title: Asia T-101/10: Kanne 3.3.2010 — Puola v. komissio

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/68

         Kanne 3.3.2010 — Puola v. komissio
   (Asia T-101/10)
   2010/C 113/101
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Puolan tasavalta (asiamiesasiamies: Szpunar)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Asetusten (EY) N:o 1762/2003, (EY) N:o 1775/2004, (EY) N:o 1686/2005 ja (EY) N:o 164/2007 oikaisemisesta ja sokerialan tuotantomaksujen vahvistamisesta markkinointivuosiksi 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 ja 2005/2006 3.11.2009 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1193/2009 (1) 3 artikla on kumottava siltä osin kuin siinä muotoillaan tuotantomaksujen ja lisämaksun kertoimen vahvistamisesta sokerialalla markkinointivuodeksi 2004/2005 14.10.2005 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1686/2005 (2) 2 artiklan sanamuoto uudelleen

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja väittää, että riidanalaisella toimenpiteellä eriytetään sokerialan lisämaksun kertoimet markkinointivuodelle 2004/2005 siten, että tämän kertoimen määräksi on vahvistettu uusien jäsenvaltioiden osalta 0,25466, kun taas viidentoista jäsenvaltion yhteisöjen osalta se on 0,14911.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi seuraaviin kanneperusteisiin.
   Ensiksi kantaja vetoaa komission puuttuvaan toimivaltaan ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/2001 (3) 16 artiklan, jossa valtuutettiin komissio ainoastaan määrittämään yksi, koko yhteisön osalta määrältään yhtenäinen kerroin, rikkomiseen. Kantaja väittää, että asetuksen (EY) N:o 1260/2001 säännösten eri kieliversiot ovat tältä osin täysin yksiselitteiset ja yhteneväiset. Kantaja toteaa lisäksi, että sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn periaatteilla ei voida perustella minkäänlaista poikkeamista asetuksen (EY) N:o 1260/2001 säännösten sanamuodosta, vaan ne pikemminkin kieltävät tällaisen poikkeamisen. Kantajan mielestä yhtenäinen kerroin on nimittäin olennainen väline toteutettaessa sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn periaatteita.
   Toiseksi kantaja vetoaa sen periaatteen loukkaamiseen, jonka mukaan uudet jäsenvaltiot soveltavat välittömästi ja täysimääräisesti yhteisön säännöstöä (acquis communautaire). Kantajan mielestä riidanalainen toimenpide on de facto siirtymätoimenpide, joka ei perustu vuoden 2003 liittymisasiakirjaan eikä tämän perusteella annettuihin säädöksiin. Kantaja vetoaa tältä osin liittymisasiakirjan 2 artiklaan, joka on perustana sille, että Puolan tasavaltaa koskevat täysimääräisesti kaikki jäsenvaltioiden oikeudet ja velvoitteet ja siten — kantajan mukaan — myös oikeus saada hyväkseen liikaa maksetut maksut ja velvollisuus kattaa sokerimarkkinoiden tappiot, jotka ovat syntyneet edellisten markkinointivuosien aikana.
   Kolmanneksi kantaja vetoaa syrjintäkiellon periaatteen loukkaamiseen. Kantajan mukaan ainoana kriteerinä erilaiselle kertoimelle on päivämäärä, jolloin jäsenvaltiot liittyvät Euroopan unioniin. Se katsoo, ettei uusien jäsenvaltioiden liittyminen voi sellaisenaan olla objektiivinen kriteeri, jolla voidaan perustella tällainen eriyttäminen, sillä liittymisestä aiheutuvat seuraukset on tyhjentävästi vahvistettu vuoden 2003 liittymisasiakirjassa ja tämän perusteella annetuissa säädöksissä.
   Neljänneksi kantaja vetoaa yhteisvastuuperiaatteen loukkaamiseen. Kantajan mukaan valmistajien yhteisvastuuta koskeva periaate on sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn perusperiaate, ja tämä tarkoittaa sitä, että kaikki valmistajat vastaavat yhdessä tämän markkinajärjestelyn rahoituskustannuksista ja että rahoituksen neutraalisuutta ei toteuteta yksittäisen jäsenvaltion tasolla vaan koko unionin tasolla objektiivisten kriteerien perusteella. Kertoimen eriyttäminen yksittäisen jäsenvaltion mukaan merkitsee kantajan mukaan sokerimarkkinoiden rahoituskustannusten mielivaltaista, suhteetonta ja yhteisvastuutonta jakamista.
   Viidenneksi kantaja vetoaa EY 253 artiklan (nykyisin SEUT 296 artiklan toinen kohta) rikkomiseen, sillä riidanalaisen toimenpiteen perustelut ovat puutteelliset. Kantajan mukaan komissio ei ole ilmoittanut seikkoja, joilla voidaan perustella kertoimen eriyttäminen, eikä päämääriä, joita kertoimen eriyttäminen voisi palvella.

      (1)  EUVL L 321, 8.12.2009, s. 1.

      (2)  Tuotantomaksujen ja lisämaksun kertoimen vahvistamisesta sokerialalla markkinointivuodeksi 2004/2005 14.10.2005 annettu komission asetus (EY) N:o 1686/2005 (EUVL L 271, 15.10.2005, s. 12).

      (3)  Sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 19.6.2001 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1260/2001 (EUVL L 178, 30.6.2001, s. 1).


title: Asia T-208/14: Kanne 28.3.2014 – Richard Anton v. ECHA

text:
               30.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 202/25

         Kanne 28.3.2014 – Richard Anton v. ECHA
   (Asia T-208/14)
   2014/C 202/32
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Richard Anton KG (Grâfelfing, Saksa) (edustajat: asianajajat M. Ahlhaus ja J. Schrotz)

      Vastaaja: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan 21.1.2014 tehdyn Euroopan kemikaaliviraston päätöksen nro SME(2013) 4524 ja 23.1.2014 päivätyn laskun nro 10046845 pätemättömäksi ja

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kantajan kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu vastaajan toimivallan puuttumiseen

                           —

                           Vastaajalla ei ollut toimivaltaa tehdä riidanalaista päätöstä SME(2013) 4524. Asetuksessa (EY) N:o 1907/2006 (1) tai asetuksessa (EY) N:o 340/2008 (2) ei anneta vastaajalle toimivaltaa tehdä erillinen päätös siitä, täyttääkö rekisteröijä pieniä ja keskisuuria yrityksiä koskevat edellytykset.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu 15.4.1958 annetun asetuksen N:o 1 rikkomiseen

                           —

                           Kaikessa yhteydenpidossaan kantajan kanssa vastaaja on laiminlyönyt velvoitteensa osoittaa kirjelmät jäsenvaltion alaisuuteen kuuluvalle henkilölle tuon valtion virallisella kielellä. Tämä rikkominen on estänyt kantajaa täyttämästä sille asetetut vaatimukset osoittaa, että sillä on pienen yrityksen asema.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaiset päätökset ovat perusteettomia ja kantajalta kannettu hallinnollinen maksu on kohtuuton

                           —

                           Riidanalaiset päätökset ovat aineellisesti vääriä. Kantajalla oli oikeus asetuksen (EY) N:o 340/2008 mukaiseen alennettuun maksuun. Vastaajan hallinnollista maksua koskeva lasku ei ole perusteltu, koska hallinnollinen maksu on kannettu kantajalta virheellisen menettelyn perusteella. Hallinnollisella maksulla ei ole asianmukaista oikeudellista perustaa, ja se on kohtuuton.

      (1)  Kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta 18.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1907/2006.

      (2)  Kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o 1907/2006 perustuvista Euroopan kemikaalivirastolle suoritettavista maksuista 16.4.2008 annettu komission asetus (EY) N:o 340/2008.


title: Asia F-84/12: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 16.9.2013 — CN v. neuvosto (Henkilöstö — Henkilöstösääntöjen 78 artikla — Työkyvyttömyyslautakunta — Lääkärin lausunto — Psykiatriset tai psykologiset lääketieteelliset tiedot — Lääketieteellisistä syistä salaiset tiedot — Oikeus tutustua tietoihin — Kumoamiskanne — Vahingonkorvauskanne)

text:
               8.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 71/33

      Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 16.9.2013 — CN v. neuvosto
      (Asia F-84/12) (1)

      (Henkilöstö - Henkilöstösääntöjen 78 artikla - Työkyvyttömyyslautakunta - Lääkärin lausunto - Psykiatriset tai psykologiset lääketieteelliset tiedot - Lääketieteellisistä syistä salaiset tiedot - Oikeus tutustua tietoihin - Kumoamiskanne - Vahingonkorvauskanne)
      (2014/C 71/64)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: CN (Brumath, Ranska) (edustaja: asianajaja M. Velardo)

         Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: J. Herrmann ja M. Bauer)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Vaatimus kumota päätös, jolla kantajalta evättiin oikeus tutustua välittömästi työkyvyttömyyskomitean lopulliseen kertomukseen ja komitean kolmannen lääkärin diagnoosiin

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  CN vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 295, 29.9.2012, s. 35.


title: Asia C-201/09 P: Valitus, jonka ArcelorMittal Luxembourg SA on tehnyt 8.6.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-405/06, ArcelorMittal Luxembourg ym. v. komissio, 31.3.2009 antamasta tuomiosta

text:
               29.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/19

         Valitus, jonka ArcelorMittal Luxembourg SA on tehnyt 8.6.2009 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-405/06, ArcelorMittal Luxembourg ym. v. komissio, 31.3.2009 antamasta tuomiosta
   (Asia C-201/09 P)
   2009/C 205/33
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: ArcelorMittal Luxembourg SA, aiemmin Arcelor Luxembourg SA (asiamies: asianajaja A. Vandencasteele)

      Muut osapuolet: Euroopan yhteisöjen komissio, ArcelorMittal Belval & Differdange, aiemmin Arcelor Profil Luxembourg SA, ArcelorMittal International, aiemmin Arcelor International SA

      Vaatimukset

               —

               ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-405/06 antama tuomio on kumottava siltä osin kuin siinä vahvistetaan ArcelorMittal Luxembourg SA:n osalta komission [HT] 65 artiklan soveltamisesta 8.11.2006 tekemä päätös K(2006) 5342 (asia COMP/F/38.907 — Teräspalkit), joka koskee sopimuksia ja yhdenmukaistettuja menettelytapoja, joihin eurooppalaiset palkkien valmistajat ovat osallistuneet

               —

               vastapuoli on velvoitettava korvaamaan tässä oikeusasteessa sekä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käydystä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja esittää valituksensa tueksi neljä valitusperustetta.
   Ensimmäisessä valitusperusteessa, jossa on kaksi osaa, valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on ensinnäkin rikkonut HT 97 artiklaa ja käyttänyt väärin harkintavaltaansa, koska se on soveltanut HT 65 artiklaa EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päättymispäivän eli 23.7.2002 jälkeen. Toimielinten velvollisuus tulkita eri perustamissopimuksia yhdenmukaisesti ei missään tapauksessa voi oikeuttaa sitä, että yhteisön oikeusjärjestyksessä pidetään voimassa perustamissopimuksen määräyksiä perustamissopimuksen voimassaolon päättymisen jälkeen.
   Saman valitusperusteen toisessa osassa valittaja väittää lisäksi, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut asetusta N:o 1/2003 (1) ja käyttänyt väärin harkintavaltaansa, kun se on katsonut, että komission toimivalta tehdä HT 65 artiklan soveltamista koskeva päätös perustuu sellaiseen asetukseen, jolla annetaan komissiolle toimivalta ainoastaan EY 81 ja EY 81 artiklan soveltamisen osalta. Kyseinen asetus on nimittäin annettu EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päättymisen jälkeen ja vain EY:n perustamissopimuksen nojalla, ja näin ollen sillä ei voida luovuttaa komissiolle minkäänlaista toimivaltaa määrätä HT 65 artiklan rikkomisen seuraamuksista rikkomatta samalla sekä EHTY:n perustamissopimusta että normihierarkiaa koskevia sääntöjä.
   Toisessa valitusperusteessaan, jossa on kolme osaa, valittaja katsoo, että ensimmäisen asteen tuomioistuin on loukannut rangaistusten ja seuraamusten yksilökohtaisuuden periaatetta, jättänyt noudattamatta vastuun kohdentamista koskevaa yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöä, loukannut oikeusvoiman periaatetta ja rikkonut normihierarkiaa koskevaa sääntöä, koska tämä tuomioistuin on antanut komissiolle oikeuden osoittaa vastuu konserniin kuuluvan yrityksen kilpailuoikeuden rikkomisesta toiselle konserniin kuuluvalle yritykselle, joka ei ole osallistunut tällaiseen toimintaan. Ne seikat, että samaan konserniin kuuluvat kyseiset yritykset muodostavat taloudellisen yksikön, että emoyhtiöllä on täysi määräysvalta rikkomiseen syyllistyneessä tytäryhtiössään tai että emoyhtiöllä on huomattava vaikutusvalta tytäryhtiöönsä, eivät riitä osoittamaan valittajan osallisuutta kilpailuoikeuden rikkomiseen eikä niillä siis voida osoittaa, että emoyhtiö on vastuussa tytäryhtiönsä toiminnasta.
   Kolmannessa valitusperusteessaan valittaja katsoo, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tulkinnut virheellisesti seuraamusmenettelyjen vanhentumista koskevia sääntöjä ja loukannut oikeusvoiman periaatetta, kun se on katsonut vanhentumisajan keskeyttävien toimien soveltuvan valittajaan, vaikka komission alkuperäisessä vuonna 1994 tekemässä päätöksessä todetaan nimenomaisesti, että valittaja ei ole osallistunut kilpailuoikeuden rikkomiseen.
   Neljännessä valitusperusteessaan valittaja väittää lopuksi, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiolla loukataan valittajan puolustamisoikeuksia, koska tuomion perustelut ovat puutteelliset prosessin erityisen pitkän keston osalta, minkä johdosta valittajan on ollut mahdotonta esittää tarpeellisia todisteita osoittaakseen vääräksi sitä koskevan vastuuolettaman. Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiolla loukataan asiassa C-176/99 P, ARBED vastaan komissio, 2.10.2003 annetun tuomion, jolla komission päätös kumottiin siltä osin kuin se koski valittajaa, oikeusvoimavaikutusta.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003, EYVL 2003, L 1, s. 1.


title: Asia C-202/01: Euroopan yhteisöjen komission 16.5.2001 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
28.7.2001                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 212/13
Euroopan yhteisöjen komission 16.5.2001 Ranskan tasa-                     –      Huhtikuussa 2001 niistä 96 alueesta, jotka ”Tärkeät
                 valtaa vastaan nostama kanne                                    lintujensuojelualueet” -luettelossa luettiin kansainvälisesti
                                                                                merkittäviksi kosteikoiksi, 41:ä aluetta ei ollut Ranskassa
                                                                                nimetty erityissuojelualueeksi ja ainakin 4 aluetta 45:stä
                          (Asia C-202/01)                                        erityissuojelualueeksi nimetystä alueesta oli nimetty vain
                                                                                erittäin pienen pinta-alan osalta, vaikka direktiivin
                                                                                79/409/ETY 4 artiklan 2 kohdan mukaan alueita on
                          (2001/C 212/21)                                        nimettvä erityissuojelualueiksi, jotta voidaan varmistaa
                                                                                kosteikkojen ja niissä oleskelevien muuttavien lajien
                                                                                suojelu. Tilanne ei ole tämän jälkeen merkittävästi paran-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.5.2001 Euroo-                        tunut.
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
vastaan. Kantajan asiamiehet ovat G. Valero Jordana ja J. Adda,
prosessiosoite Luxemburgissa.                                             (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva me-
                                                                          nettely 92/4527, direktiivin soveltaminen Mauresin tasangon
                                                                          osalta)
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuin                                                                      –      Ranskan tasavalta ei ole noudattanut myöskään direktii-
                                                                                vin 79/409/ETY 4 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaista
                                                                                velvoitettaan nimetä erityissuojelualueiksi alueita, jotka
–     toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut luonnon-
                                                                                soveltuvat siihen parhaiten lukumäärältään ja pinta-
      varaisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979
                                                                                alaltaan, koska se on nimennyt erityissuojelualueeksi
      annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY (1) ja EY:n
                                                                                ainoastaan 879 hehtaaria, vaikka ”Tärkeät lintujensuoje-
      perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se
                                                                                lualueet” -luettelo kattaa 7 500 hehtaaria (eli 11,72 pro-
      ei ole nimennyt erityissuojelualueiksi riittävästi alueita,
                                                                                senttia kokonaismäärästä).
      jotka soveltuvat parhaiten direktiivin liitteessä I mainittu-
      jen luonnonvaraisten lintulajien ja muuttavien lajien
      suojeluun, ja erityisesti koska se ei ole nimittänyt Maure-         (1) EYVL L 103, 25.4.1979, s. 1.
      sin tasankoa erityissuojelualueeksi, ja                             (2) Asia C-3/96, komissio v. Alankomaat, tuomio 19.5.1998 (Kok.
                                                                              1998, s. I-3031).
–     velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
      tikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                          Euroopan yhteisöjen komission 18.5.2001 Alankomaiden
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva me-                            kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
nettely 97/2004, direktiivin soveltaminen yleisesti)
                                                                                (Asia C-205/01)
–     Direktiivin 79/409/EY 18 artiklassa säädetty määräaika
      päättyi 16.4.1989 ilman, että Ranska olisi toteuttanut
      direktiivin 4 artiklan velvoitteiden noudattamisen edellyt-                                   (2001/C 212/22)
      tämiä toimenpiteitä. Tähän mennessä erityissuojelualueita
      ei ole nimetty tarpeeksi monta, niiden pinta-ala ei ole             Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 18.5.2001 Euroo-
      riittävän suuri, eivätkä ne ole riittävän hyvillä alueilla, jotta   pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomaiden ku-
      voitaisiin varmistaa suojelun kohteena olevien lintulajien          ningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat R. Wainwright
      asianmukainen suojelu. Ranskan ympäristöministeriön ja              ja J. Stuyck.
      lintujensuojeluliiton vuonna 1994 julkaisemassa kansalli-
      sessa ”Tärkeät lintujensuojelualueet” -luettelossa, jossa on        Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
      käytetty parhaita ja ajantasaisia tietoja, mainitusta 285
      alueesta ainoastaan 40,7 prosenttia ja niiden pinta-alasta          –      toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole toteutta-
      ainoastaan 18,2 prosenttia on nimetty kokonaan tai                         nut kokeisiin ja muihin tieteellisiin tarkoituksiin käytettä-
      osittain erityissuojelualueeksi. Yhteisöjen tuomioistuin on                vien eläinten suojelua koskevien jäsenvaltioiden lakien,
      vahvistanut (2), että näihin luetteloihin vetoamisella on                  asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä
      merkitystä ja että niihin voidaan tukeutua jäsenvaltion                    24 päivänä marraskuuta 1986 annetun neuvoston direk-
      jäsenyysvelvoitteen noudattamatta jättämisen osoittami-                    tiivin 86/609/ETY (1) 25 artiklassa edellytettjä toimenpi-
      seksi. Komissio toteaa, että Ranskan hallitus ei ole tähän                 teitä direktiivin noudattamiseksi 24.11.1989 mennessä,
      mennessä toimittanut luetteloa, jossa väitettäisiin muuta                  koska se ei ole antanut kaikkia tarvittavia lakeja, asetuksia
      kuin ”Tärkeät lintujensuojelualueet” -luettelossa, joka on                 ja hallinnollisia määräyksiä direktiivin 8 artiklan 2 koh-
      edelleen paras olemassa oleva tieteellinen selvitys, jonka                 dan, 11 artiklan, 18 artiklan 1 kohdan ja 22 artiklan
      perusteella voidaan arvioida Ranskan alueellaan tekemiä                    1 kohdan saattamiseksi osaksi sisäistä oikeusjärjestystään
      nimeämisiä kokonaisuudessaan.                                              tai ainakaan toimittanut näitä säännöksiä komissiolle


title: Asia T-341/10: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.4.2012 — F91 Diddeléng ym. v. komissio (Kumoamiskanne — Kantelun käsittelyn lopettaminen — Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn aloittamisen laiminlyöminen — Kannekelpoisen toimen puuttuminen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               16.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 174/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.4.2012 — F91 Diddeléng ym. v. komissio
   (Asia T-341/10) (1)

   (Kumoamiskanne - Kantelun käsittelyn lopettaminen - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn aloittamisen laiminlyöminen - Kannekelpoisen toimen puuttuminen - Tutkimatta jättäminen)
   2012/C 174/38
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: F91 Diddeléng (Dudelange, Luxemburg), Julien Bonnetaud (Yutz, Ranska), Thomas Gruszczynski (Amnéville, Ranska), Rainer Hauck (Maxdorf, Saksa), Stéphane Martine (Esch-sur-Alzette, Luxemburg), Grégory Molnar (Moyeuvre-Grande, Ranska) ja Yann Thibout (Algrange, Ranska) (edustajat: asianajajat L. Misson, C. Delrée ja G. Ernes)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Rozet ja P. Van Nuffel)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Fédération Luxembourgeoise de Football (FLF) (Mondercange, Luxemburg) (edustajat: aluksi solicitor K. Daly ja D. Keane, SC, sitten K. Daly)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sen 3.6.2010 tehdyn komission päätöksen kumoamisvaatimus, jolla komissio lopetti kantajien Luxemburgin jalkapalloliittoa (Fédération luxembourgeoise de football (FLF)) vastaan nostaman kanteen käsittelyn, EY 39 ja EY 81 artiklaa rikkovien FLF:n määräysten kumoamisvaatimus sekä vaatimus määrätä ”tarpeellisista seuraamuksista”

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               F91 Diddeléng, Julien Bonnetaud, Thomas Gruszczynski, Rainer Hauck, Stéphane Martine, Grégory Molnar ja Yann Thibout vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Fédération luxembourgeoise de football (FLF) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 301, 6.11.2010.


title: Asia T-310/14: Kanne 30.4.2014 – Fritz Winter Eisengießerei v. komissio

text:
               14.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/59

         Kanne 30.4.2014 – Fritz Winter Eisengießerei v. komissio
   (Asia T-310/14)
   2014/C 223/61
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Fritz Winter Eisengießerei GmbH & Co. KG (Stadallendorf, Saksa) (edustajat: asianajajat D. Greinacher, J. Martin ja B. Scholtka)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SEUT 263 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla sen muodollisen tutkintamenettelyn, joka liittyy valtiontukeen SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Uusiutuvista energialähteistä ja kaivoskaasusta uusiutuvan energian ensisijaisuudesta annetun lain (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, jäljempänä EEG) mukaisesti tuotetun sähkön tukeminen ja uusiutuvan energian käyttöä tukevan lisämaksun alentaminen paljon energiaa käyttävien yritysten osalta, aloittamisesta Saksan liittotasavaltaa vastaan 18.12.2013 annetun Euroopan komission päätöksen, joka julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä 7.2.2014 (C 37, s. 73), siltä osin kuin komissio luokittelee EEG:n 40 ja 41 §:ssä säädetyn erityisen tasausjärjestelyn SEUT 107 artiklassa tarkoitetuksi valtiontueksi

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 3 kohdan nojalla välttämättömät oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste: SEUT 107 artiklan rikkominen
               Kantaja vetoaa siihen, että komissio on luokitellut uusiutuvien energialähteiden tukemisen lisämaksujärjestelmällä sekä erityisen tasausjärjestelyn EEG-lisämaksujen rajoittamiseksi virheellisesti tueksi, eikä sen näin ollen olisi pitänyt aloittaa kyseistä muodollista tutkintamenettelyä.

                           —

                           Tässä yhteydessä kantaja esittää, että komissio teki ilmeisen arviointivirheen arvioidessaan alustavasti kysymystä siitä, onko erityisessä tasausjärjestelyssä kyse tuesta, koska poikkeussääntelynä EEG-lisämaksusta erityisestä tasausjärjestelystä ei seuraa mitään sellaista etua, jota sähköä paljon käyttävät yritykset eivät olisi saaneet tavanomaisten markkinaolosuhteiden vallitessa.

                           —

                           Lisäksi kantaja esittää, että kyse ei ole valtion varoista myönnetystä tuesta. Kun tulot EEG-lisämaksusta eivät alkujaankaan ole valtion varoja, myöskään sähköä paljon käyttäviä yrityksiä koskeva poikkeussääntely ei voi koskea valtion varoja.

                           —

                           Lisäksi kantaja vetoaa siihen, ettei erityinen tasausjärjestely myöskään vääristä kilpailua. Se tuottaa korkeintaan ne kilpailuolosuhteet, jotka vallitsisivat, jos EEG-lisämaksuja ei olisi.

               2.

               Toinen kanneperuste: luottamuksensuojan periaatteen loukkaaminen
               Kantaja vetoaa siihen, että tekemällään päätöksellä komissio loukkasi lisäksi luottamuksensuojan periaatetta. Saksan uusiutuvien energialähteiden tukemista koskevan sääntelyn osalta on jo suoritettu perusteellinen valtiontukioikeudellinen arviointi. Tämän arvioinnin yhteydessä komissio on tullut vuonna 2002 siihen tulokseen, ettei sääntelyyn liity valtion varojen siirtämistä. Kun verrattuna tuolloiseen sääntelyyn vuoden 2012 EEG:hen ei tältä osin sisälly olennaisia muutoksia, ei asianomaisten taloudellisten toimijoiden ole voitu edellyttää ennakoineen uuden arvioinnin mahdollisuutta, vaan heillä on ollut oikeus luottaa järjestelyn pysyvyyteen.

               3.

               Kolmas kanneperuste: Harkintavallan väärinkäyttö
               Lopuksi kantajan näkemys on, että komissio on käyttänyt väärin sille SEUT 107 ja SEUT 108 artiklassa määrättyä harkintavaltaa. Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisella komissio tavoittelee ensisijaisesti uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tukemisen periaatteellista harmonisointia. Tämä perustavoite ilmenee myös uudesta ehdotuksesta energia- ja ympäristöalan valtiontukea koskeviksi suuntaviivoiksi, joissa komissio antaa ensimmäisen kerran yksityiskohtaisia sääntöjä uusiutuvien energialähteiden tukemisesta. Harmonisoidakseen lainsäädäntöä komission täytyisi kuitenkin käyttää harmonisointiin tarkoitettua lainsäädännön lähentämistä koskevaa menettelyä SEUT 116 ja SEUT 117 artiklan mukaisesti.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 31 päivänä maaliskuuta 2003 asiassa T-226/02, André Hecq vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Kumoamiskanne – Virkamiehelle vastainen päätös – Tutkimatta jättäminen)

text:
C 171/26                FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                           19.7.2003
Nittendorf (Saksa), LNS – Lothar Niemeyer Stahlhandel GmbH               ja neuvoston direktiivin 2002/2/EY (EYVL L 63, s. 23)
& Co. KG, kotipaikka Essen (Saksa), Metal Traders Stahlhandel            kumoamista ja toisaalta aiheutuneeksi väitetyn vahingon kor-
GmbH, kotipaikka Düsseldorf (Saksa), edustajanaan asianajaja             vaamista, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
K. Friedrich, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan             (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
yhteisöjen komissio (asiamiehinään J. Forman ja R. Raith), jossa         V. Tiili sekä tuomarit P. Mengozzi ja M. Vilaras, kirjaaja:
kantajat vaativat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta                H. Jung, on 21.3.2003 antanut määräyksen, jonka määräysosa
kumomaan väliaikaisten suojatoimenpiteiden käyttöönotosta                on seuraava:
tiettyjen terästuotteiden tuonnissa 27 päivänä maaliskuuta
2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 560/2002 (EYVL
L 85, s. 1) ja määräämään vahingonkorvausta, yhteisöjen                  1)     Kanne jätetään tutkimatta siltä osin kuin se koskee rehuseosten
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmmäinen jaos-                       liikkuvuudesta annetun neuvoston direktiivin 79/373/ETY
to), toimien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä                      muuttamisesta ja komission direktiivin 91/357/ETY kumoa-
tuomarit R. M. Moura Ramos ja H. Legal, kirjaaja: H. Jung,                      misesta 28 päivänä tammikuuta 2002 annetun Euroopan
on 27.3.2003 antanut määräyksen, jonka määräysosa on                            parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/2/EY kumoamista.
seuraava:
                                                                         2)     Vastaajien esittämät vaatimukset, että kanne jätettäisiin tutki-
1)     Lausunnon antaminen kumoamisvaatimuksista raukeaa.                       matta aiheutuneeksi väitetyn vahingon korvaamista koskevilta
                                                                                osin, tutkitaan pääasian yhteydessä.
2)     Vaatimus, joka koskee lausunnon antamista vahingonkorvaus-
       vaatimusten tutkimatta jättämisestä, tutkitaan pääasian yhtey-
       dessä.                                                            3)     Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
3)     Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                                                                         (1 ) EYVL C 180, 27.7.2002.
( 1) EYVL C 191, 10.8.2002.
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                          YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                  21 päivänä maaliskuuta 2003
asiassa T-167/02, Établissements Toulorge vastaan Euroo-                                    31 päivänä maaliskuuta 2003
      pan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto ( 1)
                                                                         asiassa T-226/02, André Hecq vastaan Euroopan yhteisö-
(Kumoamiskanne – Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt                                            jen komissio ( 1)
– Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenki-
löitä koskevat toimet – Direktiivi 2002/2/EY – Tutkimatta
              jättäminen – Vahingonkorvauskanne)                         (Henkilöstö – Kumoamiskanne – Virkamiehelle vastainen
                                                                                päätös – Tutkimatta jättäminen)
                         (2003/C 171/43)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                                   (2003/C 171/44)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Asiassa T-167/02, Établissements Toulorge, kotipaikka Bric-
quebec (Ranska), edustajinaan asianajajat D. Waelbroeck ja
D. Brinckman, vastaan Euroopan parlamentti (asiamiehinään
C. Pennera ja E. Waldherr) ja Euroopan unionin neuvosto
(asiamiehinään I. Diez Parra ja F. P. Ruggeri Laderchi), joita           Asiassa T-226/02, André Hecq, Euroopan yhteisöjen komis-
tukevat Saksan liitotasavalta (asiamiehinään W.-D. Plessing ja           sion virkamies, kotipaikka Mondercange (Luxemburg), edusta-
M. Lumma) ja Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään                 jinaan asianajajat L. Vogel ja D. Amatulli, vastaan Euroopan
A. Bordes), jossa kantaja vaatii yhtäältä rehuseosten liikkuvuu-         yhteisöjen komissio (asiamiehenään J. Currall), jossa kantaja
desta annetun neuvoston direktiivin 79/373/ETY muuttami-                 vaatii komission 15.6.2001 tekemän sen päätöksen kumoa-
sesta ja komission direktiivin 91/357/ETY kumoamisesta                   mista, jolla hyväksyttiin varapuheenjohtaja Kinnockin ja ko-
28 päivänä tammikuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin                  mission ammatti- ja toimialajärjestöjen välinen sopimus, joka
 ---pagebreak--- 19.7.2003                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 171/27
koskee henkilöstön edustajien käytössä olevia varoja ja henki-         1)     Kanne jätetään tutkimatta.
löstön edustajien käytössä olevia varoja 1.1.2002 alkaen
koskevia sääntöjä, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               2)     Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
(ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti
B. Vesterdorf sekä tuomarit R. M. Moura Ramos ja H. Legal,
kirjaaja: H. Jung, on 31.3.2003 antanut määräyksen, jonka              (1 ) EYVL C 247, 12.10.2002.
määräysosa on seuraava:
1)     Kanne jätetään tutkimatta.
2)     Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                              YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
( 1) EYVL C 247, 12.10.2002.
                                                                                3 päivänä huhtikuuta 2003
                                                                       asiassa T-258/02, Hendrikus Boukes vastaan Euroopan
                                                                                parlamentti ( 1)
                                                                       (Henkilöstö – Kumoamiskanne – Kohdetta vaille jäänyt
                                                                                kanne – Lausunnon antamisen raukeaminen)
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                                       (2003/C 171/46)
               TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                  31 päivänä maaliskuuta 2003
asiassa T-227/02, André Hecq vastaan Euroopan yhteisö-                 Asiassa T-258/02, Hendrikus Boukes, Euroopan parlamentin
                           jen komissio ( 1)                           entinen virkamies, kotipaikka Waldbredimus (Luxembourg),
                                                                       edustajanaan asianajaja E. Boigelot, prosessiosoite Luxembur-
                                                                       gissa, vastaan Euroopan parlamentti (asiamiehinään H. von
                                                                       Hertzen ja L. G. Knudsen), jossa kantaja vaatii, että yhteisöjen
   (Kumoamiskanne – Määräajat – Tutkimatta jättäminen)
                                                                       ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa Euroopan
                                                                       parlamentin pääsihteerin 4.1.2002 tekemän päätöksen, jossa
                                                                       kantajan avioliittoa, jonka hän oli solminut samaa sukupuolta
                          (2003/C 171/45)                              olevan henkilön kanssa 21.12.2000 annetun Alankomaiden
                                                                       lain perusteella, kieltäydyttiin rinnastamasta henkilöstösääntö-
                                                                       jen mukaiseen avioliiton käsitteeseen, ja jossa kantajalle kieltäy-
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     dyttiin myöntämästä sovellettavista yhteisön oikeuden sään-
                                                                       nöksistä johtuvia oikeuksia, erioikeuksia ja vapauksia, yhteisö-
                                                                       jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto),
                                                                       toimien kokoonpanossa: puheenjohtaja V. Tiili sekä tuomarit
                                                                       P. Mengozzi ja M. Vilaras, kirjaaja: H. Jung, on 3.4.2003
Asiassa T-227/02, André Hecq, Syndicat des fonctionnaires              antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
internationaux et européensin (SFIE) pääsihteeri ja edustaja,
kotipaikka Mondercange (Luxemburg), edustajinaan asianajajat           1)     Lausunnon antaminen raukeaa.
L. Vogel ja D. Amatulli, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
(asiamiehenään J. Currall), jossa kantaja vaatii komission             2)     Lausunnon antaminen Alankomaiden kuningaskunnan väliin-
15.6.2001 tekemän sen päätöksen kumoamista, jolla hyväk-
                                                                              tulohakemuksesta raukeaa.
syttiin varapuheenjohtaja Kinnockin ja komission ammatti- ja
toimialajärjestöjen välinen sopimus, joka koskee henkilöstön
edustajien käytössä olevia varoja ja henkilöstön edustajien            3)     Parlamentti vastaa sekä kantajan oikeudenkäyntikuluista että
käytössä olevia varoja 1.1.2002 alkaen koskevia sääntöjä,                     omista oikeudenkäyntikuluistaan.
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto),
toimien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuoma-
                                                                       (1 ) EYVL C 274, 9.11.2002.
rit R. M. Moura Ramos ja H. Legal, kirjaaja: H. Jung, on
31.3.2003 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seu-
raava:


title: Asia T-230/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.3.2012 — Espanja v. komissio (EMOTR — Tukiosasto — Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Hedelmät ja vihannekset — Velvollisuus perustella menot — Tuottajaorganisaatioiden hyväksymisedellytykset)

text:
               21.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.3.2012 — Espanja v. komissio
   (Asia T-230/10) (1)

   (EMOTR - Tukiosasto - Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Hedelmät ja vihannekset - Velvollisuus perustella menot - Tuottajaorganisaatioiden hyväksymisedellytykset)
   2012/C 118/40
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamiehet: aluksi valtionasiamiehet M. Muñoz Pérez ja A. Rubio González, sitten A. Rubio González)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamies: F. Jimeno Fernández)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse vaatimuksesta kumota osittain Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta ja Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 11.3.2010 annettu komission päätös 2010/152/EU (EUVL L 63, s. 7) siltä osin kuin siinä jätetään rahoituksen ulkopuolelle tietyt Espanjan kuningaskunnan menot hedelmä- ja vihannesalalla.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 209, 31.7.2010.


title: Asia C-101/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Luxemburgin suurherttuakunta) on esittänyt 5.2.2008 — Audiolux SA, BIP Investment Partners SA, Jean-Paul Felten, Joseph Weyland, Luxiprivilège SA, Foyer SA, Investas ASBL, Claudie Stein-Lambert, Christiane Worre-Lambert, Baron Antoine de Schorlemer, Jacques Funck, Marc Meyer ja Jean Petitdidier v. Groupe Bruxelles Lambert SA (GBL), RTL Group SA, Juan Abello Gallo, Didier Bellens, André Desmarais, Gérald Frère, Jocelyn Lefebvre, Onno Ruding, Gilles Samyn, Martin Taylor, Bertelsmann AG, Siegfried Luther, Thomas Middelhoff, Ewald Wagenbach, Rolf Schmidt-Holz, Erich Schumann, WAZ Finanzierungs-GmbH ja Westdeutsche Allgemeine Zeitungsverlagsgesellschaft E. Brost & J. Funke GmbH & Co (WAZ) — Väliintulijat: Dexia Luxpart SA ym.

text:
               9.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 116/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Luxemburgin suurherttuakunta) on esittänyt 5.2.2008 — Audiolux SA, BIP Investment Partners SA, Jean-Paul Felten, Joseph Weyland, Luxiprivilège SA, Foyer SA, Investas ASBL, Claudie Stein-Lambert, Christiane Worre-Lambert, Baron Antoine de Schorlemer, Jacques Funck, Marc Meyer ja Jean Petitdidier v. Groupe Bruxelles Lambert SA (GBL), RTL Group SA, Juan Abello Gallo, Didier Bellens, André Desmarais, Gérald Frère, Jocelyn Lefebvre, Onno Ruding, Gilles Samyn, Martin Taylor, Bertelsmann AG, Siegfried Luther, Thomas Middelhoff, Ewald Wagenbach, Rolf Schmidt-Holz, Erich Schumann, WAZ Finanzierungs-GmbH ja Westdeutsche Allgemeine Zeitungsverlagsgesellschaft E. Brost & J. Funke GmbH & Co (WAZ) — Väliintulijat: Dexia Luxpart SA ym.
   (Asia C-101/08)
   (2008/C 116/25)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Cour de cassation
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Audiolux SA, BIP Investment Partners SA, Jean-Paul Felten, Joseph Weyland, Luxiprivilège SA, Foyer SA, Investas ASBL, Claudie Stein-Lambert, Christiane Worre-Lambert, Baron Antoine de Schorlemer, Jacques Funck, Marc Meyer ja Jean Petitdidier

      Vastaajat: Groupe Bruxelles Lambert SA (GBL), RTL Group SA, Juan Abello Gallo, Didier Bellens, André Desmarais, Gérald Frère, Jocelyn Lefebvre, Onno Ruding, Gilles Samyn, Martin Taylor, Bertelsmann AG, Siegfried Luther, Thomas Middelhoff, Ewald Wagenbach, Rolf Schmidt-Holz, Erich Schumann, WAZ Finanzierungs-GmbH ja Westdeutsche Allgemeine Zeitungsverlagsgesellschaft E. Brost & J. Funke GmbH & Co (WAZ)
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Ovatko osakkeenomistajien yhdenvertaisuutta ja erityisesti vähemmistöosakkaiden suojelua koskevat viittaukset

                           a)

                           13.12.1976 annetun toisen yhtiöoikeusdirektiivin 77/91/ETY (1) 20 ja 42 artiklassa,

                           b)

                           siirrettäviä arvopapereita koskeviin liiketoimiin sovellettavista eurooppalaisista käytännesäännöistä 25.7.1977 annetun komission suosituksen (2)”kolmannessa yleisessä periaatteessa” ja ”seitsemännessätoista lisäsäännöksessä”,

                           c)

                           arvopaperien viralliselle pörssilistalle ottamista koskevien vaatimusten yhteensovittamisesta 5.3.1979 annetun direktiivin 79/279/ETY (3) liitteessä olevan C luettelon 2 kohdan a alakohdassa, joka on toistettu 28.5.2001 annetussa konsolidoidussa direktiivissä,

                           d)

                           julkisista ostotarjouksista 21.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/25/EY (4) 3 artiklan 1 kohdan a alakohdassa kyseisen direktiivin kahdeksannen perustelukappaleen valossa luettuna

                     ilmaus yhteisön oikeuden yleisestä periaatteesta?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen annetaan myöntävä vastaus, onko tätä yhteisön oikeuden yleistä periaatetta sovellettava ainoastaan yhtiön ja osakkeenomistajien välisissä suhteissa vai onko sitä sovellettava myös sellaisten enemmistöosakkaiden, joilla on tai jotka saavat määräysvallan yhtiössä, ja saman yhtiön vähemmistöosakkaiden välisissä suhteissa erityisesti siinä tapauksessa, että asianomaisen yhtiön osakkeet on listattu arvopaperipörssissä?

               3)

               Jos ensimmäiseen ja toiseen kysymykseen annetaan myöntävä vastaus, onko, kun otetaan huomioon ensimmäisessä kysymyksessä tarkoitettujen viittausten ajallinen kehitys, tämän yhteisön oikeuden yleisen periaatteen katsottava olleen voimassa ja velvoittaneen toisessa kysymyksessä tarkoitettujen enemmistöosakkaiden ja vähemmistöosakkaiden välisissä suhteissa ennen edellä mainitun direktiivin 2004/25/EY voimaantuloa ja ennen nyt esillä olevan asian vuoden 2001 ensimmäisen puolen vuoden ajalle sijoittuvien tosiseikkojen tapahtumista?

      (1)  Niiden takeiden yhteensovittamisesta samanveroisiksi, joita jäsenvaltioissa vaaditaan perustamissopimuksen 58 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilta yhtiöiltä niiden jäsenten sekä ulkopuolisten etujen suojaamiseksi osakeyhtiöitä perustettaessa sekä niiden pääomaa säilytettäessä ja muutettaessa 13.12.1976 annettu toinen neuvoston direktiivi 77/91/ETY (EYVL L 26, 1977, s. 1).

      (2)  EYVL L 212, s. 37.

      (3)  EYVL L 66, s. 21.

      (4)  EYVL L 142, s. 12.


title: Asia C-390/14: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 5.6.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Eparchiako Dikastirio Larnakas – Kypros) – Rikosoikeudenkäynti Masoud Mehrabiparia vastaan

text:
               28.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 320/25

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 5.6.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Eparchiako Dikastirio Larnakas – Kypros) – Rikosoikeudenkäynti Masoud Mehrabiparia vastaan
   (Asia C-390/14) (1)

   (2015/C 320/37)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 372, 20.10.2014.


title: Asia C-242/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 17.9.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – Commerz Nederland NV v. Havenbedrijf Rotterdam NV (Ennakkoratkaisupyyntö — Kilpailu — Valtiontuki — SEUT 107 artiklan 1 kohta — Tuen käsite — Takaukset, jotka julkinen yritys on antanut pankille luottojen myöntämiseksi kolmansille velallisille — Takaukset, jotka tämän julkisen yrityksen johtaja on tietoisesti antanut yrityksen yhtiöjärjestystä noudattamatta — Olettama kyseisen yrityksen omistavan julkisen yksikön vastustuksesta — Takausten johtuminen valtiosta)

text:
               24.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 421/11

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 17.9.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hoge Raad der Nederlanden – Alankomaat) – Commerz Nederland NV v. Havenbedrijf Rotterdam NV
   (Asia C-242/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Kilpailu - Valtiontuki - SEUT 107 artiklan 1 kohta - Tuen käsite - Takaukset, jotka julkinen yritys on antanut pankille luottojen myöntämiseksi kolmansille velallisille - Takaukset, jotka tämän julkisen yrityksen johtaja on tietoisesti antanut yrityksen yhtiöjärjestystä noudattamatta - Olettama kyseisen yrityksen omistavan julkisen yksikön vastustuksesta - Takausten johtuminen valtiosta))
   2014/C 421/14
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Commerz Nederland NV

      Vastapuoli: Havenbedrijf Rotterdam NV

      Tuomiolauselma

   SEUT 107 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että sen määrittämiseksi, voidaanko julkisen yrityksen antamat takaukset katsoa siitä viranomaisesta, jonka määräysvallassa se on, johtuviksi vai ei, merkitystä on kaikkien seikkojen, jotka ilmenevät pääasian olosuhteista ja asiayhteydestä, jossa takaukset annettiin, lisäksi sillä, että yhtäältä takaukset antaneen yrityksen hallituksen ainoa jäsen on toiminut sääntöjenvastaisesti, pitänyt takausten antamisen tietoisesti salassa ja jättänyt noudattamatta yrityksensä yhtiöjärjestystä, ja että toisaalta kyseinen viranomainen olisi vastustanut näiden takausten antamista, jos sille olisi ilmoitettu siitä. Nämä olosuhteet voivat sellaisenaan estää pääasian kaltaisessa tilanteessa sen, että toimenpiteen katsotaan johtuvan viranomaisesta, vain siinä tapauksessa, jos niistä käy ilmi, että kyseiset takaukset on annettu ilman tämän saman viranomaisen osallistumista.

      (1)  EUVL C 207, 20.7.2013.


title: Asia C-424/06: Yhteisöjen tuomioistuimen kuudennen jaoston puheenjohtajan määräys 7.4.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta

text:
               5.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/30

         Yhteisöjen tuomioistuimen kuudennen jaoston puheenjohtajan määräys 7.4.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-424/06) (1)

   (2008/C 171/49)

      Oikeudenkäyntikieli: italia

   Kuudennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 310, 16.12.2006.


title: Asia C-298/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal d’instance d’Orléans (Ranska) on esittänyt 30.5.2013 — Facet SA ja BNP Paribas Personal Finance SA v. Saïda Bouchelaghem, Nathalie Cousin, Clémentine Benoni, Hili Aziz, Mohamed Zouhir, Jean Morel, Jalid Anissa, Marine Bourreau, Anthony Cartier, Patrick Rousselière ja Karine Lenfant

text:
               27.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 215/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal d’instance d’Orléans (Ranska) on esittänyt 30.5.2013 — Facet SA ja BNP Paribas Personal Finance SA v. Saïda Bouchelaghem, Nathalie Cousin, Clémentine Benoni, Hili Aziz, Mohamed Zouhir, Jean Morel, Jalid Anissa, Marine Bourreau, Anthony Cartier, Patrick Rousselière ja Karine Lenfant
   (Asia C-298/13)
   2013/C 215/15
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal d’instance d’Orléans

      Pääasian asianosaiset

      Hakijat: Facet SA ja BNP Paribas Personal Finance SA

      Vastapuolet: Saïda Bouchelaghem, Nathalie Cousin, Clémentine Benoni, Hili Aziz, Mohamed Zouhir, Jean Morel, Jalid Anissa, Marine Bourreau, Anthony Cartier, Patrick Rousselière ja Karine Lenfant

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko kulutusluottosopimuksista 23.4.2008 annettua parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2008/48/EY (1) tulkittava siten, että kansallisen tuomioistuimen on tutkittava viran puolesta sen säännösten ja niistä johtuvien kansallisten säännösten noudattaminen?

               2)

               Onko kulutusluottosopimuksista 23.4.2008 annettua parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2008/48 tulkittava siten, että luotonantajan katsotaan täyttäneen direktiivin kansallisista täytäntöönpanosäädöksistä johtuvat, sopimuksen tekoa edeltävät velvoitteensa, kun se välittää tuomioistuimelle ainoastaan direktiivin 10 artiklan mukaisesti laaditun luottosopimuksen eikä mitään asiakirjaa, joka todistaisi sen täyttäneen sopimuksen tekoa edeltävät velvoitteensa?

               3)

               Onko kulutusluottosopimuksista 23.4.2008 annettua parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2008/48 tulkittava siten, että direktiivin kansallisissa täytäntöönpanosäädöksissä säädettyjä luotonantajan velvoitteita kuluttajaa kohtaan ei ole todistettu täytetyiksi, ellei luotonantaja toimita tuomioistuimelle asiakirjoja, joista ilmenee kuluttajalle toimitettujen tietojen ja kuluttajan luottokelpoisuuden arvioimiseksi hankittujen tietojen sisältö, ilman että on syytä asettaa näitä laiminlyöntejä koskeva todistustaakka kuluttajalle?

               4)

               Onko se, että luotonantaja ei täytä kulutusluottosopimuksista 23.4.2008 annetusta parlamentin ja neuvoston direktiivistä 2008/48 johtuvissa kansallisissa säädöksissä säädettyjä, sopimuksen tekoa edeltäviä velvoitteitaan kuluttajalle tiedottamisesta tai kuluttajan luottokelpoisuuden arvioinnista, katsottava sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla 11.5.2005 annetussa parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2005/29/EY (2) tarkoitetuksi sopimattomaksi kaupalliseksi menettelyksi?

               5)

               Onko kulutusluottosopimuksista 23.4.2008 annettua parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2008/48 tulkittava, tarvittaessa sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla 11.5.2005 annetun parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/29/EY valossa, siten, että direktiivin kansallisissa täytäntöönpanosäädöksissä vaadittuja, sopimuksen tekoa edeltäviä velvoitteitaan kuluttajalle tiedottamisesta tai kuluttajan luottokelpoisuuden arvioinnista laiminlyönyt luotonantaja ei voi periä maksamattomia summia luotonottajalta, jonka maksamattomuus saattaa johtua luotonantajan omien velvoitteiden laiminlyönnistä?

      (1)  Kulutusluottosopimuksista ja neuvoston direktiivin 87/102/ETY kumoamisesta 23.4.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/48/EY (EUVL L 133, s. 66).

      (2)  Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/29/EY (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) (EUVL L 149, s. 22).


title: Asia T-537/17: Kanne 11.8.2017 – De Loecker v. EUH

text:
               16.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/40

         Kanne 11.8.2017 – De Loecker v. EUH
   (Asia T-537/17)
   (2017/C 347/53)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Stéphane De Loecker (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat J. N. Louis ja N. de Montigny)

      Vastaaja: Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 10.10.2016 tehdyn päätöksen, jolla Euroopan ulkosuhdehallinto hylkäsi De Loeckerin Euroopan unionin henkilöstösääntöjen 12 a ja 24 artiklan nojalla tekemän avustuspyynnön

               —

               velvoittamaan Euroopan ulkosuhdehallinnon maksamaan kantajalle 250 000 euroa korvauksena kantajalle aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä

               —

               velvoittamaan Euroopan ulkosuhdehallinnon korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut sekä vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 266 artiklan rikkomiseen siltä osin kuin vastaajan väitetään jättäneen huomiotta 10.10.2016 tekemässään päätöksessä, jolla se hylkäsi kantajan avustuspyynnön (jäljempänä riidanalainen päätös), virkamiestuomioistuimen 16.12.2015 antaman tuomion De Loecker v. EUH (F-34/15, EU:F:2015:153). Kantaja katsoo lisäksi, että vastaaja on jättänyt huomiotta menettelyn, jonka komission tutkinta- ja kurinpitoelin (IDOC) on ottanut käyttöön 14.2.2017 annetun tuomion Kerstens v. komissio (T-270/16 P, ei julkaistu, EU:T:2017:74) jälkeen.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että puolustautumisoikeuksia ja erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa vahvistettuja oikeutta tulla kuulluksi ja oikeutta tutustua asiakirjoihin on loukattu.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS, 17 päivänä helmikuuta 1995, asiassa T-308/94 R, Cascades SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio

text:
N:o C 101 /8          FI                       Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                       22.4.95
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           velvoitetaan kantaja maksamaan sakkoa 16,2 miljoonaa
             TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,                               ecua 4.11.1994 mennessä; 2 ) vallitsevan tilan säilyttämi
                21 päivänä helmikuuta 1995 ,                       seksi päätöksen 3 ja 4 artiklan täytäntöönpanon lykkää
                                                                   mistä siksi, kunnes on lausuttu esillä olevan välitoimia
asiassa T-l 17/94, Associazione agricoltori della provincia        koskevan pyynnön osalta tai yhteisöjen ensimmäisen oi
  di Rovigo ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio i 1 )         keusasteen tuomioistuimen presidentin määräämään
                   (Tutkittavaksi ottaminen)                       ajankohtaan asti, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                         ( 95/C 101 /21 )                          tuomioistuimen presidentti on 17.2.1995 antanut
                                                                   seuraavan määräyksen:
                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                   1 ) Lykätään kantajan velvollisuutta pankkitakauksen
Asiassa T-l 17/94, Associazione agricoltori della provincia            antamiseen komission hyväksi, jotta vältetään komis
di Rovigo, Associazione polesana coltivatori diretti di                sion 13.7.1994 EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan
Rovigo, Consorzio coopérative pescatori del Polesine,                  soveltamismenettelystä (IV/C/33.833 — kartonki) te
Cirillo Brena, Mauro Girello ja Greguoldo Daniele, kaikilla            kemän päätöksen 94/601 /EY 3 artiklan perusteella
edustajanaan asianajaja Ivone Cacciavillani, Venetsia, pro            määrättyjen sakkojen välitön periminen seuraavin
                                                                       ehdoin:
sessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Alain Lorang,
51 , rue Albert I er, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
( edustajanaan L. Gussetti), jossa vaaditaan julistamaan               a ) kantaja antaa tämän vakuuden 30 prosentin osalta
mitättömiksi komission 15.10.1993 tekemä päätös, siltä                     sakon määrästä kolmessa viikossa tämän määräyk
osin kuin siinä myönnetään Veneton alueelle taloudellista                  sen tiedoksiannosta, johon on lisättävä komission
tukea toimien toteuttamiseksi Pö-joen deltan alueella, sekä                päätöksen tiedoksiannosta 1.8.1994 lähtien kerty
komission ja Italian ympäristöministeriön välinen sopimus,                 neet korot;
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( neljäs
jaosto ), toimien kokoonpanossa jaoston puheenjohtaja
K. Lenaerts ja tuomarit R. Schintgen ja R. Garcia
                                                                       b ) kantaja antaa jäännöserän vakuudesta lisättynä
                                                                           yllämainituilla koroilla kuuden kuukauden kulu
Valdecasas sekä kirjaaja H. Jung, on antanut 21.2.1995
                                                                           essa samasta päivästä lukien.
määräyksen, jonka päätösosa on seuraava :
1 ) Kanne jätetään tutkimatta.                                     2 ) Kunnes koko vakuus on annettu tai sen sijaan 1 kohdan
                                                                       b alakohdassa mainitun määräajan loppuun asti kanta
                                                                       jan on tiedotettava komissiolle:
2 ) Kantajat velvoitetaan yhteisvastuullisesti korvaamaan
      oikeudenkäyntikulut.
                                                                       a ) kuukausittain tärkeimmistä omaan taloudelliseen
(!) EYVL N:o C 146 , 28.5.1994
                                                                           asemaansa vaikuttavista seikoista, jotka komissio
                                                                           nyt esillä olevan määräyksen tiedoksiannosta läh
                                                                           tien määrittelee tarkemmin;
                                                                       b ) jokaisesta sellaisesta päätöksestä, joka voi olennai
                                                                           sesti vaikuttaa kantajan talodelliseen asemaan tai
                                                                           jonka tarkoituksena on muuttaa kantajan oikeu
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                   dellista asemaa, ennen mainitun päätöksen teke
     TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS,                                   mistä.
                17 päivänä helmikuuta 1995 ,
    asiassa T-3 08/94 R, Cascades SA vastaan Euroopan              3 ) Esillä olevan määräyksen 1 kohdan b alakohdassa
                      yhteisöjen komissio                              myönnetty täytäntöönpanon lykkääminen raukeaa,
                         ( 95/C 101 /22                                mikäli kantaja ei tiedota komissiolle kolmessa kuukau
                                                                       dessa esillä olevan määräyksen tiedoksiannosta
                                                                       lukien:
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Asiassa T-308/94 R, Cascades SA, Bagnolet ( Ranska ),                  a ) Cascades Inc:n hallintoneuvoston hyväksyntää asi
edustajanaan asianajajat Jean-Louis Fourgoux ja Jean                      anomaisen yhteisön suostumuksesta antaa kanta
Patrice de La Laurencie, Pariisi, sekä asianajaja Jean-Yves                jalle tarvittavat varat pankkitakauksen jäännöserän
Art, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa Ernest Arendtin                 kokoamiseksi esillä olevan määräyksen 1 kohdan b
asianajotoimisto, 8—10, rue Mathias Hardt, vastaan                         alakohdan mukaisesti ja siinä mainitussa määrä
Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehet: R. Lyal ja G. de                ajassa;
Bergues ), jossa vaaditaan: 1 ) komission EY:n perustamisso
pimuksen 85 artiklan soveltamismenettelystä ( IV/C/33.833              b ) Cascades Inc:n sitoumusta antaa kantajan puolesta
— kartonki ) ( 1 ) 13 heinäkuuta 1994 tekemän päätöksen                    pankkitakauksen jäännöserä esillä olevan määräyk
94/601/EY 3 ja 4 artiklan täytäntöönpanon lykkäämistä                      sen 1 kohdan b alakohdan mukaisesti siinä tapauk
asian T-308/94 käsittelyn ajaksi, siltä osin kuin niillä                   sessa, että kantaja asetettaisiin selvitystilaan ennen
 ---pagebreak--- 22.4.95              H                       Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                   N:o C 101 /9
         edellämainitussa kohdassa mainitun määräajan            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
         päättymistä ja ennen velvollisuutensa täyttämistä.
                                                                 Kantaja riitauttaa 26.4.1994 tehdyn komission päätöksen,
4 ) Oikeudenkäyntikuluista päätetään pääasian yhtey             jolla komissio on hylännyt kantajan apurahahakemuksen
     dessä.                                                      Lontoon yliopistossa tutkimuksen ja teknologisen kehityk
                                                                 sen alalla tapahtuvaa tutkimusta varten sillä perusteella,
(!) EYVL N:o L 243 , 19.9.1994 , s . 1                           että koska hänellä on sekä Iso-Britannian että Kreikan
                                                                 kansalaisuus, hän ei täyttänyt kelpoisuusvaatimuksia, joi
                                                                 den mukaan hakijan on oltava:
                                                                 a ) yhteisön jäsenvaltion tai yhteisöön assosioituneen val
    YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                               tion kansalainen tai yhteisössä asuva luonnollinen
    TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS,                               henkilö; ja
                24 päivänä helmikuuta 1995 ,
  asiassa T-40/95 R, Philippe Guebels vastaan Euroopan           b ) muun kuin sen valtion kansalainen, jossa laboratorio
                     yhteisöjen komissio                              sijaitsee, eikä hakija saa olla harjoittanut tavanomaista
                                                                      toimintaansa tässä valtiossa enempää kuin kahden
                        ( 95/C 101 /23                                vuoden ajan ennen hakemuksen jättöpäivää .
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                 Kantajalla ei ole Kreikan eikä Iso-Britannian kansalai
Asiassa T-40/95 R, Euroopan yhteisöjen komission virka          suutta; hän on " brittiläiseen kansainyhteisöön kuuluvan
mies Philippe Guebels, kotipaikka Arlon, edustajinaan            merentakaisen maan tai alueen kansalainen " ja sellaisena
asianajajat Jean-Noël Louis, Thierry Demaseure ja Ariane         hän kuuluu ulkomaalaisten erityisryhmään, joka tarvitsee
Tornel, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa fiduciaire         sekä oleskelu- että työluvan Yhdistyneessä kuningaskun
Myson, 1 , rue Glesener, vastaan Euroopan yhteisöjen             nassa asumista ja työskentelyä varten. " Brittiläiseen kan
komissio ( asiamiehenä A. M. Alves Vieira ) vaaditaan            sainyhteisöön kuuluvan merentakaisen maan tai alueen
komission 18.1.1995 tekemän päätöksen, jossa kantaja             kansalaisia " ei rinnasteta Euroopan unionin kansalaisiin
määrätään kurinpitorangaistuksena pantavaksi viralta,            missään jäsenvaltiossa .
täytäntöönpanon lykkäämistä; yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on antanut               Tällä perusteella kantaja täyttää ne kansalaisuutta ja
24.2.1995 seuraavan määräyksen:                                  liikkuvuutta koskevat edellytykset, jotka on määritelty
                                                                 "tutkimusapurahoja koskevissa yleisissä ehdoissa " ( Gene
1 ) Komission päätöksen täytäntöönpano lykätään siihen           ral Conditions Governing Research Training Fellowships),
     saakka, kunnes turvaamistoimikäsittelyssä annetaan          koska hän on luonnollinen henkilö, joka ei ole EY:n
     lopullinen määfäys.                                         jäsenvaltion kansalainen, hän asuu Kreikassa ja pyrkii
                                                                 muuttamaan Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, eikä hän
2 ) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                  ole koskaan harjoittanut tavanomaista toimintaansa Yhdis
                                                                 tyneessä kuningaskunnassa .
    Frederick Farrugian 10.1.1995 Euroopan yhteisöjen
             komissiota vastaan nostama kanne
                       (Asia T-230/94 )
                                                                 "Atlanta" Handelsgesellschaft Härder & Co. GmbH:n ja
                         ( 95/C 101 /24 )                        Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert & Co:n
                                                                 7.2.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama
                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                                                 kanne
                                                                                (Asia T-18/95 )
Frederick Farrugia, edustajanaan asianajaja L. Sissilianos,
Ateena, Kanari 4, Ateena, Kreikka , on 10.1.1995 saattanut                                 ( 95/C 101/25 )
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
istuimen tutkittavaksi kanteen Euroopan yhteisöjen komis                          (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
siota vastaan .
Kantaja on vaatinut ensimmäisen oikeusasteen tuomiois            "Atlanta " Handelsgesellschaft Harder & Co . GmbH, Bre
tuinta :                                                         men ( Saksan liittotasavalta ) ja Internationale Fruchtimport
                                                                 Gesellschaft Weichert & Co., Hampuri ( Saksan liittotasa
— julistamaan mitättömäksi komission päätöksen, jolla -          valta ) ovat 7.2.1995 nostaneet kanteen Euroopan yhteisö
     kantajan tutkimusapurahahakemus on hylätty kelpoi          jen komissiota vastaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
     suusvaatimusten perusteella;                                oikeusasteen tuomioistuimessa . Kantajien asiamiehiä ovat
                                                                 asianajajat Dr . Erik A. Undritz ja Dr . Gerrit Schohe,
— velvoittamaan komissio maksamaan hänelle 13 900                prosessiosoite: asianajotoimisto Marc Baden, 24, rue
     ecua korvauksena kärsitystä vahingosta .                    Marie-Adelaïde, Luxemburg.


title: Asia T-477/08: Kanne 3.11.2008 — Mundipharma AG v. SMHV — ALK-Abelló (AVANZALENE)

text:
               10.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/39

         Kanne 3.11.2008 — Mundipharma AG v. SMHV — ALK-Abelló (AVANZALENE)
   (Asia T-477/08)
   (2009/C 6/77)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Mundipharma AG (Basel, Sveitsi) (edustaja: asianajaja F. Nielsen)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: ALK-Abelló A/S (Hørsholm, Tanska)
   Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 28.8.2008 tekemä päätös asiassa R 1694/2007-4 on kumottava, ja

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”AVANZALENE” luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten.

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuoli valituslautakunnassa.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkkiä ”AVANZ” koskeva yhteisön tavaramerkin rekisteröinti nro 3 331 444 luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten.

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen kokonaisuudessaan.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska valituslautakunta teki virheen katsoessaan, että kyseessä olevien tavaramerkkien välillä on sekaannusvaara.


title: Asia T-169/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 8.11.2007 — Charlott v. SMHV — Charlo (Charlott France Entre Luxe et Tradition) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Charlott France Entre Luxe et Tradition rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen kuviomerkki Charlot — Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Asetuksen (EY) N:o 40/94 43 artiklan 2 ja 3 kohta)

text:
               22.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/38

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 8.11.2007 — Charlott v. SMHV — Charlo (Charlott France Entre Luxe et Tradition)
   (Asia T-169/06) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Charlott France Entre Luxe et Tradition rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen kuviomerkki Charlot - Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö - Asetuksen (EY) N:o 40/94 43 artiklan 2 ja 3 kohta)
   (2007/C 315/72)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Charlott SARL (Chaponost, Ranska) (edustajat: asianajajat L. Conrad, T. Parisot ja L. Tremeaud)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Charlo — Confecções para Homens, Artigos de Lã e Outros SA
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, joka on nostettu SMHV:n toisen valituslautakunnan 24.4.2006 tekemästä päätöksestä (asia R 223/2005-2), joka koski väitemenettelyä Charlo — Confecções para Homensin ja Artigos de Lã e Outros SA et Charlott SARL:n välillä
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Charlott SARL velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut lukuun ottamatta väliintulijan kuluja.

               3)

               Charlo — Confecções para Homens, Artigos de Lã e Outros SA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 212, 2.9.2006.


title: Christophe Gimenezin 4.12.1995 alueiden komiteaa vastaan nostama kanne (Asia T-220/95)

text:
 20.1.96             rrn                          Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                 N:o C 16/ 17
Ana Maria Moles Garcia-Ortuzarin 28.11.1995 Euroopan                  lan väärinkäyttöön, sillä henkilöstöhallinnon halusta jättää
         yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                  täyttämättä täytettävissä olevat toimet seurasi , että kokeet
                                                                      olivat liian vaikeita .
                        (Asia T-216/95 )
                          ( 96/C 16/37 )
                                                                      Kilpailuilmoituksen väitetty lainvastaisuus perustuu henki
                                                                      löstösääntöjen liitteessä III olevan 1 artiklan 1 kohdan e
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       alakohdan väitettyyn rikkomiseen.
Ana Maria Moles Garcia-Ortuzarin, Bryssel, on nostanut
28.1 1.1995 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Marc-Albert                Lucia Passeran 28.1 1.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota
Lucas, Liège .                                                                           vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-217/95 )
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio                                           ( 96/C 16/38
istuin
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
— kumoaa valintalautakunnan päätöksen olla ottamatta
     kantajaa soveltuvien hakijoiden luetteloon,
                                                                     Lucia Passera, kotipaikka Overijse ( Belgia ), on nostanut
                                                                     28.11.1 995 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
— kumoaa kokeisiin perustavan sisäisen kilpailun KOM/                tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
     B/9/93 kilpailuilmoituksen,                                     vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Marc-Albert
                                                                     Lucas, Liège.
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
     lut .                                                           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                     istuin
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                  — kumoaa kilpailulautakunnan päätöksen olla ottamatta
                                                                          kantajaa soveltuvien hakijoiden luetteloon
Kantaja , joka on palkkaluokan Cl virkamies komissiossa ,
riitauttaa sekä kokeisiin perustuvan sisäisen kilpailun              — kumoaa sisäistä kilpailua KOM/B/9/93 koskevan ilmoi
KOM/B/9/93 valintalautakunnan päätöksen olla ottamatta                    tuksen,
kantajaa soveltuvien hakijoiden luetteloon että itse kilpai
luilmoituksen sen lainvastaisuuden vuoksi .                          — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                          lut .
Kantaja vetoaa ensinnäkin perusteluvelvollisuuden rikko
miseen, koska riidanalaisessa päätöksessä ei mainita käytet         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
tyjä arviointiperusteita eikä sitä , kuinka niitä on sovellettu
häneen . Lisäksi on todettava , että kilpailuilmoitusta sekä         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
kokeiden tarkoitusta on rikottu, koska hakijoille toisaalta          kuin asiassa T-216/95 esistetyt.
esitettiin suullisessa kokeessa kysymyksiä , joilla ei ollut
mitään yhteyttä siihen, mitä hakijat oikeutetusti saattoivat
odottaa, ja toisaalta nämä kysymykset eivät suoraan liitty
neet täytettäviin toimiin eivätkä kantajan soveltuvuuteen
hoitaa niitä .
                                                                         Christophe Gimenezin 4.12.1995 alueiden komiteaa
Kantajan mukaan komissio on myös toiminut vastoin                                        vastaan nostama kanne
kyseisen kilpailun luonnetta, koska valintalautakunta piti
suulliset kokeet hakijoiden henkilökohtaisten asiakirjojen                                    (Asia T-220/95 )
perusteella , kun taas mainittu kilpailu järjestettiin pelkäs                                    96/C 16/39 )
tään kokeiden perusteella .
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Se seikka , ettei kantajaa, jolla on yliopistollinen arvosana ja
joka on saanut hyvät arvostelut arviointimenettelyissä , ole         Christophe Gimenez, Bryssel, on nostanut 4.12.1995 Eu
otettu soveltuvien hakijoiden joukkoon, korostaa ilmeistä            roopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
arviointivirhettä .
                                                                     tuimessa kanteen alueiden komiteaa vastaan. Kantajan
                                                                     edustaja on asianajaja Eric Boigelot, Bryssel, prosessiosoite
Riidanalaisen päätöksen viimeisenä kumoamisperusteena                Luxemburgissa asianajotoimisto Louis Schiltz, 2 , rue du
kantaja vetoaa tässä tapauksessa ilmenneeseen harkintaval           Fort Rheinsheim .
 ---pagebreak--- N:o C 16/18         I FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       20.1.96
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio              tähän virantäyttömenettelyyn kuuluu : ( a ) väliaikaisten vir
istuin                                                             kamiesten nimittäminen pysyviin virkoihin yhden vuoden
                                                                   työsopimuksin ilman minkäänlaista edeltävää valikointia;
— kumoaa sisäisen kilpailun ALK-A/03/95 valintalauta              ( b ) vakinaistamisia koskevien " lavastettujen " sisäisten kil
    kunnan päätöksen, jolla kantajan hakemus on                    pailujen järjestäminen lyhyitä määräaikoja käyttäen; (c )
    hylätty,                                                       kaikkien, yksinomaan alueiden komitean palkkaamien
— kumoaa sisäistä kilpailua koskevan ilmoituksen ALK              työntekijöiden vakinaistaminen. Kantaja korostaa, että
    A/03/95 ,                                                      tällainen menettelytapa rikkoo selvästi henkilöstösääntöjen
                                                                   kirjainta ja henkeä sekä niitä yleisperiaatteita, jotka aina
— kumoaa sisäisen kilpailun ALK-A/03/95 valintalauta              säättelevät julkishallinnon toimintaa virkojen täyttämi
    kunnan jäsenten nimeämiset,                                    sessä .
— toissijaisesti, jos kahta ensin mainittua vaatimusta ei
    hyväksytä , määrää väliaikaisista tai lopullisista toimen     Kantaja katsoo lisäksi, että päätös hänen hakemuksensa
    piteistä, jotka ovat tarpeen vireillä olevan virantäyttö      hylkäämisestä rikkoo yhtäältä henkilöstösääntöjen 27
    menettelyn lykkäämiseksi tai keskeyttämiseksi,                 artiklaa ja toisaalta Euroopan unionista tehtyyn sopimuk
                                                                   seen liitetyn pöytäkirjan N:o 16 määräyksiä tasavertaisen
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut              kohtelun periaatteesta, koska hän työskentelee samassa
    oikeusasteessa .
                                                                   yhteisessä organisaatiorakenteessa kuin kilpailuun hyväk
                                                                   sytyt väliaikaiset virkamiehetkin . Riitautettua päätöstä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                rasittaa myös ilmeinen arviointivirhe .
Kantaja kertoo tulleensa 3.3.1993 talous- ja sosiaalikomi
tean palvelukseen määräaikaisena virkamiehenä, ja että             Kilpailuilmoituksen osalta kantaja katsoo, että se ei täytä
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen tultua voimaan                henkilöstösääntöjen liitteessä III olevassa 1 artiklassa vaa
hänet siirrettiin työskentelemään talous- ja sosiaalikomi         dittuja edellytyksiä ja että se on sen vuoksi lainvastainen.
tean sekä alueiden komitean yhteiseen organisaatioraken           Ilmoitus olisi myös ristiriidassa edellä mainitun pöytäkirjan
teeseen. Kantajalle ilmoitettiin hänelle 30.10.1995 osoite        N:o 16 kanssa, jos sen määräyksistä voitaisiin päätellä, että
tulla henkilöstötiedotteella sisäisen kilpailun ALK-A/03/95        tiettyjen yhteisessä organisaatiorakenteessa työskentelevien
järjestämisestä halintovirkamiehiä ja avustavia hallintovir       määräaikaisten työntekijöiden hakemukset voidaan hylätä
kamiehiä koskevan varallaolokiintiön laatimiseksi ja että          sen vuoksi, että heidän osaltaan nimittävälle viranomaiselle
kilpailu oli avoin yhteisen organisaatiorakenteen virkamie        kuuluvia valtuuksia käyttää talous- ja sosiaalikomitea .
hille . Kantaja jätti hakemuksensa 16.11.1995 päivätyllä
ilmoituksella . Hänelle ilmoitettiin 27.11.1995 , että valinta
lautakunta oli päättänyt evätä häneltä osallistumisoikeuden        Kantaja vetoaa lopuksi valintalautakunnan jäsenten nimeä
kilpailuun, koska hän ei täyttänyt kilpailuilmoituksesta           misiä koskevien päätösten lainvastaisuuteen, koska yhtäältä
ilmenevää vaatimusta yhteiseen organisaatiorakenteeseen            vastoin henkilöstösääntöjen liitteessä III olevan 3 artiklan
kuulumisesta .                                                     ensimmäistä kohtaa talous- ja sosiaalikomitean henkilöstö
                                                                   komitea ei osallistunut valintalautakunnan nimittämisme
Kantaja katsoo, että tämä päätös on osa alueiden komitean          nettelyyn ja koska toisaalta valintalautakunnan jäsenet
käyttämää yleistä toimintasuunnitelmaa, jonka tarkoituk           nimettiin niiden henkilöiden joukosta , jotka olivat tulleet
sena on se, että virkaan voidaan esteittä nimittää henkilöt,       alueiden komitean palvelukseen itsessään lainvastaisen
joilla on " suhteita " alueiden edustajiin. Kantajan mukaan        virantäyttöpolitiikan perusteella .


title: Asia C-163/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka First-tier Tribunal (Tax) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 8.5.2009 — Repertoire Culinaire Ltd v. The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/27

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka First-tier Tribunal (Tax) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 8.5.2009 — Repertoire Culinaire Ltd v. The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs
   (Asia C-163/09)
   2009/C 180/47
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   First-tier Tribunal (Tax) (Yhdistynyt kuningaskunta)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Repertoire Culinaire Ltd

      Vastaaja: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko ruoanlaittoviinistä ja -portviinistä kannettava direktiivin 92/83/ETY (1) mukaan valmisteveroa siinä jäsenvaltiossa, johon ne tuodaan, sillä perusteella, että ne vastaavat direktiivin 92/83 20 artiklan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettua etyylialkoholin määritelmää?

               2)

               Vastaako se, että ruoanlaittoviinin, -portviinin ja -konjakin osalta säädetty vapautus rajoitetaan koskemaan tapauksia, joissa alkoholijuomia on käytetty ainesosana, ja että vapautusta voivat hakea vain henkilöt, jotka ovat käyttäneet alkoholijuomia tuotteiden ainesosana, ja/tai henkilöt, jotka harjoittavat tällaisten tuotteiden tukkukauppaa ja/tai ovat tuottaneet tai valmistaneet tällaisia tuotteita tällaista liiketoimintaa varten, ja että vapautuksen soveltamiselle on asetettu lisäedellytyksiä, joiden mukaan vaatimus on esitettävä neljän kuukauden kuluessa valmisteveron maksamisesta ja että palautettavan summan on oltava vähintään 250 Englannin puntaa, jäsenvaltion velvoitetta panna täytäntöön direktiivin 92/83 27 artiklan 1 kohdan f alakohdassa säädetty vapautus, kun sitä luetaan yhdessä 27 artiklan 6 kohdan ja/tai EY 28 artiklan kanssa ja/tai näiden velvoitteiden suoran oikeusvaikutuksen ja/tai yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja suhteellisuusperiaatteen kanssa?

               3)

               Onko kanteen kohteena olevia ruoanlaittoviiniä ja -portviiniä, mikäli niistä on kannettava valmisteveroa direktiivin 92/83 20 artiklan ensimmäisen luetelmakohdan mukaan, ja/tai kanteen kohteena olevaa ruoanlaittokonjakkia pidettävä direktiivin 92/83 27 artiklan 1 kohdan f alakohdan tai vaihtoehtoisesti e alakohdan perusteella vapautettuna valmisteverosta valmistuspaikassa?

               4)

               Mikä on EY 10 ja 28 artiklan valossa, kun valmistusmaana oleva jäsenvaltio on luovuttanut ruoanlaittoviinin, -portviinin ja -konjakin direktiivin 92/2 mukaisesta valmisteverollisten tuotteiden liikkumiseen sovellettavasta järjestelmästä vapaaseen liikkeeseen Euroopan unionissa, tämän luovuttamisen mahdollinen vaikutus niihin velvoitteisiin, joita jäsenvaltioilla on direktiivin 92/83 20 artiklan ja 27 artiklan 1 kohdan f alakohdan tai vaihtoehtoisesti e alakohdan perusteella?

      (1)  Alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19.10.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/83/ETY (EYVL L 316, s. 21).


title: Asia C-299/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Judicial de Amares (Portugali) on esittänyt 17.6.2010 — Cristiano Marques Vieira v. Companhia de Seguros Tranquilidade SA

text:
               28.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 234/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Judicial de Amares (Portugali) on esittänyt 17.6.2010 — Cristiano Marques Vieira v. Companhia de Seguros Tranquilidade SA
   (Asia C-299/10)
   ()
   2010/C 234/41
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Judicial de Amares

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Cristiano Marques Vieira

      Vastaaja: Companhia de Seguros Tranquilidade SA

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko sellaisessa ajoneuvojen yhteentörmäystapauksessa, jota ei voida lukea kummankaan kuljettajan syyksi ja josta seuraa henkilövahinkoja ja aineellisia vahinkoja toiselle kuljettajista (vahingonkärsijä, joka vaatii vahingonkorvausta ja joka on alaikäinen), mahdollista jakaa vaarantamisvastuu (Código Civilin 506 §:n 1 ja 2 momentti), joka vaikuttaa suoraan vahingonkärsijälle ruumiinvammoista johtuvista omaisuusvahingoista ja muista kuin omaisuusvahingoista maksettavan korvauksen määrään (sillä kyseinen vaarantamisvastuun jakaminen merkitsee vahingonkorvauksen määrän alentamista samassa suhteessa), yhteisön oikeuden ja erityisesti ensimmäisen direktiivin (72/166/ETY) (1) 3 artiklan 1 kohdan, toisen direktiivin (84/5/ETY) (2) 2 artiklan 1 kohdan ja kolmannen direktiivin (90/232/ETY) (3) 1 artiklan, sellaisena kuin Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on niitä tulkinnut, vastainen?

      (1)  Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta ja vakuuttamisvelvollisuuden voimaansaattamista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 24.4.1972 annettu neuvoston direktiivi 72/166/ETY (EYVL L 103, s. 1; Erityisp. Alue 6 Nide 1 s. 111).

      (2)  Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 30.12.1983 annettu toinen neuvoston direktiivi 84/5/ETY (EYVL L 8, s. 17; Erityisp. Alue 6 Nide 2 s. 90).

      (3)  Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 14.5.1990 annettu kolmas neuvoston direktiivi 90/232/ETY (EYVL L 129, s. 33, Erityisp. Alue 13 Nide 19 s. 189).


title: Asia F-44/15: Kanne 18.3.2015 – ZZ v. komissio

text:
               6.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/27

         Kanne 18.3.2015 – ZZ v. komissio
   (Asia F-44/15)
   (2015/C 221/36)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: avvocatto G. Bellotti)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen päätöksen kumoaminen, jolla yksikön C4 (Legal Advice) yksikön päällikön virkaan nimitettiin toinen henkilö kuin kantaja, joka oli hoitanut kyseisen yksikön päällikön tehtäviä yksikön edellisen päällikön lähdöstä alkaen ja hakenut virkaa avointa virkaa koskevan ilmoituksen perusteella

      Vaatimukset

               —

               henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan nojalla 30.9.2014 jätetyn valituksen (nro R/994/14) hylkäämisestä 7.1.2015 tehty päätös viite Ares (2015)43686) kumotaan

               —

               OLAF.C4:n (Legal advice) yksikön päällikön nimittämisestä OLAF:n pääjohtajan nimittävänä viranomaisena 30.6.2014 tekemä päätös kumotaan

               —

               todetaan edellä olevan kahden päätöksen kumoamisen perusteella, että OLAF.C4:n yksikön päällikön valintamenettely on lainvastainen siitä ajankohdasta alkaen, jona lainvastaisuus todettiin

               —

               velvoitetaan Euroopan komissio korvaamaan – ex aequo bono – kantajalle mahdollisuuksien menettämisestä aiheutuva vahinko määrällä, joka ei saa alittaa 10  000 euroa

               —

               velvoitetaan komissio korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-6/09: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.3.2010 — Hansen v. komissio (Vahingonkorvauskanne — Thulessa (Grönlanti) tapahtuneen ydinvoimaonnettomuuden vaikutukset kansanterveyteen — Direktiivi 96/29/Euratom — Komissio ei ole ryhtynyt toimiin jäsenvaltiota vastaan — Selvästi täysin perusteeton kanne)

text:
               22.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/35

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 24.3.2010 — Hansen v. komissio
   (Asia T-6/09) (1)

   (Vahingonkorvauskanne - Thulessa (Grönlanti) tapahtuneen ydinvoimaonnettomuuden vaikutukset kansanterveyteen - Direktiivi 96/29/Euratom - Komissio ei ole ryhtynyt toimiin jäsenvaltiota vastaan - Selvästi täysin perusteeton kanne)
   2010/C 134/60
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Bent Hansen (Aarslev, Tanska) (edustaja: asianajaja I. Anderson)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: E. White ja M. Patakia)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vahingonkorvauskanne, jolla vaaditaan korvausta vahingosta, jonka kantajan väitetään kärsineen siitä syystä, ettei komissio ole ryhtynyt välttämättömiin toimenpiteisiin Tanskan kuningaskunnan velvoittamiseksi noudattamaan perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta annetun neuvoston direktiivin 96/29/Euratom (EYVL L 159, s. 1) mukaisia velvollisuuksiaan ja soveltamaan näitä säännöksiä Thulessa (Grönlanti) tapahtuneessa ydinvoimaonnettomuudessa mukana olleisiin työntekijöihin.

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Bent Hansen velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 69, 21.3.2009.