title: Centrale Raad van Beroepin 24.9.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakoratkaisupyyntö asiassa H. Nijhuis vastaan Landelijk instituut sociale verzekeringen (Asia C-360/97)

text:
C 370/4             I H     |                  Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        6.12.97
Centrale Raad van Beroepin 24.9.1997 tekemällään pää                   päivänä marraskuuta 1993 annetun neuvoston direktii
töksellä esittämä ennakoratkaisupyyntö asiassa H. Nijhuis               vin 93/ 103/ETY (') noudattamisen edellyttämiä lakeja,
      vastaan Landelijk instituut sociale verzekeringen                 asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja/tai koska se ei
                                                                        ole ilmoittanut niistä komissiolle
                       (Asia C-360/97)
                           97/C 370/07 )                                ja
                                                                   b ) velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Centrale Raad van Beroep on pyytänyt 24.9.1997
tekemällään, yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
22.10.1997 saapuneella päätöksellään Euroopan yhteisö
jen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa H. Nijhuis           EY:n perustamissopimuksen 189 artiklassa, jonka mukaan
vastaan Landelijk instituut sociale verzekeringen seuraa          direktiivi    velvoittaa    saavutettavaan   tulokseen  nähden
viin kysymyksiin:                                                  jokaista jäsenvaltiota, asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus
                                                                   noudattaa direktiivissä sen täytäntöönpanemiseksi säädet
1 . Onko asetuksen ( ETY ) N:o 1408/71 liitteessä VI ole          tyä määräaikaa . Määräaika päättyi 23.11.1995 ilman, että
    van J osan 4 kohdan a alakohdan säännöstä ( sellaisena         Irlanti   olisi toteuttanut komission       kanteessa  mainitun
    kuin se oli asian kannalta merkityksellisenä ajankoh          direktiivin noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä .
    tana ) tulkittava siten, että sellaisen henkilön, joka on
    työskennellyt Alankomaissa ainoastaan 15.10.1968 ja            O EYVL L 307, 13.12.1993 , s . 1 .
     1.4.1974 välisen ajan ja joka oli vakuutettu työkyvyt
    tömyyden varalta koko työskentelykauden ajan virka
    miesten oman vakuutusjärjestelmän mukaisesti, työky
    vyttömyysetuuksia myönnettäessä on asetuksen ( ETY )
    N:o 1408/71 46 artiklan 2 kohdan ja 45 artiklan
    4 kohdan säännösten mukaisesti , ottaen huomioon               Tribunale civile e penale di Firenzen 8.10.1997 tekemäl
    EY:n perustamissopimuksen 48 ja 51 artikla, otettava           lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö Mas
    huomioon myös edellä mainittu kausi edellä mainitun            simo Romanellia ja Paolo Romanellia vastaan vireillä
    liitteen osan mukaisesti ?                                                            olevassa rikosasiassa
                                                                                (Asia C-366/97 )
2 . Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi,                                       ( 97/C 370/09 )
    onko näiltä kausilta työkyvyttömyysetuudet myöntävä
    toimivaltainen laitos asetuksen ( ETY ) Nro 574/72
                                                                   Tribunale civile e penale di Firenze on pyytänyt 8.10.1997
    liitteessä 2 olevan J osan 2 kohdan b alakohdassa tar         tekemällään, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaa
    koitettu laitos vai kansallisen lainsäädännön mukaan
                                                                   moon 24.10.1997 saapuneella päätöksellään Euroopan
    virkamiesten työkyvyttömyysvakuutuksen osalta toimi           yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua Massimo
    valtainen laitos, vaikka sitä ei ole mainittu tässä liit
    teessä ?
                                                                   Romanellia ja Paolo Romanellia vastaan vireillä olevassa
                                                                   rikosasiassa seuraavaan kysymykseen:
                                                                   Tarkoitetaanko 15.12.1989 annetussa direktiivissä 89/646/
                                                                   ETY H olevalla käsitteellä takaisinmaksettavat varat aino
                                                                   astaan sellaisia rahoitusmarkkinavälineitä, joiden luontee
                                                                   seen kuuluu erottamattomasti se ominaisuus, että ne ovat
    Euroopan yhteisöjen komission 22.10.1997 Irlantia              takaisinmaksettavia , vai tarkoitetaanko kyseisellä käsit
                    vastaan nostama kanne                          teellä myös sellaisia rahoitusmarkkinavälineitä, joiden
                                                                   luonteeseen ei kuulu erottamattomasti se, että ne makse
                        ( Asia C-364/97 )
                                                                   taan takaisin, mutta joiden osalta sovitaan maksetun mää
                           97/C 370/08                             rän takaisinmaksusta ?
                                                                   (') EYVL L 386 , 30.12.1989, s . 1 .
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.10.1997
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia
vastaan . Kantajan edustajana on oikeudellinen neuvonan
taja Pieter Jan Kuijper, ja prosessiosoite Luxemburgissa on
c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gomez de la
Cruz, Centre Wagner, Luxembourg.                                   Euroopan yhteisöjen komission 24.10.1997 Alankomaiden
                                                                               kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                                ( Asia C-367/97 )
                                                                                ( 97/C 370/ 10 )
a ) toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut EY:n perustamis
    sopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole            Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.10.1997
    antanut turvallisuudelle ja terveydelle asetettavista          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alanko
    vähimmäisvaatimuksista työssä kalastusaluksilla 23             maiden kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamies on


title: Asia C-211/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 4.9.2014 – Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — SEUT 63 artikla — Pääomien vapaa liikkuvuus — Lahja- ja perintövero — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään suuremmasta vähennyksestä silloin, jos perinnönjättäjä kuolinhetkellään, lahjanantaja tai perinnön- tai lahjansaaja asuivat jäsenvaltion alueella — Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan kanteen kohde — Rajoitus — Oikeuttaminen)

text:
               10.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 395/15

      Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 4.9.2014 – Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta
      (Asia C-211/13) (1)

      ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - SEUT 63 artikla - Pääomien vapaa liikkuvuus - Lahja- ja perintövero - Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään suuremmasta vähennyksestä silloin, jos perinnönjättäjä kuolinhetkellään, lahjanantaja tai perinnön- tai lahjansaaja asuivat jäsenvaltion alueella - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan kanteen kohde - Rajoitus - Oikeuttaminen))
      (2014/C 395/18)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: W. Mölls ja W. Roels)

         Vastaaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: T. Henze ja A. Wiedmann)

         Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Espanjan kuningaskunta (asiamies: A. Rubio González)

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut SEUT 63 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on antanut ja pitänyt voimassa sellaisia säännöksiä, joiden mukaan perintö- ja lahjaveron soveltamisessa Saksassa sijaitsevaan kiinteistöön myönnetään ainoastaan pieni vähennys siinä tapauksessa, että perinnönjättäjä kuolinhetkellään tai lahjanantaja lahjoitushetkellä tai lahjan- tai perinnönsaaja veron syntymishetkellä asuivat toisessa jäsenvaltiossa, kun taas myönnettävän vähennyksen määrä on huomattavasti suurempi silloin, jos ainakin toinen asianosaisista asui kyseisenä ajankohtana Saksan liittotasavallassa.

                  2)

                  Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Espanjan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 171, 15.6.2013.


title: Asia T-359/15: Kanne 3.7.2015 – Arrom Conseil v. SMHV – Nina Ricci (Roméo has a Gun by Romano Ricci)

text:
               7.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/81

         Kanne 3.7.2015 – Arrom Conseil v. SMHV – Nina Ricci (Roméo has a Gun by Romano Ricci)
   (Asia T-359/15)
   (2015/C 294/97)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Arrom Conseil (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat C. Herissay Ducamp ja J. Blanchard)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Nina Ricci SARL (Pariisi, Ranska)

      Menettely SMHV:ssa

      Hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”Roméo has a Gun by Romano Ricci” – Yhteisön tavaramerkkihakemus nro 11 193 604

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 13.4.2015 asiassa R 1021/2014-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen osittain

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 8 artiklan 5 kohtaa on rikottu.


title: Supremo Tribunal Administrativon (korkein hallinto-oikeus) 25.1.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Fábrica de Queijo Eru Portuguesa, Lda. vastaan Alfândega de Lisboa (Asia C-164/95)

text:
N:o C 189/ 12             FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       22.7.95
Supremo Tribunal Administrativon ( korkein hallinto                     tuomioistuimelle ennakkoratkaisupyynnön, joka on saapu
oikeus ) 25.1.1995 tekemällään päätöksellä esittämä                      nut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
ennakkoratkaisupyyntö asiassa Fâbrica de Queijo Eru                      30.5.1995 , saadakseen asiassa The Queen vastaan Ministry
          Portuguesa, Lda. vastaan Alfândega de Lisboa                   of Agriculture, Fisheries and Food, ex parte : B. L. Lay ja The
                            (Asia C-164/95 )                             Queen vastaan Ministry of Agriculture, Fisheries and Food,
                                                                         ex parte : D. G. Gage ja ja D. J. Gage ennakkoratkaisun
                              ( 95/C 189/23 )                            seuraavissa kysymyksissä :
Supremo Tribunal Administrative on esittänyt Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimelle 25 . 1 . 1 995 tekemällään päätök           1 ) Määritettäessä osan luovutuksensaajan oikeutta tie
sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaa                    tyille maidon ja maitotuotteiden tuottajille myönnettä
moon 29.5.1995 , asiassa Fâbrica de Queijo Eru Portuguesa,                   västä erityisviitemäärästä 19 heinäkuuta 1993 annetun
Lda . vastaan Alfändega de Lisboa seuraavat ennakkoratkai                   neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 2055/93 ( 1 ) 1 artiklan
sukysymykset:                                                                2 kohdassa ja 2 artiklassa tarkoitettuun viitemäärään,
                                                                             onko jäsenvaltion, ottaen huomioon asetus ( ETY )
Supremo Tribunal Administrative pyytää , että yhteisöjen                     N:o 2055/93 sekä luottamuksensuojaa, suhteellisuutta
tuomioistuin vastaisi seuraaviin ennakkoratkaisukysymyk                     ja omaisuuden suojaa koskevat yhteisön oikeuden
siin :                                                                       yleiset periaatteet, suhteutettava viitemäärä luovuttajan
                                                                             ja osan luovutuksensaajan välillä vahvistamalla , missä
1 ) Onko kyseinen juusto ( 1 ) luokiteltava 7 päivänä                        suhteessa tilaa käytettiin maidontuotantoon silloin kun
       helmikuuta       1991      annetun     komission     asetuksen
                                                                             luovuttaja tuli maidon tuotannosta luopuvaan yrityk
       ( ETY ) N:o 3 1 6/9 1 ( 2 ) mukaisesti tariffinimikkeeksi             seen, ja tämän jälkeen suhteuttamalla viitemäärä
       0406 20 90, " juustoraaste ja juustojauhe, juustolaa                 luovuttajan ja luovutuksensaajan välillä suhteessa sel
       dusta riippumatta " vai tariffinimikkeeksi 0406 90 11                 laiseen maidontuotantoon käytetyn maan prosentuaali
       " jalostettavaksi tarkoitettu ( muu juusto )"?                        seen osuuteen, joka on luovutettu osan luovutuksensaa
2 ) Onko edellä mainittu asetus tulkinta-asetus ja sovelle                  jalle ?
       taanko sitä sen vuoksi taannehtivasti kyseisen juuston
       maahantuontiin ?
                                                                         2 ) Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kielteinen,
                                                                             ovatko asetuksen ( ETY ) N:o 2055/93 1 artiklan 2 kohta
3 ) Jos vastaus jompaan kumpaan edellä mainituista kysy
                                                                             ja 2 artikla pätemättömiä sen vuoksi, että ne ovat
       myksistä on kielteinen, onko asiassa otettava huomioon
                                                                             yhteisön oikeuden yleisten periaatteiden ja erityisesti
       Euroopan yhteisöjen yhdistetyn nimikkeistön selittävät
                                                                             luottamuksensuojan, suhteellisuusperiaatteen ja omai
       huomautukset sellaisina kuin ne ovat Euroopan yhtei
                                                                             suuden suojan periaatteen vastaisia ?
       söjen virallisessa lehdessä N:o C 263 , 18.10.1990 ,
       s . 110 , vai tätä edeltävät selittävät huomautukset ?
                                                                         3 ) Jos vastaukset 1 ja 2 kysymykseen ovat kielteisiä , onko
4 ) Kumpaan edellä mainituista kahdesta tariffinimik                        jäsenvaltiolla, määritettäessä luovutuksensaajan oi
       keestä katsotaan kyseisen juuston joka tapauksessa                    keutta asetuksen ( ETY ) N:o 2055/93 mukaiseen viite
       kuuluvan ?
                                                                             määrään, oikeus suhteuttaa viitemäärä luovuttajan ja
                                                                             luovutuksensaajan välillä samassa suhteessa , jossa
(*) Yhteisön jäsenvaltiosta peräisin oleva juusto , jonka maastaviejä
      on kuvannut juustoraasteeksi (" grated cheese "), joka on
                                                                             luovuttaja siirtää tilan osan luovutuksensaajalle ?
      jauhettu ja jota on käsitelty teollisesti siten , että happi on
      korvattu ruiskutetulla typpi/002 -liuoksella , tarkoituksena       (M EYVL N:o L 187, 29.7.1993 , s . 8
      lisätä juuston säilyvyyttä, ja juusto on sitten pakattu ja
      puristettu muovipusseihin , joista jokainen sisältää noin 15 ki
      loa ; juuston kosteuspitoisuus on suuri ja se näyttää tiiviiltä
      massalta tai tahnalta , joka pakkauksesta poistamisen jälkeen
      hajoaa ympäröivän ilman vaikutuksesta epäsäännöllisen
      muotoisiksi rakeiksi .
( 2 ) EYVL N:o L 37, 9.2.1991 , s . 25
                                                                         Tribunal administratif d'Amiensin ( kolmas jaosto )
                                                                         22.5.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat
                                                                         kaisupyyntö asiassa Société sucrière agricole de Maizy j a
                                                                         Société sucrière de Berneuil-sur-Aisne vastaan Directeur
High Court of Justicen (Queen's Bench Division ) 26.4.1995                                    régional des impôts
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
asiassa The Queen vastaan Ministry of Agriculture, Fishe                                       ( Asia C-l 72/95 )
ries and Food, ex parte: B. L. Lay j a The Queen vastaan                                          ( 95/C 189/25
Ministry of Agriculture, Fisheries and Food, ex parte: D. G.
                        Gage ja ja D. J. Gage
                                                                         Tribunal administratif d'Amiens ( kolmas jaosto ) on esittä
                            ( Asia C-165/95 )                            nyt Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle 22.5.1995 teke
                              ( 95/C 189/24 )                            mällään päätöksellä ennakkoratkaisupyynnön, joka on
                                                                         saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
High Court of Justice, Queen's Bench Division on esittänyt               6.6.1995 , saadakseen asiassa Société sucrière agricole de
26.4.1995 tekemällään päätöksellä Euroopan yhteisöjen                    Maizy ja Société sucrière de Berneuil-sur-Aisne vastaan


title: Asia T-166/12: Kanne 10.4.2012 — Bolívar Cerezo v. SMHV — Renovalia Energy (RENOVALIA)

text:
               30.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/22

         Kanne 10.4.2012 — Bolívar Cerezo v. SMHV — Renovalia Energy (RENOVALIA)
   (Asia T-166/12)
   2012/C 194/38
   Kannekirjelmän kieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Juan Bolívar Cerezo (Granada, Espanja) (edustaja: abogado I. M. Barroso Sánchez-Lafuente)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Renovalia Energy, SA (Villarobledo, Espanja)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 26.1.2012 tekemän päätöksen R 663/2011-1, jotta yhteisön tavaramerkki nro 8 631 814”RENOVALIA” voidaan rekisteröidä luokkaan 36 kuuluville palveluille ”vakuutustoiminta; rahatalousasiat; raha-asiat; kiinteistöasiat”

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”RENOVALIA” luokkiin 11, 25, 35, 36, 37 ja 41 kuuluville tavaroille ja palveluille — yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 8 631 814

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Renovalia Energy, SA

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Espanjalaiset sanamerkit ”RENOVA ENERGY” ja ”RENOVAENERGY” ja toiminimi ”RENOVALIA” luokkaan 36 kuuluville palveluille

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen osittainen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Kantajan aikaisemman espanjalaisen tavaramerkin ”RENOVALIA” nro 2 715 975 ja väitteen perusteena olevien espanjalaisten tavaramerkkien välillä on sekaannusvaara, ja toimivaltaisessa espanjalaisessa tuomioistuimessa nostetaan väitteen perusteena olevien espanjalaisten tavaramerkkien mitätöimiseksi kanne, minkä vuoksi niihin ei voida vedota haetun yhteisön tavaramerkin rekisteröintiä vastaan


title: Asia T-363/10: Kanne 27.8.2010 — Abbott Laboratories v. SMHV

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/58

      Kanne 27.8.2010 — Abbott Laboratories v. SMHV
      (Asia T-363/10)
      ()
      (2010/C 288/107)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Abbott Laboratories (Abbott Park, Illinois, Amerikan yhdysvallat) (edustajat: asianajaja M. Kinkeldey, asianajaja S. Schäffer ja asianajaja J. Springer)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

         Vaatimukset

                  —

                  sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 9.6.2010 asiassa R 1560/2009-1 tekemä päätös on kumottava

                  —

                  vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

         Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”RESTORE” luokkaan 10 kuuluvia tavaroita varten

         Tutkijan päätös: hakemuksen epääminen

         Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

         Kanneperusteet:

                  —

                  Oikeutta tulla kuulluksi on loukattu, koska valituslautakunta viittaa päätöksessään todisteisiin, joita ei ollut esitetty kantajalle;

                  —

                  asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on rikottu, koska haettu tavaramerkki on suoraan asianomaisia tavaroita kuvaileva;

                  —

                  asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska haetulta tavaramerkiltä puuttuu vaadittava erottamiskyky.

         (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL 2009 L 78, s. 1)


title: Asia T-360/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 19.7.2007 — FG Marine v. komissio (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Ranskan Stardust Marinelle myöntämien valtiontukien palauttamiseen velvoittava päätös — Päätöksen kumoaminen yhteisöjen tuomioistuimen tuomiolla)

text:
               8.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/33

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 19.7.2007 — FG Marine v. komissio
   (Asia T-360/04) (1)

   (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Ranskan Stardust Marinelle myöntämien valtiontukien palauttamiseen velvoittava päätös - Päätöksen kumoaminen yhteisöjen tuomioistuimen tuomiolla)
   (2007/C 211/63)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: FG Marine SA (Roissy Charles de Gaulle, Ranska) (edustaja: asianajaja M.-A. Michel)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Rozet ja C. Giolito)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Sen vahingon korvausvaatimus, jonka Ranskan Stardust Marinelle myöntämistä tuista 8.9.1999 tehty komission päätös 2000/513/EY väitetysti aiheutti.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään perusteettomana.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 262, 23.10.2004.


title: Asia T-463/07: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.7.2014 – Italia v. komissio (EMOTR — Tukiosasto — Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Nautapalkkiot — Oliiviöljy ja rasvat — Kuivarehu — Valvonnan tehokkuus — Seuraamusjärjestelmä)

text:
               1.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 292/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.7.2014 – Italia v. komissio
   (Asia T-463/07) (1)

   ((EMOTR - Tukiosasto - Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Nautapalkkiot - Oliiviöljy ja rasvat - Kuivarehu - Valvonnan tehokkuus - Seuraamusjärjestelmä))
   2014/C 292/27
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamies: G. Palmieri, avustajinaan avvocato dello Stato G. Aiello ja avvocato dello Stato F. Bucalo)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Cattabriga ja D. Nardi)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 3.10.2007 tehdyn komission päätöksen 2007/647/EY (EUVL L 261, s. 28) osittaiseksi kumoamiseksi siltä osin kuin kyseisessä päätöksessä jätetään rahoituksen ulkopuolelle tietyt Italian tasavallan suorittamat menot

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Italian tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 51, 23.2.2008.


title: Asia C-279/15 P: Valitus, jonka Alexandre Borde ja Carbonium ovat tehneet 10.6.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-314/14, Borde ja Carbonium v. komissio, 25.3.2015 antamasta määräyksestä

text:
               7.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/28

         Valitus, jonka Alexandre Borde ja Carbonium ovat tehneet 10.6.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-314/14, Borde ja Carbonium v. komissio, 25.3.2015 antamasta määräyksestä
   (Asia C-279/15 P)
   (2015/C 294/35)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Alexandre Borde ja Carbonium SAS (edustaja: Rechtsanwalt A.B.H. Herzberg)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittajat vaativat unionin tuomioistuinta

               —

               kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen 25.3.2015 antaman tuomion, jossa se

                           a.

                           jätti vaatimukset tutkimatta

                           b.

                           velvoitti kantajat vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut

               —

               toteamaan, että valittajien kumoamisvaatimus on otettava tutkittavaksi,
               ja

                           a.)

                           antamaan asiassa lopullisen ratkaisun
                           tai vaihtoehtoisesti

                           b)

                           palauttamaan asian takaisin unionin yleiseen tuomioistuimeen asiaratkaisua varten

               —

               vaihtoehtoisesti palauttamaan asian unionin yleiseen tuomioistuimeen tutkittavaksi ottamisen käsittelemiseksi yhdessä pääasian kanssa ja asian ratkaisemiseksi

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 184 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajat väittävät, että niiden kumoamiskanne hylättiin lainvastaisesti, (i) koska unionin yleinen tuomioistuin esitti epätäsmällisen ja vääristyneen toteamuksen tosiseikoista eikä se siten ottanut huomioon valittajien oikeutta tulla kuulluksi, (ii) koska soveltaessaan SEUT 263 artiklan neljättä kohtaa unionin yleinen tuomioistuin virheellisesti rajasi kannekelpoiset toimet SEUT 288 artiklan mukaisiin toimiin, (iii) koska unionin yleinen tuomioistuin teki virheen todetessaan, etteivät riidanalaiset toimenpiteet ole SEUT 288 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitettuja päätöksiä, (iv) koska soveltaessaan SEUT 263 artiklan neljättä kohtaa unionin yleinen tuomioistuin piti virheellisesti ratkaisevana sitä, onko riitautettu toimi ”erotettavissa sopimuksen asiayhteydestä”, eikä ottanut huomioon muita merkityksellisiä tekijöitä, (v) koska soveltaessaan SEUT 263 artiklan neljättä kohtaa unionin yleinen tuomioistuin sovelsi virheellisesti kaksitahoisiin asioihin kehitettyjä arviointiperusteita kolmitahoiseen asiaan, ja (vi) koska unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut huomioon valittajien oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin, sellaisina kuin ne on turvattu Euroopan ihmisoikeussopimuksessa ja perusoikeuskirjassa.


title: Asia T-362/17: Kanne 6.6.2017 – NCL v. EUIPO (FEEL FREE)

text:
               31.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 249/43

         Kanne 6.6.2017 – NCL v. EUIPO (FEEL FREE)
   (Asia T-362/17)
   (2017/C 249/58)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: NCL Corporation Ltd (Miami, Florida, Yhdysvallat) (Edustajat: asianajajat J. Bühling ja D. Graetsch)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”FEEL FREE” – Rekisteröintihakemus nro 15 090 533

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 23.3.2017 asiassa R 2094/2016-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

   Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 10 päivänä kesäkuuta 2004 asiassa T-275/01, Mercedes Alvarez Moreno vastaan Euroopan parlamentti (Henkilöstö — Ylimääräinen toimihenkilö — Konferenssitulkki — Euroopan yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen 74 artikla — Palvelussuhteen päättyminen)

text:
               28.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/19

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

   10 päivänä kesäkuuta 2004
   asiassa T-275/01, Mercedes Alvarez Moreno vastaan Euroopan parlamentti (1)

   (Henkilöstö - Ylimääräinen toimihenkilö - Konferenssitulkki - Euroopan yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen 74 artikla - Palvelussuhteen päättyminen)
   (2004/C 217/35)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa T-275/01, Mercedes Alvarez Moreno, kotipaikka Berliini (Saksa), edustajanaan asianajaja G. Vandersanden, vastaan Euroopan parlamentti (asiamiehinään H. von Hertzen ja J. de Wachter), jossa kantaja vaatii yhtäältä sellaisen päätöksen kumoamista, jonka mukaan palvelukseen ei enää oteta 65 vuotta täyttäneitä konferenssitulkkeja, ja toisaalta vahingonkorvausta, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. García-Valdecasas sekä tuomarit P. Lindh ja J. D. Cooke, kirjaaja: johtava hallintovirkamies J. Palacio González, on 10.6.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Parlamentin 30.11.2000 tekemä päätös, joka annettiin kantajalle tiedoksi 10.2.2001, ja parlamentin 19.7.2001 tekemä päätös, jolla kantajan valitus hylättiin, kumotaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Parlamentti velvoitetaan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 3, 5.1.2002.


title: Asia C-500/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 16.9.2016 – Caterpillar Financial Services Poland sp. z o.o. ja Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie

text:
               23.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/3

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 16.9.2016 – Caterpillar Financial Services Poland sp. z o.o. ja Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie
   (Asia C-500/16)
   (2017/C 022/04)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Pääasian asianosaiset

   Caterpillar Financial Services Poland sp. z o.o. ja Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie

      Ennakkoratkaisukysymys

   Ovatko SEU [– –] 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut tehokkuuden ja vilpittömän yhteistyön sekä vastaavuuden periaatteet tai jokin muu merkityksellinen unionin oikeudessa vahvistettu periaate, kun otetaan huomioon unionin tuomioistuimen 17.1.2013 antamassaan tuomiossa BGŻ Leasing (C-224/11) tekemä tulkinta, esteenä arvonlisäveron alalla kansallisille säännöksille tai kansalliselle käytännölle, jotka estävät sellaisen liikamaksun palauttamisen, joka on syntynyt siksi, että maksettava arvonlisävero on kannettu unionin oikeuden vastaisesti, kun kansallisten viranomaisten menettelyn vuoksi verovelvollinen on voinut käyttää oikeuksiaan vasta verovelan vanhentumisajan päättymisen jälkeen?


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (viides jaosto), 29 päivänä toukokuuta 1997, asiassa C-299/95 (Oberster Gerichtshofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Friedrich Kremzow vastaan Republik Österreich, Wilfried Wehin osallistuessa asian käsittelyyn (EY:n perustamissopimuksen 164 artikla - Euroopan ihmisoikeussopimus - Vapaudenriisto - Oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin - Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomion oikeusvaikutukset)

text:
              V
N:o C 212/2           FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      12.7.97
puheenjohtajan tehtäviä hoitava neljännen jaoston puheen          den noudattamista se valvoo, koska kyseinen lainsäädäntö
johtaja J. L. Murray sekä tuomarit C. N. Kakouris, P. J. G.        koskee esillä olevan asian kaltaista tilannetta, joka ei
Kapteyn, G. Hirsch ( esittelevä tuomari ) ja H. Ragnemalm,         kuulu yhteisön oikeuden soveltamisalaan.
julkisasiamies: G. Tesauro, kirjaaja : apulaiskirjaaja H. von
Holstein, on antanut 29.5.1997 tuomion, jonka tuomio              (M EYVL N:o C 299, 11.11.1995 .
lauselma on seuraava :
1 ) Kanne hylätään.
2 ) Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeuden
     käyntikulut.
                                                                          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(') EYVL N:o C 103 , 11.4.1994 .                                                            (viides jaosto ),
                                                                                29 päivänä toukokuuta 1997,
                                                                   asiassa C-300/95 , Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                   Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningas
                                                                                kunta H
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                             (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direk
                                                                   tiivin 85/374/ETY 7 artiklan e alakohta — Virheellinen
                          (viides jaosto ),
                                                                   täytäntöönpano — Tuotevastuusta vapautuminen — Tie
                29 päivänä toukokuuta 1997,                                       teellisen ja teknisen tiedon taso)
asiassa C-299/95 ( Oberster Gerichtshofin esittämä ennak                                    ( 97/C 212/04 )
koratkaisupyyntö), Friedrich Kremzow vastaan Republik
Österreich, Wilfried Wehin osallistuessa asian käsitte
                              lyyn (')                                             (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
(EY:n perustamissopimuksen 164 artikla — Euroopan
ihmisoikeussopimus — Vapaudenriisto — Oikeus oikeu
denmukaiseen oikeudenkäyntiin — Euroopan ihmisoikeus                  (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
         tuomioistuimen tuomion oikeusvaikutukset)                     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                          ( 97/C 212/03
                                                                  Asiassa C-300/95 , Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamie
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                      henään Peter Oliver, avustajanaan Mark Mildred ) vastaan
                                                                   Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningas
                                                                   kunta ( asiamiehenään John E. Collins, avustajanaan K.
    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan         Paul E. Lasok, QC ), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuo
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)             mioistuinta toteamaan, että Yhdistynyt kuningaskunta ei
                                                                   ole noudattanut tuotevastuuta koskevien jäsenvaltioiden
Asiassa C-299/95, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta )          lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämi
on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan                sestä 25 päivänä heinäkuuta 1985 annetun neuvoston
nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadak           direktiivin 85/374/ETY ( EYVL N:o L 210, 7.8.1985 , s. 29 )
seen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa       ja EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan,
asiassa Friedrich Kremzow vastaan Republik Österreich,             koska se ei ole toteuttanut direktiivin ja erityisesti sen
Wilfried Wehin osallistuessa asian käsittelyyn, ennakkorat        7 artiklan e alakohdan täytäntöönpanon edellyttämiä toi
kaisun EY:n perustamissopimuksen 164 artiklan samoin              menpiteitä, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto ), toimien
kuin ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi              kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja J. C. Moitinho de
tehdyn yleissopimuksen useiden artiklojen tulkinnasta ,           Almeida sekä tuomarit C. Gulmann, D. A. O. Edward, J.
yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa        P. Puissochet ja M. Wathelet ( esittelevä tuomari ), julkis
nossa : jaoston puheenjohtaja J. C. Moitinho de Almeida            asiamies : G. Tesauro, kirjaaja : johtava hallintovirkamies
(esittelevä tuomari ) sekä tuomarit C. Gulmann, D. A. O.          H. A. Riihi, on antanut 29.5.1997 tuomion, jonka tuomio
                                                                   lauselma on seuraava :
Edward, J.-P. Puissochet ja P. Jann, julkisasiamies: A. La
Pergola , kirjaaja : johtava hallintovirkamies H. A. Riihi , on
antanut 29.5.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on
seuraava :
                                                                   1 ) Kanne hylätään.
Yhteisöjen tuomioistuimella, jolle on esitetty ennakkorat         2 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
kaisupyyntö, ei ole toimivaltaa esittää kansalliselle tuo              lut.
mioistuimelle sellaisia tulkintaan liittyviä seikkoja, jotka
ovat tarpeen, jotta kansallinen tuomioistuin voi arvioida,         (1) EYVL N:o C 286, 28.10.1995 .
onko kansallinen lainsäädäntö yhteensopiva erityisesti
ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehtyyn
yleissopimukseen perustuvien perusoikeuksien kanssa, joi


title: Asia C-425/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 1.8.2016 – Hansruedi Raimund v. Michaela Aigner

text:
               31.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 402/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 1.8.2016 – Hansruedi Raimund v. Michaela Aigner
   (Asia C-425/16)
   (2016/C 402/19)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberster Gerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Hansruedi Raimund

      Vastapuoli: Michaela Aigner

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko EU-tavaramerkkiä koskeva loukkauskanne (asetuksen (EY) 207/2009 (1), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EU) 2015/2424, 96 artiklan a alakohta) hylätä vilpillisessä mielessä tehtyä tavaramerkkihakemusta koskevan väitteen johdosta (asetuksen (EY) 207/2009, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EU) 2015/2424, 52 artiklan 1 kohdan b alakohta), jos vastaaja on nostanut perustellun vastakanteen, joka koskee unionin tavaramerkin mitättömäksi julistamista (asetuksen (EY) 207/2009, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EU) 2015/2424, 99 artiklan 1 kohta), mutta tuomioistuin ei ole vielä ratkaissut tätä vastakannetta?

               2)

               Jos näin ei ole: voiko tuomioistuin hylätä loukkauskanteen vilpillisessä mielessä tehtyä tavaramerkkihakemusta koskevan väitteen johdosta, jos se samanaikaisesti hyväksyy mitättömäksi julistamista koskevan vastakanteen, vai onko sen odotettava loukkauskannetta ratkaistessaan ainakin vastakannetta koskevan ratkaisun lainvoimaiseksi tulemista?

      (1)  Henkilönsuojaimista ja neuvoston direktiivin 89/686/ETY kumoamisesta 9.3.2016 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EUVL 2016, L 81, s. 51).


title: Josef Giersen 3.11.1995 Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-206/95)

text:
N:o C 351 / 18            FI                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     30.12.95
86 artiklaa nojautumalla maailman postiliiton ( UPU ) perus                  suojan periaatetta , syrjintäkiellon periaatetta ja
sopimuksen mukaiseen markkinoidenjakojärjestelmään .                          hyvän hallinnon periaatetta .
Valitus koski siinä nimettyjen postilaitosten menettelyä ,
jolla ne tukahduttivat tai rajoittivat kilpailua " edelleenpos     (') KYVL N:o C 119 , 13.5.1995 , s . 12
titusalalla " eli käytäntöä , jossa postittaja hoitaa kansain      ( 2 ) EY VL N:o C 189 , 22.7.1995 , s . 17
välisen postin postitukseen liittyvän valmistelun yhdessä           H EYVL N:o C 229 , 2.9.1995 , s . 22
maassa , mutta ei postita sitä sen maan postitoimistosta ,
vaan toisessa maassa sijaitsevasta postitoimistosta .
Kantaja kehotti 23.1 1.1994 175 artiklan nojalla komissiota
tekemään lopullisen ratkaisun kantajan valituksesta , siltä
osin kuin se koski 85 artiklaa . Kantaja , joka ei ollut saanut     Josef Giersen 3.11.1995 Euroopan unionin neuvostoa ja
minkäänlaista päätöstä komissiolta , nosti 15.2.1995 Eu              Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
roopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois                                        ( Asia T-206/95 )
tuimessa perustamissopimuksen 175 nojalla kanteen
                                                                                ( 95 /C 351 /35 )
komissiota vastaan tämän laiminlyönnin takia ( asia
T-28/95 )('). Komissio teki 17.2.1995 päätöksen SG(95)D/
1 790 , jossa se hylkäsi kantajan valituksen EY :n perustamis                         (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
sopimuksen 85 artiklaa koskevilta osin . Kantaja riitautti
tämän päätöksen yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                 Josef Gierse , Schmallenberg ( Saksan liittotasavalta ), on
tuomioistuimessa nostamallaan kanteella ( asia T-110/               nostanut 3.11.1995 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
95 )( 2 ). Komissio teki 6.4.1995 päätöksen SG(95)D/4438 ,          oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin
jossa se hylkäsi edellä mainitun valituksen toisen osan .           neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan .
Kantaja riitautti tämän päätöksen 20.6.1995 nostamallaan            Kantajan edustajat oikeudenkäynnissä ovat asianajajat
kumoamiskanteella ( asia T-133/95 )( :! ). Komissio teki sitten     Bernd Meisterernst, Mechtild Düsing, Dietrich Manstetten ,
 14.8.1995 tehdyksi väitetyn ja tässä riitautetun päätöksen ,       Dr . Erank Schulze ja Dr . Winfried Haneklaus, Münster, ja
jossa se hylkäsi valituksen siltä osin kuin siinä oli kyse          prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Dupong &
Saksan , Yhdistyneen kuningaskunnan ja Ranskan postilai            Associes 14 a rue de Bains .
tosten käytännöstä soveltaa maailman postiliiton ( UPU )
perussopimuksen 25 artiklaa ainoastaan edelleenpostitetta
                                                                    Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
vaan ABC-postiin ( ABC remail ).                                    istuin :
Kantaja esittää seuraavat oikeudelliset peusteet:                    1 ) velvoittaa vastaajat korvaamaan kantajalle SLOM-II1
                                                                           hyvityksenä ajalta 2 . huhtikuuta 1984 — 31 . maalis
— komission 14.8.1995 tehdyksi väitetty päätös on julis                   kuuta 1993 yhteensä 14 219,09 Saksan markkaa ja
     tettava mitättömäksi , koska kysymyksessä on selvästi                 maksamaan korkoa 8 prosenttia 19 . toukokuuta 1992
     lainvastainen toimi ;
                                                                           lukien sekä korvaamaan yhteisvastuullisesti oikeuden
                                                                           käyntikulut;
— toissijaisesti , päätös on kumottava seuraavista syistä :
     — EY:n perustamissopimuksen 190 artiklaa on rikottu            2 . lykkää asian käsittelyä .
           siten , että komissio ei ole pystynyt esittämään
           päätöksessään perusteita sen väitteen osalta , että (1 )  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
           postilaitosten käytäntö soveltaa maailman posti
           liiton ( UPU ) perussopimuksen 25 artiklaa rikkoo        Kanteen oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
           EY:n perustamissopimuksen 85 artiklaa , ( 2 ) eikä sen   vastaavat asiassa T-20/94 esitettyjä perusteita ja peruste
           osalta, miksi se on ottanut kaksi erilaista kantaa       luita .
           saman tosiseikka- ja oikeusseikkatilanteen suh
           teen ;
     — EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklaa on
           rikottu siten, että komissio ei ole katsonut lain
           vastaiseksi postilaitosten pyrkimystä rajoittaa edel     Maria de los Angeles Ibarra Gilin 2.11.1995 Euroopan
           leenpostitettavaa ABC-postia ( ABC remail ) koske                yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
           van toiminnan laajentumista vetoamalla maailman
           postiliiton ( UPU ) perussopimuksen 25 artiklan arvo                             ( Asia T-207/95 )
           asemaan tai väitettyyn arvoasemaan ;                                                 ( 95 /C 351 /36 )
     — harkintavaltaa on käytetty väärin siten , että komis
           sio on tavoitellut valituksen hylkäämisessä pääasi
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
           assa poliittisia päämääriä ;
                                                                     Maria de los Angeles Ibarra Gil , kotipaikka Bryssel ( Belgia ),
     — yhteisön oikeuden tiettyjä periaatteita on rikottu            edustajanaan asianajaja Marc-Albert Lucas, Liege , proses
           siten, että tekemällä päätöksen komissio on loukan       siosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Evelyne Korn, 21
           nut oikeusvarmuuden periaatetta , luottamuksen           rue Nasseau , on nostanut 2.1 1.1995 yhteisöjen ensimmäi


title: Asia T-52/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.7.2014 – Kreikka v. komissio (Valtiontuki — Kreikan maatalouden vakuutusjärjestelmästä vastaavan viraston (ELGA) vuosina 2008 ja 2009 maksamat korvaukset — Päätös, jossa tuet todetaan sisämarkkinoille soveltumattomiksi ja määrätään niiden takaisinperimisestä — Valtiontuen käsite — SEUT 107 artiklan 3 kohdan b ja c alakohta — Maatalousalan valtiontuesta annetut suuntaviivat)

text:
               1.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 292/34

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.7.2014 – Kreikka v. komissio
   (Asia T-52/12) (1)

   ((Valtiontuki - Kreikan maatalouden vakuutusjärjestelmästä vastaavan viraston (ELGA) vuosina 2008 ja 2009 maksamat korvaukset - Päätös, jossa tuet todetaan sisämarkkinoille soveltumattomiksi ja määrätään niiden takaisinperimisestä - Valtiontuen käsite - SEUT 107 artiklan 3 kohdan b ja c alakohta - Maatalousalan valtiontuesta annetut suuntaviivat))
   2014/C 292/40
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: aluksi I. Chalkias ja S. Papaïoannou, sitten I. Chalkias ja A. Vasilopoulou)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi D. Triantafyllou ja S. Thomas, sitten D. Triantafyllou ja R. Sauer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus Kreikassa maatalouden vakuutusjärjestelmästä vastaavan viraston (ELGA) vuosina 2008 ja 2009 maksamista korvauksista 7.12.2011 annetun komission päätöksen 2012/157/EU (EUVL 2012, L 78, s. 21) kumoamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut välitoimimenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut mukaan lukien.

      (1)  EUVL C 118, 21.4.2012.


title: Asia T-440/14: Kanne 13.6.2014 – Premo v. SMHV – Prema Semiconductor (PREMO)

text:
               15.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/66

         Kanne 13.6.2014 – Premo v. SMHV – Prema Semiconductor (PREMO)
   (Asia T-440/14)
   2014/C 315/111
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Premo, SL (Málaga, Espanja) (edustajat: asianajajat E. Cornu, F. de Visscher ja E. De Gryse)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Prema Semiconductor GmbH (Mainz, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) viidennen valituslautakunnan 11.4.2014 asiassa R 1719/2011-5 tekemän päätöksen

               —

               toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen sikäli kuin siinä hyväksyttiin väite ”induktiokelojen”, ”induktioresistorien”, ”sähkömuuntajien” ja ”loistehon muuntajien ja suodattimien” osalta

               —

               velvoittamaan SMHV:n ja tarvittaessa väliintulijan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”PREMO” luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten – yhteisön tavaramerkkihakemus nro 5 5 20  788

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Prema Semiconductor GmbH

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: kansallinen sanamerkki ”PREMA” luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen osittainen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen osittainen hylkääminen

      Kanneperusteet:

               —

               asetuksen N:o 2868/95 22 säännön 6 kohdan ja kantajan puolustautumisoikeuksien rikkominen

               —

               asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohdan rikkominen

               —

               asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia C-264/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 15.6.2006 (Amtsgericht Breisachin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Badischer Winzerkeller eG v. Land Baden-Württemberg (Direktiivi 69/335/ETY — Pääoman hankintaa koskevat välilliset verot — Yhtiöiden sulautuminen — Kiinteistörekisteriin merkityn tiedon muutos — Maksun periminen — Luokittelu oikeudenluovutusveroksi — Maksun perimisen edellytykset)

text:
               12.8.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/2

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 15.6.2006 (Amtsgericht Breisachin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Badischer Winzerkeller eG v. Land Baden-Württemberg
   (Asia C-264/04) (1)

   (Direktiivi 69/335/ETY - Pääoman hankintaa koskevat välilliset verot - Yhtiöiden sulautuminen - Kiinteistörekisteriin merkityn tiedon muutos - Maksun periminen - Luokittelu ”oikeudenluovutusveroksi” - Maksun perimisen edellytykset)
   (2006/C 190/04)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Amtsgericht Breisach
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Badischer Winzerkeller eG

      Vastaaja: Land Baden-Württemberg
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Amtsgericht Breisach — Pääoman hankintaa koskevista välillisistä veroista 17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY (EYVL L 249, s. 25), sellaisena kuin se on muutettuna 9.4.1973 annetulla neuvoston direktiivillä 73/79/ETY (EYVL L 103, s. 13), 9.4.1973 annetulla neuvoston direktiivillä 73/80/ETY (EYVL L 103, s. 15), 7.11.1974 annetulla neuvoston direktiivillä 74/553/ETY (EYVL L 303, s. 9) ja 10.6.1985 annetulla neuvoston direktiivillä 85/303/ETY (EYVL L 156, s. 23), 4 artiklan, 10 artiklan c alakohdan ja 12 artiklan 2 kohdan tulkinta — Kiinteän omaisuuden arvon mukaan laskettava maksu, joka peritään kiinteistörekisteriin merkityn tiedon muutoksesta, kun maatalousosuuskunnan omistaja on vaihtunut absorptiosulautumisessa
   Tuomiolauselma

               1)

               Pääasiassa kyseessä olevan kaltainen maksu, joka peritään kiinteistörekisteriin merkityn tiedon muutoksesta, kuuluu lähtökohtaisesti pääoman hankintaa koskevista välillisistä veroista 17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 10.6.1985 annetulla neuvoston direktiivillä 85/303/ETY, 10 artiklan c alakohdassa säädetyn kiellon soveltamisalaan.

               2)

               Pääasiassa kyseessä olevan kaltaista maksua voidaan direktiivin 69/335, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 85/303, 10 artiklan c alakohdassa säädetystä poiketen pitää direktiivin 69/335, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 85/303, 12 artiklan 1 kohdan b alakohdassa sallittuna oikeudenluovutusverona, kunhan se ei ole korkeampi kuin ne maksut, joita peritään vastaavista maksua perivässä jäsenvaltiossa toteutetuista toimista.
               Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on tarkistaa, onko tällainen maksu direktiivin 69/335, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 85/303, 12 artiklan 2 kohdan säännösten mukainen.

      (1)  EUVL C 228, 11.9.2004.


title: Asia T-442/04: Andrea Walderdorffin 5.11.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               8.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/45

         Andrea Walderdorffin 5.11.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-442/04)
   (2005/C 6/89)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Andrea Walderdorff, kotipaikka Bryssel, on nostanut 5.11.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Lucas Vogel.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa nimittävän viranomaisen 19.7.2004 tekemän päätöksen, jolla hylätään kantajan 26.2.2004 tekemä valitus, jolla kantaja moittii päätöstä evätä häneltä ylennys palkkaluokasta A5 palkkaluokkaan A4 ylennyskierroksella 2003;

               —

               jos on tarpeen, kumoaa myös nimittävän viranomaisen alun perin marraskuussa 2003 tekemän päätöksen, jolla kantajalta evättiin hänen ylennyksensä palkkaluokasta A5 palkkaluokkaan A4 ylennyskierroksella 2003;

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut, joihin kantaja vetoaa, ovat samat kuin asiassa T-432/04.


title: Asia T-345/12: Kanne 3.8.2012 — Akzo Nobel ym. v. komissio

text:
               29.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 295/29

         Kanne 3.8.2012 — Akzo Nobel ym. v. komissio
   (Asia T-345/12)
   2012/C 295/53
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Akzo Nobel NV (Amsterdam, Alankomaat), Akzo Nobel Chemicals Holding AB (Nacka, Ruotsi) ja Eka Chemicals AB (Bohus, Ruotsi) (edustajat: asianajajat C. Swaak ja R. Wesseling)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan kokonaan tai osittain 24.5.2012 tehdyn komission päätöksen K(2012) 3533 lopull., jolla hylätään asiaan COMP/F/C.38.620 — Vetyperoksidi ja perboraatti — liittyen tehty luottamuksellista käsittelyä koskeva pyyntö

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kolmeen ensisijaiseen kanneperusteeseen ja kahteen vaihtoehtoiseen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komission väitetään loukanneen SEUT 296 artiklaan perustuvaa perusteluvelvollisuutta ja kantajilla Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan nojalla olevaa oikeutta hyvään hallintoon.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että vetyperoksidia ja perboraattia koskevan päätöksen sellaisen laajennetun version julkaisemisen, joka ei ole luottamuksellinen, väitetään loukkaavan komissiolla SEUT 339 artiklan, sellaisena kuin se on pantu täytäntöön asetuksella N:o 1/2003, (1) asetuksella N:o 773/2004 (2) ja komission 2002 ja 2006 antamilla yhteistyötiedonannoilla (3), perusteella olevaa velvollisuutta säilyttää luottamuksellisuus.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että vetyperoksidia ja perboraattia koskevan päätöksen sellaisen laajennetun version julkaisemisen, joka ei ole luottamuksellinen ja jossa on kantajien leniency-hakemuksesta peräisin olevia tietoja, väitetään loukkaavan oikeusvarmuutta ja kantajien luottamuksensuojaa koskevia periaatteita ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklaan perustuvaa oikeutta hyvään hallintoon.

               4)

               Neljäs kanneperuste — joka pätee siltä osin kuin komission päätöksellä voidaan katsoa pantavan täytäntöön päätös myöntää oikeus tutustua tiettyihin tietoihin avoimuusasetuksen (4) nojalla — joka perustuu siihen, että komission väitetään loukanneen SEUT 296 artiklaan perustuvaa perusteluvelvollisuuttaan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa vahvistettua oikeutta hyvään hallintoon.

               5)

               Viides kanneperuste — joka pätee siltä osin kuin komission päätöksellä voidaan katsoa pantavan täytäntöön päätös myöntää oikeus tutustua tiettyihin tietoihin avoimuusasetuksen nojalla — joka perustuu siihen, että vetyperoksidia ja perboraattia koskevan päätöksen sellaisen laajennetun version julkaisemisen, joka ei ole luottamuksellinen, väitetään olevan ristiriidassa kyseisen asetuksen kanssa.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003 L 1, s. 1)

      (2)  EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan mukaisten komission menettelyjen kulusta 7.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 773/2004 (EUVL L 123, 2. 18).

      (3)  Komission tiedonanto sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa (EYVL 2002 C 45, s. 3) ja komission tiedonanto sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa (EUVL 2006 C 298, s. 17).

      (4)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).


title: Asia C-443/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Ordinario di Cosenza (Italia) on esittänyt 13.11.2009 — C.C.I.A.A. di Cosenza v. Grillo Star Srl Fallimento

text:
               27.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Ordinario di Cosenza (Italia) on esittänyt 13.11.2009 — C.C.I.A.A. di Cosenza v. Grillo Star Srl Fallimento
   (Asia C-443/09)
   2010/C 51/28
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Ordinario di Cosenza

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: C.C.I.A.A. di Cosenza

      Vastaaja: Grillo Star Srl Fallimento

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Ovatko 29.12.1993 annetun Italian lain nro 580 18 §:n b kohdassa tarkoitetut vuosimaksun määrittämistä koskevat edellytykset, siten kuin ne määritellään saman pykälän 3, 4, 5 ja 6 momentissa, ristiriidassa pääoman hankinnasta suoritettavista välillisistä veroista 12.2.2008 annetun neuvoston direktiivin 2008/7/EY (1) kanssa siltä osin kuin vuosimaksu ei kuulu kyseisen direktiivin 6 artiklan e alakohdassa tarkoitetun poikkeuksen piiriin?

               2)

               erityisesti:

                           —

                           Onko sellainen vuosimaksu ”korvausluonteinen”, jonka määrittämisen perusteena on ”rahoitustarpeen tunnistaminen niiden palveluiden suorittamiseksi, joita kauppakamarijärjestelmän on tarjottava koko Italian alueella”?

                           —

                           Sulkeeko säännös ”tasausrahastosta”, jonka tarkoituksena on kauppakamareille lain nojalla annettujen hallintotehtävien toteuttaminen tasapuolisesti koko Italian alueella, pois sen, että vuosimaksu on korvausluonteinen?

                           —

                           Onko yksittäisille kauppakamareille annettu mahdollisuus nostaa vuosimaksua enintään 20 prosentilla osallistuakseen sellaisten aloitteiden rahoitukseen, joiden tavoitteena on tuotannon kasvu ja taloudellisten toimintaedellytysten parantaminen niiden toimialueella, yhteensopiva vuosimaksun korvausluonteisuuden kanssa?

                           —

                           Onko se, että kauppakamarien rahoitustarpeen määrittely rekisterimerkintöjen tekemisessä ja merkintöjen ajan tasalle saattamisessa ei ole tarkkaan säänneltyä, esteenä sille, että vuosimaksu on korvausluonteinen?

                           —

                           Onko vuosimaksun korvausluonteisuuden kanssa yhteensopivaa, että vuosimaksu arvioidaan kiinteämääräisesti, kun sen sopivuuden tarkistamisesta ”säännönmukaisin väliajoin” palvelun keskimääräisten kustannusten perusteella ei ole säännöksiä?

      (1)  EUVL L 46, s. 11.


title: Asia C-614/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sofiyski gradski sad (Bulgaria) on esittänyt 31.12.2014 – Rikosoikeudenkäynti Atanas Ognyanovia vastaan

text:
               23.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sofiyski gradski sad (Bulgaria) on esittänyt 31.12.2014 – Rikosoikeudenkäynti Atanas Ognyanovia vastaan
   (Asia C-614/14)
   (2015/C 096/08)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Sofiyski gradski sad

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen

   Atanas Ognyanov

      Muu osapuoli: Sofyiska gradska prokuratura

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Rikotaanko unionin oikeutta (SEUT 267 artiklan toista kohtaa, luettuna yhdessä unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 94 artiklan, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 ja 48 artiklan tai muiden sovellettavien määräysten kanssa), kun tuomioistuin, joka on esittänyt ennakkoratkaisupyynnön, jatkaa ennakkoratkaisun antamisen jälkeen asian käsittelyä ja ratkaisee asiakysymyksen jääväämättä itseään; jääväämisen perusteena olisi se, että tuomioistuin on ilmaissut ennakkoratkaisupyynnössä asiakysymystä koskevan alustavan kantansa (pitämällä tiettyä tosiseikastoa riidattomana ja tiettyä oikeussääntöä tähän tosiseikastoon sovellettavissa olevana).
               Ennakkoratkaisukysymyksen esittäminen perustuu oletukseen, että vahvistettaessa tosiseikkoja ja sovellettavissa olevaa lainsäädäntöä ennakkoratkaisupyynnön esittämiseksi on otettu huomioon kaikki ne menettelysäännökset, joilla pyritään turvaamaan asianosaisen oikeus esittää todisteita ja esittää näkemyksensä.

               2)

               Mikäli ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen vastataan, että asian käsittelyn jatkaminen on laillista, rikotaanko unionin oikeutta, kun

                           a)

                           tuomioistuin toistaa lopullisessa ratkaisussaan muutoksitta kaiken sen, minkä se on todennut ennakkoratkaisupyynnössään, ja kieltäytyy näiden tosiseikkoja koskevien ja oikeudellisten päätelmien yhteydessä hankkimasta uutta näyttöä ja kuulemasta asianosaisia; käytännössä tuomioistuin hankkii uutta näyttöä ja kuulee asianosaisia ainoastaan sellaisten kysymysten yhteydessä, joita se ei pitänyt ennakkoratkaisupyynnössä riidattomina, tai

                           b)

                           tuomioistuin hankkii uutta näyttöä ja kuulee asianosaisia kaikkien merkityksellisten kysymysten yhteydessä, mukaan lukien kysymysten, joista se on ilmaissut kantansa jo ennakkoratkaisupyynnössä, ja ilmaisee lopullisessa ratkaisussaan lopullisen kantansa, joka perustuu kaikkeen hankittuun näyttöön ja on muodostettu asianosaisten kaikkien perustelujen arvioinnin nojalla, riippumatta siitä, onko näyttö hankittu ja perustelut esitetty ennen ennakkoratkaisupyynnön esittämistä vai ennakkoratkaisun saamisen jälkeen?

               3)

               Mikäli ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen vastataan, että asian käsittelyn jatkaminen on yhteensopivaa unionin oikeuden kanssa, onko unionin oikeuden kanssa yhteensopivaa se, että tuomioistuin päättää olla jatkamatta pääasian käsittelyä ja jäävää itsensä esteellisyyden vuoksi, koska asian käsittelyn jatkaminen rikkoisi kansallista oikeutta, jossa säädetään asianosaisten ja lainkäytön etujen laajemmasta suojasta; kun jäävääminen perustuu nimittäin siihen, että

                           a)

                           tuomioistuin on ilmaissut alustavan kantansa asiaan ennakkoratkaisupyynnön yhteydessä ennen lopullisen ratkaisun tekemistä, mikä on sallittua unionin oikeuden muttei kansallisen oikeuden mukaan;

                           b)

                           tuomioistuin muodostaisi lopullisen kantansa kahdessa toimessa eikä yhdessä toimessa (mikäli lähtökohtana on, ettei ennakkoratkaisupyynnössä esitetä alustavaa vaan lopullinen kanta), mikä on sallittua unionin oikeuden muttei kansallisen oikeuden mukaan?


title: Asia T-677/13: Kanne 19.12.2013 — Axa Versicherung v. komissio

text:
               8.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 71/22

      Kanne 19.12.2013 — Axa Versicherung v. komissio
      (Asia T-677/13)
      (2014/C 71/42)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Axa Versicherung AG (Köln, Saksa) (edustajat: asianajaja C. Bahr, asianajaja S. Dethof ja asianajaja A. Malec)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan riitautetun epäävän päätöksen

                  —

                  toissijaisesti, kumoamaan osittain riitautetun epäävän päätöksen

                  —

                  velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kantaja riitauttaa komission 29.10.2013 tekemän päätöksen, joka koskee kantajan uudistettuja hakemuksia saada tutustua asiaa COMP/39.125 — Autonlasi koskeviin komission asiakirjoihin.
      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste: Asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (1) 2 ja 4 artiklan mukaisen velvollisuuden, jonka mukaan pyydetyt asiakirjat on tutkittava konkreettisesti ja erikseen, laiminlyönti

                              —

                              Kantaja väittää tältä osin, ettei komissio ole noudattanut velvollisuuttaan tutkia pyydettyjä asiakirjoja konkreettisesti ja erikseen asetuksen N:o 1049/2001 2 ja 4 artiklan mukaisesti. Sen sijaan se luokitteli kyseiset asiakirjat lainvastaisesti muodollisilla perusteilla.

                  2)

                  Toinen kanneperuste: Asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisen ja kolmannen luetelmakohdan ja 4 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan rikkominen, koska oikeutta saada tutustua asiakirja-aineiston tiettyihin asiakirjoihin ei annettu.

                              —

                              Tämän kanneperusteen yhteydessä kantaja esittää, että komissio on lainvastaisesti tulkinnut asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan poikkeussäännöksen soveltamisalaa liian laajasti. Kantaja katsoo, ettei asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan mukaisia taloudellisia etuja vahingoiteta ja ettei komissio voi vedota asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmannen luetelmakohdan mukaiseen tutkintatoimien tarkoituksen suojaan.

                              —

                              Päätöksentekomenettelyä ei myöskään vahingoiteta vakavasti (asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohdan toinen alakohta).

                              —

                              Lisäksi komissio katsoo virheellisesti, ettei ylivoimainen yleinen etu edellytä pyydettyjen asiakirjojen ilmaisemista.

                  3)

                  Kolmas kanneperuste: Asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 6 kohdan rikkominen, koska tiettyjen asiakirjojen tutustuttavaksi antamisesta on kieltäydytty kokonaan.

                              —

                              Kantaja esittää tältä osin, ettei komissio ole antanut kyseisiä asiakirjoja tutustuttavaksi myöskään vain osittain ja on siten rikkonut asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 6 kohtaa. Kantaja väittää, ettei komissio ole asetuksen N:o 1049/2001 säännösten vastaisesti tutkinut sitä, onko osa asiakirjoista annettava tutustuttaviksi.

                  4)

                  Neljäs kanneperuste: Asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisen ja kolmannen luetelmakohdan ja 4 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan ja 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska komission asiakirja-aineiston sisällysluettelon täydellisen version tutustuttavaksi antamisesta on kieltäydytty.

                              —

                              Tämän kanneperusteen yhteydessä kantaja väittää, että komissio tulkitsee liian laajasti asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan poikkeuksia myös kantajan pyynnön saada tutustua sisällysluettelon täydelliseen versioon osalta. Kantaja katsoo, ettei myöskään tältä osin voida vahingoittaa asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan mukaisia taloudellisia etuja tai asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmannen luetelmakohdan mukaista tutkintatoimien tarkoitusta.

                              —

                              Lisäksi kantaja väittää, ettei myöskään asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaista yksityiselämän suojaa vahingoiteta.

                  5)

                  Viides kanneperuste: Perusteluvelvollisuuden loukkaaminen

                              —

                              Kantaja väittää, että komissio on käyttänyt kantajan asiakirjoihin tutustumisesta esittämän hakemuksen hylkäämisessä vain yleisiä toteamuksia eikä ole käsitellyt vaaditulla tavalla yksittäisiä asiakirjoja tai oikein muodostettuja asiakirjaryhmiä.

         (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).


title: Asia T-147/11: Kanne 14.3.2011 — Robe v. neuvosto

text:
               30.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 130/25

         Kanne 14.3.2011 — Robe v. neuvosto
   (Asia T-147/11)
   2011/C 130/51
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Gogo Joachim Robe (Abidjan, Norsunluurannikko) (edustaja: asianajaja G. Collard)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että 14.1.2011 annettu neuvoston asetus EU N:o 25/2011 ja 14.1.2011 tehty neuvoston päätös 2011/18/YUTP, jotka on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä 15.1.2011, eivät ole perusteltuja kantajana olevan Gogo Joachim ROBEn osalta

               —

               tämän vuoksi

                           —

                           14.1.2011 annettu neuvoston asetus EU N:o 25/2011 ja 14.1.2011 tehty neuvoston päätös 2011/18/YUTP on kumottava

                           —

                           toissijaisesti on määrättävä, että Gogo Joachim ROBEn nimi poistetaan mainitun asetuksen ja mainitun päätöksen liitteinä olevista luetteloista

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajan esittämät oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat olennaisin osin samanlaiset tai samankaltaiset kuin jotka on esitetty asiassa T-137/11, Guiai Bi Poin vastaan neuvosto.


title: Asia C-537/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Rejonowy w Koninie (Puola) on esittänyt 15.10.2015 – Euro Bank SA v. Marek Łopaciński

text:
               30.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 191/3

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Rejonowy w Koninie (Puola) on esittänyt 15.10.2015 – Euro Bank SA v. Marek Łopaciński
   (Asia C-537/15)
   (2016/C 191/05)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Sąd Rejonowy w Koninie

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Euro Bank SA

      Vastaaja: Marek Łopaciński

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Unionin tuomioistuin (kymmenes jaosto) on 3.3.2016 antamallaan määräyksellä todennut, että lausunnon antaminen tästä ennakkoratkaisupyynnöstä raukeaa.


title: Asia C-196/99 P: Siderúrgica Aristrain Madrid, S.L.:n 25.5.1999 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun toisen jaoston asiassa T-156/94, Siderúrgica Aristrain Madrid, S.L. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 11.3.1999 antamasta tuomiosta

text:
16.10.1999               FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 299/5
    Myös arvioidessaan hintasopimuksia EHTY:n perustamis-               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    sopimuksen 65 artiklan 1 kohdan osalta ensimmäisen
    oikeusasteen tuomioistuin jätti täysin huomiotta tässä
    säännöksessä tarkoitetun ”tavanomaisen kilpailun” erityis-          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
    piirteet. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hyväksyi            kuin asiassa 194/99 P lukuun ottamatta tätä asiaa koskevan
    tällöin sen, että pääosasto III saattoi muuttaa käsitteen           tiedonannon ensimmäisessä luetelmakohdassa mainittuja.
    ”tavanomainen kilpailu” sisältöä ja että erityisesti yrityksillä
    saattoi pääosaston III kanssa tehtävän yhteistyön osalta
                                                                        (*) Katso asia C-199/99 P, EYVL C 204, 17.7.1999, s. 32.
    olla liikkumatilaa hintaennusteita koskevien keskustelujen
    osalta. Tämän mukaisesti olisi pitänyt arvioida, oliko
    kysymyksessä olleissa menettelytavoissa pitäydytty tämän
    liikkumatilan puitteissa, koska tällöin ei kilpailusääntöjä
    ole EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan I kohdassa
    tarkoitetulla tavalla rikottu.
— Sakon määrää arvioitaessa on tehty oikeudellisia virheitä.
— Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklaa on rikottu,                 Siderúrgica Aristrain Madrid, S.L.:n 25.5.1999 tekemä
    koska oikeudenkäyntimenettelyn kesto ensimmäisen oi-                valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
    keusasteen tuomioistuimessa oli liian pitkä.                        tuomioistuimen laajennetun toisen jaoston asiassa
                                                                        T-156/94, Siderúrgica Aristrain Madrid, S.L. vastaan Eu-
                                                                        roopan yhteisöjen komissio, 11.3.1999 antamasta tuo-
(*) Katso asia C-199/99 P, EYVL C 204, 17.7.1999, s. 32.                                               miosta
                                                                                (Asia C-196/99 P) (*)
                                                                                (1999/C 299/06)
Krupp Hoesch Stahl AG:n 25.5.1999 tekemä valitus Eu-                    Siderúrgica Aristrain Madrid, S.L. on valittanut 25.5.1999
roopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                    Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen
tuimen (laajennetun toisen jaoston) 11.3.1999 antamasta                 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun toisen
tuomiosta asiassa T-147/94, Krupp Hoesch Stahl AG                       jaoston asiassa T-156/94, Siderúrgica Aristrain Madrid, S.L.
            vastaan Euroopan yhteisöjen komissio                        vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 11.3.1999 antamasta
                                                                        tuomiosta. Valittajan edustajina ovat asianajaja Antonio Creus,
                        (Asia C-195/99 P) (*)                           Barcelona, ja asianajaja Natalia Lacalle Mangas, Madrid, ja
                                                                        prosessiosoite Brysselissä asianajotoimisto Cuatrecasas, Ave-
                          (1999/C 299/05)                               nue d’Auderghem 78, B-1040 Bryssel.
Krupp Hoesch Stahl on valittanut 25.5.1999 Euroopan yhtei-              Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
söjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-
keusasteen tuomioistuimen (laajennetun toisen jaoston)                  I.  kumoaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
11.3.1999 antamasta tuomiosta asiassa T-147/94, Krupp                       men 11.3.1999 asiassa T-156/94 antaman tuomion (1)
Hoesch Stahl AG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.                       kaikkien valituksessa ilmoitettujen virheiden tai joidenkin
Valittajan edustaja on asianajaja Dr. Frank Montag, Freshfields             niistä perusteella ja tekee tarvittavat oikeudelliset joh-
Deringer, Bastion Tower, Place du Champs de Mars 5, B-1050                  topäätökset tästä kumoamisesta sekä silloin kun se itse
Bryssel, ja prosessiosoite on asianajotoimisto Aloyse May, 31               ratkaisee nimenomaisesti pääasian että silloin kun se
Grand Rue, Luxembourg.                                                      palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                            käsiteltäväksi, ja erityisesti
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                            1. kumoaa valituksen kohteena olevan tuomion siltä osin
1. kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laa-                          kuin siinä todetaan, ettei päätöksessä rikota yhteisön
    jennetun toisen jaoston) asiassa T-147/94, 11.3.1999                         oikeutta, kun siinä sovelletaan ja tulkitaan väärin
    antaman tuomion, siltä osin kuin siinä on kantajalle                         EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklaa ja että näin
    asetettu 9 000 euron sakko (tuomiolauselman 1 kohta),                        ollen se kumoaa tästä syystä päätöksen;
    kantajan kanne hylätty (tuomiolauselman 2 kohta) ja
    kantaja velvoitettu vastaamaan kokonaisuudessaan omista
                                                                            2. ratkaisee asian siltä osin kuin se on ratkaisukelpoinen ja
    ja puoliksi komission oikeudenkäyntikuluista (tuomiolau-
                                                                                palauttaa sen ensimmäisen oikeusasteen ratkaistavaksi
    selman 3 kohta);
                                                                                siltä osin kuin se ei ole ratkaisukelpoinen, jotta tämä
2. kumoaa eurooppalaisten teräspalkintuottajien välisiä sopi-                    arvioisi seuraavia perusteita ja siten kumoisi päätöksen
    muksia ja yhdenmukaistettuja menettelytapoja koskevan,                       mainittujen perusteiden osalta tai toisijaisesti alentaisi
    EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan soveltamisesta                       valittajalle määrätyn sakon määrää:
    tehdyn päätöksen C(94) 321 1, 3 ja 4 artiklan;
                                                                                — yhteisvastuu,
3. velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut en-
    simmäisestä oikeusasteesta ja valitusasteesta.                               — puutteelliset perustelut,
 ---pagebreak--- C 299/6                   FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      16.10.1999
         — epäjohdonmukaisuus,                                              — Yhteisön oikeuden rikkominen siten, että ensimmäisen
                                                                                oikeusasteen tuomioistuimen antama tuomio on monin
         — yhdenvertaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden                        paikoin ristiriitainen, kun ensimmäisen oikeusasteen tuo-
              loukkaaminen, kun sakkojen määrä on ilmaistu                       mioistuin on arvioinut väitteitä, jotka koskivat
              ecuissa,
                                                                                a) yhteisvastuuta, koska sakko määrättiin yksin Siderúrgi-
         — se, ettei komissiota ole velvoitettu korvaamaan                            ca Aristrain Madridille, jonka katsottiin olevan vas-
              kantajalle ensimmäisessä oikeusasteessa kaikkia                         tuussa sisaryhtiön käyttäytymisestä;
              niitä kuluja ja korkoja, jotka aiheutuivat vakuuden
              antamisesta tai koko sakon tai sen osan maksami-                   b) raskauttavaa asianhaaraa, joka perustui tietämykseen
              sesta, ja toteaa, että sakolle laskettavat korot alkavat                moititun käyttäytymisen lainvastaisuudesta ja
              juosta vasta siitä lähtien, kun ensimmäisen oikeus-
              asteen tuomioistuimen antama tuomio on saanut                      c) päivämäärää, jolloin Siderúrgica Aristrain Madridin
              lain voiman, sekä velvoittaa näin ollen komission                       vastattaviksi katsottavien rikkomisten todettiin komis-
              korvaamaan vakuuden asettamisesta tai sakkojen                          sion päätöksessä alkaneen.
              maksamisesta aiheutuneet kulut korkoineen,
                                                                            — Yhteisön oikeuden rikkominen tulkittaessa ja sovellettaessa
         — sama pätee jäljempänä esitettäviin kahdeksanteen                      väärin yhdenvertaisuus- ja suhteellisuusperiaatetta, koska
              ja yhdeksänteen perusteeseen;                                      ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antamassa tuo-
                                                                                miossa ei ollut arvioitu oikein Espanjan pesetan devalvoi-
    3. palauttaa asian siltä osin kuin se ei ole ratkaisukel-                    mista, mikä aiheutti Siderúrgica Aristrain Madridin makset-
         poinen                                                                  tavaksi vahvistetun sakon määrän nousun verrattuna sii-
                                                                                hen, mitä niiden yritysten piti maksaa, joiden valuuttaa ei
         — toimivallan väärinkäyttöä koskevan perusteen                          ollut devalvoitu tai joiden valuutta oli jopa revalvoitu.
              osalta;                                                       — Yhteisön oikeuden rikkominen ja perusoikeuksien louk-
                                                                                kaaminen siten, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
II. velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut yh-                      tuimen antaman tuomion perustelut olivat ristiriitaisia siltä
    teisöjen tuomioistuimessa ja ratkaisee samalla kysymyksen                    osin kuin komissiota ei ollut velvoitettu korvaamaan
    vastaajan velvoittamisesta korvaamaan oikeudenkäyntiku-                      vakuuden antamisesta tai sakon maksamisesta aiheutuneita
    lut ensimmäisessä oikeusasteessa, jos valitus hyväksytään                    kuluja ja korkoja.
    kokonaan tai osittain.
                                                                            — Yhteisön oikeuden rikkominen siten, että ensimmäisen
                                                                                oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 33 artiklaa
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                              oli rikottu eikä prosessuaalisia turvakeinoja ollut noudatet-
                                                                                tu, koska ensimmäisen oikeusasteen neuvottelut käytiin
— Yhteisön oikeuden rikkominen sovellettaessa ja tulkittaessa                    pelkästään kolmen tuomarin läsnäollessa niistä viidestä,
    väärin Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuk-                   joista jaosto koostui suullisen käsittelyn aikana.
    sen (jäljempänä EHTY:n perustamissopimus) 65 artiklaa
    siltä osin kuin on kyse tämän perustamissopimuksen                      — Yhteisön oikeuden rikkominen, koska kantajalta evättiin
    yhteydessä EHTY:n markkinoilla tehdyiksi väitetyistä rikko-                  oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin kohtuulli-
    muksista, koska valituksen kohteena oleva tuomio on                          sessa ajassa, mikä on vastoin Euroopan ihmisoikeuksien
    ristiriitainen tältä osin.                                                   yleissopimuksen 6 artiklaa.
— Yhteisön oikeuden rikkominen siten, että ensimmäisen                      (*) Katso asia C-199/99 P, EYVL C 204, 17.7.1999, s. 32.
    oikeusasteen tuomioistuin on antamassaan tuomiossa teh-                 (1) EYVL C 160, 5.6.1999, s. 16.
    nyt oikeudellisia virheitä toimivallan väärinkäyttöä koske-
    van käsitteen soveltamisessa, koska se ei ollut tutkinut
    asianmukaisesti kantajan perustelua tältä osin eikä tämän
    esittämää selvitystä.
— Yhteisön oikeuden rikkominen sovellettaessa ja tulkittaessa
    väärin EHTY:n perustamissopimuksen 15 artiklaa siltä                    Empresa Nacional Siderúrgica S.A.:n (Ensidesa) 25.5.1999
    osin kuin on kyse siitä, että päätöksen perustelut olivat               tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
    puutteelliset sakon osalta.                                             asteen tuomioistuimen laajennetun toisen jaoston asiassa
                                                                            T-157/94, Empresa Nacional Siderúrgica S.A. (Ensidesa)
— Yhteisön oikeuden rikkominen siten, että ensimmäisen                      vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 11.3.1999 anta-
    oikeusasteen tuomioistuimen antaman tuomion perustelut                                            masta tuomiosta
    ovat puutteelliset siltä osin kuin kyseessä on
    a) kantajien perustelujen olennainen kohta, joka koski                                          (Asia C-198/99 P) (*)
         sitä, ettei komissio ollut päätösvaltainen tehdessään
         valituksenalaista päätöstä;                                                                  (1999/C 299/07)
    b) kieltäyminen vertaamasta nyt määrättyjen sakkojen                    Empresa Nacional Siderúrgica S.A. (Ensidesa) on valittanut
         tasoa ETY:n perustamissopimukseen liittyviin muihin                25.5.1999 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan
         yritysten välisiä yhteistoimintajärjestelyjä koskeviin asi-        yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajen-
         oihin ilmoittamatta päteviä syitä tälle kieltäytymiselle.          netun toisen jaoston asiassa T-157/94, Empresa Nacional


title: Asia C-91/09: Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 26.3.2010 (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Eis.de GmbH v. BBY Vertriebsgesellschaft mbH (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta — Tavaramerkit — Internet — Avainsanoihin perustuva mainonta (keyword advertising) — Tavaramerkin haltijan kilpailijan mainoksen esittäminen tavaramerkin kanssa samanlaisen avainsanan perusteella — Direktiivi 89/104/ETY — 5 artiklan 1 kohdan a alakohta)

text:
               28.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 234/18

         Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 26.3.2010 (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Eis.de GmbH v. BBY Vertriebsgesellschaft mbH
   (Asia C-91/09) (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta - Tavaramerkit - Internet - Avainsanoihin perustuva mainonta (keyword advertising) - Tavaramerkin haltijan kilpailijan mainoksen esittäminen tavaramerkin kanssa samanlaisen avainsanan perusteella - Direktiivi 89/104/ETY - 5 artiklan 1 kohdan a alakohta)
   2010/C 234/26
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Asianosaiset

      Kantaja: Eis.de GmbH

      Vastaaja: BBY Vertriebsgesellschaft mbH

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesgerichtshof Karlsruhe — Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY (EYVL 1989, L 40, s. 1) 5 artiklan 1 kohdan a alakohdan tulkinta — Merkin, joka on sama kuin tavaramerkki, ilmoittaminen internet-hakukonepalvelun ylläpitäjälle siinä tarkoituksessa, että kun tämä merkki annetaan hakukoneelle hakusanana, niin näyttöpinnalla näytetään automaattisesti mainos, jossa mainostetaan samanlaisia tavaroita tai palveluja, joita varten kyseinen tavaramerkki on rekisteröity (”keyword advertising”) — Tavaramerkin haltija ei ole antanut suostumusta — Tämän käyttötavan katsominen edellä mainitussa säännöksessä tarkoitetuksi ”käyttämiseksi”.

      Määräysosa

   Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY 5 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että tavaramerkin haltijalla on oikeus kieltää mainostajaa mainostamasta kyseisen tavaramerkin kanssa samanlaisen tai samankaltaisen avainsanan, jonka mainostaja on valinnut internetin indeksointipalvelussa ilman tavaramerkin haltijan suostumusta, perusteella sellaisia tavaroita tai palveluja, jotka ovat samoja kuin ne tavarat tai palvelut, joita varten kyseinen tavaramerkki on rekisteröity, kun internetin keskivertokäyttäjä ei voi mainoksen perusteella saada selville tai voi sen perusteella vain hankalasti saada selville, ovatko mainoksessa tarkoitetut tavarat tai palvelut peräisin tavaramerkin haltijalta tai tähän taloudellisesti sidoksissa olevasta yrityksestä vai kolmannelta.

      (1)  EUVL C 129, 6.6.2009.


title: Asia C-269/12 P: Valitus, jonka Guillermo Canãs on tehnyt 1.6.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-508/09, Guillermo Canãs v. komissio, 26.3.2012 antamasta määräyksestä

text:
               4.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/8

         Valitus, jonka Guillermo Canãs on tehnyt 1.6.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-508/09, Guillermo Canãs v. komissio, 26.3.2012 antamasta määräyksestä
   (Asia C-269/12 P)
   2012/C 235/15
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Guillermo Canãs (edustaja: avocat Y. Bonnard)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio, Maailman antidopingtoimisto, ATP Tour Inc.

      Vaatimukset

               —

               Unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-508/09 26.3.2012 antama määräys on kumottava

               —

               Unionin yleinen tuomioistuin on velvoitettava tutkimaan Guillermo Canãsin 22.12.2009 nostama kanne

               —

               Kaikki muut vastapuolten vaatimukset on hylättävä

               —

               Vastapuolet on velvoitettava korvaamaan Guillermo Canãsin oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja esittää kolme unionin yleisen tuomioistuimen päätöstä koskevaa valitusperustetta.
   Ensinnäkin valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin ei ota huomioon markkinoilta väliaikaisesti vetäytyneen yrityksen oikeutta hakea muutosta kilpailuoikeuden rikkomista koskevan kantelun käsittelemisen lopettamispäätökseen, kun se asettaa muutoksenhakuoikeuden edellytykseksi yritykselle kumoamiskanteesta seuraavan välittömän hyödyn. Kantelun käsittelyn lopettamispäätöksen kumoamisesta itsessään ei voi seurata valittajalle välitöntä hyötyä, koska siitä seuraisi ainoastaan kantelun tutkiminen ilman mitään takeita lopputuloksesta.
   Toiseksi valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on katsonut virheellisesti, että valittajan oikeussuojan tarve on lakannut, koska valittaja kärsii yhä vahinkoa kantelun kohteena olevista kilpailunvastaisista rajoituksista. Valittaja katsoo, että urheilu-uran lopettamisesta huolimatta sillä on yhä oikeussuojan tarve eli intressi saada kumotuksi komission päätös, jolla on lopetettu kantelun käsittely, ja intressi saada komissio toteamaan kantelun kohteena olevat rajoitukset lainvastaisiksi, ja nämä vaiheet ovat välttämättömiä, jotta voidaan esittää vahingonkorvausvaatimus Maailman antidopingtoimistoa, ATP Tour Inc:ia ja Urheilun kansainvälistä välimieslautakuntaa vastaan.
   Kolmanneksi valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on katsonut, että valittajan tekemän kantelun käsittelyn lopettamisesta tehdyn päätöksen kumoamisella ei ole mitään vaikutusta valittajan oikeuteen esittää vahingonkorvausvaatimus kantelun kohteena olleita yrityksiä vastaan, koska komissiossa tapahtuva hallinnollinen menettely ei estä valitusta toimivaltaisessa riita-asioita käsittelevässä tuomioistuimessa. Tämä perustelu on kuitenkin tosiseikkojen osalta virheellinen siltä osin kuin urheilun välimiesoikeus on 23.5.2007 katsonut, että kantelun kohteena olevat rajoitukset eivät olleet eurooppalaisen kilpailulainsäädännön vastaisia, minkä vuoksi kantajalla ei ilman komission myönteistä päätöstä ollut mahdollisuutta esittää vahingonkorvausvaatimusta.


title: Asia T-1/10: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 21.9.2011 — PPG ja SNF v. ECHA (Kumoamiskanne — REACH — Akryyliamidin tunnistaminen erityistä huolta aiheuttavaksi aineeksi — Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena — Tutkimatta jättäminen)

text:
               19.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 340/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 21.9.2011 — PPG ja SNF v. ECHA
   (Asia T-1/10) (1)

   (Kumoamiskanne - REACH - Akryyliamidin tunnistaminen erityistä huolta aiheuttavaksi aineeksi - Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena - Tutkimatta jättäminen)
   2011/C 340/44
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG) (Bryssel, Belgia) ja SNF SAS (Andrézieux-Bouthéon, Ranska) (edustajat: aluksi asianajaja K. Van Maldegem, solicitor P. Sellar ja asianajaja R. Cana, sitten K. Van Maldegem et R. Cana)

      Vastaaja: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) (asiamiehet: M. Heikkilä ja W. Broere, avustajanaan asianajaja J. Stuyck)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: C. Wissels, J. Langer, Y. de Vries ja M. de Ree) ja Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi P. Oliver ja G. Wilms, sitten P. Oliver ja E. Manhaeve)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus sen ECHA:n tekemän päätöksen kumoamisesta, jossa tunnistettiin akryyliamidi (EY nro 201-173-7) aineeksi, joka täyttää kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta 18.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (EUVL L 396, s. 1) 57 artiklassa asetetut edellytykset asetuksen 59 artiklan mukaisesti

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG) ja SNF SAS velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan kemikaaliviraston (ECHA) oikeudenkäyntikulut.

               3)

               SNF vastaa välitoimimenettelystä aiheutuneista kuluista.

               4)

               Alankomaiden kuningaskunta ja Euroopan komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 63, 13.3.2010.