheria Pappa, Lamprini
Pappa, Eirini Pappa, Aleksandra Dokou, Leonidas Grepis,
Nikolaos Grepis, Fotios Dimitriou, Zois Dimitriou, Petros
                                                                      (1) Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten
Polosis, Despoina Polosi, Konstantinos Polosis ja Thomas                  arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annettu neuvoston
Polosis, kotipaikka Parga, Prevesin lääni, Kreikka, ovat                  direktiivi 85/337/ETY (EYVL L 175, s. 40).
10.2.2004 nostaneet Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-
keusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
komissiota vastaan. Kantajien edustajana on asianajaja Periklis
Stroubos.
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–      ottaa kantajien vahingonkorvauskanteen tutkittavaksi
                                                                                Asian T-273/99 poistaminen rekisteristä (1)
–      velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission maksamaan
       kullekin kantajalle vahingonkorvaukseksi 200 000 euroa
       ja sille tuomion antopäivästä lähtien summan maksami-                                      (2004/C 85/56)
       seen saakka lainmukaista 8 prosentin korkoa
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
–      velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki kantajien oikeu-
       denkäyntikulut.
                                                                      Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                      men toisen laajennetun jaoston puheenjohtajan 18.12.2003
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   antamalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                      tuimen rekisteristä on poistettu asia T-273/99, Autoservice
Kantajat tekivät vuonna 1995 Euroopan komissiolle kantelun,           J. Van Deursen B.V. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
jossa Kreikan viranomaisten väitettiin rikkovan direktiiviä
85/337/ETY (1) suunniteltaessa ja valmistettaessa Prevesassa
sijaitsevan biologisen puhdistamon erästä yksikköä. Komissio
                                                                      (1) EYVL C 47, 19.2.2000.
päätti 28.7.1998 tekemällään päätöksellä K(1998) 2297 ra-
hoittaa kyseistä hanketta koheesiorahastosta. Komissio ilmoitti
20.4.1999 lähettämällään kirjeellä kantajille siitä, että niiden
kantelun käsittely lopetettiin. Kantajat kääntyivät Euroopan
oikeusasiamiehen puoleen valittaen siitä, kuinka komissio oli


title: Yhteisöjen tuomioistuimen uusien jäsenten valan vannominen

text:
20.11.1999            FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  C 333/1
                                                                I
                                                         (Tiedonantoja)
                                                  TUOMIOISTUIN
                                                        TUOMIOISTUIN
Yhteisöjen tuomioistuimen yleiskokouksessa 14.5.1999                Tuomari F. Mackenin määrääminen jaos-
                         tekemä päätös                              toille
                        (1999/C 333/01)                             Tuomari F. Macken määrättiin kolmannelle ja kuudennelle
                                                                    jaostolle.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuin nimesi yleiskokouksessaan
14.9.1999 työjärjestyksensä 10 artiklan 1 kohdan nojalla
Nial Fennellyn ensimmäiseksi julkisasiamieheksi toimikaudeksi       Jaostojen puheenjohtajien nimeäminen
7.10.1999-6.10.2000.
                                                                    Euroopan yhteisöjen tuomioistuin nimesi työjärjestyksensä
                                                                    10 artiklan 1 kohdan nojalla yhdeksi vuodeksi 7.10.1999
                                                                    alkaen:
                                                                    — Tuomari L. Sevónin ensimmäisen jaoston puheenjohta-
                                                                        jaksi,
Yhteisöjen tuomioistuimen uusien jäsenten valan vanno-              — Tuomari R. Schintgenin toisen jaoston puheenjohtajaksi,
                             minen
                                                                    — Tuomari J. C. Moitinho de Almeidan kolmannen ja kuuden-
                                                                        nen jaoston puheenjohtajaksi
                        (1999/C 333/02)
                                                                    — Tuomari D. A. O. Edwardin neljännen ja viidennen jaoston
Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioiden hallitusten edustajien              puheenjohtajaksi
15.9.1999 tekemällä päätöksellä (1) uudeksi Euroopan yhteisö-
jen tuomioistuimen tuomariksi 6.10.2003 saakka nimitetty
Fidelma Macken vannoi valan yhteisöjen tuomioistuimessa
5.10.1999.                                                          Jaostojen kokoonpano
                                                                    1.     Jaostojen kokoonpanosta tälle samalle ajanjaksolle
(1) EYVL 1999 L 248, s. 32.
                                                                    päätettiin seuraavasti:
                                                                    Ensimmäinen jaosto
                                                                    Jaoston puheenjohtaja Sevón
                                                                    tuomarit Jann ja Wathelet
Yhteisöjen tuomioistuimen yleiskokouksessa 6.10.1999
                      tekemät päätökset
                                                                    Toinen jaosto
                        (1999/C 333/03)
                                                                    Jaoston puheenjohtaja Schintgen
Euroopan yhteisöjen tuomioistuin teki istunnossa 6.10.1999
seuraavat päätökset:                                                tuomarit Hirsch ja Skouris


title: Asia C-458/09 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 24.11.2011 — Italian tasavalta v. Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Italian viranomaisten hiljattain listautuneille yrityksille myöntämä tuki — Lainsäädäntö, jossa säädetään veroeduista)

text:
               28.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 25/4

      Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 24.11.2011 — Italian tasavalta v. Euroopan komissio
      (Asia C-458/09 P) (1)

      (Muutoksenhaku - Italian viranomaisten hiljattain listautuneille yrityksille myöntämä tuki - Lainsäädäntö, jossa säädetään veroeduista)
      (2012/C 25/06)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Asianosaiset

         Valittaja: Italian tasavalta (asiamiehet: G. Palmieri ja avvocato dello Stato P. Gentili)

         Valittajan vastapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Di Bucci, D. Grespan ja E. Righini)

         Väliintulija, joka tukee valittajan vaatimuksia: Suomen tasavalta (asiamiehet: M. Pere ja H. Leppo)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Valitus yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-211/05, Italia vastaan komissio, 4.9.2009 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on hylännyt tukiohjelmasta C8/2004 (ex NN 164/2003), jonka Italia on pannut täytäntöön hiljattain listautuneiden yritysten hyväksi, 16.3.2005 tehtyä komission päätöstä 2006/261/EY (EUVL L 94, s. 42) koskevan kumoamisvaatimuksen

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Valitus hylätään.

                  2)

                  Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Suomen tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 24, 30.1.2010.


title: Asia C-282/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 22.1.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgerichtshof – Itävalta) – T Mobile Austria GmbH v. Telekom-Control-Kommission (Ennakkoratkaisupyyntö — Sähköiset viestintäverkot ja -palvelut — Direktiivi 2002/20/EY — 5 artiklan 6 kohta — Radiotaajuuksien ja numeroiden käyttöoikeudet — Direktiivi 2002/21/EY — 4 artiklan 1 kohta — Muutoksenhakuoikeus kansallisen sääntelyviranomaisen päätökseen — Yrityksen, johon kansallisen sääntelyviranomaisen tekemä päätös vaikuttaa, käsite — 9 b artikla — Radiotaajuuksien yksittäisten käyttöoikeuksien siirtäminen — Radiotaajuuksien käyttöoikeuksien uudelleen jakaminen kahden yrityksen sulautumisen jälkeen)

text:
               30.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 107/3

      Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 22.1.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Verwaltungsgerichtshof – Itävalta) – T Mobile Austria GmbH v. Telekom-Control-Kommission
      (Asia C-282/13) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Sähköiset viestintäverkot ja -palvelut - Direktiivi 2002/20/EY - 5 artiklan 6 kohta - Radiotaajuuksien ja numeroiden käyttöoikeudet - Direktiivi 2002/21/EY - 4 artiklan 1 kohta - Muutoksenhakuoikeus kansallisen sääntelyviranomaisen päätökseen - Yrityksen, johon kansallisen sääntelyviranomaisen tekemä päätös vaikuttaa, käsite - 9 b artikla - Radiotaajuuksien yksittäisten käyttöoikeuksien siirtäminen - Radiotaajuuksien käyttöoikeuksien uudelleen jakaminen kahden yrityksen sulautumisen jälkeen))
      (2015/C 107/03)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Verwaltungsgerichtshof

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: T Mobile Austria GmbH

         Vastapuoli: Telekom-Control-Kommission

         Muut osapuolet: Hutchison Drei Austria Holdings GmbH, aiemmin Hutchison 3G Austria Holdings GmbH, Hutchison Drei Austria GmbH, aiemmin Hutchison 3G Austria GmbH ja Orange Austria Telecommunication GmbH, Stubai SCA, Orange Belgium SA, A1 Telekom Austria AG ja Bundesministerin für Verkehr, Innovation und Technologie

         Tuomiolauselma

      Sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi), sellaisena kuin se on muutettuna 25.11.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2009/140/EY, 4 artiklan 1 kohtaa ja 9 b artiklaa sekä sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/20/EY (valtuutusdirektiivi), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/140, 5 artiklan 6 kohtaa on tulkittava siten, että yritystä voidaan pitää pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa henkilönä, johon päätös vaikuttaa, direktiivin 2002/21, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/140, 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, kun kyseinen yritys, joka tarjoaa sähköisiä viestintäverkkoja tai -palveluja, kilpailee kansallisen sääntelyviranomaisen tekemän päätöksen adressaattina olevan yrityksen tai olevien yritysten, jotka ovat asianosaisina kyseisen 5 artiklan 6 kohdassa säädettyä radiotaajuuksien käyttöoikeuksien siirtämistä koskevassa lupamenettelyssä, kanssa ja kun kyseinen päätös voi vaikuttaa ensin mainitun yrityksen asemaan markkinoilla.

         (1)  EUVL C 260, 7.9.2013.


title: Asia C-87/08: Kanne 26.2.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Tšekin tasavalta

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/23

         Kanne 26.2.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Tšekin tasavalta
   (Asia C-87/08)
   (2008/C 92/45)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: P. Dejmek)

      Vastaaja: Tšekin tasavalta
   Vaatimukset

               —

               Tšekin tasavalta ei ole noudattanut Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY täytäntöönpanosta sijoituspalveluyritysten toiminnan järjestämistä koskevien vaatimusten, toiminnan harjoittamisen edellytysten ja kyseisessä direktiivissä määriteltyjen käsitteiden osalta 10.8.2006 annetun komission direktiivin 2006/73/EY (1) 53 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja koska se ei ainakaan ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

               —

               Tšekin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä päättyi 31.1.2007.

      (1)  EUVL L 241, s.26.


title: Asia T-326/08: Kanne 12.8.2008 — G. & C. v. komissio

text:
               25.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/37

         Kanne 12.8.2008 — G. & C. v. komissio
   (Asia T-326/08)
   (2008/C 272/74)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: G. & C. Srl (Licata, Italia) (edustajat: asianajajat A. Maiorana, A. De Matteis, A. De Francesco)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               12.6.2008 annettu komission asetus (EY) N:o 530/2008 (EUVL L 155, 13.6.2008) on kumottava.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-313/08, Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c. v. komissio.