title: Asia T-182/10: Kanne 19.4.2010 — AISCAT v. komissio

text:
               19.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/54

      Kanne 19.4.2010 — AISCAT v. komissio
      (Asia T-182/10)
      (2010/C 161/85)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Asianosaiset

         Kantaja: Associazione Italiana delle Società Concessionarie per la costruzione e l’esercizio di Autostrade e Trafori stradali (AISCAT) (Rooma, Italia) (edustaja: avvocato M. Maresca)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

                  —

                  10.2.2010 tehty komission päätös on kumottava.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Esillä olevassa kanteessa vaaditaan kumoamaan päätös, joka sisältyi helmikuussa 2010 päivättyyn Euroopan komission kirjeeseen, jolla katsottiin, että Italian tasavalta ei ollut rikkonut EY:n perustamissopimuksen 87 artiklaa (josta on tullut SEUT 107 artikla), kun se antoi moottoritieosuuden (nk. Passante di Mestre) rakentamisen ja hallinnoinnin tarjouskilpailua järjestämättä puoliksi julkisessa omistuksessa olevalle yhtiölle, CAV S.p.A:lle (ANAS S.p.A:n ja Regione Veneton yhdessä puoliksi omistama osakeyhtiö), ja kun se rahoittanut tämän rakentamisen korottamalla tiemaksuja samansuuntaisen ja kilpailevan moottoritieosuuden maksuasemilla.
      Sen tueksi, että Italian tasavalta on rikkonut EY:n perustamissopimuksen 87 artiklaa (josta on tullut SEUT 107 artikla), esitetään kaksi perustetta.
      Ensinnäkin se, että Italian tasavalta on antanut suoraan CAV:lle Passante di Mestren rakentamisen ja hallinnoinnin 24.12.2007 annetun lain nro 244 2 §:n 290 momentin nojalla, tarkoittaa, että kyseessä on valtiontuki, koska nk. in house -hankintoja koskevat edellytykset puuttuvat ja hankintasopimus on tehty puoliksi julkisessa omistuksessa olevan yhteisyrityksen kanssa, joka saa sääntömääräisten ja hallintoa koskevien ominaispiirteidensä vuoksi perusteetonta kilpailuetua. ANAS, joka omistaa 50 % CAV:n osakepääomasta, toimii julkisoikeudellisena sääntelyviranomaisena, mutta harjoittaa myös yritystoimintaa (moottoriteiden rakentaminen ja hallinnointi) markkinoilla, joita se itse sääntelee ja joilla se on itse konsession myöntäjä.
      Toiseksi se, että Italian tasavalta on hyväksynyt ANAS:n (joka on konsession myöntäjä) ja CAV:n välisen sopimuksen, joka koskee Passante di Mestren rahoittamista siten, että korotetaan tiemaksuja samansuuntaisen ja kilpailevan moottoritieosuuden maksuasemilla, tarkoittaa, että kyseessä on CAV:lle myönnetty valtiontuki.
      Tiemaksujen korottamisen avulla näet autoliikenne käännytettiin uudelle tieosuudelle (Passante di Mestre), ja samanaikaisesi korotuksen seurauksena liikenne väheni kilpailevalla tieosuudella (Tangenziale di Mestre), jolla maksuja korotettiin. Näin ollen tukea ei ole maksujen korotuksesta saatava määrä sellaisenaan vaan CAV:lle maksujen korotuksesta koituva kilpailuetu ja Tangenziale di Mestren tieosuutta koskevan konsession haltijana olevalle yhtiölle aiheutuva tappio.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 26 päivänä kesäkuuta 2003 asiassa C-233/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivi 90/313/ETY– Ympäristöä koskevan tiedon saannin vapaus – Puutteellinen tai virheellinen täytäntöönpano)

text:
C 184/2                 FI                               Euroopan unionin virallinen lehti                                                  2.8.2003
yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Suomen tasavalta ei              (asiamiehinään aluksi J.-F. Dobelle ja D. Colas, ja sittemmin ja
ole noudattanut ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden hintojen               G. de Bergues), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta
sääntelytoimenpiteiden avoimuudesta ja niiden soveltamisesta               toteamaan, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut ympär-
kansallisissa sairausvakuutusjärjestelmissä 21 päivänä joulukuuta          istöä koskevan tiedon saannin vapaudesta 7 päivänä kesäkuuta
1988 annetun neuvoston direktiivin 89/105/ETY (EYVL 1989,                  1990 annetun neuvoston direktiivin 90/313/ETY (EYVL L 158,
L 40, s. 8) ja erityisesti sen 6 artiklan mukaisia velvoitteitaan,         s. 56) mukaisia velvoitteitaan eikä EY:n perustamissopimuksen
koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen                 189 artiklan kolmannen alakohdan (josta on tullut
edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja             EY 249 artiklan kolmas alakohta) mukaisia velvoitteitaan, koska
varsinkaan koska se ei ole soveltanut säädettyä menettelyä                 se ei ole pannut oikein täytäntöön kyseisen direktiivin 2 artiklan
päätöksiin, jotka koskevat erityiskorvausryhmän vahvistamista,             a alakohtaa eikä 3 artiklan 2, 3 ja 4 kohtaa, yhteisöjen
ja koska se on säädettyjen velvollisuuksien osalta jättänyt ilmoit-        tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
tamatta hakijalle kielteisen päätöksen perusteluja, jotka perus-           puheenjohtaja J.-P. Puissochet sekä tuomarit R. Schintgen (esit-
tuvat objektiivisiin ja riittävällä tavalla todennettavissa oleviin        televä tuomari), V. Skouris, F. Macken ja J. N. Cunha Rodrigues,
arviointiperusteisiin, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto),            julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: johtava hallintovirkamies
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J.-P. Puissochet              M.-F. Contet, on antanut 26.6.2003 tuomion, jonka tuomio-
sekä tuomarit C. Gulmann, V. Skouris, F. Macken (esittelevä                lauselma on seuraava:
tuomari) ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: A. Tizzano,
kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 12.6.2003
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                           1)    Ranskan tasavalta ei ole noudattanut ympäristöä koskevan
1)    Suomen tasavalta ei ole noudattanut ihmisille tarkoitettujen               tiedon saannin vapaudesta 7 päivänä kesäkuuta 1990 annetun
      lääkkeiden hintojen sääntelytoimenpiteiden avoimuudesta ja                 neuvoston direktiivin 90/313/ETY 2 artiklan a alakohdan ja
      niiden soveltamisesta kansallisissa sairausvakuutusjärjestelmissä          3 artiklan 1, 2 ja 4 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska
      21 päivänä joulukuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin
      89/105/ETY 6 artiklan 1 ja 2 alakohdan mukaisia velvoittei-
      taan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen
      edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä siltä          se on rajannut ympäristöön liittyvien tietojen antamista
      osin kuin kyse on päätöksistä, joilla vahvistetaan sairausvakuu-           koskevan velvollisuuden hallinnon ja kansalaisten suhteiden
      tuksen erityiskorvattavien lääkkeiden ryhmät.                              parantamiseksi sekä hallinto-oikeudellisista, sosiaalisista ja vero-
                                                                                oikeudellisista säännöksistä 17.7.1978 annetussa laissa nro 78-
2)    Kanne hylätään muilta osin.                                                753 tarkoitettuihin hallinnollisiin asiakirjoihin
3)    Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
(1) EYVL C 247, 26.8.2000.                                                       koska näiden tietojen antamista koskevasta velvollisuudesta
                                                                                säädettyjen poikkeuksien joukossa on kieltäytymisperusteena se,
                                                                                että asiakirjaan tutustuminen tai sen antaminen voi vahin-
                                                                                goittaa yleisesti laissa säädettyä salassapitovelvollisuutta
                                                                                koska se ei ole sisällyttänyt kansalliseen lainsäädäntöön sään-
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                        nöstä, jonka mukaan ympäristöön liittyvistä tiedoista annetaan
                                                                                osa, jos se on mahdollista erottaa tiedoista, jotka koskevat
                            (kuudes jaosto)                                      kyseisen direktiivin 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja intressejä,
                                                                                joiden perusteella tietojen antamisesta voidaan kieltäytyä
                    26 päivänä kesäkuuta 2003
asiassa C-233/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                        Ranskan tasavalta (1)                                    koska se ei ole säätänyt ympäristöön liittyviä tietoja koskevan
                                                                                pyynnön implisiittisen hylkäämisen varalta, että viranomaisen on
                                                                                omasta aloitteestaan ja viimeistään kahden kuukauden kuluessa
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivi                     alkuperäisen pyynnön esittämisestä esitettävä tämän hylkäämisen
90/313/ETY– Ympäristöä koskevan tiedon saannin vapaus –                          perustelut.
          Puutteellinen tai virheellinen täytäntöönpano)
                           (2003/C 184/03)
                                                                           2)    Kanne hylätään muilta osin.
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                     3)    Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                           (1) EYVL C 233, 12.8.2000.
Asiassa C-233/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
nään G. zur Hausen ja J.-F. Pasquier) vastaan Ranskan tasavalta


title: Asia C-45/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 8.3.2007 (Finanzgericht des Landes Brandenburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Campina GmbH & Co., aiemmin TUFFI Campina emzett GmbH v. Hauptzollamt Frankfurt (Oder) (Maito ja maitotuotteet — Lisämaksu — Vuotuisen tiliselvitysilmoituksen toimittamista koskevan määräajan erittäin vähäinen ylittäminen — Rahamääräinen seuraamus — Asetus (ETY) N:o 536/93, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1001/98 — 3 artiklan 2 kohdan toinen alakohta — Asetus (EY) N:o 1392/2001 — 5 artiklan 3 kohta — Asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 — 2 artiklan 2 kohdan toinen virke — Lievemmän rangaistuksen taannehtivan soveltamisen periaate)

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/12

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 8.3.2007 (Finanzgericht des Landes Brandenburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Campina GmbH & Co., aiemmin TUFFI Campina emzett GmbH v. Hauptzollamt Frankfurt (Oder)
   (Asia C-45/06) (1)

   (Maito ja maitotuotteet - Lisämaksu - Vuotuisen tiliselvitysilmoituksen toimittamista koskevan määräajan erittäin vähäinen ylittäminen - Rahamääräinen seuraamus - Asetus (ETY) N:o 536/93, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1001/98 - 3 artiklan 2 kohdan toinen alakohta - Asetus (EY) N:o 1392/2001 - 5 artiklan 3 kohta - Asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 - 2 artiklan 2 kohdan toinen virke - Lievemmän rangaistuksen taannehtivan soveltamisen periaate)
   (2007/C 95/19)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Finanzgericht des Landes Brandenburg
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Campina GmbH & Co., aiemmin TUFFI Campina emzett GmbH

      Vastaaja: Hauptzollamt Frankfurt (Oder)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Finanzgericht des Landes Brandenburg — Maito- ja maitotuotealan lisämaksun soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 9 päivänä maaliskuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 536/93 (EYVL L 57, 10.3.1993, s. 12) 3 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksen (ETY) N:o 536/93 muuttamisesta 13 päivänä toukokuuta 1998 annetulla komission asetuksella (ETY) N:o 1001/98 (EYVL L 142, 14.5.1998, s. 22), pätevyys — Yksittäisten tuottajien tuotoksia koskevien vuosittaisten ilmoitusten tekemiselle asetetun määräajan ylittämisen rangaistavuus — Määräajan erittäin vähäinen ylittäminen — Suhteellisuusperiaate
   Tuomiolauselma
   Kansallisen tuomioistuimen on noudatettava lievemmän rangaistuksen takautuvaa soveltamista koskevaa periaatetta, kun sen tehtävänä on määrätä seuraamus yhteisön oikeussääntöjen vastaisesta menettelystä.
   Kun kyseessä on pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen määräajan erittäin vähäinen ylittäminen, maito- ja maitotuotealan lisämaksusta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3950/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 9.7.2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1392/2001 5 artiklan 3 kohdan mukainen sakkojärjestelmä on lievempi kuin maito- ja maitotuotealan lisämaksun soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 9.3.1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 536/93 3 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa säädetty järjestelmä, sellaisena kuin tämä säännös on muutettuna 13.5.1998 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1001/98.

      (1)  EUVL C 154, 1.7.2006.


title: Asia T-281/13: Kanne 24.5.2013 — Golam v. SMHV — meta Fackler Arzneimittel (METABIOMAX)

text:
               27.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 215/15

         Kanne 24.5.2013 — Golam v. SMHV — meta Fackler Arzneimittel (METABIOMAX)
   (Asia T-281/13)
   2013/C 215/21
   Kannekirjelmän kieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Sofia Golam (Ateena, Kreikka) (edustaja: asianajaja N. Trovas)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: meta Fackler Arzneimittel GmbH (Springe, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               hyväksymään tämän kanteen, jossa vaaditaan kumottavaksi sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 14.3.2013 asiassa R 2022/2011-2 tekemä päätös

               —

               hylkäämään vastapuolen väitteen ja hyväksymään kokonaisuudessaan kantajan vaatimuksen ja

               —

               velvoittamaan vastapuolen korvaamaan kantajalle tämän oikeudenkäynnin kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki METABIOMAX luokkaan 5, 16 ja 30 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkki nro 8885261

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Saksalainen sanamerkki metabiarex, joka on rekisteröity numerolla 857721 luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen osittain

      Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston päätöksen kumoaminen osittain

      Kanneperusteet:26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 8 artiklan 5 kohdan rikkominen


title: Asia C-452/07: Yhteisöjen tuomioistuimen neljännen jaoston puheenjohtajan määräys 3.9.2008 (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Health Research Inc.

text:
               6.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 313/22

         Yhteisöjen tuomioistuimen neljännen jaoston puheenjohtajan määräys 3.9.2008 (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Health Research Inc.
   (Asia C-452/07) (1)

   (2008/C 313/36)

      Oikeudenkäyntikieli: saksa

   Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 297, 8.12.2007.


title: Asia C-397/03 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto)  18.5.2006  — Archer Daniels Midland Co. ja Archer Daniels Midland Ingredients Ltd v. Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku — Kilpailu — Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt — Synteettisen lysiinin markkinat — Sakot — Sakkojen määrän laskemista koskevat suuntaviivat — Taannehtivuuskielto — Ne bis in idem periaate — Yhdenvertainen kohtelu — Liikevaihto, joka voidaan ottaa huomioon)

text:
               15.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/2

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 18.5.2006 — Archer Daniels Midland Co. ja Archer Daniels Midland Ingredients Ltd v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-397/03 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Synteettisen lysiinin markkinat - Sakot - Sakkojen määrän laskemista koskevat suuntaviivat - Taannehtivuuskielto - Ne bis in idem periaate - Yhdenvertainen kohtelu - Liikevaihto, joka voidaan ottaa huomioon)
   (2006/C 165/03)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittajat: Archer Daniels Midland Co. ja Archer Daniels Midland Ingredients Ltd (edustajat: asianajaja C. O. Lenz, solicitor E. Batchelor, solicitor L. Martin Alegi ja solicitor M. Garcia)

      Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: R. Lyal, avustajanaan J. Flynn, QC)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T 224/00, Archer Daniels Midland Company ja Archer Daniels Midland Ingredients Limited v. komissio, 9.7.2003 antamasta tuomiosta, jolla on osittain hylätty EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan soveltamisesta 7.6.2000 tehdyllä komission päätöksellä (asia COMP/36.545/F3 aminohapot) määrätyn sakon kumoamista tai alentamista koskeva vaatimus
   Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Archer Daniels Midland Co. ja Archer Daniels Midland Ingredients Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 275, 15.11.2003.


title: Asia C-57/16 P: Valitus, jonka ClientEarth on tehnyt 1.2.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-424/14 ja T-425/14, ClientEarth v. komissio, 13.11.2015 antamasta tuomiosta

text:
               30.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 191/5

         Valitus, jonka ClientEarth on tehnyt 1.2.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-424/14 ja T-425/14, ClientEarth v. komissio, 13.11.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-57/16 P)
   (2016/C 191/08)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: ClientEarth (edustajat: advocaat O. W. Brouwer, advocaat F. Heringa ja advocaat J. Wolfhagen)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               i.

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 13.11.2015 antaman tuomion, jolla se

                           —

                           hylkäsi kantajan nostaman kanteen

                           —

                           velvoitti kantajan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja maksamaan Euroopan komissiolle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               ii.

               Velvoittaa komission maksamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien mahdollisten väliintulijoiden oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja esittää kunnioittavasti, että tuomio on kumottava seuraavin perustein:

         Peruste 1
      : Oikeudellinen virhe hyväksymällä yleisen olettaman käsite asetuksen N:o 1049/2001 (1) 4 artiklan 3 kohtaan (ensimmäinen kappale) liittyen pyydettyjen asiakirjojen osalta.
   Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen kun se

               i.

               sovelsi virheellisesti unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä;

               ii.

               ei ottanut huomioon sitä, ettei SEUT 17 artiklan 1–3 kohdassa ole perustaa kyseessä olevalle yleisen olettaman käsitteelle

               iii.

               hyväksyi yleisen olettaman käsitteen pyydettyjen asiakirjojen epäämisen osalta ilman, että se sovelsi todellisen ja erityisen vahingon haittatestiä

               iv.

               ei ottanut huomioon sitä, että pyydetyt asiakirjat liittyvät erottamattomasti päätökseen, jonka tavoitteena lakialoitteiden edistäminen tai edistämättä jättäminen, ja

         Peruste 2
      : Oikeudellinen virhe, kun ei otettu huomioon ylivoimaisen yleisen edun olemassaoloa.
   Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen kun se

               i.

               ei ottanut huomioon ClientEarthin esiintuomia erityisiä yleisiä etuja;

               ii.

               katsoi, että pyydettyjen asiakirjojen myöhäisempi julkaiseminen on yhteensopimaton ylivoimaisen yleisen edun kanssa asiakirjojen julkaisemisen yhteydessä

               iii.

               katsoi, että muiden kuin pyydettyjen asiakirjojen myöhäisempi julkaiseminen on yhteensopimaton ylivoimaisen yleisen edun kanssa asiakirjojen julkaisemisen yhteydessä

               iv.

               ei tunnustanut ClientEarthin esittämää yleisen edun luonnetta;

               v.

               ei tulkinnut kieltäytymisperusteita suppeasti, kun otetaan huomioon miten tiedon julkaiseminen palvelisi yleistä etua asetuksen 1367/2006 (2) 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti

               vi.

               ei ottanut huomioon yleistä etua oikeussuojan saatavuuden periaatteen kehittämisen osalta ympäristöasioissa.

      (1)  Asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EUVL L 145, s. 43).

      (2)  Tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta yhteisön toimielimiin ja elimiin 6.9.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus N:o 1367/2006 (EUVL L 264, s. 13).


title: Asia T-283/05: Daniele Baraldin ym.:n 13.7.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               17.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 229/33

         Daniele Baraldin ym.:n 13.7.2005 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-283/05)
   (2005/C 229/70)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Daniele Baraldi, kotipaikka Alkmaar (Alankomaat), Jacobus De Bruijn, kotipaikka Ispra (Italia) ja Christel Schilleger-Musset, kotipaikka Brebbia (Italia), ovat nostaneet 13.7.2005 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Georges Vandersanden ja Laure Levi.
   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa kantajien palvelukseen ottamista koskeviin päätöksiin sisältyvän palkkaluokkaan luokituksen siltä osin kuin se perustuu uusien henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 12 artiklan 3 kohtaan

               —

               tällä perusteella vahvistaa kantajien uran (mukaan lukien kantajien työkokemuksen huomioon ottaminen näin korjatussa palkkaluokassa, heidän ylennysoikeutensa ja eläkeoikeutensa, kun viimeksi mainitut on vahvistettu erityisesti henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 12 artiklan mukaisesti) heidän nimittämispäätöksistään lukien käyttäen perusteena sitä palkkaluokkaa, johon kantajat olisi pitänyt nimittää sen kilpailuilmoituksen perusteella, jonka johdosta heidät otettiin palvelukseen ottamista koskevaan varallaololuetteloon, joko kyseisessä kilpailuilmoituksessa mainitussa palkkaluokassa tai sitä uusien henkilöstösääntöjen luokittelun mukaisesti vastaavassa palkkaluokassa (ja asianmukaisessa palkkatasossa ennen 1.5.2004 sovellettujen sääntöjen mukaisesti)

               —

               myöntää kantajille viivästyskorkoa siihen päivään asti, kun heidän palkkaluokkaan määrittämistään koskeva sääntöjenmukainen päätös tehdään, Euroopan keskuspankin vahvistaman korkokannan perustella kaikista niistä summista, jotka vastaavat erotusta heidän palvelukseen ottamistaan koskevissa päätöksissä tehtyä palkkaluokan määrittämistä vastaavien palkkojen ja niiden palkkojen välillä, joihin heillä olisi pitänyt olla oikeus

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajien esittämät oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-58/05, Centeneo Mediavilla ym. vastaan komissio, (1) esitetyt.

      (1)  EUVL C 93, 16.4.2005, s. 38.


title: Court of Appealin (Criminal Division) 24.12.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Regina vastaan John Charles Goodwin ja Edward Thomas Unstead (Asia C-3/97)

text:
N:o C 74/ 14              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        8.3.97
     vapaasti sopiman työsuhteen keston ajan (eli työsuh             mahdollisuus saada tällainen työpaikka (Bundessozialhilfe
     teen pituus ) ja ne edut, jotka aiheutuvat tästä turvaa         gesetzin 19 pykälän 2 momentin mukaisesti )?
     misesta, kuten sellaisen urakehityksen takaaminen,
     jossa työntekijällä on mahdollisuus ylennykseen, oi
     keus ammatilliseen koulutukseen, palkkaan ja sellai
     seen vanhuuseläkkeeseen, joka vastaa työntekijän pal
     velusvuosia, kun sovelletaan soveltuvin osin niitä
     perusteluja, joita yhteisöjen tuomioistuin on käyttänyt
     esimerkiksi asiassa C-272/92, Spotti v. Freistadt                Court of Appealin ( Criminal Division) 24.12.1996
     Bayern, antamassaan tuomiossa ( Kok . 1993 , s . 1-5185 )        tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
     ja asiassa 225/85 , komissio v. Italia, antamassaan tuo         asiassa Regina vastaan John Charles Goodwin ja Edward
     miossa ( Kok . 1987, s. 2625 )?                                                         Thomas Unstead
                                                                                (Asia C-3/97)
2 . Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä,                                          ( 97/C 74/28 )
     onko sitä, että valittajan työsuhteen kestoa koskee se
     tosiasiallinen ajallinen rajoitus, joka aiheutuu Yhdisty
     neen kuningaskunnan ulkomaalaislakien soveltamises              Court of Appeal ( Criminal Division ) on pyytänyt
     ta, ja sitä , että käsiteltävänä olevassa asiassa valittajan     24.12.1 996 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yh
     työsuhde päättyy siksi , että vastaaja on päättänyt olla         teisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 9.1.1997, yhteisöjen
     pidentämättä valittajan oleskelulupaa Yhdistyneessä              tuomioistuimelta asiassa Regina vastaan John Charles
     kuningaskunnassa , pidettävä kansalaisuuteen perustu            Goodwin ja Edward Thomas Unstead ennakkoratkaisua
     vana syrjintänä " työolojen " osalta, koska valittaja ei         seuraavaan kysymykseen :
     voi määrätä kyseisen valtion omien kansalaisten osalta
     tällaisesta tosiasiallisesta ajallisesta rajoituksesta ja/tai
     pakollisesta työsuhteen päättymisestä ?                          Kuuluuko väärennettyjen hajuvesituotteiden luovuttami
                                                                      nen jäsenvaltioiden liikevaihtoverojärjestelmän yhdenmu
                                                                      kaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä : yhden
3 . Jos vastaukset kysymykseen 1 ja 2 ovat myöntäviä,                 mukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta
     edellytetäänkö EY:n ja Marokon välisen yhteistyösopi            1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388 /
     muksen 40 artiklassa, että jäsenvaltio myöntää marok            ETY (M soveltamisalaan ?
     kolaiselle työntekijälle oleskeluluvan hänen laillisen
     työskentelynsä ajaksi ?
                                                                      H EYVL N:o L 145 , 13.6.1977, s . 1 .
Verwaltungsgericht der Freien Hansestadt Bremenin                     Raad van State van Belgien 18.12.1996 tekemällään
9.12.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat                päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa NV
         kaisupyyntö asiassa Mehmet Birden vastaan                            Ballast Nedam Groep vastaan Belgische Staat
                       Stadtgemeinde Bremen
                                                                                (Asia C-5/97)
                             ( Asia C-l /97 )
                                                                                97/C 74/29 )
                              ( 97/C 74/27
                                                                      Raad van State van Belgie on pyytänyt 18.12.1996 teke
Verwaltungsgericht der Freien Hansestadt Bremen on                    mällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhtei
pyytänyt 9.12.1996 tekemällään päätöksellä, joka on saa              söjen tuomioistuimen kirjaamoon 13.1.1996, Euroopan
punut yhteisöjen tuomioistuimeen 6.1.1997, yhteisöjen                 yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa NV Ballast Nedam
tuomioistuimelta asiassa Mehmet Birden vastaan Stadt
                                                                      Groep vastaan Belgische Staat ennakkoratkaisua seuraa
gemeinde Bremen ennakkoratkaisua seuraavaan kysymyk                  viin kysymyksiin :
seen :
                                                                      Onko yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-389/92
Kuuluuko turkkilainen työntekijä ETY-Turkki-assosioin                14.4.1994 antaman tuomion ( 1 ) tuomiolauselmassa käyte
tineuvoston assosioinnin etenemisestä tekemän päätöksen               tyssä lauseessa "... huomioon voidaan ottaa " olevan sanan
1 /80 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille jäsenvaltion ylei         " voidaan " ymmärrettävä tarkoittavan "täytyy "?
sille työmarkkinoille, kun hän työskentelee tässä jäsenval
tiossa julkisilla varoilla erityisesti tuetussa työpaikassa,
joka kuuluu pakollisen sosiaalivakuutuksen piiriin ja jonka           Mikäli edellä mainitussa lauseessa olevan sanan " voidaan "
tarkoituksena on antaa hänelle mahdollisuus aloittaa työ             ei ole ymmärrettävä tarkoittavan "täytyy ", onko asian
elämä tai palata työelämään, ja kun tämän kansallisen tu             omaisella jäsenvaltiolla tältä osin harkintavalta jopa silloin,
kitavoitteen takia ainoastaan tietyllä henkilöryhmällä on             kun yhteisöjen tuomioistuimen esittämä edellytys täyttyy ?


title: Asia C-626/11 P: Valitus, jonka Polyelectrolyte Producers Group ja SNF SAS ovat tehneet 6.12.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu seitsemäs jaosto) asiassa T-1/10, Polyelectrolyte Producers Group ja SNF SAS v. Euroopan kemikaalivirasto (ECHA), väliintulijoina Euroopan komissio ja Alankomaiden kuningaskunta, 21.9.2011 antamasta määräyksestä

text:
               11.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 39/11

         Valitus, jonka Polyelectrolyte Producers Group ja SNF SAS ovat tehneet 6.12.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu seitsemäs jaosto) asiassa T-1/10, Polyelectrolyte Producers Group ja SNF SAS v. Euroopan kemikaalivirasto (ECHA), väliintulijoina Euroopan komissio ja Alankomaiden kuningaskunta, 21.9.2011 antamasta määräyksestä
   (Asia C-626/11 P)
   2012/C 39/22
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Polyelectrolyte Producers Group ja SNF SAS (edustajat: asianajajat K. Van Maldegem ja R. Cana)

      Muut osapuolet: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA), Euroopan komissio ja Alankomaiden kuningaskunta

      Vaatimukset

               —

               On kumottava unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-1/10 antama määräys.

               —

               On kumottava Euroopan kemikaaliviraston (ECHA) tekemä päätös, joka koski akryyliamidin tunnistamista asetuksen N:o 1907/2006 59 artiklan mukaisesti aineeksi, joka täyttää kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista annetun asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (1) 57 artiklassa asetetut edellytykset tai

               —

               toissijaisesti palautettava asia unionin yleiseen tuomioistuimeen, jotta se ratkaisee kumoamiskanteen, ja

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut (mukaan lukien unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut).

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin toimi unionin oikeuden vastaisesti hylätessään valittajien kanteen sen ECHAn tekemän päätöksen kumoamiseksi, joka koski akryyliamidin tunnistamista asetuksen N:o 1907/2006 59 artiklan mukaisesti aineeksi, joka täyttää asetuksen N:o 1907/2006 57 artiklassa asetetut edellytykset. Valittajat toteavat erityisesti, että unionin yleinen tuomioistuin teki joukon virheitä tulkitessaan tosiseikkoja ja valittajien tilanteeseen sovellettavaa lainsäädäntöä. Tämä johti siihen, että tuomioistuin teki joukon oikeudellisia virheitä, erityisesti:

               —

               Katsoessaan, että se, että kemikaaliviraston jäsenvaltioiden komitea tunnistaa aineen erityistä huolta aiheuttavaksi aineeksi asetuksen N:o 1907/2006 59 artiklan 8 kohdan mukaisesti ei ole päätös, jonka tarkoituksena on tuottaa oikeudellisia vaikutuksia kolmansiin osapuoliin nähden ennen kuin päätös julkaistaan erityistä huolta aiheuttavien aineiden liitteeseen mahdollisesti sisällytettävien aineiden luettelossa asetuksen N:o 1907/2006 59 artiklan 10 kohdan mukaisesti.

         Näistä syistä valittajat katsovat, että unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-1/10 antama määräys on kumottava ja ECHAn päätös akryyliamidin tunnistamisesta asetuksen N:o 1907/2006 59 artiklan mukaisesti aineeksi, joka täyttää asetuksen N:o 1907/2006 57 artiklassa asetetut edellytykset, on peruutettava.

      (1)  Kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta 18.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1907/2006 (EUVL L 396, s. 1).


title: Asia C-331/05 P: Internationaler Hilfsfonds e.V:n 6.9.2005 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-294/04, Internationaler Hilfsfonds e.V. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 11.7.2005 antamasta määräyksestä

text:
               29.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 271/17

         Internationaler Hilfsfonds e.V:n 6.9.2005 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-294/04, Internationaler Hilfsfonds e.V. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 11.7.2005 antamasta määräyksestä
   (Asia C-331/05 P)
   (2005/C 271/32)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Internationaler Hilfsfonds e.V. on valittanut 6.9.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-294/04, Internationaler Hilfsfonds e.V. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 11.7.2005 antamasta määräyksestä. Valittajan edustajana on Rechtsanwalt Dr. jur. Hans Kaltenecker, 5, rue Raffet, F-75016 Paris.
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               kumoaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-294/04 (1)11.7.2005 antaman määräyksen ja joko palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen tai velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle 54 037,00 euroa

               2.

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
   Valittaja perustelee edellä mainittua ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräystä koskevaa valitustaan sillä, että menettelysääntöjä ja yhteisön oikeutta on arvioitu ja sovellettu virheellisesti ja että yhteisöjen tuomioistuinten ratkaisuja ei ole otettu huomioon:

               1.

               Tuomioistuin on sivuuttanut sen, että oikeudenkäyntikulujen, jotka liittyvät asian käsittelyyn oikeudessa, ja niiden kulujen, joihin vedotaan vahingonkorvauskanteessa, välillä on oikeudellinen ja asiallinen ero.

               2.

               Tuomioistuin ei ole antanut oikeudellisesti kestävää selitystä sille, että se on lähes viran puolesta rajannut Euroopan oikeusasiamiehelle tehtyyn kanteluun liittyvästä tutkimusmenettelystä aiheutuvat asianajokulut niiden kulujen ulkopuolelle, joihin voidaan vedota vahingonkorvauskanteessa. Se ei ole tutkinut asiallisia ja oikeudellisia perusteita sille, että asianajajaan turvautuminen valittajan vireille panemassa kantelumenettelyssä on ollut välttämätöntä.

               3.

               Tuomioistuin on käsitellyt pintapuolisesti ja arvioinut väärin kysymyksen komission lainvastaisen menettelyn ja sen vahingon, johon on asiassa on vedottu, välisestä kausaaliyhteydestä.

               4.

               Tuomioistuin on oikeudellisesti virheellisellä tavalla nojautunut yhteisöjen tuomioistuimen ratkaisuun perustellessaan outoa väitettään, jonka mukaan oikeusasiamiehen tutkimusmenettely ei periaatteessa edellytä asianajajaan turvautumista. Mainittu päätös liittyi komission virkamiestä koskevaan tapaukseen, jota oli arvioitava yhteisön henkilöstöön sovellettavin oikeudellisin perustein ja jolla ei ole mitään sisällöllistä yhteyttä nyt käsiteltävänä olevaan tapaukseen.

      (1)  EYVL C 229, 17.9.2005.


title: Asia T-94/06: Kanne  13.3.2006  — Gargani v. parlamentti

text:
               20.5.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 121/15

         Kanne 13.3.2006 — Gargani v. parlamentti
   (Asia T-94/06)
   (2006/C 121/26)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Giuseppe Gargani (Morra de Sanctis, Italia) (edustaja: Rechtsanwalt W. Rothley)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti
   Vaatimukset

               —

               on todettava, että päättäessään antaa lausuman yhteisöjen tuomioistuimessa vireillä olevassa ennakkoratkaisuasiassa C-305/05 vastaaja rikkoi työjärjestyksen 121 artiklaa

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Käsiteltävänä olevalla kanteella riitautetaan se, että Euroopan parlamentin puhemies antoi tämän toimielimen puolesta yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 23 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetun lausuman asiassa C-305/05. Kantajan mukaan tämän lausuman antaminen ei tapahtunut yhteisymmärryksessä Euroopan parlamentin oikeusvaliokunnan kanssa eikä lausuman antaminen perustunut Euroopan parlamentin täysistunnon päätökseen.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi siihen, että Euroopan parlamentin työjärjestyksen 121 artiklaa on rikottu.


title: Asia T-381/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 4.6.2012 — Eurofer v. komissio (Kumoamiskanne — Ympäristö — Direktiivi 2003/87/EY — Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien maksutta tapahtuva jako vuodesta 2013 lähtien — Komission päätös, jolla määritetään tuotteiden vertailuarvot, joita on sovellettava päästöoikeuksia jaettaessa — SEUT 263 artiklan neljäs kohta — Direktiivi, joka ei koske kantajaa erikseen — Sääntelytoimi, joka edellyttää täytäntöönpanotoimenpiteitä — Tutkimatta jättäminen)

text:
               21.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 4.6.2012 — Eurofer v. komissio
   (Asia T-381/11) (1)

   (Kumoamiskanne - Ympäristö - Direktiivi 2003/87/EY - Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien maksutta tapahtuva jako vuodesta 2013 lähtien - Komission päätös, jolla määritetään tuotteiden vertailuarvot, joita on sovellettava päästöoikeuksia jaettaessa - SEUT 263 artiklan neljäs kohta - Direktiivi, joka ei koske kantajaa erikseen - Sääntelytoimi, joka edellyttää täytäntöönpanotoimenpiteitä - Tutkimatta jättäminen)
   2012/C 217/50
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Europäischer Wirtschaftsverband der Eisen- und Stahlindustrie (Eurofer) ASBL, kotipaikka Luxemburg (Luxemburg) (edustajinaan asianajajat S. Altenschmidt ja C. Dittrich)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehinään G. Wilms, K. Herrmann ja K. Mifsud-Bonnici)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Päästöoikeuksien yhdenmukaistettua maksutta tapahtuvaa jakoa koskevien unionin laajuisten siirtymäsäännösten vahvistamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan mukaisesti 27.4.2011 tehdyn komission päätöksen 2011/278/EU (EUVL L 130, s. 1) kumoamista koskeva vaatimus

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Euroalliagesin väliintulopyyntöä ei ole tarpeen ratkaista.

               3)

               Europäischer Wirtschaftsverband der Eisen- und Stahlindustrie (Eurofer) ASBL velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, välitoimimenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut mukaan lukien.

      (1)  EUVL C 269, 10.9.2011.


title: Asia T-731/16: Kanne 10.10.2016 – Perifereia Stereas Elladas v. komissio

text:
               12.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 462/36

         Kanne 10.10.2016 – Perifereia Stereas Elladas v. komissio
   (Asia T-731/16)
   (2016/C 462/46)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Perifereia Stereas Elladas (Lamia, Kreikka) (edustaja: asianajaja K. Bakas)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan komission työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosaston 10.8.2016 tekemän päätöksen nro 4310049 (viite Ares (2016) 4310049 – 10.8.2016) siltä osin kuin sillä hylättiin rahoitusesitys, jonka kantaja esitti yhteenliittymän puolesta Euroopan komission työllisyyttä ja sosiaalista innovointia koskevaa EASI-ohjelmaa (Progress-lohko) 2010–2014 varten sosiaalipalvelujen uudistusten toteuttamista varten innovatiivisella sosiaalipolitiikalla; tähän liittyi pyyntö esittää ehdotuksia nro VP /2 15/011, ja

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja esittää kanteensa tueksi kolme kanneperustetta.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan Euroopan komissio arvioi virheellisesti kantajan ehdotuksen sisältöä.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan suhteellisuusperiaatetta on loukattu. Kantaja katsoo, että jos oletetaan, että hylkääminen perustui muotoseikkoihin, riidanalainen päätös on kumottava sen vuoksi, että se on suhteellisuusperiaatteen ja hyvän hallinnon periaatteen vastainen.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan yhdenvertaisuusperiaatetta on loukattu sen vuoksi, että hakijoille, jotka eivät olleet esittäneet ehdotusta, oli myönnetty lisäaikaa teknisten ongelmien vuoksi, mutta vastaavaa mahdollisuutta ei kuitenkaan annettu ehdotuksen esittäneille hakijoille korjausten tai täydennysten tekemistä taikka selvennysten antamista varten.


title: Asia C-429/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Okręgowy w Łodzi (Puola) on esittänyt 2.8.2016 – Małgorzata Ciupa ym. v. II Szpital Miejski im. L. Rydygiera w Łodzi, nykyisin Szpital Ginekologiczno-Położniczy im. dr L. Rydygiera Sp. z o.o. w Łodzi

text:
               24.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 392/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Okręgowy w Łodzi (Puola) on esittänyt 2.8.2016 – Małgorzata Ciupa ym. v. II Szpital Miejski im. L. Rydygiera w Łodzi, nykyisin Szpital Ginekologiczno-Położniczy im. dr L. Rydygiera Sp. z o.o. w Łodzi
   (Asia C-429/16)
   (2016/C 392/13)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Sąd Okręgowy w Łodzi

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Małgorzata Ciupa ym.

      Vastapuoli: II Szpital Miejski im. L. Rydygiera w Łodzi, nykyisin Szpital Ginekologiczno-Położniczy im. dr L. Rydygiera Sp. z o.o. w Łodzi

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko direktiivin 98/59/EY (1) 2 artiklaa tulkittava siten, että työnantaja, joka työllistää vähintään 20 työntekijää ja joka aikoo irtisanoa sopimusehdot sellaiselta määrältä työntekijöitä, joka vastaa työsuhteiden päättämistä työntekijöistä riippumattomista syistä koskevista erityisistä säännöistä 13.3.2003 annetun lain (Dz. U. 2003, nro 90, järjestysnumero 844, muutoksineen) 1 §:n 1 momentissa määritettyä työntekijöiden lukumäärää, velvollinen soveltamaan kyseisen lain 2, 3, 4 ja 6 §:ssä määritettyjä menettelyjä eli koskeeko kyseinen velvollisuus tapauksia, jotka on mainittu

               1.

               työlain 24113 §:n 2 momentissa, luettuna yhdessä työlain 2418 §:n 2 momentin ja 231 §:n kanssa;

               2.

               työlain 24113 §:n 2 momentissa, luettuna yhdessä työlain 772 §:n 5 momentin tai 2417 §:n 1 momentin kanssa.

               3

               työlain 42 §:n 1 momentissa, luettuna yhdessä työlain 45 §:n 1 momentin kanssa?

      (1)  Työntekijöiden joukkovähentämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20.7.1998 annettu neuvoston direktiivi 98/59/EY (EYVL 1998, L 225, s. 16).


title: Asia C-248/13: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 10.7.2014 – Euroopan komissio v. Euroopan unionin neuvosto – väliintulijat: Euroopan parlamentti ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

text:
               15.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/45

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 10.7.2014 – Euroopan komissio v. Euroopan unionin neuvosto – väliintulijat: Euroopan parlamentti ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
   (Asia C-248/13) (1)

   2014/C 315/75
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 171, 15.6.2013.


title: Asia C-252/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 14.12.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2002/92/EY — Vakuutusedustus — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/23

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 14.12.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-252/06) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2002/92/EY - Vakuutusedustus - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   (2006/C 331/40)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Braun ja N. Yerrell)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: M. Lumma ja U. Forsthoff)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Laiminlyönti antaa säädetyssä määräajassa kaikki vakuutusedustuksesta 9.12.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/92/EY (EYVL L 9, s. 3) noudattamisen edellyttämät säännökset
   Tuomiolauselma

               1)

               Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut vakuutusedustuksesta 9.12.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/92/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 178, 29.7.2006.


title: Asian C-169/02 poistaminen rekisteristä

text:
               17.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/34

         Asian C-169/02 poistaminen rekisteristä (1)

   (2004/C 94/83)
   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 6.11.2003 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-169/02, Dansk Postordreforening vastaan Skatteministeriet.

      (1)  EYVL C 156, 29.6.2002


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (kolmas jaosto) 26 päivänä toukokuuta 2005, asiassa C-332/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Portugalin tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Kalastus — Kalavarojen säilyttäminen ja hallinnointi — Asetus (ETY) nro 3760/92 ja 2847/93 — Kalastuksen valvontatoimenpiteet)

text:
               23.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 182/8

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (kolmas jaosto)
   26 päivänä toukokuuta 2005,
   asiassa C-332/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Portugalin tasavalta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Kalastus - Kalavarojen säilyttäminen ja hallinnointi - Asetus (ETY) nro 3760/92 ja 2847/93 - Kalastuksen valvontatoimenpiteet)
   (2005/C 182/16)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asiassa C-332/03, jonka kohteena on EY 226 artiklan nojalla 29.7.2003 nostettu jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään T. van Rijn ja A. M. Alves Vieira) vastaan Portugalin tasavalta (asiamiehinään L. Fernandes ja M.J. Policarpo), yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Rosas sekä tuomarit J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari), S. von Bahr, J. Malenovský ja U. Lõhmus, julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: R. Grass, on antanut 26.5.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Portugalin tasavalta ei ole noudattanut yhteisön kalastus- ja vesiviljelyjärjestelmän perustamisesta 20 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3760/92 9 artiklan 2 kohdan eikä yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä 12 päivänä lokakuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2847/93 2 artiklan, 19 artiklan 1 ja 2 kohdan ja 21 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan vuosia 1994, 1995 ja 1996 koskevien kalastuskiintiöiden hallinnoinnin ja valvonnan alalla, koska se ei ole vuosina 1994–1996

                           —

                           säätänyt sille myönnettyjen kiintiöiden käyttämistä koskevista asianmukaisista yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä,

                           —

                           valvonut yhteisön lainsäädännön mukaisten säilyttämistoimenpiteiden noudattamista valvomalla riittävästi kalastuksen harjoittamista ja tarkastamalla asianmukaisesti kalastusaluksia sekä kirjaamalla purkamiset ja pyynnit,

                           —

                           kieltänyt väliaikaisesti sen oman lipun alla purjehtivien tai sen alueella rekisteröityjen kalastusalusten harjoittamaa kalastusta, jos niille myönnetyn kiintiön katsotaan täyttyneen, ja koska se on kieltänyt kalastuksen lopullisesti vasta, kun kiintiö oli ylitetty suuressa määrin,

                           —

                           varmistanut tehokkaasti toimivaa varmentamisjärjestelmää, johon kuuluu erityisesti tietojen vertailu ja tarkastaminen tietokoneistetun tietokannan avulla.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 135, 7.6.2003.


title: Asia C-193/08: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 3.3.2009 (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — asianosaiset: Hermann Fisher ja Rolf Schlatter, muu osapuoli: Regierungspräsidium Freiburg

text:
               20.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/34

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 3.3.2009 (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — asianosaiset: Hermann Fisher ja Rolf Schlatter, muu osapuoli: Regierungspräsidium Freiburg
   (Asia C-193/08) (1)

   2009/C 141/63

      Oikeudenkäyntikieli: saksa

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 183, 19.7.2008.


title: Asia T-109/15: Kanne 2.3.2015 – Saint-Gobain Isover G+H ym. v. komissio

text:
               27.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/64

         Kanne 2.3.2015 – Saint-Gobain Isover G+H ym. v. komissio
   (Asia T-109/15)
   (2015/C 138/83)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantajat: Saint-Gobain Isover G+H AG (Ludwigshafen am Rhein, Saksa), Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH (Stolberg, Saksa), Saint-Gobain Oberland AG (Bad Wurzach, Saksa) ja Saint-Gobain Sekurit Deutschland GmbH & Co. KG (Herzogenrath, Saksa) (edustajat: asianajajat S. Altenschmidt ja H. Janssen)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan valtiontukea koskevassa asiassa SA.33995 (2013/C) – Saksa, uusiutuviin energialähteisiin perustuvan sähköntuotannon edistäminen ja tätä koskevan lain nojalla energiavaltaisilta yrityksiltä perittävän maksun rajoittaminen – 25.11.2014 tehdyn päätöksen C(2014) 8786 final

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste: SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkominen
               Kantajat katsovat, ettei uusiutuvista energioista annetun lain mukaisen maksun rajoittaminen ole tukea, koska siihen ei myönnetä valtion varoja eikä siinä myöskään luovuta valtiolle kuuluvista varoista. Uusiutuvista energioista annetun lain mukaisen maksun rajoittaminen ei myöskään ole valikoiva. Se ei myöskään vääristä kilpailua eikä vaikuta kaupankäyntiin sisämarkkinoilla.

               2)

               Toinen kanneperuste: SEUT 108 artiklan 3 kohdan rikkominen
               Vaikka kyseessä olisi tuki vastoin kantajien käsitystä, vastaaja ei olisi kuitenkaan saanut määrätä tukea perittäväksi takaisin SEUT 108 artiklan 3 kohdan nojalla. Uusiutuvista energioista annetun lain mukaisen maksun rajoittaminen ei nimittäin ole uusi tuki, koska vastaaja oli jo vuonna 2002 hyväksynyt sitä edeltävän säännöstön, jonka sisältö oli olennaisilta piirteiltään samanlainen.

               3)

               Kolmas kanneperuste: SEUT 107 artiklan 3 kohdan rikkominen
               Kantajat katsovat vielä, että päätös on SEUT 107 artiklan 3 kohdan ja luottamuksensuojan periaatteen vastainen. Tältä osin vastaaja ei olisi saanut arvioida tutkittavanaan ollutta tosiseikastoa ympäristö- ja energia-alan valtiontuen suuntaviivojen 2014–2020 perusteella, koska se oli julkaissut nämä suuntaviivat vasta 28.6.2014. Vastaajan olisi sen sijaan pitänyt soveltaa vuonna 2008 julkaistuja suuntaviivoja. Jos asia olisi arvioitu vuonna 2008 voimassa olleiden perusteiden mukaisesti, vastaaja ei olisi voinut laillisesti päätyä mihinkään muuhun lopputulokseen kuin että väitetty tuki soveltui sisämarkkinoille.

               4)

               Neljäs kanneperuste: SEUT 108 artiklan 1 kohdan rikkominen
               Kantajat katsovat lopuksi, että vastaaja on loukannut oikeusvarmuuden periaatetta ja rikkonut SEUT 108 artiklan 1 kohtaa tekemällä riidanalaisen päätöksen uusiin tukiin sovellettavassa menettelyssä. Koska vastaaja oli antanut luvan uusiutuvista energioista annettua vuoden 2012 lakia edeltäneeseen säännöstöön, sen olisi pitänyt tehdä päätös olemassa oleviin tukiin eikä uusiin tukiin sovellettavassa menettelyssä.


title: Euroopan yhteisöjen komission 26.9.1995 Yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan nostama kanne (Asia C-306/95)

text:
11.11.95           | FI 1                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      N:o C 299/ 13
söjen tuomioistuimen kirjaamoon 26.9.1995 , saadakseen               tarvittavia säännöksiä niiden direktiivien täytäntöönpane
asiassa Universite catholique de Louvain vastaan Francine            miseksi, joihin komissio viittaa vaatimuksissaan .
Plapied ja Danielle Gallez ennakkoratkaisun seuraaviin
kysymyksiin :                                                        (') Yhteisön toimenpiteistä avian influenssan torjumiseksi 19
                                                                           päivänä toukokuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/
1.   Ovatko kiinteämääräisenä summana lasten lukumäärän                    40/ETY ( EYVL N:o L 167 , 22.6.1992 , s . 1 ).
                                                                     ( 2 ) Terveyttä ja eläinten terveyttä koskevista ongelmista kaninlihan
     perusteella maksettavat täydentävät perheavustukset,                  ja tarhatun riistan lihan tuotannossa ja markkinoille saattami
    joita työnantaja maksaa työntekijöilleen joko työehto                 sessa 27 päivänä marraskuuta 1990 annettu neuvoston direk
     sopimuksen perusteella tai omasta aloitteestaan ,                     tiivi 91 /495/ETY ( EYVL N:o L 268 , 24.9.1991 , s . 41 ).
     Rooman sopimuksen 119 artiklassa tarkoitettua palk
     kaa ?
2 . Jos vastaus tähän kysymykseen on myöntävä , onko
    syrjityillä työntekijöillä yhteisöjen oikeuden mukaan
    oikeus täydentävään perheavustukseen taannehtivasti
     8.4.1976 lähtien , jotta työntekijät saisivat hyväkseen         Alankomaiden kuningaskunnan 27.9.1995 Euroopan yh
    saman vanhentumisajan kuin heille kuuluisi Belgian                            teisöjen komissiota vastaan nostama kanne
    oikeuden mukaisesti , jos työnantaja on rikkonut tämän                                       ( Asia C-308/95 )
     säännöksen mukaista miesten ja naisten tasa-arvoisen
    kohtelun periaatetta ?                                                                         ( 95/C 299/22
                                                                     Alankomaiden kuningaskunta , asiamiehinään J. S. van den
                                                                     Oosterkamp ja M. A. Fierstra, prosessiosoite Luxembur
                                                                     gissa Alankomaiden suurlähetystö, 5 rue C. M. Spoo, on
                                                                     nostanut 27.9.1995 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa
                                                                     kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan .
Euroopan yhteisöjen komission 26.9.1995 Yhdistynyttä
           kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                     Alankomaiden kuningaskunta vaatii , että yhteisöjen
                       ( Asia C-306/95 )                             tuomioistuin
                         ( 95/C 299/21 )
                                                                     — kumoaa 28.7.1995 tehdyn komission päätöksen , joka
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään oikeudelli                     koskee selvitysten hyväksymistä sellaisista hankkeista ,
sen osaston virkamies Peter Oliver, prosessiosoite Luxem                   joiden Euroopan aluekehitysrahastosta maksettavasta
burgissa c/o Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner,                        yhteisrahoituksesta oli päätetty ennen vuotta 1989
Kirchberg, on nostanut 26.9.1995 Euroopan yhteisöjen
tuomioistuimessa kanteen Yhdistynyttä kuningaskuntaa                 — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
vastaan .                                                                   lut .
Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin                         Oikeudelliset perusteet ja pääsialliset perustelut
— toteaa , että koska Yhdistynyt kuningaskunta ei ole                — Perustamissopimuksen rikkominen tai sen soveltamises
    Pohjois-Irlannin osalta toteuttanut neuvoston direktii                 ta annettujen säädösten rikkominen ja/tai erityisesti
    vien 92/40/ETY (') ja 91 /495/ETY ( 2 ) täytäntöönpane                 päätöksen perusteluvelvollisuutta ( EY:n perustamisso
    miseksi edellytettyjä toimenpiteitä , tai koska se ei ole               pimuksen 190 artikla ) koskevien olennaisten muoto
    ilmoittanut niistä komissiolle, se on jättänyt täyttämättä              määräysten rikkominen ja/tai yhteisön oikeuden yleisten
    mainittujen direktiivien ja erityisesti niiden 22 artiklan ja           periaatteiden loukkaaminen : aluepolitiikasta vastaavan
    EY:n perustamissopimuksen mukaan sille kuuluvat                         komissaarin 28.7.1995 päivätty kirje on ollut sellaisen
    velvoitteet                                                             päätöksentekoprosessin tulos, jolla komissio on tehnyt
                                                                            lopullisen päätöksen sellaisia alankomaalaisia infra
— velvoittaa yhdistyneen kuningaskunnan korvaamaan                          struktuurihankkeita koskevien selvitysten hyväk
     oikeudenkäyntikulut.                                                   symisestä ,      joiden       rahoittamisesta        Euroopan
                                                                            aluekehitysrahastosta ( jäljempänä EAKR ) komissio oli
                                                                            tehnyt päätöksen ennen 1.1.1989 . Komission näkemys ,
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                        jonka mukaan 31.3.1995 päättynyttä määräaikaa on
                                                                            pidettävä ehdottomana , perustuu asetuksen ( ETY ) N:o
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan mukaan direktiivi                    2052/88 soveltamisesta annetun asetuksen ( ETY ) N:o
velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden jokaista jäsen                  4254/88 muuttamisesta Euroopan aluekehitysrahaston
valtiota . Tähän liittyy epäsuorasti jäsenvaltioiden velvolli              osalta 20 päivänä heinäkuuta 1993 annetun neuvoston
 sus kiinnittää huomiota direktiivin täytäntöönpanolle ase                 asetuksen ( ETY ) N:0 2083/93 ( jäljempänä vuoden 1993
tettuun määrääaikaan . Kyseinen määräaika päättyi                           EAKR-asetus ) 12 artiklan virheelliseen tai ainakin käsit
 1.1.1993 eikä Yhdistynyt kuningaskunta ollut säätänyt                      tämättömään tulkintaan . Riidanalaisessa päätöksessä


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12 päivänä kesäkuuta 2002 asiassa T-66/00, B vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Koulutuslisä – Huollettavana olevaa lasta koskeva lisä – Myöntämisedellytykset – Perusteettoman edun palautus)

text:
C 219/16                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        14.9.2002
2)    Päätöksen 1999/484/EY 3 artikla kumotaan siltä osin kuin               YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
      siinä velvoitetaan Espanjan kuningaskunta perimään takaisin                       TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
      valtion elinten velan anteeksiannon muodossa myöntämä val-
      tiontuki.                                                                          12 päivänä kesäkuuta 2002
3)    Kanne hylätään muilta osin.                                      asiassa T-66/00, B vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                                sio (1)
4)    Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoi-
      tetaan korvaamaan 30 prosenttia kantajan oikeudenkäyntiku-       (Henkilöstö – Koulutuslisä – Huollettavana olevaa lasta
      luista.                                                          koskeva lisä – Myöntämisedellytykset – Perusteettoman edun
                                                                                palautus)
5)    Espanjan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
      taan.                                                                                (2002/C 219/41)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(1) EYVL C 246, 28.8.1999.
                                                                       Asiassa T-66/00, B Euroopan yhteisöjen komission virkamies,
                                                                       kotipaikka Tervuren (Belgia), edustajinaan asianajajat
                                                                       J.-N. Louis, G.-F. Parmentier ja V. Peere, prosessiosoite Luxem-
                                                                       burgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
                                                                       nään J. Currall), jossa kantaja oli vaatinut, että yhteisöjen
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                              ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa 4.3.1999
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                 tehdyn komission päätöksen, jolla kantajalle maksetut koulu-
                                                                       tuslisä ja huollettavana olevaa lasta koskeva lisä poistettiin
                                                                       1.9.1997 lähtien, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (nel-
                   11 päivänä heinäkuuta 2002                          jäs jaosto), toimien kokoonpanossa: puheenjohtaja M. Vilaras,
                                                                       sekä tuomarit V. Tiili ja P. Mengozzi, kirjaaja: hallintovirkamies
asiassa T-205/99, Hyper Srl vastaan Euroopan yhteisöjen                D. Christensen, on 12.6.2002 antanut tuomion, jonka tuomio-
                            komissio (1)                               lauselma on seuraava:
(Tullit – Intiasta peräisin olevien televisioiden tuonti –             1)    Kanne hylätään.
Pätemätön alkuperätodistus – Tuontitullien peruuttamisha-              2)    Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
kemus – Asetuksen N:o 1430/79 13 artiklan 1 kohta –                          taan.
            Puolustautumisoikeudet – Erityistilanne)
                                                                       (1) EYVL C 135, 13.5.2000.
                          (2002/C 219/40)
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                             YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
Asiassa T-205/99, Hyper Srl, kotipaikka Limena (Italia), edusta-                        TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
jinaan asianajajat D. Ehle ja D. Ehle, prosessiosoite Luxembur-
gissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään                                9 päivänä heinäkuuta 2002
J.-C. Schieferer ja M. Nuñez-Müller), jossa vaaditaan kumotta-
vaksi komission 5.2.1999 tekemää päätöstä REM 14/98, jossa             asiassa T-333/00, Rougemarine SARL vastaan Euroopan
todetaan, ettei kantajan tuontitullien peruuttaminen Intiasta                               yhteisöjen komissio (1)
peräisin olevien televisioiden osalta ole perusteltua, ensimmäi-
sen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien ko-             (Euroopan audiovisuaalisten teosten kehittämisen ja levityk-
koonpanossa: puheenjohtaja M. Jaeger, sekä tuomarit K. Le-             sen edistämistä koskeva ohjelma (MEDIA II) – Rahoitustu-
naerts ja J. Azizi, kirjaaja: H. Jung, on 11.7.2002 antanut            kea koskeva päätös – Hylkääminen – Implisiittiset peruste-
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                                             lut)
1)    Kanne hylätään.                                                                           (2002/C 219/42)
2)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.                                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(1) EYVL C 333, 20.11.1999.                                            Asiassa T-333/00, Rougemarine SARL, kotipaikka Pariisi
                                                                       (Ranska), edustajinaan asianajajat T. Levy ja O. Rezlan, proses-
                                                                       siosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio


title: Asia C-370/10 P: Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 14.3.2011 — Ravensburger AG v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), Educa Borras SA (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Kuviomerkki EDUCA Memory game — Kansallisten ja kansainvälisten sanamerkkien MEMORY haltijan esittämä mitättömyysvaatimus — Valituslautakunta hylkää mitättömyysvaatimuksen — Asetus (EY) N:o 40/94 — 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 5 kohta — Suhteelliset hylkäysperusteet)

text:
               25.6.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 186/10

         Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 14.3.2011 — Ravensburger AG v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), Educa Borras SA
   (Asia C-370/10 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Kuviomerkki EDUCA Memory game - Kansallisten ja kansainvälisten sanamerkkien MEMORY haltijan esittämä mitättömyysvaatimus - Valituslautakunta hylkää mitättömyysvaatimuksen - Asetus (EY) N:o 40/94 - 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 5 kohta - Suhteelliset hylkäysperusteet)
   2011/C 186/17
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Ravensburger AG (edustajat: Rechtsanwalt H. Harte-Bavendamm ja Rechtsanwalt M. Goldmann)

      Valittajan vastapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: D. Botis) ja Educa Borras SA

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, joka on tehty unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-243/08, Ravensburger vastaan SMHV, 19.5.2010 antamasta tuomiosta, jolla kyseinen tuomioistuin hylkäsi kumoamiskanteen, jonka luokkaan 28 kuuluvia tavaroita varten rekisteröityjen kansallisten ja kansainvälisten sanamerkkien MEMORY haltija oli nostanut sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) toisen valituslautakunnan 8.4.2008 tekemästä päätöksestä R 597/2007-2, jolla kumottiin mitättömyysosaston päätös, jolla oli hyväksytty mitättömyysvaatimus, jonka valittaja oli esittänyt luokkaan 28 kuuluvia tavaroita koskevaa kuviomerkkiä EDUCA Memory Game vastaan

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Ravensburger AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 260, 25.9.2010.


title: Asia T-418/07: Kanne 19.11.2007 — LIBRO v. SMHV — Causley (LiBRO)

text:
               12.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 8/27

         Kanne 19.11.2007 — LIBRO v. SMHV — Causley (LiBRO)
   (Asia T-418/07)
   (2008/C 8/48)
   Kannekirjelmän kieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: LIBRO Handelsgesellschaft mbH (Guntramsdorf, Itävalta) (edustaja: Rechtsanwalt G.Prantl)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Daagmar Causley (Pleidelsheim, Saksa)
   Vaatimukset

               —

               SMHV:n neljännen valituslautakunnan 3.9.2007 tekemä päätös (asia 1454/2005-4) on kumottava ja sitä on muutettava siten, että kantajan SMHV:ssa tekemä valitus katsotaan perustelluksi ja että väite näin ollen hylätään

               —

               SMHV on yhdessä vastapuolen kanssa velvoitettava yhteisvastuullisesti korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: LIBRO Handelsgesellschaft mbH

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanakuvamerkki ”LiBRO” luokkiin 2, 9, 14, 16, 18, 20, 25, 28, 35, 38, 41 ja 42 kuuluville tavaroille ja palveluille (hakemus nro 2 616 753).

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Dagmar Causley.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kuvamerkki ”LIBERO” luokkiin 9, 38 ja 42 kuuluville tavaroille ja palveluille (yhteisön tavaramerkki nro 401 141).

      Väiteosaston ratkaisu: Hakemus on osittain hylätty.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston päätös kumotaan osittain.

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 40/94 (1) 8 artiklan 1 kohtaa on rikottu, sillä vastakkain asetettujen tavaramerkkien välillä ei ole sekaannusvaaraa.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Asia T-198/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.4.2016 – 100 % Capri Italia v. EUIPO – IN.PRO.DI (100 % Capri) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin 100 % Capri rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi EU-kuviomerkki CAPRI — Suhteellinen hylkäysperuste — Erottamiskyky — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               30.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 191/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.4.2016 – 100 % Capri Italia v. EUIPO – IN.PRO.DI (100 % Capri)
   (Asia T-198/14) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin 100 % Capri rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi EU-kuviomerkki CAPRI - Suhteellinen hylkäysperuste - Erottamiskyky - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2016/C 191/28)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: 100 % Capri Italia Srl (Capri, Italia) (edustajat: asianajajat A. Perani, G. Ghisletti ja F. Braga)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamies: L. Rampini)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Inghirami produzione distribuzione SpA (IN.PRO.DI), aiemmin Cantoni ITC SpA (Milano, Italia) (edustajat: asianajajat V. Piccarreta ja M. Franzosi)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 10.1.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 2122/2012-2), joka koskee Inghirami produzione distribuzione SpA:n (IN.PRO.DI) ja 100 % Capri Italia Srl:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               100 % Capri Italia Srl velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 159, 26.5.2014.


title: Asia T-620/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.2.2016 – GFKL Financial Services v. komissio (Valtiontuet — Saksan lainsäädäntö, joka koskee tappioiden siirtämistä seuraaville verovuosille (Sanierungsklausel) — Päätös, jolla tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi — Kumoamiskanne — Toimi koskee erikseen — Tutkittavaksi ottaminen — Valtiontuen käsite — Valikoivuus — Verojärjestelmän luonne ja rakenne — Julkiset varat — Perusteluvelvollisuus — Perusteltu luottamus)

text:
               21.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.2.2016 – GFKL Financial Services v. komissio
   (Asia T-620/11) (1)

   ((Valtiontuet - Saksan lainsäädäntö, joka koskee tappioiden siirtämistä seuraaville verovuosille (Sanierungsklausel) - Päätös, jolla tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi - Kumoamiskanne - Toimi koskee erikseen - Tutkittavaksi ottaminen - Valtiontuen käsite - Valikoivuus - Verojärjestelmän luonne ja rakenne - Julkiset varat - Perusteluvelvollisuus - Perusteltu luottamus))
   (2016/C 106/31)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: GFKL Financial Services AG (Essen, Saksa) (edustajat: aluksi asianajajat M. Schweda, S. Schultes-Schnitzlein, J. Eggers ja M. Knebelsberger, sitten asianajajat Schweda, Eggers, Knebelsberger ja F. Loose)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi T. Maxian Rusche, M. Adam ja R. Lyal, sitten Maxian Rusche, Lyal ja M. Noll-Ehlers)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: T. Henze ja K. Petersen)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa vaaditaan kumoamaan Saksan myöntämästä valtiontuesta C 7/10 (ex CP 250/09 ja NN 5/10) (”KStG-lain saneerauslauseke”) 26.1.2011 annettu komission päätös 2011/527/EU (EUVL L 235, s. 26).

      Tuomiolauselma

               1)

               Oikeudenkäyntiväite hylätään.

               2)

               Kanne hylätään perusteettomana.

               3)

               GFKL Financial Services AG vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja kahdesta kolmasosasta Euroopan komission kuluja. Komissio vastaa yhdestä kolmasosasta omia kulujaan.

               4)

               Saksan liittotasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 39, 11.1.2012.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 11 päivänä kesäkuuta 1998, asiassa C-206/96, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Luxemburgin suurherttuakunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivin 76/464/ETY täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
15.8.98                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 258/5
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                    YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                        (kuudes jaosto),                                                    (kuudes jaosto),
                  11 päivänä kesäkuuta 1998,                                         11 päivänä kesäkuuta 1998,
asiassa C-206/96, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan              asiassa C-275/96 (Kammarrätten i Sundsvallin esittämä
               Luxemburgin suurherttuakunta (1)                     ennakkoratkaisupyyntö), Anne Kuusijärvi vastaan Riks-
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen Ð Direk-                                  försäkringsverket (1)
      tiivin 76/464/ETY täytäntöönpanon laiminlyönti)
                                                                    (Sosiaaliturva Ð Neuvoston asetus (ETY) N:o 1408/71 Ð
                         (98/C 258/08)                              Henkilöllinen soveltamisala Ð Vanhempainraha Ð Oikeus
                                                                        saada etuuksia toiseen jäsenvaltioon muuton jälkeen)
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                               (98/C 258/09)
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                             (Oikeudenkäyntikieli: ruotsi)
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-206/96, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-               (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
hinään Richard Wainwright ja Jean-Francis Pasquier) vas-                yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
taan Luxemburgin suurherttuakunta (asiamiehenään Nico-
las Schmit), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta
toteamaan, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole nou-
dattanut EY:n perustamissopimuksen mukaisia velvoittei-             Asiassa C-275/96, jonka Kammarrätten i Sundsvall
taan, koska se ei ole laatinut pilaantumisen vähentämiseen          (Ruotsi) on saattanut EY:n perustamissopimuksen
tähtääviä ohjelmia, joihin sisältyy veden laatutavoitteet,          177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-
tai toimittanut näistä ohjelmista sekä niiden toteuttamisen         väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
tuloksista lyhennelmää komissiolle ja koska se on siten             vireillä olevassa asiassa Anne Kuusijärvi vastaan Riksför-
rikkonut tiettyjen yhteisön vesiympäristöön päästettyjen            säkringsverket, ennakkoratkaisun sosiaaliturvajärjestel-
vaarallisten aineiden aiheuttamasta pilaantumisesta 4 päi-          mien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattui-
vänä toukokuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/              hin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä
464/ETY (EYVL L 129, 18.5.1976, s. 23) 7 artiklaa,                  kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY)
yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoon-            N:o 1408/71 useiden eri säännösten ja asetuksen (ETY)
panossa: jaoston puheenjohtaja H. Ragnemalm sekä                    N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä 21 päivänä
tuomarit R. Schintgen, G. F. Mancini, J. L. Murray ja               maaliskuuta 1972 annetun neuvoston asetuksen (ETY)
G. Hirsch (esittelevä tuomari), julkisasiamies: G. Tesauro,         N:o 574/72 tulkinnasta, sellaisena kuin nämä asetukset
kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut                  ovat muutettuina ja ajan tasalle saatettuina 2 päivänä
11.6.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                kesäkuuta 1983 annetulla neuvoston asetuksella (ETY)
                                                                    N:o 2001/83 (EYVL L 230, 22.8.1983, s. 6), ja muutet-
                                                                    tuina 25 päivänä kesäkuuta 1991 annetulla neuvoston ase-
1) Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut tiet-            tuksella (ETY) N:o 2195/91 (EYVL L 206, 29.7.1991,
     tyjen yhteisön vesiympäristöön päästettyjen vaarallis-         s. 2), yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien
     ten aineiden aiheuttamasta pilaantumisesta 4 päivänä           kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja H. Ragnemalm
     toukokuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/              sekä tuomarit R. Schintgen (esittelevä tuomari), G. F.
     464/ETY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole laati-        Mancini, J. L. Murray ja G. Hirsch, julkisasiamies: F. G.
     nut pilaantumisen vähentämiseen tähtääviä ohjelmia,            Jacobs, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on anta-
     jotka koskevat direktiivin liitteen luettelossa I mainit-      nut 11.6.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
     tua 99 ainetta, joita on luettelon II ensimmäisen luetel-      raava:
     makohdan mukaan pidettävä kyseiseen luetteloon
     sisältyvinä aineina.
                                                                    1) Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alu-
2) Kanne jätetään muilta osin tutkimatta.                                eella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin
                                                                         ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä
                                                                         14 päivänä kesäkuuta 1971 annettua neuvoston ase-
                                                                         tusta (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muu-
3) Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaa-
                                                                         tettuna ja ajan tasalle saatettuna 2 päivänä kesäkuuta
     maan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         1983 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2001/
                                                                         83, sovelletaan henkilöön, joka tämän asetuksen tul-
(1) EYVL C 269, 14.9.1996.                                               lessa voimaan tietyssä jäsenvaltiossa oleskeli tässä val-
                                                                         tiossa työttömänä työskenneltyään siellä aikaisemmin
                                                                         ja joka sai tähän liittyen tämän jäsenvaltion sosiaali-
                                                                         turvajärjestelmään perustuvia työttömyysetuuksia.


title: Asia C-108/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vilniaus apygardos administracinis teismas (Liettua) on esittänyt 3.3.2017 – UAB Enteco Baltic v. Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               22.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vilniaus apygardos administracinis teismas (Liettua) on esittänyt 3.3.2017 – UAB Enteco Baltic v. Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Asia C-108/17)
   (2017/C 161/15)
   Oikeudenkäyntikieli: liettua

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Vilniaus apygardos administracinis teismas

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: UAB Enteco Baltic

      Vastaaja: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko arvonlisäverodirektiivin (1) 143 artiklan 2 kohdan tulkittava olevan esteenä sille, että jäsenvaltion veroviranomainen kieltäytyy soveltamasta kyseisen direktiivin 143 artiklan 1 kohdan d alakohdassa säädettyä vapautusta yksinomaan siksi, että tuontihetkellä tavarat oli tarkoitus luovuttaa arvonlisäverovelvolliselle ja siten sen arvonlisäverotunniste oli merkitty tuonti-ilmoitukseen, mutta myöhemmin, olosuhteiden muututtua, tavarat kuljetettiin toiselle (arvonlisä)verovelvolliselle ja viranomaiselle ilmoitettiin kaikki tiedot tosiasiallisen hankkijan henkilöllisyydestä?

               2)

               Voidaanko käsiteltävän asian kaltaisissa olosuhteissa arvonlisäverodirektiivin 143 artiklan 1 kohdan d alakohtaa tulkita siten, että asiakirjoja, joita ei ole osoitettu vääriksi ([sähköisen hallinnollisen asiakirjan muodossa toimitetut] rahtikirjat ja [sähköisten vastaanottoraporttien] vahvistukset) ja jotka vahvistavat tavaroiden kuljettamisen yhden jäsenvaltion alueella sijaitsevasta verottomasta varastosta toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevaan verottomaan varastoon, voidaan pitää riittävinä todisteina tavaroiden kuljettamisesta toiseen jäsenvaltioon?

               3)

               Onko arvonlisäverodirektiivin 143 artiklan 1 kohdan d alakohdan tulkittava olevan esteenä sille, että jäsenvaltion veroviranomainen kieltäytyy soveltamasta kyseisessä säännöksessä säädettyä vapautusta, jos määräämisvaltaa ei siirretty tavaroiden hankkijalle suoraan vaan sen määrittelemien henkilöiden (kuljetusyritykset tai verottomat varastot) välityksellä?

               4)

               Onko arvonlisäverotuksen neutraalisuuden periaatteen ja luottamuksensuojan periaatteen vastainen sellainen hallintokäytäntö, jossa tulkinta siitä, mitä on pidettävä määräämisvallan siirtämisenä ja millaisia todisteita on esitettävä tällaisen siirtämisen toteen näyttämiseksi, vaihtelee sen mukaan, sovelletaanko arvonlisäverodirektiivin 167 artiklaa vai 143 artiklan 1 kohdan d alakohtaa?

               5)

               Kuuluuko arvonlisäverotuksen osalta vilpittömän mielen periaatteeseen myös henkilöiden oikeus vapautukseen tuonnin arvonlisäverosta (arvonlisäverodirektiivin 143 artiklan 1 kohdan d alakohdan nojalla) pääasiassa kyseessä olevan kaltaisissa tapauksissa, joissa tullitoimipaikka epää verovelvollisen oikeuden vapautukseen tuonnin arvonlisäverosta sillä perusteella, etteivät edellytykset tavaroiden myöhemmälle luovutukselle Euroopan unionin sisällä (arvonlisäverodirektiivin 138 artikla) täyttyneet?

               6)

               Onko arvonlisäverodirektiivin 143 artiklan 1 kohdan d alakohdan tulkittava olevan esteenä jäsenvaltioiden hallintokäytännölle, jossa oletus, jonka mukaan i) määräämisvaltaa ei siirretty tietylle sopimuspuolelle ja ii) veronmaksaja tiesi tai olisi voinut tietää sopimuspuolen mahdollisesta arvonlisäveropetoksesta, perustuu siihen, että yritys käytti sopimuspuolien kanssa viestiessään sähköisiä viestintävälineitä ja että veroviranomaisen tekemässä tutkinnassa todettiin, etteivät sopimuspuolet toimineet ilmoitetuissa osoitteissa eivätkä olleet ilmoittaneet arvonlisäveroa verovelvollisen kanssa suorittamistaan liiketoimista?

               7)

               Onko arvonlisäverodirektiivin 143 artiklan 1 kohdan d alakohtaa tulkittava siten, että vaikka velvollisuus näyttää toteen oikeus verovapautukseen on verovelvollisella, tämä ei kuitenkaan tarkoita, että määräämisvallan siirtymisestä päätöksen tekevällä toimivaltaisella viranomaisella ei ole velvollisuutta kerätä tietoja, jotka ovat ainoastaan viranomaisten saatavilla?

      (1)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi N:o 2006/112/EY (EUVL 2006, L 347, s. 1).


title: Asia T-112/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.9.2010 — Icebreaker v. SMHV — Gilmar (ICEBREAKER) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin ICEBREAKER rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki ICEBERG — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Rekisteröinnin osittainen hylkääminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/39

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.9.2010 — Icebreaker v. SMHV — Gilmar (ICEBREAKER)
      (Asia T-112/09) (1)

      (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin ICEBREAKER rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki ICEBERG - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Rekisteröinnin osittainen hylkääminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
      (2010/C 288/75)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Icebreaker Ltd (Wellington, Uusi-Seelanti) (edustaja: asianajaja L. Prehn)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: D. Botis)

         Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Gilmar SpA (San Giovanni in Marignano, Italia) (edustajat: asianajajat P. Perani ja P. Pozzi)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 15.1.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 1536/2007-4), joka koskee Gilmar SpA:n ja Icebreaker Ltd.:n välistä väitemenettelyä

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Icebreaker Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 113, 16.5.2009.


title: Asia C-370/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de grande instance de Bobigny (Ranska) on esittänyt 19.6.2017 – Caisse de retraite du personnel navigant professionnel de l’aéronautique civile v. Vueling Airlines SA

text:
               28.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de grande instance de Bobigny (Ranska) on esittänyt 19.6.2017 – Caisse de retraite du personnel navigant professionnel de l’aéronautique civile v. Vueling Airlines SA
   (Asia C-370/17)
   (2017/C 283/34)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal de grande instance de Bobigny

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Caisse de retraite du personnel navigant professionnel de l’aéronautique civile

      Vastapuoli: Vueling Airlines SA

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko vaikutus, joka liitetään E 101 -todistukseen, jonka on antanut sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä 21.3.1972 annetun asetuksen (ETY) N:o 574/72 (1) 11 artiklan 1 kohdan ja 12 a artiklan 1 a alakohdan mukaisesti sen jäsenvaltion viranomaisen nimeämä laitos, jonka sosiaaliturvalainsäädäntöä sovelletaan edelleen työntekijän tilanteeseen, säilytettävä silloinkin, kun E 101 -todistus on saatu turvautumalla petokseen tai oikeuden väärinkäyttöön, jonka on todennut lopullisesti sen jäsenvaltion tuomioistuin, jossa työntekijä harjoittaa tai hänen on harjoitettava toimintaansa?
   Jos tähän kysymykseen vastataan myöntävästi, onko E 101 -todistusten antaminen esteenä sille, että petokseen syyllistyneen työnantajan menettelyn takia vahinkoa kärsineet henkilöt saavat siitä korvausta ilman, että työntekijöiden kuulumista E 101 -todistuksessa ilmoitettuihin järjestelmiin asetetaan kyseenalaiseksi työnantajaa vastaan nostetussa korvauskanteessa?

      (1)  EYVL 1972, L 74, s. 1.


title: Yhdistetyt asiat T-440/07 ja T-1/08: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 3.9.2010 — Huta Buczek ja Buczek v. komissio

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/66

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 3.9.2010 — Huta Buczek ja Buczek v. komissio
      (Yhdistetyt asiat T-440/07 ja T-1/08) (1)

      ()
      (2010/C 288/119)
      Oikeudenkäyntikieli: puola
      Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia T-440/07 on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

         (1)  EUVL C 22, 26.1.2008.


title: Asia T-257/16: Kanne 19.5.2016 – NM v. Eurooppa-neuvosto

text:
               11.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 251/43

         Kanne 19.5.2016 – NM v. Eurooppa-neuvosto
   (Asia T-257/16)
   (2016/C 251/49)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: NM (Lesbos, Kreikka) (edustajat: solicitor B. Burns ja P. O’Shea, BL)

      Vastaaja: Eurooppa-neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Eurooppa-neuvoston ja Turkin 18.3.2016 tekemän sopimuksen, jonka otsikko on ”EU:n ja Turkin julkilausuma, 18.3.2016”

               —

               velvoittamaan vastaaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan Eurooppa-neuvoston ja Turkin välinen 18.3.2016 tehty sopimus, jonka otsikko on ”EU:n ja Turkin julkilausuma, 18.3.2016”, on unionin perusoikeuksien ja erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjan 1, 18 ja 19 artiklan vastainen.

               2.

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan Turkki ei ole pakolaisaseman myöntämistä tai poistamista koskevissa menettelyissä jäsenvaltioissa sovellettavista vähimmäisvaatimuksista 1.12.2005 annetun direktiivin 2005/85/EY (EUVL L 326, s. 13–34) 36 artiklassa tarkoitettu turvallinen kolmas maa.

               3.

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan vähimmäisvaatimuksista tilapäisen suojelun antamiseksi siirtymään joutuneiden henkilöiden joukottaisen maahantulon tilanteissa, ja toimenpiteistä näiden henkilöiden vastaanottamisen ja vastaanottamisesta jäsenvaltioille aiheutuvien rasitusten tasapuolisen jakautumisen edistämiseksi 20.7.2001 annettu direktiivi 2001/55/EY (EYVL L 212, s. 12–23) olisi pitänyt panna täytäntöön.

               4.

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan riidanalainen sopimus on tosiasiassa sitova yleissopimus tai ”toimi”, jolla on oikeusvaikutuksia kantajaan nähden, ja jonka mukaan SEUT 218 artiklan ja/tai SEUT 78 artiklan 3 kohdan noudattamatta jättäminen yhdessä tai erikseen merkitsee sitä, että riidanalainen sopimus on pätemätön.

               5.

               Viides kanneperuste, jonka mukaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 19 artiklan 1 kohdassa määrättyä joukkokarkotusten kieltoa on rikottu.


title: Asia C-595/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 21.11.2013 — Staatssecretaris van Financiën v. Fiscale Eenheid X NV cs

text:
               8.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 39/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 21.11.2013 — Staatssecretaris van Financiën v. Fiscale Eenheid X NV cs
   (Asia C-595/13)
   2014/C 39/12
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Staatssecretaris van Financiën

      Vastapuoli: Fiscale Eenheid X NV cs

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko kuudennen direktiivin (1) 13 artiklan B kohdan d alakohdan 6 alakohtaa tulkittava siten, että yhtiötä, jonka useampi kuin yksi sijoittaja on perustanut pelkästään pääoman sijoittamiseksi kiinteään omaisuuteen, voidaan pitää kyseisessä säännöksessä tarkoitettuna erityisenä sijoitusrahastona?

               2)

               Jos kysymykseen 1 vastataan myöntävästi: onko kuudennen direktiivin 13 artiklan B kohdan d alakohdan 6 alakohtaa tulkittava siten, että hallinnoinnin käsitteeseen on luettava myös yhtiön kolmannelle ulkoistama yhtiön kiinteän omaisuuden tosiasiallinen hyödyntäminen?

      (1)  Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17.5.1977 annettu kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1).