title: Asia C-157/01 P: Saksan liittotasavallan 12.4.2001 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-156/98, RJB Mining plc vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 31.1.2001 antamasta tuomiosta

text:
14.7.2001               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 200/39
Centrale Raad van Beroepin 21.3.2001 tekemällään pää-                   Saksan liittotasavallan 12.4.2001 tekemä valitus Euroopan
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asioissa R.P. van               yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
der Duin vastaan Onderlinge Waarborgmaatschappij                        (ensimmäinen jaosto) asiassa T-156/98, RJB Mining plc
ANOZ Zorgverzekeringen U. A. ja Onderlinge Waarborg-                    vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 31.1.2001 anta-
maatschappij ANOZ Zorgverzekeringen U. A. vastaan                                                 masta tuomiosta
              T. W. van Wegberg van Brederode
                         (Asia C-156/01)                                                         (Asia C-157/01 P)
                         (2001/C 200/71)                                                           (2001/C 200/72)
Centrale Raad van Beroep on pyytänyt 21.3.2001 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut tuomioistuimeen 10.4.2001,                Saksan liittotasavalta on valittanut 12.4.2001 Euroopan yhtei-
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asi-
                                                                        söjen tuomioistuimen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-
oissa R. P. van der Duin vastaan Onderlinge Waarborgmaat-               keusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa
schappij ANOZ Zorgverzekeringen U. A. ja Onderlinge Waar-               T-156/98, RJB Mining plc vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
borgmaatschappij ANOZ Zorgverzekeringen U. A. vastaan
                                                                        sio, jota ovat tukeneet RAG Aktiengesellschaft ja Saksan
T. W. van Wegberg-van Brederode, seuraaviin kysymyksiin:                liittotasavalta, 31.1.2001 antamasta tuomioista. Valittajan
                                                                        asiamiehinä ovat ministerineuvos Wolf-Dieter Plessing, liitto-
1.    Koskeeko asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (1) 22 artiklan              valtion talousministeriön ylempi hallitusneuvos Thomas
      1 kohdan c alakohta myös sellaista eläkkeensaajaa (tai            Jürgensen, sekä asianajaja Martina Maier, asianajotoimisto
      hänen perheenjäsentänsä), jolla asetuksen (ETY)                   Haarmann Hemmelrath, Pariisi.
      N:o 1408/71 28 artiklan nojalla on oikeus saada luontois-
      etuuksia asuinpaikan laitokselta — nyt esillä olevissa
      tapauksissa ranskalaiselta sekä espanjalaiselta sairasva-         Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
      kuutuslaitokselta — asetuksen (ETY) N:o 1408/71 28 ar-
      tiklan 2 kohdan a alakohdan mukaan määräytyvän
      toimivaltaisen laitoksen — nyt esillä olevissa tapauksissa        1.     kumoaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
      alankomaisen sairasvakuutuslaitoksen — kustannuksella,                   tuomioistuimen         31.1.2001        antaman       tuomion
      siinä tapauksessa, että eläkkeensaaja (tai hänen perheenjä-              [T-156/98 (1)] siltä osin, kuin kanne hyväksyttiin siinä,
      senensä) menee toimivaltaiseen jäsenvaltioon — Alanko-
      maihin — saadakseen siellä hoitoa?                                2.     pysyttää ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esi-
                                                                               tetyt vaatimukset,
2.    Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi,
      minkä laitoksen on annettava asetuksen (ETY)                      3.     velvoittaa kantajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut va-
      N:o 1408/71 22 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoi-                   litusasiassa.
      tettu lupa?
3.    Jos ensimmäiseen kysymykseen annettava vastaus on
      kieltävä, sovelletaanko eläkkeensaajan (tai hänen perheen-
      jäsenensä), jolla asetuksen (ETY) N:o 1408/71 28 artiklan         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      nojalla on oikeus saada luontoisetuuksia asuinpaikan
      laitokselta — nyt esillä olevissa tapauksissa ranskalaiselta
      ja espanjalaiselta sairasvakuutuslaitokselta — asetuksen          —      Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut yh-
      (ETY) N:o 1408/71 28 artiklan 2 kohdan a alakohdan                       teisön oikeutta, koska se on tutkinut kanteen, vaikka
      mukaan määräytyvän toimivaltaisen laitoksen — nyt                        riidanalaisen päätöksen ei voidakaan katsoa koskevan
      esillä olevissa tapauksissa alankomaisen sairasvakuutus-                 kantajaa erikseen ajankohtaisen ja potentiaalisen kilpailu-
      laitoksen — kustannuksella, oikeuteen saada luontois-                    aseman puuttuessa, ja koska kantajalla ei ollut oikeussuo-
      etuuksia hänen oleskellessaan toimivaltaisen valtion alu-                jan tarvetta muun muassa RAG:n fuusion yhteydessä
      eella asetuksen (ETY) N:o 1408/71 21 artiklaa vai kyseisen               antamat suostumukset huomioon ottaen.
      asetuksen 31 artiklaa?
                                                                        —      Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on soveltanut
                                                                               virheellisesti EHTY:n perustamissopimuksen 66 artiklan
                                                                               2 kohtaa, kun se on virheellisesti olettanut, että komissio
(1) EYVL 1996, L 323, s. 38.                                                   ei voinut EHTY:n perustamissopimuksen 66 artiklan
                                                                               2 kohdan mukaisen kilpailuanalyysin yhteydessä jättää
                                                                               tutkimatta sitä, vahvistettiinko ja miltä osin yhteenliitty-
                                                                               män taloudellista valtaa niiden kaikkien suoritusten avul-
                                                                               la, jotka voivat olla valtiontukea, erityisesti Saarbergwerke
                                                                               AG:lle maksettu 1 DEM:n ostohinta huomioon ottaen.
 ---pagebreak--- C 200/40                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          14.7.2001
—     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on perustelujen               —     velvoittaa Euroopan komission suorittamaan vahingon-
      tutkimisen osalta jättänyt noudattamatta velvollisuuttaan                 korvausta aineellisesta vahingosta ja henkisestä kärsimyk-
      toimia kanteessa esitettyjen vaatimusten rajoissa ja se on                sestä
      ylittänyt ne rikkoen siten yhteisön oikeutta.
—     Tämän lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                 —     velvoittaa Euroopan komission korvaamaan oikeuden-
      on rikkonut EHTY:n perustamissopimuksen 33 artiklan                       käyntikulut.
      ensimmäisen kohdan toista virkettä, koska se ei ole
      tutkinut sitä, onko komissio ilmeisesti jättänyt noudatta-
      matta keskeistä määräystä, ja lisäksi se on jättänyt otta-
      matta huomioon, että kanteessa ei näytetty toteen edes              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      rikkomuksen väitettyä ilmeisyyttä.
—     Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikko-             —     Puolustautumisoikeuksien loukkaaminen: Ennen siirto-
      nut EHTY:n perustamissopimuksen 33 artiklan ensim-                        päätöksen tekemistä kantajan esimies oli huomauttanut
      mäistä kohtaa siltä osin kuin se on kumonnut riidanalai-                  kantajalle epämääräisesti ja yleisesti, että kantaja ei ollut
      sen päätöksen kokonaisuudessaan, eikä vain päätöksen                      muka hoitanut työtehtäviään huolellisesti, mikä oli kui-
      siltä osin, joka on riitautettu ensimmäisen oikeusasteen                  tenkin ristiriidassa sen kanssa, mitä arviointikertomuk-
      tuomioistuimessa; päätös on toisin sanoen riitautettu                     sessa sittemmin todettiin. Nimittävä viranomainen teki
      RAG:n ja Saarbergwerke AG:n, muttei Preussag Anthrazit                    siirtopäätöksensä näin ollen kuulematta valittajaa ennalta
      GmbH:n välisen fuusion osalta.                                            ja antamatta tälle mahdollisuutta esittää huomautuksensa.
—     Lopuksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on jättä-
      nyt noudattamatta perusteluvelvollisuuttaan, koska se ei
      ole käsitellyt riittävästi komission ja sen tukena esiintynei-
      den väliintulijoiden kirjelmissä ja suullisessa käsittelyssä
      esittämiä väitteitä, vaikka ne koskivatkin päätöksen kes-
      keisiä perusteita.
(1) Ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.
                                                                          Oberster Gerichtshofin 14.3.2001 tekemällään päätöksellä
                                                                          esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Betriebsrat der
                                                                          Vertretung der Europäischen Kommission in Österreich
                                                                          vastaan Euroopan yhteisöt, Euroopan yhteisöjen komissio
Franco Campolin 12.4.2001 tekemä valitus Euroopan                                                   (Asia C-165/01)
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen vii-
dennen jaoston asiassa T-100/00, Franco Campoli vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio, 6.3.2001 antamasta tuo-                                               (2001/C 200/74)
                                miosta
                                                                          Oberster Gerichtshof on pyytänyt 14.3.2001 tekemällään
                          (Asia C-161/01 P)                               päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                          18.4.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
                           (2001/C 200/73)                                ratkaisua asiassa Betriebsrat der Vertretung der Europäischen
                                                                          Kommission in Österreich vastaan Euroopan yhteisöt, Euroo-
                                                                          pan yhteisöjen komissio seuraaviin kysymyksiin:
Franco Campoli on valittanut 12.4.2001 Euroopan yhteisöjen
tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
teen tuomioistuimen viidennen jaoston asiassa T-100/00,                   1.    Onko Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovel-
Franco Campoli vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,                            lettavien palvelussuhteen ehtojen 79 artiklaa (neuvoston
6.3.2001 antamasta tuomiosta. Valittajan edustaja on avocat                     29.2.1968 antaman asetuksen N:o 259/68 (1) 3 artikla),
S. Diana, prosessiosoite Brysselissä.                                           jonka mukaan paikallisten toimihenkilöiden palvelussuh-
                                                                                detta, muun muassa (a) palvelukseen ottamista ja työsopi-
                                                                                muksen irtisanomista koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä,
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                  (b) lomia ja virkavapautta sekä (c) palkkaa koskevat
—     kumoaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                       edellytykset vahvistetaan kussakin toimielimessä niiden
      tuomioistuimen asiassa T-100/00 6.3.2001 antaman                          määräysten ja käytäntöjen mukaisesti, jotka ovat voi-
      tuomion;                                                                  massa siinä paikassa, missä toimihenkilö hoitaa tehtävi-
                                                                                ään, tulkittava siten, että sitä on pidettävä lakiviittauksena,
—     kumoaa kaksi Lemmelin tekemää päätöstä (nro 05266,                        jonka johdosta on sovellettava kulloinkin kysymykseen
      päivätty 11.6.1999 ja 2.12.1999), jotka koskevat Franco                   tulevaa kansallista työoikeutta, joka Itävallan tapauksessa
      Campolin siirtymistä toisiin tehtäviin sekä Chantal Bruet-                sisältää myös Itävallan Arbeitsverfassungsgesetzin (työelä-
      schyn nimittämistä yksikköön ”Elintarvikkeet — lainsää-                   män perussuhteista annettu laki) II osassa säännellyn
      däntö — tieteelliset ja tekniset näkökohdat”;                             oikeudenalan, jota kutsutaan yrityksen perussuhteiksi?


title: Asia T-635/14: Kanne 22.8.2014 – Urb Rulmenti Suceava v. SMHV – Adiguzel (URB)

text:
               13.10.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 361/28

         Kanne 22.8.2014 – Urb Rulmenti Suceava v. SMHV – Adiguzel (URB)
   (Asia T-635/14)
   2014/C 361/42
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Urb Rulmenti Suceava SA (Suceava, Romania) (edustaja: asianajaja I. Burdusel)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Harun Adiguzel (Diosd, Unkari)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 23.6.2014 tekemän päätöksen asiassa R 1974/2013-4.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: sanaosan URB sisältävä kuviomerkki luokkiin 4, 6–9, 11, 12, 16, 17, 35, 37 ja 39–42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten – yhteisön tavaramerkki nro 8 6 56  605

      Yhteisön tavaramerkin haltija: vastapuoli valituslautakunnassa

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: kantaja

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perustelut: yhteisön tavaramerkkiasetuksen 52 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukainen ehdoton mitättömyysperuste sekä yhteisön tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan ja 53 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaiset suhteelliset mitättömyysperusteet

      Mitättömyysosaston ratkaisu: mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: yhteisön tavaramerkkiasetuksen 52 artiklan 1 kohdan b alakohdan sekä 8 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan ja 53 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 2 kohdan rikkominen.


title: Asia C-309/05: Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 14.6.2006 (Tribunale Civile di Bergamon (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — D.I.A. Srl (selvitystilassa) v. Cartiere Paolo Pigna SpA

text:
               16.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 224/33

         Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräys 14.6.2006 (Tribunale Civile di Bergamon (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — D.I.A. Srl (selvitystilassa) v. Cartiere Paolo Pigna SpA
   (Asia C-309/05) (1)

   (2006/C 224/67)

      Oikeudenkäyntikieli: italia

   Yhteisöjen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 243, 1.10.2005.


title: Asia T-54/16: Kanne 5.2.2016 – Netguru v. EUIPO (NETGURU)

text:
               29.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 111/34

         Kanne 5.2.2016 – Netguru v. EUIPO (NETGURU)
   (Asia T-54/16)
   (2016/C 111/41)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Netguru sp. z o.o. (Poznań, Puola) (edustaja: asianajaja K. Jarosiński)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: Euroopan unionin tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki NETGURU – rekisteröintihakemus nro 12 994 166

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 18.12.2015 asiassa R 144/2015-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston viidennen valituslautakunnan 18.12.2015 asiassa R 144/2015-5 tekemän päätöksen kokonaisuudessaan

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut valituslautakunnassa aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      Kanneperusteet

               —

               Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan c alakohtaa ja asetuksen N:o 207/2009 75 artiklaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on sovellettu virheellisesti.


title: Asia C-1/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 28.6.2007 (Finanzgericht Hamburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Bonn Fleisch Ex- und Import GmbH v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Maatalous — Maataloustuotteiden vientitukia koskevat säännökset — Asetus (ETY) N:o 3665/87 — Tuotteiden viennin osoittavien todisteiden esittäminen — Vastaavien todisteiden esittäminen — Asetuksen N:o3665/87 47 artiklan 3 kohta — Asiakirjojen, joiden osalta ei ole tehty nimenomaista vastaavuushakemusta, vastaavuuden tunnustaminen viran puolesta — Soveltumattomuus suoraan vientiin — Kansalliset menettelysäännöt — Toimivaltaisten kansallisten viranomaisten velvollisuudet)

text:
               25.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 199/9

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 28.6.2007 (Finanzgericht Hamburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Bonn Fleisch Ex- und Import GmbH v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Asia C-1/06) (1)

   (Maatalous - Maataloustuotteiden vientitukia koskevat säännökset - Asetus (ETY) N:o 3665/87 - Tuotteiden viennin osoittavien todisteiden esittäminen - Vastaavien todisteiden esittäminen - Asetuksen N:o3665/87 47 artiklan 3 kohta - Asiakirjojen, joiden osalta ei ole tehty nimenomaista vastaavuushakemusta, vastaavuuden tunnustaminen viran puolesta - Soveltumattomuus suoraan vientiin - Kansalliset menettelysäännöt - Toimivaltaisten kansallisten viranomaisten velvollisuudet)
   (2007/C 199/15)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Finanzgericht Hamburg
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Bonn Fleisch Ex- und Import GmbH

      Vastaaja: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Finanzgericht Hamburg — Maataloustuotteiden vientitukien järjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 27.11.1987 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3665/87 (EYVL L 351, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna, 47 artiklan 3 kohdan tulkinta — Hakemusta puoltavien asiakirjojen, joiden mukana ei ole nimenomaisesti muotoiltua perusteltua vastaavuushakemusta, vastaavuuden tunnustaminen viran puolesta
   Tuomiolauselma
   Maataloustuotteiden vientitukien järjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 27.11.1987 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3665/87, sellaisena kuin se on muutettuna 5.12.1994 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2955/94, 47 artiklan 3 kohtaa ei sovelleta tuotteiden suoraan vientiin.
   Kuitenkin kun kansallista vientiasiakirjaa, jolla todistetaan, että kyseessä olevat tuotteet on viety yhteisön tullialueelta, ei voida viejästä riippumattomista syistä esittää, vientitukiasioissa toimivaltaisen kansallisen viranomaisen on asetuksen N:o 3665/87, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2955/94, tavoitteiden mukaisesti otettava viran puolesta huomioon vastaavat todisteet sekä konkludenttisesti esitetyt vastaavuushakemukset. Näiden todistuskeinojen on kuitenkin mahdollistettava yhtä hyvin kansallisessa oikeudessa vahvistettujen menettelytapojen mukaisesti toteutettu valvonta, kunhan näillä menettelytavoilla ei rajoiteta yhteisön oikeuden soveltamisalaa tai tehokkuutta.
   Kun vastaavien todistuskeinojen esittämiselle asetetun määräajan päättyminen johtuu toimivaltaisista kansallisista viranomaisista, ne eivät voi vedota huolellisesti ja nopeasti toimineeseen viejään nähden asetuksen N:o 3665/87, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2955/94, 47 artiklan 2 kohdassa säädettyyn 12 kuukauden määräaikaan.

      (1)  EUVL C 74, 25.3.2006.


title: Asia C-591/12 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 8.5.2014 – Valittajana Bimbo SA ja muina osapuolina sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) sekä Panrico SA (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin BIMBO DOUGHNUTS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi espanjalainen sanamerkki DOGHNUTS — Suhteelliset hylkäysperusteet — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Sekaannusvaaran kokonaisarviointi — Moniosaisen sanamerkin osan itsenäinen erottava asema)

text:
               30.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 202/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 8.5.2014 – Valittajana Bimbo SA ja muina osapuolina sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) sekä Panrico SA
   (Asia C-591/12 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin BIMBO DOUGHNUTS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi espanjalainen sanamerkki DOGHNUTS - Suhteelliset hylkäysperusteet - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Sekaannusvaaran kokonaisarviointi - Moniosaisen sanamerkin osan itsenäinen erottava asema))
   2014/C 202/06
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Bimbo SA (edustajat: abogado C. Prat ja barrister R. Ciullo)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: A. Folliard-Monguiral ja J. Crespo Carrillo) ja Panrico SA (edustaja: abogado D. Pellisé Urquiza)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-569/10, Bimbo, SA vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 10.10.2012 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi luokkaan 30 kuuluvia tavaroita varten haetun sanamerkin BIMBO DOUGHNUTS hakijan kumoamiskanteen sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) neljännen valituslautakunnan 7.10.2010 asiassa R 838/2009-4 tekemästä päätöksestä, jolla hylättiin valitus väiteosaston ratkaisusta, jolla evättiin kyseisen tavaramerkin rekisteröinti väitteen johdosta, jonka teki luokkaan 30 kuuluvia tavaroita varten rekisteröityjen kansainvälisten ja kansallisten sanamerkkien DONUT, DOGHNUTS ja DONUTS ja sanaosan ”donuts” sisältävien kuviomerkkien haltija – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta – Sekaannusvaara

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Bimbo SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 55, 23.2.2013.


title: Asia C-372/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny, Izba Finansowa, Wydział II (Puolan tasavalta) on esittänyt 26.7.2010 — Pak-Holdco Sp zoo v. Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/20

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny, Izba Finansowa, Wydział II (Puolan tasavalta) on esittänyt 26.7.2010 — Pak-Holdco Sp zoo v. Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu
      (Asia C-372/10)
      ()
      (2010/C 288/34)
      Oikeudenkäyntikieli: puola

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Naczelny Sąd Administracyjny, Izba Finansowa, Wydział II

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Pak-Holdco Sp zoo

         Vastapuoli: Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko kansallisen tuomioistuimen otettava huomioon direktiivin 69/335/ETY (1) 7 artiklan 1 kohtaa tulkitessaan niiden direktiivien säännökset, joilla direktiiviä 69/335/ETY on muutettu, erityisesti direktiivien 73/79/ETY (2) ja 73/80/ETY (3) säännökset, siinä tapauksessa, että nämä direktiivit eivät enää olleet voimassa Puolan tasavallan liittyessä Euroopan unioniin?

                  2)

                  Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kieltävä, koskeeko direktiivin 69/335/ETY 5 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa säädetty pääomayhtiön varojen jättäminen pääoman hankintaveron veroperusteen ulkopuolelle ainoastaan sen pääomayhtiön varoja, jonka pääomaa korotetaan?

         (1)  EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25

         (2)  EYVL L 103, 18.4.1973, s. 13

         (3)  EYVL L 103, 18.4.1973, s. 15


title: Asia C-309/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshofs (Itävalta) on esittänyt 29.6.2010 — Agrana Zucker GmbH v. Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft

text:
               25.9.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/4

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshofs (Itävalta) on esittänyt 29.6.2010 — Agrana Zucker GmbH v. Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft
   (Asia C-309/10)
   ()
   2010/C 260/05
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Agrana Zucker GmbH

      Vastapuoli: Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1.

               Onko yhteisön sokerialan väliaikaisesta rakenneuudistusjärjestelmästä ja yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta annetun asetuksen (EY) N:o 1290/2005 (1) muuttamisesta 20.2.2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 320/2006 (EUVL L 58, 28.2.2006, s. 42) 11 artiklaa tulkittava siten, että tämän artiklan 2 kohdassa säädetty markkinointivuotta 2008/2009 koskeva sokerin ja inuliinisiirapin väliaikainen rakenneuudistusmaksu, joka on 113,30 euroa kiintiötonnilta, on määrättävä joka tapauksessa ja täysimääräisenä myös silloin, jos rakenneuudistusmaksun maksaminen johtaisi (huomattavaan) ylijäämään rakenneuudistusrahastossa ja kun näyttää siltä, että rahoitustarpeen lisääntyminen on suljettu pois?

               2.

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
               Loukkaako asetuksen (EY) N:o 320/2006 11 artikla tässä tapauksessa rajoitetun erityistoimivallan periaatetta, koska tällä säännöksellä voitaisiin ottaa väliaikaisen rakenneuudistusmaksun myötä käyttöön yleinen vero, josta rahoitettaisiin myös muita menoja kuin niitä, joista veron maksavat tahot hyötyvät?

      (1)  EUVL L 58, s. 42.


title: Asia T-459/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 8.11.2007 — MPDV Mikrolab v. SMHV (manufacturing score card) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin manufacturing score card rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Rekisteröinnin ehdottomat hylkäysperusteet — Kuvailevuus — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)

text:
               22.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/36

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 8.11.2007 — MPDV Mikrolab v. SMHV (manufacturing score card)
   (Asia T-459/05) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin manufacturing score card rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Rekisteröinnin ehdottomat hylkäysperusteet - Kuvailevuus - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)
   (2007/C 315/67)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor (Mosbach, Saksa) (edustaja: W. Göpfert)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 19.10.2005 tekemästä päätöksestä (asia R-1059/2004-2), joka koskee hakemusta sanamerkin manufacturing score card rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 60, 11.3.2006.


title: Finanzgericht Düsseldorfin 22.7.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa ROSE Elektrotechnik GmbH & Co. KG vastaan Oberfinanzdirektion Köln (Asia C-280/97)

text:
C 295/20                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        27.9.97
saatettu markkinoille yhteisön ulkopuolisessa valtiossa              moon 1.8.1997 saapuneella päätöksellään Euroopan
tätä tavaramerkkiä käyttäen ?                                        yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa
                                                                     Andrea Kruger vastaan Kreiskrankenhaus Ebersberg seu
                                                                     raavaan kysymykseen:
                                                                     Onko miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaat
                                                                     teen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilli
Finanzgericht Düsseldorfin 22.7.1997 tekemällään päätök             seen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa
sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa ROSE Elek              9 päivänä helmikuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin
trotechnik GmbH & Co . KG vastaan Oberfinanzdirektion                76/207/ETY ( J ) ja EY:n perustamissopimuksen 119 artiklan
                                Köln                                 kanssa ristiriidassa sellainen kansallisen oikeuden normi
                                                                     — tässä asiassa liittovaltion työehtosopimuksen ( Bundes
                         ( Asia C-280/97 )                           angestelltentarifvertrag, BAT) 3n § yhdessä palkanlisiä
                           ( 97/C 295/30 )                           koskevan, 12 . lokakuuta 1993 solmitun työehtosopimuk
                                                                     sen ( Zuwendungs-TV) kanssa — jossa määrätään, että sel
                                                                     lainen työntekijä, joka tekee hoitovapaansa aikana työtä,
Finanzgericht Düsseldorf ( 4 . Senat ) on pyytänyt 22.7.1997         joka ei kuulu sosiaalivakuutusjärjestelmän piiriin, ei saa,
tekemällään, yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon                    toisin kuin sosiaalivakuutusjärjestelmän piiriin kuuluvat
1.8.1997 sapuneella päätöksellä yhteisöjen tuomioistui              työntekijät, asianomaista tapausta koskevan työehtosopi
melta ennakkoratkaisua asiassa ROSE Elektrotechnik                   muksen mukaisia vuosittaisia palkan erityislisiä ? Onko
GmbH & Co . KG vastaan Oberfinanzdirektion Köln seu                 tämä sääntely yhteisön edellä mainittujen normien mukai
raaviin kysymyksiin:                                                 nen erityisesti silloin, kun hoitovapaalla oleva, mutta ei
                                                                     työssäkäyvä työntekijä saa kuitenkin työehtosopimuksen
                                                                     mukaan palkan erityislisän ensimmäiseltä vuodelta ?
1 ) Onko yhteistä tullitariffia, sellaisena kuin se on tariffi
     ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista anne    (M EYVL L 39 , 14.2.1976 , s . 40 .
     tun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 2658/87 liitteen I
     muuttamisesta 9 päivänä syyskuuta 1 996 annetun
     komission asetuksen ( EY ) N:o 1734/96 (') liitteellä I
     muutettuna ( vuoden 1997 yhdistetty nimikkeistö ), tul
     kittava siten, että nimikkeeseen 8538 kuuluu sellainen
     liitäntärasiaksi kuvailtu tavara, joka koostuu suorakul
     maisesta rasiasta, jonka kansi on lakattua alumiinipai           Euroopan yhteisöjen komission 1.8.1997 Ranskan tasa
     nevalua ( alumiini-pii-seosta, joka on painossa mitat                           valtaa vastaan nostama kanne
     tuna enimmäkseen alumiinia ) ja jossa on neljä teräk                                    ( Asia C-282/97)
     sistä kiinnitysruuvia ja neljä kuparoidusta teräksestä
     valmistettua maadoitusruuvia ( jotka on pakattu irral                                      97/C 295/32 )
     leen tavaran yhteyteen ja jotka on liitettävä ruuveille
     tehtyihin kierrereikiin )?
                                                                     Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 1.8.1997
                                                                     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan
2 ) Jos vastaus kysymykseen 1 on kieltävä , onko yhteistä            tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudelli
     tullitariffia ( vuoden 1997 yhdistettyä nimikkeistöä )          sen yksikön virkamies Fernando Castillo de la Torre ja
     tulkittava siten, että tällainen tavara kuuluu                  oikeudellisessa yksikössä toimiva kansallinen virkamies O.
     nimikkeeseen 8536 yhdistetyn nimikkeistön 2 yleisen             Couvert-Castera ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o
     tulkintasäännön a alakohdan ensimmäisen virkkeen
                                                                     Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
     mukaisesti ?
(M EYVL L 238 , 19.9.1996 , s . 1 .
                                                                     Euroopan yhteisöjen komissio vaatii , että yhteisöjen tuo
                                                                     mioistuin
                                                                     — toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY:n
                                                                          perustamissopimuksen ja lääkkeitä koskevien lakien,
                                                                          asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä
                                                                          annettujen direktiivien 65/65/ETY ( ] ) ja 75/319/
Arbeitsgericht Mxinchenin ( 19. Kammer) 3.7.1997 teke                    ETY ( 2 ) soveltamisalan laajentamisesta ja homeopaatti
mällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asi                   sia lääkkeitä koskevista lisäsäännöksistä 22 päivänä
  assa Andrea Kruger vastaan Kreiskrankenhaus Ebersberg                   syyskuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/73/
                         ( Asia C-281 /97 )                               ETY ( 3 ) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole anta
                                                                          nut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä
                           ( 97/C 295/31 )
                                                                          lakeja , asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, ja
Arbeitsgericht Munchen ( 19 . Kammer) on pyytänyt                    — velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeuden
3.7.1997 tekemällään, yhteisöjen tuomioistuimen kirjaa                   käyntikulut.


title: Asia T-521/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.11.2014 – Alstom Grid v. komissio (Kilpailu – Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt – Tehomuuntajien markkinat – Päätös, jossa todetaan EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkominen – Markkinoiden jakamista koskeva sopimus – Vuoden 2002 yhteistyötiedonanto – Sakkoimmuniteetti – Perusteltu luottamus – Perusteluvelvollisuus)

text:
               19.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/27

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.11.2014 – Alstom Grid v. komissio
      (Asia T-521/09) (1)

      (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Tehomuuntajien markkinat - Päätös, jossa todetaan EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkominen - Markkinoiden jakamista koskeva sopimus - Vuoden 2002 yhteistyötiedonanto - Sakkoimmuniteetti - Perusteltu luottamus - Perusteluvelvollisuus)
      (2015/C 016/44)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Alstom Grid SAS, aiemmin Areva T&D SAS (Pariisi, Ranska) (edustajat: aluksi asianajajat A. Schild, C. Simphal ja E. Estellon, sitten asianajajat J. Derenne, A. Müller-Rappard ja M. Domecq)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi A. Bouquet, N. von Lingen ja K. Mojzesowicz, sitten A. Bouquet, K. Mojzesowicz ja P. van Nuffel)

         Oikeudenkäynnin kohde

      EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 7.10.2009 tehdyn komission päätöksen K(2009) 7601 lopullinen (asia COMP/39.129 – Tehomuuntajat) kumoamista koskeva vaatimus.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Alstom Grid SAS velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 51, 27.2.2010.


title: Asia T-647/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 11.11.2014 – Meda v. SMHV – Takeda (PANTOPREM)

text:
               19.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/47

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 11.11.2014 – Meda v. SMHV – Takeda (PANTOPREM)
      (Asia T-647/13) (1)

      (2015/C 016/70)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Yhdeksännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

         (1)  EUVL C 39, 8.2.2014.


title: Asia T-251/09: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 5.1.2010 — Société des Pétroles Shell v. komissio

text:
               27.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/48

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 5.1.2010 — Société des Pétroles Shell v. komissio
   (Asia T-251/09) (1)

   2010/C 51/88

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Kahdeksannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 193, 15.8.2009.


title: Asia F-97/13: Kanne 20.12.2013 — ZZ v. Euroopan unionin perusoikeusvirasto

text:
               22.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 85/26

         Kanne 20.12.2013 — ZZ v. Euroopan unionin perusoikeusvirasto
   (Asia F-97/13)
   2014/C 85/44
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat L. Laure ja M. Vandenbussche)

      Vastaaja: Euroopan unionin perusoikeusvirasto

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vaatimus kumota päätös toisen hakijan nimittämisestä Senior Programme Managerin virkaan ja implisiittinen päätös kantajan jättämisestä nimittämättä viranhakuilmoituksessa mainittuun toiseen Senior Programme Managerin virkaan.

      Vaatimukset

               —

               Johtajan 5.2.2013 tekemä päätös, jolla kantajalle ilmoitettiin, että Euroopan unionin perusoikeusviraston johtaja oli nimittänyt toisen hakijan Senior Programme Managerin — yhteiskuntatieteellinen tutkimus (AD8) virkaan ja tämän seurauksena jättänyt kantajan nimittämättä kyseiseen virkaan, on kumottava

               —

               päiväämätön implisiittinen päätös jättää kantaja nimittämättä toiseen viranhakuilmoituksessa mainittuun Senior Programme Managerin virkaan on kumottava

               —

               kaikki kyseisten lainvastaisten päätösten perusteella tehdyt muut päätökset on kumottava

               —

               11.7.2013 tehty päätös on kumottava siltä osin kuin sillä hylättiin kantajan oikaisuvaatimus ja kieltäydyttiin sellaisen hallinnollisen tutkinnan aloittamisesta, jonka olisi suorittanut kiistatta puolueeton objektiivinen tutkija tosiseikkojen selvittämiseksi

               —

               kantajan kärsimä aineellinen vahinko, jonka määräksi arvioidaan 550 651 euroa, on korvattava

               —

               kantajan kärsimä aineeton vahinko, jonka määräksi arvioidaan 70 000 euroa, on korvattava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-560/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 18.5.2015 – BZ Aardbeien Uit Zaad Holding ym. v. parlamentti ja neuvosto (Kumoamiskanne — Asetus (EU) N:o 511/2014 — Geenivarojen saantia ja saatavuutta sekä niiden käytöstä saatavien hyötyjen oikeudenmukaista ja tasapuolista jakoa koskevan Nagoyan pöytäkirjan määräysten noudattamistoimenpiteet käyttäjille unionissa — Toimi ei koske kantajaa erikseen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               13.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/14

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 18.5.2015 – BZ Aardbeien Uit Zaad Holding ym. v. parlamentti ja neuvosto
   (Asia T-560/14) (1)

   ((Kumoamiskanne - Asetus (EU) N:o 511/2014 - Geenivarojen saantia ja saatavuutta sekä niiden käytöstä saatavien hyötyjen oikeudenmukaista ja tasapuolista jakoa koskevan Nagoyan pöytäkirjan määräysten noudattamistoimenpiteet käyttäjille unionissa - Toimi ei koske kantajaa erikseen - Tutkimatta jättäminen))
   (2015/C 228/17)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding BV (Hoorn NH, Alankomaat) ja muut kantajat, joiden nimet mainitaan määräyksen liitteessä (edustajat: asianajajat P. de Jong, P. Vlaemminck ja B. Van Vooren)

      Vastaajat: Euroopan parlamentti (asiamiehet: L. Visaggio, J. Rodrigues ja R. Van de Westelaken) ja Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Moore ja M. Simm)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus geenivarojen saantia ja saatavuutta sekä niiden käytöstä saatavien hyötyjen oikeudenmukaista ja tasapuolista jakoa koskevan Nagoyan pöytäkirjan määräysten noudattamistoimenpiteistä käyttäjille unionissa 16.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 511/2014 (EUVL L 150, s. 59) kumoamisesta.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Lausunnon antaminen European Seed Associationin (ESA) ja International Association of Horticultural Producersin (AIPH) väliintulohakemuksista raukeaa.

               3)

               ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding BV ja muut kantajat, joiden nimet mainitaan määräyksen liitteessä, vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan parlamentin ja Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 388, 3.11.2014.


title: Asia T-83/02: Jan Pfulgradtin 20.3.2002 Euroopan keskuspankkia vastaan nostama kanne

text:
C 118/30                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        18.5.2002
Kantaja vetoaa myös ihmisoikeuksien ja perusvapauksien                 Jan Pfulgradtin 20.3.2002 Euroopan keskuspankkia vas-
suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen 6 artiklan rikkomiseen.                                  taan nostama kanne
Kantajan mukaan yrityskeskittymien valvonnan alalla ei komis-
sion päätöksiä vastaan ole mahdollista saada tehokasta oikeus-                                    (Asia T-83/02)
suojaa toimivaltaisessa tuomioistuimessa. Näin ollen komis-
sion itsensä tulisi täysin noudattaa puolueettomuuden periaa-                                    (2002/C 118/47)
tetta. Tämän vuoksi tutkintaa ja päätöksentekoa koskevat
tehtävät tulisi kantajan mukaan antaa eri henkilöiden tai                                   (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
elinten suoritettavaksi, mitä nyt ei ole tapahtunut.
Kantaja vetoaa lisäksi sen yhteisön oikeuden yleisen periaatteen       Jan Pflugradt, kotipaikka Frankfurt am Main (Saksa), on
loukkaukseen, jonka mukaan kaikilla henkilöillä, joiden oi-            nostanut Euroopan keskuspankkia vastaan kanteen, joka on
keuksia on loukattu, on oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan.             saapunut Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
Kantajan mukaan riidanalainen päätös aiheuttaa haittaa menet-          mioistuimeen 20.3.2002. Kantajan asiamiehenä on asianajaja
telylle, jossa kantaja on nostanut kanteen sitä päätöstä vastaan,      N. Pflüger.
jolla yrityskeskittymä on todettu yhteismarkkinoille soveltu-
mattomaksi. Tästä ensimmäisestä kanteesta seuraavalta mah-
dolliselta kumoamiselta viedään suuri osa tehokkaasta vaiku-           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
tuksesta nyt käsiteltävässä kanteessa riitautetun päätöksen            –     kumoaa hänelle 28.2.2002 päivätyssä kirjeessä annetun
johdosta. Riidanalaisella päätöksellä loukataan siten lisäksi                varoituksen,
hyvän hallinnon periaatetta, kun otetaan huomioon se, että
kyseisen päätöksen takia kantaja on joutunut nostamaan                 –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut,
uuden kanteen turvatakseen ensimmäisen kanteen tehokkaan
vaikutuksen.
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja väittää lisäksi, että komissio on ylittänyt alueellisen
toimivaltansa asettamalla erottamiselle tiettyjä edellytyksiä.
                                                                       Kantaja toimii virkamiehenä Euroopan keskuspankissa. Hän
Kantaja korostaa vielä, että komissio ei ole noudattanut
                                                                       väittää kanteessaan, että riidanalainen varoitus on pätemätön,
asetuksen N:o 4064/89 8 artiklan 4 kohtaa. Tässä artiklassa
                                                                       koska se perustuu epäasianmukaisiin tosiasiaolettamuksiin,
asetetaan kantajan mukaan komissiolle velvollisuus palauttaa
                                                                       sekä pitää epäoikeudenmukaisina kaikkia niitä väitteitä, joiden
tehokas kilpailu eikä velvollisuutta palauttaa kilpailijoita kysei-
                                                                       seurauksena varoitus on annettu. Kantaja toteaa, ettei hän ole
sille markkinoille, kuten on tehty riidanalaisessa päätöksessä.
                                                                       väitetyllä tavalla hoitanut huonosti virkaansa vaan hän on
Komissio ei ole tässä päätöksessä myöskään noudattanut
                                                                       omien sanojensa mukaan täyttänyt sopimusvelvoitteensa.
yleistä suhteellisuusperiaatetta ja se on tehnyt useita ilmeisiä
arviointivirheitä.
                                                                       Vastaaja ei myöskään saisi työnantajalle kuuluvien velvoittei-
                                                                       densa vuoksi vedota tiettyihin seikkoihin riidanalaisen varoi-
(1) Yrityskeskittymien valvonnasta 21 päivänä joulukuuta 1989
    annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 4064/89 (EYVL L 395,
                                                                       tuksena perusteina. Jos työnantaja aikoo perustella työntekijän
    30.12.1989, s. 1 ja uudelleenjulkaisu EYVL L 257, 21.9.1990,       kannalta kielteisiä toimenpiteitä tällaisilla tosiseikoilla, sen on
    s. 13).                                                            ilmoitettava tästä etukäteen kyseiselle työntekijälle. Vastaajan
                                                                       toiminta on myös tietosuojaa koskevien yhteisön säännösten
                                                                       vastaista.


title: Asia T-543/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.2.2016 – provima Warenhandels v. SMHV – Renfro (HOT SOX) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Euroopan yhteisön nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Sanamerkki HOT SOX — Ehdottomat hylkäysperusteet — Kuvailevuuden puuttuminen — Erottamiskyky — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta)

text:
               4.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.2.2016 – provima Warenhandels v. SMHV – Renfro (HOT SOX)
   (Asia T-543/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Euroopan yhteisön nimeävä kansainvälinen rekisteröinti - Sanamerkki HOT SOX - Ehdottomat hylkäysperusteet - Kuvailevuuden puuttuminen - Erottamiskyky - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta))
   (2016/C 118/30)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: provima Warenhandels GmbH (Bielefeld, Saksa) (edustajat: asianajajat H. Prange ja J.P. Croll)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: M. Rajh)

      Muu osapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Renfro Corp. (Mount Airy, Amerikan yhdysvallat) (edustajat: asianajajat C. Schenk, M. Best, U. Pfleghar ja S. Schäffner)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 13.5.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 1859/2013-2), joka koskee provima Warenhandels GmbH:n ja Renfro Corp:n välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               provima Warenhandels GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 339, 29.9.2014.


title: Asia C-68/03: Hoge Raad der Nederlandenin 14.2.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Staatssecretaris van Financiën vastaan D. Lipjes

text:
C 83/14                   FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                            5.4.2003
Euroopan yhteisöjen komission 14.2.2003 Italian tasaval-                Hoge Raad der Nederlandenin 14.2.2003 tekemällään
                     taa vastaan nostama kanne                          päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
                                                                                Staatssecretaris van Financiën vastaan D. Lipjes
                             (Asia C-67/03)                                                         (Asia C-68/03)
                                                                                (2003/C 83/25)
                            (2003/C 83/24)
                                                                        Hoge Raad der Nederlanden on pyytänyt 14.2.2003 tekemäl-
                                                                        lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                        17.2.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
                                                                        ratkaisua asiassa Staatssecretaris van Financiën vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 14.2.2003 Euroo-               D. Lipjes seuraaviin kysymyksiin:
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa
vastaan. Kantajan asiamiehenä on Antonio Aresu.                         1.     Onko kuudennen arvonlisäverodirektiivin (1) 28 b artik-
                                                                               lan E kohdan 3 alakohtaa tulkittava siten, että tässä
                                                                               säännöksessä tarkoitetaan ainoastaan sellaisia välityspal-
                                                                               veluja, jotka on suoritettu direktiivissä tarkoitetuille vero-
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                   velvollisille tai 28 a artiklassa tarkoitetuille oikeushenki-
                                                                               löille, jotka eivät ole verovelvollisia?
–      toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut ensimmäi-      2.     Jos edeltävään kysymykseen on vastattava kieltävästi,
       sen työperäisen altistumisen viiteraja-arvojen luettelon                onko kuudennen arvonlisäverodirektiivin 28 b artiklan
       laatimisesta työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden                 E kohdan 3 alakohdan ensimmäistä alakohtaa tulkittava
       suojelemisesta työpaikalla esiintyviin kemiallisiin tekijöi-            siten, että kun kyse on välittäjänä toimimisesta kahden
       hin liittyviltä riskeiltä annetun neuvoston direktiivin 98/             yksityishenkilön välillä toisen heistä myydessä tavaran
       24/EY ( 1) täytäntöönpanemiseksi 8 päivänä kesäkuuta                    toiselle, tällaisen välityspalvelun suorituspaikkana on
       2000 annetun komission direktiivin 2000/39/EY ( 2) 3 ar-                tämän säännöksen perusteella pidettävä paikkaa, jossa
       tiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole                kyseinen liiketoimi suoritetaan, ikään kuin kyse olisi
       antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä                    kuudennen arvonlisäverodirektiivin 8 artiklassa tarkoite-
       lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, tai ei aina-            tusta verovelvollisen suorittamasta tavaran luovutuksesta
       kaan ole ilmoittanut tällaisia säännöksiä komissiolle                   tai palvelusta?
–      velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-         (1 ) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistami-
                                                                             sesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen mää-
       kulut.
                                                                             räytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annettu kuudes
                                                                             neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1).
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                        Corte d’Appello di Venezian, Sezione IV Civile, 6.11.2002
                                                                        tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
EY 249 artiklalla, jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutetta-       asiassa Caseificio Cooperativo di Cornedo Soc. Coop. ar.l.
vaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on                vastaan Ministero delle Finanze (valtiovarainministeriö)
osoitettu, asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus noudattaa direk-
tiiviissä sen täytäntöönpanolle asetettua määräaikaa. Tämä
määräaika on päättynyt 31.12.2001, mutta Italian tasavalta ei                                       (Asia C-69/03)
ole antanut komission vaatimuksissa mainitun direktiivin
noudattamisen edellyttämiä säännöksiä.                                                              (2003/C 83/26)
( 1) EYVL L 131, 5.5.1998, s. 11.                                       Corte d’Appello di Venezia, Sezione IV Civile, on pyytänyt
( 2) EYVL L 142, 16.6.2000, s. 47.                                      6.11.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-
                                                                        jen tuomioistuimeen 17.2.2003, Euroopan yhteisöjen tuo-
                                                                        mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Caseificio Cooperativo
                                                                        di Cornedo Soc. Coop. arl. vastaan Ministero delle Finanze
                                                                        (valtiovarainministeriö) seuraavaan kysymykseen:


title: Asia C-83/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Arbetsdomstolen (Ruotsi) on esittänyt 19.2.2013 — Fonnship A/S ja Svenska Transportarbetarförbundet v. Svenska Transportarbetarförbundet, Fonnship A/S ja Facket för Service och Kommunikation (SEKO)

text:
               20.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 114/27

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Arbetsdomstolen (Ruotsi) on esittänyt 19.2.2013 — Fonnship A/S ja Svenska Transportarbetarförbundet v. Svenska Transportarbetarförbundet, Fonnship A/S ja Facket för Service och Kommunikation (SEKO)
   (Asia C-83/13)
   2013/C 114/42
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Arbetsdomstolen

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Fonnship A/S ja Svenska Transportarbetarförbundet

      Vastaajat: Svenska Transportarbetarförbundet, Fonnship A/S ja Facket för Service och Kommunikation (SEKO)

      Ennakkoratkaisukysymys

   Voidaanko palvelujen, meriliikennepalvelujen, vapaata liikkuvuutta koskevia ETA-sopimuksen määräyksiä — joita vastaavat määräykset sisältyvät EY:n perustamissopimukseen — soveltaa yhtiöön, jonka kotipaikka on EFTA-valtiossa, siltä osin kuin kyse on sen toiminnasta, joka muodostuu aluksella, joka on rekisteröity EY:n alueen/ETA-alueen ulkopuolella sijaitsevassa kolmannessa valtiossa eli joka on laitettu purjehtimaan tällaisen kolmannen valtion lipun alla, EY:n jäsenvaltioon tai EFTA-valtioon suoritettavista liikennepalveluista?


title: Asia T-253/12: Kanne 8.6.2012 — Hammar Nordic Plugg v. komissio

text:
               25.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 258/23

         Kanne 8.6.2012 — Hammar Nordic Plugg v. komissio
   (Asia T-253/12)
   2012/C 258/42
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Asianosaiset

      Kantaja: Hammar Nordic Plugg (Trollhättan, Ruotsi) (edustajat: I. Otken Eriksson ja U. Öberg)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Ruotsin valtion Hammar Nordic Pluggin hyväksi toteuttamasta valtiontuesta SA.28809 (C 29/2010, ex NN 42/2010 ja e CP 194/2009) 8.2.2012 tehdyn komission päätöksen kokonaan tai osittain

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste: SUET 107 artiklan 1 kohtaa ei ole noudatettu.
               Kantaja väittää, että Vänersborgin kunta ei ole myöntänyt kantajalle SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua sääntöjenvastaista valtiontukea siten, että se olisi myynyt ja vuokrannut julkista omaisuutta alle omaisuuden markkinahinnan. Kantajan mukaan komissio on syyllistynyt virheellisiin arviointeihin väitettyjen tukitoimenpiteiden oikeudellisen luokittelun yhteydessä siten, että

                           —

                           komissio ei ottanut huomioon, että se, että tuotantolaitos ostettiin aikaisemmassa vaiheessa 17 miljoonalla Ruotsin kruunulla (SEK), saattoi olla valtiontukea

                           —

                           komissio ei ottanut huomioon sitä, että kauppahinta 8 miljoonaa SEK vastasi tuotantolaitoksen markkina-arvoa

                           —

                           komissio sivuutti markkinatalouden ehdoin toimiva yksityinen sijoittaja -arviointiperusteen siten, että se asetti päätöksensä perusteeksi eri arviointiajankohtina tehdyt jälkikäteisarvioinnit yksityiselle sijoittajalle tapahtuneen tosiasiallisen myynnin edelle

                           —

                           ns. ”PwC-raportin kolmas arviointi” arviointiajankohtana maaliskuussa 2008 ei ollut luotettava osoitus tuotantolaitoksen todellisesta markkina-arvosta

                           —

                           komissio ei ottanut huomioon sitä, että tuotantolaitos myytiin tosiasiallisesti myöhemmin 8 miljoonan SEK kauppahinnalla toukokuussa 2011 avoimen tarjousmenettelyn jälkeen uusien ostajien konkurssin yhteydessä.

               2)

               Toinen kanneperuste: SEUT 107 artiklan ensimmäistä kohtaa ei ole noudatettu, koska väitetyt tukitoimet eivät vääristä kilpailua eivätkä vaikuta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan 107 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitetuin tavoin.

               3)

               Kolmas kanneperuste: Komissio on laiminlyönyt selvittämisvelvollisuutensa ja perusteluvelvollisuutensa, minkä lisäksi kantajan puolustautumisoikeuksia on loukattu.


title: Euroopan yhteisöjen komission 26.1.1996 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-23/96)

text:
30.3.96              I FI 1                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    N:o C 95/7
          mistä aiheutuu sekä jäsenvaltioita että yhteisön                 osastoon, ja 129 d artikla ( menettelyä koskeva artikla )
          toimielimiä velvoittavan syrjintäkiellon ja yhdenver            on ainoa asianmukainen oikeudellinen perusta . Toi
          taisen kohtelun velvoitteen kanssa yhteensoveltuma              saalta , vaikka neuvosto on tehnyt komission ehdotuk
          tonta hyötyä tai vastaavasti haittaa näille toimijoille .        seen muotoseikkoja ja terminologiaa koskevia muutok
          Tämä rikkomus on vieläkin vakavampi, koska Por                  sia, 129 d artiklan ensimmäisen kohdan soveltaminen
          tugalin kaapelitelevisio-operaattorien toimintaa                 on perusteltua useiden " suuntaviivoja " koskevien seik
          koskeva lainsäädäntö, joka on toimilupien osalta                 kojen vuoksi . Toisaalta päätökseen liittyy useita " yh
          vapaa, korostaa vapauttamisen merkitystä, kun kan               teentoimivuutta " ( aineellinen määräys 129 c artiklan
          sallisen yleisen verkon vähäisemmän kehityksen                    1 kohdan toinen luetelmakohta ) koskevia seikkoja ,
          vuoksi olisi sitä vastoin toivottavaa , että toimenpide          joiden perusteella jo sellaisenaan on aiheellista soveltaa
          tapahtuisi vaiheittaisesti ja hitaammin.                          129 d artiklan kolmatta kohtaa . Lopuksi, koska on
                                                                           selvästi kysymys yhteistä etua koskevista hankkeista,
— Harkintavallan väärinkäyttö : Direktiivin 95/5 l/EY                      yhteisöjen panosta koskevat määräykset sisältyvät
    tavoitteena ei ole edistää yhdenvertaisia mahdollisuuk                 129 c artiklan 1 kohdan kolmanteen luetelmakohtaan,
    sia lisääntyneeseen kilpailuun verkkojen vuokrauksen                   ja asianmukainen oikeudellinen perusta on myös tältä
                                                                           osin 129 d artiklan kolmas . kohta . Ottaen huomioon
    eikä tästä syystä myöskään vapautettujen televiestintä
    palvelujen osalta , vaan edistää infrastruktuurien peitel             perustamissopimukseen sisältyvät erityiset oikeudelliset
    tyä vapauttamista kokonaisuudessaan ja suosia sellaisia                perustat EY:n perustamissopimuksen 235 artikla ei
    kaapelitelevisio-operaattoreita , jotka toimivat jäsenval             missään tapauksessa voi tulla kysymykseen toissijaisena
    tioissa, joissa ei ole olemassa minkäänlaista kilpailua .              oikeudellisena perustana .
                                                                       — (Toissijaisesti ) riidanalaisen päätöksen 2 artiklan 2 koh
(M EYVL N:o L 256 , 26.10.1995 , s . 49
                                                                           dan osalta toimivallan puuttuminen, harkintavallan
                                                                           väärinkäyttö : riidanalaisen päätöksen tämän määräyk
                                                                            sen vuoksi päätöksen ulottuvuus jää tuntemattomaksi,
                                                                           neuvosto varaa siinä itselleen toimivallan ja sillä louka
                                                                           taan ab initio erityisesti Euroopan parlamentin oikeuk
                                                                            sia osallistua lainsäädäntömenettelyyn .
   Euroopan parlamentin 25.1.1996 Euroopan unionin                     (') Päätös 95/468/EY, julkaistu EYVL N:o L 269 , 11.11.1995 ,
                                                                           s . 23 .
                neuvostoa vastaan nostama kanne
                           Asia C-22/96 )
                            ( 96/C 95/ 10 )
Euroopan parlamentti on nostanut 25.1.1996 Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin
neuvostoa vastaan . Parlamentin asiamiehinä ovat Johann
Schoo ja Jose Luis Rufas Quintana ja prosessiosoite                        Euroopan yhteisöjen komission 26.1.1996 Ranskan
                                                                                tasavaltaa vastaan nostama kanne
Luxemburgissa parlamentin pääsihteeristö , Bätiment Tour,
Kirchberg.                                                                                ( Asia C-23/96 )
                                                                                ( 96/C 95/ 11 )
Euroopan parlamentti vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 26.1.1996
— kumoaa yhteisön panoksesta hallintojen välisessä tele               Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan
    maattisessa tietojenvaihdossa ( HVT) yhteisössä 6 päi             tasavaltaa vastaan . Kantajan asiamiehet ovat Michel Nolin
    vänä marraskuuta 1995 tehdyn neuvoston päätöksen ( 1 )             ja Jean-Francis Pasquier ja prosessiosoite Luxemburgissa
    EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan nojalla ,                   c/o Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
— kumoaa joka tapauksessa EY:n perustamissopimuksen                    Euroopan yhteisöjen komissio vaatii , että yhteisöjen
    173 artiklan nojalla tämän päätöksen 2 artiklan 2 koh             tuomioistuin
    dan ja
                                                                       — toteaa, että koska huolimatta määräajan päättymisestä
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku                         1.1.1992 Ranska ei ole antanut lääkevalmisteiden tut
    lut .                                                                   kimiseen liittyviä analyyttisiä , farmakologis-toksikolo
                                                                           gisia ja kliinisiä standardeja ja tutkimussuunnitelmia
                                                                            koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                         annetun neuvoston direktiivin 75/318/ETY ( l ) liitteen
                                                                            muuttamisesta annetun komission direktiivin 91 /507/
— Riidanalaisen päätöksen tarkoitusta ja sisältöä koskevat                  ETY ( 2 ) noudattamiseksi tarpeellisia lakeja, asetuksia ja
    määräykset sisältyvät EY:n perustamissopimuksen XII                     hallinnollisia määräyksiä, se on jättänyt täyttämättä sille
 ---pagebreak--- N:o C 95/8                  FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                               30.3.96
       perustamissopimuksen mukaan kuuluvat velvollisuu                  High Court of Justice in Northern Ireland, Queen's Bench
       det,                                                               Divisionin ( Crown Side ) 29.11.1995 tekemällään päätök
                                                                          sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Norbrook
— velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeuden                      Laboratories Ltd vastaan Ministry of Agriculture, Fisheries
       käyntikulut.                                                                                and Food
                                                                                ( Asia C-29/96 )
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                                   ( 96/C 95/ 13 )
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat                  High Court of Justice in Northern Ireland, Queen's Bench
vastaavat kuin asiassa C-18/96 ( ? ).
                                                                          Division ( Crown Side ) on esittänyt Euroopan yhteisöjen
                                                                          tuomioistuimelle 29.11.1 995 tekemällään päätöksellä
(') EYVL N:o L 147, 9.6.1975 , s . 1                                      ennakkoratkaisupyynnön, joka on saapunut Euroopan
( 2 ) EYVL N:o L 270 , 26.9.1991 , s . 32                                 yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 5.2.1996 , saadak
(•') EYVL N:o C 77, 16.3.1993 , s . 8                                     seen asiassa Norbrook Laboratories Ltd vastaan Ministry of
                                                                          Agriculture, Fisheries and Food, ennakkoratkaisun seuraa
                                                                          viin kysymyksiin :
                                                                          1 . Onko eläinlääkkeitä koskevan jäsenvaltioiden lainsää
                                                                              dännön lähentämisestä 28 päivänä syyskuuta 1981
                                                                              annettua neuvoston direktiiviä 8 1 /85 l /ETY (') ja eläin
Länsrätten i Jönköpings länin 26.1.1996 tekemällään                           lääkkeiden tutkimiseen liittyviä analyyttisiä , farmakolo
      päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa                      gis-toksikologisia ja kliinisiä standardeja ja tutkimus
     Danisco Sugar AB vastaan valtiota edustava asiamies                      sunnitelmia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön
                               ( Asia C-27/96 )                               lähentämisestä 28 päivänä syyskuuta 1981 annettua
                                 ( 96/C 95/12 )                               neuvoston        direktiiviä    81 /852/ETY ( 2 )      ( erityisesti
                                                                              direktiivin 8 1 /85 l /ETY 5 , 8 , 9 , 1 1 , 14 , 29—31 , 35 , 40 ja
                                                                              41 artiklaa ja direktiivin 81 /852/ETY liitteen osaa I
Länsrätten i Jönköpings Iän on pyytänyt 26.1.1996 teke                       alkuperäisessä muodossaan ) tulkittava siten, että niissä
mällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen                     sallitaan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen
tuomioistuimen kirjaamoon 30.1.1996, yhteisöjen                               edellä mainittujen säännösten tarkoittamissa olosuh
tuomioistuimelta asiassa Danisco Sugar AB vastaan valtiota                    teissa
edustava asiamies ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyk
siin :
                                                                              a ) vaatia eläinlääkkeen ( jäljempänä " lääke ") markki
                                                                                noille saattamista koskevan luvan hakijaa selvittä
1 . Onko Ruotsin, Suomen ja Itävallan liittymissopimus                            mään toimivaltaiselle viranomaiselle tai järjestää
       ta (') ja erityisesti sen 137 artiklan 2 kohtaa , 145 artiklan              tälle selvitettäväksi jokaisen tietyn aineen valmista
       2 kohtaa ja 149 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että                    jan nimen ja osoitteen , kun hakija aikoo ostaa
       kiellettynä siirtymätoimenpiteenä on pidettävä sitä, että                   valmistukseensa tätä ainetta ja käyttää sitä yhtenä
       kansallisella tasolla päätetään Ruotsin sokerilain ja                       lääkkeen aktiivisista ainesosista, ja tiedottamaan tai
       tämän lain muutoksen mukaisesti sokerin varastoimi                         järjestää toimivaltaiselle viranomaiselle tiedotetta
       sesta tavanomaiseen tasausvarastoon maksettavista                           vaksi paikasta ( paikoista ), joissa tätä ainetta valmis
       maksuista ?                                                                 tettaisiin , samoin kuin tämän aineen valmistajan
                                                                                käyttämistä valmistusmenetelmistä ja valvontates
       Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kieltävä :                          tausmenettelyistä ;
2 . Onko EY:n sokerialan markkinajärjestelyä , EY:n perus                    b ) vaatia markkinoille saattamista koskevan luvan
       tamissopimuksen artikloja eli erityisesti 39 ja 40 artik                   hakija ( joko erityisin lupaehdoin tai lykkäämällä
       laa, sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä annet                     markkinoille saattamista koskevan luvan myöntä
       tua neuvoston asetusta ( ETY ) N:o 1785/81 ( 2 ) ja komis                  mistä tai muuten ) joko noudattamaan edellä mainit
       sion asetusta ( EY) N:o 3300/94 ( 3 ) tulkittava siten, että                tuja vaatimuksia tai markkinoimaan lääkettään
       kiellettynä puuttumisena markkinajärjestelyyn on pi                        ainoastaan, jos valmistuksessa on käytetty aktiivisen
       dettävä sitä , että kansallisella tasolla päätetään Ruotsin                 ainesosan osia , jotka oli ostettu tietyiltä kolmansilta
       sokerilain ja tämän lain muutoksen mukaisesti sokerin                       osapuolilta ;
       varastoimisesta tavanomaiseen tasausvarastoon mak
       settavista maksuista ?
                                                                              c ) lykätä direktiivin 8 1 /85 l /ETY 8 artiklan mukaisia
                                                                                määräaikoja markkinoille saattamista koskevan
(') EYVL N:o C 241 , 29.8.1994                                                     luvan myöntämiselle , kunnes hakija on suostunut
( 2 ) EYVL N:o L 177, 1.7.1981 , s . 4                                             toimittamaan edellä a kohdassa mainitut tiedot ?
( 3 ) EYVL N:o L 341 , 30.12.1994 , s . 39 ( sitä ei ole vielä julkaistu
      suomeksi ).
                                                                          2 . Olisiko kysymysten 1 a—c vastauksen kannalta olen
                                                                              naista , jos hakijan ei olisi mahdollista kohtuullisesti
                                                                              selvittää edellä 1 a kohdassa mainittua tietoa , ja jos näin


title: Asia T-199/04: Gul Ahmed Textile Mills Ltd:n 28.5.2004 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
               28.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/24

         Gul Ahmed Textile Mills Ltd:n 28.5.2004 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne
   (Asia T-199/04)
   (2004/C 217/44)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Gul Ahmed Textile Mills Ltd, Landhi, Karachi (Pakistan) on nostanut 28.5.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan edustaja on lakimies L. Ruessmann ja prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Pakistanista peräisin olevien puuvillan tyyppisten vuodeliinavaatteiden tuonnissa 2 päivänä maaliskuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen N:o 397/2004 (1) 1 artiklan siltä osin kuin siinä määrätään polkumyyntitulli kantajan tuotteelle

               —

               velvoitetaan neuvosto korvaamaan oikeudenkäyntikulut

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja on pakistanilainen yhtiö, joka tuottaa vuodeliinavaatteita ja vie niitä Euroopan unioniin. Sen tuotteet ovat riitautetulla asetuksella määrättävän polkumyyntitullin alaisia. Kantaja esittää kyseisen asetuksen kumoamista koskevan kanteensa tueksi seuraavat perusteet:

               —

               asetuksen (EY) N:o 384/96 (2) 5 artiklan 7 ja 9 kohtaa ja Maailman kauppajärjestön polkumyyntisopimuksen 5.1 ja 5.2 artiklaa on rikottu tutkimuksen alkuunpanon osalta. Kantaja katsoo, että kantelu, jonka perusteella tutkimus aloitettiin, oli ilmeisen riittämätön siltä osin, mitä siinä on esitetty tosiseikkoina sekä siinä tutkimuksen aloittamisen tueksi esitettyjen päätelmien osalta

               —

               on tehty ilmeinen arviointivirhe, asetuksen (EY) N:o 384/96 2, 3 ja 5 artiklaa sekä 18 artiklan 4 kohtaa on rikottu sekä Maailman kauppajärjestön polkumyyntisopimusta on rikottu normaaliarvon laskemisen osalta

               —

               asetuksen (EY) N:o 384/96 2 artiklan 10 kohtaa ja Maailman kauppajärjestön polkumyyntisopimusta on rikottu sekä EY 253 artiklan mukainen perusteluvelvollisuus on laiminlyöty normaaliarvon ja vientihinnan vertailussa tehdyn oikaisun yhteydessä

               —

               on tehty ilmeinen arviointivirhe, asetuksen (EY) N:o 384/96 3 artiklaa ja Maailman kauppajärjestön polkumyyntisopimusta on rikottu siltä osin kuin kysymys siitä, onko aiheutunut merkittävää vahinkoa sekä polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja väitetyn vahingon välisen syy-yhteyden osoittamisen osalta.

      (1)  EUVL L 66, 4.3.2004, s. 1.

      (2)  EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1.


title: Asia C-194/17 P: Valitus, jonka Georgios Pandalis on tehnyt 14.4.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-15/16., Georgios Pandalis v. Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto, 14.2.2017 antamasta tuomiosta

text:
               11.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/10

         Valitus, jonka Georgios Pandalis on tehnyt 14.4.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-15/16., Georgios Pandalis v. Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto, 14.2.2017 antamasta tuomiosta
   (Asia C-194/17 P)
   (2017/C 300/14)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Georgios Pandalis (edustaja: Rechtsanwältin A. Franke)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto, LR Health & Beauty Systems GmbH

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii

               I.

               kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen 14.2.2017 antaman tuomion unionin tavaramerkkiin nro 001273119 ”Cystus” kohdistuvaa menettämismenettelyä koskevassa asiassa T-15/16

               II.

               kumoamaan EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 30.10.2015 antaman päätöksen unionin tavaramerkkiin nro 001273119 ”Cystus” kohdistuvaa menettämismenettelyä koskevassa asiassa R 2839/2014-1

               III.

               kumoamaan mitättömyysosaston 12.9.2014 menettämismenettelyssä nro 8374 C antaman päätöksen siltä osin kuin päätöksessä on julistettu menetetyksi unionin tavaramerkin nro 001273119 ”Cystus” rekisteröinti luokkaan 30 kuuluvia tavaroita ”lisäravintoaineet, ei lääkinnällisiin tarkoituksiin” varten

               IV.

               hylkäämään menettämistä koskevan vaatimuksen, jonka LR Health & Beauty Systems GmbH on EUIPO:n mitättömyysosastossa ja ensimmäisessä valituslautakunnassa kohdistanut unionin tavaramerkkiin nro 001273119 ”Cystus”, siltä osin kuin vaatimus koskee luokkaan 30 kuuluvia tavaroita ”lisäravintoaineet, ei lääkinnällisiin tarkoituksiin”

               V.

               Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja katsoo, että Euroopan unionin tavaramerkistä annetun asetuksen (EU-tavaramerkkiasetus) (1) 51 artiklan 1 kohdan a alakohdan toisen lauseen tulkinnassa ja soveltamisessa on tehty seuraavat oikeudelliset virheet:

               —

               Ensinnäkin tuomion perusteluissa on jätetty erittelemättä, mitkä säännöksen vaatimuksista ovat nimenomaan yksityiskohtaisen tarkastelun kohteena (onko käyttö tapahtunut tavaramerkille ominaisella tavalla, onko käyttö ollut tosiasiallista ja onko tavaramerkkiä käytetty suojan piiriin kuuluvissa tavaroissa tai palveluissa).

               —

               Toiseksi sen tutkimatta jättäminen, kuuluvatko ”Cystus”-tuotteet ravintolisädirektiivin 2 artiklan a alakohdassa olevan ravintolisien määritelmän piiriin.

               —

               Kolmanneksi niiden ”Cystus”-tuotteiden luokittelematta jättäminen, joissa asiassa kyseessä olevaa tavaramerkkiä on käytetty.

               —

               Neljänneksi tosiseikkojen vääristäminen arvioitaessa, ovatko ”Cystus”-tuotteet lisäravintoaineita ei-lääkinnällisiin tarkoituksiin, ja tämän seurauksena virheellinen johtopäätös, jonka mukaan tavaramerkkiä ei ole käytetty ei-lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitetuissa lisäravintoaineissa.

               —

               Viidenneksi on jätetty tutkimatta erikseen, ovatko tavaramerkkiä käyttäen markkinoidut imeskelytabletit (ei-lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitettuja) lisäravintoaineita.

         Valittaja katsoo myös, että perustelut ovat olleet puutteellisia sen toteamuksen yhteydessä, jonka mukaan ”Cystus”-tavaramerkkiä ei ole EU-tavaramerkkiasetuksen 51 artiklan 1 kohdan a alakohdan toisessa lauseessa tarkoitetulla tavalla tosiasiallisesti käytetty lisäravintoaineissa, jotka on tarkoitettu ei-lääkinnällisiin tarkoituksiin.

               —

               Ensinnäkin tuomion perustelujen valossa on mahdotonta ymmärtää, miksi valittajan esittämät tosiseikat ja todisteet eivät ole saaneet unionin yleistä tuomioistuinta vakuuttuneeksi siitä, että tavaramerkkiä on käytetty lisäravintoaineissa, jotka on tarkoitettu ei-lääkinnällisiin tarkoituksiin.

               —

               Toiseksi on riittämätöntä, että ratkaisu, jonka mukaan tavaramerkkiä ei ole käytetty sen suojan piiriin kuuluvissa lisäravintoaineissa, jotka on tarkoitettu ei-lääkinnällisiin tarkoituksiin, perustellaan sillä, että tietyt aihetodisteet puhuvat tällaista luokittelua vastaan, toteamatta samalla, missä tavaroissa tavaramerkkiä on muutoin käytetty.

               —

               Kolmanneksi ei ole tutkittu erikseen, ovatko tavaramerkkiä käyttäen markkinoidut imeskelytabletit (ei-lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitettuja) lisäravintoaineita, eikä tällöin ole selitetty, miksi tällaista asiaan kuuluvaa erittelyä ei ole tehty.

         Valittaja katsoo lisäksi, että EU-tavaramerkkiasetuksen 51 artiklan 1 kohdan a alakohdan 2 alakohdan tulkinnassa ja soveltamisessa on tehty seuraavat oikeudelliset virheet:

               —

               Ensinnäkin EU-tavaramerkkiasetuksen 51 artiklan 1 kohdan a alakohdan 2 alakohdan soveltamisedellytysten tutkiminen virheellisesti; on jätetty tutkimatta, onko tavaramerkkiä käytetty ei-lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitetuissa lisäravintoaineissa joko rekisteröidyssä muodossa tai muodossa, joka poikkeaa sen rekisteröidystä muodosta vain sellaisilta osin, että poikkeaminen ei vaikuta merkin erottamiskykyyn (EU-tavaramerkkiasetuksen 15 artiklan 1 kohdan a alakohta).

               —

               Toiseksi tavaramerkin luokitteleminen EU-tavaramerkkiasetuksen 7 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetuksi kuvailevaksi merkinnäksi, koska valittajalle ei jää tosiasiallista mahdollisuutta tavaramerkin käyttämiseen Cistus Incanus -kasviin perustuvissa ”Cystus”-tuotteissaan tavaramerkille ominaisella tavalla muutoin kuin kuvailevasti, vaikka unionin yleisen tuomioistuimen olisi EU-tavaramerkkiasetuksen 51 artiklan 1 kohdan a alakohdan toisen lauseen soveltamisedellytysten tutkimisen yhteydessä pitänyt katsoa, että tavaramerkillä on vähintään keskimääräinen erottamiskyky.

         Valittaja katsoo myös, että toteamus, jonka mukaan unionin tavaramerkkiä nro 001273119 ”Cystus” ei ole käytetty ei-lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitetuissa lisäravintoaineissa EU-tavaramerkkiasetuksen 51 artiklan 1 kohdan a alakohdan toisessa lauseessa tarkoitetulla tavalla tosiasiallisesti, on perusteluiltaan ristiriitainen ja riittämätön:

               —

               Yhtäältä toteamus, jonka mukaan tavaramerkin käyttäminen y-kirjaimen sisältävässä kirjoitusasussa i-kirjaimen sisältävän kirjoitusasun sijasta ei riitä osoittamaan sen käyttöä unionin tavaramerkkinä, ja samanaikainen väite, jonka mukaan tällä toteamuksella ei oteta kantaa EU-tavaramerkkiasetuksen 7 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetun ehdottoman hylkäysperusteen olemassaoloon, ovat keskenään ristiriidassa.

               —

               Toisaalta perustelut ovat riittämättömiä, koska niissä jätetään perustelematta, miksi tavaramerkin konkreettinen käyttötapa ei täytä EU-tavaramerkkiasetuksen 51 artiklan 1 kohdan a alakohdan toisen lauseen vaatimuksia.

         Valittaja katsoo lopuksi, että EU-tavaramerkkiasetuksen 75 artiklan toisen virkkeen tulkinnassa ja soveltamisessa on tehty oikeudellinen virhe. Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen olettaessaan virheellisesti, ettei valitusosasto ole ottanut kantaa väitteeseen EU-tavaramerkkiasetuksen 7 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetun rekisteröinnin esteen olemassaolosta.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009, EUVL L 78, s. 1.


title: Asia C-333/04: Euroopan yhteisöjen komission 2.8.2004 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne

text:
               11.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/34

         Euroopan yhteisöjen komission 2.8.2004 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-333/04)
   (2004/C 228/70)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 2.8.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Denis Martin ja Horstpeter Kreppel, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut vähimmäisvaatimuksista räjähdyskelpoisten ilmaseosten aiheuttamalle vaaralle mahdollisesti alttiiksi joutuvien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelun parantamiseksi (viidestoista direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) 16 päivänä syyskuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/92/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä

               —

               velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanoa varten varattu määräaika päättyi 30.6.2003.

      (1)  EYVL L 23, 28.1.2000, s. 57.


title: Asia T-175/10: Kanne 15.4.2010 — Milux v. SMHV (FERTILITYINVIVO)

text:
               19.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/50

      Kanne 15.4.2010 — Milux v. SMHV (FERTILITYINVIVO)
      (Asia T-175/10)
      (2010/C 161/79)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Milux Holding SA (Luxemburg, Luxemburg)) (edustaja: asianajaja J. Bojs)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

         Vaatimukset

                  —

                  Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 2.2.2010 asiassa R 1116/2009-4 tekemä päätös on kumottava

                  —

                  SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

         Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”FERTILITYINVIVO” luokkiin 9, 10 ja 44 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

         Tutkijan päätös: Yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen hylkääminen

         Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

         Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, ettei haettua tavaramerkkiä voida rekisteröidä yhteisön tavaramerkiksi sillä perusteella, ettei se sellaisenaan ole riittävän erottamiskykyinen.


title: Asia T-83/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 11.9.2008 — Italia v. komissio

text:
               22.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/61

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 11.9.2008 — Italia v. komissio
   (Asia T-83/05) (1)

   (2008/C 301/106)

      Oikeudenkäyntikieli: italia

   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 106, 30.4.2005.


title: Asia C-641/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Handelsgericht Wien (Itävalta) on esittänyt PVÄ – Verwertungsgesellschaft Rundfunk GmbH v. Hettegger Hotel Edelweiss GmbH

text:
               7.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 90/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Handelsgericht Wien (Itävalta) on esittänyt PVÄ – Verwertungsgesellschaft Rundfunk GmbH v. Hettegger Hotel Edelweiss GmbH
   (Asia C-641/15)
   (2016/C 090/07)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Handelsgericht Wien

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Verwertungsgesellschaft Rundfunk GmbH

      Vastaaja: Hettegger Hotel Edelweiss GmbH

      Ennakkoratkaisukysymys

   Täyttyykö vuokraus- ja lainausoikeuksista sekä tietyistä tekijänoikeuden lähioikeuksista henkisen omaisuuden alalla 12.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/115/EY (1) 8 artiklan 3 kohdassa säädetty tunnusmerkki ”pääsymaksua vastaan”, kun

               —

               yksittäisiin hotellihuoneisiin on sijoitettu televisiovastaanottimet ja hotellitoiminnan harjoittaja mahdollistaa eri televisio- ja radio-ohjelmien signaalin vastaanottamisen näiden laitteiden välityksellä (jäljempänä hotellihuoneen televisio) ja

               —

               hotellitoiminnan harjoittaja perii huoneen (jossa on televisio) käytöstä jokaiselta yöpymiseltä maksun (jäljempänä huonehinta), joka sisältää myös televisiovastaanottimen käytön ja sen kautta vastaanotettavissa olevat televisio- ja radio-ohjelmat?

      (1)  EUVL L 376, s. 28.


title: Asia C-308/05: Euroopan yhteisöjen komission 4.8.2005 Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
               1.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/10

         Euroopan yhteisöjen komission 4.8.2005 Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-308/05)
   (2005/C 243/16)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 4.8.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Antonio Aresu ja Hubert van Vliet.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut yleisestä tuoteturvallisuudesta 3 päivänä joulukuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/95/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, tai toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle;

               2)

               velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin 21 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset siten, että ne tulevat voimaan 15 päivästä tammikuuta 2004, ja että niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
   Komissio toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole tähän päivään mennessä toteuttanut näitä toimia, tai ainakaan se ei ole ilmoittanut niistä.


title: Asia T-376/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.9.2013 — Mamoli Robinetteria v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt — Kylpyhuonekalusteiden markkinat Belgiassa, Saksassa, Ranskassa, Italiassa, Alankomaissa ja Itävallassa — Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkominen — Hinnankorotusten koordinointi ja arkaluonteisten liiketaloudellisten tietojen vaihto — Puolustautumisoikeudet — Vuoden 2002 yhteistyötiedonanto — Lainvastaisuusväite — Kartellin tai muun yhteistoimintajärjestelyn käsite — Sakon määrän laskenta — Sakkojen määrän laskennasta annetut vuoden 2006 suuntaviivat — Vakavuus — Lisäsummakerroin)

text:
               9.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 325/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.9.2013 — Mamoli Robinetteria v. komissio
   (Asia T-376/10) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Kylpyhuonekalusteiden markkinat Belgiassa, Saksassa, Ranskassa, Italiassa, Alankomaissa ja Itävallassa - Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkominen - Hinnankorotusten koordinointi ja arkaluonteisten liiketaloudellisten tietojen vaihto - Puolustautumisoikeudet - Vuoden 2002 yhteistyötiedonanto - Lainvastaisuusväite - Kartellin tai muun yhteistoimintajärjestelyn käsite - Sakon määrän laskenta - Sakkojen määrän laskennasta annetut vuoden 2006 suuntaviivat - Vakavuus - Lisäsummakerroin)
   2013/C 325/42
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Mamoli Robinetteria SpA (Milano, Italia) (edustajat: asianajajat F. Capelli ja M. Valcada)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre, A. Antoniadis ja L. Malferrari, avustajinaan aluksi asianajajat F. Ruggeri Laderchi ja A. De Matteis, sitten F. Ruggeri Laderchi)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse ensisijaisesti SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamismenettelystä 23.6.2010 tehdyn komission päätöksen K(2010) 4185 lopullinen (asia COMP/39.092 — Kylpyhuonekalusteet) kumoamista koskevasta vaatimuksesta, siltä osin kuin se koskee kantajaa, ja toissijaisesti kantajalle määrätyn sakon poistamista tai sen määrän alentamista koskevasta vaatimuksesta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Mamoli Robinetteria SpA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 288, 23.10.2010.


title: Asia T-107/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 14.3.2007 — Aluminium Silicon Mill Products v. neuvosto (Kumoamiskanne — Polkumyynti — Venäjältä peräisin olevan piimetallin tuonti — Vahinko — Syy-yhteys)

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/37

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 14.3.2007 — Aluminium Silicon Mill Products v. neuvosto
   (Asia T-107/04) (1)

   (Kumoamiskanne - Polkumyynti - Venäjältä peräisin olevan piimetallin tuonti - Vahinko - Syy-yhteys)
   (2007/C 95/74)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Aluminium Silicon Mill Products GmbH (Zug, Sveitsi) (edustajat: asianajajat A. Willems ja L. Ruessmann)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamies: M. Bishop, avustajanaan asianajaja G. Berrisch)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: T. Scharf ja K. Talabér Ricz)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, jossa vaaditaan kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Venäjältä peräisin olevan piimetallin tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 22.12.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2229/2003 (EUVL L 339, s. 3).
   Tuomiolauselma

               1)

               Lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Venäjältä peräisin olevan piimetallin tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 22.12.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2229/2003 1 artikla kumotaan siltä osin kuin siinä otetaan käyttöön kantajaa koskeva polkumyyntitulli.

               2)

               Neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 106, 30.4.2004.