title: Asia F-37/09: Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 29.6.2010 — Doyle v. Euroopan poliisivirasto (Europol) (Henkilöstö — Europolin henkilöstö — Sopimuksen uudistamatta jättäminen — Toistaiseksi voimassa oleva sopimus — Europolin henkilöstösääntöjen 6 artikla — Puolustautumisoikeuksien kunnioittamisen periaate)

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/69

      Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 29.6.2010 — Doyle v. Euroopan poliisivirasto (Europol)
      (Asia F-37/09) (1)

      (Henkilöstö - Europolin henkilöstö - Sopimuksen uudistamatta jättäminen - Toistaiseksi voimassa oleva sopimus - Europolin henkilöstösääntöjen 6 artikla - Puolustautumisoikeuksien kunnioittamisen periaate)
      (2010/C 288/129)
      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Margaret Doyle (Noordwijkerhout, Alankomaat) (edustajat: aluksi asianajaja P. de Casparis, sittemmin asianajajat W. J. Dammingh ja N. D. Dane)

         Vastaaja: Euroopan poliisivirasto (Europol) (asiamiehet: D. Neumann ja D. El Khoury, avustajinaan asianajajat B. Wägenbaur ja R. Van der Hout)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Sen 12.6.2008 tehdyn päätöksen, jolla kantajalle ilmoitettiin, ettei hänelle ollut mahdollista tarjota vakituista työtä, sekä sen 7.1.2009 tehdyn päätöksen, jolla hylättiin ensimmäisestä päätöksestä tehty valitus, kumoaminen

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Päätös, joka on tehty 12.6.2008 ja jolla Euroopan poliisivirasto (Europol) on kieltäytynyt tarjoamasta Margaret Doylelle toistaiseksi voimassa olevaa sopimusta, kumotaan.

                  2)

                  Europol velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 167, 18.7.2009, s. 26.


title: Asia T-366/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.3.2017 – Ranska v. komissio (Valtiontuet — Meriliikenteen kabotaasi — Tuet, jotka Ranska on myöntänyt Société Nationale Corse Méditerranée (SNCM) -yhtiölle ja Compagnie Méridionale de Navigation -yhtiölle — Yleistä taloudellista etua koskeva palvelu — Korvaus, joka maksetaan peruspalvelun lisäksi suoritettavasta palvelusta, jolla katetaan turistikauden kiireisimmät ajanjaksot — Päätös, jolla tuet todetaan sisämarkkinoille soveltumattomiksi — Valtiontuen käsite — Etu — Tuomio Altmark)

text:
               18.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 121/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.3.2017 – Ranska v. komissio
   (Asia T-366/13) (1)

   ((Valtiontuet - Meriliikenteen kabotaasi - Tuet, jotka Ranska on myöntänyt Société Nationale Corse Méditerranée (SNCM) -yhtiölle ja Compagnie Méridionale de Navigation -yhtiölle - Yleistä taloudellista etua koskeva palvelu - Korvaus, joka maksetaan peruspalvelun lisäksi suoritettavasta palvelusta, jolla katetaan turistikauden kiireisimmät ajanjaksot - Päätös, jolla tuet todetaan sisämarkkinoille soveltumattomiksi - Valtiontuen käsite - Etu - Tuomio Altmark))
   (2017/C 121/29)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: aluksi E. Belliard, G. de Bergues, D. Colas ja N. Rouam, sitten G. de Bergues, D. Colas, F. Alabrune ja J. Bousin, ja lopuksi D. Colas, F. Alabrune ja J. Bousin)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Afonso ja B. Stromsky)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota valtiontuesta SA.22843 (2012/C) (ex 2012/NN), jota Ranska on myöntänyt Société Nationale Corse Méditerranée -yhtiölle ja Compagnie Méridionale de Navigation -yhtiölle, 2.5.2013 tehty komission päätös 2013/435/EU (EUVL 2013, L 220, s. 20)

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Ranskan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut, välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      (1)  EUVL C 252, 31.8.2013.


title: Asia C-28/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 15.6.2006 (College van Beroep voor het bedrijfslevenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — G.J. Dokter, Maatschap Van den Top ja W. Boekhout v. Minister van Landbouw ja Natuur en Voedselkwaliteit (Maatalous — Suu- ja sorkkataudin torjunta — Direktiivi 85/511/ETY — Direktiivi 90/425/ETY — Muun kuin direktiivin 85/511/ETY liitteessä mainitun laboratorion suorittamat suu- ja sorkkataudin esiintymisen havaitsemiseksi tehtävät laboratoriotutkimukset — Kansallisille viranomaisille kuuluva harkintavalta — Suhteellisuusperiaate — Puolustautumisoikeuksien kunnioittamisen periaate)

text:
               12.8.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 15.6.2006 (College van Beroep voor het bedrijfslevenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — G.J. Dokter, Maatschap Van den Top ja W. Boekhout v. Minister van Landbouw ja Natuur en Voedselkwaliteit
   (Asia C-28/05) (1)

   (Maatalous - Suu- ja sorkkataudin torjunta - Direktiivi 85/511/ETY - Direktiivi 90/425/ETY - Muun kuin direktiivin 85/511/ETY liitteessä mainitun laboratorion suorittamat suu- ja sorkkataudin esiintymisen havaitsemiseksi tehtävät laboratoriotutkimukset - Kansallisille viranomaisille kuuluva harkintavalta - Suhteellisuusperiaate - Puolustautumisoikeuksien kunnioittamisen periaate)
   (2006/C 190/08)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: G.J. Dokter, Maatschap Van den Top ja W. Boekhout

      Vastaajat: Minister van Landbouw ja Natuur en Voedselkwaliteit
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — College van Beroep voor het bedrijsfsleven — Yhteisön toimenpiteistä suu- ja sorkkataudin torjumiseksi 18 päivänä marraskuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/511/ETY (EYVL L 315, s. 11) tulkinta — Direktiivin 11 artiklan 1 kohdan ensimmäinen luetelmakohta, 13 artiklan 1 kohdan toinen luetelmakohta ja liite B — Välitön oikeusvaikutus — Laboratorio, jota ei ole mainittu liitteessä B — Kansallisten viranomaisten harkintavalta
   Tuomiolauselma

               1)

               Yhteisön toimenpiteistä suu- ja sorkkataudin torjumiseksi 18 päivänä marraskuuta 1985 annettua neuvoston direktiiviä 85/511/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 26.6.1990 annetulla neuvoston direktiivillä 90/423/ETY, on tulkittava siten, että direktiivin liitteessä B mainitun laboratorion yhteys- tai henkilötiedoissa tapahtuneiden muutosten, joita ei kyseisen direktiivin 17 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti ollut merkitty liitteeseen, seurauksena kyseinen laboratorio menettää tässä liitteessä tarkoitetun laboratorion aseman ainoastaan, jos nämä muutokset voivat vaikuttaa laboratorion turvallisuuteen siltä osin kuin kyse on suu- ja sorkkatautiviruksen leviämisvaarasta tämän laboratorion suorittamien tutkimusten aikana ja jos ne lisäävät siten paikallisten taudille alttiiden eläinten tarttumisvaaraa. Lisäksi mainitun direktiivin 85/511 vastaista ei ole, että jäsenvaltio toteuttaa eläinlääkärin- ja kotieläinjalostustarkastuksista yhteisön sisäisessä tiettyjen elävien eläinten ja tuotteiden kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/425/ETY 10 artiklan 1 kohdassa säädetyt toimenpiteet suu- ja sorkkataudin torjumiseksi sellaisen laboratorion antamien tutkimustulosten perusteella, jota ei mainita saman direktiivin 85/511 liitteessä B.

               2)

               Toimivaltaisella viranomaisella on velvollisuus hyväksyä sellaisen laboratorion, jolla on direktiivin 85/511 liitteeseen B merkityn laboratorion asema, antamat tutkimustulokset ja lähtökohtaisesti toteuttaa tässä direktiivissä säädetyt tai muut vaadittavat toimenpiteet, kun otetaan huomioon tarve torjua suu- ja sorkkatautia nopeasti ja tehokkaasti. Toimivaltaisella viranomaisella on velvollisuus ottaa jopa huomioon sellaisen laboratorion antama tulos, jolla ei ole tällaista asemaa, tarvittaessa sellaisten asianmukaisten toimenpiteiden toteuttamiseksi, joista säädetään yhteisön lainsäädännössä. Koska tämä laboratorio ei kuitenkaan enää välttämättä tarjoa samoja luotettavuuden takeita kuin laboratorio, jolla on mainittuun liitteeseen B merkityn laboratorion asema, toimivaltaisen viranomaisen on ennen ryhtymistä asianmukaisiin toimenpiteisiin varmistuttava mainitun tuloksen luotettavuudesta. Joka tapauksessa kyseinen viranomainen voi toteuttaa toimenpiteet suu- ja sorkkataudin torjumiseksi ainoastaan yhteisön oikeuden yleisiä periaatteita, erityisesti suhteellisuusperiaatetta ja perusoikeuksia noudattaen.

      (1)  EUVL C 93, 16.4.2005.


title: Asia T-127/07 P: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 10.6.2008 — Bligny v. komissio (Muutoksenhaku — Virkamiehet — Avoin kilpailu — Osallistumisedellytykset — Kirjallisten kokeiden korjaamiseen osallistumisen epääminen — Kilpailuilmoitus — Epätäydellinen hakemus — Kansalaisuustodistus — Selvästi perusteeton valitus)

text:
               2.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 197/24

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 10.6.2008 — Bligny v. komissio
   (Asia T-127/07 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Virkamiehet - Avoin kilpailu - Osallistumisedellytykset - Kirjallisten kokeiden korjaamiseen osallistumisen epääminen - Kilpailuilmoitus - Epätäydellinen hakemus - Kansalaisuustodistus - Selvästi perusteeton valitus)
   (2008/C 197/43)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Francesco Bligny (Tassin-la-Demi-Lune, Ranska) (edustaja: asianajaja P. Lebel-Nourissat)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Currall ja K. Herrmann)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa F-142/06 ja F-142/06 AJ, Bligny vastaan komissio, 15.2.2007 antamasta määräyksestä (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) tehty valitus, jolla vaaditaan tämän määräyksen kumoamista
   Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Francesco Bligny vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja hänet velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 140, 23.6.2007.


title: Asia C-396/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 27.11.2008 (Korkeimman oikeuden (Suomi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Mirja Juuri v. Fazer Amica Oy (Sosiaalipolitiikka — Direktiivi 2001/23/EY — Työntekijöiden oikeuksien turvaaminen — Liikkeen luovutus — 4 artiklan 2 kohta — Olennainen työehtojen muutos luovutuksen yhteydessä — Työehtosopimus — Työntekijän irtisanoutuminen — Työsopimuksen päättäminen, josta työnantajan katsotaan olevan vastuussa — Seuraukset — Työnantajan maksettavana oleva rahallinen korvaus)

text:
               24.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 19/7

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 27.11.2008 (Korkeimman oikeuden (Suomi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Mirja Juuri v. Fazer Amica Oy
   (Asia C-396/07) (1)

   (Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 2001/23/EY - Työntekijöiden oikeuksien turvaaminen - Liikkeen luovutus - 4 artiklan 2 kohta - Olennainen työehtojen muutos luovutuksen yhteydessä - Työehtosopimus - Työntekijän irtisanoutuminen - Työsopimuksen päättäminen, josta työnantajan katsotaan olevan vastuussa - Seuraukset - Työnantajan maksettavana oleva rahallinen korvaus)
   (2009/C 19/11)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Korkein oikeus
   Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Mirja Juuri

      Vastapuoli: Fazer Amica Oy
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Korkein oikeus — Työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12.3.2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/23/EY (EYVL L 82, s. 16) 4 artiklan 2 kohdan tulkinta — Työnantajan vastuu sellaista työntekijää kohtaan, joka on itse irtisanonut työsopimuksensa työehtojensa heikennyttyä olennaisesti toisen työehtosopimuksen soveltamiseen johtaneen liikkeen luovutuksen vuoksi
   Tuomiolauselma
   Työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12.3.2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/23/EY 4 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että mikäli työsopimus tai työsuhde päätetään tilanteessa, jossa kyseisen säännöksen soveltamisedellytykset täyttyvät ja jossa luovutuksensaaja ei ole mitenkään jättänyt noudattamatta kyseisestä direktiivistä johtuvia velvoitteitaan, mainitussa säännöksessä ei velvoiteta jäsenvaltioita takaamaan työntekijälle oikeutta rahalliseen korvaukseen, joka luovutuksensaajan olisi maksettava, edellytyksillä, jotka koskevat oikeutta, johon työntekijä voi vedota silloin, kun hänen työnantajansa päättää lainvastaisesti hänen työsopimuksensa tai työsuhteensa. Kansallinen tuomioistuin on kuitenkin velvollinen takaamaan toimivaltansa rajoissa sen, että luovutuksensaaja vastaa tällaisessa tilanteessa ainakin seurauksista, jotka työnantajan vastuulla olevalla työsopimuksen tai työsuhteen päättämisellä on sovellettavan kansallisen oikeuden mukaan, kuten palkan ja muiden etujen maksamisesta kansallisen oikeuden mukaiselta irtisanomisajalta, jota kyseisen työnantajan on noudatettava.
   Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana on arvioida pääasiassa kyseessä olevaa tilannetta ottamalla huomioon direktiivin 2001/23 3 artiklan 3 kohdan säännöksen tulkinnan, jonka mukaan työehtosopimuksessa, jonka voimassaoloaika päättyy liikkeen luovutuspäivänä, sovittuja työehtoja ei turvata kyseisen päivän jälkeen.

      (1)  EUVL C 269, 10.11.2007.


title: Asia T-327/02: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 13.7.2006 — Muller Marine ym. v. komissio

text:
               16.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 224/53

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 13.7.2006 — Muller Marine ym. v. komissio
   (Asia T-327/02) (1)

   (2006/C 224/110)

      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

   Laajennetun kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EYVL C 323, 21.12.2002.


title: Asia C-13/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgia) on esittänyt 11.1.2010 — Knubben Dak-en Leidekkersbedrijf BV v. Belgian valtio

text:
               27.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgia) on esittänyt 11.1.2010 — Knubben Dak-en Leidekkersbedrijf BV v. Belgian valtio
   (Asia C-13/10)
   2010/C 80/25
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Knubben Dak-en Leidekkersbedrijf BV

      Vastaaja: Belgian valtio

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko yhteisön oikeus ja erityisesti palvelujen tarjoamisen vapautta koskeva periaate, sellaisena kuin se on vahvistettu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 56 artiklassa (aiemmin EY 49 artikla), esteenä 20.7.1970 tehdyn kuninkaan päätöksen nro 20 1 §:n ja 1 bis §:n kaltaisille säännöksille, joiden nojalla alennettua arvonlisäverokantaa voidaan soveltaa kiinteään omaisuuteen kohdistuviin töihin vain, jos palvelujen tarjoaja on rekisteröitynyt Belgiassa urakoitsijaksi vuoden 1992 tuloverolain 400 ja 401 §:ssä tarkoitetulla tavalla?

               2)

               Onko yhteisön oikeus ja erityisesti palvelujen tarjoamisen vapautta koskeva periaate, sellaisena kuin se on vahvistettu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 56 artiklassa (aiemmin EY 49 artikla), esteenä vuoden 1992 tuloverolain 400 ja 401 §:n ja 26.12.1998 tehdyn kuninkaan päätöksen kaltaisille säännöksille, joiden mukaan urakoitsijaksi rekisteröityminen koskee täysin ja samalla tavalla belgialaisia palvelujen tarjoajia ja Euroopan unionin johonkin toiseen maahan sijoittautuneita palvelujen tarjoajia?


title: Pretura circondariale di Pinerolon 15.1.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Cristoforo Bertinetto vastaan Biraghi SpA (Asia C-22/99)

text:
27.3.1999               FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 86/9
SA vastaan Fazenda PuÂblica ennakkoratkaisua seuraaviin            jahr, prosessiosoite Luxemburgissa c/o Euroopan komis-
kysymyksiin:                                                       sion oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la
                                                                   Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
1. Voiko yksityinen vedota neuvoston direktiivin
     69/335/ETY (1) 10 ja 12 artiklaan valtiota vastaan,
                                                                   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
     vaikka kyseinen valtio ei ole saattanut direktiiviä
     osaksi kansallista oikeusjärjestystä?
                                                                   1. toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut EY:n
2. Onko direktiivin 69/335/ETY 4 artiklan 3 kohdassa                    perustamissopimuksen ja kilpailuihin tarkoitettujen
     tarkoitettujen liiketoimien katsottava kuuluvan saman              hevoseläinten kaupasta ja kilpailuihin osallistumisen
     direktiivin 10 artiklassa säädetyn kiellon alaan siten,            edellytyksistä 26 päivänä kesäkuuta 1990 annetun
     että sen mukaan on kiellettyä kantaa sekä veroa pää-               neuvoston direktiivin 90/428/ETY (1) mukaisia velvoit-
     oman hankinnasta että periä muodosta riippumatta                   teitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa
     mitä tahansa muuta maksua siinäkin tapauksessa, että               kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,
     kyseessä on nimenomaisesti julkisoikeudellinen maksu               asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,
     eikä vero?
                                                                   2. velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeuden-
3. Onko direktiivin 69/335/ETY 10 artiklaa ja 12 artiklan
                                                                        käyntikulut.
     1 kohdan e alakohtaa tulkittava siten, että sen vas-
     taista on, että yhtiöpääoman korotusta koskevien pää-
     tösten tai perustamiskirjan muutosten (lakisääteisestä)
     julkisesta asiakirjasta maksettavien notaarinpalkkioi-        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     den suuruus vaihtelee vastaavasti korotuksen tai yhtiö-
     pääoman suuruuden mukaan?
                                                                   EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen koh-
                                                                   dan ja 5 artiklan ensimmäisen kohdan pakottavien mää-
4. Voidaanko näitä palkkioita Ð ks. 5 § Ð arvioida pal-            räysten mukaan jäsenvaltiolla, jolle direktiivi on osoitettu,
     velun     tarjoamisesta     aiheutuneen    kustannuksen       on velvollisuus saattaa se säädetyssä määräajassa osaksi
     mukaan?                                                       kansallista oikeusjärjestystä.
5. Mitä on ymmärrettävä näillä kustannuksilla? Kuu-
     luvatko niihin notaareiden ja näiden toimistojen henki-       Määräaika päättyi Itävallan tasavallan osalta 1.1.1995,
     lökunnan palkat samoin kuin kiinteistö- ja kalustoku-         eivätkä sen kaikki osavaltiot olleet hyväksyneet tarvittavia
     lut sekä muut vastaavat kulut?                                säännöksiä tämän määräajan kuluessa.
                                                                   (1) EYVL L 224, 1.8.1990, s. 60.
6. Onko näin ollen direktiivin 69/335/ETY 10 artiklan ja
     12 artiklan 1 kohdan e alakohdan nojalla sallittua ja
     siten lainmukaista periä sellaisia palkkioita, jotka ylit-
     tävät mainitut kustannukset? Ja jos on, niin kuinka
     suuri ylitys sallitaan?
(1) Pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista
    17 päivänä heinäkuuta 1969 annettu neuvoston direktiivi        Pretura circondariale di Pinerolon 15.1.1999 tekemällään
    69/335/ETY (EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25).                     päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
                                                                             Cristoforo Bertinetto vastaan Biraghi SpA
                                                                                (Asia C-22/99)
                                                                                (1999/C 86/18)
Euroopan yhteisöjen komission 29.1.1999 Itävallan tasa-
                 valtaa vastaan nostama kanne                      Pretura circondariale di Pinerolo on pyytänyt 15.1.1999
                                                                   tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan
                          (Asia C-20/99)
                                                                   yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 1.2.1999, Euroo-
                         (1999/C 86/17)                            pan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Cristoforo Berti-
                                                                   netto vastaan Biraghi SpA ennakkoratkaisua seuraavaan
                                                                   kysymykseen:
Euroopan      yhteisöjen komissio on nostanut 29.1.1999
Euroopan     yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan
tasavaltaa   vastaan. Kantajan asiamiehenä on Euroopan             Kielletäänkö neuvoston asetuksen N:o 804/68 (1)
komission    oikeudellisen yksikön virkamies Michael Nie-          3 artiklassa Italian valtiota säätämästä lailla alan jär-
 ---pagebreak--- C 86/10                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     27.3.1999
jestöjen sopimuksista, joilla on tarkoitus ennalta määrätä            edellytysten ja menettelyjen vahvistamista ei ole vielä
maidon hinnasta 16.3.1988 annetun lain nro 88 (2) ja siinä            yhdenmukaistettu yhteisön tasolla. Käsiteltävänä olevassa
säädettyjen menettelyjen mukaisesti?                                  asiassa kyseessä olevat ranskalaiset säännökset koskevat
                                                                      sellaisen vallan luovuttamista Ranskan tulliviranomaisille,
                                                                      jota nämä voivat käyttää tarkastustensa osalta. Säännökset
(1) EYVL L 148, 28.6.1968, s. 13.                                     koskevat näin ollen erityisesti sellaisten tavaroiden tarkas-
(2) Italian tasavallan virallinen lehti nro 69, 23.3.1988, osa V,
                                                                      tusta, jotka ovat lähtöisin Ranskan alueen ulkopuolelta, ja
    s. 2469.
                                                                      ne ovat siten yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä
                                                                      tarkoitetulla tavalla ºerotuksin sovellettaviaº toimenpi-
                                                                      teitä. Kyseiset toimenpiteet eivät niiden luonne ja tarkoitus
                                                                      huomioon ottaen ole asianmukainen keino autojen varao-
                                                                      sien ostajien turvallisuuden takaamiseksi; Ranskan viran-
                                                                      omaiset eivät myöskään ole millään tavoin osoittaneet,
                                                                      että tuotteet, joista maksuja maksetaan, olisivat tosiasialli-
Euroopan yhteisöjen komission 2.2.1999 Ranskan tasaval-               sesti vaarallisia ihmisten turvallisuudelle ja hengelle. Jäsen-
                   taa vastaan nostama kanne                          valtio ei lisäksi missään tilanteessa voi vedota perustamis-
                                                                      sopimuksen 36 artiklaan sellaisten etujen puolustamiseksi,
                          (Asia C-23/99)                              jotka sijaitsevat toisen jäsenvaltion alueella.
                          (1999/C 86/19)
                                                                      Mallioikeuden haltijalle annettu yksinoikeus kattaa val-
                                                                      mistuksen ja myynnin jäsenvaltion alueella, eikä se teollis-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 2.2.1999                     ja tekijänoikeuksien alueellisuutta koskeva periaate huomi-
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan                  oon ottaen voi vaikuttaa siten, että sillä suojattaisiin
tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudelli-             kyseistä oikeutta muilla kuin jäsenvaltion markkinoilla.
nen pääneuvonantaja Richard B. Wainwright ja oikeudelli-              Se, että Ranskan alueen kautta kuljetetaan tavaroita, joita
sessa yksikössä toimiva kansallinen virkamies Olivier Cou-            ei ole valmistettu siellä ja joita ei ole tarkoitettu siellä
vert-CasteÂra, prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos                myytäviksi, ei sellaisenaan loukkaa yksinoikeutta, joka
Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                           Ranskan oikeudessa annetaan mallioikeuden haltijalle.
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo-
mioistuin
Ð toteaa, että Ranskan tasavalta on jättänyt noudatta-                Euroopan yhteisöjen komission 1.2.1999 Saksan liittotasa-
     matta sille EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan                                  valtaa vastaan nostama kanne
     nojalla kuuluvia velvoitteita, koska se on teollis- ja
     tekijänoikeuksia koskevan lainsäädännön perusteella                                        (Asia C-24/99)
     pannut täytäntöön tulliviranomaisten suorittamia mak-
     sujen pidättämistä koskevia menettelyjä, jotka kohdis-                                     (1999/C 86/20)
     tuvat tuotteisiin, jotka on laillisesti valmistettu yhdessä
     Euroopan yhteisöjen jäsenvaltiossa ja jotka on tarkoi-
     tettu sen jälkeen, kun ne on kuljetettu Ranskan alueen
     läpi toisen jäsenvaltion markkinoille, jossa niitä voi-          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 1.2.1999
     daan myydä laillisesti, ja                                       Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liit-
                                                                      totasavaltaa vastaan. Kantajan asiamies on oikeudellisen
                                                                      yksikön oikeudellinen neuvonantaja Dr. Götz zur Hausen,
                                                                      ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o komission oikeu-
Ð velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeuden-                  dellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz,
     käyntikulut.                                                     Centre Wagner, Kirchberg.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                      Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
EY:n perustamissopimuksen 30Ð36 artiklan rikkominen:
niiden tullin pidättämien maksujen lainmukaisuutta, joita             1. toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut
Ranskassa sovelletaan autojen varaosiin, jotka on valmis-                  sille tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympä-
tettu Espanjassa ja tarkoitettu Italian markkinoille, on                   ristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta
arvioitava yksinomaan suhteessa tavaroiden vapaata                         1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY (1)
liikkuvuutta koskeviin perustamissopimuksen 30 ja                          2 artiklan 1 kohdan ja 4 artiklan 1 kohdan mukaan
36 artiklaan, koska kyseisten osien mallisuojaan liittyvien                kuuluvia velvoitteita, koska 12.2.1990 annetun Gesetz


title: Asia C-332/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 17.7.2007 — Josef Holzinger v. Bundesministerin für Bildung, Wissenschaft und Kultur

text:
               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 17.7.2007 — Josef Holzinger v. Bundesministerin für Bildung, Wissenschaft und Kultur
   (Asia C-332/07)
   (2007/C 269/34)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Verwaltungsgerichtshof
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Josef Holzinger

      Vastaaja: Bundesministerin für Bildung, Wissenschaft und Kultur
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Sveitsin valaliiton henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta tekemän sopimuksen (EYVL L 114, 30.4.2002, s. 6) liitteessä I olevalla 9 artiklan 1 kohdalla välitön oikeusvaikutus (1)?

               2)

               Onko edellä mainittua määräystä tulkittava siten, että siinä edellytetään, että Sveitsissä ennen tämän sopimuksen voimaantuloa (1.6.2002) täytetyt työskentelykaudet otetaan niiden ajallisesta sijoittumisesta riippumatta huomioon uralla etenemistä varten verrattavissa olevassa työssä, jossa asianomainen henkilö on myöhemmin toiminut jossakin yhteisön jäsenvaltiossa?

      (1)  EYVL L 114, s. 6.


title: Asia C-556/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 28.2.2013 — Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Liikenne — Yhteisön rautateiden kehittäminen — Direktiivin 91/440/ETY 6 artiklan 3 kohta ja liite II — Direktiivin 2001/14/EY 4 artiklan 2 kohta ja 14 artiklan 2 kohta — Rataverkon haltija — Organisatorinen riippumattomuus ja päätöksenteon riippumattomuus — Holdingrakenne — Direktiivin 2001/14 7 artiklan 3 kohta ja 8 artiklan 1 kohta — Maksujen vahvistaminen suorien kustannusten perusteella — Hinnoittelu — Suorat kustannukset — Kokonaiskustannukset — Direktiivin 2001/14 6 artiklan 2 kohta — Kustannusten vähentämiseen tähtäävien kannustinten puuttuminen — Direktiivin 91/440 10 artiklan 7 kohta — Direktiivin 2001/14 30 artiklan 4 kohta — Sääntelyelin — Toimivalta)

text:
               20.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 114/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 28.2.2013 — Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-556/10) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Liikenne - Yhteisön rautateiden kehittäminen - Direktiivin 91/440/ETY 6 artiklan 3 kohta ja liite II - Direktiivin 2001/14/EY 4 artiklan 2 kohta ja 14 artiklan 2 kohta - Rataverkon haltija - Organisatorinen riippumattomuus ja päätöksenteon riippumattomuus - Holdingrakenne - Direktiivin 2001/14 7 artiklan 3 kohta ja 8 artiklan 1 kohta - Maksujen vahvistaminen suorien kustannusten perusteella - Hinnoittelu - Suorat kustannukset - Kokonaiskustannukset - Direktiivin 2001/14 6 artiklan 2 kohta - Kustannusten vähentämiseen tähtäävien kannustinten puuttuminen - Direktiivin 91/440 10 artiklan 7 kohta - Direktiivin 2001/14 30 artiklan 4 kohta - Sääntelyelin - Toimivalta)
   2013/C 114/07
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Braun ja H. Støvlbæk)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: T. Henze, J. Möller ja N. Graf Vitzthum, avustajanaan advocaat R. Van der Hout)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Tšekin tasavalta (asiamiehet: M. Smolek, J. Očková ja T. Müller) ja Italian tasavalta (asiamies: G. Palmieri, avustajanaan avvocato dello Stato S. Fiorentino)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhteisön rautateiden kehittämisestä 29.7.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/440/ETY (EYVL L 237, s. 25) 6 artiklan 3 kohdan ja liitteen II sekä rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä sekä turvallisuustodistusten antamisesta 26.2.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/14/EY (EYVL L 75, s. 29) 2 artiklan, 6 artiklan 2 kohdan, 7 artiklan 3 kohdan, 8 artiklan 1 kohdan, 14 artiklan 2 kohdan ja 30 artiklan 4 kohdan noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä ei ole toteutettu säädetyssä määräajassa

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Tšekin tasavalta ja Italian tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 38, 5.2.2011.


title: Asia F-58/15: Kanne 20.4.2015 – ZZ v. komissio

text:
               29.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 213/47

         Kanne 20.4.2015 – ZZ v. komissio
   (Asia F-58/15)
   (2015/C 213/76)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat S. Rodrigues ja A. Tymen)

      Vastaaja: komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen päätöksen kumoaminen, jolla päätettiin olla korvaamatta kantajan puolison sairauskuluja täydentävän suojan perusteella, ja väitetyn aineellisen vahingon ja henkisen kärsimyksen korvaaminen.

      Vaatimukset

               —

               9.7.2014 tehty Ispran maksutoimiston päätös, jolla päätettiin olla korvaamatta kantajan puolison sairauskuluja siten kuin 3.1.2014 tehdyssä kantajan hakemuksessa pyydettiin, on kumottava

               —

               8.1.2015 tehty Euroopan komission päätös, jolla hylättiin 16.9.2014 tehty kantajan valitus, jota täydennettiin 29.9.2014, on kumottava

               —

               kantajalle aiheutunut aineellinen vahinko on määrättävä korvattavaksi

               —

               kantajalle aiheutunut henkinen kärsimys, josta kohtuulliseksi korvaukseksi on arvioitu 5  000 euroa, on määrättävä korvattavaksi

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asian T-288/99 poistaminen rekisteristä

text:
C 264/40              FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                    1.11.2003
        Asian T-288/99 poistaminen rekisteristä (1)                          Asian T-111/03 poistaminen rekisteristä (1)
                       (2003/C 264/70)                                                      (2003/C 264/72)
                  (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men laajennetun toisen jaoston puheenjohtajan 2.9.2003              Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
antamalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-           men toisen jaoston puheenjohtajan 16.7.2003 antamalla mää-
tuimen rekisteristä on poistettu asia T-288/99, Evers V.O.F.        räyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteris-
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.                               tä on poistettu asia T-111/03, Michel Nolin vastaan Euroopan
                                                                    yhteisöjen komissio.
(1) EYVL C 63, 4.3.2000.
                                                                    (1) EYVL C 124, 24.5.2003.
        Asian T-318/99 poistaminen rekisteristä (1)
                       (2003/C 264/71)
                                                                             Asian T-249/03 R poistaminen rekisteristä
                  (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                                (2003/C 264/73)
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                              (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
men laajennetun toisen jaoston puheenjohtajan 2.9.2003
antamalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuimen rekisteristä on poistettu asia T-318/99, Avia Nederland
Coöperatie U.A vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.                Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                    men ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 5.8.2003 antamalla
(1) EYVL C 63, 4.3.2000.                                            määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-
                                                                    teristä on poistettu asia T-249/03 R, Y vastaan Euroopan
                                                                    yhteisöjen komissio.


title: Asia C-55/02: Euroopan yhteisöjen komission 22.2.2002 Portugalin tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 97/6                   FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      20.4.2002
Italian tasavallan Euroopan yhteisöjen 14.2.2002 komis-                  Italian hallitus katsoo, että sen on pakko riitauttaa kyseinen
                  siota vastaan nostama kanne                            komission päätös, jotta estettäisiin se, että päätöksen lopulli-
                                                                         suus muodostuisi esteeksi asiassa C-231/00 annettavan tuo-
                                                                         mion oikeusvaikutuksille.
                            (Asia C-54/02)
                           (2002/C 97/12)                                Italian hallitus riitauttaa ennakkojen vähentämisen ja komis-
                                                                         sion päätöksen lopullisuuden, minkä lisäksi se vaatii päätöksen
                                                                         kumoamista asetuksen (ETY) N:o 729/70 3, 5 ja 8 artiklan
                                                                         rikkomisen perusteella sekä siksi, että päätöksellä vähennettiin
                                                                         ennakkoja vuoden 1995/1996 osalta liikaa suhteessa suoritet-
Italian tasavalta on nostanut 14.2.2002 Euroopan yhteisöjen              taviin lisämaksuihin.
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan asiamiehenä on Umberto Leanza, jota avus-
taa avvocato dello Stato Gianni De Bellis.
                                                                         Viivästyskorkoja koskeva        vaatimus   markkinointivuosilta
                                                                         1995/1996 ja 1996/1997
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–     kumoaa 12.12.2001 tehdyn komission päätöksen                       Komissio on laskenut kultakin kuukaudelta suoritettavalle
      2001/889/EY siltä osin kuin siinä                                  lisämaksulle kerääntyvän koron oikein siltä osin kuin se on
                                                                         jättänyt pääomasta pois EMOTR:ille 1.9.1996 (ja 1997) ja
                                                                         joulukuun 2001 välillä ilmoitetut määrät. Se on kuitenkin
      a)   määrätään maatalouden menoista suoritettavien en-             jättänyt ottamatta huomioon vuonna 1997 toteutettua ennak-
           nakkojen vähentämisestä niihin liittyvien korkoi-             kojen vähentämistä.
           neen
                                                                         Markkinointivuoden 1995/1996 osalta komissio on jo saanut
      b)   määrätään toissijaisesti näistä menoista suoritetta-
                                                                         rahaston varoihin kokonaisuudessaan lisämaksuja vastaavan
           vien ennakkojen lopullisesta ja väliaikaisesta vähen-
                                                                         määrän vähennettyään Italialle suoritettavia ennakkoja (ennak-
           tämisestä
                                                                         koja on vähennetty todellisuudessa tätäkin suurempi määrä).
      c)   jätetään palauttamatta Italialle 45 145 363 199 Ita-
           lian liiran suuruinen summa (23315634,29 euroa),              Ennakkojen vähentämistä markkinointivuoden 1996/1997
           koska se oli alun perin saanut sen perusteettomasti           osalta, vaikka tämä määrä ei riitäkään kattamaan lisämaksuista
                                                                         saatavaa kokonaissummaa, ei ole korkoja laskettaessa otettu
                                                                         huomioon.
      d)   määrätään virheellisesti rahastolle suoritettavien
           korkojen määrä, koska niissä ei ole otettu huomioon
           päätöksessä määrättyä ennakkojen vähentämistä.
–     velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan
      oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 22.2.2002 Portugalin
                                                                                tasavaltaa vastaan nostama kanne
Ennakkojen vähentäminen ja rahoituksesta kieltäytyminen
markkinointivuoden 1996/1997 osalta
                                                                                (Asia C-55/02)
Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio on esittänyt
EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimelle ennakko-                                       (2002/C 97/13)
ratkaisupyynnön asiassa C-231/00 (Lattepiù), joka koskee
maitoalan yhteisön säännösten asianmukaista tulkintaa sekä
sitä, onko kansallisia säännöksiä jätettävä soveltamatta. Tässä
yhteydessä komission päätöstä sulkea tietyt Italian suorittamat
menot yhteisön rahoituksen ulkopuolelle ei voida hyväksyä                Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut Euroopan yhteisö-
sen lopullisuuden vuoksi, koska näyttää siltä, että siinä ei oteta       jen tuomioistuimessa kanteen Portugalin tasavaltaa vastaan.
huomioon sitä, että asiassa C-231/00 aloitettu ennakkoratkai-            Kantajan asiamiehinä ovat Jörn Sack ja Miguel França, proses-
sukysymysmenettely on jo vireillä.                                       siosoite Luxemburgissa.
 ---pagebreak--- 20.4.2002                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 97/7
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                              Euroopan yhteisöjen komission 25.2.2002 Helleenien
                                                                                tasavaltaa vastaan nostama kanne
–      toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut perus-
       tamissopimuksen ja direktiivin 98/59/EY (1) 1, 6 ja 7 ar-                                     (Asia C-59/02)
       tiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on rajoittanut
       käsitteen ”joukkovähentäminen” rakenteellisiin, teknolo-                                      (2002/C 97/14)
       gisiin tai suhdanteellisiin syihin eikä laajentanut tätä
       käsitettä kaikkiin vähentämisiin, jotka johtuvat muista
       kuin työntekijän henkilöstä,
                                                                          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 25.2.2002 Euroo-
–      velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-              pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
       käyntikulut.                                                       vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudelliset neuvonantajat
                                                                          Michel Nolin ja Minas Konstantinidis.
                                                                          Komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                          –     toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut pyöril-
                                                                                lä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden matkus-
Komissio katsoo, että joukkovähentämisen käsite ei kata                         tajan istuimia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön
Portugalin oikeusjärjestelmässä kaikkia direktiivissä tarkoitet-                lähentämisestä annetun direktiivin 76/763/EY mukautta-
tuja joukkovähentämisiä. Se ei esimerkiksi kata sellaisia tilantei-             misesta tekniikan kehitykseen 11 päivänä marraskuuta
ta, joissa työnantaja suorittaa vähentämisen muista kuin                        1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/86/EY (1)
työntekijän henkilöön liittyvistä syistä, kuten yrityksen joudut-               4 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
tua konkurssiin, selvitystilaan tai pakkolunastetuksi, tuhoudut-                (kaikkia) kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä
tua tulipalossa tai muissa ylivoimaisen esteen tilanteissa, sekä                lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, ja
yrityksen toiminnan lakkauttamisen yhteydessä sen omistajan
kuoltua. Tällainen tilanne ei vaaranna vain työntekijöiden                –     velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-
suojaa, vaan se on myös selvästi ristiriidassa oikeusvarmuuden                  käyntikulut.
periaatteen kanssa. Riippumatta siitä, että perustuslaissa on
säännökset työntekijöiden oikeudesta tehdä työtä, komissio
korostaa, että ne eivät missään tapauksessa riitä kompensoi-
maan sellaisen direktiivin puutteellista täytäntöönpanoa, jonka           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
tavoitteena on työntekijöiden suojelun vahvistaminen joukko-
vähentämisen tapauksessa ja tiettyjen vakuuksien varmistami-
                                                                          Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 249 artiklan kol-
nen työntekijöille siitä, että vähentämismenettelyssä noudate-
taan sääntöjä. Kun Portugalin viranomaiset kolmanneksi vetoa-             mannen kohdan mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan
vat oikeuskäytäntöön ja kansallisen lainsäädännön säännök-                tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu.
siin, joiden mukaan direktiiviä ei sovelleta sellaisiin
joukkovähentämisiin, jotka johtuvat muista kuin työntekijän               Perustamissopimuksen 10 artiklan ensimmäisen kohdan mu-
henkilöön liittyvistä syistä, koska tällaisissa tilanteissa sovelle-      kaan jäsenvaltiot toteuttavat kaikki yleis- ja erityistoimenpiteet,
taan vanhentumisjärjestelmää, ne rajoittavat asiattomasti direk-          jotka ovat aiheellisia tästä sopimuksesta tai yhteisön toimielin-
tiivin soveltamisalaa. Lopuksi komissio katsoo, että jos hyväk-           ten säädöksistä johtuvien velvoitteiden täyttämisen varmista-
syttäisiin väite siitä, että direktiivissä säädetty järjestelmä olisi     miseksi.
”toteuttamiskelvoton” sellaisissa työsuhteen lopettamistapauk-
sissa, jotka Portugalin lainsäädännössä luokitellaan ”vanhentu-
neiksi”, se merkitsisi sitä, että myönnettäisiin, että jäsenvaltio        Helleenien tasavalta ei kiistä sitä, että sen on toteutettava edellä
voi vedota sisäisen oikeusjärjestyksensä säännöksiin perustel-            mainitun direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet.
lakseen sen, että se jättää noudattamatta yhteisön direktiivistä
sille johtuvia velvollisuuksiaan, mikä on selvästi yhteisön
oikeuden vastaista.                                                       Komissio esittää, että tähän mennessä – vaikka säädetty
                                                                          määräaika on päättynyt 1.1.2001 – Helleenien tasavalta ei
                                                                          ole toteuttanut toimenpiteitä, joilla riidanalainen direktiivi
                                                                          pantaisiin täysimääräisesti täytäntöön Kreikan sisäisessä oi-
                                                                          keusjärjestyksessä.
(1) Työntekijöiden joukkovähentämistä koskevan jäsenvaltioiden
    lainsäädännön lähentämisestä 20 päivänä heinäkuuta 1998 annet-
    tu neuvoston direktiivi 98/59/EY (EYVL L 225, 12.8.1998, s. 16)
                                                                          (1) EYVL L 297, 18.11.1999, s. 22.


title: Asia C-176/01 P: PowerGen (UK) plc:n (aiemmin PowerGen plc) 23.4.2001 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston asiassa T-89/98, National Association of Licensed Opencast Operators (NALOO) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukivat British Coal Corporation, International Power plc (aiemmin National Power plc) ja PowerGen (UK) plc (aiemmin PowerGen plc), 7.2.2001 antamasta tuomiosta

text:
C 200/44                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        14.7.2001
PowerGen (UK) plc:n (aiemmin PowerGen plc) 23.4.2001                     b)    ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on muussa asias-
tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-                         sa (T-57/91, NALOO v. komissio (2)) katsonut, että täy-
asteen tuomioistuimen toisen jaoston asiassa T-89/98 (1),                      dentävä kantelu oli uusi kantelu, minkä vuoksi ensimmäi-
National Association of Licensed Opencast Operators                            sen oikeusasteen tuomioistuin ei voinut res judicata -
(NALOO) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota                             vaikutuksen takia todeta käsiteltävänä olevassa asiassa,
tukivat British Coal Corporation, International Power plc                      että täydentävä kantelu olisi osa yhtä ja samaa kantelua,
(aiemmin National Power plc) ja PowerGen (UK) plc                              josta oli kyse asiassa T-57/91;
 (aiemmin PowerGen plc), 7.2.2001 antamasta tuomiosta
                                                                         c)    komissio ei olisi voinut käsitellä täydentävää kantelua
                         (Asia C-176/01 P)                                     muutoin kuin siltä pohjalta, että se oli uusi kantelu.
                          (2001/C 200/80)
                                                                         EHTY:n perustamissopimuksen 63 artiklan
PowerGen (UK) plc (aiemmin PowerGen plc), kotipaikka                     1 kohdan väärä tulkinta
Lontoo, on valittanut 23.4.2001 Euroopan yhteisöjen tuo-
mioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimen toisen jaoston asiassa T-89/98, National Asso-
ciation of Licensed Opencast Operators (NALOO) vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio, jota tukivat British Coal Corpo-           PowerGen väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
ration, International Power plc (aiemmin National Power plc)             teki virheen:
ja PowerGen (UK) plc (aiemmin PowerGen plc), 7.2.2001
antamasta tuomiosta. Valittajan edustajat ovat K.P.E. Lasok,
QC, ja P. Lomas, solicitor.                                              —     kun se katsoi, että kysymyksellä komission toimivallasta
                                                                               antaa muita oikeussääntöjä kuin suosituksia ei ole merki-
                                                                               tystä;
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
a)    kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asias-              —     kun se katsoi, että komissiolla oli toimivalta tutkia
      sa T-89/98, NALOO vastaan Euroopan yhteisöjen komis-                     täydentävä kantelu, ilman, että se arvioi, voiko tällaisesta
      sio, antaman tuomion siltä osin kuin se koskee EHTY:n                    tutkimuksesta seurata oikeudellisia toimenpiteitä;
      perustamissopimuksen 63 artiklan 3 kohdan sovelta-
      mista,
                                                                         —     kun se antoi ymmärtää, että komissiolla on mahdollisesti
                                                                               toimivalta tehdä päätös tai todeta seikkoja, jotka eivät
b)    hylkää tältä osin NALOO:n vaatimuksen komission asias-
                                                                               sisälly suosituksiin ja jotka voivat synnyttää oikeuden
      sa IV/E-3/NALOO 27.4.1998 tekemän päätöksen kumoa-
                                                                               vaatia vahingonkorvausta järjestelmällisestä syrjinnästä,
      misesta ja
                                                                               jonka on väitetty tapahtuneen; 63 artiklan 1 kohdassa ei
                                                                               myönnetä tällaista toimivaltaa.
c)    velvoittaa komission ja NALOO:n korvaamaan PowerGe-
      nin oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Oikeusvarmuus
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
NALOO:n kantelujen yhteenkuuluminen                                      Valittaja esittää ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                         virheitä koskevan väitteensä tueksi seuraavat perusteet:
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että ”NA-
LOO:n ilmoittamista tilivuosiin 1986/1987-1989/1990 liitty-              —     ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin vaikuttaa ym-
vistä rikkomisista” on tehty vain ”yksi ja sama kantelu”, jonka                märtäneen, että oikeusvarmuuden periaate koskee ainoas-
komissio sai vuonna 1990, koska täydentävässä kantelussa                       taan komission ja NALOO:n välisiä suhteita;
”on vain kysymys vuoden 1990 kantelun laajentamisesta”.
Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
on tehnyt oikeudellisen virheen seuraavista syistä:                      —     se, että alkuperäisessä valituksessa viitataan aikaan ennen
                                                                               1.4.1990, ei horjuta vaan pikemminkin tukee väitettä,
a)    täydentävä kantelu ja vuonna 1990 tehty kantelu eivät                    jonka mukaan vuonna 1998 tehty päätös oli perusteltu
      muodosta ”yhtä ja samaa kantelua”;                                       oikeusvarmuuden perusteella;
 ---pagebreak--- 14.7.2001                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 200/45
—     väite siitä, että NALOO:lla oli oikeus täydentää vuonna           Consiglio di Staton 13.2.2001 tekemällään päätöksellä
      1990 tekemäänsä kantelua, koska se ei voinut riitauttaa           esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Impresa Binda &
      toukokuussa 1991 tehtyä päätöstä, ei pidä paikkaansa, ja          C. S.p.A. vastaan Comune di Torino, jota tukee ED.ART.
      vaikka NALOO voisikin tehdä näin, se ei voi odottaa                                                S.r.l.
      kolmea vuotta ennen täydentävän kantelun toimittamista;
                                                                                (Asia C-179/01)
—     ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen johtopäätös,
      jonka mukaan vuonna 1998 tehdyllä päätöksessä ei
      pelkästään vahvistettu aiemmin tehtyä päätöstä, on vir-                                      (2001/C 200/81)
      heellinen sen osalta, miten 63 artiklan 1 kohtaa sovelle-
      taan täydentävään kanteluun;                                      Consiglio di Stato on pyytänyt 13.2.2001 tekemällään päätök-
                                                                        sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 24.4.2001,
—     sillä, että komission ja NALOO:n katsottiin lopettaneen           Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-
      ennen 1.4.1990 vallinneen tilanteen käsittely kansallisten        sa Impresa Binda & C. S.p.A. vastaan Comune di Torino, jota
      tuomioistuinten toimivaltaa koskevan erehdyksen vuoksi,           tukee ED.ART. S.r.l. seuraaviin kysymyksiin:
      ei ole merkitystä;
                                                                        1)     Estääkö direktiivin 93/37/ETY (1) 30 artiklan 4 kohdan
—     NALOO:n väite ja se, että ensimmäisen oikeusasteen                       soveltamista julkisia rakennusurakoita koskevaan tarjous-
      tuomioistuin näyttää hyväksyneen tämän väitteen, louk-                   pyyntöön sisältyvä sellainen ehto, jonka mukaan tarjous-
      kaa selvästi oikeusvarmuuden periaatetta ja periaatetta,                 kilpailuun eivät voi osallistua sellaiset yritykset, jotka eivät
      jonka mukaan kerran käsiteltyä asiaa ei pidä käsitellä                   ole liittäneet tarjoukseensa ilmoitettua hintaa koskevia
      uudelleen, koska NALOO väittää, että menettely, joka ei                  selvityksiä, jotka muodostavat vähintään 75 prosenttia
      sitä toteutettaessa ollut minkään oikeudellisen kiellon                  tarjouspyyntöä koskevissa ehdoissa ilmoitetusta hin-
      vastainen eikä loukannut mitään oikeutta, johon NA-                      nasta?
      LOO:n jäsenet olisivat tuolloin voineet vedota kansalli-
      sessa tuomioistuimessa, voi milloin tahansa myöhemmin             2)     Estääkö direktiivin 93/37/ETY 30 artiklan 4 kohdan
      (menettelyn päätyttyä) synnyttää NALOO:n jäsenille oi-                   soveltamista sellainen järjestelmä, jossa ne tarjoukset,
      keuden vaatia vahingonkorvausta.                                         jotka alittavat kynnyksen, jonka perusteella tarjousta on
                                                                               pidettävä poikkeuksellisen alhaisena, jolloin hankintavi-
                                                                               ranomaisella on velvollisuus suorittaa kontradiktorinen
Komission           velvollisuus         tutkia      NALOO:n                   tarkastusmenettely, automaattisesti yksilöidään tapaus-
kantelu                                                                        kohtaisin perustein ja matemaattisen keskiarvon perus-
                                                                               teella, mistä seuraa, että yrittäjät eivät voi ennalta tietää
                                                                               tämän kynnyksen suuruutta?
Koska NALOO:n täydentävällä kantelulla ei pyritty siihen, että
komissio antaisi 63 artiklan 1 kohdan mukaisen suosituksen,             3)     Estääkö direktiivin 93/37/ETY 30 artiklan 4 kohdan
komissiolla ei ole velvollisuutta tutkia sitä, ja ensimmäisen                  soveltamista sellainen säännös, jonka mukaan tarjouskir-
oikeusasteen tuomioistuin teki virheen, kun se totesi toisin.                  jeiden avaamisen jälkeen mutta ennen kuin on päätetty
                                                                               poissulkemisesta, järjestetään menettelyä edeltävä kontra-
                                                                               diktorinen vaihe, ilman että yrityksellä, jonka tarjouksen
                                                                               on väitetty olleen poikkeuksellisen alhainen, on mahdolli-
Komission väitetty laiminlyönti ottaa huo-                                     suutta esittää perustelujaan?
mioon tiedossa olevat todisteet
                                                                        4)     Estääkö direktiivin 93/37/ETY 30 artiklan 4 kohdan
                                                                               soveltamista sellainen säännös, jonka mukaan hankintavi-
Kyseisessä päätöksessä mainittiin perustelut, joiden nojalla                   ranomainen voi ottaa huomioon ainoastaan sellaiset
63 artiklan 1 kohtaa sovelletaan vuonna 1998 tehtyyn päätök-                   selvitykset, jotka perustuvat valittujen rakennusmenetel-
seen. Näissä perusteluissa ei viitattu tosiseikkoihin tai todistei-            mien taloudellisuuteen, teknisiin ratkaisuihin tai tarjoajaa
siin, koska niillä ei ollut merkitystä sen oikeudellisen perusteen             suosiviin sopimuksen toteuttamisen kannalta poikkeuk-
kannalta, jonka nojalla komissio teki päätöksen. Päätöstä ei                   sellisen edullisiin olosuhteisiin?
voida kumota siksi, että siinä ei mainita perusteluita, joihin se
ei perustunut, ja tästä seuraa, että ensimmäisen oikeusasteen           5)     Estääkö direktiivin 93/37/ETY 30 artiklan 4 kohdan
tuomioistuin teki virheen, kun se katsoi, että vuonna 1998                     soveltamista se, että viranomainen pyytää selvityksiä,
tehtyä päätöstä rasitti perusteluvelvollisuuden laiminlyönti.                  joita koskevat minimihinnat voidaan johtaa virallisista
                                                                               tilastoista?
(1) EYVL C 234, 25.7.1998, s. 36.
(2) Asia T-57/91, NALOO v. komissio, Kok. 1996, s. II-705.              (1) Neuvoston direktiivi, 14.6.1993 (EYVL L 199, 9.8.1993, s. 54).


title: Asia C-572/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 12.11.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour d’appel de Bruxelles – Belgia) – Hewlett-Packard Belgium SPRL v. Reprobel SCRL (Ennakkoratkaisupyyntö — Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen — Henkinen omaisuus — Tekijänoikeus ja lähioikeudet — Direktiivi 2001/91/EY — Kappaleen valmistamista koskeva yksinoikeus — Poikkeukset ja rajoitukset — 5 artiklan 2 kohdan a ja b alakohta — Valokopiointia koskeva poikkeus — Yksityistä kopiointia koskeva poikkeus — Vaatimus soveltaa poikkeuksia johdonmukaisesti — Käsite ”sopiva hyvitys” — Korvauksen periminen sopivan hyvityksen nojalla monitoimitulostimista — Suhteellinen korvaus — Kiinteämääräinen korvaus — Kiinteämääräisen korvauksen ja suhteellisen korvauksen yhdistäminen — Laskentamenetelmä — Sopivan hyvityksen saajat — Tekijät ja kustantajat — Nuottilehdet)

text:
               18.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 12.11.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Cour d’appel de Bruxelles – Belgia) – Hewlett-Packard Belgium SPRL v. Reprobel SCRL
   (Asia C-572/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Henkinen omaisuus - Tekijänoikeus ja lähioikeudet - Direktiivi 2001/91/EY - Kappaleen valmistamista koskeva yksinoikeus - Poikkeukset ja rajoitukset - 5 artiklan 2 kohdan a ja b alakohta - Valokopiointia koskeva poikkeus - Yksityistä kopiointia koskeva poikkeus - Vaatimus soveltaa poikkeuksia johdonmukaisesti - Käsite ”sopiva hyvitys” - Korvauksen periminen sopivan hyvityksen nojalla monitoimitulostimista - Suhteellinen korvaus - Kiinteämääräinen korvaus - Kiinteämääräisen korvauksen ja suhteellisen korvauksen yhdistäminen - Laskentamenetelmä - Sopivan hyvityksen saajat - Tekijät ja kustantajat - Nuottilehdet))
   (2016/C 016/03)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour d’appel de Bruxelles

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Hewlett-Packard Belgium SPRL

      Vastapuoli: Reprobel SCRL

      Muu osapuoli: Epson Europe BV

      Tuomiolauselma

               1)

               Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY 5 artiklan 2 kohdan a alakohtaa ja 5 artiklan 2 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että niissä olevan sopivan hyvityksen käsitteen osalta on tehtävä ero sen mukaan, valmistaako kuka hyvänsä käyttäjä kappaleet paperille tai samankaltaiselle alustalle käyttämällä mitä tahansa valokuvaustekniikkaa tai muuta menetelmää, jolla on samanlaiset vaikutukset, vai onko kyseessä luonnollisten henkilöiden valmistamat kappaleet, jotka on tehty yksityiseen käyttöön ja joiden käyttötarkoitus ei ole välittömästi tai välillisesti kaupallinen.

               2)

               Direktiivin 2001/29 5 artiklan 2 kohdan a alakohta ja 5 artiklan 2 kohdan b alakohta ovat esteenä pääasiassa kyseisen kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan jäsenvaltio saa myöntää osan oikeudenhaltijoille kuuluvasta sopivasta hyvityksestä tekijöiden luomien teosten kustantajille ilman, että kustantajille asetetaan minkäänlaista velvollisuutta tarjota tekijöille mahdollisuus hyötyä edes epäsuorasti osasta hyvitystä, joka niiltä jää saamatta.

               3)

               Direktiivin 2001/29 5 artiklan 2 kohdan a alakohta ja 5 artiklan 2 kohdan b alakohta ovat lähtökohtaisesti esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jolla otetaan käyttöön sopivan hyvityksen perimiseksi sellainen eriytymätön järjestelmä, jolla katetaan myös nuottilehtien kappaleiden valmistaminen, ja ne ovat esteenä tällaiselle lainsäädännölle, jolla otetaan käyttöön sopivan hyvityksen perimiseksi sellainen eriytymätön järjestelmä, jolla katetaan myös oikeudenvastaisten kappaleiden valmistaminen laittomista lähteistä.

               4)

               Direktiivin 2001/29 5 artiklan 2 kohdan a alakohta ja 5 artiklan 2 kohdan b alakohta ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jolla otetaan käyttöön järjestelmä, jossa yhdistetään oikeudenhaltijoille kuuluvan sopivan hyvityksen rahoittamiseksi kaksi korvausmuotoa, nimittäin yhtäältä kiinteämääräinen korvaus, jonka laitteiden, joiden avulla suojatuista teoksista voidaan valmistaa kappaleita, valmistaja, maahantuoja tai yhteisöhankinnan ostaja maksaa ennen kappaleiden valmistamista siinä yhteydessä, kun nämä laitteet saatetaan vaihdantaan jäsenvaltion alueella, ja toisaalta suhteellinen korvaus, joka maksetaan kappaleiden valmistamisen jälkeen ja joka määritetään vain valmistettujen kappaleiden lukumäärällä kerrotun kappalehinnan avulla ja jonka maksamiseen ovat velvollisia luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt, jotka valmistavat näitä kappaleita, jos

                           —

                           etukäteen maksettavan kiinteämääräisen korvauksen määrä lasketaan vain sen mukaan, millä nopeudella kyseinen laite pystyy valmistamaan kappaleita

                           —

                           jälkikäteen perittävä suhteellinen korvaus vaihtelee sen mukaan, onko maksuvelvollinen osallistunut tämän korvauksen perimiseen vai ei

                           —

                           yhdistetyssä järjestelmässä kokonaisuudessaan ei ole mekanismeja, erityisesti palautusmekanismeja, jotka mahdollistavat tosiasiallisen vahingon kriteerin ja kiinteämääräisenä määritetyn vahingon kriteerin toisiaan täydentävän soveltamisen erilaisiin käyttäjäryhmiin.

      (1)  EUVL C 24, 25.1.2014.


title: Asia C-43/12: Kanne 30.1.2012 — Euroopan komissio v. Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto

text:
               31.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 98/18

         Kanne 30.1.2012 — Euroopan komissio v. Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-43/12)
   2012/C 98/30
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: T. van Rijn ja R. Troosters)

      Vastaajat: Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               liikenneturvallisuuteen liittyviä liikennerikkomuksia koskevan rajat ylittävän tietojenvaihdon helpottamisesta 25.10.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/82/EU (1) on kumottava

               —

               on todettava, että direktiivin 2011/82/EU vaikutukset katsotaan lopullisiksi

               —

               Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tämän kannekirjelmän tarkoituksena on nostaa kanne direktiivin 2011/82/EU kumoamiseksi. Komissio riitauttaa valitun oikeusperustan. Sen mukaan SEUT 87 artiklan 2 kohta ei ole asianmukainen oikeusperusta, sillä direktiivin tarkoituksena on perustaa jäsenvaltioiden välille tietojenvaihtomekanismi, joka kattaa liikennerikkomukset riippumatta siitä, ovatko ne luonteeltaan hallinto- vai rikosoikeudellisia. Kyseinen 87 artikla koskee kuitenkin vain poliisiyhteistyötä toimivaltaisten viranomaisten välillä rikosten ehkäisemisen, paljastamisen ja tutkinnan aloilla. Komission mielestä SEUT 91 artiklan 1 kohta on asianmukainen oikeusperusta. Direktiivin tavoitteena nimittäin on parantaa liikenneturvallisuutta, joka on yksi yhteisen liikennepolitiikan aloista, josta määrätään nimenomaisesti kyseisessä määräyksessä (c alakohta).

      (1)  EUVL L 288, s. 1.


title: Asia C-562/10: Kanne 30.11.2010 — Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta

text:
               26.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/19

         Kanne 30.11.2010 — Euroopan komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-562/10)
   2011/C 63/37
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet): F.W. Bulst ja I. Rogalski)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin tuomioistuin toteaa, että

               —

               Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut SEUT 56 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska

                           1)

                           se myöntää sosiaaliturvasta annetun lain (Sozialgesetzbuch) XI osan (jäljempänä SGB XI) 34 §:n 1 momentin 1 kohdan sanamuodon mukaan oikeuden hoitoavustukseen (Pflegegeld) hoitoa tarvitsevan henkilön Euroopan unionin toisessa jäsenvaltiossa tapahtuvan tilapäisen oleskelun yhteydessä vain enintään kuuden viikon ajaksi

                           2)

                           se ei ole säätänyt, että niiden hoitopalvelujen, jotka hoitoa tarvitseva henkilö otti vastaan Euroopan unionin toisessa jäsenvaltiossa tapahtuvan tilapäisen oleskelun yhteydessä Euroopan unionin toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelta palvelujen tarjoajalta, korvauksen määrä on sama kuin Saksassa annettavien hoitoluontoisetuuksien korvauksen määrä, tai se on sulkenut pois tällaisen korvauksen SGB XI:n 34 §:n 1 momentin 1 kohdalla

                           3)

                           se ei korvaa hoitoapuvälineiden vuokraamisesta aiheutuvia kuluja hoitoa tarvitsevan Euroopan unionin toisessa jäsenvaltiossa tapahtuvan tilapäisen oleskelun yhteydessä tai sulkee niiden korvaaminen pois SGB XI:n 34 §:n 1 momentin kohdalla myös silloin, kun nämä kulut korvattaisiin Saksassa tai asetettaisiin hoitoapuvälineet henkilön käyttöön, eikä korvaaminen johtaisi Saksassa annettavien etuuksien kaksinkertaistumiseen tai muuhun korottumiseen.

               —

               Saksan liittotasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tämän kanteen kohteena on Saksan hoitovakuutuslainsäädäntö, jonka mukaan hoidon tarpeessa olevat henkilöt, jotka saavat Saksassa lakisääteisen (sosiaaliturvan) hoitovakuutuksen etuuksia, eivät voi saada näitä etuuksia saman laajuisina, jos he siirtyvät tilapäisesti toiseen jäsenvaltioon ja ottavat (haluavat ottaa) siellä vastaan hoitopalveluja tai saada hoitoavustusta. Kysymyksessä olevissa hoitoluontoisetuuksia, hoitoavustusta ja hoitoapuvälineitä koskevissa Saksan säännöksissä säädetään Euroopan unionin toisessa jäsenvaltiossa tapahtuvan tilapäisen oleskelun osalta huomattavasti alhaisimmista etuuksista kuin Saksassa annettavan hoidon kohdalla.
   Komission käsityksen mukaan kysymyksessä olevat säännökset eivät ole yhteensopivia SEUT 56 artiklan kanssa, koska niillä vaikeutetaan huomattavasti hoitopalvelujen käyttämistä Euroopan unionin toisessa jäsenvaltiossa ja niitä ei voida perustella yleistä etua koskevilla pakottavilla syillä tai ne eivät ole tarpeen sen takia. Hoitopalvelut, kuten myös apuvälineiden vuokraaminen hoitoa varten, ovat suorituksia, joista maksetaan korvaus, ja ne ovat täten siltä osin SEUT 56 artiklassa tarkoitettuja palveluja. Ne kuuluvat siten palvelujen tarjoamisen vapautta koskevien määräysten ja säännösten soveltamisalaan. Unionin tuomioistuin on korostanut Euroopan unionin toisessa jäsenvaltiossa aiheutuneiden sairaanhoitokulujen korvaamista koskevassa oikeuskäytännössään, että jäsenvaltioiden on noudatettava yhteisön oikeutta silloin, kun ne käyttävät sosiaaliturvajärjestelmiensä järjestämistä koskevaa toimivaltaansa. Tämän takia se, että lainsäädäntö kuuluu sosiaaliturvan alaan, ei merkitse sitä, että se jäisi SEUT 56 artiklan soveltamisen ulkopuolelle.
   Hoitoavustusta koskevan lainsäädännön osalta (syrjivä) rajoitus tulee esiin siinä, että oikeus hoitoavustukseen on olemassa — siltä osin kuin vakuutettu oleskelee ulkomailla — ainoastaan enintään kuuden viikon ajalta. Näin ollen tälle hoidon tarpeessa olevalle henkilölle tehdään vaikeaksi hoitopalvelujen vastaanottaminen ulkomailla tämän ajanjakson jälkeen.
   Hoitoluontoisetuuksia koskevan lainsäädännön osalta (syrjivä) rajoitus tulee esiin siinä, että sellaisten hoitoluontoisetuuksien, jotka otettiin vastaan hoitoa tarvitsevan henkilön Euroopan unionin toisessa jäsenvaltiossa tapahtuvan tilapäisen oleskelun yhteydessä ja joiden tarjoajana oli Euroopan unionin toiseen jäsenvaltioon sijoittautunut palvelujen tarjoaja, kulujen korvaamisesta ei ole säädetty tai niiden korvaaminen on suljettu pois. Se seikka, että myöskään Saksassa ei oteta vastattavaksi sellaisissa laitoksissa annetuista hoitoluotoisetuuksista aiheutuvia kuluja, joiden kanssa hoitokassa (Pflegekasse) ei ole tehnyt palvelujen toimittamista koskevaa sopimusta, kuten liittotasavallan hallitus esittää väitteenään, ei muuta asiaa. Saksassa on nimittäin lukuisia palvelun tarjoajia, jotka ovat tehneet palvelujen toimittamista koskevan sopimuksen. Komission tietojen mukaan sellaisia palvelujen tarjoajia ei sen sijaan ole ylipäätään olemassa Euroopan unionin toisissa jäsenvaltioissa. Siltä osin vakuutettujen (tai hoidon tarpeessa olevien henkilöiden) on periaatteessa mahdotonta ottaa sosiaaliturvan hoitovakuutuksen hoitoluontoisetuuksia vastaan toisessa jäsenvaltiossa, kun taas ne voisivat ottaa ne vastaan Saksassa — joskaan ei kaikilta palvelujen tarjoajilta.
   Lopuksi hoitoapuvälineitä koskevan lainsäädännön osalta (syrjivä) rajoitus tulee esiin siinä, että sellaisten hoitoapuvälineiden vuokrauksesta (ja käytöstä) aiheutuvia kuluja ei korvata Euroopan unionin toisessa jäsenvaltiossa myöskään silloin, kun ne otettaisiin vastattavaksi Saksassa annettavan hoidon yhteydessä.
   Unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan SEUT 56 artiklassa taattuun palvelujen tarjoamiseen vapauteen ei ainoastaan vaadita poistamaan kaikki toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen palvelujen tarjoajan syrjintä tämän kansalaisuuden perusteella, vaan siinä edellytetään myös kaikkien rajoitusten poistamista, vaikka rajoituksia sovellettaisiin tekemättä eroa sen mukaan, onko palvelujen tarjoaja jäsenvaltion oma kansalainen vai jonkin toisen jäsenvaltion kansalainen, mikäli rajoitukset ovat omiaan estämään toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen ja siellä laillisesti vastaavia palveluja tarjoavan palvelujen tarjoajan toiminnan tai vaikeuttamaan tämän toimintaa.
   Liittovaltion hallituksen esittämät oikeuttamisperusteet — kansanterveyden ja hoitovakuutuksen taloudellisen tasapainon suojaaminen — eivät ole sellaisia perusteita, joilla nyt kysymyksessä oleva palvelujen tarjoamisen vapauden rajoitus voitaisiin perustella.
   Ensinnäkin rajoittavat säännökset menivät selvästi yli sen, mikä olisi tarpeen kyseisten palvelujen laadun tai terveyden suojaamiseksi. Näin ollen Euroopan unionin toisessa jäsenvaltiossa syntyneiden kulujen korvaaminen on yleisesti ja siitä riippumatta, kohdistuuko niihin laaduntarkkailutoimenpiteitä, poissuljettua. Täten kuluja ei korvata myöskään silloin, kun hoitopalvelujen riittävä laatu on varmistettu ja hoidon tarpeessa olevien henkilöiden terveyden vaarantuminen on suljettu pois.
   Toiseksi Saksan säännökset, joissa suljetaan pois ulkomailla syntyneiden sellaisten kulujen korvaaminen, jotka olisivat joka tapauksessa määrältään Saksassa rahoitettavaa määrää selvästi alhaisempia, eivät ole tarpeen sosiaaliturvajärjestelmän taloudellisen tasapainon vakavan järkkymisen vaaran poissulkemiseksi. Palvelujen tarjoamisen vapauden rajoitukselta voidaan välttyä sillä, että ulkomailla vastaanotetuista hoitopalveluista aiheutuvat kulut korvataan vain siihen määrän asti, johon ne korvattaisiin myös Saksassa.


title: Korjaus yhdistettyjä asioita T-130/05, T-160/05 ja T-183/05 koskevaan tiedonantoon EUVL:ssä  ( EUVL C 22, 28.1.2006, s. 26 )

text:
               25.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/47

         Korjaus yhdistettyjä asioita T-130/05, T-160/05 ja T-183/05 koskevaan tiedonantoon EUVL:ssä

      (
            Euroopan unionin virallinen lehti C 22, 28.1.2006, s. 26
         )

   (2006/C 48/86)
   EUVL:ssä julkaistu tiedonanto yhdistetyissä asioissa T-130/05, T-160/05 ja T-183/05 on korjatulta sanamuodoltaan seuraava:

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 16.11.2005 — Albert-Bousquet ym. v. komissio
         (Yhdistetyt asiat T-130/05, T-160/05 ja T-183/05) (1)

         (2006/C 22/52)

            Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia T-183/05 on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 132, 28.5.2005.


title: Asia C-204/02 P: Colin Joynsonin 3.6.2002 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston asiassa T-231/99, Colin Joynson vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota tuki Bass plc, 21.3.2002 antamasta tuomiosta

text:
10.8.2002                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 191/19
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                teen tuomioistuimen kolmannen jaoston asiassa T-231/99,
                                                                            Colin Joynson vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, jota tuki
–      toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut               Bass plc, 21.3.2002 antamasta tuomiosta. Valittajan edustaja
       EY 18, 28 ja 49 artiklan ja Euroopan talousalueesta                  on barrister B. Bedford, avustajanaan solicitor Ferdinand Kelly.
       tehdyn sopimuksen 11 artiklan mukaisia velvoitteitaan,
       koska se on pitänyt voimassa kuninkaan asetuksen
       N:o 2822/1998 9 §:n 4 momentin, 21 §:n 3 momentin
       ja 22 §:n 6 momentin, joiden nojalla moottoripyörät ja               Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
       kolmipyöräiset ajoneuvot, mopedit ja polkupyörät eivät
       saa vetää perässään perävaunua tai puoliperävaunua
                                                                            a)    kumoaa valituksenalaisen tuomion kokonaisuudessaan ja
–      velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
       denkäyntikulut.
                                                                            b)    hyväksyy valittajan ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                                tuimessa esittämät vaatimukset; tai toissijaisesti
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                                   c)    palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                                men ratkaistavaksi; ja joka tapauksessa
Kielto käyttää perävaunullista kaksi- tai kolmipyöräistä ajoneu-
voa merkitsee ensinnäkin estettä, joka kohdistuu tällaisten                 d)    velvoittaa vastaajan korvaamaan valittajan oikeudenkäyn-
ajoneuvojen tuontiin muista jäsenvaltioista tai Euroopan ta-                      tikulut.
lousalueeseen kuuluvista valtioista. Toisaalta kyseinen kielto
on omiaan rajoittamaan henkilöiden vapaata liikkuvuutta
ja palvelujen tarjoamisen vapautta, koska sitä sovelletaan
henkilöihin, jotka matkustavat Espanjassa muissa jäsenvalti-
oissa rekisteröidyillä ajoneuvoilla. Komissio korostaa, ettei ole
mitään teknistä syytä, jolla voitaisiin perustella Espanjan
                                                                            Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
hallituksen hyväksymä ehdoton kielto, joka koskee sellaisia
ajoneuvoja, jotka kuitenkin tarjoavat kaikki turvallisuustakeet,
jotta niitä voidaan käyttää yleisillä teillä. Espanjan teiden
                                                                            Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
ominaispiirteillä ei sitä paitsi voida perustella sellaista täydellis-
                                                                            on tehnyt oikeudellisen virheen:
tä kieltoa käyttää liikenteessä perävaunullista kaksi- tai kolme-
pyöräistä ajoneuvoa, johon sisältyy myös kielto käyttää tällaisia
ajoneuvoja taajama-alueilla ja maanteillä (esimerkiksi mootto-
riteillä tai nelikaistaisilla teillä), joiden ominaispiirteet merkitse-     a)    kun se katsoi, että komissio toimi oikein, kun se arvioides-
vät sitä, että Espanjan viranomaisten mainitsemia vaaroja ei                      saan sitä, tehostaako oluen toimitussopimus jakelua, otti
esiinny.                                                                          huomioon ainoastaan mahdollisen Bass plc:n harjoitta-
                                                                                man tahallisen hintasyrjinnän vaikutukset eikä heikkoa
                                                                                kannattavuutta, jonka on väitetty olevan seurausta vuok-
                                                                                rasopimusjärjestelmästä sellaisenaan riippumatta tahalli-
                                                                                sesta hintasyrjinnästä;
                                                                            b)    kun se katsoi sen, ettei oluita määritelty ostovelvoitteessa
                                                                                olutmerkkien tai nimikkeiden mukaan, minkä vuoksi
                                                                                oluen toimitussopimus ei kuulunut asetuksen N:o 1984/
Colin Joynsonin 3.6.2002 tekemä valitus Euroopan yhtei-                           83 (2) alaan, olevan käsiteltävänä olevassa asiassa pelkkä
söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolman-                             tekninen seikka, joka ei estä sopimusta olemasta kyseisen
nen jaoston asiassa T-231/99 (1), Colin Joynson vastaan                           asetuksen hengen mukainen;
Euroopan yhteisöjen komissio, jota tuki Bass plc,
                  21.3.2002 antamasta tuomiosta
                                                                            c)    kun se totesi, että tutkittaessa mahdollisuutta myöntää
                                                                                oluen toimitussopimukselle EY 81 artiklan 3 kohdan
                           (Asia C-204/02 P)
                                                                                mukainen yksilöllinen poikkeuslupa voidaan rajoittua
                                                                                asetukseen N:o 1984/83 sisältyvän analysointimallin so-
                            (2002/C 191/31)                                       veltamiseen;
                                                                            d)    kun se katsoi, että hintaeroa ja hintaeron määrittämiseen
                                                                                käytettyä vertailuryhmää voidaan rajoittaa viittaamalla
Colin Joynson on valittanut 3.6.2002 Euroopan yhteisöjen                          asetuksen N:o 1984/83 14 artiklan c alakohdan 2 alakoh-
tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-                         taan;
 ---pagebreak--- C 191/20                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          10.8.2002
e)     kun se kannatti komission vuokratuen arvioinnissa käyt-                 a)    on uuden järjestön (yhdistyksen) tunnustamismenet-
       tämää liikevaihtomenetelmää;                                                  telyssä ainoastaan oikeus tulla kuulluksi toimivaltai-
                                                                                sissa viranomaisissa, mutta sillä ei ole oikeutta vaatia,
                                                                                että muun järjestön (yhdistyksen) tunnustaminen
f)     kun se totesi, että Bass plc:n väitteen mukaan tarjoamat                      evätään siksi, että se vaarantaa rodun säilymisen tai
       edut, jotka eivät perustu sopimusvelvoitteeseen, voivat                       olemassa olevan järjestön tai yhdistyksen toiminnan
       kompensoida hintaeroja.                                                       tai parantamis- ja jalostusohjelman ja
(1) EYVL C 6, 8.1.2000, s. 29.                                                 b)    olemassa olevalle järjestölle tai yhdistykselle ei anne-
(2) Perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta yksin-                  ta oikeutta riitauttaa tuomioistuimessa (Verwal-
    ostosopimusten ryhmiin 22 päivänä kesäkuuta 1983 annettu                         tungsgerichtshof) hallintoviranomaisten siitä huoli-
    komission asetus (ETY) N:o 1984/83 (EYVL L 173, 30.6.1983,                       matta suorittamaa tunnustamista, että tunnustami-
    s. 5).                                                                           seen oli otettu kielteinen kanta?
                                                                         (1) EYVL L 192, s. 63.
Verwaltungsgerichtshofin (Itävalta) 23.5.2002 tekemäl-
lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö Öster-
reichischer Zuchtverband für Ponys, Kleinpferde und
Spezialrassenin esittämässä valitusasiassa, asiassa mukana
oleva osapuoli: Österreichischer Shetlandponyzuchtver-
                                band                                     Conseil d’État’n (Belgia), section d’administration,
                                                                         28.5.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
                                                                         kaisupyyntö asiassa Michel Tillieut, Association des habi-
                                                                         tants de Louvain-La-Neuve, Willy Gregoire ja Association
                          (Asia C-216/02)
                                                                         L’Épine Blanche vastaan Région wallonne – asiassa muka-
                                                                         na oleva osapuoli: Propreté, Assainissement, Gestion de
                                                                                l’Environnement SA, lyhennettynä ”PAGE”
                          (2002/C 191/32)
                                                                                (Asia C-217/02)
Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on pyytänyt 23.5.2002 teke-
mällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistui-                                       (2002/C 191/33)
meen 12.6.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta en-
nakkoratkaisua Österreichischer Zuchtverband für Ponys,
Kleinpferde und Spezialrassenin esittämässä valitusasiassa,
asiassa mukana oleva osapuoli: Österreichischer Shetlandpony-
zuchtverband, seuraaviin kysymyksiin:
                                                                         Conseil d’État (Belgia), section d’administration, on pyytänyt
                                                                         28.5.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-
1.     Annetaanko rekisteröityjen hevoseläinten kantakirjoja             jen tuomioistuimeen 13.6.2002, Euroopan yhteisöjen tuo-
       pitävien tai perustavien järjestöjen ja yhdistysten hyväksy-      mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Michel Tillieut, Asso-
       misen tai tunnustamisen perusteista 11 päivänä kesäkuuta          ciation des habitants de Louvain-La-Neuve, Willy Gregoire ja
       1992 tehdyn komission päätöksen 92/353/ETY (1), 2 ar-             Association L’Épine Blanche vastaan Région wallonne – asiassa
       tiklan 2 kohdan a alakohdassa olemassa olevalle järjestölle       mukana olevan osapuoli: Propreté, Assainissement, Gestion de
       (yhdistykselle) oikeus vaatia, että jäsenvaltion viranomai-       l’Environnement SA, lyhennettynä ”PAGE”, seuraaviin kysy-
       set kieltäytyvät tunnustamasta uutta järjestöä (uutta yhdis-      myksiin:
       tystä), jos tunnustaminen vaarantaa rodun säilymisen
       tai vaarantaa olemassa olevan järjestön tai yhdistyksen
       toiminnan tai parantamis- tai jalostusohjelman?                   1.    Onko jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun
                                                                               direktiivin (1), sellaisena kuin se on muutettuna 18 päi-
                                                                               vänä maaliskuuta 1991 annetulla direktiivillä 91/156/
2.     Estääkö ensimmäisessä kysymyksessä mainitun komis-                      ETY (2), 7 artiklassa asetettua velvollisuutta laatia yksi tai
       sion päätöksen 2 artiklan 2 kohdan a alakohta sellaisen                 useampia jätehuoltosuunnitelmia, jotka koskevat ”sopivia
       kansallisen säännöksen soveltamisen, jonka mukaan ole-                  paikkoja tai laitoksia jätteistä huolehtimiseksi”, tulkittava
       massa olevalla järjestöllä tai yhdistyksellä                            siten, että jäsenvaltioiden, joille direktiivi on osoitettu, on


title: Yhdistetyt asiat C-404/12 P ja C-405/12 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.1.2015 – Valittajina Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio sekä muina osapuolina Stichting Natuur en Milieu ja Pesticide Action Network Europe (Muutoksenhaku – Asetus (EY) N:o 149/2008 – Torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta annettu asetus – Asetuksen (EY) N:o 1367/2006 nojalla esitetty pyyntö asetuksen N:o 149/2008 sisäisestä uudelleentarkastelusta – Komission päätös, jolla pyynnöt jätettiin tutkimatta – Yksittäistapausta koskeva toimenpide – Århusin yleissopimus – Asetuksen (EY) N:o 1367/2006 pätevyys kyseisen yleissopimuksen kannalta)

text:
               2.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 73/3

      Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.1.2015 – Valittajina Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio sekä muina osapuolina Stichting Natuur en Milieu ja Pesticide Action Network Europe
      (Yhdistetyt asiat C-404/12 P ja C-405/12 P) (1)

      (Muutoksenhaku - Asetus (EY) N:o 149/2008 - Torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta annettu asetus - Asetuksen (EY) N:o 1367/2006 nojalla esitetty pyyntö asetuksen N:o 149/2008 sisäisestä uudelleentarkastelusta - Komission päätös, jolla pyynnöt jätettiin tutkimatta - Yksittäistapausta koskeva toimenpide - Århusin yleissopimus - Asetuksen (EY) N:o 1367/2006 pätevyys kyseisen yleissopimuksen kannalta)
      (2015/C 073/03)
      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

         Asianosaiset

         Valittajat: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Moore ja K. Michoel) ja Euroopan komissio (asiamiehet: J.-P. Kepenne, P. Oliver ja S. Boelaert)

         Muut osapuolet: Stichting Natuur en Milieu (Utrecht, Alankomaat) ja Pesticide Action Network Europe (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: advocaat A. van den Biesen)

         Väliintulija, joka tukee valittajien vaatimuksia: Tšekin tasavalta (asiamies: D. Hadroušek)

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Liitännäisvalitus hylätään.

                  2)

                  Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio Stichting Natuur en Milieu ja Pesticide Action Network Europe vastaan komissio (T-338/08, EU:T:2012:300) kumotaan.

                  3)

                  Stichting Natuur en Milieun ja Pesticide Action Network Europen unionin yleisessä tuomioistuimessa nostama kumoamiskanne hylätään.

                  4)

                  Stichting Natuur en Milieu ja Pesticide Action Network Europe velvoitetaan yhteisvastuullisesti korvaamaan Euroopan unionin neuvostolle ja Euroopan komissiolle ensimmäisessä oikeusasteessa ja näiden valitusten käsittelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

                  5)

                  Tšekin tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 9, 12.1.2013.