title: Asia F-84/06: Kanne 5.7.2007 — Marcuccio v. komissio

text:
               6.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/28

         Kanne 5.7.2007 — Marcuccio v. komissio
   (Asia F-84/06)
   (2007/C 235/52)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               se päätös on kumottava, jolla hylättiin 20.6.2005 päivätty vaatimus, jonka kantaja lähetti 21.6.2005 Euroopan yhteisöjen yhteisen sairausvakuutusjärjestelmän maksutoimistolle

               —

               18.7.2005 päivätty laskelma on kumottava siltä osin kuin on tarpeellista

               —

               nimittävän viranomaisen implisiittinen päätös, jolla hylättiin kantajan 23.12.2005 tekemä valitus, on kumottava siltä osin kuin on tarpeellista

               —

               vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle korvauksena siitä ylimääräisestä summasta, jonka kantaja joutui maksamaan, jotta 100 prosenttia sairauskuluista tulisivat katetuiksi, ja jonka korvaamista kantaja vaati yhteiseltä sairausvakuutusjärjestelmältä 20.6.2005, tai korvauksena menetyksestä, joka kantajalle on aiheutunut vastaajan lainvastaisen toiminnan vuoksi, kantajalle sairauskulukorvauksina jo maksetun summan ja sairauskulujen kokonaiskustannuksia vastaavan summan välisen erotuksen, jonka suuruus on 89,65 euroa, tai minkä hyvänsä suuremman tai pienemmän summan, jonka virkamiestuomioistuin katsoo olevan kohtuullinen

               —

               vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle 10 prosentin suuruista vuotuista viivästyskorkoa, joka lisätään vuosittain pääomaan, 21.6.2005 alkaen todelliseen maksupäivään asti, tai sen suuruista pääomaan lisättävää viivästyskorkoa, jonka virkamiestuomioistuin katsoo olevan kohtuullinen, tai sellaisesta alkamispäivästä alkaen, jonka virkamiestuomioistuin katsoo olevan kohtuullinen; viivästyskorko on laskettava 89,56 euron suuruisen summan perusteella tai minkä hyvänsä muun summan perusteella, jonka virkamiestuomioistuin katsoo olevan kohtuullinen ja tarpeellinen kattamaan 100 prosenttia sairauskuluista

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Vaatimustensa tueksi kantaja esittää kolme seuraavaa kanneperustetta:

               1)

               perustelut puuttuvat täysin eikä asiassa toteutettu minkäänlaista tutkintaa, minkä vuoksi kantaja ei käsitä, minkä vuoksi yhteisö ei myöntänyt hänelle 100 prosentin suuruista korvausta sairauskuluista edes joidenkin sairauskulujen osalta. Lisäksi on selvää, että hallinto jätti tutkimatta asianmukaisella tavalla asian, joka liittyy kantajan 20.6.2005 esittämään vaatimukseen, tarvittaessa ottamalla huomioon kaikki kantajan sille toimittamat seikat

               2)

               lakia on rikottu, koska kantajan sairaus on hänen mukaansa luonteeltaan sellainen, että hänellä on henkilöstösääntöjen 72 artiklan mukaisesti oikeus saada sairauskuluista korvaus 100 prosentin suuruisena

               3)

               huolenpitovelvollisuutta ja hyvän hallinnon velvollisuutta on loukattu, koska kantajan mukaan asiasta käy ilmi, kun sitä tarkastellaan kokonaisuutena, että vastaaja jätti ottamatta asianmukaisella tavalla huomioon kantajan intressit ja toteutti useita toisiinsa liittyviä toimenpiteitä ja tosiseikkoja, jotka vakavan lainvastaisuutensa vuoksi ja sen vuoksi, että ne toteutettiin huomattavan ajanjakson kuluessa, loukkasivat edellä mainittuja velvollisuuksia, joista jälkimmäisestä määrätään kaiken lisäksi Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa


title: Asia C-358/00: Oberlandesgericht Düsseldorfin 2.8.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Buchhändler-Vereinigung GmbH vastaan Saur Verlag GmbH & Co. KG ja Die Deutsche Bibliothek

text:
C 355/10                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     9.12.2000
2)    Voiko kansallinen säännös, jolla on pantu täytäntöön              Oberlandesgericht Düsseldorfin 2.8.2000 tekemällään
      yhdenmukaistava direktiivi, olla tämän yhteisön oikeus-           päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Buch-
      säännön mukainen, vaikka siinä ei säädetäkään mainituis-          händler-Vereinigung GmbH vastaan Saur Verlag GmbH &
      ta edellytyksistä?                                                              Co. KG ja Die Deutsche Bibliothek
                                                                                (Asia C-358/00)
(1) EYVL L 141, 11.6.1993, s. 27.
                                                                                (2000/C 355/18)
                                                                        Oberlandesgericht Düsseldorf on pyytänyt 2.8.2000 tekemäl-
                                                                        lään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuo-
                                                                        mioistuimeen 27.9.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
                                                                        melta asiassa Buchhändler-Vereinigung GmbH vastaan Saur
                                                                        Verlag GmbH & Co. KG ja Die Deutsche Bibliothek ennakkorat-
                                                                        kaisua julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten teko-
                                                                        menettelyjen yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992
                                                                        annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY (1), sellaisena kuin
                                                                        se on muutettuna 13.10.1997 annetulla direktiivillä
                                                                        97/52/EY (2), 1 ja 8 artiklan tulkinnasta seuraavalla kysymyk-
                                                                        sellä
Verwaltungsgericht Bremenin 22.5.2000 tekemällään pää-
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Fikri Ak-
                                                                        Onko direktiiviä 92/50/ETY sovellettava myös sopimukseen,
            denk vastaan Stadtgemeinde Bremen
                                                                        a)    jolla hankintaviranomainen antaa palvelun tarjoajalle
                                                                              yksinoikeuden työstämänsä bibliografian – tässä: Saksan
                         (Asia C-357/00)                                      kansallisbibliografian – julkaisemiseen (monistamista ja
                                                                              levittämistä koskeva oikeus),
                                                                        b)    jossa palvelun tarjoaja sitoutuu omaan laskuunsa monis-
                         (2000/C 355/17)                                      tamaan bibliografian ja myymään sitä sekä maksamaan
                                                                              hankintaviranomaiselle jokaisesta myydystä kappaleesta
                                                                              kohtuullisen korvauksen tuotteen myynnistä saatavan
Verwaltungsgericht Bremen on pyytänyt 22.5.2000 tekemäl-                      rahamäärän perusteella, sekä
lään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuo-
mioistuimeen 27.9.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-                c)    jossa hankintaviranomaisen varaa itselleen bibliografian
melta asiassa Fikri Akdenk vastaan Stadtgemeinde Bremen                       monistamisen ja levittämisen osalta valvontaa ja päätök-
ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:                                      sentekoon osallistumista koskevia oikeuksia?
1.    Onko ETY-Turkki -assosiaationeuvoston päätöksen N:o               (1) EYVL L 209, 24.7.1992, s. 1.
      1/80 (ARB) 7 artiklan ensimmäisen virkkeen ensimmäi-              (2) EYVL L 328, 28.11.1997, s. 1.
      sessä luetelmakohdassa tarkoitetulla perheenjäsenellä oi-
      keus päästä työmarkkinoille silloinkin, kun hänet on
      ARB:n 7 artiklan ensimmäisen virkkeen mukaisten edelly-
      tysten täyttymisen jälkeen tuomittu 7 vuoden 6 kuukau-
      den vapausrangaistukseen, josta hän joutuu suorittamaan
      vähintään puolet tai kaksi kolmasosaa?
                                                                        Bundesgerichtshofin 30.3.2000 tekemällään päätöksellä
2.    Onko ARB:n 7 artiklan ensimmäisen virkkeen mukainen               esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Land Hessen vas-
      oikeus päästä työmarkkinoille olemassa pitkäaikaisesta              taan G. Ricordi & Co. Bühnen- und Musikverlag GmbH
      vapausrangaistuksesta huolimatta silloinkin, kun turkki-
      laisen työntekijän perheenjäsenellä on oikeus hakea mitä
                                                                                (Asia C-360/00)
      tahansa tarjolla olevaa työpaikkaa vain sillä ehdolla,
      ettei jäsenvaltioista tuleville työntekijöille ole varattu
      etuoikeutta (7 artiklan ensimmäinen virke, ensimmäinen                                    (2000/C 355/19)
      luetelmakohta)?
                                                                        Bundesgerichtshof on pyytänyt 30.3.2000 tekemällään pää-
                                                                        töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaa-
                                                                        moon 28.9.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asias-
                                                                        sa Land Hessen vastaan G. Ricordi &Co. Bühnen- und Musi-
                                                                        kverlag GmbH ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:


title: Asia C-170/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 11.6.2009 (College van Beroep voor het Bedrijfslevenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — H.J. Nijemeisland v. Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (Yhteinen maatalouspolitiikka — Naudanliha — Asetus (EY) N:o 795/2004 — 3 a artikla — Tiettyjä tukijärjestelmiä koskeva yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä — Tilatuki — Viitemäärän vahvistaminen — Tuen vähentäminen ja tuen ulkopuolelle jättäminen)

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/18

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 11.6.2009 (College van Beroep voor het Bedrijfslevenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — H.J. Nijemeisland v. Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   (Asia C-170/08) (1)

   (Yhteinen maatalouspolitiikka - Naudanliha - Asetus (EY) N:o 795/2004 - 3 a artikla - Tiettyjä tukijärjestelmiä koskeva yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä - Tilatuki - Viitemäärän vahvistaminen - Tuen vähentäminen ja tuen ulkopuolelle jättäminen)
   2009/C 180/30
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: H.J. Nijemeisland

      Vastaaja: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Alankomaat) — Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 säädetyn tilatukijärjestelmän täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 21.4.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 795/2004 (EUVL L 141, s. 1) 3 a artiklan ja tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- ja valvontajärjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3508/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 11.12.2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2419/2001 (EYVL L 327, s. 11) 2 artiklan r ja s alakohdan tulkinta — Tiettyjä tukijärjestelmiä koskeva yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä — Tilatukijärjestelmä — Viitemäärän vahvistaminen — Tuen vähentäminen ja tuen ulkopuolelle jättäminen

      Tuomiolauselma

   Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 säädetyn tilatukijärjestelmän täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 21.4.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 795/2004, sellaisena kuin se on muutettuna 29.10.2004 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1974/2004, 3 a artiklaa on tulkittava siten, että naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 17.5.1999 annettuun neuvoston asetukseen (EY) N:o 1254/1999 perustuvaa tuen vähentämistä ja tuen ulkopuolelle jättämistä ei pidä ottaa huomioon asetuksen N:o 1782/2003 37 artiklan 1 kohdassa säädetyssä laskelmassa.

      (1)  EUVL C 197, 2.8.2008.


title: Asia T-791/16: Kanne 14.11.2016 – Real Madrid Club de Fútbol v. komissio

text:
               16.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 14/52

         Kanne 14.11.2016 – Real Madrid Club de Fútbol v. komissio
   (Asia T-791/16)
   (2017/C 014/62)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Real Madrid Club de Fútbol (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat E J. Pérez-Bustamante ja F. Löwhagen)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että kanne on otettava tutkittavaksi

               —

               kumoamaan valtiontuesta SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN) 4.6.2016 tehdyn komission päätöksen kokonaisuudessaan

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Riidanalaisessa päätöksessä katsottiin valtiontueksi Real Madridin ja Ayuntamiento de Madridin (Madridin kaupunki) välinen tonttien luovutus, koska kyseiset tontit oli yliarvostettu 18,4 miljoonaan euroon.
   Tämä päätös annettiin sen seurauksena, että Ayuntamiento de Madrid ei noudattanut vuonna 1998 tehtyä välitystuomioiden täytäntöönpanoa koskevaa yleissopimusta, jonka mukaan se oli sitoutunut luovuttamaan Las Tablasissa sijaitsevan maa-alan B-32 Real Madrid CF:lle. Ayuntamiento de Madrid ja Real Madrid CF korjasivat tämän tilanteen välimiesmenettelyssä vuonna 2011 annetulla päätöksellä, jonka mukaan Real Madrid CF:lle maksettiin korvaus mainittujen tonttien luovutuksen muodossa.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkomiseen

                           —

                           Kantaja väittää tältä osin, että komissio teki ilmeisiä arviointivirheitä todetessaan, että välimiesmenettelyssä vuonna 2011 annetulla päätöksellä kantajalle annettiin taloudellinen etu ja tätä oli siten pidettävä sille myönnettynä valtiontukena. Välimiesmenettelyssä vuonna 2011 annetussa päätöksessä Ayuntamiento de Madrid ainoastaan myönsi, ettei se ollut noudattanut vuonna 1998 tehtyä välitystuomioiden täytäntöönpanoa koskevaa yleissopimusta. Komissio ei myöskään ottanut markkinataloustoimijaperiaatetta soveltaessaan huomioon sitä seikkaa, että vaihtoehdot välimiesmenettelyssä vuonna 2011 annetulle päätökselle, kuten esimerkiksi tuomioistuimessa nostettu kanne, olisivat tulleet paljon kalliimmaksi Ayuntamiento de Madridille.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkomiseen ja yleisen hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen.

                           —

                           Kantaja väittää tältä osin, että komissio teki vakavia arviointivirheitä tukeutuessaan asiantuntijalausuntoon, jolla ei ole todistusarvoa, ja hylätessään muut asiakirja-aineistoon sisältyvät arviot maa-alan B-32 arvosta pyytämättä lausuntoa omalta asiantuntijaltaan tai muulta sellaiselta asiantuntijalta, jolla on asianmukaiset olennaiset taidot.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu SEUT 107 artiklan 1 kohdan ja SEUT 296 artiklan rikkomiseen sekä hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen Real Madrid FC:lle välimiesmenettelyssä vuonna 2011 annetun päätöksen perusteella myönnetyn korvauksen arvoa määritettäessä

                           —

                           Kantaja väittää tältä osin, ettei komissio arvioinut kantajalle luovutettujen kiinteistöjen arvoa välimiesmenettelyssä vuonna 2011 annetun päätöksen perusteella vaan perustelematta ja kantajan tältä osin esittämiin argumentteihin vastaamatta hyväksyi Ayuntamiento de Madridin esittämät arvot siitä huolimatta, että komissio yksinkertaisesti hylkäsi muut kyseisen kaupungin samaa menetelmää käyttäen tekemät arvostukset (kuten maa-alaa B-32 koskevan arvion).


title: Asia F-82/10: Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 16.6.2011 — Nolin v. komissio (Henkilöstö — Virkamiesten ja muun henkilöstön palkkojen ja eläkkeiden vuotuinen mukautus — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               27.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/54

         Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 16.6.2011 — Nolin v. komissio
   (Asia F-82/10) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiesten ja muun henkilöstön palkkojen ja eläkkeiden vuotuinen mukautus - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2011/C 252/117
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Michel Nolin (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja M. Velardo)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Berscheid ja D. Martin)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota 23.12.2009 annetun neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1296/2009 perusteella suoritetun virkamiesten ja muun henkilöstön palkkojen ja eläkkeiden vuosittaisen mukautuksen yhteydessä laadittu laskelma kantajan palkan tarkistuksesta ajanjaksolla heinäkuusta joulukuuhun 2009 sekä palkkalaskelma 01/2010

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta asiassa F-82/10, Nolin v. komissio, raukeaa.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 13, 15.1.2011, s. 38.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 21 päivänä lokakuuta 2003 asiassa T-368/00: General Motors Nederland BV ja Opel Nederland BV vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu – Autojen jälleenmyynti – EY 81 artikla – Asetus N:o 123/85 ja N:o 1475/95 – Markkinoiden eristäminen – Viennin rajoittamiseen tähtäävä yleisstrategia – Toimitusten rajoittaminen – Rajoittava bonusjärjestelmä – Vientikielto – Sakko – Kilpailusääntöjen rikkomisen vakavuus ja kesto – Suhteellisuus – Sakkojen laskemista koskevat suuntaviivat)

text:
C 7/30                   FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                         10.1.2004
1)    EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan mukaisesta              hallintovirkamies J. Plingers, on antanut 16.10.2003 tuomion,
      menettelystä (IV/35.134 Trans Atlantic Conference -sopimus)         jonka tuomiolauselma on seuraava:
      16 päivänä syyskuuta 1998 tehdyn komission päätöksen
      1999/243/EY 5 artikla kumotaan.
                                                                          1)    Kanne jätetään tutkimatta.
2)    Päätöksen 1999/243/EY 6 artikla kumotaan siltä osin kuin
      sitä sovelletaan kantajien tekemien erillisten palvelusopimusten    2)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoite-
      ja niiden sisällön vastavuoroiseen paljastamiseen.                        taan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.
3)    Päätöksen 1999/243/EY 7 artikla kumotaan siltä osin kuin
      5 ja 6 artiklan kumoaminen sitä edellyttää.                         3)    Helleenien tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
4)    Päätöksen 1999/243/EY 8 artikla kumotaan.
                                                                          (1) EYVL C 259, 9.9.2000.
5)    Kanteet hylätään muilta osin.
6)    Kantajat ja komissio vastaavat kukin omista oikeudenkäyntiku-
      luistaan.
7)    European Council of Transport Users ASBL vastaa omista
      oikeudenkäyntikuluistaan.
(1) EYVL C 71, 27.3.1999 ja C 86, 13.3.1999.
                                                                                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                21 päivänä lokakuuta 2003
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                  TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   asiassa T-368/00: General Motors Nederland BV ja Opel
                                                                            Nederland BV vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                    16 päivänä lokakuuta 2003
                                                                          (Kilpailu – Autojen jälleenmyynti – EY 81 artikla – Asetus
asiassa T-148/00: The Panhellenic Union of Cotton Gin-                    N:o 123/85 ja N:o 1475/95 – Markkinoiden eristäminen –
ners and Exporters vastaan Euroopan yhteisöjen komis-                     Viennin rajoittamiseen tähtäävä yleisstrategia – Toimitusten
                                sio (1)                                   rajoittaminen – Rajoittava bonusjärjestelmä – Vientikielto –
                                                                          Sakko – Kilpailusääntöjen rikkomisen vakavuus ja kesto –
(Valtiontuki – Tasoitusmaksu – Tukien rahoittamistapa –                   Suhteellisuus – Sakkojen laskemista koskevat suuntaviivat)
Puuvillaa koskeva yhteisön tukijärjestelmä – Kumoamiskan-
ne – Tutkittavaksi ottaminen – Kannekelpoiset toimet –
Komission kieltäytyminen jatkamasta jäsenyysvelvoitteiden                                            (2004/C 7/54)
noudattamatta jättämistä koskevaa menettelyä – Oikeussuo-
                  jakeinojen erillisyyden periaate)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                            (2004/C 7/53)
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                          Asiassa T-368/00, General Motors Nederland BV, kotipaikka
                                                                          Sliedrecht (Alankomaat), Opel Nederland BV, kotipaikka Slie-
Asiassa T-148/00, The Panhellenic Union of Cotton Ginners                 drecht, edustajinaan asianajajat D. Vandermeersch, R. Snelders
and Exporters, kotipaikka Thessaloniki (Kreikka), edustajinaan            ja S. Allock, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan
asianajajat K. Adamantopoulos, V. Akritidis ja J. Gutiérrez               yhteisöjen komissio (asiamiehinään: W. Mölls ja A. Whelan),
Gisbert, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yh-               jossa kantajat vaativat ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
teisöjen komissio (asiamiehinään: M. Condou ja D. Triantafyl-             tuinta ensisijaisesti kumoamaan EY:n perustamissopimuksen
lou), jota tukee Helleenien tasavalta (asiamiehinään: I. Chalkias         81 artiklan mukaisesta menettelystä 20 päivänä syyskuuta
ja C. Tsiavou), jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen             2000 tehdyn komission päätöksen 2001/146/EY (asia COMP/
tuomioistuinta kumoamaan osittain Kreikan puuvillaviraston                36.653 – Opel) (EYVL 2001, L 59, s. 1) ja toissijaisesti
Kreikassa puuvillaan soveltamasta tukijärjestelmästä 20 päi-              kumoamaan kantajille tässä päätöksessä määrätyn sakon tai
vänä heinäkuuta 1999 tehdyn komission päätöksen 2000/                     alentamaan sen määrää, ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
206/EY (EYVL L 63, s. 27), ensimmäisen oikeusasteen tuo-                  tuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-
mioistuin (laajennettu viides jaosto), toimien kokoonpanossa:             johtaja N. J. Forwood sekä tuomarit J. Pirrung ja A. W. H. Meij,
jaoston puheenjohtaja R. García-Valdecasas sekä tuomarit                  kirjaaja: H. Jung, on antanut 21.10.2003 tuomion, jonka
P. Lindh, J. D. Cooke, P. Mengozzi ja H. Legal, kirjaaja:                 tuomiolauselma on seuraava:
 ---pagebreak--- 10.1.2004                  FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                              C 7/31
1)     EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisesta menettelys-        2)    Muilta osin kanne hylätään perusteettomana.
       tä (Asia COMP/36.653 – Opel) 20 päivänä syyskuuta 2000
       tehty riidanalainen komission päätös 2001/146/EY kumotaan           3)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja komission
       siltä osin kuin siinä todetaan EY 81 artiklan 1 kohdan vastaisen          oikeudenkäyntikuluista.
       rajoitettuja toimituksia koskevan toimenpiteen olemassaolo.
2)     Kantajille riidanalaisen päätöksen 3 artiklassa määrätyn sakon
                                                                           (1) EYVL C 150, 19.5.2001.
       määrää alennetaan 35 475 000 euroon.
3)     Kanne hylätään muilta osin.
4)     Kantajat vastaavat neljästä viidesosasta omista oikeudenkäynti-
       kuluistaan ja korvaavat neljä viidesosaa komission oikeuden-
       käyntikuluista, ja komissio vastaa viidesosasta omia oikeuden-
       käyntikulujaan ja korvaa viidesosan kantajien oikeudenkäynti-
       kuluista.
                                                                                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(1) EYVL C 61, 24.2.2001.
                                                                                23 päivänä lokakuuta 2003
                                                                           asiassa T-255/01: Changzhou Hailong Electronics & Light
                                                                           Fixtures Co. Ltd ja Zhejiang Yankon Group Co. Ltd
                                                                                vastaan Euroopan unionin neuvosto (1)
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                   TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                           (Polkumyynti – Normaaliarvon määrittäminen – Markkina-
                                                                           talousolosuhteet – Vastaava maa – Asetuksen N:o 384/96
                     16 päivänä lokakuuta 2003                                                    2 artiklan 7 kohta)
asiassa T-47/01: Co-Frutta Soc. coop. rl vastaan Euroopan
                        yhteisöjen komissio (1)                                                      (2004/C 7/56)
(Kumoamiskanne – Oikeus tutustua asiakirjoihin – Päätös                                       (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
94/90/EHTY, EY, Euratom – Hylkääminen – Laatijasääntö
                   – Harkintavallan väärinkäyttö)
                              (2004/C 7/55)
                                                                           Asiassa T-255/01, Changzhou Hailong Electronics & Light
                                                                           Fixtures Co. Ltd, kotipaikka Changzhou (Kiina), Zhejiang
                       (Oikeudenkäyntikieli: italia)                       Yankon Group Co. Ltd, aiemmin Zheijang Sunlight Group Co.
                                                                           Ltd, kotipaikka Shangyu (Kiina), edustajinaan P. Bentley, QC,
                                                                           ja asianajaja F. Ragolle, vastaan Euroopan unionin neuvosto
                                                                           (asiamiehinään: S. Marquardt, ja G. M. Berrisch), jota tukee
Asiassa T-47/01, Co-Frutta Soc. coop. rl, kotipaikka Padova                Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään: V. Kreuschitz,
(Italia), edustajinaan asianajajat W. Viscardini, M. Paolin ja             T. Scharf ja S. Meany), jossa kantajat vaativat Kiinan kansanta-
S. Donà, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-                  savallasta peräisin olevien integroitujen elektronisten pienlois-
nään: P. Stancanelli, P. Aalto ja P. Wölker), jossa kantaja                telamppujen tuontia koskevan lopullisen polkumyyntitullin
vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan                   käyttöönotosta ja väliaikaisen polkumyyntitullin kantamisesta
komission päätöksen, joka sisältyy maatalouden pääosaston                  lopullisesti 16 päivänä heinäkuuta 2001 annetun neuvoston
31.7.2000 päivättyyn kirjeeseen ja komission pääsihteerin                  asetuksen (EY) N:o 1470/2001 (EYVL L 195, s. 8) kumoamista,
5.12.2000 päivättyyn kirjeeseen ja jolla osittain hylättiin                ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu viides
kantajan banaanien tuontijärjestelmän yhteydessä esittämät                 jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
asiakirjapyynnöt, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (vii-              R. García-Valdecasas sekä tuomarit P. Lindh, J. D. Cooke,
des jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja                  J. Pirrung ja H. Legal, kirjaaja: hallintovirkamies J. Plingers,
R. García-Valdecasas sekä tuomarit P. Lindh ja J. D. Cooke,                on antanut 23.10.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on
kirjaaja: johtava hallintovirkamies J. Palacio González, on                seuraava:
antanut 16.10.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
raava:
                                                                           1)    Kanne hylätään.
1)     Maatalouden pääosaston 31.7.2000 päivättyyn kirjeeseen
       sisältyvän päätöksen kumoamiseksi nostettu kanne jätetään           2)    Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja velvoite-
       tutkimatta.                                                               taan korvaamaan neuvoston kulut.


title: Asia C-187/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Zutphen (Alankomaat) on esittänyt 3.4.2007 — Rikosasia, jossa vastaajana on Dirk Endendijk

text:
               9.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Zutphen (Alankomaat) on esittänyt 3.4.2007 — Rikosasia, jossa vastaajana on Dirk Endendijk
   (Asia C-187/07)
   (2007/C 129/15)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Rechtbank Zutphen
   Pääasian asianosainen
   Dirk Endendijk
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Kuinka direktiivissä 91/629/ETY (1) — tarkasteltuna yhdessä päätöksen 97/182/EY (2) kanssa — olevaa kytkemisen käsitettä on tulkittava?

               2)

               Onko tältä osin minkäänlaista merkitystä kytkemiseen käytetyn välineen materiaalilla ja pituudella ja kytkemisen tarkoituksella?

      (1)  Vasikoiden suojelun vähimmäisvaatimuksista 19.11.1991 annettu neuvoston direktiivi 91/629/ETY (EYVL L 340, s. 28).

      (2)  Vasikoiden suojelun vähimmäisvaatimuksista annetun direktiivin 91/629/ETY liitteen muuttamisesta 24.2.1997 tehty komission päätös (EYVL L 76, s. 30).


title: Asia C-17/07 P: Valitus, jonka Wineke Neirinck on tehnyt 22.1.2007 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-494/04, Neirinck v. komissio, 14.11.2006 antamasta tuomiosta

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/15

         Valitus, jonka Wineke Neirinck on tehnyt 22.1.2007 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-494/04, Neirinck v. komissio, 14.11.2006 antamasta tuomiosta
   (Asia C-17/07 P)
   (2007/C 95/26)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: Wineke Neirinck (edustajat: avocat G. Vandersanden ja avocat L. Levi)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Currall ja D. Martin)
   Vaatimukset

               —

               Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-494/04 14.11.2006 antama tuomio on kumottava.

               —

               Siten valittajan ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät vaatimukset on hyväksyttävä ja näin ollen

                           —

                           yhteisöjen tuomioistuimen on kumottava 4.3.2004 tehty päätös, josta valittaja on saanut tietää OIB.1-yksikön (infrastruktuuri- ja logistiikkatoimisto Brysselissä — kiinteistöpolitiikan toimeenpano) kokouksessa ja jonka mukaan toinen hakija oli valittu sellaiseen OIB:n lakimiehen toimeen kiinteistöpolitiikan alalla, jota kantaja oli hakenut (päätös ottaa D.S. palvelukseen ylimääräisenä toimihenkilönä ja päätös olla nimittämättä valittajaa ylimääräiseksi toimihenkilöksi).

                           —

                           yhteisöjen tuomioistuimen on kumottava 9.3.2004 tehty päätös, jolla valittajalle ilmoitettiin hänen hakemuksensa hylkäämisestä.

                           —

                           yhteisöjen tuomioistuimen on kumottava tämän jälkeen 27.4.2004 tehty päätös, jolla valittajalle ilmoitettiin, että hän ei ollut läpäissyt sopimussuhteisen toimihenkilön palvelukseenottamismenettelyn suullista koetta sekä samalle päivälle päivätty päätös ottaa palvelukseen D. S.

                           —

                           joka tapauksessa yhteisöjen tuomioistuimen on määrättävä valittajalle aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä ja aineellisesta vahingosta korvaukseksi 30 000 euroa, joka määrä on alustavasti arvioitu oikeaksi ja kohtuulliseksi.

               —

               Vastapuoli on velvoitettava korvaamaan kaikki sekä ensimmäisessä oikeusasteessa aiheutuneet että valituksesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja vetoaa valituksensa tueksi kuuteen valitusperusteeseen.
   Ensimmäisessä valitusperusteessaan valittaja väittää ensinnäkin, että kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on todennut, että valittajan kumoamiskanteen vaatimusten ensimmäinen osa on jätettävä tutkimatta, se on tulkinnut väärin EY 236 artiklaan ja virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklaan perustuvan kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä sekä nimenomaan oikeussuojan tarpeen käsitettä. Päätöksestä ottaa D.S. palvelukseen ylimääräisenä toimihenkilönä ennen 1.5.2004 on valittajan mukaan seurannut yhtäältä se, että tointa, jota kantaja hoiti, koskevaan sopimussuhteisten toimihenkilöiden valintamenettelyyn osallistuneiden hakijoiden määrä lisääntyi, ja toisaalta se, että valittajalle oli mahdotonta antaa sopimus väliaikaisena toimihenkilönä, mikä valittajan mukaan tuo selvästi esiin intressin, joka hänellä oli mainitun päätöksen kumoamiseksi.
   Toisessa valitusperusteessaan valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole noudattanut yleistä perusteluvelvollisuuttaan, kun se on katsonut, että 27.4.2004 päivättyyn päätökseen sisältyviä seikkoja saatettiin pitää perustelujen alkuna ja että tuomioistuinmenettelyssä annetut täsmennykset korjasivat sen, että perustelut olivat alun perin riittämättömät. Ensinnäkään 27.4.2004 tehty päätös ei nimittäin valittajan mukaan sisällä mitään perusteluja, jotka koskevat valittajan erityistilannetta eikä siinä todeta mitään konkreettista seikkaa tai mitään valittajan tiedossa olevaa seikkaa, joka mahdollistaisi sen, että valittaja ymmärtää mainitun päätöksen ulottuvuuden. Toiseksi tällaista perustelujen puuttumista ei voida kattaa toimivaltaisen viranomaisen kanteen nostamisen jälkeen antamilla selityksillä loukkaamatta puolustautumisoikeuksia ja asianosaisten yhdenvertaisuutta yhteisöjen tuomioistuimissa koskevaa periaatetta.
   Kolmannessa valitusperusteessaan valittaja vetoaa siihen, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on ottanut selvitysaineiston huomioon vääristyneellä tavalla todetessaan valituksen kohteena olevan tuomion 105 kohdassa, että valintamenettely ei perustunut hakijoiden ansioiden vertailuun. Tämä toteamus on valittajan mukaan ristiriidassa sekä vastapuolen kirjallisten lausuntojen että muiden sellaisten valituksen kohteena olevan tuomion kohtien kanssa, joissa valittajan mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin itse nimenomaisesti viittaa hakijoiden ansioiden vertailuun samassa palvelukseenottamismenettelyssä.
   Neljännessä valitusperusteessaan valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on myös ottanut selvitysaineiston huomioon vääristyneellä tavalla ja että se on tulkinnut väärin menettelyn väärinkäytön käsitettä, kun se on katsonut, että valittajan esittämät seikat eivät mahdollistaneet menettelyn väärinkäytön tai yksikön edun loukkaamisen toteamista. Kaikissa valittajan esittämissä tekijöissä on päinvastoin yhdessä niin paljon samansuuntaisia viitteitä menettelyn väärinkäytöstä, että jos vastapuoli on todellakin vienyt läpi kaksi erillistä menettelyä, toimet, jotka sen tarkoituksena oli täyttää, olivat samoja, mikä valittajan mukaan ilmentää vastapuolen halua suosia D.S.:ää valittajan tehtävien hoidettavaksi ottamisessa 30.4.2004 jälkeen.
   Viidennessä valitusperusteessaan valittaja vetoaa siihen, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tulkinnut väärin yksikön edun ja ilmeisen arviointivirheen käsitteitä, kun se on katsonut, että sopimussuhteisten toimihenkilöiden valintamenettelyä ei ollut jätetty noudattamatta ja kun se on näin ollen kieltäytynyt tarkastamasta valintalautakunnan valittajan suullisesta kokeesta tekemää arviota.
   Kuudennessa valitusperusteessaan valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on loukannut huolenpitovelvollisuuden ja hyvän hallinnon periaatteita.


title: Asia T-211/05: Italian tasavallan 26.5.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               23.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 182/43

         Italian tasavallan 26.5.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-211/05)
   (2005/C 182/80)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Italian tasavalta on nostanut 26.5.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on valtionasiamies Paolo Gentili.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen ja velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kanteen kohteena on komission päätös K(2005) 591 lopullinen, jolla kaksi Italian sellaisten yritysten hyväksi toteuttamaa verotuksellista toimenpidettä, jotka listautuvat säänneltyyn pörssiin kyseisissä toimenpiteissä mainitun ajanjakson aikana, todetaan EY 87 artiklan vastaisina valtiontukina yhteismarkkinoille soveltumattomiksi. Kyseiset toimenpiteet muodostuvat kolmen vuoden ajan sovellettavasta alennetusta verokannasta ja siitä, että verotettavasta tulosta voidaan vähentää listautumisesta aiheutuneita kuluja vastaava määrä.
   Komission mukaan kyseessä olevat toimenpiteet ovat valikoivia, koska niillä suositaan pelkästään yrityksiä, jotka listautuvat pörssiin Italian säännöksessä mainitun ajanjakson aikana, ja sen soveltamisalan piiriin eivät näin ollen kuulu yritykset, jotka ovat jo listautuneet, ja yritykset, jotka saattavat listautua eri ajankohtana. Toimenpiteitä ei voida pitää yhteismarkkinoille soveltuvina, koska ne eivät kuulu yhdenkään EY 87 artiklan 2 ja 3 kohdassa määrätyn tilanteen piiriin.
   Italian hallituksen kanteessa päätöstä arvostellaan ensinnäkin menettelylliseltä kannalta, koska komissio on aloittanut EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn keskustelematta toimenpiteistä ennakolta kyseessä olevan jäsenvaltion kanssa.
   Toiseksi kanteessa väitetään, että komissio ei ole esittänyt huomautuksia sellaisen aikaisemman toimenpiteen osalta, joka on olennaisilta osin vastaava ja jonka Italia on toteuttanut vuonna 1997.
   Kolmanneksi kanteessa kiistetään se, että toimenpide olisi valikoiva. Tätä osoittaa näet potentiaalisesti tarkemmin määrittelemätön kohderyhmä. Toisaalta toimenpiteet ovat yhdenmukaisia kokonaisverojärjestelmän kanssa, koska niissä otetaan huomioon se, että äskettäin listautuneen yrityksen on voidakseen listautua otettava vastattavakseen hyvin merkityksellisistä maksuista, joiden johdosta se joutuu tilanteeseen, jossa sen kyky tehdä voittoa on alentunut niihin yrityksiin nähden, jotka eivät ole listautuneita, ja niihin yrityksiin nähden, jotka ovat olleet jo kauan listautuneita ja jotka ovat voineet kuolettaa kyseiset kulut. Ajallisesti rajoitettu voimassaoloaika johtuu tilinpäätökseen liittyvistä rajoituksista ja toimenpiteen kokeilullisesta luonteesta. Tämä seikka ei voi siis sinällään johtaa siihen, että toimenpide, joka ei luonteeltaan ole valikoiva, katsotaan valikoivaksi.
   Neljänneksi kanteessa kiistetään se, että komissio olisi osoittanut, että toimenpide on omiaan vääristämään kilpailua ja vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
   Lopuksi ja viidenneksi kanteessa väitetään, että vaikka toimenpide katsotaan tueksi, se on yhteismarkkinoille soveltuva EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla. Se on näet investointitukea eikä toimintatukea, ja se on yhdenmukainen sen erityisen talouspolitiikan tavoitteen kanssa, jonka mukaan on edistettävä yritysten listautumista pörssiin, mistä on hyötyä järjestelmän tehokkuudelle, avoimuudelle ja kilpailukyvylle.


title: Asia C-381/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 25.2.2010 (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Car Trim GmbH v. KeySafety Systems Srl (Tuomioistuimen toimivalta siviili- ja kauppaoikeuden alalla — Asetus (EY) N:o 44/2001 — 5 artiklan 1 alakohdan b alakohta — Toimivalta sopimusasioissa — Velvoitteen täytäntöönpanopaikan määräytyminen — Irtaimen kaupan ja palvelujen suorittamisen erotteluperusteet)

text:
               17.4.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 100/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 25.2.2010 (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Car Trim GmbH v. KeySafety Systems Srl
   (Asia C-381/08) (1)

   (Tuomioistuimen toimivalta siviili- ja kauppaoikeuden alalla - Asetus (EY) N:o 44/2001 - 5 artiklan 1 alakohdan b alakohta - Toimivalta sopimusasioissa - Velvoitteen täytäntöönpanopaikan määräytyminen - Irtaimen kaupan ja palvelujen suorittamisen erotteluperusteet)
   2010/C 100/05
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Car Trim GmbH

      Vastaaja: KeySafety Systems Srl

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesgerichtshof — Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun asetuksen N:o 44/2001 (EYVL L 12, s. 1) 5 artiklan 1 alakohdan b alakohdan tulkinta — Sopimus, joka koskee valmistettavien tavaroiden toimittamista ja johon sisältyy myös toimeksiantajan antamia määräyksiä valmistettavien tavaroiden valmistuksesta, käsittelemisestä ja toimittamisesta sekä valmistuslaatua, toimitusvarmuutta ja tilauksen sujuvaa hallinnollista käsittelyä koskeva takuu — Irtaimen kaupan ja palvelujen suorittamisen erotteluperusteet — Velvoitteen täytäntöönpanopaikan määräytyminen kuljetuskaupassa

      Tuomiolauselma

               1)

               Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 5 artiklan 1 alakohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että valmistettavan tai tuotettavan tavaran toimittamista koskevat sopimukset on luokiteltava asetuksen 5 artiklan 1 alakohdan b alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetuksi irtaimen kaupaksi myös silloin, kun ostaja on antanut tavaroiden valmistusta, käsittelemistä ja toimittamista koskevia määräyksiä muttei ole toimittanut materiaalia ja kun tavarantoimittaja vastaa tavaran laadusta ja sopimuksenmukaisuudesta.

               2)

               Asetuksen N:o 44/2001 5 artiklan 1 alakohdan b alakohdan ensimmäistä luetelmakohtaa on tulkittava siten, että paikkakunta, jolla tavarat sopimuksen mukaan toimitettiin tai oli toimitettava, on määriteltävä kuljetuskaupassa tämän sopimuksen sopimusmääräysten perusteella. Jos toimituspaikkaa ei voida määritellä tällä perusteella ilman, että viitataan sopimukseen sovellettavaan aineelliseen oikeuteen, tämä paikkakunta on se, jolla tavarat fyysisesti luovutettiin, minkä perusteella ostaja on saanut tai ostajan olisi pitänyt saada tosiasiallinen määräysvalta näihin tavaroihin myyntitoimen lopullisessa määränpäässä.

      (1)  EUVL C 301, 22.11.2008.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (neljäs jaosto), 12 päivänä marraskuuta 1998, asiassa C-162/98 (Oberlandesgericht Kölnin ennakkoratkaisupyyntö), rangaistusmääräysmenettelyä koskeva muutoksenhakuasia, jossa valittajana on Hans-Jürgen Hartmann (Joidenkin jäsenvaltioiden välillä tiettyjen teiden käyttämisestä raskaaseen ajoneuvoliikenteeseen kannettavista maksuista tehdyn sopimuksen tulkinta direktiivin 93/89/ETY valossa - Yhteisöjen tuomioistuimen toimivallan puuttuminen)

text:
23.1.1999              FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 20/15
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                            Kansallisen tuomioistuimen asiana on todeta, onko sellai-
                         (viides jaosto),                         sen lain, jota koskevaa täytäntöönpanopäätöstä ei ole
                                                                  annettu, taannehtivalla kumoamisella rikottu luottamuk-
                  3 päivänä joulukuuta 1998,                      sensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteita.
asiassa C-381/97 (Tribunal de premieÁre instance de Nivel-
lesin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Belgocodex SA              (1) EYVL C 387, 20.12.1997.
                   vastaan Belgian valtio (1)
(Ensimmäinen ja kuudes arvonlisäverodirektiivi Ð Kiin-
teän omaisuuden vuokraus Ð Oikeus hakeutua verovel-
                            volliseksi)
                        (1999/C 20/23)
                                                                       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS
                                                                                (neljäs jaosto),
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                12 päivänä marraskuuta 1998,
                                                                  asiassa C-162/98 (Oberlandesgericht Kölnin ennakkorat-
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                  kaisupyyntö), rangaistusmääräysmenettelyä koskeva muu-
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                  toksenhakuasia, jossa valittajana on Hans-Jürgen Hart-
                                                                                mann (1)
Asiassa C-381/97, jonka Tribunal de premieÁre instance de         (Joidenkin jäsenvaltioiden välillä tiettyjen teiden käyttämi-
Nivelles (Belgia) on saattanut EY:n perustamissopimuksen          sestä raskaaseen ajoneuvoliikenteeseen kannettavista mak-
177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-         suista tehdyn sopimuksen tulkinta direktiivin 93/89/ETY
väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa             valossa Ð Yhteisöjen tuomioistuimen toimivallan puuttu-
vireillä olevassa asiassa Belgocodex SA vastaan Belgian                                       minen)
valtio ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden liikevaihtovero-
lainsäädännön yhdenmukaistamisesta 11 päivänä huhti-                                     (1999/C 20/24)
kuuta 1967 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin
67/227/ETY (EYVL 71, 14.4.1967, s. 1301) 2 artiklan
sekä jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhden-                           (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
mukaistamisesta Ð yhteinen arvonlisäverojärjestelmä:
yhdenmukainen määräytymisperuste Ð 17 päivänä touko-
kuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin                   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
77/388/ETY (EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1) 13 artiklan                  yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
C kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaos-
to), toimien kokoonpanossa: ensimmäisen jaoston puheen-
johtaja P. Jann (esittelevä tuomari), joka hoitaa viidennen       Asiassa C-162/98, jonka Oberlandesgericht Köln (Saksa)
jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit J. C. Moi-         on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan
tinho de Almeida, C. Gulmann, L. Sevón ja M. Wathelet,            nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadak-
julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: hallintovirkamies L.          seen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevas-
Hewlett, on antanut 3.12.1998 tuomion, jonka tuomiolau-           sa rangaistusmääräysmenettelyä koskevassa muutoksenha-
selma on seuraava:                                                kuasiassa, jossa valittajana on Hans-Jürgen Hartmann,
                                                                  ennakkoratkaisun Saksan liittotasavallan, Belgian, Tans-
                                                                  kan kuningaskunnan, Luxemburgin suurherttuakunnan ja
Ei ole jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhden-        Alankomaiden kuningaskunnan hallitusten välillä tiettyjen
mukaistamisesta 11 päivänä huhtikuuta 1967 annetun                teiden käyttämisestä raskaaseen ajoneuvoliikenteeseen
ensimmäisen neuvoston direktiivin 67/227/ETY 2 artiklan           kannettavista maksuista 9 päivänä helmikuuta 1994 teh-
vastaista, että jäsenvaltio                                       dyn sopimuksen (Bundesgesetzblatt 1994, II, s. 1768)
                                                                  4 artiklan 1 kappaleen tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin
Ð joka on käyttänyt jäsenvaltioiden liikevaihtoverolain-          (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-
                                                                  johtaja P. J. G. Kapteyn (esittelevä tuomari) sekä tuomarit
     säädännön yhdenmukaistamisesta Ð yhteinen arvonli-
     säverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste          J. L. Murray ja H. Ragnemalm, julkisasiamies: D. Ruiz-Ja-
     Ð 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen               rabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut 12.11.1998
     neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan                 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
     C kohdassa säädettyä mahdollisuutta ja
                                                                  Yhteisöjen tuomioistuin ei selvästikään ole toimivaltainen
Ð joka on siten myöntänyt verovelvollisilleen oikeuden            vastaamaan Oberlandesgericht Kölnin 13.3.1998 tekemäl-
     hakeutua arvonlisäverovelvollisiksi tietyn kiinteän          lään päätöksellä esittämiin ennakkoratkaisukysymyksiin.
     omaisuuden vuokrauksen osalta
                                                                  (1) EYVL C 209, 4.7.1998.
poistaa myöhemmällä lailla tämän valintaoikeuden ja
ottaa näin ollen uudelleen käyttöön vapautuksen verosta.


title: Asia C-100/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 16.10.2014 – Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Tavaroiden vapaa liikkuvuus — Jäsenvaltion säännöstö, jonka mukaan tiettyjen rakennusalan tuotteiden, joissa on EY-vaatimustenmukaisuusmerkintä, on oltava kansallisten lisästandardien mukaisia — Rakennussääntöluettelot ( ”Bauregellisten” ))

text:
               22.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 462/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 16.10.2014 – Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-100/13) (1)

   ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Jäsenvaltion säännöstö, jonka mukaan tiettyjen rakennusalan tuotteiden, joissa on EY-vaatimustenmukaisuusmerkintä, on oltava kansallisten lisästandardien mukaisia - Rakennussääntöluettelot (”Bauregellisten”)))
   (2014/C 462/08)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Wilms ja G. Zavvos)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: T. Henze ja K. Petersen)

      Tuomiolauselma

               1)

               Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut rakennusalan tuotteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetun neuvoston direktiivin 89/106/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 29.9.2003 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/2003, 4 artiklan 2 kohdan ja 6 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on asettanut osavaltioiden laatimissa rakennussäännöstöissä tarkoitetuilla rakennussääntöluetteloilla rakennusalan tuotteille, jotka vastaavat yhdenmukaistettuja standardeja EN 681-2:2000 ”Elastomeeriset tiivisteet. Vesi- ja viemäriputkistojen tiivisteiden materiaalivaatimukset. Osa 2: Termoplastiset elastomeerit”, EN 13162:2008 ”Lämmöneristetuotteet rakentamiseen. Tehdasvalmisteiset mineraalivillatuotteet (MW). Tuotestandardi” ja EN 13241-1 ”Teollisuus-, liike- ja toimistorakennusten sekä autotallin ovet ja portit. Tuotestandardi. Osa 1: Tuotteet, joilla ei ole palonkestävyys- tai savunhallintaominaisuuksia” ja joissa on EY-merkki, lisävaatimuksia, jotta kyseiset tuotteet voisivat tosiasiallisesti päästä markkinoille ja niitä voitaisiin käyttää Saksan alueella.

               2)

               Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 114, 20.4.2013.


title: Asia C-350/08: Kanne 29.7.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Liettuan tasavalta

text:
               27.9.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/9

         Kanne 29.7.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Liettuan tasavalta
   (Asia C-350/08)
   (2008/C 247/16)
   Oikeudenkäyntikieli: liettua
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A. Steiblytè ja M. Šimerdova)

      Vastaaja: Liettuan tasavalta
   Vaatimukset

               —

               on todettava, että Liettuan tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 2001/83/EY (1), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2003/63/EY (2), 6 artiklan 1 kohdan ja liitteessä I olevan II osan 4 kohdan, asetuksen (ETY) N:o 2309/93 (3) 3 artiklan 1 kohdan eikä asetuksen (EY) N:o 726/2004 (4) 3 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa Grasalva-nimisen lääkkeen kansallisen myyntiluvan

               —

               Liettuan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               i)

               Liettuan tasavallan on direktiivin 2001/83/EY 6 artiklan 1 kohdan mukaan tutkittava, ovatko ennen Euroopan unioniin liittymistä myönnetyt myyntiluvat lääkkeitä koskevassa yhteisön lainsäädännössä, sellaisena kuin se oli voimassa liittymishetkellä, asetettujen vaatimusten mukaisia, ja 1.5.2004 lukien varmistaa, että markkinoille saatetaan vain lääkkeitä, joita koskevat luvat vastaavat näitä vaatimuksia.

               ii)

               Grasalva-nimistä lääkettä ei mainita vuoden 2003 liittymisasiakirjan liitteen IX lisäyksessä A, minkä vuoksi siihen ei voida soveltaa siirtymäkauden säännöksiä, ja tätä lääkettä voidaan 1.5.2004 lukien pitää kaupan vain, jos se vastaa kaikkia niitä vaatimuksia, joita voimassa olevassa yhteisön lainsäädännössä on asetettu samankaltaisille biologisille lääkevalmisteille niiden laadun, turvallisuuden ja tehon osalta, ja erityisesti direktiivin 2001/83/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2003/63/EY, liitteessä I olevan II osan 4 kohdassa.

               iii)

               Liettuan tasavallan toimivaltaiset viranomaiset ovat itse todenneet, että Grasalva-nimistä lääkettä koskeviin asiakirjoihin ei sisälly mitään tietoja direktiivin 2001/83/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2003/63/EY, liitteessä I olevan II osan 4 kohdassa tarkoitetuista prekliinisistä tai kliinisistä kokeista, jotka koskevat sitä, vastaako Grasalva-niminen lääke samankaltaisille biologisille lääkevalmisteille turvallisuuden ja tehon osalta asetettuja vaatimuksia.

               iv)

               Grasalva-nimisen lääkkeen kansallinen myyntilupa ei vastaa direktiivin 2001/83/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2003/63/EY, liitteessä I olevan II osan 4 kohdassa asetettuja vaatimuksia, minkä vuoksi liittymisajankohdasta lukien tämä lääke olisi voitu saattaa markkinoille vain, jos sitä koskeva myyntilupa on myönnetty keskitetysti asetuksen (ETY) N:o 2309/93 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti (jota sovellettiin 20.11.2005 saakka) tai asetuksen (EY) N:o 726/2004 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti (jota sovellettiin 21.11.2005 lukien).

      (1)  Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/83/EY (EYVL L 31, s. 67).

      (2)  Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY muuttamisesta 25.6.2003 annettu komission direktiivi 2003/63/EY (EYVL L 159, s. 46).

      (3)  Ihmisille ja eläimille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön luvananto- ja valvontamenettelyistä sekä Euroopan lääkearviointiviraston perustamisesta 22.7.1993 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2309/93 (EYVL L 214, s. 1).

      (4)  Ihmisille ja eläimille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön lupa- ja valvontamenettelyistä ja Euroopan lääkeviraston perustamisesta 31.3.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 726/2004 (EYVL L 136, s. 1).


title: Asia C-290/02: Italian tasavallan 8.8.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 233/18                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           28.9.2002
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                               Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–     Komission asetuksen N:o 1663/95 (2) 8 artiklan rikkomi-           –      kumoaa Italian sellaisille julkisille palveluyrityksille, joi-
      nen: komissio on tehnyt kanteen kohteena olevan päätök-                  den osakepääomasta valtio omistaa enemmän kuin puo-
      sen, mukaan luettuna eräät korjaukset, jotka poikkeavat                  let, myöntämistä verohelpotuksista ja korkotukilainoista
      Espanjan kuningaskunnan toimittamista asiakirjoista suo-                 5.6.2002 tehdyn komission päätöksen 2 artiklan, joka
      raan pääteltävissä olevista luvuista, noudattamatta tältä                kuuluu seuraavasti:
      osin asetuksen N:o 1663/95 8 artiklan 1 kohdassa
      säädettyä menettelyä, jonka mukaan sen oli odotettava
      jäsenvaltion vastausta, aloitettava kahdenväliset keskuste-              ”28.12.1995 annetun lain nro 549 3 §:n 70 momentin
      lut voidakseen arvioida rikkomuksen vakavuutta sekä                      ja 30.8.1993 annetun asetuksen nro 331 (muunnettu
      yhteisölle aiheutunutta vahinkoa, sekä tarvittaessa sallitta-            laiksi 29.10.1993 annetulla lailla nro 427) 66 §:n 14
      va jäsenvaltion pyrkivän sopimukseen.                                    momentin säännökset, joilla säädetään, että [ko. palvelu-
                                                                               yritykset] vapautetaan tuloverosta kolmen vuoden ajaksi,
      Tästä menettelyn noudattamatta jättämisestä seuraa, että                 ja 1.7.1986 annetun lain nro 318 (muuttaen muunnettu
      Espanja ei ole voinut vedota näyttöä koskeviin seikkoihin                9.8.1986 annetuksi laiksi nro 488) 9 §:n nojalla myönne-
      eikä toimittaa asianmukaisia asiakirjoja voidakseen perus-               tyillä lainoilla annetut etuudet 8.6.1990 annetussa laissa
      tella aiheutuneet menot, mikä sen mukaan tarkoittaa, että                nro 142 tarkoitetuille osakeyhtiöille, joiden osakepää-
      sen puolustautumisoikeuksia on loukattu.                                 omasta valtio omistaa enemmän kuin puolet, ovat perus-
                                                                               tamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua
                                                                               valtiontukea. Nämä tuet eivät sovellu yhteismarkkinoille”.
–     Toissijaisesti: korjattu summa, erityisesti maksuelimenä
      olevan Castillo-La Manchan osalta, on virheellinen.
(1) Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosas-      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    tosta varainhoitovuonna 2001 rahoitettuja jäsenvaltioiden menoja
    koskevien tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä 12 päivänä
    kesäkuuta 2002 tehty komission päätös 2002/461/EY (EYVL
    L 160, 18.6.2002, s. 28).                                           Italian hallitus väittää, ettei komission päätöksen kohteina
(2) Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 729/70 soveltamista koskevista        olevia toimenpiteita voitu pitää valtiontukina etenkään niiden
    yksityiskohtaisista säännöistä EMOTR:n tukiosaston tilien tarkas-   myöntämisajankohtina ja että koska ne olivat kaikin puolin
    tamisen ja hyväksymisen osalta 7 päivänä heinäkuuta 1995            sallittuja, niitä voidaan nykyisin pitää asetuksen (EY) N:o 659/
    annettu komission asetus (EY) N:o 1663/95 (EYVL L 158,
    8.7.1995, s. 6).
                                                                        1999 (1) 1 artiklan b kohdassa tarkoitettuina olemassaolevina
                                                                        tukina.
                                                                        Kun otetaan huomioon ne tosiasialliset ja oikeudelliset olosuh-
                                                                        teet, joissa ne paikallisia palveluja tarjoavat yhtiöt, joiden
                                                                        osakepääomasta valtio omistaa enemmän kuin puolet, todelli-
                                                                        suudessa toimivat – ja erityisesti niiden toiminnalle luonteen-
                                                                        omaiset, täysin perustamissopimuksen kanssa yhteensoveltu-
                                                                        vat yksinoikeudet – kilpailun vääristyminen ei ole ollut miten-
                                                                        kään mahdollista, joten näitä toimenpiteitä ei voida pitää EY
                                                                        87 artiklassa tarkoitettuna valtiontukena.
Italian tasavallan 8.8.2002 Euroopan yhteisöjen komissio-
                     ta vastaan nostama kanne
                                                                        Toimenpiteet täyttävät kaikilta osiltaan täysin ne edellytykset,
                           (Asia C-290/02)                              jotka tuille on asetettu, jotta niitä voitaisiin pitää yhteensoveltu-
                                                                        vina EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja mahdollisesti
                                                                        myös EY 86 artiklan 2 kohdan kanssa.
                           (2002/C 233/29)
                                                                        (1) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamis-
                                                                            ta koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuu-
                                                                            ta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83,
                                                                            27.3.1999 s. 1).
Italian tasavalta on 8.8.2002 nostanut kanteen Euroopan
yhteisöjen komissiota vastaan Euroopan yhteisöjen tuomiois-
tuimessa. Kantajan asiamiehenä on professori Umberto Leanza,
avustajanaan valtionasiamies Maurizio Fiorilli.


title: Asia T-329/06: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 21.5.2008 — Enercon v. SMHV (E) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin E rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdottomat hylkäysperusteet — Erottamiskyvyn puuttuminen — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)

text:
               5.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/33

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 21.5.2008 — Enercon v. SMHV (E)
   (Asia T-329/06) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin E rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdottomat hylkäysperusteet - Erottamiskyvyn puuttuminen - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)
   (2008/C 171/59)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Enercon GmbH (Aurich, Saksa) (edustajat: aluksi asianajaja R. Böhm, sittemmin asianajajat R. Böhm ja U. Sander)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 8.9.2006 tekemästä päätöksestä (asia R 394/2006-1), joka koskee sanamerkin E rekisteröimistä yhteisön tavaramerkiksi.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Enercon GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 326, 30.12.2006.


title: Asia T-265/17: Kanne 5.5.2017 – ExpressVPN v. EUIPO (EXPRESSVPN)

text:
               26.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 202/26

         Kanne 5.5.2017 – ExpressVPN v. EUIPO (EXPRESSVPN)
   (Asia T-265/17)
   (2017/C 202/42)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: ExpressVPN Ltd (Glen Vine, Yhdistynyt Kuningaskunta) (edustaja: barrister A. Muir Wood)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: Euroopan unionin nimeävä kuvamerkin, joka sisältää sanaosan EXPRESSVPN, kansainvälinen rekisteröinti – Rekisteröintihakemus nro 1 265 562

      Riidanlainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 16.2.2017 asiassa R 1352/2016-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               muuttaa riidanalaista päätöstä siten, että tavaramerkki rekisteröidään sillä perusteella, että tavaramerkki ei ole kuvaileva eikä siltä puutu erottamiskyky ja perustuen käsittelijälle ja viidennelle valituslautakunnalle toimitettuun näyttöön erottamiskykyiseksi tulemisesta käytössä

               —

               velvoittaa korvaamaan kantajalle tästä valituksesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudellinen peruste

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa, 7 artiklan 2 kohtaa ja 7 artiklan 3 kohtaa on rikottu.


title: Asia C-28/08 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 29.6.2010 — Euroopan komissio v. The Bavarian Lager Co. Ltd ja Contrôleur européen de la protection des données (CEPD) (Muutoksenhaku — Oikeus tutustua toimielinten asiakirjoihin — Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevassa menettelyssä pidettyä kokousta koskeva asiakirja — Henkilötietojen suoja — Asetus (EY) N:o 45/2001 — Asetus (EY) N:o 1049/2001)

text:
               28.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 234/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 29.6.2010 — Euroopan komissio v. The Bavarian Lager Co. Ltd ja Contrôleur européen de la protection des données (CEPD)
   (Asia C-28/08 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Oikeus tutustua toimielinten asiakirjoihin - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevassa menettelyssä pidettyä kokousta koskeva asiakirja - Henkilötietojen suoja - Asetus (EY) N:o 45/2001 - Asetus (EY) N:o 1049/2001)
   2010/C 234/04
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Docksey ja P. Aalto)

      Väliintulijat, jotka tukevat valittajan vaatimuksia: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: E. Jenkinson ja V. Jackson, avustajanaan barrister J. Coppel) ja Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet:B. Driessen ja C. Fekete)

      Valittajan vastapuolet: The Bavarian Lager Co. Ltd (edustajat: solicitor J. Webber ja solicitor M. Readings), Euroopan tietosuojavaltuutettu (asiamiehet: H. Hijmans, A. Scirocco ja H. Kranenborg)

      Väliintulijat, jotka tukevat valittajan vastapuolta: Tanskan kuningaskunta (asiamies: B. Weis Fogh), Suomen tasavalta (asiamies: J. Heliskoski) ja Ruotsin kuningaskunta (asiamies: K. Petkovska)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, joka on tehty ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-194/04, the Bavarian Lager Co. Ltd vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 8.11.2007 antamasta tuomiosta, jolla hylättiin komission 18.3.2004 tekemä päätös olla antamatta kantajan tutustuttavaksi asiakirjaa, joka oli laadittu sen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn, joka koski Yhdistyneen kuningaskunnan säännöksiä, joita sovelletaan muista jäsenvaltioista tuodun oluen myyntiin Yhdistyneen kuningaskunnan anniskelupaikoissa, yhteydessä pidetyssä kokouksessa — Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43) 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan tulkinta

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-194/04, Bavarian Lager vastaan komissio, 8.11.2007 antama tuomio kumotaan siltä osin kuin sillä kumotaan 18.3.2004 tehty komission päätös, jolla hylättiin hakemus saada tutustua 11.10.1996 pidetyn kokouksen täydelliseen pöytäkirjaan kaikkine nimineen, ja siltä osin kuin siinä velvoitetaan Euroopan komissio korvaamaan The Bavarian Lager Co. Ltd:n oikeudenkäyntikulut.

               2)

               The Bavarian Lager Co. Ltd:n kanne 18.3.2004 tehdystä komission päätöksestä, jolla hylättiin hakemus saada tutustua 11.10.1996 pidetyn kokouksen täydelliseen pöytäkirjaan kaikkine nimineen, hylätään.

               3)

               The Bavarian Lager Co. Ltd velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle sekä muutoksenhakuasteessa että ensimmäisessä oikeusasteessa käydystä oikeudenkäynnistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Tanskan kuningaskunta, Suomen tasavalta, Ruotsin kuningaskunta, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan tietosuojavaltuutettu vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 79, 29.3.2008.


title: Yhdistetyt asiat T-2/05, T-3/05, T-49/05, T-118/05 ja T-119/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 5.9.2007 — ReckittBenckiser v. SMHV

text:
               24.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/41

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 5.9.2007 — ReckittBenckiser v. SMHV
   (Yhdistetyt asiat T-2/05, T-3/05, T-49/05, T-118/05 ja T-119/05) (1)

   (2007/C 283/74)

      Oikeudenkäyntikieli: englanti

   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asiat on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EYVL C 69, 19.3.2005.


title: Asia C-521/08: Kanne 27.11.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Irlanti

text:
               7.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/21

         Kanne 27.11.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Irlanti
   (Asia C-521/08)
   (2009/C 32/35)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: H. Støvlbæk ja A. A. Gilly)

      Vastaaja: Irlanti
   Vaatimukset

               —

               on todettava, että Irlanti ei ole noudattanut ammattipätevyyden tunnustamisesta 7.9.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/36/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai joka tapauksessa, koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

               —

               Irlanti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanon määräaika päättyi 20.10.2007.

      (1)  EUVL L 255, s. 22.


title: Asia C-172/15: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 27.8.2015 – Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta

text:
               30.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 398/24

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 27.8.2015 – Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-172/15) (1)

   (2015/C 398/34)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 198, 15.6.2015.


title: Asia C-355/10: Kanne 14.7.2010 — Euroopan parlamentti v. Euroopan unionin neuvosto

text:
               11.9.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 246/34

         Kanne 14.7.2010 — Euroopan parlamentti v. Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-355/10)
   ()
   2010/C 246/58
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: M. Dean ja A. Auersperger Matić)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               Schengenin rajasäännöstön täydentämisestä Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston koordinoiman operatiivisen yhteistyön puitteissa suoritettavan ulkoisten merirajojen valvonnan osalta 26.4.2010 tehty neuvoston päätös 2010/252/EU (1), on kumottava

               —

               on määrättävä, että neuvoston päätöksen vaikutukset pidetään voimassa sen korvaamiseen asti

               —

               Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Parlamentti vaatii riidanalaisen päätöksen kumoamista sillä perusteella, että se on tehty Schengenin rajasäännöstön (2) 12 artiklan 5 kohdassa säädetty täytäntöönpanovalta ylittäen, koska siinä säädetään säännöistä, jotka koskevat ”pysäyttämistä”, ”etsintä- ja pelastustilanteita” sekä ”maihin laskemista”, minkä ei voida katsoa kuuluvan Schengenin rajasäännöstön 12 artiklassa määritellyn ”valvonnan” soveltamisalaan. Näitä sääntöjä ei voida pitää epäolennaisina ja ne muuttavat Schengenin rajasäännöstön keskeisiä seikkoja, joista säätäminen kuuluu lainsäätäjälle. Lisäksi riidanalainen päätös muuttaa niitä EU-jäsenvaltioiden velvoitteita operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston (Frontex) operaatioihin liittyen, joista säädetään Frontexia koskevassa asetuksessa (3).
   Jos tuomioistuin kumoaa riidanalaisen päätöksen, parlamentti katsoo kuitenkin, että on toivottavaa, että tuomioistuin sillä olevan vallan nojalla, SEUT 264 artiklan toisen kohdan mukaisesti, pitää voimassa riidanalaisen päätöksen vaikutukset sen korvaamiseen asti.

      (1)  Schengenin rajasäännöstön täydentämisestä Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston koordinoiman operatiivisen yhteistyön puitteissa suoritettavan ulkoisten merirajojen valvonnan osalta 26.4.2010 tehty neuvoston päätös (EUVL L 111, s. 20)

      (2)  Henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä 15.3.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 562/2006 (Schengenin rajasäännöstö) (EUVL L 105, s. 1)

      (3)  Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston perustamisesta 26.10.2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2007/2004 (EUVL L 349, s. 1)


title: Asia T-753/16: Kanne 28.10.2016 – Severstal v. komissio

text:
               16.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 14/39

         Kanne 28.10.2016 – Severstal v. komissio
   (Asia T-753/16)
   (2017/C 014/48)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: PAO Severstal (Tšerepovets, Venäjä) (edustajat: asianajaja B. Evtimov ja D. O’Keeffe, solicitor)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen muun muassa Venäjän federaatiosta peräisin olevien kylmävalssattujen teräslevytuotteiden tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 29.7.2016 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/1328, joka on julkaistu 4.8.2016Euroopan unionin virallisessa lehdessä L 210, kokonaisuudessaan siltä osin kuin se koskee kantajaa

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio rikkoi perusasetuksen (1) 18 artiklaa sekä polkumyyntisopimuksen (2) 6.8 artiklaa ja liitettä II, kun se katsoi, että kantaja oli osittain yhteistyössä toimimaton tuottaja, ja sovelsi sen käytettävissä olevia tietoja sekä teki ilmeisen arviointivirheen. Kantaja katsoo, että tämän lisäksi osittaisen yhteistyön puuttumisen seuraukset olivat selvästi epäasianmukaisia havaittujen vähäisten puutteiden valossa.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio loukkasi kantajan oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin ja kantajan puolustautumisoikeuksia, kun se rajoitti kantajan mahdollisuuksia puolustautua komission kielteisiä toteamuksia vastaan. Kantajan mukaan komissio tosiasiallisesti hylkäsi/jätti ottamatta huomioon kantajan esittämät lisätiedot tai lisäperustelut, jotka koskivat kantajan osittaista yhteistyössä toimimattomuutta.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio ei vahvistanut asianmukaista polkumyyntimarginaalia perusasetuksen 2 artiklan 12 kohdan mukaisesti sen jälkeen, kun se oli rikkonut 2 artiklan 3 kohtaa ja 2 artiklan 4 kohtaa, tulkinnut virheellisesti 2 artiklan 9 kohtaa ja tehnyt ilmeisiä arviointivirheitä, ja siihen, että komissio ei tehnyt tasapuolista vertailua perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio rikkoi perusasetuksen 3 artiklan 2 kohtaa ja 3 artiklan 5 kohtaa sekä polkumyyntisopimuksen 3.1 artiklaa, otti sille esitetyt todisteet huomioon vääristyneellä tavalla ja teki ilmeisiä arviointivirheitä, kun se arvioi vahinkoindikaattoreita virheellisesti eikä suorittanut unionin tuotannonalan tilannetta koskevaa puolueetonta tarkastelua. Kantajan mukaan komissio tukeutui ainoastaan valikoituihin unionin tuotannonalan tilannetta koskeviin taloudellisiin indikaattoreihin ja jätti ottamatta huomioon keskeisiä indikaattoreita, joista olisi käynyt ilmi erilainen, positiivisempi unionin tuotannonalan tilanne. Lisäksi kantaja esittää, että komissio omaksui puolueellisen lähestymistavan, joka suosi sen vahinkoa koskevia päätelmiä ja vääristi sille esitettyjä todisteita, kun se ei tarkastellut kyseisen tuotteen vapaita markkinoita ja kytkösmarkkinoita kokonaisuudessaan ja yhdessä kaikkien indikaattoreiden osalta ja kun se päätti tehdä erillisen kolmitahoisen arvioinnin, joka vääristi kokonaisarviointia.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio rikkoi perusasetuksen 3 artiklan 7 kohtaa, kun se arvioi virheellisesti väitetysti polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja unionin tuotannonalan tilanteen välistä syy-yhteyttä. Kantaja esittää myös, että komissio ei noudattanut velvollisuuttaan olla pitämättä muiden tekijöiden aiheuttamaa vahinkoa väitetysti polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista johtuvana eikä huomioinut muita tekijöitä, jotka voivat yhdessä katkaista syy-yhteyden.

               6)

               Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio määritti virheellisesti vahingon korjaavan tason ja siten rikkoi perusasetuksen 2 artiklan 9 kohtaa ja 9 artiklan 4 kohtaa ja teki ilmeisen arviointivirheen. Kantajan mukaan komissio erityisesti määritti kohtuuttoman ja liiallisen unionin tuotannonalan voittomarginaalin ja teki ilmeisen arviointivirheen, kun se sovelsi vahinkomarginaalin määrittämiseksi ja analogisesti kohtuullisia myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia ja etuyhteydettömän tuojan kohtuullista voittoa koskevaa oikaisua, josta on säädetty perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdassa.

      (1)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1225/2009 (EUVL L 343, s. 51).

      (2)  WTO:n polkumyyntisopimus.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 10 päivänä helmikuuta 1998, asiassa C-245/95 P, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan NTN Corporation ja Koyo Seiko Co. Ltd, jota tukevat NSK Ltd ym. (Muutoksenhaku - Polkumyynti - Japanista peräisin olevat kuulalaakerit)

text:
C 113/2                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   11.4.98
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                             nut 10.2.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
                 10 päivänä helmikuuta 1998,                        raava:
asiassa C-245/95 P, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan            1) Valitus hylätään.
NTN Corporation ja Koyo Seiko Co. Ltd, jota tukevat
                        NSK Ltd ym. (1)                             2) Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaa-
(Muutoksenhaku Ð Polkumyynti Ð Japanista peräisin                        maan tästä oikeudenkäynnistä aiheutuneet oikeuden-
                     olevat kuulalaakerit)                               käyntikulut.
                         (98/C 113/05)
                                                                    (1) EYVL C 229, 2.9.1995.
                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                           YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
Asiassa C-245/95 P, Euroopan yhteisöjen komissio (asia-                                     (viides jaosto),
miehinä Eric White ja Nicholas Khan), jossa valittaja vaa-
                                                                                12 päivänä helmikuuta 1998,
tii muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu kolmas jaosto)             asiassa C-346/95 (Finanzgericht Münchenin esittämä
yhdistetyissä asioissa T-163/94 ja T-165/94, NTN Corpo-             ennakkoratkaisupyyntö), Elisabeth Blasi vastaan Finanz-
ration ja Koyo Seiko vastaan neuvosto, 2.5.1995 antaman                                    amt München (1)
tuomion (Kok. 1995, s. II-1381) kumoamista, muina                   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi Ð Vapautus arvonlisäve-
asianosaisina:                                                      rosta Ð Kiinteän omaisuuden vuokraus Ð Hotellialalla
                                                                    tai vastaavalla alalla harjoitettavaa majoitusta koskeva
NTN Corporation, Japanin oikeuden mukaan perustettu                                            poikkeus)
yhtiö, kotipaikka Osaka (Japani), edustajinaan asianajaja
Jürgen Schwarze, Düsseldorf, ja asianajaja Malte Sprenger,                                  (98/C 113/06)
Düsseldorf, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
Claude Penning, 78 Grand-Rue, Koyo Seiko Co. Ltd,                                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Japanin oikeuden mukaan perustettu yhtiö, kotipaikka
Osaka (Japani) edustajinaan asianajaja Jacques Buhart,                 (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
Pariisi, ja barrister Charles Kaplan, prosessiosoite Luxem-             yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
burgissa asianajotoimisto Arendt et Medernach, 8Ð10 rue
Mathias Hardt, ja joita tukevat NSK Ltd, Japanin oikeu-             Asiassa C-346/95, jonka Finanzgericht München (Saksa)
den mukaan perustettu yhtiö, kotipaikka Tokio (Japani),             on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan
ja sen kahdeksan eurooppalaista tytäryhtiötä eli NSK Bea-           nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadak-
rings Europe Ltd, Englannin oikeuden mukaan perustettu              seen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa
yhtiö, kotipaikka Lontoo (Yhdistynyt kuningaskunta),                asiassa Elisabeth Blasi vastaan Finanzamt München I
NSK-RHP France SA, Ranskan oikeuden mukaan perus-                   ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsää-
tettu yhtiö, kotipaikka Guyancourt (Ranska), NSK-RHP                dännön yhdenmukaistamisesta Ð yhteinen arvonlisävero-
UK Ltd, Englannin oikeuden mukaan perustettu yhtiö,                 järjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste Ð 17 päi-
kotipaikka Ruddington (Yhdistynyt kuningaskunta), NSK-              vänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston
RHP Deutschland GmbH, Saksan oikeuden mukaan                        direktiivin (EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1) 13 artiklan
perustettu yhtiö, kotipaikka Ratingen (Saksa), NSK-RHP              B kohdan b alakohdan 1 alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen
Italia Spa, Italian oikeuden mukaan perustettu yhtiö, koti-         tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaos-
paikka Milano (Italia), NSK-RHP Nederland BV, Alanko-               ton puheenjohtaja C. Gulmann sekä tuomarit M. Wathelet
maiden oikeuden mukaan perustettu yhtiö, kotipaikka                 (esittelevä tuomari), J. C. Moitinho de Almeida, D. A. O.
Amstelveen        (Alankomaat),       NSK-RHP       European        Edward ja J.-P. Puissochet, julkisasiamies: F. G. Jacobs,
Distribution Centre BV, Alankomaiden oikeuden mukaan                kirjaaja: johtava hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau,
perustettu yhtiö, kotipaikka Amstelveen (Alankomaat), ja            on antanut 12.2.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on
NSK-RHP Iberica SA, Espanjan oikeuden mukaan perus-                 seuraava:
tettu yhtiö, kotipaikka Barcelona (Espanja), edustajanaan
solicitor Robin Griffithin valtuuttamana David Vaughan,             Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmu-
QC, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Marc              kaistamisesta Ð yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhden-
Loesch, 8 rue Zithe, Euroopan unionin neuvosto (asiamie-            mukainen määräytymisperuste Ð 17 päivänä toukokuuta
henä António Tanca), ja Federation of European Bearing              1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/
Manufacturers' Associations, kotipaikka Frankfurt-am-               ETY 13 artiklan B kohdan b alakohdan 1 alakohtaa voi-
Main (Saksa), yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpa-            daan tulkita siten, että muiden kuin läheisten lyhytaikai-
nossa: presidentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen              nen majoittaminen hotellialaa vastaavalla alalla on verol-
puheenjohtajat C. Gulmann, H. Ragnemalm (esittelevä                 lista. Tältä osin 13 artiklan B kohdan b alakohdan 1 ala-
tuomari) ja M. Wathelet sekä tuomarit G. F. Mancini, J. C.          kohdan kanssa ei ole ristiriidassa se, että verotusta
Moitinho de Almeida, P. J. G. Kapteyn, J. L. Murray,                sovelletaan sopimuksiin, jotka on solmittu alle kuudeksi
D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann ja L.         kuukaudeksi, kun tämän keston on katsottava ilmentävän
Sevón, julkisasiamies: P. LeÂger, kirjaaja: R. Grass, on anta-      osapuolten tarkoitusta. Kansallisen tuomioistuimen tehtä-


title: Asia T-44/17: Kanne 23.1.2017 – Camomilla v. EUIPO – CMT (CAMOMILLA)

text:
               27.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/17

         Kanne 23.1.2017 – Camomilla v. EUIPO – CMT (CAMOMILLA)
   (Asia T-44/17)
   (2017/C 095/27)
   Kannekirjelmän kieli: italia

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Camomilla Srl (Buccinasco, Italia) (edustajat: asianajajat M. Mussi ja H. Chiappetta)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: CMT Compagnia manifatture tessili Srl (CMT Srl) (Napoli, Italia)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki CAMOMILLA – EU-tavaramerkki nro 7 077 555

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 21.11.2016 asiassa R 2250/2015-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               muuttaa riidanalaista päätöstä siten, että CMT:n vaatimus mitättömäksi toteamisesta hylätään kokonaisuudessaan

               —

               toissijaisesti muuttaa riidanalaista päätöstä siten, että vaatimus mitättömäksi toteamisesta hylätään myös seuraavien tavaroiden osalta: ”Luokka 18: Nahat ja nahan jäljitelmät ja niistä tehdyt tavarat, jotka eivät sisälly muihin luokkiin; reput, avainkotelot (nahkatavarat), asiakirjakansiot, lompakot, kukkarot (ei jalometallista), laukut, kosmetiikkalaukut, kotelot ja säilytysrasiat; luokka 25: Vaatteet, jalkineet, päähineet, käsineet, bolerot, stoolat, kylpytakit”.

               —

               myös toissijaisesti kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan nyt vireillä olevasta oikeudenkäynnistä aiheutuneet kulut ja C.M.T. Compagnia Manifatture Tessili S.r.l:n korvaamaan asian käsittelystä valituslautakunnassa aiheutuneet kulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 1 kohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 53 artiklan 1 kohdan a alakohtaa yhdessä 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 57 artiklan 3 kohtaa ja saman artiklan 2 kohtaa on rikottu.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 21 päivänä maaliskuuta 2002 asiassa T-231/99, Colin Joynson vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu – Oluen toimitussopimukset – Yksilöllinen poikkeuslupa – EY 81 artiklan 1 kohta)

text:
15.6.2002               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 144/39
1)    Kanne hylätään.                                                    3)    Väliintulija vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
2)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä velvoite-
      taan korvaamaan vastaajan ja väliintulijan oikeudenkäynti-
                                                                         (1) EYVL C 6, 8.1.2000.
      kulut.
(1) EYVL C 281, 2.10.1999.
                                                                         YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                                                                                MIOISTUIMEN TUOMIO
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                    MIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                26 päivänä helmikuuta 2002
                  21 päivänä maaliskuuta 2002
                                                                         asiassa T-323/99, Industrie Navali Meccaniche Affini SpA
                                                                         (INMA) ja Italia Investimenti SpA (Itainvest) vastaan
asiassa T-231/99, Colin Joynson vastaan Euroopan yhtei-                                 Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                         söjen komissio (1)
                                                                         (Valtiontuet – Laivanrakennusteollisuus – Tukien käsite –
(Kilpailu – Oluen toimitussopimukset – Yksilöllinen poik-                                      Puutteelliset perustelut)
               keuslupa – EY 81 artiklan 1 kohta)
                                                                                (2002/C 144/83)
                          (2002/C 144/82)
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                                           (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Asiassa T-231/99, Colin Joynson, kotipaikka Manchester (Yh-              Asiassa T-323/99, Industrie Navali Meccaniche Affini SpA
distynyt kuningaskunta), edustajinaan barrister B. Bedford ja            (Inma), kotipaikka La Spezia (Italia), selvitystilassa, edustaja-
solicitor S. Ferdinand, solicitor J. Kelly, solicitor A. Oliver,         naan S. Capparucci, ja Italia Investimenti SpA (Itainvest),
solicitor E. Bonner-Evans, solicitor T. Malyn ja solicitor               kotipaikka Rooma (Italia), edustajinaan tässä menettelyssä
M. Noble, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-               asianajajat G. M. Roberti ja F. Sciaudone, prosessiosoite
nään K. Wiedner, avustajanaan barrister N. Khan), jota tukee             Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asia-
Bass plc, kotipaikka Lontoo (Yhdistynyt kuningaskunta), edus-            miehenään K.-D. Borchardt, avustajinaan aluksi asianajajat
tajinaan solicitor M. Farquharson, solicitor J. Block ja solicitor       A. Abate ja E. Cappelli, sittemmin asianajajat Abate ja
N. Green, prosessiosoite Luxemburgissa, jossa kantaja vaatii             G. Conte), jossa kantajat vaativat ensimmäisen oikeusasteen
EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisesta menette-                tuomioistuinta kumoamaan komission 20.7.1999 tekemän
lystä asia (IV/36.081/F3 – Bass) 16 päivänä kesäkuuta 1999               päätöksen 2000/262/EY valtiontuesta, jonka Italia on myöntä-
tehdyn komission päätöksen 1999/473/EY (EYVL L 186, s. 1)                nyt Inma-nimiselle telakalle (EYVL 2000, L 83, s. 21), yhteisö-
kumoamista, Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu viides
tuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-             jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
johtaja J. Azizi sekä tuomarit K. Lenaerts ja M. Jaeger, kirjaaja:       P. Lindh sekä tuomarit R. Garcı́a-Valdecasas, J. D. Cooke,
hallintovirkamies J. Palacio González, on antanut 21.3.2002             M. Vilaras ja N. Forwood, kirjaaja: hallintovirkamies J. Pala-
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                               cio González, on antanut 26.2.2002 tuomion, jonka tuomio-
                                                                         lauselma on seuraava:
1)    Kanne hylätään.
                                                                         1)    Valtiontuesta, jonka Italia on myöntänyt Inma-nimiselle tela-
2)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet                 kalle, 20 päivänä heinäkuuta 1999 tehty komission päätös
      velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.                   2000/262/EY kumotaan.


title: Asia C-499/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 3.12.2009 — Hans-Joachim Flebbe Filmtheater GmbH & Co. KG v. Finanzamt Hamburg-Barmbek-Uhlenhorst

text:
               13.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/22

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 3.12.2009 — Hans-Joachim Flebbe Filmtheater GmbH & Co. KG v. Finanzamt Hamburg-Barmbek-Uhlenhorst
   (Asia C-499/09)
   2010/C 63/35
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesfinanzhof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja ja Revision-valittaja: Hans-Joachim Flebbe Filmtheater GmbH & Co. KG

      Vastaaja ja Revision-vastapuoli: Finanzamt Hamburg-Barmbek-Uhlenhorst

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko silloin kyseessä jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1) 5 artiklassa tarkoitettu tavaran luovutus, kun ruoka-annoksia tai aterioita myydään välittömästi nautittavaksi?

               2)

               Vaikuttaako kysymykseen 1 annettavaan vastaukseen se, suoritetaanko tässä yhteydessä täydentäviä palveluja (pöytien, tuolien tai muun ruokailuinfrastruktuurin antaminen käyttöön, elokuvan esittäminen)?

               3)

               Jos kysymykseen 1 annettava vastaus on myöntävä: onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY liitteessä H olevan 1 ryhmän käsitettä ”elintarvike” tulkittava siten, että se kattaa ”mukaan otettavaksi tarkoitetut” elintarvikkeet vain sellaisina kuin ne myydään tavanomaisesti elintarvikeliikkeessä, vai kattaako se myös ruoka-annokset tai ateriat, jotka on — keittämällä, paistamalla, leipomalla tai muulla tavalla — valmistettu välittömästi nautittavaksi?

      (1)  EUVL L 145, s. 1