title: Asia C-86/15 P: Valitus, jonka Ferriera Valsabbia SpA ja Valsabbia Investimenti SpA ovat tehneet 20.2.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-92/10, Ferriera Valsabbia SpA ja Valsabbia Investimenti SpA v. komissio, 9.12.2014 antamasta tuomiosta

text:
               4.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 146/19

         Valitus, jonka Ferriera Valsabbia SpA ja Valsabbia Investimenti SpA ovat tehneet 20.2.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-92/10, Ferriera Valsabbia SpA ja Valsabbia Investimenti SpA v. komissio, 9.12.2014 antamasta tuomiosta
   (Asia C-86/15 P)
   (2015/C 146/28)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittajat: Ferriera Valsabbia SpA ja Valsabbia Investimenti SpA (edustajat: avocat D. M. Fosselard, solicitor D. Slater ja avocate A. Duron)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittajat vaativat, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen valituksenalaisen tuomion jäljempänä esitettävillä perusteilla;

               —

               unionin tuomioistuimen perussäännön 61 artiklan nojalla ratkaisee asian lopullisesti ja kumoaa päätöksen valittajia koskevilta osiltaan;

               —

               toissijaisesti – jos unionin tuomioistuin katsoisi, ettei päätöksen kumoamiseen ole mitään syitä – alentaa valittajille määrättyä sakkoa jäljempänä esitettävillä perusteilla;

               —

               vaihtoehtoisesti – jos unionin tuomioistuin ei ratkaise asiaa lopullisesti – määrää, että oikeudenkäyntikuluista määrätään myöhemmin ja palauttaa asian unionin yleisen tuomioistuimen käsiteltäväksi unionin tuomioistuimen tuomion mukaisesti;

               —

               velvoittaa työjärjestyksen 69 mukaisesti komission korvaamaan molemmissa oikeusasteissa syntyneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajat esittävät valituksensa tueksi seuraavat perusteet:
   Ensimmäisessä perusteessaan valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut asetuksen N:o 773/2004 (1) 10 artiklaa. Unionin yleinen tuomioistuin on erityisesti katsonut, että komissiolla oli menettelyn ensimmäisessä vaiheessa ollut perusteltu syy tehdä riidanalainen päätös (jäljempänä päätös) lähettämättä edeltä käsin uutta väitetiedoksiantoa.
   Toisessa perusteessaan valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut asetuksen N:o 773/2004 14 artiklaa. Rikkominen oli tapahtunut siten, että unionin yleinen tuomioistuin vahvisti, että komissio saattoi tehdä päätöksen asetuksen N:o 1/2003 (2) säännösten nojalla ja ilman, että jäsenvaltioiden edustajilla olisi mahdollisuutta välittömästi kuulla kyseisiä yrityksiä.
   Kolmannessa perusteessaan valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin on loukannut kollegiaalisuuden periaatetta. Unionin yleinen tuomioistuin on katsonut, että komissiolla oli perusteltu syy tehdä päätös sellaisessa menettelyssä, jonka nojalla komission jäsenten kollegio – sen sijaan että se olisi hyväksynyt yhdellä kertaa päätöksen koko tekstin – oli hyväksynyt sen kahdessa osassa kahtena eri ajankohtana olettaen, että nämä kaksi osaa voisivat yhdessä muodostaa yhden kokonaisen päätöksen.
   Neljännessä perusteessaan valittajat valittavat, että perusoikeuskirjan 47 artiklaa, kun sitä tulkitaan yhdessä Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan kanssa, on rikottu. Tämä rikkominen on tapahtunut siten, että unionin yleinen tuomioistuin on loukannut valittajien oikeutta siihen, että niitä vastaan annetaan tuomio kohtuullisen ajan kuluessa. Kirjallisen menettelyn ja suullisen menettelyn aloittamisen välillä kului nimittäin noin kolme vuotta. Tällaisella viivästymisellä loukataan perusoikeuskirjan 47 artiklassa määrättyä oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja oikeutta tulla kuulluksi istunnossa kohtuullisen ajan kuluessa. Tässä tapauksessa kyseisen 47 artiklan rikkominen on sitäkin vakavampaa, kun otetaan huomioon, että valittajien piti odottaa yli 14 vuotta ennen kuin jokin tuomioistuin (unionin yleinen tuomioistuin) ratkaisisi pääasian, sillä komission ensimmäinen päätös oli kumottu menettelyyn liittyvistä syistä 7 vuoden pituisen oikeudenkäynnin jälkeen.
   Viidennessä perusteessaan valittajat valittavat, että EHTY-sopimuksen 65 artiklaa on rikottu. Valittajat väittävät erityisesti, ettei unionin yleinen tuomioistuin ollut ottanut huomioon EHTY-sopimuksen erityisyyttä eikä siinä määrättyjä julkisuus- ja syrjintäkiellon periaatteita, ja tästä oli aiheutunut, että kartelleja koskevaa unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä oli sovellettu väärin. Valittajat väittävät, että niiden hintaluetteloiden julkaiseminen, jotka eivät olleet kartellissa ehdotettujen hintaluetteloiden mukaisia ja jotka aikanaan julkaistiin toistamiseen, oli johtanut kartellin, jonka tarkoituksena unionin yleisen tuomioistuimen mukaan oli ollut vähimmäishintojen vahvistaminen, keskeytymiseen. Unionin yleinen tuomioistuin katsoi sitä vastoin, että myöhempi julkinen etäisyyden ottaminen olisi ollut tarpeen.
   Kuudennessa perusteessaan valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut perusoikeuskirjan 47 artiklaa, kun sitä tulkitaan yhdessä Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan kanssa, katsoessaan, että hallinnollinen menettely (Euroopan komissiossa) ei ollut kestänyt kohtuuttoman pitkään edellä mainituissa määräyksissä tarkoitetuin tavoin. Tässä tapauksessa hallinnollinen menettely kesti kaiken kaikkiaan lähes 54 kuukautta, kun alun perin toimitettu menettely ja uuden päätöksen tekemistä seurannut menettely lasketaan yhteen. Lisäksi se, että komissiolta meni yli kaksi vuotta päätöksen tekemiseksi uudelleen, on kohtuutonta. Unionin yleisen tuomioistuimen perustelut, joissa se katsoi päätöksen uudelleentekomenettelyn keston olleen perusteltavissa, vaikuttavat puutteellisilta ja ristiriitaisilta, ja lisäksi niillä rikotaan selvästi unionin yleisen tuomioistuimen aikaisempaa oikeuskäytäntöä.
   Seitsemännessä perustelussa valittajat väittävät, että asetuksen N:o 1/2003 23 artiklaa on rikottu ja että yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu. Komissio oli tässä tapauksessa jakanut yritykset alaryhmiin kuhunkin yritykseen sovellettavan perusseuraamuksen vahvistamiseksi, ja se oli päätöksessä todetuin tavoin yrittänyt pysyttää oikean suhteen kunkin ryhmän keskimääräisen markkinaosuuden ja kuhunkin ryhmään kuuluvalle yksittäiselle yritykselle määrätyn sakon perusmäärän välillä. Vaikka unionin yleinen tuomioistuin onkin tämän jälkeen myöntänyt, että komissio oli aliarvioinut erään ryhmän keskimääräisen markkinaosuuden seurauksin, että suhteellista osuutta, jonka komissio aikoi pysyttää, ei saavutettu, se ei pitänyt tämän suhteen palauttamista aiheellisena.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan mukaisten komission menettelyjen kulusta 7.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 773/2004 (EUVL L 123, s. 18).

      (2)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL L 1, s. 1).


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 5 päivänä huhtikuuta 2005, asiassa T-376/03, Michel Hendrickx vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Virkamiehet — Sisäinen kilpailu — Hakijaa ei ole hyväksytty suullisiin kokeisiin — Yhdenvertaisen kohtelun periaate — Oikeus tutustua neuvoston asiakirjoihin — Perusteluvelvollisuus)

text:
               11.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/33

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   5 päivänä huhtikuuta 2005,
   asiassa T-376/03, Michel Hendrickx vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Virkamiehet - Sisäinen kilpailu - Hakijaa ei ole hyväksytty suullisiin kokeisiin - Yhdenvertaisen kohtelun periaate - Oikeus tutustua neuvoston asiakirjoihin - Perusteluvelvollisuus)
   (2005/C 143/62)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa T-376/03, Michel Hendrickx, Euroopan neuvoston virkamies, asuinpaikka Bryssel (Belgia), edustajinaan J.-N. Louis, S. Orlandi, A. Coolen ja E. Marchal, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan neuvosto (asiamiehinään M. Sims ja M. F. Anton), jossa kantaja on vaatinut, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin yhtäältä kumoaa kilpailun neuvosto/A/270 valintalautakunnan päätöksen, jolla kantajalle annetaan hylkäävä arvosana kirjallisesta kokeesta A.3 ja jolla häneltä evätään pääsy suullisiin kokeisiin, sekä toisaalta määrää neuvoston maksamaan symbolisen yhden euron korvauksena aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (esimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J.D. Cooke sekä tuomarit R. García-Valdecasas ja I. Labucka, kirjaaja: hallintovirkamies I. Natsinas, on 5.4.2005 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kumpikin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 21, 24.1.2004.


title: Asia T-389/09: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.1.2011 — Labate v. komissio

text:
               5.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 72/33

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.1.2011 — Labate v. komissio
   (Asia T-389/09) (1)

   2011/C 72/51
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 312, 19.12.2009.


title: Asia C-489/00: Tribunale amministrativo regionale per il Lazion 6.7.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Aziende agricole Corte delle Piacentine ym. vastaan Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA)

text:
5.5.2001                 FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 134/3
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                    Tribunale amministrativo regionale per il Lazion 6.7.2000
                                                                             tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                             asiassa Aziende agricole Corte delle Piacentine ym. vas-
                            (viides jaosto)                                  taan Azienda di Stato per gli interventi nel mercato
                                                                                agricolo (AIMA)
                   14 päivänä joulukuuta 2000
                                                                                (Asia C-489/00)
asiassa C-457/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                      Helleenien tasavalta (1)                                                         (2001/C 134/05)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-                  Tribunale amministrativo regionale per il Lazio on pyytänyt
vi 96/97/EY – Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun                      6.7.2000 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan
periaatteen toteuttamisesta ammatillisissa sosiaaliturvajär-                 yhteisöjen tuomioistuimeen 29.12.2000, Euroopan yhteisöjen
   jestelmissä – Direktiivin täytäntöönpanon laiminlyönti)                   tuomioistuimelta asiassa Aziende agricole Corte delle Piacenti-
                                                                             ne ym. vastaan Azienda di Stato per gli interventi nel mercato
                           (2001/C 134/04)                                   agricolo (AIMA) ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
                                                                             1)    Voidaanko 28 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvos-
                                                                                ton asetuksen (ETY) N:o 3950/92 (1) 1 ja 4 artiklan ja
                     (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)                                9 päivänä maaliskuuta 1993 annetun komission asetuk-
                                                                                sen (ETY) N:o 536/93 (2) 3 ja 4 artiklan säännöksiä
                                                                                tulkita siten, että kiintiöiden jakamisen ja korvausten sekä
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                   lisämaksujen suorittamisen määräajoista voidaan poiketa
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                              silloin kun näihin liittyvät säännökset tai määräykset
                                                                                on riitautettu hallintoviranomaisessa tai varsinaisessa
                                                                                oikeudenkäynnissä?
Asiassa C-457/98, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
nään D. Gouloussis ja A. Aresu) vastaan Helleenien tasavalta
(asiamiehinään S. Vodina ja N. Dafniou), jossa kantaja vaatii                Ja jos tähän kysymykseen vastataan myöntävästi:
yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Helleenien tasavalta
ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen mukaisia vel-                   2)    Ovatko 28 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston
voitteitaan, koska se ei ole säädetyssä määräajassa antanut                        asetuksen (ETY) N:o 3950/92 1 ja 4 artiklan ja 9 päivänä
miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteutta-                    maaliskuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY)
misesta ammatillisissa sosiaaliturvajärjestelmissä annetun di-                     N:o 536/93 3 ja 4 artiklan säännökset päteviä perustamis-
rektiivin 86/378/ETY muuttamisesta 20 päivänä joulukuuta                           sopimuksen 39 artiklan (josta on tullut EY 33 artikla)
1996 annetun neuvoston direktiivin 96/97/EY (EYVL 1997,                            kannalta, siltä osin kuin näiden säännösten mukaan
L 46, s. 20) täysimääräisen noudattamisen edellyttämiä lakeja,                     tilakohtaisten viitemäärien jakamista, korvauksia ja lisä-
asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska se                 maksuja koskevien säännösten ja määräysten hallinnolli-
ei ole säädetyssä määräajassa ilmoittanut niistä komissiolle,                      sen muutoksenhaun tai niitä koskevien varsinaisten oi-
yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-                         keudenkäyntien osalta niissä vahvistetuista määräajoista
nossa: jaoston puheenjohtaja A. La Pergola sekä tuomarit                           ei voida poiketa?
D.A.O. Edward (esittelevä tuomari) ja L. Sevón, julkisasiamies:
D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett,              3)    Voidaanko asetuksia (EY) N:o 3950/92 ja (EY) N:o 536/93
on 14.12.2000 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on                             tulkita siten, että niillä perustettua järjestelmää sovelletaan
seuraava:                                                                          siitä riippumatta, onko tuottajille virallisesti määrätty ja
                                                                                ilmoitettu tilakohtaiset viitemäärät, tai siitä riippumatta,
1)    Helleenien tasavalta ei ole noudattanut miesten ja naisten tasa-             että jäsenvaltio on virallisesti jakanut uudelleen sille
      arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta ammatillisissa                 taatun kokonaismäärän tämän jäsenvaltion tuottajien
      sosiaaliturvajärjestelmissä annetun direktiivin 86/378/ETY                   kesken?
      muuttamisesta 20 päivänä joulukuuta 1996 annetun neuvos-
      ton direktiivin 96/97/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei          4)    Voidaanko asetuksen N:o 3950/92 3 ja 4 artiklaa tulkita
      ole säädetyssä määräajassa antanut direktiivin noudattamisen                 siten, että tilankohtaisia viitemääriä ei tarvitse virallisesti
      edellyttämiä lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä.                ilmoittaa tuottajille vai voidaanko tilakohtaiset viitemää-
                                                                                rät katsoa myönnetyiksi siitä riippumatta, onko ne ilmoi-
2)    Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-                 tettu kullekin tuottajalle?
      kulut.
                                                                             (1) EYVL L 405, 31.12.1992, s. 1.
(1) EYVL C 71, 13.3.1999.                                                    (2) EYVL L 57, 10.3.1993, s. 12.


title: Asia T-153/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 27.9.2006 — Ferriere Nord v. komissio (Kilpailu — Sakko — EY 81 artiklan rikkominen — Komission täytäntöönpanovaltuudet — Vanhentuminen — Asetuksen (ETY) N:o 2988/74 4 ja 6 artikla — Tutkittavaksi ottaminen)

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/44

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 27.9.2006 — Ferriere Nord v. komissio
   (Asia T-153/04) (1)

   (Kilpailu - Sakko - EY 81 artiklan rikkominen - Komission täytäntöönpanovaltuudet - Vanhentuminen - Asetuksen (ETY) N:o 2988/74 4 ja 6 artikla - Tutkittavaksi ottaminen)
   (2006/C 294/92)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Ferriere Nord SpA (Osoppo, Italia) (edustajat: asianajajat W. Viscardini ja G. Donà)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A. Nijenhuis ja A. Whelan, avustajanaan asianajaja A. Colabianchi)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, jossa on kyse komission 5.2.2004 päivätyllä kirjeellä ja 13.4.2004 päivätyllä faksilla tiedoksi antamien päätösten, jotka koskevat maksamatta olevaa osuutta sakosta, joka kantajalle on määrätty ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisesta 2.8.1989 tehdyllä komission päätöksellä 89/515/ETY (IV/31.553 — Betoniteräsverkot) (EYVL L 260, s. 1), kumoamista koskevasta vaatimuksesta
   Tuomiolauselma

               1)

               Komission 5.2.2004 päivätyllä kirjeellä ja 13.4.2004 päivätyllä faksilla tiedoksi antamat päätökset, jotka koskevat maksamatta olevaa osuutta sakosta, joka kantajalle on määrätty ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisesta 2.8.1989 tehdyllä komission päätöksellä 89/515/ETY (IV/31.553 — Betoniteräsverkot), kumotaan.

               2)

               Komissio velvoitetaan korvaamaan paitsi omansa, myös kantajan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 168, 26.6.2004.


title: Asian C-101/03 poistaminen rekisteristä

text:
               26.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 296/18

         Asian C-101/03 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 296/35)

      (Oikeudenkäyntikieli: italia)

   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 24.6.2005 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-101/03 (Tribunale di Milano, Sezione Prima Penalen esittämä ennakkoratkaisupyyntö), rikosasiassa, jossa vastaajina ovat Alfonso Galeazzo ja Marco Banatti.

      (1)  EUVL C 101, 26.4.2003.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 15 päivänä syyskuuta 1998, asiassa C-231/96 (Tribunale di Genovan esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Edilizia Industriale Siderurgica Srl (Edis) vastaan Ministero delle Finanze (Perusteettoman edun palautus - Kansalliset prosessuaaliset määräajat)

text:
24.10.98              FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 327/1
                                                               I
                                                        (Tiedonantoja)
                                                TUOMIOISTUIN
                                                       TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                            1) Se, että yhteisöjen tuomioistuin on antanut ennakko-
                                                                        ratkaisun, jossa se on tulkinnut yhteisön oikeussääntöä
                 15 päivänä syyskuuta 1998,                             rajoittamatta tämän tuomion ajallisia vaikutuksia, ei
                                                                        vaikuta jäsenvaltion oikeuteen olla palauttamatta
asiassa C-231/96 (Tribunale di Genovan esittämä ennak-
                                                                        tämän oikeussäännön vastaisesti kannettuja veroja ja
koratkaisupyyntö), Edilizia Industriale Siderurgica Srl
                                                                        maksuja sen vuoksi, että palautusoikeus on menetetty
          (Edis) vastaan Ministero delle Finanze (1)
                                                                        kansallisen määräajan päättymisen vuoksi.
(Perusteettoman edun palautus Ð Kansalliset prosessuaali-
                        set määräajat)
                                                                   2) Yhteisön oikeuden vastaista ei ole se, että jäsenvaltio
                        (98/C 327/01)                                   ei palauta yhteisön oikeuden vastaisesti kannettuja
                                                                        veroja tai maksuja sen vuoksi, että palautusoikeus on
                                                                        menetetty sellaisen kolmen vuoden pituisen kansallisen
                                                                        määräajan päättymisen vuoksi, jolla poiketaan yleisistä
                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                        säännöksistä, joita sovelletaan perusteettoman edun
                                                                        palautusta koskeviin vaatimuksiin yksityisten oikeus-
                                                                        subjektien välillä ja joiden mukainen määräaika on
                                                                        tätä pidempi, jos tätä preklusiivista määräaikaa sovel-
                                                                        letaan samalla tavalla sekä yhteisön oikeuteen perustu-
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                        viin verojen ja maksujen palauttamisvaatimuksiin että
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                        kansalliseen lainsäädäntöön perustuviin vastaaviin vaa-
                                                                        timuksiin.
Asiassa C-231/96, jonka Tribunale di Genova (Italia) on
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla           3) Pääasiassa vallitsevan kaltaisissa olosuhteissa yhteisön
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä               oikeuden vastaista ei ole se, että jäsenvaltio ei palauta
kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa                direktiivin vastaisesti kannettuja veroja tai maksuja
Edilizia Industriale Siderurgica Srl (Edis) vastaan Mini-               sen vuoksi, että palautusoikeus on menetetty sellaisen
stero delle Finanze ennakkoratkaisun perusteettoman edun                kansallisen määräajan päättymisen vuoksi, joka alkaa
palautusta koskevan yhteisön oikeuden tulkinnasta, yhtei-               kulua kyseisten verojen tai maksujen maksamispäi-
söjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti                  västä, ja näin on siitä riippumatta, onko direktiivi
G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat H. Rag-              pantu asianmukaisesti täytäntöön kyseisenä ajankoh-
nemalm, M. Wathelet ja R. Schintgen sekä tuomarit G. F.                 tana.
Mancini, J. C. Moitinho de Almeida, P. J. G. Kapteyn,
D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari), L.
Sevón ja K. M. Ioannou, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo             (1) EYVL C 247, 24.8.1996.
Colomer, kirjaaja: johtava hallintovirkamies D. Louter-
man-Hubeau, on antanut 15.9.1998 tuomion, jonka tuo-
miolauselma on seuraava:


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 24 päivänä syyskuuta 1998, asiassa T-112/95, Peter Dethlefs ym. vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio (Vahingonkorvauskanne - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Maito - Lisämaksu - Kaupan pitämisestä luopumiseen ja tuotannon muuttamiseen sitoutuneet tuottajat - Hyvitys - Asetus (ETY) N:o 2187/93 - Korot)

text:
C 340/16                FI                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       7.11.98
Wolter, 11 rue Goethe, jota tukee väliintulijana Ison-Bri-        stetten, Frank Schulze ja Winfried Haneklaus, Münster,
tannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta              prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Dupong ja
(asiamiehinään Lindsey Nicoll, Kenneth Parker ja Rhodri           Dupong, 4Ð6 rue de la Boucherie, Luxemburg, vastaan
Thompson), vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asia-            Euroopan unionin neuvosto (asiamiehenään Arthur Brauti-
miehinään aluksi Jean-Paul Keppenne ja Paul Nemitz, sit-          gam) ja Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään
temmin Nemitz ja Nicholas Khan), jota tukevat väliintuli-         Dierk Booû, Hans-Jürgen Rabe ja Georg M. Berrisch),
joina Italian tasavalta (asiamiehinään Umberto Leanza ja          jossa kantajat vaativat EY:n perustamissopimuksen 178 ja
Maurizio Fiorilli), ENI SpA, kotipaikka Rooma, ja Eni-            215 artiklan toisen kohdan nojalla yhteisöjen tuomiois-
Chem SpA, kotipaikka Milano (Italia), edustajinaan asian-         tuinta velvoittamaan vastaajat maksamaan 8 prosentin
ajaja Mario Siragusa, Rooma, ja asianajaja Giuseppe Scas-         suuruista vuotuista korkoa kantajille tietyille maidon ja
sellati-Sforzolini, Bologna, prosessiosoite Luxemburgissa         maitotuotteiden tuottajille, jotka eivät tilapäisesti ole voi-
asianajotoimisto Elvinger ja Hoss, 15 Côte d'Eich, jossa          neet harjoittaa toimintaansa, tarjottavasta hyvityksestä
kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan Ita-           22 päivänä heinäkuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen
lian EniChem SpA -yhtiölle myönnettäväksi päättämästä             (ETY) N:o 2187/93 (EYVL L 196, 5.8.1993, s. 6) nojalla
tuesta 27 päivänä heinäkuuta 1994 tehdyn komission pää-           suorittamastaan hyvityksestä viivästyskorkoineen, yhteisö-
töksen (EYVL C 330, 26.11.1994, s. 7), yhteisöjen ensim-          jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen
mäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu toinen              jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja B.
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja             Vesterdorf sekä tuomarit R. M. Moura Ramos ja P. Men-
C. W. Bellamy sekä tuomarit C. P. BrieÈt, R. García-Valde-        gozzi, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio GonzaÂlez, on
casas, A. Kalogeropoulos ja A. Potocki, kirjaaja: J. Palacio      24.9.1998 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
GonzaÂlez, on 15.9.1998 antanut tuomion, jonka tuomio-            seuraava:
lauselma on seuraava:
1) Italian EniChem SpA -yhtiölle myönnettäväksi päättä-
     mästä tuesta 27 päivänä heinäkuuta 1994 tehty komis-         1) Vastaajat velvoitetaan suorittamaan kantajille Günter
     sion päätös kumotaan siltä osin kuin siinä päätetään              Backhaus, Uwe Lorentz ja Manfred Mittwede ajalta
     perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan mukainen                20.4.Ð28.6.1994 kahdeksan prosentin suuruista vuo-
     tutkimusmenettely päätöksessä mainitun 3 000 miljar-              tuista korkoa hyvityksille, joita heille on suoritettu tie-
     din Italian liiran suuruisen pääomasijoituksen osalta.            tyille maidon ja maitotuotteiden tuottajille, jotka eivät
                                                                       tilapäisesti ole voineet harjoittaa toimintaansa, tarjot-
                                                                       tavasta hyvityksestä 22 päivänä heinäkuuta 1993
2) Muilta osin kanne jätetään tutkimatta.
                                                                       annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2187/93
                                                                       nojalla.
3) Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja
     velvoitetaan korvaamaan kaksi kolmasosaa kantajan
     oikeudenkäyntikuluista. Kantaja vastaa yhdestä kol-
     masosasta oikeudenkäyntikuluistaan.                          2) Vastaajat velvoitetaan suorittamaan kantajalle Paul
                                                                       Gövert ajalta 9.5.Ð3.8.1994 kahdeksan prosentin
4) Yhdistynyt kuningaskunta, Italian tasavalta, ENI SpA                suuruista vuotuista korkoa hyvitykselle, jota tälle on
     ja EniChem SpA vastaavat omista oikeudenkäyntiku-                 suoritettu saman asetuksen nojalla.
     luistaan.
(1) EYVL C 87, 8.4.1995.
                                                                  3) Vastaajat      velvoitetaan suorittamaan kaikille muille
                                                                       kantajille  ajalta 20.4.Ð3.8.1994 kahdeksan prosentin
                                                                       suuruista   vuotuista korkoa niille hyvityksille, joita
                                                                       kyseisille  kantajille on suoritettu sanotun asetuksen
                                                                       nojalla.
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                  24 päivänä syyskuuta 1998,                      4) Kyseisille summille on maksettava kuuden prosentin
asiassa T-112/95, Peter Dethlefs ym. vastaan Euroopan                  suuruista vuotuista korkoa tämän tuomion julistami-
    unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio (1)               sesta lukien.
(Vahingonkorvauskanne Ð Sopimussuhteen ulkopuolinen
vastuu Ð Maito Ð Lisämaksu Ð Kaupan pitämisestä luo-
pumiseen ja tuotannon muuttamiseen sitoutuneet tuottajat          5) Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluis-
    Ð Hyvitys Ð Asetus (ETY) N:o 2187/93 Ð Korot)                      taan.
                          (98/C 340/28)
                                                                  (1) EYVL C 208, 12.8.1995.
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Asiassa T-112/95, Peter Dethlefs ym., edustajinaan asian-
ajajat Bernd Meisterernst, Mechtild Düsing, Dietrich Man-


title: Asia F-21/12: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 26.6.2013 — Achab v. ETSK (Henkilöstö — Virkamiehet — Palkkaus — Ulkomaankorvaus — Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetty edellytys — Perusteettomasti suoritetun maksun takaisinperintä)

text:
               31.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/46

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 26.6.2013 — Achab v. ETSK
   (Asia F-21/12) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Palkkaus - Ulkomaankorvaus - Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetty edellytys - Perusteettomasti suoritetun maksun takaisinperintä)
   2013/C 252/79
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Mohammed Achab (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja N. Lhoëst)

      Vastaaja: Euroopan talous- ja sosiaalikomitea (ETSK) (asiamiehet: M. Arsène ja G. Boudot)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan sen päätöksen kumoamista, jolla kantajalta peruutettiin oikeus ulkomaankorvaukseen ja vaadittiin näiden korvausten palauttamista taannehtivasti.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan talous- ja sosiaalikomitean 9.6.2011 tekemä päätös kumotaan siltä osin kuin siinä velvoitetaan palauttamaan Mohammed Achabille 1.7.2010 lähtien maksetut ulkomaankorvaukset.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan talous- ja sosiaalikomitea vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan puolet Mohammed Achabin oikeudenkäyntikuluista.

               4)

               Mohammed Achab vastaa puolesta omia oikeudenkäyntikulujaan.

      (1)  EUVL C 133, 5.5.2012, s. 30.


title: Asia C-55/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Judicial da Comarca do Porto (Portugali) on esittänyt 13.2.2008 — Santa Casa da Misericórdia de Lisboa v. Liga Portuguesa de Futebol Profissional (CA/LPFP) ja Baw International Ltd e Betandwin.Com Interactive Entertainment

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Judicial da Comarca do Porto (Portugali) on esittänyt 13.2.2008 — Santa Casa da Misericórdia de Lisboa v. Liga Portuguesa de Futebol Profissional (CA/LPFP) ja Baw International Ltd e Betandwin.Com Interactive Entertainment
   (Asia C-55/08)
   (2008/C 92/35)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunal Judicial da Comarca do Porto
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Santa Casa da Misericórdia de Lisboa

      Vastaajat: Liga Portuguesa de Futebol Profissional (CA/LPFP) ja Baw International Ltd e Betandwin.Com Interactive Entertainment
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko se, että valtiolle varataan ”oikeus pitää pelattavana raha- tai onnenpelejä” (2.12.1989 annetun asetuksen N:o 422/89, sellaisena kuin se on muutettuna 19.1.1995 annetulla asetuksella N:o 10/95 ja 17.2.2005 annetulla asetuksella N:o 40/2005, 9 §) ja ”oikeus järjestää veikkauspelejä” (17.12.1985 annetun asetuksen N:o 84/85, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 317/2002, 1 §) yhteensopivaa — yhteisön oikeussääntöjen kanssa, joissa vahvistetaan palvelujen tarjoamisen vapautta, vapaata kilpailua ja valtion monopolien kieltoa koskevat periaatteet?

               2)

               Mitä arviointiperusteita on otettava huomioon tulkittaessa kansallista lainsäädäntöä, jossa rajoitetaan näitä periaatteita, sen ratkaisemiseksi, onko tällainen rajoitus sallittu — yhteisön oikeussääntöjen valossa?

               3)

               Onko kielto mainostaa raha- ja onnenpelejä, mikäli ne muodostavat mainosviestin olennaisen sisällön, yhteensopivaa — yhteisön oikeussääntöjen kanssa, joissa vahvistetaan palvelujen tarjoamisen vapautta, vapaata kilpailua ja valtion monopolien kieltoa koskevat periaatteet, kun otetaan huomioon, että kyseistä kieltoa ei sovelleta Santa Casa da Misericórdia de Lisboan pelattavina pitämien pelien mainontaan?


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (toinen jaosto) 7 päivänä heinäkuuta 2005, asiassa C-147/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Itävallan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 12, EY 149 ja EY 150 artikla — Yliopistokoulutukseen pääsyn edellytykset — Syrjintä)

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/5

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (toinen jaosto)
   7 päivänä heinäkuuta 2005,
   asiassa C-147/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Itävallan tasavalta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - EY 12, EY 149 ja EY 150 artikla - Yliopistokoulutukseen pääsyn edellytykset - Syrjintä)
   (2005/C 217/10)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-147/03, jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 31.3.2003, Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään W. Bogensberger ja D. Martin, jota tukee Suomen tasavalta, asiamiehinään A. Guimaraes-Purokoski ja T. Pynnä, vastaan Itävallan tasavalta, asiamiehinään H. Dossi ja E. Riedl sekä C. Ruhs ja H. Kasparovsky, yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: viidennen jaoston puheenjohtaja R. Silva de Lapuerta, joka hoitaa toisen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit C. Gulmann, J. Makarczyk (esittelevä tuomari), P. Kūris ja J. Klučka, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M. F. Contet, on antanut 7.7.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Itävallan tasavalta ei ole noudattanut EY 12, EY 149 ja EY 150 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että muissa jäsenvaltioissa toisen asteen tutkinnon suorittaneet henkilöt voivat päästä sen järjestämään korkeakoulu– ja yliopistokoulutukseen samoin edellytyksin kuin Itävallassa toisen asteen tutkinnon suorittaneet henkilöt.

               2)

               Itävallan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 112, 10.5.2003.


title: Asia C-107/15 P: Valitus, jonka Petros Chatzithoma ja Ellenitsa Chatzithoma ovat tehneet 4.3.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-329/13, Petros Chatzithoma ja Ellenitsa Chatzithoma v. Euroopan komissio ja Euroopan keskuspankki, 16.10.2014 antamasta määräyksestä

text:
               1.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/4

         Valitus, jonka Petros Chatzithoma ja Ellenitsa Chatzithoma ovat tehneet 4.3.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-329/13, Petros Chatzithoma ja Ellenitsa Chatzithoma v. Euroopan komissio ja Euroopan keskuspankki, 16.10.2014 antamasta määräyksestä
   (Asia C-107/15 P)
   (2015/C 178/04)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Valittajat: Petros Chatzithoma ja Ellenitsa Chatzithoma (edustajat: dikigoros E. Efstathiou, dikigoros K. Efstathiou ja dikigoros K. Liasidou)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio ja Euroopan keskuspankki

      Vaatimukset

   Valittajat vaativat unionin tuomioistuinta

               —

               kumoamaan valituksenalaisen määräyksen

               —

               kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen päätöksen hyväksyä oikeudenkäyntiväite ja erityisesti toteamukset siitä, että ”Euroryhmän julkilausumaa ei – – voida pitää toimena, jolla olisi tarkoitus tuottaa oikeusvaikutuksia suhteessa kolmansiin” eli siis valittajiin ja että riidanalaisessa Euroryhmän julkilausumassa ”[selostetaan] hyvin yleisesti tiettyjä toimenpiteitä, joista oli poliittisesti sovittu Kyproksen tasavallan kanssa”

               —

               kumoamaan valituksenalaisen määräyksen siltä osin kuin siinä katsottiin Kyproksen tasavallan olevan vastuussa talletusten arvon alentamisesta ottamatta huomioon Euroryhmän, muiden osapuolten tai muiden osapuolten Euroryhmän kautta käyttämien menettelytapojen ja niiden toteuttamien toimien vaikutusta

               —

               kumoamaan päätöksen valittajien tuomitsemisesta oikeudenkäyntikuluihin.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajat esittävät valituksensa tueksi neljä valitusperustetta. Ne ovat seuraavat:

               1.

               Valituksenalaista määräystä ei perusteltu riittävästi ja se annettiin talletusten arvon alentamista (”bail-in”) koskevan päätöksen tosiasialliseen tekijään liittyviä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevan virheellisen tulkinnan perusteella.

               2.

               Valituksenalainen määräys on yleisten oikeusperiaatteiden vastainen, koska unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut huomioon sitä, että riidanalainen Euroryhmän päätös on päätöstyypistään ja -muodostaan riippumatta nyt käsiteltävässä asiassa toimi, johon voidaan hakea muutosta.

               3.

               Valituksenalainen määräys on virheellinen, sillä unionin yleinen tuomioistuin ei ennen sen antamista tutkinut Euroopan komission, Euroopan keskuspankin ja Euroryhmän oikeudellista ja tosiasiallista suhdetta eikä sitä, että legal causation -periaatteen ja tosiasiallista laatijaa koskevan arvioinnin mukaan Euroryhmän toimet olivat Euroopan keskuspankin ja Euroopan komission, joiden myös olisi pitänyt noudattaa perustamissopimusta ja Euroopan unionin pöytäkirjoja sekä sekundaarioikeutta ja johdettua oikeutta, toimia.
               Tämän seurauksena unionin yleinen tuomioistuin ei tutkinut valittajien väitteitä aineellisesti ja hylkäsi näin kanteen virheellisesti.

               4.

               Valituksen hyväksymisen jälkeen valittajia ei voida tuomita oikeudenkäyntikuluihin tässä oikeudenkäynnissä tai ensimmäisessä oikeusasteessa.


title: Asia C-294/01: Tribunale Civile di Bolognan 24.5.2001 tekemällää päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Granarolo SpA vastaan Comune di Bologna

text:
29.9.2001               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 275/9
Consiglio di Staton 12.6.2001 tekemällään päätöksellä                    toon (ainoastaan direktiivissä 92/46/ETY ja asetuksessa
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Albacom S.p.A                     nro 54/97 tarkasteltu ja säännelty maito)?
vastaan Ministero del tesoro, del bilancio e della program-
                       mazione economica                                 (1) EYVL L 268, 14.9.1992, s. 1.
                                                                         (2) EYVL L 186, 30.6.1989, s. 17.
                          (Asia C-292/01)                                (3) EYVL L 186, 30.6.1989, s. 21.
                         (2001/C 275/18)
Consiglio di Stato on pyytänyt 12.6.2001 tekemällään päätök-
sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 23.7.2001,            Euroopan yhteisöjen komission 7.8.2001 Helleenien tasa-
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-                               valtaa vastaan nostama kanne
sa Albacom S.p.A vastaan Ministero del tesoro, del bilancio e
della programmazione economica seuraavaan kysymykseen:                                              (Asia C-312/01)
Sallitaanko direktiivissä 97/13/EY (1) se, että jäsenvaltiot asetta-                               (2001/C 275/20)
vat yrityksille, joilla on toimilupa tai valtuutus harjoittaa
televiestintää, direktiivissä hyväksyttyjen maksujen lisäksi             Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 7.8.2001 Euroo-
muita rahallisia suorituksia niiden nimikkeestä riippumatta?             pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
                                                                         vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat komission oikeudellinen
(1) EYVL L 117, 7.5.1997, s. 15.                                         neuvonantaja Elsa Christina Tufvesson ja oikeudellisen osaston
                                                                         virkamies Maria Patakia.
                                                                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                         –     toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut EY:n
Tribunale Civile di Bolognan 24.5.2001 tekemällää päätök-                      perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Granarolo                         ei ole antanut säädetyssä määräajassa vakuutusyritysryh-
                SpA vastaan Comune di Bologna                                  mään kuuluvien vakuutusyritysten lisävalvonnasta
                                                                               27 päivänä lokakuuta 1998 annetun Euroopan parlamen-
                                                                               tin ja neuvoston direktiivin 98/78/EY (1) noudattamisen
                          (Asia C-294/01)
                                                                               edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä
                                                                               ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpi-
                         (2001/C 275/19)                                       teistä säädetyssä määräajassa komissiolle, ja
Tribunale Civile di Bologna on pyytänyt 24.5.2001 tekemäl-               –     velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen                  käyntikulut.
23.7.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
ratkaisua asiassa Granarolo SpA vastaan Comune di Bologna
seuraavaan kysymykseen:                                                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
rajoittaako raakamaidon, lämpökäsitellyn maidon ja maito-                EY 249 artiklan kolmannen kohdan ja EY 10 artiklan (aiemmin
pohjaisten tuotteiden tuotantoa ja markkinoille saattamista              EY:n perustamissopimuksen 189 ja 5 artikla) määräysten
koskevista terveyssäännöistä 16 päivänä kesäkuuta 1992 anne-             pakottavan luonteen johdosta jäsenvaltioiden velvollisuutena
tun neuvoston direktiivin 92/46/ETY (1) (pantu Italiassa täytän-         on toteuttaa toimenpiteet, joita direktiivien täytäntöönpano
töön asetuksella nro 54/97) sekä elintarvikkeiden merkintöjä,            niiden sisäisessä oikeusjärjestyksessä edellyttää, ennen tätä
esillepanoa ja mainontaa koskevien direktiivien 89/395/ETY (2)           varten säädetyn määräajan päättymistä, ja niiden on välittö-
ja 89/396/ETY (3) (pantu Italiassa täytäntöön asetuksella                mästi ilmoitettava näistä toimenpiteistä komissiolle. Tämä
nro 109/92), soveltamista sellaisen kansallisen lainsäädännön            määräaika on päättynyt 5.6.2000 ilman, että Helleenien tasa-
sisältö (erityisesti 3.5.1989 annetun lain nro 169/89 5 §:n 3            valta olisi ilmoittanut komissiolle niistä säännöksistä ja mää-
momentti verrattuna lain 3 §:ään), jonka mukaan (esillä                  räyksistä, joilla kyseinen direktiivi olisi pantu täytäntöön sen
olevassa asiassa annetun tulkinnan nojalla) parasta ennen                sisäisessä oikeusjärjestyksessä.
päivämäärää, joka on neljäs kauppakunnostamisen jälkeinen
päivä, sovelletaan korkeassa lämpötilassa pastöroituun mai-              (1) EYVL L 330, 5.12.1998, s. 1.


title: Asia C-221/99: Ufficio del Giudice di Pace di Genovan 6.5.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Giuseppe Conte vastaan Stefania Rossi

text:
28.8.1999               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 246/11
Tampereen käräjäoikeuden 1.6.1999 tekemällään päätök-                        a) valtion viranomaisen antamassa lopullisessa säädök-
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Neste Mark-                         sessä vahvistetaan asianomaisten liittojen kansallisen
kinointi Oy vastaan Yötuuli Ky, Eija Ritamäki, Anna-Kaisa                        liittoneuvoston itsenäisesti toteuttaman toimenpiteen
                      Jukkola ja Jari Jukkola                                    konkreettinen sisältö; tai
                         (Asia C-214/99)                                     b) valtion viranomaisen antamissa lopullisissa säädöksissä
                                                                                vahvistetaan oleellisin osin, että asianomaisten ammat-
                                                                                tiliittojen jäsenillä on kullakin oikeus vahvistaa palk-
                         (1999/C 246/21)                                         kionsa oman harkintansa mukaan myös sen jälkeen,
                                                                                kun ammatilliset palvelut on suoritettu; tai
Tampereen käräjäoikeus on pyytänyt 1.6.1999 tekemällään
välipäätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuo-                   c) valtion viranomaisen antamissa lopullisissa säädöksissä
mioistuimen kirjaamoon 7.6.1999, Euroopan yhteisöjen tuo-                        ei säädetä yleiseen etuun nojautuvasta perusteesta
mioistuimelta asiassa Neste Markkinointi Oy vastaan Yötuuli                      eikä sellaisista vähimmäis- tai enimmäisrajoista, joissa
Ky, Eija Ritamäki, Anna-Kaisa Jukkola ja Jari Jukkola ennakko-                   harkinnanvaraisesti määritetyn ammatinharjoittajan
ratkaisua seuraavaan kysymykseen:                                                palkkion on pysyttävä; tai
Onko Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 85 artiklan                      d) valtion viranomaisen antamissa lopullisissa säädöksissä
1 kohdassa tarkoitettua kieltoa sovellettava tavarantoimittajan                  ei säädetä, että ammatinharjoittajilla on velvollisuus
tekemään yksinostosopimukseen, joka on voitu päättää jälleen-                    ilmoittaa etukäteen ja/tai julkaista ne palkkiotariffit,
myyjän toimesta milloin tahansa yhden vuoden irtisanomis-                        joita ne aikovat soveltaa toiminnassaan?
ajalla, kun tuon tavarantoimittajan tekemillä kaikilla yksinosto-
sopimuksilla on ollut merkittävä vaikutus joko itsessään tai            3. Voidaanko perustamissopimuksen 5 ja 85 artiklan mukai-
yhdessä kaikkien tavarantoimittajien tekemien yksinostosopi-                 sena pitää sellaista kansallista lainsäädäntöä, jossa ei
musten verkoston kanssa markkinoiden jakautumiseen, mutta                    säädetä velvollisuudesta ottaa huomioon yleinen etu ja
kun voimassaololtaan kyseisen yksinostosopimuksen kaltaiset                  jonka mukaan liittoneuvoston yhteydessä toimivalla palk-
sopimukset ovat edustaneet vain hyvin vähäistä osaa saman                    kioiden arviointikomitealla, joka koostuu yksinomaan
tavarantoimittajan kaikista yksinostosopimuksista, joista                    edellä mainitun liittoneuvoston jäsenistä, on oikeus harkin-
pääosa on ollut useamman vuoden ajaksi tehtyjä määräaikaisia                 nanvaraisesti vahvistaa palkkio, jonka sen jäsen on oman
sopimuksia.                                                                  harkintansa perusteella määrittänyt, siten, että velkomus-
                                                                             asiaa käsittelevällä tuomioistuimella on velvollisuus antaa
                                                                             yksipuolinen tuomio, joka sisällöltään vastaa tämän neu-
                                                                             voston vahvistamaa palkkiota.
Ufficio del Giudice di Pace di Genovan 6.5.1999 tekemäl-
lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
            Giuseppe Conte vastaan Stefania Rossi
                                                                        Corte d’Appello di Roman (I Sezione civile) 12.5.1999
                         (Asia C-221/99)                                tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                            asiassa Ministero delle Finanze vastaan CASER SpA
                         (1999/C 246/22)
                                                                                (Asia C-222/99)
Ufficio del Giudice di Pace di Genova on pyytänyt 6.5.1999
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisö-                                       (1999/C 246/23)
jen tuomioistuimen kirjaamoon 9.6.1999, Euroopan yhteisö-
jen tuomioistuimelta asiassa Giuseppe Conte vastaan Stefania
Rossi ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:                          Corte d’Appello di Roma (I Sezione civile) on pyytänyt
                                                                        12.5.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroo-
                                                                        pan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 10.6.1999, Euroo-
1. Voidaanko komission päätöksissä ja yhteisöjen tuomiois-              pan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Ministero delle Finan-
     tuimen oikeuskäytännössä esiintyvällä käsitteellä ”yritys”         ze vastaan CASER SpA ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyk-
     tarkoittaa arkkitehtitoiminnan harjoittajia, ja jos vastaus        siin:
     tähän on myöntävä, voidaanko arkkitehtien ammattiliittoja
     pitää perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdassa tarkoi-
     tettuina ”yritysten yhteenliittyminä”?                             ”Onko 23.12.1998 annetun lain nro 448 11 §:n 1 momenttia,
                                                                        johon vedotaan Italian tuomioistuimessa vireillä olevassa oi-
2. Voidaanko perustamissopimuksen 5 ja 85 artiklan kanssa               keudenkäynnissä, jossa kantajana oleva yhtiö vaatii yhtiöiden
     yhteensopivana pitää kansallista lainsäädäntöä, jolla vah-         yritysrekisteriin merkitsemisestä vuosina 1985-1992 kanne-
     vistetaan insinööri- ja arkkitehtiliittojen kansallisen liitto-    tun, 17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun neuvoston direktii-
     neuvoston vahvistama palkkiotariffi, jos                           vin 69/335/ETY (1) 10 artiklan vastaisiin lakeihin perustuvan


title: Asia C-248/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van beroep te Antwerpen (Belgia) on esittänyt 23.5.2007 — Trespa International B.V. v. Nova Haven- en Vervoerbedrijf N.V. ja Meadwestvaco Europe B.V.B.A.

text:
               21.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 170/15

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van beroep te Antwerpen (Belgia) on esittänyt 23.5.2007 — Trespa International B.V. v. Nova Haven- en Vervoerbedrijf N.V. ja Meadwestvaco Europe B.V.B.A.
   (Asia C-248/07)
   (2007/C 170/27)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Hof van beroep te Antwerpen
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Trespa International B.V.

      Vastaajat: Nova Haven- en Vervoerbedrijf N.V. ja Meadwestvaco Europe B.V.B.A.
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko yhteisön tullikoodeksin soveltamisasetuksen (1) 291 artiklassa, sellaisena kuin sitä sovelletaan 1.7.1997-15.5.1998 välisen ajanjakson osalta, tarkoitettuna henkilönä, joka tuo tai tuotattaa tavarat vapaaseen liikkeeseen luovutettaviksi, pidettävä myös asiamiestä, joka tekee tulli-ilmoituksen omissa nimissään ja omaan lukuunsa vai ainoastaan maahantuojaa, jolle tavarat on tarkoitettu?

               2)

               Onko 297 artiklassa ja 1a artiklassa tarkoitettu tavaroiden luovuttaminen yhteisössä kysymyksessä silloin, kun tavarat maahantuodaan Euroopan unioniin Antwerpenissä ja kuljetetaan sen jälkeen Alankomaihin ja onko yhteisön tullikoodeksin soveltamisasetuksen 291 artiklassa, sellaisena kuin sitä sovelletaan 1.7.1997-15.5.1998 välisen ajanjakson osalta, tarkoitetulla henkilöllä oltava tässä tapauksessa hallussaan tässä artiklassa tarkoitettu lupa?

               3)

               Tarkoitetaanko yhteisön tullikoodeksin soveltamisasetuksen 297 artiklassa, sellaisena kuin sitä sovelletaan 1.7.1997-15.5.1998 välisen ajanjakson osalta, olevalla ”luovutuksensaajalla” asiamiestä, joka tulliselvittää lopullisen maahantuojan lukuun yhteisön ulkopuolelta peräisin olevien tavaran Euroopan unionin jäsenvaltiossa?

      (1)  Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annettu komission asetus (ETY) N:o 2454/93 (EYVL L 253, s. 1).


title: Asia C-51/08: Kanne 12.2.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta

text:
               24.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 128/19

         Kanne 12.2.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-51/08)
   (2008/C 128/32)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J.-P. Keppenne ja H. Støvlbæk)

      Vastaaja: Luxemburgin suurherttuakunta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen ja erityisesti EY 43 ja EY 45 artiklan sekä vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä annetun direktiivin 89/48/ETY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se on asettanut notaarin ammattiin pääsyn edellytykseksi kansalaisuutta koskevan edellytyksen eikä ole pannut kyseistä direktiiviä täytäntöön notaarin ammatin osalta

               —

               Luxemburgin suurherttuakunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio arvostelee kanteessaan vastaajaa ensiksi siitä, että kansalaisuutta koskevan edellytyksen asettamisella notaarin ammattiin pääsyn ja ammatissa toimimisen edellytykseksi loukataan suhteettomasti EY 43 artiklassa säädettyä sijoittautumisvapautta. EY 45 artiklassa säädetään kuitenkin, että sijoittautumisvapautta koskevaa lukua ei sovelleta toimintaan, joka välittömästi ja nimenomaisesti liittyy julkisen vallan käyttöön. Komission mukaan työtehtävät, joita notaarit suorittavat Luxemburgin lainsäädännön nojalla, liittyvät kuitenkin erittäin vähäisesti kyseisenlaiseen toimintaan, joten ne eivät kuulu kyseisen artiklan soveltamisalaan eikä niillä voida perustella sijoittautumisvapauden rajoittamista. Kyseisillä työtehtävillä ei anneta notaareille oikeutta voimakeinoihin ja kansallinen lainsäätäjä voi säätää kansalaisuutta koskevaa edellytystä vähemmän rajoittavista toimenpiteistä, kuten esimerkiksi edellytyksestä kyseisten toimijoiden joutumisesta ammattiin pääsyä koskevien tiukkojen ehtojen, ammatin harjoittamisessa noudatettavien erityisten velvoitteiden ja/tai erityisen valvonnan alaiseksi.
   Komissio arvostelee toisessa kanneperusteessaan vastaajaa lisäksi siitä, että se ei ole noudattanut sille kuuluvia velvoitteita, koska se ei ole pannut direktiiviä 89/48/ETY täytäntöön notaarin ammatin osalta. Koska kyse on lainsäädännöllä säädetystä ammatista, direktiivi soveltuu täten täysimääräisesti notaarin ammattiin ja notaareilta edellytetty korkea pätevyyden taso voidaan helposti varmistaa kelpoisuuskokeella tai sopeutumisajalla.

      (1)  Vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä 21.12.1988 annettu neuvoston direktiivi 89/48/ETY (EYVL 1989 L 19, s. 16).


title: Asia C-281/09: Kanne 22.7.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta

text:
               24.10.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 256/7

         Kanne 22.7.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-281/09)
   2009/C 256/14
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: L. Lozano Palacios ja C. Vrignon)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               Yhteisöjen tuomioistuimen on todettava, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 3.10.1989 annetun neuvoston direktiivin 89/552/ETY (1) 3 artiklan 2 kohdan, luettuna yhdessä EY:n perustamissopimuksen 10 artiklan kanssa, mukaisia velvoitteitaan, koska se on sallinut mainitun direktiivin 18 artiklan 2 kohdan säännösten räikeän, toistuvan ja vakavan rikkomisen.

               —

               Espanjan kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio katsoo, että Espanjan kuningaskunnan mainosten käsitteen suppea tulkinta, joka johtaa siihen, että tiettyjä mainoskäytäntöjä (erityisesti mainosreportaaseja, pienoisohjelmatyyppisiä mainoksia, sponsorointimainoksia ja mikromainoksia) ei pidetä mainoksina eikä direktiivissä 89/552/ETY säädettyjen aikarajoitusten siis katsota soveltuvan niihin, on kyseisen direktiivin vastainen.

      (1)  EYVL L 298, s. 23.


title: Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehtiEUVL C 106, 30.4.2004

text:
               29.5.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 146/10

         (2004/C 146/12)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu
         Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 146, 29.5.2004

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 106, 30.4.2004

      EUVL C 94, 17.4.2004

      EUVL C 85, 3.4.2004

      EUVL C 71, 20.3.2004

      EUVL C 59, 6.3.2004

      EUVL C 47, 21.2.2004

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Asia T-271/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.5.2015 – Nutrexpa v. SMHV – Kraft Foods Italia Intellectual Property (Cuétara MARĺA ORO) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Cuétara MARÍA ORO rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity ja kansalliseksi tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki ORO — Rekisteröinnin osittainen epääminen — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               6.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/11

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.5.2015 – Nutrexpa v. SMHV – Kraft Foods Italia Intellectual Property (Cuétara MARĺA ORO)
   (Asia T-271/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Cuétara MARÍA ORO rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity ja kansalliseksi tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki ORO - Rekisteröinnin osittainen epääminen - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2015/C 221/14)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Nutrexpa SL (Barcelona, Espanja) (edustajat: asianajajat J. Grau Mora, M. Ferrándiz Avendaño ja Y. Sastre Canet)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: Ó. Mondéjar Ortuño ja V. Melgar)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Kraft Foods Italia Intellectual Property Srl (Milano, Italia) (edustajat: asianajajat A. Masetti Zannini de Concina, M. Bucarelli ja G. Petrocchi)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 18.3.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 1285/2012 1), joka koskee Kraft Foods Italia Intellectual Property Srl:n ja Nutrexpa, SL:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Nutrexpa SL velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 215, 27.7.2013.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 11 päivänä maaliskuuta 1997, asiassa C-264/95 P, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Union internationale des chemins de fer (UIC) (Muutoksenhaku - Kilpailu - Rautatieliikenne - Päätöksen oikeudellinen perusta - Asetus N:o 1017/68 - Soveltamisala)

text:
N:o C 131 /2            FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        26.4.97
lainsäädännön lähentämisestä 14 päivänä helmikuuta                    May, 31 Grand-Rue, toimien kokoonpanossa : presidentti
1977 annetun neuvoston direktiivin 77/187/ETY ( EYVL                  G. C. Rodriguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat G. F.
N:o L 61 , 5.3.1977, s. 26 ) tulkinnasta, yhteisöjen tuo             Mancini , J. C. Moitinho de Almeida ja J. L. Murray sekä
mioistuin, toimien kokoonpanossa : presidentti G. C. Rod             tuomarit R J. G. Kapteyn, C. Gulmann, D. A. O. Edward,
ríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat J. C. Moitinho de           J.-R Puissochet. G. Hirsch, R Jann ( esittelevä tuomari ) ja
Almeida, J. L. Murray ja L. Sevon sekä tuomarit R J. G.               M. Wathelet, julkisasiamies : C. O. Lenz , kirjaaja : R.
Kapteyn, C. Gulmann, D. A. O. Edward, J.-R Puissochet                 Grass, on antanut 11.3.1997 tuomion, jonka tuomiolau
( esittelevä tuomari ), G. Hirsch, P. Jann ja H. Ragnemalm,           selma on seuraava :
julkisasiamies : A. La Pergola, kirjaaja : johtava hallintovir
kamies D. Louterman-Hubeau, on antanut 11.3.1997 tuo
mion , jonka tuomiolauselma on seuraava :                             1 ) Valitus hylätään.
Työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liik             2 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
keen taikka liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä                       lut.
koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
 14 päivänä helmikuuta 1977 annetun neuvoston direktii               ( 1 ) EYVL N:o C 248 , 23.9.1995 , s . 10 .
vin 77/187/ETY 1 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten , et
tei sitä sovelleta tilanteeseen, jossa toimeksiantaja, joka oli
antanut toimitilojensa siivoustyöt eräälle yritykselle, irtisa
noo tämän yrityksen kanssa tekemänsä sopimuksen ja te
kee samanlaisten töiden hoitamista koskevan uuden sopi
muksen toisen yrityksen kanssa, jos toimenpiteen
yhteydessä ei luovuteta huomattavaa määrää aineellista tai                    YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
aineetonta omaisuutta yritysten välillä ja jos uusi yritys ei
                                                                                11 päivänä maaliskuuta 1997,
 ota palvelukseensa lukumääräisesti ja pätevyyden osalta
 huomattavaa osaa siitä henkilökunnasta, jonka sen edeltä             asiassa C-357/95 P, Empresa Nacional de Urânio SA
jä oli osoittanut sopimuksen täytäntöönpanon edellyttä                        ( ENU ) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( 1 )
 miin tehtäviin.
                                                                       ( Valitus — Euratom — Hankinta — Euratomin hankinta
                                                                       keskuksen optio-oikeus ja yksinoikeus tehdä malmien, läh
 O EYVL N:o C 54, 4.3.1995 , s . 12 .                                  töaineiden ja halkeamiskelpoisten aineiden hankintasopi
                                                                       muksia — Perustamissopimuksen määräysten rikkominen
                                                                       — Suosituimmuus yhteisössä — Vilpittömän mielen ja
                                                                       luottamuksensuojan periaatteet — Sopimussuhteen ulko
                                                                                puolinen vastuu)
                                                                                ( 97/C 131 /04 )
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                 11 päivänä maaliskuuta 1997,                                           (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
 asiassa C-264/95 P, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
        Union internationale des chemins de fer (UIC ) f )
                                                                            (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
  (Muutoksenhaku — Kilpailu — Rautatieliikenne — Pää                       yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
  töksen oikeudellinen perusta — Asetus N:o 1017/68 —
                           Soveltamisala)
                           ( 97/C 131 /03 )                            Asiassa C-357/95 P, Empresa Nacional de Urânio SA
                                                                       ( ENU ), Portugalin oikeuden mukaan perustettu yhtiö, ko
                                                                       tipaikka Urgeiriça, Nelas ( Portugali ), edustajinaan asiana
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                         jajat Joao Mota de Campos ja Joao Luis dos Reis Mota de
                                                                        Campos, Lissabon , prosessiosoite Luxemburgissa asianajo
                                                                       toimisto Joaquim Calvo Basäran, 34 boulevard Ernest
     (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan              Feltgen, jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroo
     yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                 pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                        ( laajennettu toinen jaosto ) yhdistetyissä asioissa T-458/93
                                                                        ja T-523/93 , ENU vastaan komissio, 15.9.1995 antaman
  Asiassa C-264/95 P, Euroopan yhteisöjen komissio ( asia              tuomion (Kok. 1995 , s. 11-2459 ) kumoamista, vastapuole
  miehenä Giuliano Marenco ), jossa valittaja vaatii muutok            na : Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehinä Antonio
  senhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas                 Caeiro ja Jürgen Grunwald ), yhteisöjen tuomioistuin, toi
  teen tuomioistuimen (laajennettu kolmas jaosto) asiassa               mien kokoonpanossa : presidentti G. C. Rodriguez Iglesias,
  T-14/93 , Union internationale des chemins de fer vastaan             jaostojen puheenjohtajat G. F. Mancini , J. L. Murray ja L.
  komissio, 6.6.1995 antaman tuomion (Kok . 1995 , s . II               Sevon sekä tuomarit C. N. Kakouris, D. A. O. Edward , J.
   1503 ) kumoamista, vastaan Union internationale des che             P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann, H. Ragnemalm ja M.
  mins de fer (UIC ), rautatieliikenteenharjoittajien yhdistys,         Wathelet ( esittelevä tuomari ), julkisasiamies: N. Fennelly,
  Pariisi, edustajana asianajaja Chantal Momege , Pariisi,              kirjaaja : johtava hallintovirkamies H. A. Riihi, on antanut
  prosessiosoite   Luxemburgissa        asianajotoimisto Aloyse          11.3.1997 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :


title: Asia C-510/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van Beroep te Gent (Belgia) on esittänyt 9.11.2012 — Bloomsbury NV v. Belgian valtio

text:
               16.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van Beroep te Gent (Belgia) on esittänyt 9.11.2012 — Bloomsbury NV v. Belgian valtio
   (Asia C-510/12)
   2013/C 46/23
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hof van Beroep te Gent

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Bloomsbury NV

      Vastapuoli: Belgian valtio

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätöksistä perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla 25.6.1978 annetun neljännen neuvoston direktiivin 78/660/ETY (1) 2 artiklan 3, 4 ja 5 kohtaa tulkittava siten, että tilanteessa, jossa yhtiö saa merkittävän omaisuuserän ilmaiseksi, minkä vuoksi kyseisellä erällä ei ole kirjattavissa olevaa hankinta-arvoa, minkä seurauksena yhtiön varoista, rahoitusasemasta ja tuloksesta muodostuu virheellinen kuva, kyseinen merkittävä ilmaiseksi saatu omaisuuserä on kuitenkin kirjattava todelliseen arvoonsa?

      (1)  EYVL L 222, s. 11.


title: Asia T-3/09: Kanne 2.1.2009 — Italia v. komissio

text:
               7.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/45

         Kanne 2.1.2009 — Italia v. komissio
   (Asia T-3/09)
   (2009/C 55/81)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja(t): Italian tasavalta (edustaja(t)/asiamies (asiamiehet): avvocato dello Stato P. Gentili)

      Vastaaja(t): Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Valtiontuesta C 20/08 (ex 62/08), jolla Italia on halunnut panna täytäntöön laivanrakennusteollisuuden väliaikaista suojajärjestelyä koskevan tukiohjelman N 59/04 muutoksen, 21.10.2008 tehty komission päätös K(2008) 6015 lopullinen, joka annettiin tiedoksi Italian tasavallalle 22.10.2008 päivätyllä kirjeellä SG-Greffe(2008) D/206436, on kumottava.

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Riidanalainen päätös on sama kuin asiassa T-584/08, Cantiere Navale De Poli v. komissio.
   Oikeudelliset perusteet ja pääsialliset perustelut ovat samat kuin ne, joihin on vedottu edellä mainitussa asiassa.


title: Asia C-338/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 20.6.2013 — Marjan Noorzia

text:
               10.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 233/4

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 20.6.2013 — Marjan Noorzia
   (Asia C-338/13)
   2013/C 233/07
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Marjan Noorzia

      Vastapuoli: Bundesministerin für Inneres

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko oikeudesta perheenyhdistämiseen 22.9.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/86/EY (1) (EUVL L 251, s. 12) 4 artiklan 5 kohtaa tulkittava siten, että se on esteenä lainsäädännölle, jonka mukaan aviopuolisoiden ja rekisteröityjen kumppanien on oltava täyttänyt 21 vuotta jo hakemuksen esittämisajankohtana, jotta heitä voidaan pitää perheenjäseninä, joita koskee oikeus perheenyhdistämiseen?

      (1)  EUVL L 251, s. 12.


title: Asia C-288/99: Hessisches Finanzgerichtin 11.3.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa vauDe Sport Albrecht von Dewitz vastaan Oberfinanzdirektion Koblenz, ZuVA-Außenstelle Frankfurt am Main

text:
C 299/10               FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       16.10.1999
   omistusoikeutta. Lopuksi ensimmäisen oikeusasteen tuo-                      erityisesti siltä osin kuin on kyse nimittävän viranomaisen
   mioistuin on jättänyt huomiotta henkilöstösääntöjen 11                      luona pidetyn kuulemistilaisuuden pöytäkirjasta sekä kan-
   artiklan soveltamisalan, koska se vääristää tässä säännök-                  tajan kurinpitolautakunnalle esittämistä vastineista ja täy-
   sessä perustetun järjestelmän saattaessaan sen riippuvaisek-                dentävistä vastineista.
   si 17 artiklassa säädetystä ennakkolupajärjestelmästä.
                                                                          — Perustelujen puuttuminen; kumoamisperusteeseen vastaa-
—  Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan 2 koh-                      matta jättäminen; henkilöstösääntöjen 87 artiklan toisen
   dan (entinen F artikla) rikkominen, ihmisoikeussopimuk-                     kohdan virheellinen tulkinta.
   sen 10 artiklan rikkominen, EY:n perustamissopimuksen
   116 artiklan 3 kohdan (entinen 109 e artiklan kolme                    — Niiden oikeussääntöjen rikkominen, jotka koskevat todis-
   kohta), 177 artiklan 2 kohdan (entinen 109 f artiklan                       tustaakkaa; sen periaatteellisen oikeuden loukkaaminen,
   2 kohta), 121 artiklan (entinen 109 j artikla), 220 artiklan                jonka mukaan tosiseikan tueksi on saatava esittää näyttöä;
   (entinen 164 artikla), 225 artiklan (entinen 168 a artikla)                 perustelujen puuttuminen; henkilöstösääntöjen liitteessä
   ja 236 artiklan (entinen 179 artikla) rikkominen ja hen-                    IX olevien 3, 6 ja 7 artiklan rikkominen; säädöksiä ja
   kilöstösääntöjen 12, 87 ja 91 artiklan sekä liitteen IX                     päätöksiä koskevan luottamuksensuojan periaatteen louk-
   rikkominen, erityisesti liitteessä IX olevan I artiklan rikko-              kaaminen erityisesti siltä osin kuin on kyse kurinpitolauta-
   minen sekä perustelujen muuttamista koskevan kiellon                        kunnan ensimmäisen kokouksen pöytäkirjasta sekä komis-
   loukkaaminen ja säädöksiä ja päätöksiä koskevan luotta-                     sion kurinpitolautakunnalle esittämästä vastineesta.
   muksensuojan periaatteen loukkaaminen sekä todistelua                  — EY:n perustamissopimuksen 164, 168 a ja 179 artiklan
   koskevien sääntöjen rikkominen: Ensimmäisen oikeusas-                       rikkominen sekä henkilöstösääntöjen 91 artiklan rikkomi-
   teen tuomioistuin on rikkonut edellä mainittuja sääntöjä                    nen; todistustaakkaa, todistuskeinoja sekä todisteiden lailli-
   suostuessaan ottamaan huomioon joitakin kantajan julkai-
                                                                               suutta koskevien oikeussääntöjen rikkominen; puolustau-
   semassa kirjassa mainittuja seikkoja ja käyttäessään tällöin
   ainoastaan komission esittämää (perusteetonta) tulkintata-                  tumisoikeuksien loukkaaminen ja sen kiellon rikkominen,
   paa, jolloin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei                       jonka mukaan tuomari ei saa käyttää perusteena henkilö-
   ole ottanut huomioon kantajan esittämiä väitteitä, jotka                    kohtaisesti tuntemaansa seikkaa.
   koskivat sitä, että komissio asian oikeudenkäyntivaiheessa             — Tuomion riittävien perustelujen puuttuminen ja kumoa-
   yhä jatkaa kurinpidollista kuulustelua, eikä ensimmäisen                    miskanteen tueksi esitettyihin kanneperusteisiin vastaa-
   oikeusasteen tuomioistuin perustellut sitä, miksei se ole                   matta jättäminen.
   näin tehnyt.
                                                                          — Perustelujen puuttuminen.
—  Tuomion perustelujen puuttuminen; säädöksiä ja päätöksiä
   koskevan luottamuksensuojan periaatteen loukkaaminen
   erityisesti nimittävän viranomaisen kertomuksen sekä sen
   pöytäkirjan osalta, joka laadittiin kuultaessa kantajaa kurin-
   pitolautakunnassa; perustelujen puuttuminen; puolustau-
                                                                          Hessisches Finanzgerichtin 11.3.1999 tekemällään päätök-
   tumisoikeuksien loukkaaminen; kanneperusteisiin vastaa-
                                                                          sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa vauDe Sport
   matta jättäminen; perustelujen logiikan ontuminen: Kun
   ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin väittää, että ni-                Albrecht von Dewitz vastaan Oberfinanzdirektion Kob-
   mittävän viranomaisen kertomuksessa yksi moitteenalai-                          lenz, ZuVA-Außenstelle Frankfurt am Main
   sista seikoista oli kirjan sisältö, koska se sisälsi taloustieteel-                               (Asia C-288/99)
   lisen väitteen, joka ei ollut sopusoinnussa komission
   Euroopan unionin toimielimenä omaksuman menettelyta-                                              (1999/C 299/10)
   van kanssa, se jättää huomiotta perustellun luottamuksen
   nimittävän viranomaisen kertomukseen, sillä se koski pe-               Hessisches Finanzgericht on pyytänyt 11.3.1999 tekemällään
   rusteettomia ja törkeitä väitteitä, minkä lisäksi ensimmäi-            päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
   sen oikeusasteen tuomioistuimen logiikka ontuu, koska                  2.8.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkorat-
   teoksen sisältö -käsitteen merkitys horjuu ja koskee välillä           kaisua asiassa vauDe Sport Albrecht von Dewitz vastaan
   poikkeaviksi väitettyjä taloustieteellisiä väitteitä, välillä          Oberfinanzdirektion Koblenz, ZuVA-Außenstelle Frankfurt am
   henkilöihin kohdistettuja törkeitä väitteitä.                          Main, seuraavaan kysymykseen:
—  Säädöksiä ja päätöksiä koskevan luottamuksensuojan peri-
   aatteen loukkaaminen erityisesti siltä osin kuin on kyse               Onko yhteisen tullitariffin CN-nimikkeen 4202 käsitettä ”nii-
   kurinpitolautakunnassa pidetyn kuulemistilaisuuden pöy-                den kaltaiset säilytysesineet” tulkittava siten, että sen sovelta-
   täkirjasta ja kantajan julkaisemasta kirjasta; sen periaatteel-        misalaan kuuluu myös lasten kantorepuksi kuvailtu tavara,
   lisen oikeuden loukkaaminen, jonka mukaan tosiseikan                   joka koostuu alumiiniputkesta tehdystä kantotelineestä ja
   tueksi on saatava esittää näyttöä, niiden oikeussääntöjen              synteettisistä, yhteen ommelluista kuiduista valmistetusta kan-
   rikkominen, jotka koskevat todistustaakkaa, ja kontradik-              kaasta ja jossa lapsi pysyy istuvassa asennossa häntä selässä
   torisen periaatteen loukkaaminen; tuomion riittävien ja                kantamalla paikasta toiseen siirrettäessä, minkä lisäksi istuimen
   asianmukaisten perustelujen puuttuminen; EY:n perusta-                 alapuolella on mahdollisuus säilyttää pienehköjä tavaroita,
   missopimuksen 220 (entinen 164) artiklan, 225 (entinen
   168 a) artiklan ja 236 (entinen 179) artiklan rikkominen,              vai
   henkilöstösääntöjen 87 ja 91 artiklan rikkominen ja hen-               kuuluuko edellä kuvattu tavara yleisen tulkintasäännön 3 b
   kilöstösääntöjen liitteessä IX olevan I artiklan rikkominen.           mukaisesti CN-alanimikkeen 6307 9099 0990 muihin tekstii-
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei voinut pitää                  liaineista valmistettuihin, sovitettuihin tekstiilitavaroihin,
   toteen näytettynä nimittävän viranomaisen kurinpi-
   topäätöksen olennaista osatekijää (mielipide-eroavaisuus),             vai
   jota ei ilmennyt kontradiktorisella tavalla kurinpitomenet-
   telyssä.                                                               kuuluu edellä kuvattu tavara johonkin muuhun numerokoo-
—  Tuomion perustelujen puuttuminen; säädöksiä ja päätöksiä               diin?
   koskevan luottamuksensuojan periaatteen loukkaaminen


title: Asia T-169/10: Kanne 14.4.2010 — Grupo Osborne, SA v. SMHV

text:
               5.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 148/49

         Kanne 14.4.2010 — Grupo Osborne, SA v. SMHV
   (Asia T-169/10)
   2010/C 148/79
   Kannekirjelmän kieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Grupo Osborne S.A. (El Puerto de Santa María, Espanja) (edustaja: abogado J. Iglesias Monravá)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Industria Licorera Quezalteca S.A.

      Vaatimukset

               —

               SMHV:n valituslautakunnan asiassa R 223/2009-2 22.1.2010 tekemä päätös, jolla hylättiin yhteisön tavaramerkkihakemus nro 4 769 279 TORO XL luokkaa 33 varten, on kumottava

               —

               yhteisön tavaramerkkihakemus 4 769 279 TORO XL luokkaa 33 varten on hyväksyttävä ja

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Grupo Osborne, SA

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki TORO XL (hakemus nro 4 769 279) luokkaan 32, 33 ja 43 kuuluvia palveluja ja tavaroita varten.

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: INDUSTRIA LICORERA QUEZALTECA S.A.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön kuviomerkki (nro 4 027 124), jossa on maininta XL, luokkaan 33 kuuluvia tavaroita varten (alkoholijuomat).

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hylätään.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Väite hyväksytään ja rekisteröintihakemus hylätään.

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheellinen tulkinta.


title: Asia C-374/00: Euroopan yhteisöjen komission 11.10.2000 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 335/40                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       25.11.2000
3)    kumoaa Saksan vuonna 1997 hiiliteollisuudelle antamaa              4)    ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei olisi saanut
      taloudellista apua koskevan 10.6.1998 tehdyn komission                   hylätä kanneperusteita työjärjestyksensä 111 artiklan
      päätöksen, tai palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen                  nojalla.
      tuomioistuimen käsiteltäväksi;
                                                                         (1) EYVL C 299, 26.9.98, s. 38.
4)    velvoittaa komission korvaamaan muutoksenhaussa ja
      ensimmäisessä oikeusasteessa syntyneet oikeudenkäynti-
      kulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 11.10.2000 Helleenien
Ensimmäisen oikeusasteen tuomio on ilman suullista käsittelyä                           tasavaltaa vastaan nostama kanne
todennut 25.7.2000 antamassaan määräyksessä työjärjestyk-
sensä 111 artiklan mukaisesti, että kanne oli täysin perustee-                                     (Asia C-374/00)
ton, koska sen kanneperusteita ei ollut hylätty 9.9.1999
annetussa välipäätöksessä.
                                                                                (2000/C 335/71)
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että                       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 11.10.2000 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
a)    kanneperuste, jonka mukaan tuotantokustannusten pelk-              vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat komission oikeudellisen
      kää vähenemistä koskeva arviointi oli virheellinen, oli            yksikön oikeudellinen pääneuvonantaja Richard Wainwright
      esitetty ensimmäisen kerran 1.3.2000 ja oli sen tähden             ja oikeudellisessa yksikössä toimiva kansallinen virkamies
      selvästi jätettävä tutkimatta työjärjestyksen 48 artiklan          Panagiotis Panagiotopoulos ja prosessiosoite Luxemburgissa
      2 kohdan mukaisesti, ja                                            on c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la
                                                                         Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
b)    perustelujen puuttumista koskeva kanneperuste oli ilmei-
      sen perusteeton, koska siinä vain toistettiin väitteet, joilla     Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
      oli tuettu sellaisia väitteitä, joita pääasiassa ei ollut
      hyväksytty.                                                        –     toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut EY:n
                                                                               perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se
Valittaja väittää, että                                                        ei ole säädetyssä määräajassa antanut tiettyjen julkisten ja
                                                                               yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista
                                                                               annetun direktiivin 85/337/ETY muuttamisesta 3 päivänä
1)    valittaja ei esittänyt 1.3.2000 uuttaa kanneperustetta                   maaliskuuta 1997 annetun neuvoston direktiivin
      seuraavista syistä:                                                      97/11/EY (1)noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia
                                                                               ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole
      a)    ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tulkitsi vää-                ilmoittanut näistä toimenpiteistä säädetyssä määräajassa
            rin työjärjestyksensä 48 artiklaa, sillä tuotantokus-              komissiolle
            tannusten pelkkää vähenemistä koskeva väite ei ollut
            artiklassa tarkoitettu kanneperuste, tai                     –     velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
                                                                               käyntikulut.
      b)    ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi vir-
            heellisesti, ettei tuotantokustannusten pelkkää vähe-
            nemistä koskeva kanneperuste ollut erillään elinkel-         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
            poisuutta koskevasta kanneperusteesta, taikka
                                                                         EY 249 artiklan kolmannen kohdan ja EY 10 artiklan (aiemmin
      c)    jos valittaja on väärässä a ja b kohdan osalta,              EY:n perustamissopimuksen 189 ja 5 artikla) pakottavan
            tuotantokustannusten pelkkää vähenemistä koskeva             luonteen takia jäsenvaltioiden velvollisuutena on toteuttaa
            kanneperuste liittyy niin tiiviisti elinkelpoisuutta         toimenpiteet, jotka ovat tarpeen direktiivien saattamiseksi
            koskevaan kanneperusteeseen, että sitä on tarkastel-         osaksi niiden sisäistä oikeusjärjestystä, ennen tätä varten
            tava kyseistä kanneperustetta täydentävänä perustee-         säädetyn määräajan päättymistä, ja ilmoittaa välittömästi näistä
            na ja valittajalla pitäisi olla oikeus esittää tämä          toimenpiteistä komissiolle. Komissio toteaa, että tähän päivään
            peruste;                                                     mennessä Helleenien tasavalta ei ole toteuttanut asianmukaisia
                                                                         toimenpiteitä saattakseen edellä mainitun direktiivin täysimää-
2)    ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen olisi pitänyt              räisesti osaksi Kreikan oikeusjärjestystä eikä se siten ole
      joka tapauksessa ottaa kyseinen peruste esille omasta              myöskään ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.
      aloitteestaan,
                                                                         (1) EYVL L 73, s. 5.
3)    ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi virheelli-
      sesti perusteluvelvollisuuden rikkomista koskevan kanne-
      perusteen;


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 8 päivänä heinäkuuta 2004, asiassa T-270/02, MLP Finanzdienstleistungen AG vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Yhteisön tavaramerkki — Sanamerkki bestpartner — Ehdottomat hylkäysperusteet — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta — Tavaramerkki, jolta puuttuu erottamiskyky — Kuvaileva tavaramerkki)

text:
               25.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/20

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   8 päivänä heinäkuuta 2004,
   asiassa T-270/02, MLP Finanzdienstleistungen AG vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Sanamerkki bestpartner - Ehdottomat hylkäysperusteet - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta - Tavaramerkki, jolta puuttuu erottamiskyky - Kuvaileva tavaramerkki)
   (2004/C 239/40)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa T-270/02, MLP Finanzdienstleistungen AG, kotipaikka Heidelberg (Saksa), edustajanaan asianajaja W. Göpfert, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehenään G. Schneider), jossa kantaja on nostanut kanteen SMHV:n kolmannen valituslautakunnan 26.6.2002 tekemästä päätöksestä (asia R 206/2002-3), jolla on hylätty sanamerkin bestpartner rekisteröintiä koskeva hakemus, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Pirrung sekä tuomarit A. W. H. Meij ja N. J. Forwood; kirjaaja: hallintovirkamies D. Christensen, on 8.7.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 274, 9.11.2002.


title: Asia T-464/09: Kanne 20.11.2009 — Euroopan komissio v. New Acoustic Music ja Anna Hildur Hildibrandsdottir

text:
               27.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/33

         Kanne 20.11.2009 — Euroopan komissio v. New Acoustic Music ja Anna Hildur Hildibrandsdottir
   (Asia T-464/09)
   2010/C 51/65
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A.-M. Rouchaud-Joët ja N. Bambara, avustajanaan asianajaja C. Erkelens)

      Vastaajat: New Acoustic Music Association (Orpington, Yhdistynyt kuningaskunta) ja Anna Hildur Hildibrandsdottir (Orpington)

      Vaatimukset

               —

               vastaajat on velvoitettava palauttamaan komissiolle 31 136,23 euron suuruinen pääoma, johon on lisättävä 7,70 %:n vuosittainen korko 14.1.2008 alkaen, kunnes koko summa on palautettu

               —

               vastaajat on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien komission oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanne koskee tukisopimusta, jonka sopimusnumero on 2003-1895/001-001, jonka ovat tehneet Euroopan komissio (jäljempänä komissio) ja New Acoustic Music Association (jäljempänä NAMA), jota edustaa Anna Hildur Hildibrandsdottir, ja jonka tarkoituksena on toteuttaa CLT2003/A1/GB-317 — European Music Roadwork -niminen toimi ”Kulttuuri 2000” -ohjelman (1) yhteydessä.
   Kantaja vaatii kanteellaan, että unionin tuomioistuin velvoittaa vastaajat, joista kumpikin on vastuussa koko summasta yhteisvastuullisesti, palauttamaan komissiolle 31 136,23 euron suuruisen summan viivästyskorkoineen; tämä summa on ennakon, jonka kantaja on maksanut NAMAlle tukisopimuksen mukaisten toimien toteuttamiseksi, ja summan, johon NAMAlla on oikeus, välinen erotus.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi yhteen oikeudelliseen perusteeseen. Se väittää, että NAMA on rikkonut sopimusvelvoitteitaan jättämällä palauttamatta osan komission maksamasta ennakosta, koska todelliset tukikelpoiset kulut olivat arvioituja kokonaiskuluja pienemmät.
   Komissio katsoo, että NAMA ja Anna Hildur Hildibrandsdottir, joka on NAMAn jäsen ja sen laillinen edustaja, ovat yhdessä vastuussa palautettavasta summasta.

      (1)  Kulttuuri 2000 -ohjelman perustamisesta 14.2.2000 tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 508/2000/EY (EYVL L 63, s. 1).


title: Asia C-348/12 P: Valitus, jonka Euroopan unionin neuvosto on tehnyt 16.7.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-509/10, Manufacturing Support & Procurement Kala Naft v. neuvosto, 25.4.2012 antamasta tuomiosta

text:
               22.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/27

         Valitus, jonka Euroopan unionin neuvosto on tehnyt 16.7.2012 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-509/10, Manufacturing Support & Procurement Kala Naft v. neuvosto, 25.4.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia C-348/12 P)
   2012/C 287/53
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bishop ja R. Liudvinaviciute-Cordeiro)

      Muut osapuolet: Manufacturing Support & Procurement Kala Naft Co., Tehran ja Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               on kumottava unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-509/10 25.4.2012 antama tuomio

               —

               on ratkaistava riita lopullisesti ja jätettävä tutkimatta Kala Naftin kyseisistä neuvoston toimenpiteistä nostama kanne tai toissijaisesti hylättävä kanne perusteettomana

               —

               Kala Naft on velvoitettava korvaamaan neuvoston oikeudenkäyntikulut ensimmäisessä oikeusasteessa ja tämän valituksen yhteydessä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Neuvosto katsoo, että unionin yleisen tuomioistuimen edellä mainitussa asiassa antamaa tuomiota rasittaa kaksi oikeudellista virhettä ja että kyseinen tuomio on näin ollen kumottava.
   Neuvosto katsoo ensinnäkin, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se ei jättänyt tutkimatta Kala Naft -yhtiön nostamaa kannetta, vaikka kyseinen yhtiö on neuvoston mukaan Iranin valtion julkinen yhteisö.
   Neuvosto väittää toiseksi, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se totesi, että yksi niistä perusteluista, joilla perusteltiin rajoittavien toimenpiteiden kodhistamista Kala Naftille, ei ollut riittävä perusteluvelvollisuuden täyttämiseksi ja että neuvoston piti esittää todisteet toisen perustelun perustelemiseksi. Neuvosto väittää lisäksi, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se totesi, että perustelu, jonka mukaan Kala Naft pitää kaupan öljy- ja kaasualan tuotteita, joita voidaan käyttää Iranin ydinohjelmassa, ei voida pitää ydinaseiden levittämisen ”tukemisena”, ilman että se tarkasteli tätä seikkaa muiden perusteluissa esitettyjen seikkojen yhteydessä.


title: Asia T-176/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys  6.3.2006  — Marcuccio v. komissio (Henkilöstö — Sosiaaliturva — Oikeus saada tietoja lääkärinlausunnon olemassaolosta — Tietojen toimittaminen kanteen nostamisen jälkeen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               20.5.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 121/12

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 6.3.2006 — Marcuccio v. komissio
   (Asia T-176/04) (1)

   (Henkilöstö - Sosiaaliturva - Oikeus saada tietoja lääkärinlausunnon olemassaolosta - Tietojen toimittaminen kanteen nostamisen jälkeen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   (2006/C 121/20)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja A. Distante)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Currall ja C. Berardis-Kayser, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ensinnäkin kantaja vaatii kumoamaan komission implisiittisen päätöksen, jolla evätään kantajan pyyntö saada lääkärinlausunto tai kirjallinen vahvistus siitä, ettei tällaista lausuntoa ole; toiseksi kantaja vaatii kumoamaan komission implisiittisen päätöksen, jolla hylätään pyynnön epäämisestä tehty valitus, ja kolmanneksi kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta toteamaan, että kantajalla on oikeus siihen, että hänen pyyntöönsä ja valitukseensa sisältyvät vaatimukset hyväksytään.
   Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja sen on korvattava kantajan oikeudenkäyntikulut ennen vastineen tiedoksi antamista. Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan vastineen tiedoksi antamisen jälkeen.

      (1)  EUVL C 179, 10.7.2004.