title: Yhdistetyt asiat T-208/11 ja T-508/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.10.2014 – LTTE v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet terrorismin torjumiseksi — Varojen jäädyttäminen — Asetuksen (EY) N:o 2580/2001 soveltaminen aseellisiin selkkauksiin — Mahdollisuus luokitella kolmannen valtion viranomainen yhteisessä kannassa 2001/931 (YUTP) tarkoitetuksi toimivaltaiseksi viranomaiseksi — Varojen jäädyttämistä koskevien päätösten tosiasiallinen perusta — Viittaus terroritekoihin — Yhteisessä kannassa 2001/931 tarkoitetun toimivaltaisen viranomaisen päätöksen tarpeellisuus)

text:
               24.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 421/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.10.2014 – LTTE v. neuvosto
   (Yhdistetyt asiat T-208/11 ja T-508/11) (1)

   ((Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet terrorismin torjumiseksi - Varojen jäädyttäminen - Asetuksen (EY) N:o 2580/2001 soveltaminen aseellisiin selkkauksiin - Mahdollisuus luokitella kolmannen valtion viranomainen yhteisessä kannassa 2001/931 (YUTP) tarkoitetuksi toimivaltaiseksi viranomaiseksi - Varojen jäädyttämistä koskevien päätösten tosiasiallinen perusta - Viittaus terroritekoihin - Yhteisessä kannassa 2001/931 tarkoitetun toimivaltaisen viranomaisen päätöksen tarpeellisuus))
   2014/C 421/38
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Liberation Tigers of Tamil Eelam (LTTE) (Herning, Tanska) (edustajat: asianajajat V. Koppe, A. M. van Eik ja T. Buruma)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: G. Étienne ja E. Finnegan)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: asiassa T-208/11 aluksi M. Bulterman, N. Noort ja C. Schillemans, sitten, ja asiassa T-508/11, C. Wissels, Bulterman ja J. Langer), Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (väliintulijana vain asiassa T-208/11) (asiamiehet: aluksi S. Behzadi-Spencer, H. Walker ja S. Brighouse, sitten Behzadi-Spencer, Walker ja E. Jenkinson, avustajanaan barrister M. Gray) ja Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi F. Castillo de la Torre ja S. Boelaert, sitten Castillo de la Torre ja É. Cujo)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa alun perin vaadittiin unionin yleistä tuomioistuinta asiassa T-208/11 kumoamaan tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta sekä täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 610/2010 kumoamisesta 31.1.2011 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 83/2011 (EUVL L 28, s. 14) ja asiassa T-508/11 kumoamaan tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta sekä täytäntöönpanoasetusten (EU) N:o 610/2010 ja (EU) N:o 83/2011 kumoamisesta 18.7.2011 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 687/2011 (EUVL L 188, s. 2) siltä osin kuin nämä toimet koskevat kantajaa.

      Tuomiolauselma

               1)

               Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta sekä täytäntöönpanoasetusten (EU) N:o 610/2010, N:o 83/2011, N:o 687/2011, N:o 1375/2011, N:o 542/2012, N:o 1169/2012, N:o 714/2013 ja 125/2014 kumoamisesta 31.1.2011 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 83/2011, 18.7.2011 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 687/2011, 22.12.2011 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1375/2011, 25.6.2012 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 542/2012, 10.12.2012 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1169/2012, 25.7.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 714/2013 ja 10.2.2014 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 125/214 kumotaan siltä osin kuin nämä säädökset koskevat Liberation Tigers of Tamil Eelamia (LTTE).

               2)

               Täytäntöönpanoasetuksen N:o 790/2014 vaikutukset pidetään voimassa kolme kuukautta tämän tuomion julistamisesta lukien.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan LTTE:n oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Alankomaiden kuningaskunta, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ja Euroopan komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 179, 18.6.2011.


title: Asia C-279/16 P: Valitus, jonka Espanjan kuningaskunta on tehnyt 19.5.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-675/14, Espanja v. komissio, 3.3.2016 antamasta tuomiosta

text:
               1.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 279/18

         Valitus, jonka Espanjan kuningaskunta on tehnyt 19.5.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-675/14, Espanja v. komissio, 3.3.2016 antamasta tuomiosta
   (Asia C-279/16 P)
   (2016/C 279/25)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: J. García-Valdecasas Dorrego)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio ja Latvian tasavalta

      Vaatimukset

               —

               Valitus on hyväksyttävä ja unionin yleisen tuomioistuimen tuomio kumottava.

               —

               Annettavassa uudessa tuomiossa on kumottava Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta, Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 9.7.2014 annettu komission täytäntöönpanoasetus 2014/458/EU (1) siltä osin kuin se koskee Espanjan kuningaskunnan suorittamia menoja, joiden määrä on 2 713 208,07 euroa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

                  Valituksenalaisen tuomion perustelujen puutteellisuuteen perustuva oikeudellinen virhe, joka koskee sitä, että unionin yleisellä tuomioistuimella oli velvollisuus lausua komission päätöksen perustelujen puutteellisuudesta, sillä kyseinen kanneperuste oli muotoiltu riittävän selkeästi ja täsmällisesti, jotta unionin yleinen tuomioistuin olisi voinut ottaa siihen kantaa.

               2.

                  Perusteluvelvollisuuden ulottuvuutta koskeva oikeudellinen virhe, koska arviointi, johon unionin yleinen tuomioistuin perusti ratkaisunsa, ei täytä niitä selkeyttä ja virheettömyyttä koskevia vaatimuksia, jotka komission päätöksen on täytettävä vastatakseen SEUT 296 artiklan mukaisia vaatimuksia. Päätöksen perustelut eivät olleet yksiselitteiset eivätkä selkeät, millä oli haitallinen vaikutus kyseessä olevaan jäsenvaltioon.

               3.

                  Tosiseikaston ottaminen huomioon ilmeisen vääristyneessä muodossa, koska unionin yleinen tuomioistuin sivuutti selvästikin oikean tosiseikaston, kun se katsoi riidanalaisen tuomion 55 kohdassa, että ”Espanjan kuningaskunta ei ole osoittanut, että tiettyjä tiloja ei olisi koskenut mikään niistä velvoitteista, joihin havaitut puutteet liittyivät”. Virhe johtuu ensinnäkin siitä, että kyseinen väite on täydentävien ehtojen järjestelmän luonteen vastainen, kun otetaan huomioon, että kyseisellä alalla vain tietyt tilat – ne, joihin sovelletaan erityisiä vaatimuksia, joihin havaitut puutteet liittyivät – voivat aiheuttaa riskejä. Toiseksi virhe johtuu siitä, että Espanjan kuningaskunta antoi komissiolle tietoja, joilla voitiin osoittaa, ettei tiettyihin tiloihin sovellettu erityisiä velvoitteita.

               4.

                  Asetuksen N:o 1290/2005 31 artiklan 2 kohdan ja suhteellisuusperiaatteen soveltamista koskeva oikeudellinen virhe, joka perustuu siihen, että asiassa sovellettiin kiinteämääräistä oikaisua eikä Espanjan kuningaskunnan ehdottamaa oikaisua.

                           4.1

                           Oikeudellinen virhe mainitun asetuksen 31 artiklan tulkinnassa, koska kyseisessä säännöksessä vaaditaan ottamaan keskeisenä seikkana huomioon unionille aiheutettu taloudellinen vahinko. Koska Espanjan kuningaskunta oli määrittänyt kyseisen vahingon täsmällisesti, kiinteämääräisen oikaisun käyttäminen ei olisi ollut mahdollista, sillä käytetään vain, jos muun, sopivamman tavan käyttäminen ei ole mahdollista.

                           4.2

                           Suhteellisuusperiaatteen noudattamisen tuomioistuinvalvontaa koskeva oikeudellinen virhe siitä syystä, että komission käyttämästä menetelmästä seurasi 530 prosenttia korkeampi kiinteämääräinen oikaisu kuin Espanjan kuningaskunnan esittämästä laskelmasta olisi seurannut. Viimeksi mainitussa laskelmassa otettiin huomioon todelliset tiedot seuraamuksista, jotka määrättiin myöhempinä vuosina, jolloin täydentävyyteen liittyvät puutteet oli korjattu. Kiinteämääräisestä oikaisusta seuraava määrä on täysin kohtuuton, eikä maksajaviranomaisilla ole velvollisuutta ottaa vastatakseen ylimitoitettuja oikaisuja.

               5.

                  Asetuksen N:o 1290/2005 31 artiklan 2 kohdan tulkintaa ja suhteellisuusperiaatetta koskeva oikeudellinen virhe, koska tuomiossa pidettiin mahdollisena sekä kiinteämääräisen oikaisun että kertaluonteinen rahoituskorjauksen samanaikaista toteuttamista samaan vuoden 2008 talousarvion budjettikohtaan. Virhe johtuu siitä, että asiakirjan AGRI-2005-64043-ES mukaan oikaisuja ei voida tehdä määriin, joita on jo oikaistu samoista syistä, että unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä hyväksytään molempien toteuttaminen vain, jos rahastolle aiheutuvaa riskiä ei voida kattaa yksinomaan analyyttisillä korjauksilla, ja että lopputulos on kohtuuton ja epäoikeudenmukainen, koska jos vain kiinteämääräistä oikaisua olisi sovellettu, vähennettävä määrä olisi ollut pienempi kuin molempien rahoitusoikaisutapojen yhdistämisestä seurannut vähennys.

      (1)  EUVL 2015, L 205, s. 62


title: Asia C-547/12 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 7.11.2013 — Valittajana Helleenien tasavalta ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — EMOTR:n tukiosasto — Rahastosta rahoitettaviin menoihin liittyvien jäsenvaltioiden maksajavirastojen tilien tarkastaminen ja hyväksyminen — Tiettyjen jäsenvaltioiden maksajavirastojen tilien tarkastaminen ja hyväksyminen — Helleenien tasavallalta perittävät määrät silloin, kun perintää ei ole toteutettu määräajassa — Selvitysaineiston ottaminen huomioon vääristyneellä tavalla)

text:
               11.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/15

         Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 7.11.2013 — Valittajana Helleenien tasavalta ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-547/12 P) (1)

   (Muutoksenhaku - EMOTR:n tukiosasto - Rahastosta rahoitettaviin menoihin liittyvien jäsenvaltioiden maksajavirastojen tilien tarkastaminen ja hyväksyminen - Tiettyjen jäsenvaltioiden maksajavirastojen tilien tarkastaminen ja hyväksyminen - Helleenien tasavallalta perittävät määrät silloin, kun perintää ei ole toteutettu määräajassa - Selvitysaineiston ottaminen huomioon vääristyneellä tavalla)
   2014/C 9/22
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Valittaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: I. Chalkias ja S. Papaïoannou)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: H. Tserepa-Lacombe ja D. Triantafyllou)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-158/98, Helleenien tasavalta vastaan komissio, 10.10.2012 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi osittain kanteen, jossa vaadittiin kumoamaan Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) takuuosastosta rahoitettujen menojen tarkastamisen ja hyväksymisen yhteydessä sovellettavista rahoitusseuraamuksista tapauksissa, joissa sääntöjenvastaisuudet katsotaan toimijoiden syyksi, 13.2.2009 tehty komission päätös K(2009) 810 lopullinen

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 26, 26.1.2013.


title: Asia F-7/08: Kanne 14.1.2008 — Schönberger v. parlamentti

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/69

         Kanne 14.1.2008 — Schönberger v. parlamentti
   (Asia F-7/08)
   (2008/C 64/114)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Peter Schönberger (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja O. Mader)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti
   Oikeusriidan kohde ja kuvaus
   Parlamentin sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla ei myönnetty kantajalle hänen vuotta 2003 koskevassa arvioinnissaan kolmatta ansiopistettä.
   Vaatimukset

               —

               On kumottava vastaajan 15.1.2007 tekemä päätös olla antamatta kantajalle hänen vuotta 2003 koskevassa arvioinnissaan kolmatta ansiopistettä, ja on kumottava 16.10.2007 tehty vastaajan päätös, jolla hylättiin kantajan 15.1.2007 tehdystä päätöksestä tekemä valitus

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-565/14 P: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 13.9.2016 – Valittajana Romonta GmbH ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Ympäristö — Direktiivi 2003/87/EY — 10 a artikla — Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä — Päästöoikeuksien yhdenmukaistettua maksutta tapahtuvaa jakoa vuodesta 2013 lähtien koskevat siirtymäsäännökset — Päätös 2011/278/EU — Saksan liittotasavallan esittämät kansalliset täytäntöönpanotoimenpiteet — Tiettyjen laitosten jättäminen kirjaamatta maksuttomia päästöoikeuksia saavien laitosten luetteloihin — ”Kohtuutonta rasitusta” koskeva säännös — Komission täytäntöönpanotoimivalta)

text:
               5.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 454/7

      Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 13.9.2016 – Valittajana Romonta GmbH ja muuna osapuolena Euroopan komissio
      (Asia C-565/14 P) (1)

      ((Muutoksenhaku - Ympäristö - Direktiivi 2003/87/EY - 10 a artikla - Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä - Päästöoikeuksien yhdenmukaistettua maksutta tapahtuvaa jakoa vuodesta 2013 lähtien koskevat siirtymäsäännökset - Päätös 2011/278/EU - Saksan liittotasavallan esittämät kansalliset täytäntöönpanotoimenpiteet - Tiettyjen laitosten jättäminen kirjaamatta maksuttomia päästöoikeuksia saavien laitosten luetteloihin - ”Kohtuutonta rasitusta” koskeva säännös - Komission täytäntöönpanotoimivalta))
      (2016/C 454/15)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Valittaja: Romonta GmbH (edustajat: I. Zenke ja M.-Y. Vollmer, Rechtsanwälte)

         Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: E. White, C. Hermes ja K. Herrmann)

         Määräysosa

                  1)

                  Valitus hylätään.

                  2)

                  Romonta GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 46, 9.2.2015.


title: Asia T-462/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 10.12.2008 — JTEKT v. SMHV (IFS) (Yhteisön tavaramerkki — Yhteisön sanamerkkiä IFS koskeva hakemus — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuuden puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)

text:
               7.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/26

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 10.12.2008 — JTEKT v. SMHV (IFS)
   (Asia T-462/05) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Yhteisön sanamerkkiä IFS koskeva hakemus - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuuden puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)
   (2009/C 32/47)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: JTEKT Corp., aiemmin Toyoda Koki Kabushiki Kaisha (Aichi-ken, Japani) (edustajat: aluksi asianajajat J. Wachinger ja M. Zöbisch, sittemmin M. De Zorti, M. Koch ja T. Grimm)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 14.9.2005 tekemää päätöstä (asia R 1157/2004-1), joka koskee sanamerkin IFS rekisteröimistä yhteisön tavaramerkiksi, vastaan
   Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 14.9.2005 tekemä päätös (asia R 1157/2004-1) kumotaan.

               2)

               SMHV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan JTEKT Corp:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 74, 25.3.2006.


title: Asia C-428/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto)  6.4.2006  — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 89/391/ETY — Toimenpiteet työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä — Täytäntöönpanotoimenpiteiden tiedoksiannon puuttuminen — Epätäydellinen ja virheellinen täytäntöönpano — 2 artiklan 1 kohta, 7 artiklan 3 kohta, 8 artiklan 2 kohta, 11 artiklan 2 kohdan c ja d alakohta, 13 artiklan 2 kohdan b alakohta ja 18 artikla)

text:
               17.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/13

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 6.4.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-428/04) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 89/391/ETY - Toimenpiteet työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä - Täytäntöönpanotoimenpiteiden tiedoksiannon puuttuminen - Epätäydellinen ja virheellinen täytäntöönpano - 2 artiklan 1 kohta, 7 artiklan 3 kohta, 8 artiklan 2 kohta, 11 artiklan 2 kohdan c ja d alakohta, 13 artiklan 2 kohdan b alakohta ja 18 artikla)
   (2006/C 143/24)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: N. Yerrell ja H. Kreppel)

      Vastaaja: Itävallan tasavalta (asiamies: C. Pesendorfer)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/391/ETY (EYVL L 183, 29.6.1989, s. 1) epätäydellinen ja virheellinen täytäntöönpano
   Tuomiolauselma

               1)

               Koska Itävallan tasavalta ei ole antanut säädetyssä määräajassa osavaltioiden opettajia koskevaa lakia (Landeslehrer Dienstrechtsgesetz) vastoin toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/391/ETY 18 artiklan 1 kohdassa olevia vaatimuksia ja koska se ei ole pannut täytäntöön tai on pannut puutteellisesti täytäntöön kyseisen direktiivin 2 artiklan 1 kohdan Tirolin julkisen koululaitoksen opettajien osalta, 7 artiklan 3 kohdan, 8 artiklan 2 kohdan, 11 artiklan 2 kohdan c ja d alakohdan ja 13 artiklan 2 kohdan b alakohdan, se ei ole noudattanut mainittujen säännösten mukaisia velvoitteitaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Itävallan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja viidestä kuudesosasta Euroopan yhteisöjen komission oikeudenkäyntikuluja.

      (1)  EUVL C 314, 18.12.2004.


title: Asia C-536/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 16.6.2011 (Upravno sodišče Republike Slovenijen (Slovenian tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Marija Omejc v. Republika Slovenija (Yhteinen maatalouspolitiikka — Yhteisön tukijärjestelmät — Yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä — Asetus (EY) N:o 796/2004 — Paikalla tehtävän tarkastuksen tekemisen estäminen — Käsite — Viljelijä, joka ei asu tilalla — Viljelijän edustaja — Käsite)

text:
               6.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 232/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 16.6.2011 (Upravno sodišče Republike Slovenijen (Slovenian tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Marija Omejc v. Republika Slovenija
   (Asia C-536/09) (1)

   (Yhteinen maatalouspolitiikka - Yhteisön tukijärjestelmät - Yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä - Asetus (EY) N:o 796/2004 - Paikalla tehtävän tarkastuksen tekemisen estäminen - Käsite - Viljelijä, joka ei asu tilalla - Viljelijän edustaja - Käsite)
   2011/C 232/11
   Oikeudenkäyntikieli: sloveeni

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Upravno sodišče Republike Slovenije

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Marija Omejc

      Vastaaja: Slovenian tasavalta

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Upravno sodišče Republike Slovenije — Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 säädettyjen täydentävien ehtojen, tuen mukauttamisen ja yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 21.4.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 796/2004 (EUVL L 141, s.18) 23 artiklan 2 kohdan tulkinta — Paikalla tehtävän tarkastuksen tekemisen estämisen käsite — Maanviljelijän edustajan käsite silloin, kun maanviljelijä ei itse asu tilalla

      Tuomiolauselma

               1)

               Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 säädettyjen täydentävien ehtojen, tuen mukauttamisen ja yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 21.4.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 796/2004 23 artiklan 2 kohdassa oleva ilmaisu ”estää paikalla tehtävän tarkastuksen tekeminen”, on unionin oikeuden itsenäinen käsite, jota on tulkittava yhtenäisellä tavalla kaikissa jäsenvaltioissa siten, että se käsittää paitsi tahallisen menettelyn myös kaikki sellaiset toimet ja sellaiset laiminlyönnit, joiden voidaan katsoa johtuvan viljelijän tai tämän edustajan huolimattomuudesta ja joista seuraa, että paikalla tehtävää tarkastusta ei voida tehdä kokonaisuudessaan, jos viljelijä tai hänen edustajansa ei ole toteuttanut kaikkia niitä toimenpiteitä, joita häneltä voidaan kohtuudella vaatia sen takaamiseksi, että kyseinen tarkastus voidaan tehdä kokonaisuudessaan.

               2)

               Asetuksen N:o 796/2004 23 artiklan 2 kohdan nojalla tapahtuva kyseisten tukihakemusten hylkääminen ei riipu siitä, oliko viljelijälle tai hänen edustajalleen ilmoitettu asianmukaisesti paikalla tehtävän tarkastuksen siitä osasta, joka vaatii hänen osallistumistaan.

               3)

               Asetuksen N:o 796/2004 23 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu käsite ”edustaja” unionin on oikeuden itsenäinen käsite, jota on tulkittava yhtenäisellä tavalla kaikissa jäsenvaltioissa siten, että se käsittää paikalla tehtävien tarkastusten aikana kenet tahansa täysi-ikäisen ja toimintakykyisen henkilön, joka asuu tilalla ja jolle on uskottu ainakin osa kyseisen tilan hoidosta, kunhan viljelijä on ilmaissut selvästi tahtonsa uskoa hänelle edustaminen ja viljelijä on näin ollen sitoutunut ottamaan vastattavakseen tämän henkilön kaikista toimista ja kaikista laiminlyönneistä.

               4)

               Asetuksen N:o 796/2004 23 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että viljelijän, joka ei asu sillä maatilalla, jonka haltija hän on, ei ole nimettävä edustajaa, joka on lähtökohtaisesti tavoitettavissa kyseiseltä tilalta milloin tahansa.

      (1)  EUVL C 63, 13.3.2010.


title: Asia C-241/01: Conseil d'État (Ranska) riita-asiainosaston 28.5.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Société National Farmers' Union vastaan Secrétariat général du gouvernement

text:
1.9.2001                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                               C 245/7
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                              Conseil d’État (Ranska) riita-asiainosaston 28.5.2001 teke-
                                                                          mällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                          asiassa Société National Farmers’ Union vastaan Secréta-
1.    toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut                                 riat général du gouvernement
      kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmu-
      kaistamisesta 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neu-
      voston direktiivin 92/81/ETY (1) 2 artiklan 2 kohdan                                           (Asia C-241/01)
      mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole asettanut valmiste-
      veron alaisiksi kaikkia kivennäisöljyjä, joita käytetään
      lämmityspolttoaineina,                                                                         (2001/C 245/13)
2.    velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeuden-             Conseil d’État (Ranska) riita-asiainosasto on pyytänyt
      käyntikulut.                                                        28.5.2001 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-
                                                                          jen tuomioistuimeen 22.6.2001, Euroopan yhteisöjen tuo-
                                                                          mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Société National Far-
                                                                          mers’ Union vastaan Secrétariat général du gouvernement
                                                                          seuraaviin kysymyksiin:
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                          1)     Ottaen huomioon 25.11.1998 tehdyn komission päätök-
                                                                                sen N:o 98/692/EY (1) ja 23.7.1999 tehdyn komission
Kanteessa vastustetaan (Saksan) kivennäisöljyn verottamista                      päätöksen N:o 99/514/EY (2) normatiivisuus ja huolimatta
koskevan lain 4 §:n 1 momentin 2 kohdan b alakohtaa                              niitä koskevien kanneaikojen päättymisestä, voiko jäsen-
erityisesti siltä osin, kuin sitä on tulkittuliittovaltion valtiova-             valtio vedota sellaisiin tosiseikkojen ja oikeudellisten
rainministeriön 2.2.1998 antamassa määräyksessä (III A1 – V                      seikkojen huomattaviin muutoksiin, jotka ovat tapahtu-
0355 – 10/97). Määräyksen mukaan ”lämmityksellä” tarkoite-                       neet näitä päätöksiä koskevien kanneaikojen päätyttyä,
taan ainoastaan tietyn aineen lämmitysarvon tarkoituksellista                    jos ne asettavat päätösten pätevyyden kyseenalaiseksi;
hyväksikäyttöä eli kivennäisöljyn täydellistä tai osittaista polt-
tamista siten, että tuotettu lämpö johdetaan täysin tai osittain
toiseen aineeseen. Tätä toista ainetta, johon lämpö on johdettu,          2)     Olivatko edellä mainitut komission päätökset Ranskan
on tällöin pidettävä uutena energian- tai lämmönjohtimena.                       viranomaisten päätösten tekohetkellä Euroopan yhteisön
Koska tällä uudella lämmönjohtimella on todellinen merkitys                      perustamissopimuksen 174 artiklassa vahvistetun ennalta
lämmittimenä, kyseisen tilanteen aikaansaamiseksi voidaan                        varautumisen periaatteen mukaisia;
katsoa lämmitetyn kivennäisöljyä. Kyse en näin ollen ole
lämmittämisestä, kun polttamisen seurauksena syntynyttä                   3)     Voiko jäsenvaltio johtaa Euroopan yhteisön perustamis-
energiaa vastaanottava aine on alttiina tuotteen valmistamista                   sopimuksen 30 artiklan (aiempi 36 artikla) määräyksistä
koskevalle lämmölle ja menettää aineellisen olomuotonsa.                         oikeuden kieltää maataloustuotteiden ja elävien eläinten
Sama koskee tilannetta, jossa liekki on välittömässä yhteydessä                  tuonnin, kun direktiivien N:o 89/662/ETY (3) ja
muokattavaan, jalostettavaan tai hävitettävään tuotteeseen.                      90/425/ETY (4) ei voida katsoa yhdenmukaistaneen kysei-
Kyse ei siis ole lämmittämisestä, kun kivennäisöljyllä pidetään                  sessä artiklassa tarkoitetun erityisen tavoitteen eli ihmis-
yllä liekkiä, jonka avulla on tarkoitus polttaa vahingollisia                    ten terveyden ja elämän suojelemisen kannalta tarpeellisia
kaasuja, tai kun kivennäisöljyä sekoitetaan hävitettäviin kaasui-                toimenpiteitä.
hin polttopaikassa ja ne hävitetään samalla täysin polttamalla.
Komission mukaan tämä on kannekirjelmässä mainitun sää-                   (1) Päätöksen 98/256/EY muuttamisesta tiettyjen BSE:hen liittyvien
                                                                              kiireellisten suojatoimenpiteiden osalta 25 päivänä marraskuuta
döksen vastaista. Säädöksessä mainittua käsitettä ”lämmitys-                  1998 tehty komission päätös N:o 98/692/EY (EYVL L 328,
polttoaineina käyttäminen” on komission mukaan tulkittava                     4.12.1998, s. 28).
pelkästään yhteisön oikeuden valossa. Direktiivin sanamuo-
                                                                          (2) Sen päivämäärän vahvistamisesta, jona nautatuotteiden tuonti
don, päämäärän ja yleisen rakenteen perusteella voidaan                       Yhdistyneestä kuningaskunnasta saa alkaa päivämäärään perustu-
katsoa, että lämmittämisen käsitettä on tulkittava laajasti ja                vassa vientijärjestelmässä neuvoston päätöksen 98/256/EY 6 artik-
kivennäisöljyjen kaikenlainen käyttäminen lämmityspolttoai-                   lan 5 kohdan nojalla 23 päivänä heinäkuuta 1999 tehty komission
neina kuuluu direktiivin soveltamisalaan. Merkitystä ei ilmei-                päätös N:o 1999/514/EY (EYVL L 195, 28.7.1999, s. 42).
sestikään ole sillä, käytetäänkö tuotettua lämpöä välillisesti eli        (3) Eläinlääkäritarkastuksista yhteisön sisäisessä kaupassa sisämarkki-
jonkin johtimen avulla tietyn tavaran lämmittämiseen vai                      noiden toteuttamista varten 11 päivänä joulukuuta 1989 annettu
suoraan siten, että kyse on kemiallisesta tai teollisesta prosessis-          neuvoston direktiivi N:o 89/662/ETY (EYVL L 395, 30.12.1989,
ta tai sen ylläpitämisestä.                                                   s. 13).
                                                                          (4) Eläinlääkärin- ja kotieläinjalostustarkastuksista yhteisön sisäisessä
                                                                              tiettyjen elävien eläinten ja tuotteiden kaupassa 26 päivänä
                                                                              kesäkuuta 1990 annettu neuvoston direktiivi N:o 90/425/ETY
(1) EYVL L 316, 31.10.1992, s. 12.                                            (EYVL L 224, 18.8.1990, s. 29).


title: Asia T-263/16: Kanne 25.5.2016 – Magnetrol International v. komissio

text:
               1.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 279/32

         Kanne 25.5.2016 – Magnetrol International v. komissio
   (Asia T-263/16)
   (2016/C 279/46)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Magnetrol International (Zele, Alankomaat) (edustajat: asianajajat H. Gilliams ja J. Bocken)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Belgian kuningaskunnan liian suurten voittojen vapautuksiin soveltamasta valtiontukiohjelmasta SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) 11.1.2016 annetun komission päätöksen

               —

               vaihtoehtoisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 2–4 artiklan

               —

               joka tapauksessa kumoamaan kyseisen päätöksen 2–4 artiklan siltä osin kuin näissä artikloissa (a) vaaditaan tuki perittäväksi takaisin muilta yksiköiltä kuin niiltä, joille on osoitettu päätöksessä kuvatun kaltainen ”liian suuria voittoja koskeva veropäätös”, sekä (b) vaaditaan perittäväksi takaisin tuensaajan säästöjä vastaava määrä ilman, että Belgia voi ottaa huomioon toisen veroviranomaisen suorittamaa mukautusta ylöspäin

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäisessä kanneperusteessa vedotaan ilmeiseen arviointivirheeseen, toimivaltuuksien ylittämiseen ja riittävien perustelujen puuttumiseen siltä osin kuin Belgian kuningaskunnan liian suurten voittojen vapautuksiin soveltamasta valtiontukiohjelmasta SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) 11.1.2016 annetun komission päätöksen mukaan tukiohjelma on olemassa.

               2.

               Toisessa kanneperusteessa vedotaan SEUT 107 artiklan rikkomiseen, perusteluvelvollisuuden rikkomiseen ja ilmeiseen arviointivirheeseen siltä osin kuin riidanalaisessa päätöksessä luonnehditaan väitetty ohjelma valikoivaksi toimenpiteeksi.

               3.

               Kolmannessa kanneperusteessa vedotaan SEUT 107 artiklan rikkomiseen, perusteluvelvollisuuden rikkomiseen ja ilmeiseen arviointivirheeseen siltä osin kuin riidanalaisessa päätöksessä todetaan väitetyllä ohjelmalla myönnettävän etu.

               4.

               Neljännessä kanneperusteessa vedotaan SEUT 107 artiklan rikkomiseen, perustellun luottamuksen loukkaamiseen, ilmeiseen arviointivirheeseen, toimivaltuuksien ylittämiseen ja riittävien perustelujen puuttumiseen siltä osin kuin riidanalaisessa päätöksessä määrätään Belgia perimään tuki takaisin.


title: Asia C-89/08 P: Valitus, jonka Euroopan yhteisöjen komissio on tehnyt 27.2.2008 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-50/06, T-56/06, T-60/06, T-62/06 ja T-69/06, Irlanti ym. v. komissio, 12.12.2007 antamasta tuomiosta

text:
               9.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 116/12

         Valitus, jonka Euroopan yhteisöjen komissio on tehnyt 27.2.2008 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-50/06, T-56/06, T-60/06, T-62/06 ja T-69/06, Irlanti ym. v. komissio, 12.12.2007 antamasta tuomiosta
   (Asia C-89/08 P)
   (2008/C 116/22)
   Oikeudenkäyntikielet: ranska, englanti ja italia
   Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: V. Di Bucci ja N. Khan)

      Muut osapuolet: Irlanti, Ranskan tasavalta, Italian tasavalta, Eurallumina SpA ja Aughinish Alumina Ltd
   Vaatimukset

               —

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-50/06, T-56/06, T-60/06, T-62/06 ja T-69/06, Irlanti ym. v. komissio, 12.12.2007 antama tuomio, joka on annettu tiedoksi komissiolle 17.12.2007, on kumottava

               —

               asia on palautettava ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen uutta käsittelyä varten

               —

               kummassakin oikeusasteessa aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista on päätettävä myöhemmin.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja esittää valituksensa tueksi kuusi valitusperustetta, jotka koskevat yhtäältä toimivallan puuttumista ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelta sekä komission etuja loukkaavaa oikeudenkäyntivirhettä (kaksi ensimmäistä valitusperustetta) ja toisaalta yhteisön valtiontukia koskevan säännöstön rikkomista (kolmas, neljäs, viides ja kuudes valitusperuste).
   Ensimmäinen valitusperuste koostuu kahdesta osasta ja valittaja arvostelee siinä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta siitä, että se on loukannut määräämisperiaatetta ja lausunut kanteen ulkopuolelta siltä osin kuin kukaan kantajista ei ole vedonnut ensimmäisessä oikeusasteessa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen [88] artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1) 1 artiklan b kohdan v alakohdan rikkomiseen. Lisäksi kyseinen kanneperuste, jonka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin otti huomioon viran puolesta, ei valittajien mukaan ollut tuomioistuimen viran puolesta huomioon otettava perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiä koskeva kanneperuste vaan asiakirja-aineistoon liitettyyn tosiseikkoja koskevaan selvitykseen perustumaton aineellisoikeudellinen kanneperuste.
   Toisessa valitusperusteessa valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on loukannut yleistä kontradiktorista periaatetta sekä puolustautumisoikeuksien kunnioittamista koskevaa yleistä periaatetta, koska kyseinen tuomioistuin on ottanut viran puolesta huomioon kanneperusteen, josta ei olisi pitänyt lausua ja jota ei myöskään olisi pitänyt tutkia ensimmäisen oikeusasteen käsittelyn aikana.
   Kolmas valitusperuste koostuu kolmesta osasta ja valittaja väittää siinä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on soveltanut virheellisesti EY 230 ja 253 artiklaa luettuna yhdessä EY 88 artiklan ja valtiontukia koskevien oikeudenkäynnin kulkuun liittyvien säännösten kanssa.
   Valittaja väittää tältä osin ensiksi, että riidanalaisten toimien luonnehdinta ”uusiksi” tuiksi ei voi enää olla komission lopullisesta päätöksestä tehdyn kanteen kohteena, koska jäsenvaltiot ja muut asianosaiset olisivat voineet riitauttaa tältä osin muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevan päätöksen. Koska viimeksi mainittua päätöstä ei ole riitautettu, siitä on tullut lopullinen, ja lopullinen päätös on siten tältä osin pelkkä vahvistava toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena.
   Valittaja väittää toiseksi, että toimen laillisuutta arvioitaessa on otettava huomioon toimen tekemisajankohdan tosiasialliset ja oikeudelliset olosuhteet. Käsiteltävänä olevassa asiassa mistään asiakirja-aineistossa olevasta selvityksestä ei käy ilmi, ettei riidanalaisia kansallisia toimia olisi ollut pidettävä tukina sillä hetkellä kun ne otettiin käyttöön.
   Kolmanneksi valittaja väittää viimein, että joka tapauksessa jäsenvaltion ja tarvittaessa muiden asianosaisten — eikä siis komission — tehtävänä on esittää näyttö siitä, että tuki on voimassa olevaa tukea. Mikäli tällaista näyttöä ei esitetä, komissio ei voi esittää perusteluja tältä osin.
   Neljännessä valitusperusteessa valittaja väittää, että EY 253 artiklaa luettuna yhdessä EY 87 artiklan 1 kohdan ja EY 88 artiklan 1 kohdan kanssa on sovellettu virheellisesti siltä osin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, että perusteluvelvollisuus on laiminlyöty asetuksen N:o 659/1999 1 artiklan b kohdan v alakohdan sovellettavuutta koskevan kysymyksen osalta, vaikka kyseistä artiklaa voidaan soveltaa vain toimiin, joita ei pidetä tukina niiden myöntämisen ajankohtana, ja että komission olisi pitänyt osoittaa päätöksessään, jota ensimmäisessä oikeusasteessa nostettu kanne koski, että kyseessä olevia toimia on pidetty tukina niiden käyttöön ottamisesta lähtien. Lisäksi kukaan osapuolista ei ole esittänyt, että toimet, jotka eivät käyttöönottohetkellä vielä olleet tukia, olisivat myöhemmin muuttuneet sellaisiksi yhteismarkkinoiden kehityksen johdosta.
   Viidennessä valitusperusteessa valittaja väittää, että edellä mainittuja säännöksiä sekä asetuksen N:o 659/1999 1 artiklan b kohdan v alakohtaa on sovellettu virheellisesti siltä osin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on neuvoston ja komission antamien lausuntojen johdosta asettanut komissiolle erityisen perusteluvelvollisuuden viimeksi mainitun artiklan soveltamisen osalta. Valittaja on kuitenkin yksiselitteisesti osoittanut, että tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan tällaisilla lausunnoilla ei voi olla mitään vaikutusta arvioitaessa kansallisten toimien yhteensopivuutta valtiontukia koskevien yhteisön sääntöjen kanssa ja että valtiontuen ja voimassa olevan tuen käsitteet ovat täysin objektiivisia käsitteitä.
   Kuudennessa valitusperusteessa valittaja väittää viimein, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sovelsi virheellisesti EY 88 artiklan 1 ja 2 kohtaa, EY 253 artiklaa sekä asetuksen N:o 659/1999 4 artiklan 4 kohtaa ja 6 artiklan 1 kohtaa siltä osin kuin se kumosi komission päätöksen kokonaisuudessaan mukaan lukien päätöksen sen kohdan, jolla muodollinen tutkintamenettely laajennettiin koskemaan 31.12.2003 jälkeistä ajanjaksoa. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei kuitenkaan selitä, miksi asetuksen N:o 659/1999 1 artiklan b kohdan v alakohdan soveltamista koskevan perusteluvelvollisuuden väitetty laiminlyönti tekisi päätöksestä virheellisen tältä osin. Valittaja katsoo, että kyseinen tuomioistuin on lisäksi jättänyt huomiotta sen periaatteen, jonka mukaan komission on käsiteltävä kyseessä olevia toimia uusina tukina EY 88 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetyn menettelyn yhteydessä, jos jäsenvaltio ei esitä mitään sellaista selvitystä, jonka perusteella kyseisiä toimia pidettäisiin voimassa olevina tukina.

      (1)  EYVL L 83, s. 1.


title: Asia T-34/04: PlusWarenhandelsgesellschaft mbH:n 28.1.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa(tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/68

         Plus Warenhandelsgesellschaft mbH:n 28.1.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
   (Asia T-34/04)
   (2004/C 106/139)
   Oikeudenkäyntikieli, joka on määritettävä työjärjestyksen 131 artiklan 2 kohdan nojalla — kieli, jolla valitus on laadittu: saksa
   Plus Warenhandelsgesellschaft mbH, kotipaikka Müllheim an der Ruhr (Saksa), on nostanut 28.1.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan.
   Kantajan edustajana on asianajaja B. Piepenbrink.
   Muina osapuolina valituslautakunnassa ovat olleet Joachim Bälz ja Friedmar Hiller, kotipaikka Stuttgart (Saksa).
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 25.11.2003 tekemän päätöksen (asia R 620/2002-2) ja määrää poistamaan hakemuksen 1 873 561 kohteena olevan merkin ”Turkish Power” rekisteristä,

               —

               velvoittaa viraston korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Yhteisön tavaramerkin hakija:

               Joachim Bälz ja Friedmar Hiller

               Haettu tavaramerkki:

               Kuvamerkki ”Turkish Power” luokkiin 3, 25, 28, 32, 33 ja 34 kuuluvien tavaroiden osalta (mm. tupakka, tupakointivälineet, tulitikut) — Hakemus nro 1 873 561

               Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Kantaja (aiemmin Tengelmann Warenhandelsgesellschaft)

               Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu:

               Saksalainen sanamerkki ”POWER” luokkaan 34 kuuluvien tavaroiden osalta (mm. tupakka, tupakointivälineet, tulitikut)

               Väiteosaston ratkaisu:

               Väite hylätään.

               Valituslautakunnan ratkaisu:

               Kantajan valitus hylätään.

               Kanneperusteet:

                           —

                           Valituslautukunta on soveltanut oikeudellisesti virheellisellä tavalla asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa.

                           —

                           Väitteen kohteena oleva merkki on luontaisesti normaalilla tavalla erottamiskykyinen, ja sitä on tämän lisäksi käytetty laajasti tavaramerkin omaisesti.

                           —

                           Vertailtavien tavaramerkkien hallitsevien elementtien yhdenmukaisuus aiheuttaa sekaannusvaaran.


Avis juridique important

|

E1994P0006

Virallinen lehti nro C 051 , 02/03/1995 s. 0005 - 0005

Reinhard Helmersin kanne 13 päivänä kesäkuuta 1994 EFTA:n valvontaviranomaista ja Ruotsin kuningaskuntaa vastaan (Asia E-6/94) (95/C 51/06)Lundista, Ruotsista, kotoisin oleva Reinhard Helmers on pannut vireille 13 päivänä kesäkuuta 1994 kanteen EFTA:n valvontaviranomaista ja Ruotsin kuningaskuntaa vastaan.Hakija esittää, että tuomioistuimen olisi:1. määrättävä Ruotsin hallitusa) lopettamaan hakijaan kohdistuva syrjintä,b) sijoittamaan hakija uudelleen alkuperäiseen virkaansa Lundin yliopistossa,c) maksamaan hakijalle korvaukset takautuvasti työehtosopimuksen mukaisesti,d) maksamaan asianmukaiset sosiaaliturva- ja eläkemaksut, jae) maksamaan korkoa Ruotsin korkolain mukaisesti;2. julistettava, että EFTA:n valvontaviranomainen on rikkonut valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen 37 artiklan toista ja kolmatta kohtaa, koska valvontaviranomainen ei ole tehnyt hakijan valitusta koskevaa päätöstä kahden kuukauden kuluessa tämän esittämisestä sille;3. julistettava valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen 36 artiklan neljännen kohdan nojalla mitättömäksi EFTA:n valvontaviranomaisen 20 päivänä heinäkuuta 1994 tekemä päätös lopettaa hakijan Ruotsin hallitusta vastaan ajaman asian käsittely sen perusteella, ettei asia kuulu sen valvontavelvollisuuden alaan.


title: Asia T-383/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 1.12.2016 – Europower v. komissio (Julkiset rakennusurakat — Tarjouspyyntömenettely — Kaasuturbiinikäyttöisen kolmituotantolaitoksen rakentaminen ja huolto — Tarjoajan tarjouksen hylkääminen — Riidanalaisen toimen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               23.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/33

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 1.12.2016 – Europower v. komissio
   (Asia T-383/14) (1)

   ((Julkiset rakennusurakat - Tarjouspyyntömenettely - Kaasuturbiinikäyttöisen kolmituotantolaitoksen rakentaminen ja huolto - Tarjoajan tarjouksen hylkääminen - Riidanalaisen toimen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2017/C 022/45)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Europower SpA (Milano, Italia) (edustajat: asianajajat G. Cocco ja L. Salomoni)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi L. Cappelletti, F. Moro ja L. Di Paolo, sitten L. Di Paolo ja F. Moro)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: CPL Concordia Soc. coop. (Concordia Sulla Secchia, Italia) (edustaja: asianajaja A. Penta)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus siitä, että kumotaan Isprassa (Italia) sijaitsevaan yhteiseen tutkimuskeskukseen kaasuturbiinikäyttöisen kolmituotantolaitoksen rakentamista ja huoltoa koskevassa hankintamenettelyssä JRC IPR 2013 C04 0031 OC (EUVL 2013/S 137-237146) kantajan esittämän tarjouksen hylkäämisestä 3.4.2014 tehty komission päätös, komission päätös tehdä hankintasopimus CPL Concordian kanssa ja kaikki muut tähän liittyvät, tätä päätöstä edeltäneet tai seuranneet toimet, mukaan lukien mahdollinen päätös sopimuksen hyväksymisestä ja tarpeen vaatiessa itse sopimus, sekä komission päätös, jolla hylätään kantajan pyyntö saada tutustua tarjouspyyntöasiakirjoihin, ja toisaalta SEUT 268 artiklaan perustuva vaatimus siitä, että kantajalle korvataan tälle väitetysti aiheutunut vahinko.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen tästä kanteesta raukeaa.

               2)

               CPL Concordia Soc. Coop:n vaatimukset lausunnon antamisen raukeamista koskevan vaatimuksen hylkäämisestä hylätään, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               3)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Europower SpA:n oikeudenkäyntikulut, välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

               4)

               CPL Concordia vastaa tästä oikeudenkäynnistä sekä välitoimimenettelystä aiheutuneista omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 235, 21.7.2014.


title: Asia C-41/08: Kanne 8.2.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Tšekin tasavalta

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/17

         Kanne 8.2.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Tšekin tasavalta
   (Asia C-41/08)
   (2008/C 92/32)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. van Beek ja P. Ondrůšek)

      Vastaaja: Tšekin tasavalta
   Vaatimukset

               —

               Yhteisöjen tuomioistuimen on todettava, että Tšekin tasavalta ei ole noudattanut miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta ammatillisissa sosiaaliturvajärjestelmissä 24.7.1986 annetun neuvoston direktiivin 86/378/ETY (1) 12 artiklan ja Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu tehdyn asiakirjan 54 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut (kaikkia) edellä mainitun direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

               —

               Yhteisöjen tuomioistuimen on todettava, että Tšekin tasavalta ei ole noudattanut miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta ammatillisissa sosiaaliturvajärjestelmissä annetun direktiivin 86/378/ETY muuttamisesta 20.12.1996 annetun neuvoston direktiivin 96/97/EY (2) 3 artiklan ja Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu tehdyn asiakirjan 54 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut (kaikkia) edellä mainitun direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

               —

               Tšekin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä on päättynyt 30.4.2004.

      (1)  EYVL L 25, s. 40.

      (2)  EYVL L 46, s. 20.


title: Asia C-4/02: Verwaltungsgericht Frankfurt am Mainin 12.11.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hilde Schönheit vastaan Stadt Frankfurt am Main

text:
C 109/18              FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        4.5.2002
Girish Ojhan 6.6.2001 tekemä valitus Euroopan yhteisö-                  Landesgericht für Zivilrechtssachen Wienin 12.10.2001
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäi-                   tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
sen jaoston asiassa T-77/99, Girish Ojha vastaan Euroopan                  asiassa Monika Herbstrith vastaan Itävallan tasavalta
    yhteisöjen komissio, 6.3.2001 antamasta tuomiosta
                                                                                (Asia C-430/01)
                      (Asia C-284/01 P)
                                                                                (2002/C 109/31)
                       (2002/C 109/29)
                                                                        Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien on pyytänyt
                                                                        12.10.2001 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhtei-
                                                                        söjen tuomioistuimen kirjaamoon 6.11.2001, Euroopan yhtei-
Girish Ojha on valittanut 6.6.2001 Euroopan yhteisöjen                  söjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Monika
tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-               Herbstrith vastaan Itävallan tasavalta seuraaviin kysymyksiin:
teen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston asiassa T-77/99, (1)
jossa asianosaisina olivat toisaalta tämän valituksen tekijä ja         1.    Rikottiinko tosiseikastossa kuvatulla viranomaistoimin-
toisaalta Euroopan yhteisöjen komissio, 6.3.2001 antamasta                    nalla, nimittäin sillä, että kyseistä henkilöä ei nimitetty
tuomiosta. Yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto) hyl-                  ammatillisesta pätevyydestä huolimatta, välittömästi so-
käsi valituksen 22.11.2001 antamallaan määräyksellä ja vel-                   vellettavaa yhteisön oikeussääntöä ja jos tähän kysymyk-
voitti Ojhan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.                      seen vastataan myöntävästi, mitä oikeussääntöä rikottiin?
                                                                        2.    Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
(1) EYVL C 161, 2.6.2002, s. 16.
                                                                              Onko tämä rikottu, välittömästi sovellettavaan yhteisön
                                                                              oikeuteen kuuluva oikeussääntö sellainen oikeussääntö,
                                                                              joka perustaa pääasian kantajalle subjektiivisen oikeuden?
                                                                        3.    Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
                                                                              Onko yhteisöjen tuomioistuimella ennakkoratkaisupyyn-
                                                                              nön perusteella kaikki tiedot, jotta se pystyy itse arvioi-
                                                                              maan, onko kansallinen viranomainen selvällä ja vakaval-
Smanor SA:n sekä Monique ja Hubert Ségaudin 23.7.2001                         la tavalla ylittänyt pääasiassa kuvatussa tosiseikastossa
tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-                        sille kuuluvan harkintavallan, vai jättääkö yhteisöjen
asteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston asiassa                             tuomioistuin tämän kysymyksen ratkaisemisen tämän
T-123/01, jossa asianosaisina olivat toisaalta tämän vali-                    ennakkoratkaisupyynnön esittävälle itävaltalaiselle tuo-
tuksen tekijät ja toisaalta Euroopan yhteisöjen komissio,                     mioistuimelle?
              4.7.2001 antamasta määräyksestä
                      (Asia C-291/01 P)
                       (2002/C 109/30)
                                                                        Verwaltungsgericht Frankfurt am Mainin 12.11.2001 teke-
                                                                        mällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                         asiassa Hilde Schönheit vastaan Stadt Frankfurt am Main
Smanor SA sekä Monique ja Hubert Ségaud ovat valittaneet                                          (Asia C-4/02)
23.7.2001 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensim-
mäisen jaoston asiassa T-123/01, jossa asianosaisina olivat                                     (2002/C 109/32)
toisaalta tämän valituksen tekijät ja toisaalta Euroopan yhteisö-
jen komissio, 4.7.2001 antamasta määräyksestä. Yhteisöjen
tuomioistuin (ensimmäinen jaosto) hylkäsi valituksen
22.11.2001 antamallaan määräyksellä ja velvoitti valittajat             Verwaltungsgericht Frankfurt am Main on pyytänyt
vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.                             12.11.2001 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhtei-
                                                                        söjen tuomioistuimeen kirjaamoon 9.1.2002, Euroopan yhtei-
                                                                        söjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Hilde Schön-
                                                                        heit vastaan Stadt Frankfurt am Main seuraaviin kysymyksiin:
 ---pagebreak--- 4.5.2002                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 109/19
1.   Onko Saksan Beamtenversorgungsgesetz-nimisen lain                    6.    Voidaanko todettavissa olevan iäkkäämpien osa-aika-
     (virkamiesten eläkelaki) säännösten perusteella tapahtu-                   työssä olevien naispuolisten virkamiesten huonompaan
     vaan eläkkeen myöntämiseen sovellettava EY:n perusta-                      asemaan asettamisen silloin, kun heidän eläkeprosentti-
     missopimuksen 119 artiklaa, joka on nyttemmin korvattu                     aan vahvistetaan näiden virkamiesten viimeisen palkan
     EY 141 artiklan 1 ja 2 kohdalla, joka on luettava yhdessä                  perusteella, katsoa olevan tarpeellista legitiimin päämää-
     direktiivin 86/378/ETY (1) tai direktiivin 79/7/ETY (2)                    rän saavuttamiseksi siinä tapauksessa, että sen tarkoituk-
     säännösten kanssa?                                                         sena on sellaisen vähimmäiseläkkeen tasoittaminen, jonka
                                                                                osalta ei kymmenen ensimmäisen palvelusvuoden aikana
                                                                                oteta huomioon työajan lyhentämistä, vaikka virkamies-
                                                                                eläke-etuudet rahoitetaan yksinomaan yleisestä budjetista
                                                                                ilman, että naispuoliset virkamiehet itse maksaisivat sitä
                                                                                varten maksuosuuksia? Voidaanko tämän tarpeellisuus
2.   Onko Beamtenversorgungsgesetzin mukaisten etuuksien                        perustella – mahdollisesti täydentävänä seikkana – eläke-
     osalta kysymyksessä direktiivin 86/378/ETY 6 artiklan                      etuuksien avustusluonteella ja sillä, että ne kuuluvat
     1 kohdan h alakohdassa tarkoitettu järjestelmä, josta                      perustuslain 33 §:n 5 momentin mukaisiin ammattivirka-
     seuraa, että siitä huolimatta, että järjestelmä rahoitetaan                miehistöä koskeviin totuttuihin periaatteisiin?
     budjetista, erilaisten etuuksien tasojen vahvistamiseksi
     saadaan ottaa huomioon vakuutusmatemaattiset tekijät
     tai sen kaltaiset seikat?
                                                                          7.    Jos kuudennessa kysymyksessä tarkoitetun tarpeellisuu-
3.   Pätevätkö EY:n perustamissopimuksen 119 artiklan ja EY
                                                                                den on katsottava olevan olemassa, voidaanko se, että
     141 artiklan 1 ja 2 kohdan sekä direktiivin 86/378/ETY
                                                                                sellaisten iäkkäämpien mies- ja naispuolisten virkamies-
     soveltamiseksi direktiivin 97/80/EY (3) 2 artiklan 2 koh-
                                                                                ten, joilla on oikeus huomattavasti suurempiin etuuksiin
     dassa säädetyt edellytykset, joilla todettavissa oleva suku-
                                                                                kuin eläkkeen perusteeksi kelpaavan vähintään kymme-
     puoleen perustuva välillinen syrjintä voidaan oikeuttaa,
                                                                                nen palvelusvuoden perusteella maksettava vähimmäis-
     siitä riippumatta, tuleeko oikeudenkäynnissä esiin näyttö-
                                                                                eläke, eläkeprosenttia alennetaan heidän aikaisemman
     taakan helpottamista koskeva kysymys, vai eikö tällä
                                                                                osa-aikaisen työskentelynsä osalta, katsoa vielä tarkoituk-
     kysymyksellä ole merkitystä oikeudenkäynneissä sovellet-
                                                                                senmukaiseksi (oikeassa suhteessa olevaksi), jos vähen-
     tavan virallistutkintaperiaatteen vuoksi?
                                                                                nystä ei oteta huomioon ainoastaan alentuneen työajan
                                                                                määrällä lineaarisesti, vaan sen lisäksi otetaan asianomais-
                                                                                ten kannalta epäedullisella tavalla huomioon kokoaikai-
                                                                                sen työskentelyn pituuden suhde osa-aikaisen työskente-
                                                                                lyn pituuteen, vaikka iäkkäämpien nais- ja miespuolisten
4.   Onko näennäisesti tasapuolisen perusteen käytön tarpeel-                   virkamiesten osalta ei enää myönnetä mahdollisesti koh-
     lisuutta oikeusnormien osalta arvioitava yksinomaan lain-                  tuuttoman edullisesti vähimmäiseläkettä siten, että sen
     säätämismenettelyssä ilmenevien lainsäätäjän tarkoituk-                    osalta ei oteta huomioon heidän työaikansa lyhentymistä?
     sen ja normin antamisen perusteena olevien perusteiden                     Eikö tällaisessa yhteydessä olisi tarkoituksenmukaista
     nojalla, erityisesti sellaisina kuin ne on otettu asiakirjoihin            (tarkoituksenmukaisempaa) luopua eläkeprosentin suh-
     lainvalmisteluprosessin kuluessa, ja niiden voidaan katsoa                 teettomasta pienentämisestä elin- ja virkavuosiltaan iäk-
     olleen tuolloin ratkaiseva syy kyseisten normien antami-                   käämpien nais- ja miespuolisten virkamiesten osalta ja
     selle?                                                                     tyytyä sen sijasta pelkästään leikkaamaan vähimmäiselä-
                                                                                kettä suhteellisesti?
5.   Siltä osin kuin direktiivin 97/80/EY 2 artiklan 2 kohdassa
     tarkoitettuina tai yhteisöjen tuomioistuimen sukupuoleen
     perustuvan välillisen syrjinnän toteamista koskevassa
     oikeuskäytännössä vahvistettujen perusteiden mukaisina               8.    Voidaanko siitä johtuvilla lisähenkilöstöhallintokustan-
     oikeuttamisperusteluina saadaan käyttää sen (ks. neljäs                    nuksilla, että töihin pyrittiin ottamaan lisää henkilöitä
     kysymys) ohella tai sen lisäksi vielä muita lainsäädännön                  laajentamalla osa-aikaista työskentelyä siihen asti vallin-
     legitiimejä päämääriä, voiko kansallinen tuomioistuin                      neeseen tilanteeseen verrattuna, joka perustui pääasiassa
     selvittää itse oikeusnormin legitiimit päämäärät ja mah-                   kokoaikaiseen työskentelyyn budjetin mukaisten virkojen
     dollisesti käyttää niitä erilaisen kohtelun oikeuttamiseen                 ja työpaikkojen lukumäärän säilyessä samana, perustella
     erityisesti silloin, kun se on päätynyt niihin oikeussyste-                tarvetta saattaa nämä kustannukset osa-aikatyössä olevien
     maattisen päättelyn perusteella? Päteekö tämä myös siinä                   henkilöiden kannettavaksi leikkaamalla heidän eläkepro-
     tapauksessa, että tämä päättely ei käy millään tavoin ilmi                 senttiaan suhteettomasti, kuten BeamtVG:n 14 §:n 1 mo-
     lainsäätämismenettelyn aikana norminantamisen perus-                       mentin 1 virkkeen toisessa ja kolmannessa lauseessa,
     teena asiakirjoihin otetuista syistä?                                      sellaisena kuin se oli voimassa 31.12.1991 asti, on tehty?
 ---pagebreak--- C 109/20                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           4.5.2002
9.    Onko sellaisten kustannusten (kahdeksas kysymys) tar-              4.    Onko näennäisesti tasapuolisen perusteen käytön tarpeel-
      peellinen huomioonottaminen tarkoituksenmukaista, jos                    lisuutta oikeusnormien osalta arvioitava yksinomaan lain-
      lisähenkilöstöhallintokustannukset saatetaan yksinomaan                  säätämismenettelyssä ilmenevien lainsäätäjän tarkoituk-
      aikaisempien osa-aikaisten työntekijöiden ja siten suurim-               sen ja normin antamisen perusteena olevien perusteiden
      maksi osaksi naisten kannettavaksi, vaikka lain säätämis-                nojalla, erityisesti sellaisina kuin ne on otettu asiakirjoihin
      ajankohtana osa-aikatyöskentelymahdollisuuksien laajen-                  lainvalmisteluprosessin kuluessa, ja niiden voidaan katsoa
      tamisen ensisijaisena tarkoituksena oli yleisen työttömyy-               olleen tuolloin ratkaiseva syy kyseisten normien antami-
      den vähentäminen pienentämällä osittain julkishallinnon                  selle?
      mies- ja naispuolisten työnhakijoiden liian suurta määrää?
                                                                         5.    Siltä osin kuin direktiivin 97/80/EY 2 artiklan 2 kohdassa
                                                                               tarkoitettuina tai yhteisöjen tuomioistuimen sukupuoleen
(1) EYVL 225, s. 40.                                                           perustuvan välillisen syrjinnän toteamista koskevassa
(2) EYVL 6, s. 24.                                                             oikeuskäytännössä vahvistettujen perusteiden mukaisina
(3) EYVL L 14, s. 6.                                                           oikeuttamisperusteluina saadaan käyttää sen (ks. neljäs
                                                                               kysymys) ohella tai sen lisäksi vielä muita lainsäädännön
                                                                               legitiimejä päämääriä, voiko kansallinen tuomioistuin
                                                                               selvittää itse oikeusnormin legitiimit päämäärät ja mah-
                                                                               dollisesti käyttää niitä erilaisen kohtelun oikeuttamiseen
                                                                               erityisesti silloin, kun se on päätynyt niihin oikeussyste-
                                                                               maattisen päättelyn perusteella? Päteekö tämä myös siinä
                                                                               tapauksessa, että tämä päättely ei käy millään tavoin ilmi
Verwaltungsgericht Frankfurt am Mainin 12.11.2001 teke-                        lainsäätämismenettelyn aikana norminantamisen perus-
mällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                             teena asiakirjoihin otetuista syistä?
           asiassa Silvia Becker vastaan Land Hessen
                                                                         6.    Voidaanko todettavissa olevan iäkkäämpien osa-aika-
                                                                               työssä olevien naispuolisten virkamiesten huonompaan
                            (Asia C-5/02)                                      asemaan asettamisen silloin, kun heidän eläkeprosentti-
                                                                               aan vahvistetaan näiden virkamiesten viimeisen palkan
                          (2002/C 109/33)                                      perusteella, katsoa olevan tarpeellista legitiimin päämää-
                                                                               rän saavuttamiseksi siinä tapauksessa, että sen tarkoituk-
                                                                               sena on sellaisen vähimmäiseläkkeen tasoittaminen, jonka
                                                                               osalta ei kymmenen ensimmäisen palvelusvuoden aikana
                                                                               oteta huomioon työajan lyhentämistä, vaikka virkamies-
Verwaltungsgericht Frankfurt am Main on pyytänyt
                                                                               eläke-etuudet rahoitetaan yksinomaan yleisestä budjetista
12.11.2001 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhtei-
                                                                               ilman, että naispuoliset virkamiehet itse maksaisivat sitä
söjen tuomioistuimeen kirjaamoon 10.1.2002, Euroopan yh-
                                                                               varten maksuosuuksia? Voidaanko tämän tarpeellisuus
teisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Silvia Bec-
                                                                               perustella – mahdollisesti täydentävänä seikkana – eläke-
ker vastaan Land Hessen seuraaviin kysymyksiin:
                                                                               etuuksien avustusluonteella ja sillä, että ne kuuluvat
                                                                               perustuslain 33 §:n 5 momentin mukaisiin ammattivirka-
1.    Onko Saksan Beamtenversorgungsgesetz-nimisen lain                        miehistöä koskeviin totuttuihin periaatteisiin?
      (virkamiesten eläkelaki) säännösten perusteella tapahtu-
      vaan eläkkeen myöntämiseen sovellettava EY:n perusta-
                                                                         7.    Jos kuudennessa kysymyksessä tarkoitetun tarpeellisuu-
      missopimuksen 119 artiklaa, joka on nyttemmin korvattu
                                                                               den on katsottava olevan olemassa, voidaanko se, että
      EY 141 artiklan 1 ja 2 kohdalla, joka on luettava yhdessä
                                                                               sellaisten iäkkäämpien mies- ja naispuolisten virkamies-
      direktiivin 86/378/ETY (1) tai direktiivin 79/7/ETY (2)
                                                                               ten, joilla on oikeus huomattavasti suurempiin etuuksiin
      säännösten kanssa?
                                                                               kuin eläkkeen perusteeksi kelpaavan vähintään kymme-
                                                                               nen palvelusvuoden perusteella maksettava vähimmäis-
2.    Onko Beamtenversorgungsgesetzin mukaisten etuuksien                      eläke, eläkeprosenttia alennetaan heidän aikaisemman
      osalta kysymyksessä direktiivin 86/378/ETY 6 artiklan                    osa-aikaisen työskentelynsä osalta, katsoa vielä tarkoituk-
      1 kohdan h alakohdassa tarkoitettu järjestelmä, josta                    senmukaiseksi (oikeassa suhteessa olevaksi), jos vähen-
      seuraa, että siitä huolimatta, että järjestelmä rahoitetaan              nystä ei oteta huomioon ainoastaan alentuneen työajan
      budjetista, erilaisten etuuksien tasojen vahvistamiseksi                 määrällä lineaarisesti, vaan sen lisäksi otetaan asianomais-
      saadaan ottaa huomioon vakuutusmatemaattiset tekijät                     ten kannalta epäedullisella tavalla huomioon kokoaikai-
      tai sen kaltaiset seikat?                                                sen työskentelyn pituuden suhde osa-aikaisen työskente-
                                                                               lyn pituuteen, vaikka iäkkäämpien nais- ja miespuolisten
3.    Pätevätkö EY:n perustamissopimuksen 119 artiklan ja EY                   virkamiesten osalta ei enää myönnetä mahdollisesti koh-
      141 artiklan 1 ja 2 kohdan sekä direktiivin 86/378/ETY                   tuuttoman edullisesti vähimmäiseläkettä siten, että sen
      soveltamiseksi direktiivin 97/80/EY (3) 2 artiklan 2 koh-                osalta ei oteta huomioon heidän työaikansa lyhentymistä?
      dassa säädetyt edellytykset, joilla todettavissa oleva suku-             Eikö tällaisessa yhteydessä olisi tarkoituksenmukaista
      puoleen perustuva välillinen syrjintä voidaan oikeuttaa,                 (tarkoituksenmukaisempaa) luopua eläkeprosentin suh-
      siitä riippumatta, tuleeko oikeudenkäynnissä esiin näyttö-               teettomasta pienentämisestä elin- ja virkavuosiltaan iäk-
      taakan helpottamista koskeva kysymys, vai eikö tällä                     käämpien nais- ja miespuolisten virkamiesten osalta ja
      kysymyksellä ole merkitystä oikeudenkäynneissä sovellet-                 tyytyä sen sijasta pelkästään leikkaamaan vähimmäiselä-
      tavan virallistutkintaperiaatteen vuoksi?                                kettä suhteellisesti?


title: Asia C-124/03: College van Beroep voor het bedrĳfslevenin 11.3.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa 1) Artrada (Freezone) N. V., 2) Videmecum B. V. ja 3) Jac. Meisner Internationaal Expeditiebedrĳf B. V. vastaan Rĳksdienst voor keuring van Vee en Vlees

text:
C 124/8                   FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                       24.5.2003
luontotyyppien suojeluun, tehokkaan vaikutuksen varmistami-              2b) Jos direktiivin 92/46/ETY 2 artiklan johdantokappale ja
seksi, että ainoastaan siinä tapauksessa, että jäsenvaltio on                   4 kohta koskevat myös puolivalmisteita: Minkä perustei-
osoittanut ensisijaisesti suojeltavia luontotyyppejä tai lajeja                 den nojalla on arvioitava, onko maito tai maitotuote
sisältävän yhteisön tärkeänä pitämän alueen, sen velvollisuute-                 direktiivin 92/46/ETY 2 artiklan johdantokappaleessa ja
na on sellaisten suunnitelmien ja hankkeiden arviointi, joilla                  4 kohdassa tarkoitettu tuotteen olennainen osa joko
on merkittäviä vaikutuksia alueeseen, myös ennen, kuin komis-                   määrän tai tuotteen ominaisuuden suhteen?
sio on laatinut alueiden alustavan luettelon, tai ennen, kuin
tämä luettelo on hyväksytty lopullisesti direktiivin 21 artiklan
mukaisesti, ja siis kansallisen luettelon laatimisesta lähtien?          (1 ) EYVL 1992, L 268, s. 1.
( 1) EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 20.3.2003 Saksan liittota-
                                                                                savaltaa vastaan nostama kanne
College van Beroep voor het bedrijfslevenin 11.3.2003                                              (Asia C-126/03)
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
asiassa 1) Artrada (Freezone) N. V., 2) Videmecum B. V. ja                                         (2003/C 124/14)
3) Jac. Meisner Internationaal Expeditiebedrijf B. V. vas-
        taan Rijksdienst voor keuring van Vee en Vlees
                           (Asia C-124/03)                               Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 20.3.2003 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liittotasaval-
                                                                         taa vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission oikeudellisen
                           (2003/C 124/13)                               yksikön virkamies Klaus Wiedner, prosessiosoite Luxembur-
                                                                         gissa.
                                                                         Komissio vaatii yhteisöjen tuomioistuimen
College van Beroep voor het bedrijfsleven on pyytänyt
11.3.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-
jen tuomioistuimeen 20.3.2003, Euroopan yhteisöjen tuo-                  –      toteavan, ettei Saksan liittotasavalta ole noudattanut
mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa 1) Artrada (Freezone)                    direktiivin 92/50/ETY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska
                                                                                se on antanut Münchenin kaupungin päättämän jätekulje-
N. V., 2) Videmecum B. V. ja 3) Jac. Meisner Internationaal
Expeditiebedrijf B. V. vastaan Rijksdienst voor keuring van Vee                 tusurakan noudattamatta tämän direktiivin 8 artiklassa
                                                                                sekä 15 artiklan 2 kohdassa ja 16 artiklan 1 kohdassa
en Vlees seuraaviin kysymyksiin:
                                                                                säädettyjä tiedottamista koskevia säännöksiä, ja
1a) Onko direktiivin 92/46/ETY ( 1) 2 artiklan johdantokappa-            –      velvoittavan Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeu-
       leessa ja 2 kohdassa käytettyä käsitettä maitopohjaisten                 denkäyntikulut.
       tuotteiden valmistukseen tarkoitettu maito tulkittava
       siten, että sillä tarkoitetaan (myös) maitotuotteita, jotka
       ovat sellaisen tuotteen ainesosina, jossa on myös muitakin
       ainesosia, jotka eivät ole maitotuotteita, ja jonka ainesosi-
       na olevia maitotuotteita ei voida erottaa niistä ainesosista,     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
       jotka eivät ole maitotuotteita?
                                                                         Mikäli julkisoikeudellisen järjestelyn edellytykset täyttyvät,
1b) Jos kysymykseen 1a vastataan myöntävästi: onko direktii-             kuten Münchenin kaupungin alueyhteisön tapauksessa, ei
       vin 92/46/ETY 22 artiklaa tulkittava siten, että tätä             direktiivin mukaan ole tarvetta jokaisen kyseisen palvelusuori-
       direktiiviä sovelletaan kolmansista maista tulevassa tuon-        tuksen yhteydessä eritellä, onko kyse yleisen edun toteuttami-
       nissa vain tuotteen ainesosana olevaan maitoon ja että            sesta ja ammattimaisuudesta. Sen vuoksi on merkityksetöntä,
       sitä ei näin ollen sovelleta tuotteeseen, jonka ainesosana        että Münchenin kaupunki esillä olevassa tapauksessa on palve-
       maito on?                                                         lusuorituksen yhteydessä polttanut laitoksessaan jätteitä kol-
                                                                         mannelle eikä ole huolehtinut sisäänkuljetuksesta itse, vaan
2a) Koskeeko direktiivin 92/46/ETY 2 artiklan johdantokap-               yksityisen yrittäjän avustuksella. Kun julkisoikeudellisella jär-
       paleessa ja 4 kohdassa käytetty käsite maitopohjainen             jestelyllä on sellainen luonne, että kokonaispalvelusuorituksen
       tuote yksinomaan lopputuotteita vai myös puolivalmis-             tuottamiseksi on otettava lukuun myös alasuoritukset, kaupun-
       teita, joita on jatkokäsiteltävä ennen kuin ne voidaan            ki on velvollinen soveltamaan direktiivissä 92/50/ETY säädet-
       myydä kuluttajille?                                               tyä menettelyä.


title: Asia C-383/02: Euroopan yhteisöjen komission 24.10.2002 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
7.12.2002                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 305/17
ja erityisesti, että ei vaaranneta vesiä, ilmaa, maaperää ja             ratkaisua asiassaAssociation Comité économique régional agri-
kasveja sekä eläimiä, ei tuoteta melu- tai hajuhaittoja, eikä            cole fruits et légumes de Bretagne (CERAFEL) vastaan François
vahingoiteta haitallisesti maaseutua tai erityisalueita.                 Faou ja GAEC de Kerlidou seuraaviin kysymyksiin:
                                                                         ”Voiko jäsenvaltio syrjintäkiellon periaatetta loukkaamatta
Esillä olevassa asiassa Italian tasavalta ei ole toteuttanut mitään      soveltaa 18.5.1972 annetun neuvoston asetuksen N:o 1035/
asianmukaisia toimia sen varmistamiseksi, että Castellirin Via           72 (1) 15 b artiklan 1 ja 8 kohtaa siten, että se velvoittaa tietyn
Granciaran kaatopaikalle viedyt jätteet hyödynnetään tai niistä          tuottajajärjestön alueella toimivat tuottajat, jotka eivät kuulu
huolehditaan vaarantamatta ihmisten terveyttä ja käyttämättä             tähän tuottajajärjestöön, noudattamaan tiettyjä tuotantoa ja
menettelyjä tai menetelmiä, joista voi aiheutua vahinkoa                 kauppaa koskevia sääntöjä ja asettaa niille velvollisuuden
ympäristölle. Näin ollen se ei ole noudattanut sille direktiivin         suorittaa kokonaan tai osittain maksut, jotka järjestön jäsen-
4 artiklan mukaan kuuluvia velvoitteita.                                 tuottajat maksavat, ottamatta huomioon sitä, että nämä tuotta-
                                                                         jat, jotka eivät ole sen jäseniä, toimivat sellaisella lailla säännel-
                                                                         lyllä tuotantolinjalla, kuten luonnonmukaisia menetelmiä käyt-
                                                                         tävä maatalous, jolla toimiminen tekee kyseisen tuottajajärjes-
Direktiivin 8 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on              tön toiminnan näiden kannalta täysin merkityksettömäksi tai
toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että          sellaiseksi, että sillä on vain satunnaisesti tai poikkeuksellisesti
jokainen jätteen haltija antaa jätteet yksityisen tai julkisen           merkitystä näiden tuottajien kannalta?”
jätteenkeräilijän tai sellaisen yrityksen käsiteltäväksi, joka suo-
rittaa liitteessä II A tai II B tarkoitettuja toimia, tai hyödyntää
tai käsittelee jätteet itse noudattaen tämän direktiivin säännök-
                                                                         (1 ) Hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä 18 päi-
siä. Tätä tarkoitusta varten kaatopaikan omistajia tai hoitajia               vänä toukokuuta 1972 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1035/
pidetään 8 artiklassa tarkoitettuina haltijoina.                              72 (EYVL L 118, 20.5.1972, s. 1).
Italian tasavalta ei ole toteuttanut tarvittavia toimia, jotta
Castellirin (Frosinone) kaatopaikalle vietyjen jätteiden haltija
antaisi jätteet yksityisen tai julkisen jätteenkeräilijän tai sellai-
sen yrityksen käsiteltäväksi, joka suorittaa liitteessä II A tai II B
tarkoitettuja toimia. Näin ollen se ei ole noudattanut sille
direktiivin 8 artiklan mukaan kuuluvia velvoitteita.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 24.10.2002 Italian tasa-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
( 1) EYVL L 194, 25.7.1975, s. 39.
( 2) EYVL L 78, 26.3.1991, s. 32.
                                                                                (Asia C-383/02)
                                                                                (2002/C 305/32)
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.10.2002 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa
Cour d’appel de Caenin 17.10.2002 tekemällään päätöksel-
lä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Association                    vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Minas Konstantinidis ja
                                                                         Roberto Amorosi.
Comité économique régional agricole fruits et légumes de
Bretagne (CERAFEL) vastaan François Faou ja GAEC de
                               Kerlidou
                                                                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                           (Asia C-381/02)                               1.     toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut jätteistä
                                                                                15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktii-
                                                                                vin 75/442/ETY ( 1), sellaisena kuin se on muutettuna
                           (2002/C 305/31)                                      direktiivillä 91/156/ETY (2), 4 ja 8 artiklan mukaisia
                                                                                velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tarvittavia
                                                                                toimia sen varmistamiseksi, että Rodanon (Milano) kaato-
                                                                                paikalle viedyt jätteet hyödynnetään tai niistä huolehdi-
                                                                                taan vaarantamatta ihmisten terveyttä ja käyttämättä
Cour d’appel de Caen on pyytänyt 17.10.2002 tekemällään                         menettelyjä tai menetelmiä, joista voi aiheutua vahinkoa
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen                        ympäristölle, ja koska se ei ole toteuttanut tarvittavia
23.10.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                       toimia, jotta Rodanon (Milano) kaatopaikalle vietyjen
 ---pagebreak--- C 305/18                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   7.12.2002
       jätteiden haltija luovuttaisi nämä jätteet yksityiselle tai                 Asian C-246/99 ( 1) poistaminen rekisteristä
       julkiselle jätteenkeräilijälle tai yritykselle, joka hoitaa
       direktiivin liitteissä II A tai II B tarkoitettuja toimintoja,
       tai hyödyntäisi tai käsittelisi jätteet itse;                                              (2002/C 305/33)
2.     velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
       kulut.
                                                                          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 11.9.2002
                                                                          antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                          tu asia C-246/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                          Tanskan kuningaskunta.
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
                                                                          (1 ) EYVL C 246, 28.8.1999.
Direktiivin 4 artiklan ensimmäisessä kohdassa säädetään, että
jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen
varmistamiseksi, että jätteet hyödynnetään tai niistä huolehdi-
taan vaarantamatta ihmisten terveyttä ja käyttämättä menette-
lyjä tai menetelmiä, joista voi aiheutua vahinkoa ympäristölle
ja erityisesti, että ei vaaranneta vesiä, ilmaa, maaperää ja
kasveja sekä eläimiä, ei tuoteta melu- tai hajuhaittoja, eikä                      Asian C-434/00 ( 1) poistaminen rekisteristä
vahingoiteta haitallisesti maaseutua tai erityisalueita.
                                                                                (2002/C 305/34)
Esillä olevassa asiassa Italian tasavalta ei ole toteuttanut mitään
asianmukaisia toimia sen varmistamiseksi, että Rodanon kaato-
paikalle viedyt jätteet hyödynnetään tai niistä huolehditaan
vaarantamatta ihmisten terveyttä ja käyttämättä menettelyjä               Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 24.9.2002
tai menetelmiä, joista voi aiheutua vahinkoa ympäristölle. Näin           antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
ollen se ei ole noudattanut sille direktiivin 4 artiklan mukaan           tu asia C-434/00 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä
                                                                          ennakkoratkaisupyyntö), G. Cuomo.
kuuluvia velvoitteita.
                                                                          (1 ) EYVL C 28, 27.1.2001.
Lisäksi direktiivin 8 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden
on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi,
että jokainen jätteen haltija antaa jätteet yksityisen tai julkisen
jätteenkeräilijän tai sellaisen yrityksen käsiteltäväksi, joka suo-
rittaa liitteessä II A tai II B tarkoitettuja toimia, tai hyödyntää
tai käsittelee jätteet itse noudattaen tämän direktiivin säännök-
siä. Tätä tarkoitusta varten kaatopaikan omistajia tai hoitajia
pidetään 8 artiklassa tarkoitettuina haltijoina.
                                                                                Asian C-120/01 ( 1) poistaminen rekisteristä
Italian tasavalta ei ole toteuttanut tarvittavia toimia, jotta                                    (2002/C 305/35)
Rodanon kaatopaikalle vietyjen jätteiden haltija antaisi jätteet
yksityisen tai julkisen jätteenkeräilijän tai sellaisen yrityksen
käsiteltäväksi, joka suorittaa liitteessä II A tai II B tarkoitettuja
toimia. Näin ollen se ei ole noudattanut sille direktiivin
8 artiklan mukaan kuuluvia velvoitteita.                                  Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 9.9.2002
                                                                          antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                          tu asia C-120/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                          Irlanti.
( 1) EYVL L 194, 25.7.1975, s. 39.
( 2) EYVL L 78, 26.3.1991, s. 32.
                                                                          (1 ) EYVL C 150, 19.5.2001.


title: Asia T-364/06: Kanne 6.12.2006 — Xinhui Alida Polythene v. neuvosto

text:
               27.1.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 20/28

         Kanne 6.12.2006 — Xinhui Alida Polythene v. neuvosto
   (Asia T-364/06)
   (2007/C 20/43)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Xinhui Alida Polythene Ltd (Xinhui, Kiina) (edustaja: solicitor C. Munro)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto
   Vaatimukset

               —

               Lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta ja Thaimaasta peräisin olevien muovisäkkien, -kassien ja -pussien tuonnissa sekä menettelyn päättämisestä tiettyjen Malesiasta peräisin olevien muovisäkkien, -kassien ja -pussien tuonnin osalta 25.9.2006 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1425/2006 on kumottava Euroopan unionin perustamissopimuksen 230 artiklan nojalla.

               —

               Neuvosto on velvoitettava korvaamaan kantajalle tästä oikeudenkäynnistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii, että lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta ja Thaimaasta peräisin olevien muovisäkkien, -kassien ja -pussien tuonnissa sekä menettelyn päättämisestä tiettyjen Malesiasta peräisin olevien muovisäkkien, -kassien ja -pussien tuonnin osalta 25.9.2006 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1425/2006 (1) kumotaan.
   Kantaja väittää, että koska neuvosto on antanut riidanalaisen asetuksen ottamatta huomioon komission käynnistämää, asian taustalla olevaa menettelyä, se on rikkonut olennaisia menettelymääräyksiä ja käyttänyt väärin harkintavaltaansa.
   Kantajan mukaan komissio i) ei tutkinut asianmukaisesti kantelijoiden asemaa ja/tai laiminlöi niiden aseman asianmukaisen määrittämisen, ii) otti huomioon asian kannalta epäolennaisia tietoja ja/tai jätti ottamatta huomioon saatavilla olevia tietoja, iii) arvioi riittämättömällä tavalla kyseiselle yhteisön teollisuudelle aiheutunutta vahinkoa, iv) jätti toteamatta sen, että tuontitullien asettaminen koski yhteisön etua ja v) loukkasi kantajan puolustautumisoikeuksia.
   Kantajan väittää, että kyse on harkintavallan väärinkäytöstä.

      (1)  EUVL 2006 L 270, s. 4.


title: Asia T-490/15: Kanne 21.8.2015 – SGP Rechtsanwälte v. SMHV – Verlag Friedrich Oetinger (tolino)

text:
               12.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 337/44

         Kanne 21.8.2015 – SGP Rechtsanwälte v. SMHV – Verlag Friedrich Oetinger (tolino)
   (Asia T-490/15)
   (2015/C 337/49)
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: SGP Rechtsanwälte Hero, Langbein, Zwecker PartGmbB (München, Saksa) (edustaja: asianajaja K. Köklü)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Verlag Friedrich Oetinger GmbH (Hampuri, Saksa)

      Menettely SMHV:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”tolino” – Rekisteröintihakemus nro 11 651 288

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 11.6.2015 asiassa R 2042/2014-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperuste

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia C-571/14: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 11.4.2016 – Timberland Europe BV v. Inspecteur van de Belastingdienst, kantoor Rotterdam Rijnmond

text:
               1.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 279/23

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 11.4.2016 – Timberland Europe BV v. Inspecteur van de Belastingdienst, kantoor Rotterdam Rijnmond
   (Asia C-571/14) (1)

   (2016/C 279/31)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 73, 2.3.2015.


title: Asia T-88/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 8.2.2007 — Quelle v. SMHV — Nars Cosmetics (NARS) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin NARS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat kansalliset kuviomerkit, jotka sisältävät sanaelementin MARS — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/36

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 8.2.2007 — Quelle v. SMHV — Nars Cosmetics (NARS)
   (Asia T-88/05) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin NARS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat kansalliset kuviomerkit, jotka sisältävät sanaelementin MARS - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   (2007/C 82/80)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Quelle AG (Fürth, Saksa) (edustaja: asianajaja H. Linder)

      Vastaaja: S isämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamiehet: S. Laitinen ja A. Folliard-Monguiral)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Nars Cosmetics Inc. (New York, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja M. de Justo Bailey)
   Oikeudenkäynnin kohde
   SMHV:n toisen valituslautakunnan 17.12.2004 tekemän päätöksen (asia R 379/2004-2), joka koski väitemenettelyä Quelle AG:n ja Nars Cosmetics, Inc.:n välillä, kumoamisvaatimus.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 155, 25.6.2005.


title: Asia C-323/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 5.7.2010 — Gebr. Stolle GmbH & Co. KG v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               9.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 274/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 5.7.2010 — Gebr. Stolle GmbH & Co. KG v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Asia C-323/10)
   ()
   2010/C 274/06
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Hamburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Gebr. Stolle GmbH & Co. KG

      Vastaaja: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko alanimikkeeseen 0207 12 90 (1) kuuluva ruho puhdistettava täysin (= ilman jäännöksiä) siten, että tullitariffia koskevan lainsäädännön kannalta on haitallista, jos ruhoon jää koneellisen teurastuksen jälkeen esimerkiksi vielä osa suolesta tai henkitorvesta?

      (1)  EYVL L 338, 30.12.1999, s. 1.