title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 10 päivänä marraskuuta 1998, asiassa C-360/96 (Gerechtshof te Arnhemin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Gemeente Arnhem, Gemeente Rheden vastaan BFI Holding BV (Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettely - Hankintayksikön käsite - Julkisoikeudellinen laitos)

text:
19.12.98               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 397/13
     titta ajoon, minkä seurauksena kyseinen henkilö tuo-          jaaja: R. Grass, on antanut 29.1.1998 tuomion, jonka tuo-
     mitaan rangaistukseksi vankeuteen tai sakkoon.                miolauselma on seuraava:
2) Yhteisön ulkopuolisen maan kansalainen, jolla on                1) Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut ter-
     yhteisön jäsenvaltion myöntämä voimassaoleva                       veydelle ja turvallisuudelle asetettavista vähimmäisvaa-
     yhteisön mallin mukainen ajokortti ja joka on muutta-              timuksista aluksilla tapahtuvan sairaanhoidon paranta-
     nut vakinaisesti asumaan toiseen jäsenvaltioon mutta               miseksi 31 päivänä maaliskuuta 1992 annetun neuvos-
     joka ei ole vaihtanut ajokorttiaan direktiivin 80/1263/            ton direktiivin 92/29/ETY mukaisia velvoitteitaan,
     ETY 8 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa                  koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kysei-
     säädetyssä yhden vuoden määräajassa, voi vedota suo-               sen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, ase-
     raan direktiivin 91/439/ETY 1 artiklan 2 kohtaan ja                tuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
     8 artiklan 1 kohtaan vastustaakseen sitä, että hänet
     tuomitaan uudessa asuinjäsenvaltiossa ajokortitta
     ajosta vankeuteen tai sakkoon. Yhteisön oikeuden vas-         2) Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaa-
     taista ei ole se, että jäsenvaltion tuomioistuin ottaa             maan oikeudenkäyntikulut.
     kansallisessa rikosoikeudessa vallitsevan periaatteen
     mukaisesti huomioon direktiivin 91/439/ETY syytetyn           (1) EYVL C 55, 20.2.1998.
     kannalta edullisemmat säännökset kansallista oikeutta
     soveltaessaan, vaikka kyseinen rikkomus olisikin
     tapahtunut ennen kyseisen direktiivin täytäntöönpa-
     nolle säädetyn määräajan päättymistä.
(1) EYVL C 252, 16.8.1997.
                                                                         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                10 päivänä marraskuuta 1998,
                                                                   asiassa C-360/96 (Gerechtshof te Arnhemin esittämä
                                                                   ennakkoratkaisupyyntö), Gemeente Arnhem, Gemeente
                                                                                Rheden vastaan BFI Holding BV (1)
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                            (Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekome-
                        (neljäs jaosto),                           nettely Ð Hankintayksikön käsite Ð Julkisoikeudellinen
                                                                                laitos)
                  29 päivänä lokakuuta 1998,
                                                                                (98/C 397/21)
asiassa C-410/97 Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
               Luxemburgin suurherttuakunta (1)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen Ð Direk-
       tiivin 92/29/ETY täytäntöönpanon laiminlyönti)
                         (98/C 397/20)                                (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                       yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                   Asiassa C-360/96, jonka Gerechtshof te Arnhem (Alanko-
                                                                   maat) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artik-
                                                                   lan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saa-
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan           dakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole-
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)             vassa asiassa Gemeente Arnhem, Gemeente Rheden,
                                                                   vastaan BFI Holding BV, ennakkoratkaisun julkisia palve-
                                                                   luhankintoja koskevien sopimusten tekomnettelyjen
Asiassa C-410/97, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-           yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun
henään Marie Wolfcarius), vastaan Luxemburgin suurhert-            neuvoston direktiivin 92/50/ETY (EYVL L 209, s. 1) 1 ja
tuakunta (asiamiehenään Nicolas Schmit), jossa kantaja             6 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien
vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Luxem-            kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaos-
burgin suurherttuakunta ei ole noudattanut terveydelle ja          tojen puheenjohtajat P. J. G. Kapteyn, J.-P. Puissochet ja P.
turvallisuudelle asetettavista vähimmäisvaatimuksista aluk-        Jann (esittelevä tuomari) sekä tuomarit G. F. Mancini, J. C.
silla tapahtuvan sairaanhoidon parantamiseksi 31 päivänä           Moitinho de Almeida, D. A. O. Edward, L. Sevón, M.
maaliskuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/29/              Wathelet, R. Schintgen ja K. M. Ioannou, julkisasiamies:
ETY (EYVL L 113, 30.4.1992, s. 19) mukaisia velvoittei-            A. La Pergola, kirjaaja: johtava hallintovirkamies D. Lou-
taan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudatta-       terman-Hubeau, on antanut 10.11.1998 tuomion, jonka
misen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia mää-        tuomiolauselma on seuraava:
räyksiä, yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. J. G. Kapteyn
sekä tuomarit H. Ragnemalm (esittelevä tuomari) ja                 1) Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten teko-
M. Ioannou, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kir-                menettelyjen yhteensovittamisesta 18 päivänä kesä-
 ---pagebreak--- C 397/14               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      19.12.98
     kuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY             yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänä kesäkuuta
     1 artiklan b alakohdan toista alakohtaa on tulkittava          1981 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1785/81
     niin, että lainsäätäjä on tehnyt eron toisaalta luonteel-      (EYVL L 177, 1.7.1981, s. 4) ja toimenpiteistä Ranskan
     taan muiden kuin teollisten tai kaupallisten yleisen           merentakaisissa departementeissa tuotettujen sokerien
     edun mukaisten tarpeiden ja toisaalta luonteeltaan             myymiseksi ja hintaedellytysten yhtenäistämiseksi etuus-
     teollisten tai kaupallisten yleisen edun mukaisten tar-        kohtelun alaisen raakasokerin kanssa 15 päivänä heinä-
     peiden välillä.                                                kuuta 1986 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2225/
                                                                    86 (EYVL L 194, 17.7.1986, s. 7) tulkinnasta, yhteisöjen
2) Luonteeltaan muiden kuin teollisten tai kaupallisten             tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaos-
     yleisen edun mukaisten tarpeiden käsitteen ulkopuo-            ton puheenjohtaja P. J. G. Kapteyn sekä tuomarit H. Rag-
     lelle eivät jää tarpeet, joita myös yksityiset yritykset       nemalm ja K. M. Ioannou (esittelevä tuomari), julkisasia-
     tyydyttävät tai voivat tyydyttää.                              mies: N. Fennelly, kirjaaja: R. Grass, on antanut
                                                                    12.11.1998 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
3) Julkisoikeudellisen laitoksen luonne ei riipu luonteel-
     taan muiden kuin teollisten tai kaupallisten yleisen           Teollisuuslaitoksessa, joka käsittää
     edun mukaisten tarpeiden tyydyttämisen merkityksestä
     kyseessä olevan laitoksen toiminnan kannalta. On               Ð laitteita, joilla sokerijuurikkaat käsitellään tuotanto-
     myöskin merkityksetöntä, hoitaako kaupallista toimin-               prosessin alkuvaiheessa ja joilla niistä uutetaan sokeri-
     taa sellainen erillinen oikeushenkilö, joka kuuluu lai-             mehu, ja
     toksen kanssa samaan ryhmään tai konserniin.
                                                                    Ð laitteita, joilla muutetaan tuotantoprosessin myöhem-
4) Direktiivin 92/50/ETY 1 artiklan b alakohdan toista                   mässä vaiheessa valkoiseksi sokeriksi kyseiset mehut ja
     alakohtaa on tulkittava niin, että luonteeltaan muiden              siirapit, joita rikastutetaan lisäämällä niihin merenta-
     kuin teollisten tai kaupallisten yleisen edun mukaisten             kaisista departementeista tuotua raakaa ruokosokeria,
     tarpeiden olemassaoloa tai puuttumista on arvioitava
     objektiivisesti, joten niiden säännösten, joissa nämä
     tarpeet on ilmaistu, oikeudellisella muodolla ei ole           näitä laitteita ei voida pitää merentakaisista departemen-
     tässä suhteessa merkitystä.                                    teista tuodun raa'an ruokosokerin käsittelyä varten pysy-
                                                                    västi tai väliaikaisesti sokerialan yhteisestä markkinajärjes-
                                                                    telystä 30 päivänä kesäkuuta 1981 annetun neuvoston ase-
(1) EYVL C 388, 21.12.1996.
                                                                    tuksen (ETY) N:o 1785/81, sellaisena kuin se on
                                                                    muutettuna asetuksella (ETY) N:o 1482/85, 9 artiklan 4
                                                                    kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitettuina teknisinä
                                                                    yksikköinä tai puhdistamoina.
                                                                    (1) EYVL C 294, 5.10.1996.
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                         (neljäs jaosto),
                 12 päivänä marraskuuta 1998,
asiassa C-269/96 (Tribunal administratif de Parisin esit-
tämä ennakkoratkaisupyyntö) Sucreries et Raffineries                       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
d'Erstein SA, vastaan Fonds d'intervention et de reÂgulari-
              sation du marcheÂ du sucre (FIRS) (1)                                           (kuudes jaosto),
(Neuvoston asetukset (ETY) N:o 1785/81 ja (ETY)                                      12 päivänä marraskuuta 1998,
N:o 2225/80 Ð Ranskan merentakaisissa departemen-                   asiassa C-352/96, Italian tasavalta vastaan Euroopan
teissa tuotetun ruokosokerin myyntiä koskeva tuki Ð                                         unionin neuvosto (1)
                      Puhdistamon käsite)
                                                                    (Kumoamiskanne Ð Asetus (EY) N:o 1522/96 Ð Riisin ja
                         (98/C 397/22)                              rikkoutuneiden riisinjyvien tuontia koskevien tiettyjen
                                                                              tariffikiintiöiden avaaminen ja hallinnointi)
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (98/C 397/23)
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan                               (Oikeudenkäyntikieli: italia)
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                       (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
Asiassa C-269/96, jonka Tribunal administratif de Paris
                                                                        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Ranska) on saattanut EY:n perustamissopimuksen
177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltä-
väksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa               Asiassa C-352/96, Italian tasavalta (asiamiehenään Umber-
vireillä olevassa asiassa Sucreries et Raffineries d'Erstein        to Leanza, avustajanaan Danilo Del Gaizo) vastaan Euroo-
SA, vastaan Fonds d'intervention et de reÂgularisation du           pan unionin neuvosto (asiamiehenään Antonio Tanca),
marcheÂ du sucre (FIRS), ennakkoratkaisun sokerialan                jossa kantaja vaatii riisin ja rikkoutuneiden riisinjyvien


title: Asia F-27/09: Kanne 27.3.2009 — Ingo Hanschmann v. Europol

text:
               18.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 167/25

         Kanne 27.3.2009 — Ingo Hanschmann v. Europol
   (Asia F-27/09)
   2009/C 167/46
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Ingo Hanschmann (Haag, Alankomaat) (edustaja: asianajaja P. de Casparis)

      Vastaaja: Euroopan poliisivirasto (Europol)

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vastaajan 12.6.2008 tekemän sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla kantajalle ilmoitettiin, ettei vakituisen työpaikan tarjoaminen hänelle ole mahdollista; lisäksi vastaajan 7.1.2009 tekemän sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla hylättiin valitus ensimmäisestä päätöksestä.

      Vaatimukset

               —

               Vastaajan 12.6.2008 tekemä sellainen päätös on kumottava, jolla vastaaja ilmoitti kantajalle, ettei se voi tarjota hänelle vakituista työsuhdetta; lisäksi vastaajan 7.1.2009 tekemä sellainen päätös on kumottava, jolla 12.6.2008 tehtyyn päätökseen kohdistuneen kantajan valituksen johdosta tämän esittämät väitteet todettiin perusteettomiksi.

               —

               Europol on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-213/12: Kanne 23.5.2012 — Elitaliana SpA v. Eulex Kosovo ja Starlite Aviation Operations

text:
               7.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 200/20

         Kanne 23.5.2012 — Elitaliana SpA v. Eulex Kosovo ja Starlite Aviation Operations
   (Asia T-213/12)
   2012/C 200/40
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Elitaliana SpA (Rooma, Italia) (edustaja: asianajaja R. Colagrande)

      Vastaajat: Eulex Kosovo — European Unionin Rule of Law Mission (Pristina, Kosovon tasavalta) ja Starlite Aviation Operations (Dublin, Ireland)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Eulexin toteuttamat toimenpiteet — joiden sisältöä ja päivämäärää kantaja ei tunne — jotka ovat johtaneet siihen, että sopimuksen tekijäksi on hankintamenettelyssä ”EuropeAid/131516/D/SER/XK — Helikopterituki Kosovossa toteutettavalle EULEX-operaatiolle (PROC/272/11)” valittu Starlite Aviation Operations ja jotka Eulex on antanut tiedoksi 29.3.2012 päivätyllä kirjeellä (joka on vastaanotettu samana päivänä sähköpostitse), ja kaikki joko liitännäiset tai tukevat, aikaisemmat tai myöhemmät toimenpiteet, erityisesti tarvittaessa 17.4.2012 päivätyn muistion 2012-DAS-0392, jolla Eulex kieltäytyi myöntämästä kantajalle oikeutta tutustua hankinta-asiakirjoihin, mitä kantaja oli pyytänyt 2.4.2012

               —

               Eulexin velvoittamista maksamaan kantajalle korvausta tälle aiheutuneista vahingoista (luontaissuorituksena tai vastaavana rahamääränä) [kanteen] 37 kohdassa ja sitä seuraavissa kohdissa esitetyllä tavalla

               —

               velvoittamaan Eulexin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Nyt käsiteltävä kanne on nostettu ensisijaisesti sellaisista toimenpiteistä, jotka ovat johtaneet siihen, että sopimuksen tekijäksi on hankintamenettelyssä ”EuropeAid/131516/D/SER/XK — Helikopterituki Kosovossa toteutettavalle EULEX-operaatiolle (PROC/272/11)” valittu Starlite Aviation Operations, ja kaikista joko liitännäisistä tai tukevista, aikaisemmista ja myöhemmistä toimenpiteistä. Kantaja vaatii korvausta sille aiheutuneista vahingoista.
   Kantaja esittää kanteensa tueksi yhden kanneperusteen, joka perustuu siihen, että 18.10.2011 päivättyä hankintailmoitusta, jossa viitataan direktiivin 18/2004/EY (1) 46 artiklaan ja sitä seuraaviin artikloihin, on jätetty noudattamatta ja/tai sovellettu virheellisesti; että kyseiseen hankintamenettelyyn sovellettavassa EU:n ulkoisten toimien yhteydessä toteutettavia sopimusmenettelyjä koskevassa käytännön oppaassa (Prag) vahvistettuja avoimuusperiaatetta, suhteellisuusperiaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu ja että yleistä periaatetta, joka koskee sitä, että on taattava tehokas kilpailu sellaisten standardien osalta, joihin hankinnan kohteena olevalla palvelulla on päästävä, on loukattu.
   Kantaja väittää tältä osin, että sopimuksen tekijäksi valittiin tarjoaja, joka ei täyttänyt hankintailmoituksessa asetettuja teknisiä edellytyksiä.

      (1)  Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/18/EY.


title: Asia C-521/13 P: Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 11.9.2014 – Valittajana Think Schuhwerk GmbH ja muuna osapuolena sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Asetus (EY) N:o 207/2009 — 7 artiklan 1 kohdan b alakohta — Erottamiskyvyn puuttuminen — Kengännauhojen punaiset päät — Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 122 artikla — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osaksi selvästi puuttuvat ja joka on osaksi selvästi perusteeton)

text:
               1.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 431/6

         Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 11.9.2014 – Valittajana Think Schuhwerk GmbH ja muuna osapuolena sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   (Asia C-521/13 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 207/2009 - 7 artiklan 1 kohdan b alakohta - Erottamiskyvyn puuttuminen - Kengännauhojen punaiset päät - Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 122 artikla - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osaksi selvästi puuttuvat ja joka on osaksi selvästi perusteeton))
   (2014/C 431/10)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Think Schuhwerk GmbH (Kopfing, Itävalta) (edustaja: Rechtsanwalt M. Gail)

      Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: G. Schneider)

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Think Schuhwerk GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 344, 23.11.2013.


title: Asia T-49/07: Kanne 20.2.2007 — Fahas v. neuvosto

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/43

         Kanne 20.2.2007 — Fahas v. neuvosto
   (Asia T-49/07)
   (2007/C 95/90)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Sofiane Fahas (Milkendorf, Saksa) (edustaja: asianajaja F. Zillmer)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto
   Vaatimukset

               —

               asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta ja päätöksen 2002/460/EY kumoamisesta 28.10.2002 tehty päätös 2002/848/EY, jolla neuvosto laati ajantasaistetun luettelon henkilöistä, ryhmistä ja yhteisöistä, joihin kyseistä asetusta sovelletaan, ja kaikki Euroopan unionin neuvoston tämän jälkeen tekemät päätökset, mukaan lukien tällä hetkellä voimassa oleva 21.12.2006 tehty päätös 2006/1008/EY, on kumottava kantajaa koskevilta osin

               —

               on todettava, että mitään edellä mainittuja päätöksiä, mukaan lukien 21.12.2006 tehty päätös 2006/1008/EY, ei voida soveltaa kantajan osalta

               —

               Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava maksamaan kantajalle hänen kärsimästään vahingosta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen vahvistama korvaus, joka on kuitenkin suuruudeltaan vähintään 2 000 euroa

               —

               Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja riitauttaa kanteessaan päätöksen 2006/1008/EY (1) ja kaikki sitä edeltäneet päätökset päätöksestä 2002/848/EY (2) alkaen siltä osin kuin hänet mainitaan nimenomaisesti näissä riidanalaisissa säädöksissä.
   Kantaja väittää kanteensa tueksi erityisesti, että hänen puolustautumisoikeuksiaan ja oikeuttaan tehokkaaseen oikeussuojaan on loukattu. Päätös 2006/1008/EY ei myöskään ole perusteltu, ja sillä rikotaan täten EY 253 artiklaa.

      (1)  Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta 21.12.2006 tehty neuvoston päätös 2006/1008/EY (EUVL L 379, s. 123).

      (2)  Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta ja päätöksen 2002/460/EY kumoamisesta 28.10.2002 tehty neuvoston päätös 2002/848/EY (EYVL L 295, s. 12).


title: Asia T-61/99: Adriatica di Navigazione S.p.A:n 1.3.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
5.6.1999                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 160/25
Puoliso väittää, että koska hän ei oleskele Iso-Britanniassa, hän       –    peruuttaa kantajalle määrätyt sakot tai alentaa niitä,
ei ole vakuututettu sairauden ja tapaturman varalta eikä siten
voi saada vastaavia ja yhtä suuria etuuksia minkään muun                –    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
lakisääteisen järjestelmän mukaan.
Kantaja on maksanut kaksi laskua, joiden kokonaissumma on               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
122 268 Belgian frangia ja jotka koskevat kantajan puolison
sairaanhoitokuluja. Kantaja on pyytänyt kulujen korvausta               Kantajana on valtion osittain omistama merikuljetusyhtiö. Se
yhteisöjen sairaskassan Brysselissä olevasta maksutoimistosta.          on ainoa italialainen yhtiö, joka palvelee päivittäin Italian ja
Kantajalle on kuitenkin myöhemmin ilmoitettu, että hänen                Kreikan välistä matkustaja-/auto-ja tavaraliikennettä. Se toimii
vuodesta 1995 alkaen eläkkeellä olleen puolisonsa oletettiin            erityisesti reitillä Brindisi-Korfu-Igoumenitsa-Patrasso.
kuuluvan omaan sairausvakuutusjärjestelmäänsä. Kulujen kor-
vaaminen kuuluisi ensisijaisesti tälle sairausvakuutusjärjes-           Kanteessa vaaditaan EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan
telmälle, ja yhteisön järjestelmä toimisi tässä yhteydessä vain         mukaisesta menettelystä 9 päivänä joulukuuta 1998 tehdyn
täydentävänä järjestelmänä.                                             komission päätöksen (IV/34466-Kreikan lauttaliikenne) ku-
                                                                        moamista kantajaa koskevilta osin. Päätöksen 1 artiklassa
Kantaja valittaa erityisesti maksutoimiston virallisesta päätök-        todetaan, että yhtiö osallistuu Italian ja Kreikan välisillä
sestä, jossa kielletään kantajan kantajan puolison kuuluminen           reiteillä toimivien suurimpien kreikkalaisten yrittäjien väliseen
ensisijaisesti yhteisön sairausvakuutusjärjestelmään.                   järjestelyyn, jonka avulla nämä ovat sopineet linja-autoihin
                                                                        sovellettavista maksuista linjaliikenteessä reiteillä Patrasso-Bari
                                                                        ja Patrasso-Brindisi.
Kanteensa tueksi kantaja vetoaa
                                                                        Kantaja esittää väitteidensä tueksi seuraavat perusteet:
–   henkilöstösääntöjen 71 artiklan 1 kohdan rikkomiseen,
                                                                        –    Perustamissopimuksen 190 artiklan loukkaaminen, sillä
–   Euroopan yhteisöjen virkamiesten sairausvakuutusjärjes-                  merkityksellisten markkinoiden määrittelyä ei ole perustel-
    telmää koskevien määräysten 3 artiklan lainvastaisuuteen,                tu ja koska päätöksen perustelut ja päätöslauselma ovat
                                                                             ristiriitaiset.
–   sellaisen päätöksen laittomuuteen, jossa Brysselin maksu-
    toimisto määrittää tulorajat, joita sovelletaan puolisolle          –    Perustamissopimuksen 85 artiklan ja 22.12.1986 annetun
    yhteisön sairausvakuutusjärjestelmästä myönnettäviin täy-                neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4056/86 11 artiklan, jossa
    dentäviin korvauksiin,                                                   vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt perustamissopi-
                                                                             muksen 85 ja 86 artiklan soveltamisesta merikuljetuk-
–   ilmeiseen arviointivirheeseen.                                           siin (1), loukkaaminen, sillä komissio on katsonut kantajan
                                                                             osallistuneen kilpailua rajoittavaan järjestelyyn, vaikka
                                                                             edellytyksiä tällaisen syytöksen esittämiseen ei ole ole-
                                                                             massa.
                                                                        –    Perustamissopimuksen 85 artiklan virheellinen soveltami-
                                                                             nen, siltä osin kuin kyse on kantajan menettelyä koskevien
                                                                             todisteiden arvioinnista ja erityisesti kantajan kilpailuoi-
                                                                             keuden periaatteiden vastaisen menettelyn arvioinnista.
Adriatica di Navigazione S.p.A:n 1.3.1999 Euroopan yh-
         teisöjen komissiota vastaan nostama kanne                      –    Yhdenvertaisen kohtelun ja syrjinnän kieltoa koskevan
                                                                             periaatteen loukkaaminen, koska komissio on katsonut,
                                                                             että tietyt muut vastaavalla tavalla menetelleet yritykset
                           (Asia T-61/99)                                    eivät ole syyllistyneet rikkomiseen.
                         (1999/C 160/47)                                –    Jäsenvaltioiden välinen kauppa ei ole kärsinyt tuntuvaa
                                                                             vahinkoa.
                                                                        –    Toissijaisesti, sen rikkomisen virheellinen arviointi, johon
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)                           kantajan väitetään syyllistyneen.
Adriatica di Navigazione S.p.A on nostanut 1.3.1999 Euroo-              Edelleen toissijaisesti ja sen tapauksen varalta, että kantajan
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa                katsotaan osallistuneen 85 artiklan rikkomiseen, kantaja vetoaa
kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan                lisäksi siihen, että asetuksen (ETY) N:o 4056/86 19 artiklaa on
edustajina ovat asianajajat Umberto Ferraro, Genova, ja Mario           rikottu, sillä komissio on määrännyt kantajalle sakon ja,
Siragusa, Roma ja prosessiosoite asianajotoimisto Elvinger,             arvioiden virheellisesti rikkomisen vakavuuden ja keston,
Hoss & Prussen, 2 place Winston Churchill, Luxemburg.                   vahvistanut näin sakon määräksi 980 000 ecua.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin              (1) EYVL L 378, 31.12.1986, s. 4.
–   kumoaa komission päätöksen siltä osin kuin se koskee
    kantajaa joko osittain tai kokonaan,


title: Asia T-525/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.9.2011 — MIP Metro v. SMHV — Metronia (METRONIA) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin METRONIA rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen kuviomerkki METRO — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               15.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 305/6

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.9.2011 — MIP Metro v. SMHV — Metronia (METRONIA)
   (Asia T-525/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin METRONIA rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen kuviomerkki METRO - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2011/C 305/07
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Saksa) (edustajat: asianajajat J.-C. Plate ja R. Kaase)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: D. Botis)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Metronia, SA (Madrid, Espanja)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 8.10.2009 tekemän päätöksen (asia R 1315/2006-1), joka koskee MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG:n ja Metronia, SA:n välistä väitemenettelyä, kumoamista koskeva vaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 80, 27.3.2010.


title: Asia T-103/14: Kanne 17.2.2014 – Frucona Košice v. komissio

text:
               14.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/53

         Kanne 17.2.2014 – Frucona Košice v. komissio
   (Asia T-103/14)
   2014/C 112/69
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Frucona Košice (Košice, Slovakia) (edustajat: K. Lasok, QC, barrister B. Hartnett, asianajaja O. Geiss ja barrister J. Holmes)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Slovakian tasavallalle osoitetun valtiontuesta nro SA.18211 (C 25/2005) (ex NN 21/2005) 16.10.2013 tehdyn komission päätöksen C(2013) 6261

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalainen päätös oli tehty puolustautumisoikeuksia rikkomalla.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen riidanalaisen päätöksen 83 perustelukappaleessa.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt tosiseikkoja koskevan virheen ja oikeudellisen virheen katsoessaan, että Slovakian veroviranomaisille olisi ollut edullisempaa aloittaa konkurssimenettely (riidanalaisen päätöksen 88–119 perustelukappale).

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio erehtyi päätellessään, että veron perintämenettely olisi johtanut suurempaan tuottoon kuin velkajärjestelymenettely.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (toinen jaosto)  20 päivänä lokakuuta 2005 , asiassa C-247/04 (College van Beroep voor het bedrijfslevenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Transport Maatschappij Traffic BV vastaan Staatssecretaris van Economische Zaken (Yhteisön tullikoodeksi — Tuonti- tai vientitullien palauttaminen tai peruuttaminen — Käsite  lain mukainen )

text:
               8.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/8

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (toinen jaosto)
   20 päivänä lokakuuta 2005,
   asiassa C-247/04 (College van Beroep voor het bedrijfslevenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Transport Maatschappij Traffic BV vastaan Staatssecretaris van Economische Zaken (1)

   (Yhteisön tullikoodeksi - Tuonti- tai vientitullien palauttaminen tai peruuttaminen - Käsite ”lain mukainen”)
   (2006/C 86/13)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asiassa C-247/04, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka College van Beroep voor het bedrijfsleven (Alankomaat) on esittänyt 28.5.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 11.6.2004, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Transport Maatschappij Traffic BV vastaan Staatssecretaris van Economische Zaken, yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit J. Makarczyk (esittelevä tuomari), C. Gulmann, R. Schintgen ja J. Klučka, julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: johtava hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 20.10.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Tuonti- tai vientitullit ovat yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 236 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan tarkoituksessa lain mukaisia silloin kun tullivelka on syntynyt mainitun asetuksen VII osaston 2 luvussa vahvistetuin edellytyksin ja kun näiden tullien määrä on voitu määrittää Euroopan yhteisöjen tullitariffia soveltamalla mainitun asetuksen II osaston säännösten mukaisesti.
   Tuonti- tai vientitullien määrä on edelleen asetuksen N:o 2913/92 236 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan tarkoituksessa lain mukainen, vaikka kyseistä määrää ei ole annettu velalliselle tiedoksi tämän saman asetuksen 221 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

      (1)  EUVL C 217, 28.8.2004.


title: Asia C-274/12 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 19.12.2013 — Valittajana Telefónica SA ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Kumoamiskanne — SEUT 263 artiklan neljäs kohta — Kanneoikeus — Asiavaltuus — Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt — Erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet — Sääntelytoimi, joka ei edellytä täytäntöönpanotoimenpiteitä — Päätös, jossa valtiontukijärjestelmä todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi — Oikeus tehokkaaseen tuomioistuimen tarjoamaan oikeussuojaan)

text:
               22.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 52/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 19.12.2013 — Valittajana Telefónica SA ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-274/12 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Kumoamiskanne - SEUT 263 artiklan neljäs kohta - Kanneoikeus - Asiavaltuus - Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt - Erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet - Sääntelytoimi, joka ei edellytä täytäntöönpanotoimenpiteitä - Päätös, jossa valtiontukijärjestelmä todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi - Oikeus tehokkaaseen tuomioistuimen tarjoamaan oikeussuojaan)
   2014/C 52/19
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittaja: Telefónica SA (edustajat: abogado J. Ruiz Calzado, abogado J. Domínguez Pérez ja Rechtsanwalt M. Núñez Müller)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Němečková ja C. Urraca Caviedes)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-228/10, Telefónica vastaan komissio, 21.3.2012 antamasta määräyksestä, jolla unionin yleinen tuomioistuin jätti tutkimatta Espanjan soveltamasta, omistusosuuden hankkimisesta ulkomaisissa kohteissa johtuvan liikearvon kirjaamisesta kuluksi C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) 28.10.2009 tehdyn komission päätöksen 2011/5/EY (EUVL 2011, L 7, s. 48) 1 artiklan 1 kohdan kumoamista koskevan vaatimuksen

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Telefónica SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 227, 28.7.2012.


title: Asia C-516/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Itävalta) on esittänyt 3.10.2016 – Erzeugerorganisation Tiefkühlgemüse e. Gen. v. Agrarmarkt Austria

text:
               12.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 462/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Itävalta) on esittänyt 3.10.2016 – Erzeugerorganisation Tiefkühlgemüse e. Gen. v. Agrarmarkt Austria
   (Asia C-516/16)
   (2016/C 462/13)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesverwaltungsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Erzeugerorganisation Tiefkühlgemüse e. Gen.

      Vastapuoli: Agrarmarkt Austria

      Ennakkoratkaisukysymykset

               I.1.

               Edellytetäänkö neuvoston asetusten (EY) N:o 2200/96, (EY) N:o 2201/96 ja (EY) N:o 1182/2007 soveltamissäännöistä hedelmä- ja vihannesalalla 21.12.2007 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1580/2007 (1) 65, 66 ja 69 artiklassa sekä (23.6.2011 alkaen) neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä hedelmä- ja vihannesalan sekä hedelmä- ja vihannesjalostealan osalta 7.6.2011 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 (2) 64, 65 ja 68 artiklassa, että päätöstä toimintaohjelman ja rahastovarojen hyväksymisestä tai tämän päätöksen muuttamisesta ja päätöstä ”hyväksytystä tukimäärästä” ei tehdä pelkän ilmoituksen muodossa vaan muodollisesti (ainakin väliaikaisesti) sitovana päätöksenä, jonka hakija voisi riitauttaa heti, toisin sanoen riippumatta tuen (lopullista) maksamista koskevasta hakemuksesta (asetuksen N:o 1580/2007 70 artiklan tai asetuksen N:o 543/2011 69 artiklan nojalla) tehtävän lopullisen päätöksen riitauttamisesta?

               I.2.

               Onko ennakkoratkaisukysymyksessä I.1. mainittuja unionin oikeuden säännöksiä tulkittava siten, että näitä päätöksiä tehtäessä (päätöksen normatiivisessa osassa) on määritettävä sitovasti myös kaupan pidetyn tuotannon arvo?

               I.3.

               Onko unionin oikeutta ja erityisesti neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä hedelmä- ja vihannesalan sekä hedelmä- ja vihannesjalostealan osalta 7.6.2011 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 69 ja 70 artiklaa tulkittava siten, että tuomioistuin, jonka ratkaistavana on valitus sellaisesta hallintoviranomaisen päätöksestä, jossa maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22.10.2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007, sellaisena kuin se on muutettuna maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä annetun asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) muuttamisesta 14.4.2008 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 361/2008, 103 g artiklan 5 kohdan mukaisesti päätettiin toimintaohjelman tietyn vuosijakson osalta lopullisesti taloudellisen tuen myöntämistä toimintaohjelmassa koskevasta hakemuksesta, ei voi toimintaohjelman ja rahastovarojen hyväksymisestä jo tehdyn, lainvoimaisen päätöksen ja ”hyväksyttyä tukimäärää” koskevan päätöksen vuoksi tutkia kysymystä tuen ylärajan perustana olevan kaupan pidetyn tuotannon arvon laskennan oikeellisuudesta?

               I.4.

               Jos ennakkoratkaisukysymyksiin I.1., I.2. tai I.3. vastataan kieltävästi: onko maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä 22.10.2007 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1234/2007 (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) ja erityisesti sen liitteessä I olevaa IX osaa (”Hedelmät ja vihannekset”, erityisesti ”CN-koodi – – ex 07 09 – – Muut tuoreet tai jäähdytetyt kasvikset – –”) ja X osaa (”Hedelmä- ja vihannesjalosteet”, ”CN-koodi – – ex 07 10 Jäädytetyt kasvikset – –”) tulkittava siten, että vihannestuotteita, jotka saadaan sadonkorjuun jälkeisen puhdistamisen, leikkaamisen, kiehauttamisen ja jäädyttämisen tuloksena, ei pidä luokitella liitteessä I olevassa IX osassa tarkoitetuiksi tuotteiksi vaan liitteessä I olevassa X osassa tarkoitetuiksi tuotteiksi?

               I.5.

               Jos ennakkoratkaisukysymykseen I.4. vastataan myöntävästi: onko maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä 22.10.2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus), sellaisena kuin se on muutettuna maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä annetun asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) muuttamisesta 14.4.2008 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 361/2008, 103 d artiklan 2 kohdassa käytettyä käsitettä ”kaupan pidetyn tuotannon arvo” tulkittava siten, että tämä arvo on laskettava siten, että määritetään ainoastaan tuotannon arvo, vähennettynä kuitenkin jalostusvaiheeseen kuuluvalla arvolla siten, että vähennetään sen prosessin arvo, jossa korjattu, puhdistettu, leikattu ja kaltattu vihannes muuttuu pakastevihannekseksi?

               I.6.

               Onko neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä hedelmä- ja vihannesalan sekä hedelmä- ja vihannesjalostealan osalta 7.6.2011 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 51 artiklan 7 kohtaa tulkittava siten, että tuottajaorganisaatio, joka on esittänyt vuodet 2010–2014 käsittävän toimintaohjelman, joka hyväksyttiin ennen 20.1.2010 mutta jonka hyväksymistä muutettiin myöhempänä ajankohtana (13.12.2013) siltä osin kuin ohjelmassa siirryttiin käyttämään kaupan pidetyn tuotannon arvon toisenlaista laskentatapaa, voi vedota kaupan pidetyn tuotannon arvon laskemista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen osalta myös tämän toimintaohjelman muutoksen jälkeen (siis vuodelta 2014 maksettavan tuen osalta) vielä ”vuonna 2008 sovellettuun lainsäädäntöön”?

               I.7.

               Jos ennakkoratkaisukysymyksiin I.5. ja I.6. vastataan myöntävästi: ovatko neuvoston asetusten (EY) N:o 2200/96, (EY) N:o 2201/96 ja (EY) N:o 1182/2007 soveltamissäännöistä hedelmä- ja vihannesalalla 21.12.2007 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1580/2007 52 artiklan 6 kohdan a alakohta ja 21 artiklan 1 kohdan i alakohta pätemättömiä siltä osin kuin niissä kaupan pidetyn tuotannon arvon laskennassa otetaan huomioon korjatun vihanneksen jalostusvaiheet, joissa vihannes jalostetaan ”joksikin EY:n perustamissopimuksen liitteessä I luetelluksi tuotteeksi”?

               I.8.

               Jos ennakkoratkaisukysymykseen I.6. vastataan kieltävästi (ja riippumatta muihin kysymyksiin annettavista vastauksista): onko neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä hedelmä- ja vihannesalan sekä hedelmä- ja vihannesjalostealan osalta 7.6.2011 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 50 artiklan 3 kohdan d alakohta pätemätön?

               II.1.

               Onko maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä 22.10.2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus), sellaisena kuin se on muutettuna maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä annetun asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) muuttamisesta 14.4.2008 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 361/2008, 103 c artiklaa tulkittava siten, että ”hedelmä- ja vihannesalan toimintaohjelmalla” on sallittua edistää ainoastaan sellaisten tuotteiden tuotantoa, jotka voidaan luokitella liitteessä I olevassa IX osassa tarkoitetuiksi tuotteiksi, muttei myös investointeja tällaisten tuotteiden jalostukseen?

               II.2.

               Jos ennakkoratkaisukysymykseen II.1. vastataan kieltävästi: millä edellytyksillä ja missä laajuudessa tällainen jalostukseen tehtävien investointien edistäminen sallitaan maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä 22.10.2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus), sellaisena kuin se on muutettuna maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä annetun asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) muuttamisesta 14.4.2008 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 361/2008, 103 c artiklassa?

               II.3.

               Onko neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä hedelmä- ja vihannesalan sekä hedelmä- ja vihannesjalostealan osalta 7.6.2011 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 60 artiklan 7 kohta pätemätön?

               III.1.

               Onko neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä hedelmä- ja vihannesalan sekä hedelmä- ja vihannesjalostealan osalta 7.6.2011 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 liitteessä IX olevaa 23 kohtaa tulkittava siten, että investointien jääminen tuen ulkopuolelle perustuu pelkästään siihen, että ne toteutetaan ulkopuolisella maa-alalla?

               III.2.

               Jos kysymykseen III.1. vastataan myöntävästi: onko neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä hedelmä- ja vihannesalan sekä hedelmä- ja vihannesjalostealan osalta 7.6.2011 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 liitteessä IX oleva 23 kohta pätemätön?

               III.3.

               Jos kysymykseen III.1. vastataan myöntävästi ja kysymykseen III.2. kieltävästi: onko komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 liitteessä IX olevan 23 kohdan säännös selkeä ja yksiselitteinen säännös siltä osin kuin elinkeinonharjoittajan perusteltua luottamusta sellaisten toimintojen edistämisen osalta, joita on harjoitettu ulkopuolisilla maa-aloilla, jotka kuitenkin kuuluvat sen tilaan, vaikka kansalliset viranomaiset ovat tietoisina tilanteesta myöntäneet luvan edistämiseen tai antaneet sille hyväksyntänsä?

               IV.

               Onko sillä vaikutusta, että unionin tuomioistuin ei asianosaista hyödyttävällä tavalla rajaa (SEUT 264 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetulla tavalla) sellaisen tuomion vaikutuksia, jossa unionin oikeutta tulkitaan uudelleen tai jossa siihen saakka pätevänä pidetty unionin oikeuden säädös julistetaan pätemättömäksi ja jolla on siten kielteisiä oikeudellisia vaikutuksia asianosaiseen, jolloin kyseinen asianosainen ei voi vedota kansallisessa tuomioistuimessa yksittäistapauksessa oikeusvarmuuden periaatteeseen, kun asianosaisen vilpitön mieli on näytetty toteen?

      (1)  EUVL 2007, L 350, s. 1.

      (2)  EUVL 2011, L 157, s. 1.


title: Yhdistetyt asiat C-401/15–C-403/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 15.12.2016 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Cour administrative – Luxemburg) – Noémie Depesme ja Saïd Kerrou (C-401/15), Adrien Kauffmann (C-402/15) ja Maxime Lefort (C-403/15) v. Ministre de l’Enseignement supérieur et de la Recherche (Ennakkoratkaisupyyntö — Henkilöiden vapaa liikkuvuus — Työntekijöiden oikeudet — Yhdenvertainen kohtelu — Sosiaaliset edut — Taloudellinen tuki korkeakouluopintojen suorittamiseen — Lapsi-vanhempisuhdetta koskeva edellytys — Lapsen käsite — Aviopuolison tai rekisteröidyn kumppanin lapsi — Osallistuminen kyseisen lapsen elatukseen)

text:
               13.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 15.12.2016 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Cour administrative – Luxemburg) – Noémie Depesme ja Saïd Kerrou (C-401/15), Adrien Kauffmann (C-402/15) ja Maxime Lefort (C-403/15) v. Ministre de l’Enseignement supérieur et de la Recherche
   (Yhdistetyt asiat C-401/15–C-403/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Työntekijöiden oikeudet - Yhdenvertainen kohtelu - Sosiaaliset edut - Taloudellinen tuki korkeakouluopintojen suorittamiseen - Lapsi-vanhempisuhdetta koskeva edellytys - Lapsen käsite - Aviopuolison tai rekisteröidyn kumppanin lapsi - Osallistuminen kyseisen lapsen elatukseen))
   (2017/C 046/07)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisuja pyytänyt tuomioistuin

   Cour administrative

      Pääasioiden asianosaiset

      Valittajat: Noémie Depesme ja Saïd Kerrou (C-401/15), Adrien Kauffmann (C-402/15) ja Maxime Lefort (C-403/15)

      Vastaaja: Ministre de l’Enseignement supérieur et de la Recherche

      Tuomiolauselma

   SEUT 45 artiklaa ja työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta unionin alueella 5.4.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 492/2011 7 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että rajatyöntekijän lapsella, joka voi saada välillisesti viimeksi mainitussa säännöksessä tarkoitettuja sosiaalisia etuja, kuten esimerkiksi jäsenvaltion myöntämää opintotukea sellaisten työntekijöiden lapsille, jotka työskentelevät tai ovat työskennelleet kyseisessä valtiossa, on ymmärrettävä tarkoitettavan paitsi lasta, jolla on lapsi-vanhempisuhde kyseiseen työntekijään, myös mainitun työntekijän aviopuolison tai rekisteröidyn kumppanin lasta, kun mainittu työntekijä huolehtii kyseisen lapsen elatuksesta. Viimeksi mainittu vaatimus ilmenee tosiasiallisesta tilanteesta, jota hallinnon ja tarvittaessa kansallisten tuomioistuimien on arvioitava, ilman, että niiden on tarpeen määrittää, minkä vuoksi rajatyöntekijä osallistuu opiskelijan elatukseen, tai esittää numeroin elatukseen osallistumisen täsmällistä laajuutta.

      (1)  EUVL C 302, 14.9.2015.


title: Asia C-250/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 19.7.2012 (Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybėsin (Liettua) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — AB Lietuvos geležinkeliai v. Vilniaus teritorinė muitinė ja Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Tuontitullittomuus ja vapautus tavaroiden tuonnista perittävästä arvonlisäverosta — Tieliikenteessä käytettävien moottoriajoneuvojen tavanomaisissa polttoainesäiliöissä oleva polttoaine — Tieliikenteessä käytettävän moottoriajoneuvon käsite — Veturit — Maantieliikenne ja rautatieliikenne — Yhdenvertaisen kohtelun periaate — Neutraalisuusperiaate)

text:
               29.9.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 295/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 19.7.2012 (Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybėsin (Liettua) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — AB Lietuvos geležinkeliai v. Vilniaus teritorinė muitinė ja Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Asia C-250/11) (1)

   (Tuontitullittomuus ja vapautus tavaroiden tuonnista perittävästä arvonlisäverosta - Tieliikenteessä käytettävien moottoriajoneuvojen tavanomaisissa polttoainesäiliöissä oleva polttoaine - Tieliikenteessä käytettävän moottoriajoneuvon käsite - Veturit - Maantieliikenne ja rautatieliikenne - Yhdenvertaisen kohtelun periaate - Neutraalisuusperiaate)
   2012/C 295/20
   Oikeudenkäyntikieli: liettua

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: AB Lietuvos geležinkeliai

      Vastaajat: Vilniaus teritorinė muitinė ja Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės — Yhteisön tullittomuusjärjestelmän luomisesta 28.3.1983 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 918/83 (EYVL L 105, s. 1) 112 artiklan ja yhteisön tullittomuusjärjestelmän luomisesta 16.11.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1186/2009 (EUVL L 324, s. 23) 107 artiklan 1 kohdan a alakohdan tulkinta — Direktiivin 77/388/ETY 14 artiklan 1 kohdan d alakohdan soveltamisalasta vapautettaessa tietty tavaroiden lopullinen maahantuonti arvonlisäverosta 28.3.1983 annetun neuvoston direktiivin 83/181/ETY (EYVL L 105, s. 38) 82 artiklan 1 kohdan ja direktiivin 2006/112/EY 143 artiklan b ja c alakohdan soveltamisalasta vapautettaessa tietty tavaroiden lopullinen maahantuonti arvonlisäverosta 19.10.2009 annetun neuvoston direktiivin 2009/132/EY (EUVL L 292, s. 5) 84 artiklan 1 kohdan a alakohdan tulkinta — Tuontitullista ja arvonlisäverosta vapaa polttoaineen maahantuonti maamoottoriajoneuvojen tavanomaisissa polttoainesäiliöissä — Yhtiö, joka on tankannut kolmannen valtion alueella dieselpolttoainetta vetureidensa tavanomaisiin polttoainesäiliöihin — Käsite maamoottoriajoneuvot

      Tuomiolauselma

   Yhteisön tullittomuusjärjestelmän luomisesta 28.3.1983 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 918/83, sellaisena kuin se on muutettuna 3.5.1988 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 1315/88, 112 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, yhteisön tullittomuusjärjestelmän luomisesta 16.11.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1186/2009 107 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, direktiivin 77/388/ETY 14 artiklan 1 kohdan d alakohdan soveltamisalasta vapautettaessa tietty tavaroiden lopullinen maahantuonti arvonlisäverosta 28.3.1983 annetun neuvoston direktiivin 83/181/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 13.6.1988 annetulla neuvoston direktiivillä 88/331/ETY, 82 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ja direktiivin 2006/112/EY 143 artiklan b ja c alakohdan soveltamisalasta vapautettaessa tietty tavaroiden lopullinen maahantuonti arvonlisäverosta 19.10.2009 annetun neuvoston direktiivin 2009/132/EY 84 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että niitä ei sovelleta vetureihin.

      (1)  EUVL C 226, 30.7.2011.


title: Hans-Günter vom Endtin 10.4.1995 Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-100/95)

text:
24.6.95              I FI j                     Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                N:o C 159/27
d ) Perustelut, joilla kantajan ehdottama hintasitoumus             oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö
      hylättiin, eivät ole päteviä .                                jen komissiota vastaan.
(M EYVL N:o L 15 , 21.1.1995 , s . 11
                                                                    Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                    tuomioistuin :
                                                                    — julistaa mitättömäksi J. P. Contzenin päätöksen, joka
                                                                         sisältyy tämän 27.2.1995 päivättyyn ilmoitukseen ja
Hans-Giinter vom Endtin 10.4.1995 Euroopan unionin                       joka koski kantajan siirtämistä viran puolesta Isprassa
neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan                      olevaan ISEI:n ( Institut d'Ingénierie des Systèmes et de
                          nostama kanne                                  l'Informatique ) pääjohtajan neuvonantajan virkaan;
                         ( Asia T-100/95 )
                           ( 95/C 159/55 )                          — myöntää kantajalle symbolisena eleenä yhden ecun
                                                                         korvauksen tämän kärsimistä henkisistä vahingoista ;
                   (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                    — korvaa kantajalle henkilökohtaiset kulut, jotka ovat
                                                                         mahdollisesti aiheutuneet tämän siirtämisestä ja asettau
Hans-Gùnter vom Endt, Wuppertal ( Saksan liittotasavalta )               tumisesta Ispraan;
on nostanut 10.4.1995 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin
neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan .               — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
Kantajan edustajina oikeudenkäynnissä ovat asianajajat                   lut .
Bernd Meisterernst, Mechtild Diising, Dietrich Manstetten,
Dr. Frank Schulze ja Dr. Winfried Haneklaus, Munster,
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Dupong &               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Associés, 14a , rue des Bains, Luxemburg.
                                                                    Kantaja on nostanut kanteen yhteisen tutkimuskeskuksen
Kantaja vaatii :                                                     ( CCR) nimittävän viranomaisen (AJPN ) päätöksestä nimit
                                                                    tää kantaja Ispraan ISEI:n (Institut d'Ingénierie des Systèmes
 1 ) että vastaajat velvoitetaan yhteisvastuullisesti korvaa       et de l'Informatique ) pääjohtajan neuvonantajaksi 1.4 .
      maan kantajalle SLOM-I hyvityksenä ajalta 20.5 .               1 995 alkaen; myöhemmin tämä nimitys on siirretty alka
       1984—29.3.1989 yhteensä 100 965,13 Saksan mark               vaksi 1.5.1995 .
      kaa ja maksamaan korkoa 8% 19.5.1992 lukien sekä
      korvaamaan yhteisvastuullisesti oikeudenkäyntikulut;           CCR on palkannut kantajan tilapäiseksi työntekijäksi
                                                                     kolmen vuoden työsopimuksella , joka muutettiin myöhem
 2 ) että kanne yhdistetään jo vireillä olevan kanteen T            min määräämättömäksi ajaksi jatkuvaksi 1.3.1995
      77/93 , Hiilseberg ym. vastaan EY:n neuvosto ja komis         alkaen .
      sio kanssa ja asian käsittely keskeytetään.
 Kanteen oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut         Kantaja kiistää kanteen kohteena olevan päätöksen lailli
                                                                     suuden sen vuoksi, että siinä rikotaan :
 Kanteen oikeudelliset perusteet ja keskeiset perustelut
 vastaavat asiassa T-20/94 esitettyjä perusteita ja perustelui      a ) komission ja kantajan välillä tehtyä työsopimusta,
 ta .                                                                     sellaisena kuin se on muutettuna edellä mainitulla
                                                                          toimella siten, että palveluspaikaksi on vahvistettu
                                                                          Bryssel;
                                                                     b ) henkilöstösäännön 7 artiklaa, joka antaa nimittävälle
                                                                          viranomaiselle mahdollisuuden nimittää virkamiehen
Jean-Pierre Aubineaun 11.4.1995 Euroopan yhteisöjen                       tai väliaikaiseen henkilöstöön kuuluvan viran puolesta
               komissiota vastaan nostama kanne                           virkaan huomioon ottaen vain osaston edut;
                          (Asia T-102/95 )
                            ( 95/C 159/56 )                          c ) luottamuksensuojan periaatetta, koska vastaaja ei ole
                                                                          noudattanut sopimusta, jolla asian käsittely päätettiin
                                                                          tuomioistuimessa asiassa T-91 /91 ;
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                     d ) hyvän hallintotavan periaatetta .
 Jean-Pierre Aubineau, kotipaikka Bryssel ( Belgia ), edustaja
 naan asianajaja Georges Vandersanden, Bryssel, prosessi
 osoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson, 1 , rue Glesener, on
 nostanut 11.4.1995 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen


title: Asia C-421/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 9.12.2010 (Landesgericht für Zivilrechtssachen Wienin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Humanplasma GmbH v. Itävallan tasavalta (EY 28 ja EY 30 artikla — Kansallinen lainsäädäntö, jossa kielletään sellaisista verenluovutuksista peräisin olevien verituotteiden maahantuonti, jotka eivät ole täysin maksuttomia)

text:
               19.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/13

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 9.12.2010 (Landesgericht für Zivilrechtssachen Wienin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Humanplasma GmbH v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-421/09) (1)

   (EY 28 ja EY 30 artikla - Kansallinen lainsäädäntö, jossa kielletään sellaisista verenluovutuksista peräisin olevien verituotteiden maahantuonti, jotka eivät ole täysin maksuttomia)
   2011/C 55/22
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Humanplasma GmbH

      Vastaaja: Itävallan tasavalta

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien — EY 28 ja EY 30 artiklan tulkinta — Kansallisen lainsäädännön, jossa kielletään sellaisista verenluovutuksista peräisin olevan ihmisveren maahantuonti, joista on suoritettu maksu, yhteensopivuus näiden määräysten kanssa.

      Tuomiolauselma

   EY 28 artiklaa yhdessä EY 30 artiklan kanssa on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan toisesta jäsenvaltiosta peräisin olevan veren tai veren komponenttien maahantuonti on laillista vain sillä myös kansallisiin tuotteisiin sovellettavalla edellytyksellä, ettei verenluovuttajille ole suoritettu mitään maksua näiden tuotteiden perustana olevista verieristä eikä myöskään korvausta heille luovutuksesta aiheutuneista kuluista.

      (1)  EUVL C 24, 30.1.2010.


title: Asia C-216/13 P: Valitus, jonka Acron OAO on tehnyt 23.4.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-118/10, Acron OAO v. Euroopan unionin neuvosto, 7.2.2013 antamasta tuomiosta

text:
               15.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/24

         Valitus, jonka Acron OAO on tehnyt 23.4.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-118/10, Acron OAO v. Euroopan unionin neuvosto, 7.2.2013 antamasta tuomiosta
   (Asia C-216/13 P)
   2013/C 171/47
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Acron OAO (edustajat: avocat B. Evtimov, avocat E. Borovikov ja solicitor D. O'Keeffe)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio, Fertilizers Europe

      Vaatimukset

               —

               Unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-118/10, Acron OAO vastaan Euroopan unionin neuvosto, 7.2.2013 antama tuomio on kumottava

               —

               asiakysymys on ratkaistava lopullisesti ja lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta muun muassa Venäjältä peräisin olevan urean ja ammoniumnitraatin liuosseoksen tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 1911/2006 muuttamisesta 18.12.2009 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1251/2009 (1) on kumottava valittajaa koskevilta osin

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut unionin tuomioistuimessa ja oikeudenkäyntikulut unionin yleisessä tuomioistuimessa valittajalle näissä kummassakin oikeusasteessa aiheutuneet kulut mukaan lukien

               —

               väliintulija Fertilizers Europe on velvoitettava vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan unionin yleisessä tuomioistuimessa ja omista kuluistaan siinä tapauksessa, että se mahdollisesti esiintyy väliintulijana unionin tuomioistuimessa käytävässä oikeudenkäynnissä, ja korvaamaan kaikki valittajalle sen väliintulosta tai väliintuloista aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin:

               —

               tulkitsi virheellisesti peruspolkumyyntiasetuksen 2 artiklan 5 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäistä virkettä ja näin ollen Maailman kauppajärjestön perustamissopimuksen 1 A liitteessä olevan tullitariffeja ja kauppaa koskeva vuoden 1994 yleissopimuksen VI artiklan soveltamisesta tehdyn sopimuksen (polkumyynnin vastainen sopimus) 2.2.1.1 artiklan ensimmäisen alakohdan vastaavaa määräystä

               —

               hyväksyi virheellisen oikeudellisen tulkinnan ja peruspolkumyyntiasetuksen 2 artiklan 3 kohdan ja näin ollen polkumyynnin vastaisen sopimuksen 2.2 artiklan vastaavan määräyksen rikkomisen

               —

               ei arvioinut oikeudellisesti asianmukaisella tavalla yhtäältä peruspolkumyyntiasetuksen 2 artiklan 5 kohdan ensimmäisen alakohdan toisen virkkeen ja toisaalta sen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan välistä suhdetta ja tämän johdosta omaksui virheellisen oikeudellisen tulkinnan asetuksen (EY) N:o 1972/2002 (2) johdanto-osan kolmannesta ja neljännestä perustelukappaleesta ja näin ollen 2 artiklan 5 kohdan ensimmäisen alakohdan toisesta virkkeestä eikä varmistanut mainitun tulkinnan tai säännöksen yhtäpitävyyttä polkumyynnin vastaisen sopimuksen kanssa

               —

               hyväksyi peruspolkumyyntiasetuksen 2 artiklan 6 kohdan c alakohdan rikkomisen ja ilmeisen arviointivirheen.

      (1)  EUVL L 388, s. 5.

      (2)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta annetun asetuksen (EY) N:o 384/96 muuttamisesta 5.11.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1972/2002 (EYVL L 305, s. 1).


title: Asia T-32/03: Leder & Schuh AG:n 3.2.2003 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
C 101/36                FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                             26.4.2003
päätöksessä, että rekisteröinnin vastustamiseksi esitetty väite         Leder & Schuh AG:n 3.2.2003 sisämarkkinoiden harmoni-
oli perusteltu ja hylkäsi hakemuksen merkin rekisteröinnistä            sointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama
tietyille luokkaan 30 kuuluville tavaroille.                                                           kanne
                                                                                (Asia T-32/03)
Kantaja katsoo, että se oli saanut tietää vasta harmonisointivi-
rastolle tekemänsä tiedustelun jälkeen, että tavaramerkkiä oli                                   (2003/C 101/67)
vastustettu väitteellä jo vuonna 1998 ja että se ei ollut saanut
tähän ajankohtaan mennessä ilmoitusta siitä, että kantajan
merkkiä vastaan oli esitetty väite.                                     (Oikeudenkäyntikieli, joka on määritettävä työjärjestyksen 131 artik-
                                                                              lan 2 kohdan nojalla – kieli, jolla valitus on tehty: saksa)
Kantaja vaati kesäkuussa 2000 määräajan palauttamista ase-
tuksen N:o 40/94 78 artiklan perusteella sekä mahdollisuutta
saada tutustua asian asiakirjoihin sekä kulujen korvaamista.            Leder & Schuh AG, kotipaikka Graz (Itävalta), on nostanut
Väiteosasto hylkäsi 25.10.2000 tekemällään päätöksellä mää-             3.2.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
räajan palauttamisesta tehdyn pyynnön. Valituslautakunta hyl-           mioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointiviras-
käsi kantajan tekemän valituksen riitautetulla päätöksellä.             toa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustajina ovat
                                                                        asianajajat W. Kellenter ja A. Schlaffge. Muuna osapuolena
                                                                        valituslautakunnassa on ollut Schuhpark Fascies GmbH, koti-
                                                                        paikka Warendorf (Saksa).
Kantaja esittää, että riitautetulla päätöksellä rikotaan olennaisia
menettelymääräyksiä ja asetusta N:o 40/94. Se katsoo, että              Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
siltä on viety mahdollisuus tulla laillisesti kuulluksi, koska sen
oli mahdotonta ottaa ”Cooling-Off”-ajanjakson aikana yhteyttä
väitteen esittäjään riidan sopimiseksi ja koska sen ei ollut            –     kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavara-
mahdollista esittää väitettä koskevia huomautuksia ja kun se                  merkit ja mallit) kolmannen valituslautakunnan
ei pystynyt valittamaan väiteosaston päätöksestä säädetyssä                   27.11.2002 valitusasiassa R 494/1999-3 tekemän pää-
määräajassa. Näin ollen on yksiselitteistä, että kantaja ei ole               töksen 9.12.2002 oikaistussa muodossaan,
olosuhteiden edellyttämästä asianmukaisesta tarkkaavaisuu-
desta huolimatta pystynyt noudattamaan määräaikaa viraston              –     velvoittaa viraston korvaamaan kantajan oikeudenkäynti-
suhteen, minkä takia sillä on oikeus määräajan palautukseen.                  kulut.
Valituslautakunnan oikeudellista kantaa, jonka mukaan mää-
räajan palauttamista on mahdollista pyytää ainoastaan vuoden            Kanneperusteet ja pääasialliset perustelut
kuluessa noudattamatta jätetyn määräajan umpeutumisesta, ei
voida hyväksyä. Nimittäin tällaisella asetuksen N:o 94/40
78 artiklan suppealla tulkinnalla viedään mahdollisuus määrä-           Yhteisön     tavaramerkin       Kantaja
                                                                        hakija:
ajan palauttamiseen juuri silloin, kun suojantarve on suurin,
eli kun ylipäätään kirjallisia asiakirjoja ei anneta tiedoksi.
                                                                        Haettu tavaramerkki:            Sanamerkki ”JELLO SCHUH-
                                                                                PARK” luokkien 18, 25 ja 28 tava-
                                                                                roille ja palveluille (mm. nahka ja
                                                                                nahan jäljitelmät ja niistä tehdyt
Lisäksi sen toteennäyttäminen, että harmonisointivirasto on                                             tavarat, sekä kaikkia luokkaan
antanut asian tiedoksi, ei voi ikinä onnistua pelkästään teleko-                                        18 kuuluvia vaatteita, jalkineita ja
piota koskevalla vahvistusmerkinnällä, joka harmononisointi-                                            pelejä) – Ilmoitus nro 107367
virastolla saattaa olla hallussa.
                                                                        Sen tavaramerkki- tai           Schuhpark Fascies GmbH
                                                                        merkkioikeuden haltija,
                                                                        johon väitemenettelyssä
( 1) Ensimmäisen valituslautakunnan asiassa R 26/2001-1 tekemä          on vedottu:
     päätös.
                                                                        Tavaramerkki- tai merk-         Saksalainen sanamerkki ”Schuh-
                                                                        kioikeus, johon väiteme-        park” luokan 25 tavaroille (mm.
                                                                        nettelyssä on vedottu:          saappaat, puolisaappaat, kotiken-
                                                                                gät, kengät ja avokengät)
 ---pagebreak--- 26.4.2003               FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 101/37
Väiteosaston ratkaisu:          Kantajan hakemuksen hylkäämi-                  –     komission jäsenten kollegion 5.12.2001 tekemän
                                nen ”vaatteet, jalkineet” osalta,                    päätöksen,      jolla   lainvastaisesti    irtisanottiin
                                väitteen hylkääminen muilta osin                     20.9.1974 solmittu puitesopimus, hyväksyttiin uu-
                                                                                destaan 19.1.2000 sovitut ”Yhteistoiminnan tasoja,
Valituslautakunnan rat-         Kantajan valituksen hylkääminen                      yhteistoimintaelintä ja -menettelyjä koskevat toi-
kaisu:                                                                               mintasäännöt” ja väitetty 4.4.2001 tehty ”sopimus”
                                                                                ” – keskuskomitealle ja paikallisille henkilöstökomi-
Kanneperusteet:                 –     Asetuksen N:o 40/94 (1)                        teoille sekä ammattiliitoille annettavista resursseista”
                                      8 artiklan 1 kohdan b ala-
                                      kohdan rikkominen
                                                                         –     kumoaa, jos se on tarpeellista, kyseiset 15.1.2002,
                                –     sekaannusvaaran       puuttu-            23.1.2002 ja 5.12.2001 tehdyt päätökset
                                      minen
                                –     väitteen tekijän tavaranmer-
                                      kin vähäinen erottamiskyky         –     velvoittaa vastaajaan maksamaan 100 000,00 EUR vahin-
                                                                               gonkorvauksena
                                –     puuttuva samankaltaisuus
                                –     tavaroiden        huomattava       –     velvoittaa vastaajan korvaamaan työjärjestyksen 69 artik-
                                      poikkeavaisuus.                          lan 2 kohdan nojalla oikeudenkäyntikulut sekä korvaa-
                                                                               maan työjärjestyksen 73B artiklan nojalla oikeudenkäyn-
                                                                               nistä aiheutuneet välttämättömät kulut ja muun muassa
( 1) Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu                prosessiosoitteesta aiheutuneet kulut, matka- ja oleskelu-
     neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1).                        kulut ja asianajajien palkkiot.
                                                                         Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
André Hecqin ja Syndicat des fonctionnaires internatio-
naux et Européensin (SFIE) 4.2.2003 Euroopan yhteisöjen
              komissiota vastaan nostama kanne
                                                                         Kantaja on komission virkamies ja ”Syndicat des Fonctionnai-
                           (Asia T-34/03)                                res Internationaux et Européens” (SFIE) -nimisen ammattiliiton
                                                                         pääsihteeri.
                         (2003/C 101/68)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                        Kanteensa tueksi kantaja vetoaa ensimmäiseksi siihen, että
                                                                         20.9.1974 solmittua puitesopimusta ja erityisesti sen loppu-
                                                                         määräyksiä on rikottu ja siihen, että sopimusoikeuden yleisiä
                                                                         periaatteita on loukattu. Kantajan mukaan puitesopimuksessa
André Hecq, kotipaikka Mondercange (Luxemburg) ja Syndicat               ei sovittu mitään mahdollisuutta irtisanoa se yksipuolisesti.
des fonctionnaires internationaux et Européens (SFIE), koti-
paikka Bryssel, ovat nostaneet 4.2.2003 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustaja on
asianajaja Lucas Vogel.                                                  Kantaja vetoaa lisäksi siihen, että 20.9.1974 solmitun puiteso-
                                                                         pimuksen 11 ja 12 artiklaa on rikottu siltä osin kuin kaikki
                                                                         ammattiliitot ja -järjestöt eivät ole hyväksyneet kyseisiä teks-
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin            tejä.
–      kumoaa nimittävän viranomaisen 4.10.2002 tekemän
       päätöksen, joka annettiin kantajalle tiedoksi päiväyksellä
       9.10.2002, mutta joka vastaanotettiin 25.10.2002 ja               Kantaja vetoaa myös siihen, että henkilöstösääntöjen 24 a ar-
       jolla hylättiin kantajan 4.4.2002 henkilöstösääntöjen             tiklaa on rikottu, 20.9.1974 solmitun puitesopimuksen 18,
       90 artiklan 2 kohdan perusteella tekemä valitus, jossa            19 ja 20 artiklaa on rikottu, että on tapahtunut ilmeinen
       kantaja kyseenalaisti eri päätöksiä ja muun muassa                arviointivirhe ja että syrjintäkiellon periaatetta on loukattu.
                                                                         Kantajan mukaan edustavuutta koskevat arviointiperusteet
       –    kaksi 15.1.2002 ja 23.1.2002 tiedoksi annettua               ovat virheelliset ja omavaltaiset ja niillä suositaan tiettyjä
            yksittäispäätöstä                                            ammattiliittoja ja -järjestöjä.


title: Asia C-169/11: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 7.7.2011 (Tribunale di Frosinonen (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Procura della Repubblica v. Patrick Conteh

text:
               10.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/39

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 7.7.2011 (Tribunale di Frosinonen (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Procura della Repubblica v. Patrick Conteh
   (Asia C-169/11) (1)

   2011/C 269/84
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 173, 11.6.2011.


title: Asia F-71/07: Kanne 16.7.2007 — Karatzoglu v. Euroopan jälleenrakennusvirasto

text:
               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/70

         Kanne 16.7.2007 — Karatzoglu v. Euroopan jälleenrakennusvirasto
   (Asia F-71/07)
   (2007/C 269/128)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Georgios Karatzoglu (Preveza, Kreikka) (edustaja: asianajaja S. A. Pappas)

      Vastaaja: Euroopan jälleenrakennusvirasto (EAR)
   Vaatimukset

               —

               EAR on velvoitettava maksamaan 348 965,96 euroa korvauksena aineellisesta vahingosta, joka on aiheutunut siitä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-471/04, Georgios Karatzoglu vastaan Euroopan jälleenrakennusvirasto, 23.2.2006 antamaa tuomiota (1) ei pantu täytäntöön

               —

               EAR on velvoitettava maksamaan 100 000 euroa korvauksena henkisestä kärsimyksestä, joka on aiheutunut siitä, että asiassa T-471/04 annettua tuomiota ei pantu täytäntöön

               —

               EAR on velvoitettava maksamaan 100 000 euroa korvauksena henkisestä kärsimyksestä, joka on aiheutunut virkavirheestä, jonka EAR teki kieltäytyessään toteuttamasta erityisiä toimenpiteitä pannakseen täytäntöön asiassa T-471/04 annetun tuomion

               —

               EAR on velvoitettava maksamaan edellä mainituista summista kolmen prosentin suuruisen viivästyskoron, joka lasketaan asiassa T-471/04 annetun tuomion julistamispäivästä alkaen

               —

               EAR on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja väittää ensisijaisesti, että EAR on rikkonut EY 233 artiklaa, koska se ei toteuttanut tarpeellisia toimenpiteitä pannakseen täytäntöön edellä mainitun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion.

      (1)  EUVL C 96, 22.4.2006, s. 13.


title: Asia T-126/09: Kanne 24.3.2009 — Italia v. komissio

text:
               6.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/18

         Kanne 24.3.2009 — Italia v. komissio
   (Asia T-126/09)
   2009/C 129/31
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamies: avvocato dello Stato P. Gentili)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               Seuraavat kilpailuilmoitukset on kumottava: (AD 5) EPSO/AD/144/09 (kansanterveys), (AD 5) EPSO/AD/145/09 (elintarvikehygienia — politiikat ja lainsäädäntö), (AD 5) EPSO/AD/146/09 (elintarvikehygienia — tarkastus, valvonta ja arviointi); näissä kilpailuissa pyritään valitsemaan vastaavasti 35, 40 ja 55 hallintovirkamiestä (AD 5), jotka ovat Bulgarian, Kyproksen, Tsekin, Eestin, Unkarin, Liettuan, Latvian, Maltan, Puolan, Romanian, Slovakian ja Slovenian kansalaisia kansanterveyden alalle.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-166/07, Italia vastaan komissio.


title: Asia T-77/03: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 25.10.2007 — Feralpi Siderurgica v. komissio (Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt — Betoniteräksen tuottajat — Päätös, jossa todetaan HT 65 artiklan rikkominen — Päätös, joka perustuu EHTY:n perustamissopimukseen kyseisen perustamissopimuksen voimassaolon päättymisen jälkeen — Komission toimivallan puuttuminen)

text:
               8.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/37

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 25.10.2007 — Feralpi Siderurgica v. komissio
   (Asia T-77/03) (1)

   (Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Betoniteräksen tuottajat - Päätös, jossa todetaan HT 65 artiklan rikkominen - Päätös, joka perustuu EHTY:n perustamissopimukseen kyseisen perustamissopimuksen voimassaolon päättymisen jälkeen - Komission toimivallan puuttuminen)
   (2007/C 297/75)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Feralpi Siderurgica SpA (Brescia, Italia) (edustajat: asianajajat G. M. Roberti, A. Franchi ja I. Perego)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: L. Pignataro-Nolin ja A. Whelan, avustajanaan asianajaja P. Manzini)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Italian tasavalta (asiamies: I. Braguglia)
   Oikeudenkäynnin kohde
   HT 65 artiklan mukaisesta menettelystä 17.12.2002 tehdyn komission päätöksen K (2002) 5087 lopullinen (COMP/37.956 — betoniteräs) kumoamista koskeva vaatimus
   Tuomiolauselma

               1)

               HT 65 artiklan mukaisesta menettelystä 17.12.2002 tehty komission päätös K (2002) 5087 lopullinen (COMP/37.956 — betoniteräs) kumotaan Feralpi Siderurgica SpA:n osalta.

               2)

               Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Feralpi Siderurgica oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Italian tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 112, 10.5.2003.


title: Asia C-290/99: Euroopan unionin neuvoston 3.8.1999 Martin Bangemannia vastaan nostama kanne

text:
C 314/2                   FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       30.10.1999
1. Estääkö direktiivin 93/37/ETY (1) 30 artiklan 4 kohdan                 Neuvosto vaatii yhteisöjen tuomioistuinta
     soveltamista julkisia rakennusurakoita koskevaan tarjous-
     pyyntöön sisältyvä sellainen ehto, jonka mukaan tarjouskil-          — tuomitsemaan Martin Bangemannin menettämään hänelle
     pailuun eivät voi osallistua sellaiset yritykset, jotka eivät             komission entisenä jäsenenä kuuluvan oikeuden eläkkee-
     ole liittäneet tarjoukseensa ilmoitettua hintaa koskevia                  seen tai muut vastaavat etuudet ja erityisesti hänelle
     selvityksiä, jotka muodostavat vähintään 75 prosenttia                    mahdollisesti kuuluvan 25.7.1967 annetun neuvoston
     tarjouspyyntöä koskevissa ehdoissa ilmoitetusta hinnasta?                 asetuksen N:o 422/67/ETY, N:o 5/67/Euratom (1) 7 artiklan
                                                                               mukaisen siirtymäkorvauksen siten, että menettämisen
2. Estääkö direktiivin 93/37/ETY 30 artiklan 4 kohdan sovel-                   kesto ja laajuus määräytyvät yhteisöjen tuomioistuimen
     tamista sellainen järjestelmä, jossa ne tarjoukset, jotka                 harkinnan mukaan;
     alittavat kynnyksen, jonka perusteella tarjousta on pi-
     dettävä poikkeuksellisen alhaisena, jolloin hankintaviran-           — vahvistamaan, ettei menettäminen koske henkilöitä, joilla
     omaisella on velvollisuus suorittaa kontradiktorinen tar-                 Martin Bangemannin kuollessa on oikeus esittää vaatimuk-
     kastusmenettely, automaattisesti yksilöidään tapauskohtai-                sia 25.7.1967 annetun neuvoston asetuksen N:o
     sin perustein ja matemaattisen keskiarvon perusteella,                    422/67/ETY, N:o 5/67/Euratom perusteella;
     mistä seuraa, että yrittäjät eivät voi ennalta tietää tämän
     kynnyksen suuruutta?
                                                                          — velvoittaa Martin Bangemannin korvaamaan oikeuden-
3. Estääkö direktiivin 93/37/ETY 30 artiklan 4 kohdan sovel-                   käyntikulut.
     tamista sellainen säännös, jonka mukaan tarjouskirjeiden
     avaamisen jälkeen mutta ennen kuin on päätetty poissulke-
     misesta, järjestetään menettelyä edeltävä kontradiktorinen           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     vaihe, ilman että yrityksellä, jonka tarjouksen on väitetty
     olleen poikkeuksellisen alhainen, on mahdollisuutta esittää
     perustelujaan?                                                       Neuvoston kanne perustuu EY:n perustamissopimuksen 213
                                                                          artiklan 2 kohdan kolmanteen alakohtaan, EHTY:n perustamis-
4. Estääkö direktiivin 93/37/ETY 30 artiklan 4 kohdan sovel-              sopimuksen 9 artiklan 2 kohdan kolmanteen alakohtaan
     tamista sellainen säännös, jonka mukaan hankintaviran-               ja Euratomin perustamissopimuksen 126 artiklan 2 kohdan
     omainen voi ottaa huomioon ainoastaan sellaiset selvityk-            alakohtaan yksinomaan sillä perusteella, että pidättymisvelvol-
     set, jotka perustuvat valittujen rakennusmenetelmien ta-             lisuutta on rikottu. Neuvoston käsityksen mukaan tämän
     loudellisuuteen, teknisiin ratkaisuihin tai tarjoajaa suosiviin      velvollisuuden noudattaminen edellyttää voimassa olevien
     sopimuksen toteuttamisen kannalta poikkeuksellisen edul-             lakien ja muiden säädösten kunnioittamisen lisäksi sitä, että
     lisiin olosuhteisiin?                                                asianomaisella on velvollisuus huolellisesti harkita ja punnita
                                                                          sitä, mikä tietyssä tilanteessa on sopivaa käyttäytymistä erityi-
                                                                          sesti siltä kannalta, ettei komission maine riippumattomana
5. Estääkö direktiivin 93/37/ETY 30 artiklan 4 kohdan sovel-
                                                                          ja puolueettomana toimielimenä vaarannu. Bangemann on
     tamista se, että viranomainen ei voi ottaa huomioon
                                                                          ottamalla vastaan toimen Teléfonica – nimisessä yhtiössä
     selvityksiä, joita koskevat minimihinnat voidaan johtaa
                                                                          neuvoston mukaan rikkonut pidättymisvelvollisuuttaan vas-
     virallisista tilastoista?
                                                                          taan, koska
(1) 14 päivänä kesäkuuta 1993 annettu neuvoston direktiivi, EYVL L        — hän on yleisön silmissä virassaan toimiva poliitikko;
    199, 9.8.1993, s. 54.
                                                                          — hän on komissiossa vuodesta 1992 vastannut tietotekniik-
                                                                               ka- ja televiestintäasioista ja on nyt ottanut vastaan toimen
                                                                               yhdessä juuri tämän alan suurimmista yrityksistä;
                                                                          — hän on ilmoittanut ottaneensa vastaan tämän toimen
                                                                               ollessaan vielä komission jäsen selittäen tarkoituksenaan
                                                                               olevan ryhtyä hoitamaan uutta tehtäväänsä heti;
Euroopan unionin neuvoston 3.8.1999 Martin Bangeman-
                     nia vastaan nostama kanne                            — komissio oli juuri tuolloin erittäin tukalassa tilanteessa ja
                                                                               sen arvostus oli kärsinyt;
                            (Asia C-290/99)
                                                                          — kansalaisten, tiedotusvälineiden, poliittisten piirien ja ylei-
                                                                               sen mielipiteen reaktiot tässä tilanteessa olivat selvästi
                            (1999/C 314/03)                                    ennakoitavissa.
Euroopan unionin neuvosto on nostanut 3.8.1999 Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Martin Bangemannia                    (1) Komission puheenjohtajan ja jäsenten sekä yhteisön tuomioistui-
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat neuvoston oikeudellisen                    men presidentin, tuomarien, julkisasiamiesten ja kirjaajan palk-
yksikön pääjohtaja Jean-Claude Piris ja oikeudellisen yksikön                 kajärjestelyistä 25 päivänä heinäkuuta 1967 annettu neuvoston
virkamies Martin Bauer, avustajinaan asianajaja Hans-Jürgen                   asetus N:o 422/67/ETY, N:o 5/67/Euratom (EYVL 187, 8.8.1967,
                                                                              s. 1).
Rabe, Hampuri, ja asianajotoimisto Gaedertz, Bryssel, ja pro-
sessiosoite Luxemburgissa c/o Euroopan investointipankin
lakiasiainosaston ylijohtaja Alessandro Morbilli, 100 bd. Kon-
rad Adenauer, L-2920 Luxemburg-Kirchberg.


title: Asia T-579/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.11.2016 – For Tune v. EUIPO – Gastwerk Hotel Hamburg (fortune) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin fortune rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi saksalainen sanamerkki FORTUNE-HOTELS — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               9.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/36

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.11.2016 – For Tune v. EUIPO – Gastwerk Hotel Hamburg (fortune)
   (Asia T-579/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin fortune rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi saksalainen sanamerkki FORTUNE-HOTELS - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2017/C 006/44)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: For Tune sp. z o.o. (Varsova, Puola) (edustaja: asianajaja K. Popławska)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: L. Rampini)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Gastwerk Hotel Hamburg GmbH & Co. KG (Hampuri, Saksa)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 7.8.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2808/2014-5), joka koskee Gastwerk Hotel Hamburg GmbH & Co:n ja For Tune sp. z o.o:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               For Tune sp. z o.o. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 398, 30.11.2015.


title: Asia C-240/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Baden-Württemberg on esittänyt 14.5.2010 — Cathy Schulz-Delzers ja Pascal Schulz v. Finanzamt Stuttgart III

text:
               14.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Baden-Württemberg on esittänyt 14.5.2010 — Cathy Schulz-Delzers ja Pascal Schulz v. Finanzamt Stuttgart III
   (Asia C-240/10)
   ()
   2010/C 221/29
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Cathy Schulz-Delzers ja Pascal Schulz

      Vastaaja: Finanzamt Stuttgart III

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

                           a)

                           Onko tuloverolain (Einkommensteuergesetz) 3 §:n 64 kohta, sellaisena kuin se oli vuosina 2005 ja 2006 voimassa olleessa versiossaan, yhteensoveltuva Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen konsolidoidun toisinnon (SEUT) 45 artiklan (= EY-sopimus — EY 39 artikla) mukaisen työntekijöiden vapaan liikkuvuuden kanssa?

                           b)

                           Sisältääkö tuloverolain 3 §:n 64 kohta, sellaisena kuin se oli vuosina 2005 ja 2006 voimassa olleessa versiossaan, SEUT 18 artiklan (= EY 12 artikla) nojalla kiellettyä kansalaisuuteen perustuvaa peiteltyä syrjintää?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi: Onko tuloverolain 3 §:n 64 kohta, sellaisena kuin oli vuosina 2005 ja 2006 voimassa olleessa versiossaan, yhteensoveltuva SEUT 21 artiklan (= EY 18 artikla) mukaisen unionin kansalaisten liikkumisvapauden kanssa?


title: Asia T-203/12: Kanne 16.5.2012 — Alchaar v. neuvosto

text:
               21.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/24

         Kanne 16.5.2012 — Alchaar v. neuvosto
   (Asia T-203/12)
   2012/C 217/52
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Mohamad Nedal Alchaar (Aleppo, Syyria) (edustaja: asianajaja A. Korkmaz)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan kantajaa koskevilta osin

                           —

                           1.12.2011 annetun täytäntöönpanoasetuksen N:o 1244/2011

                           —

                           päätöksen 2011/782/YUTP, sellaisena kuin se on muutettuna ja täydennettynä tähän mennessä erityisesti täytäntöönpanopäätöksellä 2012/37/YUTP, päätöksellä 2012/122/YUTP, täytäntöönpanopäätöksellä 2012/172/YUTP ja päätöksellä 2012/206/YUTP

                           —

                           8.1.2012 annetun neuvoston asetuksen N:o 36/2012, sellaisena kuin se on muutettuna ja täydennettynä tähän mennessä erityisesti täytäntöönpanoasetuksella N:o 55/2012, asetuksella N:o 168/2012 ja täytäntöönpanoasetuksella N:o 266/2012

                           —

                           kaikki tulevat toimet, jotka merkitsevät päätöksen 2011/782/YUTP ja neuvoston asetuksen N:o 36/2012 muuttamista tai täydentämistä

               —

               kumoamaan neuvoston päätöksen, joka sisältyy sen 16.3.2012 päivättyyn kantajalle osoitettuun tiedonantoon, siltä osin kuin kantajan nimi pidetään edelleen riidanalaisissa luetteloissa

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu perusoikeuksien ja menettelyllisten takeiden loukkaamiseen ja erityisesti puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen, perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin ja tehokasta oikeussuojaa koskevan periaatteen loukkaamiseen, koska kantaja ei ole saanut muodollista tiedoksiantoa siitä, että hänen nimensä on kirjattu luetteloon seuraamusten kohteina olevista henkilöistä ja koska kanteen kohteena olevissa toimissa ilmoitetut kirjaamisen syyt eivät ole riittäviä seuraamusten oikeuttamiseksi.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu omaisuudensuojan ja elinkeinonharjoittamisen vapauden loukkaamiseen.