title: Asia C-663/17 P: Valitus, jonka Euroopan keskuspankki on tehnyt 24.11.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-247/16, Fursin ym. v. EKP, 12.9.2017 antamasta määräyksestä

text:
               29.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/16

         Valitus, jonka Euroopan keskuspankki on tehnyt 24.11.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-247/16, Fursin ym. v. EKP, 12.9.2017 antamasta määräyksestä
   (Asia C-663/17 P)
   (2018/C 032/23)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan keskuspankki (EKP) (asiamiehet: E. Koupepidou ja C. Hernández Saseta sekä B. Schneider, Rechtsanwalt)

      Muut osapuolet: Trasta Komercbanka AS, Ivan Fursin, Igors Buimisters, C & R Invest SIA, Figon Co. Ltd, GCK Holding Netherlands BV ja Rikam Holding SA

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin tuomioistuinta

               —

               kumoamaan valituksenalaisen määräyksen siltä osin kuin siinä katsotaan, että ensimmäisessä oikeusasteessa kantajina olleilla osakkeenomistajilla oli riidanalaisesta päätöksestä nostettavan kanteen edellyttämä asianosaisasema unionin yleisessä tuomioistuimessa (valituksenalaisen määräyksen tuomiolauselman 2 kohta)

               —

               antamaan lopullisen asiaratkaisun ja jättämään ensimmäisessä oikeusasteessa kantajina olleiden osakkeenomistajien kanteen tutkimatta

               —

               velvoittamaan ensimmäisen oikeusasteen kantajat vastaamaan oikeudenkäyntikuluista.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vetoaa valituksensa tueksi kolmeen valitusperusteeseen.

               1.

               Ensimmäisellä valitusperusteella väitetään, että ensimmäisessä oikeusasteessa kantajina olleilla osakkeenomistajilla (eli Trasta Komercbankan osakkeenomistajilla erotuksena Trasta Komercbankasta itsestään) ei ollut Trasta Komercbankan intressiin nähden erillistä intressiä nostaa kumoamiskannetta.
               Ensimmäinen valitusperuste perustuu seuraaviin väitteisiin:

                           —

                           Valittaja esittää, että unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi virheellisesti oikeuskäytäntöä, jossa edellytetään osakkeenomistajien osoittavan, että niillä on erillinen intressi nostaa kanne osittain omistamalleen yritykselle osoitetusta päätöksestä. Erityisesti valittaja katsoo unionin yleisen tuomioistuimen tehneen oikeudellisen virheen, kun se katsoi 12.9.2017 antamassaan määräyksessä, että kyseistä oikeuskäytäntöä ei voida soveltaa asiaan T-247/16.

                           —

                           Ensimmäisessä oikeusasteessa kantajina olleet osakkeenomistajat eivät valittajan mukaan ole osoittaneet, että niillä olisi ollut Trasta Komercbankan intressiin nähden erillinen intressi nostaa kumoamiskanne, sillä riidanalainen päätös ei vaikuttanut heidän oikeudelliseen asemaansa (erotuksena likvidaatiomenettelyn aloittamisesta, joka oli erillinen toimi). Osakkeenomistajat eivät voi väittää, että niillä olisi Trasta Komercbankan intressistä erillinen laillinen intressi siihen, että Trasta Komercbankalla on pankkilupa.

                           —

                           Erityisesti valittaja katsoo, ettei erillisenä laillisena intressinä voida pitää osakkeenomistajien vahinkoja tai niiden taloudellista intressiä saada osinkoja.

               2.

               Toisella valitusperusteella väitetään, ettei ensimmäisessä oikeusasteessa kantajina olleilla osakkeenomistajilla ollut asianosaisasemaa, koska riidanalainen päätös ei koskenut niitä henkilökohtaisesti.
               Toinen valitusperuste perustuu seuraaviin väitteisiin:

                           —

                           Riidanalainen päätös ei koske kanteen nostaneita osakkeenomistajia henkilökohtaisesti, sen ei voida katsoa vaikuttavan niihin tietyistä vain niille ominaisista syistä.

                           —

                           Kanteen nostaneet osakkeenomistajat eivät joutuneet riidanalaisen päätöksen seurauksena erilaiseen oikeudelliseen asemaan muihin osakkeenomistajiin tai Trasta Komercbankaan itseensä nähden.

               3.

               Kolmannella valitusperusteella väitetään, ettei ensimmäisessä oikeusasteessa kantajina olleilla osakkeenomistajilla ollut asianosaisasemaa, koska riidanalainen päätös ei koskenut niitä välittömästi.
               Kolmas valitusperuste perustuu seuraaviin väitteisiin:

                           —

                           Riidanalainen päätös ei koske kanteen nostaneita osakkeenomistajia välittömästi, sillä se ei vaikuta oikeuskäytännössä edellytetyllä tavalla olennaisesti niiden oikeuksiin.

                           —

                           Riidanalaisesta päätöksestä seuranneesta pelkästään taloudellisesta menetyksestä ei voida johtaa päätelmää, että niiden oikeudellinen asema (erotuksena Trasta Komercbankasta) olisi muuttunut kyseisten taloudellisten vaikutusten voimakkuudesta riippumatta.


title: Asia T-702/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 20.11.2017 – BikeWorld v. komissio (Kumoamiskanne — Sellaisen asianajajan suorittama edustus, joka ei ole kolmas osapuoli — Tutkimatta jättäminen)

text:
               29.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/31

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 20.11.2017 – BikeWorld v. komissio
   (Asia T-702/15) (1)

   ((Kumoamiskanne - Sellaisen asianajajan suorittama edustus, joka ei ole kolmas osapuoli - Tutkimatta jättäminen))
   (2018/C 032/43)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: BikeWorld GmbH (Sankt Ingbert, Saksa) (edustaja: asianajaja J. Jovy)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Flynn, B. Stromsky ja T. Maxian Rusche)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota osittain valtiontuesta SA.31550 (2012/C) (ex 2012/NN), jonka Saksa on myöntänyt Nürburgringille, 1.10.2014 annettu komission päätös (EU) 2016/151 (EUVL 2016, L 34, s. 1)

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               BikeWorld GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 68, 22.2.2016.


title: Asia T-250/16 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.12.2017 – Spadafora v. komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Kanteen osittainen tutkimatta jättäminen siksi, että sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat, ja osittainen hylkääminen siksi, että se on selvästi perusteeton — Kumoamisvaatimus — OLAFin oikeudellisen neuvonnan yksikön yksikön päällikön toimi — Valintamenettely — Esivalintalautakunta — Merkitsemättä jättäminen hakijoista laadittavaan esivalintaluetteloon nimittävän viranomaisen lopullista haastattelua varten — Puolueettomuus — Vahingonkorvausvaatimus — Menetetty mahdollisuus — Ratkaisukelpoinen asia)

text:
               29.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/26

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.12.2017 – Spadafora v. komissio
   (Asia T-250/16 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Kanteen osittainen tutkimatta jättäminen siksi, että sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat, ja osittainen hylkääminen siksi, että se on selvästi perusteeton - Kumoamisvaatimus - OLAFin oikeudellisen neuvonnan yksikön yksikön päällikön toimi - Valintamenettely - Esivalintalautakunta - Merkitsemättä jättäminen hakijoista laadittavaan esivalintaluetteloon nimittävän viranomaisen lopullista haastattelua varten - Puolueettomuus - Vahingonkorvausvaatimus - Menetetty mahdollisuus - Ratkaisukelpoinen asia))
   (2018/C 032/35)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Sergio Spadafora (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja G. Belotti)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi G. Gattinara ja C. Berardis-Kayser, sitten G. Gattinara ja L. Radu Bouyon)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (kolmas jaosto) 7.4.2016 antamasta määräyksestä Spadafora v. komissio (F-44/15, EU:F:2016:69) tehty valitus, jossa vaaditaan tämän määräyksen kumoamista.

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (kolmas jaosto) 7.4.2016 asiassa Spadafora v. komissio (F-44/15) antama määräys kumotaan muutoin paitsi siltä osin kuin siinä jätetään tutkittavaksi ottamisen edellytysten puuttumisen vuoksi vaatimus siitä, että sen 30.6.2014 tehdyn päätöksen kumoamisen vuoksi, jolla Euroopan unionin petostentorjuntaviraston (OLAF) ylijohtaja nimitti D:n yksikön päällikön toimeen tutkimusten tukipalvelujen osastoon kuuluvan oikeudellinen neuvonnan yksikköön, ja Euroopan komission varapuheenjohtaja K. Georgievan 5.1.2015 tekemän päätöksen Ares (2015) 43686, jolla hylättiin kantajan tekemä valitus R/994/19, vuoksi valintamenettely oli lainvastainen siitä ajankohdasta lukien, jolloin lainvastaisuus todettiin.

               2)

               Valitus hylätään muilta osin.

               3)

               Kumotaan 30.6.2014 tehty päätös, jolla OLAFin ylijohtaja nimitti D:n yksikön päällikön toimeen tutkimusten tukipalvelujen osastoon kuuluvan oikeudellinen neuvonnan yksikköön.

               4)

               Kumotaan Euroopan komission varapuheenjohtaja K. Georgievan 5.1.2015 tekemä päätös Ares (2015) 43686, jolla hylättiin kantajan tekemä valitus R/994/19.

               5)

               Ensimmäisessä oikeusasteessa nostettu kanne hylätään siltä osin kuin Sergio Spadafora vaati sen aineellisen vahingon korvaamista, joka hänelle aiheutui siitä, että hän menetti mahdollisuuden tulla valituksi yksikön päällikön toimeen tutkimusten tukipalvelujen osastoon kuuluvan oikeudellinen neuvonnan yksikköön.

               6)

               Komissio velvoitetaan korvaamaan muutoksenhakumenettelystä aiheutuneet ja ensimmäisen oikeusasteen menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 251, 11.7.2016.


title: Asia C-491/16: Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 16.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supremo Tribunal Administrativo – Portugali) – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP v. Maxiflor – Promoção e Comercialização de Plantas, Importação e Exportação, Lda (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta ja 99 artikla — Asetus (EY) N:o 1260/1999 — Asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 — 3 artiklan 1 kohta — Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaaminen — Monivuotisen ohjelman käsite — Soveltamisala)

text:
               29.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/5

         Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 16.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supremo Tribunal Administrativo – Portugali) – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP v. Maxiflor – Promoção e Comercialização de Plantas, Importação e Exportação, Lda
   (Asia C-491/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta ja 99 artikla - Asetus (EY) N:o 1260/1999 - Asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 - 3 artiklan 1 kohta - Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaaminen - Monivuotisen ohjelman käsite - Soveltamisala))
   (2018/C 032/07)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supremo Tribunal Administrativo

      Asianosaiset

      Valittaja: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP

      Vastapuoli: Maxiflor – Promoção e Comercialização de Plantas, Importação e Exportação, Lda

      Määräysosa

               1)

               Supremo Tribunal Administrativon (ylin hallintotuomioistuin, Portugali) ensimmäisen ja kolmannen kysymyksen tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat selvästi.

               2)

               Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18.12.1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 3 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan toista virkettä on tulkittava siten, että rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21.6.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999 9 artiklan f alakohdassa tarkoitettu toimenpideohjelma, kuten maatalouden ja maaseudun kehittämisen toimintaohjelma, joka on hyväksytty 30.10.2000 tehdyllä komission päätöksellä K(2000) 2878, ei kuulu näistä säännöksistä ensimmäisessä tarkoitettuun monivuotisen ohjelman käsitteeseen, jollei tässä ohjelmassa mainita jo toteutettavia konkreettisia toimia, minkä arvioiminen kuuluu ennakkoratkaisupyynnön esittäneelle tuomioistuimelle.

      (1)  EUVL C 441, 28.11.2016.


title: Asia T-332/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.12.2017 – Colgate-Palmolive v. EUIPO (360°) (EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin 360° rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdottomat hylkäysperusteet — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) — Käytön perusteella syntynyt erottamiskyky — Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 3 kohta))

text:
               29.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.12.2017 – Colgate-Palmolive v. EUIPO (360o)
   (Asia T-332/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Hakemus sanamerkin 360o rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdottomat hylkäysperusteet - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) - Käytön perusteella syntynyt erottamiskyky - Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 3 kohta)))
   (2018/C 032/36)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Colgate-Palmolive Co. (New York, New York, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat M. Zintler ja A. Stolz)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: M. Rajh)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 14.4.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 2288/2015-4), joka koskee hakemusta sanamerkin 360o rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Colgate-Palmolive Co. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 296, 16.8.2016.


title: Asia T-775/17: Kanne 28.11.2017 – Estampaciones Rubí v. komissio

text:
               29.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/40

         Kanne 28.11.2017 – Estampaciones Rubí v. komissio
   (Asia T-775/17)
   (2018/C 032/55)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Estampaciones Rubí, SAU (Vitoria-Gasteiz, Espanja) (edustajat: asianajajat D. Armesto Macías ja K. Caminos García)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että kanne ja siihen liitetyt asiakirjat voidaan ottaa tutkittavaksi

               —

               määräämään prosessinjohtotoimena, että komission on liitettävä asiakirja-aineistoon seuraavat asiakirjat kokonaisuudessaan ja poistettava niistä kolmansia koskevat luottamukselliset tiedot, mikäli niissä on tällaisia tietoja:

                           a)

                           26.3.2013 päivätty epävirallinen viesti, jolla vastattiin 22.2., 4.3. ja 12.3.2013 päivättyihin kirjelmiin (Álava)

                           b)

                           4.12.2012 päivätty epävirallinen kirje, jolla vastattiin 7.11.2012 päivättyyn kirjeeseen

               —

               kumoamaan mainittuihin asiakirjoihin sisältyvät komission päätökset

               —

               toissijaisesti toteamaan, että perussopimuksia on rikottu komission vaikenemisen vuoksi ja velvoittamaan komission vastaamaan kantajan 31.7.2017 esittämään kirjalliseen pyyntöön, jotta kantaja voi tuensaajana käyttää sille unionin oikeudessa tuen yhteensoveltuvuutta unionin oikeuden kanssa koskevan muodollisen tutkintamenettelyn osalta myönnettyjä menettelyllisiä oikeuksia ja

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Nyt käsiteltävänä olevassa kanteessa vaaditaan pääasiallisesti kumoamaan komission päätökset, joissa todettiin unionin oikeuden vastaisiksi tietyt verotuet, jotka kantaja oli saanut tiettyihin investointihankkeisiin sovellettavan 45 prosentin suuruisen veronhyvityksen muodossa ja jotka on annettu tiedoksi Diputación Foral de Álavan edustamille Espanjan veroviranomaisille 4.12.2012 päivätyllä komission ”epävirallisella viestillä” ja 26.3.2013 päivätyllä komission ”epävirallisella viestillä”, joihin kantaja on voinut tutustua kansallisen menettelyn yhteydessä.
   Nyt käsiteltävänä olevassa kanteessa vaaditaan toissijaisesti unionin yleistä tuomioistuinta toteamaan SEUT 265 artiklassa tarkoitettu komission laiminlyönti, koska komissio ei ole vastannut kantajan 31.7.2017 esittämään pyyntöön, jossa komissiota kehotettiin ottamaan kantaa siihen, olivatko edellä mainitut ”epäviralliset viestit” oikeudellisesti sitovia toimia, ja tarvittaessa kantajan pyyntöön saada tulla kuulluksi menettelyssä voidakseen esittää kaikki merkityksellisiksi katsomansa seikat.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että kanteen kohteena olevat päätökset on tehty noudattamatta vaadittuja menettelyllisiä vähimmäistakeita.

                           —

                           Kantaja väittää tässä yhteydessä, että komissio ei ole noudattanut vaadittuja menettelyllisiä vähimmäistakeita, kun se on todennut epävirallisissa viesteissä valtiontuen olevan unionin oikeuden vastainen, noudattamatta SEUT 108 artiklan 2 kohdassa vahvistettua menettelyä. Tämä menettelyn noudattamatta jättäminen tarkoittaa, että Euroopan unionin perusoikeuskirjassa vahvistettuja kantajan perusoikeuksia on loukattu.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 107 artiklan 3 kohdan rikkomiseen.

                           —

                           Kantaja väittää tässä yhteydessä, että kanteen kohteena olevat päätökset ovat virheellisiä siltä osin kuin niissä katsotaan, että tuki on unionin oikeuden vastainen, koska sillä ei ole kannustavaa vaikutusta.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu SEUT 265 artiklan rikkomiseen.

                           —

                           Kantaja väittää tässä yhteydessä, että se, että komissio ei ole vastannut sen pyyntöön, jossa komissiota kehotettiin ottamaan kantaa siihen, olivatko edellä mainitut ”epäviralliset viestit” oikeudellisesti sitovia toimia, ja tarvittaessa kuulemaan kantajaa tässä menettelyssä, tarkoittavat perussopimusten rikkomista, josta on aiheutunut kantajalle vahinkoa.


title: Asia C-496/16: Unionin tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 15.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen – Saksa) – Eurooppalaisten pidätysmääräysten täytäntöönpano, joiden kohteena on Pál Aranyosi (Ennakkoratkaisupyyntö — Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa — Puitepäätös 2002/584/JAI — Eurooppalainen pidätysmääräys — Täytäntöönpanosta kieltäytymisen perusteet — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 4 artikla — Epäinhimillisen tai halventavan kohtelun kielto — Vankeusolot pidätysmääräyksen antaneessa jäsenvaltiossa — Eurooppalaisen pidätysmääräyksen antanut oikeusviranomainen, joka on kumonnut eurooppalaisen pidätysmääräyksen — Luonteeltaan hypoteettinen kysymys — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               29.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/6

         Unionin tuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 15.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen – Saksa) – Eurooppalaisten pidätysmääräysten täytäntöönpano, joiden kohteena on Pál Aranyosi
   (Asia C-496/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa - Puitepäätös 2002/584/JAI - Eurooppalainen pidätysmääräys - Täytäntöönpanosta kieltäytymisen perusteet - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 4 artikla - Epäinhimillisen tai halventavan kohtelun kielto - Vankeusolot pidätysmääräyksen antaneessa jäsenvaltiossa - Eurooppalaisen pidätysmääräyksen antanut oikeusviranomainen, joka on kumonnut eurooppalaisen pidätysmääräyksen - Luonteeltaan hypoteettinen kysymys - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2018/C 032/08)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen

      Pääasian asianosanen

   Pál Aranyosi

      Määräysosa

   Lausunnon antaminen Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremenin (Bremenin osavaltion ylioikeus, Saksa) 12.9.2016 antamalla ratkaisulla tekemästä ennakkoratkaisupyynnöstä raukeaa.

      (1)  EUVL C 475, 19.12.2016.


title: Asia T-91/17: Kanne 29.11.2017 – L v. parlamentti

text:
               29.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/32

         Kanne 29.11.2017 – L v. parlamentti
   (Asia T-91/17)
   (2018/C 032/45)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: L (edustaja: asianajaja I. Coutant Peyre)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan parlamentin nimittävän viranomaisen 31.8.2016 tekemän päätöksen, jolla kieltäydyttiin hyväksymästä kantajan esittämää kahta lääkärintodistusta tiettyjen työstä poissaolojen oikeuttamiseksi ja jolla näin ollen todettiin asianomaiset poissaolot luvattomiksi.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan Euroopan unionin ja Liettuan oikeuden väärinkäytösten paljastajien suojelua koskevia periaatteita on loukattu.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan parlamentti laiminlöi huolenpitovelvoitettaan ja loukkasi hyvän hallinnon periaatetta.


title: Asia C-664/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Areios Pagos (Kreikka) on esittänyt 27.11.2017 – Ellinika Nafpigeia AE v. Panagiotis Anagnostopoulos ym.

text:
               29.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Areios Pagos (Kreikka) on esittänyt 27.11.2017 – Ellinika Nafpigeia AE v. Panagiotis Anagnostopoulos ym.
   (Asia C-664/17)
   (2018/C 032/24)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Areios Pagos

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Ellinika Nafpigeia AE

      Vastapuolet: Panagiotis Anagnostopoulos ym.

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiiviin 98/50/EY (1) 1 artiklan oikean merkityksen mukaan ja määritettäessä, onko kyse yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksesta, ”taloudellisena yksikkönä” pidettävä täysin itsenäisesti toimivaa tuotantoyksikköä, joka kykenee toimimaan taloudellisen tavoitteensa saavuttamiseksi ilman, että se lainkaan hankkii (ostamalla, lainaamalla, vuokraamalla tms.) tuotantotekijöitä (raaka-aineita, työvoimaa, kalustoa, lopputuotteen osia, tukipalveluita, taloudellisia resursseja jne.) kolmansilta osapuolilta? Vai riittääkö taloudelliseksi yksiköksi luonnehtimiseksi toiminnan kohteen erotettavuus, se, että kyseinen kohde voi tosiasiassa olla taloudellisen ponnistelun tavoitteena, ja mahdollisuus organisoida tuotantotekijät (raaka-aineet, koneet ja muu kalusto, työvoima ja tukipalvelut) asianmukaisesti kyseisen tavoitteen saavuttamiseksi ilman, että asiaan vaikuttaa, hankkiiko uusi toiminnasta vastuussa oleva toimija tuotantotekijöitä myös taloudellisen yksikön ulkopuoliselta taholta tai epäonnistuuko toimija tavoitteen saavuttamisessa kyseisessä yksittäistapauksessa?

               2)

               Onko direktiiviin 98/50/EY 1 artiklan oikean merkityksen mukaan katsottava vai ei, ettei kyseessä ole luovutus, siinä tapauksessa, että luovuttaja tai luovutuksensaaja tai molemmat tavoittelevat ei vain sitä, että uusi toimija jatkaa toimintaa menestyksekkäästi, vaan myös toiminnan tulevaa lakkaamista kyseisen yrityksen kustannuksella?

      (1)  Työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 77/187/ETY muuttamiseksi 29.6.1998 annettu neuvoston direktiivi 98/50/EY (EYVL 1998, L 201, s. 88)


title: Asia T-778/17: Kanne 28.11.2017 – Autostrada Wielkopolska v. komissio

text:
               29.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/41

         Kanne 28.11.2017 – Autostrada Wielkopolska v. komissio
   (Asia T-778/17)
   (2018/C 032/56)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Autostrada Wielkopolska S.A. (Poznań, Puola) (edustajat: asianajajat O. Geiss ja D. Tayar)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan asiassa SA.35356 (2013/C) (ex 2013/NN, ex 2012/N) Puolan Autostrada Wielkopolska S.A. -nimiselle yritykselle myöntämästä valtiontuesta 25.8.2017 tehdyn komission päätöksen ja

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on loukannut kantajan osallistumisoikeuksia, erityisesti oikeutta tulla kuulluksi ennen riidanalaisen päätöksen tekemistä

                           —

                           komissio ei ole antanut kantajalle asianmukaista tilaisuutta kommentoida valtion esittämää näyttöä

                           —

                           komissio on riistänyt kantajalta kantajan oikeuden esittää huomautuksia niistä keskeisistä asiakirjoista ja päätelmistä, joiden perusteella komissio on antanut riidanalaisen päätöksen,

                           —

                           sitä mahdollisuutta, että nämä laiminlyönnit ovat vaikuttaneet kyseisen asian lopputulemaan, ei voida sulkea pois.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen ja tosiseikkoja koskevan virheen, kun se on soveltanut virheellistä arviointiperustetta määrittääkseen sen, ovatko SEUT 107 artiklan 1 kohdan soveltamisedellytykset täyttyneet, ja soveltanut kyseistä (virheellistä) arviointiperustetta, mikä rikkoo SEUT 107 artiklan 1 kohtaa

                           —

                           komission näkemys siitä, että SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu etu oli olemassa, perustuu ainoastaan ”kohta-kohdalta”-vertaamiseen

                           —

                           komissio käytti yksityinen sijoittaja -arviointiperustettaan vasta sen jälkeen, kun se oli jo päättänyt, että SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu etu oli olemassa

                           —

                           komission ”kohta kohdalta -vertailu” -arviointiperuste on oikeudelliselta kannalta virheellinen

                           —

                           komissio teki ilmeisiä arviointivirheitä, kun se suoritti ”kohta kohdalta -vertailu” arviointiperusteen mukaisen arviointinsa, muun muassa, koska se ei ottanut huomioon sellaisia merkityksellisiä tietoja, jotka olivat sen saatavilla silloin, kun se teki riidanalaisen päätöksen.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio teki oikeudellisen ja tosiseikkoja koskevan virheen, koska se ei soveltanut yksityinen sijoittaja -arviointiperustetta asiaa koskevan oikeuskäytännön mukaisesti ja koska se ei esittänyt riittäviä perusteluja ja rikkoi näin ollen SEUT 107 artiklan 1 kohtaa

                           —

                           komissio ei käyttänyt yksityinen sijoittaja -arviointiperustetta keskeisenä osana SEUT 107 artiklan 1 kohtaan perustuvaa arviointiaan eikä siis noudattanut asiaa koskevaa oikeuskäytäntöä

                           —

                           komissio ei ottanut huomioon sellaisia merkityksellisiä tietoja, jotka olivat sen saatavilla silloin, kun se teki riidanalaisen päätöksen, ja joita tavanomaisen varovainen ja huolellinen yksityinen omistaja tilanteessa, joka mahdollisimman läheisesti vastaisi valtion tilannetta, ei lähtökohtaisesti olisi jättänyt huomiotta.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jossa väitetään, että komission päätelmä tuen soveltumattomuudesta perustuu virheellisiin päätelmiin ja että siinä on sisäisiä ristiriitoja

                           —

                           komissio nimittäin erehtyi katsoessaan, että valtion varat hyödyttivät vain sijoittajia.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio teki ilmeisen tosiseikkoja koskevan virheen ja oikeudellisen virheen, kun se laskiessaan valtiontuen määrää ei suorittanut omaa arviointiaan eikä esittänyt asianmukaisia perusteluja

                           —

                           komission näkemyksessä liikamaksuista vuoden 2005 syyskuun ja vuoden 2007 lokakuun välisenä aikana on perustavanlaatuisia arviointivirheitä

                           —

                           komissio ei ottanut huomioon merkityksellisiä tietoja, jotka olivat saatavilla riidanalaista päätöstä tehtäessä


title: Asia T-737/17: Kanne 7.11.2017 – Wattiau v. parlamentti

text:
               29.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/33

         Kanne 7.11.2017 – Wattiau v. parlamentti
   (Asia T-737/17)
   (2018/C 032/46)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Francis Wattiau (Bridel, Luxemburg) (edustajat: asianajajat S. Orlandi ja T. Martin)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan maksutoimiston korvauslaskelmaan nro 244 sisältyvän päätöksen, jolla 843,01 euron rahamäärä on määrätty jäämään kantajan vastuulle

               —

               tarvittaessa kumoamaan nimittävän viranomaisen 2.8.2017 antaman päätöksen

               —

               velvoittamaan parlamentin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja esittää väitteen, jonka mukaan Euroopan unionin ja Luxemburgin sairaalaliiton (fédération des hôpitaux luxembourgeois) välinen sopimus yhteiseen sairausvakuutusjärjestelmään kuuluvien henkilöiden sairauskulujen korottamisesta Luxemburgissa 15 prosentilla on lainvastainen. Tämä lainvastaisuusväite perustuu kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kieltoa koskevan periaatteen loukkaamiseen sekä erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan 12 ja 14 artiklan rikkomiseen.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu asetuksen N:o 966/2012 30 artiklassa ja Euroopan unionin virkamiesten sairausvakuutusjärjestelmästä annettujen yhteisten määräysten 43 artiklassa ilmaistun moitteettoman varainhoidon periaatteen loukkaamiseen.


title: Asia C-615/16: Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 21.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supremo Tribunal Administrativo – Portugali) – Giovanna Judith Kerr v. Fazenda Pública (Ennakkoratkaisupyyntö — Verotus — Arvonlisävero (ALV) — Direktiivi 2006/112/EY — 15 artiklan 2 kohta ja 135 artiklan 1 kohdan f alakohta — Kiinteän omaisuuden käyttöoikeudet — Verovapautukset — Soveltamisala — Liiketoimen käsite)

text:
               29.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/7

         Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 21.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supremo Tribunal Administrativo – Portugali) – Giovanna Judith Kerr v. Fazenda Pública
   (Asia C-615/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Arvonlisävero (ALV) - Direktiivi 2006/112/EY - 15 artiklan 2 kohta ja 135 artiklan 1 kohdan f alakohta - Kiinteän omaisuuden käyttöoikeudet - Verovapautukset - Soveltamisala - Liiketoimen käsite))
   (2018/C 032/09)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supremo Tribunal Administrativo

      Asianosaiset

      Valittaja: Giovanna Judith Kerr

      Vastapuoli: Fazenda Pública

      Määräysosa

   Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 15 artiklan 2 kohtaa ja 135 artiklan 1 kohdan f alakohtaa on tulkittava siten, että tässä viimeksi mainitussa säännöksessä tarkoitettu liiketoimen käsite voi käsittää pääasian valittajan harjoittaman kaltaisen toiminnan sillä edellytyksellä, että kyseinen toiminta on sellaisen välittäjän toimintaa, joka tarjoaa palkkiota vastaan palvelun arvopapereihin liittyviä rahoitustoimia koskevan sopimuksen yhdelle osapuolelle ja kun tämä palvelu koostuu tarvittavista toimenpiteistä, jotta myyjä ja ostaja allekirjoittavat tämän sopimuksen ilman, että välittäjä itse allekirjoittaa kyseistä sopimusta ja joka tapauksessa ilman, että välittäjällä on omaa intressiä sopimuksen sisältöön. Kansallisen tuomioistuimen tehtäviin kuuluu tarkistaa, täyttyvätkö nämä edellytykset sen käsiteltäväksi saatetussa asiassa.

      (1)  EUVL C 151, 15.5.2017.


title: Asia T-784/17: Kanne 4.12.2017 – Strabag Belgium v. parlamentti

text:
               29.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/43

         Kanne 4.12.2017 – Strabag Belgium v. parlamentti
   (Asia T-784/17)
   (2018/C 032/57)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Strabag Belgium (Antwerpen, Belgia) (edustajat: asianajajat M. Schoups, K. Lemmens ja M. Lahbib)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan tutkittavaksi nyt käsiteltävän kumoamiskanteen ja toteamaan sen perustelluksi ja

         näin ollen

               —

               kumoamaan i) Euroopan parlamentin päätöksen, jonka päiväys on tuntematon ja jossa ei hyväksytä Strabag Belgiumin tekemää tarjousta, joka koskee puitesopimusta pääurakoitsijan töistä Euroopan parlamentin Brysselissä sijaitsevia rakennuksia varten (tarjouspyyntö nro 06/D20/2017/M036) ja joka annettiin tiedoksi 24.11.2017 päivätyllä kirjeellä, sekä ii) Euroopan parlamentin päätöksen, jonka päiväys on tuntematon ja jossa päätetään tehdä hankintasopimus, joka koskee puitesopimusta pääurakoitsijan töistä Euroopan parlamentin Brysselissä sijaitsevia rakennuksia varten (tarjouspyyntö nro 06/D20/2017/M036) viiden muun tarjoajan kuin Strabag Belgiumin kanssa sekä

               —

               hyväksymään Strabag Belgiumin pyynnön, joka koskee seuraavien asiakirjojen toimittamista:

                           —

                           hankinta-asiakirjat, joiden yhteydessä parlamentin ja tarjoajien välinen poikkeuksellisia hintoja koskeva yhteydenpito on säilytetty unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 soveltamissäännöistä 30.10.2015 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2015/2462 160 artiklan 3 kohdan mukaisesti

                           —

                           hankintapäätös, jonka päiväys on tuntematon ja jossa päätetään tehdä sopimus viiden muun tarjoajan kanssa ja olla hyväksymättä Strabag Belgiumin tekemää tarjousta

                           —

                           tarjousten arviointikertomus

               —

               velvoittamaan Euroopan parlamentin korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien oikeudenkäyntikorvaus

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen ainoaan kanneperusteeseen, joka perustuu seuraavien säännösten rikkomiseen:

               i)

               unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25.10.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 966/2012 (EUVL 2012, L 298, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 28.10.2015 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU, Euratom) 2015/1929 (EUVL 2015, L 286, s. 1), 110 artiklan 5 kohta, jossa säädetään, että komissiolle siirretään valta antaa 210 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä yksityiskohtaisista säännöistä, jotka koskevat ratkaisuperusteita, kokonaistaloudellisesti edullisin tarjous mukaan lukien

               ii)

               151 artikla, sellaisena kuin se on muutettuna unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 soveltamissäännöistä annetun delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 muuttamisesta 30.10.2015 annetulla komission delegoidulla asetuksella (EU) 2015/2462 (EUVL 2015, L 342, s. 7), jossa säädetään poikkeuksellisen alhaisiin tarjouksiin sovellettavista säännöistä sekä

               iii)

               asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 102 artikla, joka koskee julkisissa hankinnoissa noudatettavia yleisiä avoimuuden, suhteellisuuden, tasapuolisen kohtelun ja syrjimättömyyden periaatteita.


title: Asia C-131/17: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 23.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal da Relação do Porto – Portugali) – Hélder José Cunha Martins v. Fundo de Garantia Automóvel (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 47 artikla — Oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen — Sellaista kysymystä ei ole esitetty, joka koskee muuta unionin oikeussääntöä kuin perusoikeuskirjaa — Unionin tuomioistuimen toimivallan puuttuminen)

text:
               29.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/7

         Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 23.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal da Relação do Porto – Portugali) – Hélder José Cunha Martins v. Fundo de Garantia Automóvel
   (Asia C-131/17) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 47 artikla - Oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen - Sellaista kysymystä ei ole esitetty, joka koskee muuta unionin oikeussääntöä kuin perusoikeuskirjaa - Unionin tuomioistuimen toimivallan puuttuminen))
   (2018/C 032/10)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal da Relação do Porto

      Asianosaiset

      Valittaja: Hélder José Cunha Martins

      Vastapuoli: Fundo de Garantia Automóvel

      Määräysosa

   Euroopan unionin tuomioistuin ei selvästi ole toimivaltainen vastaamaan Tribunal da Relação do Porton (Porton ylioikeus, Portugali) esittämiin kysymyksiin.

      (1)  EUVL C 168, 29.5.2017.


title: Asia T-785/17: Kanne 27.11.2017 – Ilhan v. EUIPO – Time Gate (SPORTSWEAR COMPANY BIG SAM)

text:
               29.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/44

         Kanne 27.11.2017 – Ilhan v. EUIPO – Time Gate (SPORTSWEAR COMPANY BIG SAM)
   (Asia T-785/17)
   (2018/C 032/58)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Ercan Ilhan (Istanbul, Turkki) (edustaja: asianajaja S. Can)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Time Gate GmbH (Köln, Saksa)

      EUIPO:ssa käyty menettely

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Sanaosat SPORTSWEAR COMPANY BIG sisältävän kuviomerkin Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti – Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti nro 891 276

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 13.9.2017 asiassa R 974/2016-5 tekemä päätös.

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston viidennen valituslautakunnan (EUIPO) 13.9.2017 asiassa (R 974/2016-5) tekemän päätöksen ja täten rekisteröi tavaramerkin Sportswear Company BIG SAM

               —

               velvoittaa Time Gate GmbH:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja

               —

               velvoittaa EUIPO:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      Oikeudelliset perusteet

               —

               Käytön salliminen asetuksen N:o 207/2009 54 artiklan nojalla

               —

               Tavaramerkkien välisen sekaannusvaaran virheellinen arviointi.


title: Asia C-232/17: Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 21.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Budai Központi Kerületi Bíróság – Unkari) – VE v. WD (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta ja 94 artikla — Kuluttajansuoja — Direktiivi 93/13/ETY — Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot — Ulkomaan valuutan määräinen luottosopimus — Riittävien täsmennysten puuttuminen pääasiaan liittyvistä tosiseikoista ja oikeudellisista seikoista sekä syistä, joiden vuoksi ennakkoratkaisukysymykseen annettava vastaus on tarpeen — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               29.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/8

         Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 21.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Budai Központi Kerületi Bíróság – Unkari) – VE v. WD
   (Asia C-232/17) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta ja 94 artikla - Kuluttajansuoja - Direktiivi 93/13/ETY - Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot - Ulkomaan valuutan määräinen luottosopimus - Riittävien täsmennysten puuttuminen pääasiaan liittyvistä tosiseikoista ja oikeudellisista seikoista sekä syistä, joiden vuoksi ennakkoratkaisukysymykseen annettava vastaus on tarpeen - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen))
   (2018/C 032/11)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Budai Központi Kerületi Bíróság

      Asianosaiset

      Kantaja: VE

      Vastaaja: WD

      Määräysosa

   Budai Központi Kerületi Bíróságin (Budan keskinen piirituomioistuin, Unkari) 10.4.2017 tekemällään päätöksellä esittämän ennakkoratkaisupyynnön tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat selvästi.

      (1)  EUVL C 256, 7.8.2017.


title: Asia T-787/17: Kanne 28.11.2017 – Parfümerie Akzente v. EUIPO (GlamHair)

text:
               29.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/45

         Kanne 28.11.2017 – Parfümerie Akzente v. EUIPO (GlamHair)
   (Asia T-787/17)
   (2018/C 032/59)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Parfümerie Akzente GmbH (Pfedelbach, Saksa) (edustajat: asianajajat O. Spieker, A. Schönfleisch ja M. Alber)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki GlamHair – Rekisteröintihakemus nro 15 211 956

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 25.9.2017 asiassa R 82/2017-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-740/17: Kanne 2.11.2017 – DEI v. komissio

text:
               29.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/33

         Kanne 2.11.2017 – DEI v. komissio
   (Asia T-740/17)
   (2018/C 032/47)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou ΑΕ (DEI) (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat E. Bourtzalas, E. Salaka, C. Synodinos, C. Tagaras ja D. Waelbroeck)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa asiassa SA 38101 (2015/NN) (ex 2013/CP) – Kustannuksia alempien sähkötariffien muodossa välimiesoikeuden tuomion perusteella Aluminium SA:lle myönnetyksi väitetty Kreikan valtiontuki – 14.8.2017 annetun komission päätöksen C(2017) 5622 final siltä osin kuin siinä kumotaan 12.6.2014 ja 25.3.2015 annetut komission toimet

               —

               kumoaa asiassa SA.38101(2015/NN)(ex 2013/CP) 14.8.2017 annetun komission päätöksen C(2017) 5622 final siltä osin kuin siinä todetaan, ettei Aluminiumille ole myönnetty valtiotukea ja ettei komissiolla ollut tämän vuoksi velvollisuutta aloittaa SEUT 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua muodollista tutkintamenettelyä

               —

               kumoaa asiassa SA.38101(2015/NN)(ex 2013/CP) 14.8.2017 annetun komission päätöksen C(2017) 5622 final siltä osin kuin siinä todetaan, että DEI:n kantelu, joka koski RAE:n (Kreikan energia-alan sääntelyviranomainen) päätöksessä 346/2012 olevien perusteluiden perusteella myönnettyä valtiontukea, oli menettänyt tarkoituksensa välimiesoikeuden antaman tuomion 1/2013 vuoksi RAE:n pysyvän välimiesmenettelyn yhteydessä ja

               —

               velvoittaa komission korvaamaan DEI:n oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen.

               1)

               Ilmeinen oikeudellinen virhe unionin tuomioistuimen asiassa C-228/16 P antaman tuomion tulkinnassa ja siinä annettua ratkaisua koskeva ristiriita

               2)

               Asetuksen 2015/1589 (1) 24 artiklan 2 kohdan rikkominen, erityisesti sen perusteella komissiolle syntyvien velvoitteiden riittämätön täytäntöönpano, kuulluksi tulemista koskevan oikeuden loukkaaminen sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan noudattamatta jättäminen

               3)

               Riittävien perusteluiden puuttuminen, ristiriita ja laiminlyöty velvollisuus tutkia kaikki relevantit tosiseikat ja oikeudelliset seikat sellaisen päätelmän osalta, jonka mukaan välityssopimuksessa, jonka perusteella edellä mainittu välimiesoikeuden tuomio 1/2013 annettiin, määritellään ”selvät ja objektiiviset muuttujat”, jotka ”rajoittivat välimiesten harkintavaltaa” ja joiden ”loogisena seurauksena” oli lopuksi vahvistettu sähkötariffi

               4)

               Ilmeinen oikeudellinen virhe asiantuntevaa yksityistä sijoittajaa koskevan periaatteen ja SEUT 107 artiklan 1 kohdan ja SEUT 108 artiklan 2 kohdan tulkinnassa ja soveltamisessa sen päättelyn osalta, jonka mukaan välimiesoikeuden antamassa tuomiossa vahvistettu sähkötariffi on ”looginen seuraus asianmukaisesti välityssopimuksessa määritellyistä muuttujista”

               5)

               Ilmeinen oikeudellinen virhe SEUT 107 artiklan ja 108 artiklan tulkinnassa ja soveltamisessa sen päättelyn osalta, jonka mukaan komissiolla ei ollut velvollisuutta suorittaa monitahoista taloudellista arviointia, ja ilmeinen oikeudellinen virhe ja tosiseikkojen ilmeinen virheellinen arviointi siltä osin kuin komissio ei tutkinut ratkaisevia kysymyksiä sitä koskevaa päätelmää varten, oliko asiassa kyseessä valtiontuki

               6)

               Ilmeinen oikeudellinen virhe SEUT 107 artiklan 1 kohdan ja SEUT 108 artiklan 2 kohdan soveltamisessa ja tosiseikkojen ilmeinen virheellinen arviointi asiantuntevan yksityisen markkinataloussijoittajan kriteerin soveltamisessa

               7)

               Ilmeinen oikeudellinen virhe SEUT 107 artiklan 1 artiklan tulkinnassa ja soveltamisessa, riittäviä perusteluita koskevan velvollisuuden laiminlyönti ja tosiseikkojen ilmeinen virheellinen arviointi siltä osin kuin komissio päätti olla tutkimatta tarkemmin DEI:n vuonna 2012 tekemää kantelua SEUT 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla, koska se arvioi, että ”kantelu oli menettänyt tarkoituksensa” välimiesoikeuden antaman tuomion 1/2013 vuoksi.

      (1)  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 13.7.2015 annettu neuvoston asetus (EU) 2015/1589 (EUVL 2015, L 248, s. 9).


title: Asia C-243/17: Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 16.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supremo Tribunal Administrativo – Portugali) – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP v. António da Silva Rodrigues (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta ja 99 artikla — Asetus (EY) N:o 1260/1999 — Asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 — 3 artiklan 1 kohta — Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaaminen — Monivuotisen ohjelman käsite — Soveltamisala)

text:
               29.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/8

         Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 16.11.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supremo Tribunal Administrativo – Portugali) – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP v. António da Silva Rodrigues
   (Asia C-243/17) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta ja 99 artikla - Asetus (EY) N:o 1260/1999 - Asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 - 3 artiklan 1 kohta - Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaaminen - Monivuotisen ohjelman käsite - Soveltamisala))
   (2018/C 032/12)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supremo Tribunal Administrativo

      Asianosaiset

      Kantaja: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP

      Vastaaja: António da Silva Rodrigues

      Määräysosa

               1)

               Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18.12.1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 3 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan toista virkettä on tulkittava siten, että kun kyseessä ei ole jatkuva tai toistuva sääntöjenvastaisuus, siinä tarkoitettu neljän vuoden vanhentumisaika alkaa kulua sääntöjenvastaisuuden tapahtumispäivästä.

               2)

               Supremo Tribunal Administrativon (ylin hallintotuomioistuin, Portugali) toisen, kolmannen ja neljännen kysymyksen tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat selvästi.

      (1)  EUVL C 256, 7.8.2017.


title: Asia T-788/17: Kanne 29.11.2017 – Szabados v. EUIPO – Sociedad Española de Neumología y Cirugía Torácica (Separ) (MicroSepar)

text:
               29.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/45

         Kanne 29.11.2017 – Szabados v. EUIPO – Sociedad Española de Neumología y Cirugía Torácica (Separ) (MicroSepar)
   (Asia T-788/17)
   (2018/C 032/60)
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Andreas Szabados (Grünwald, Saksa) (edustaja: asianajaja S. Wobst)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Sociedad Española de Neumología y Cirugía Torácica (Separ) (Barcelona, Espanja)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-sanamerkki MicroSepar – Rekisteröintihakemus nro 14 576 532

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 21.9.2017 asiassa R 2420/2016-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-746/17: Kanne 13.11.2017 – TrekStor v. EUIPO – Beats Electronics (i.Beat jump)

text:
               29.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/35

         Kanne 13.11.2017 – TrekStor v. EUIPO – Beats Electronics (i.Beat jump)
   (Asia T-746/17)
   (2018/C 032/48)
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: TrekStor Ltd (Hongkong) (edustajat: asianajajat O. Spieker, M. Alber ja A. Schönfleisch)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Beats Electronics LLC (Culver City, Kalifornia, Yhdysvallat)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki i.Beat jump – EU-tavaramerkki nro 4 729 075

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 12.9.2017 asiassa R 2236/2016-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin siinä hyväksytään mitättömyysvaatimuksen esittäjän mitättömyysvaatimus ja kumotaan kantajan oikeudet EU-tavaramerkkiin nro 4 729 075

               —

               hylkää mitättömyysvaatimuksen esittäjän mitättömyysvaatimuksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien kantajalle Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) valituslautakunnassa aiheutuneet välttämättömät kustannukset.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen 2017/1001 58 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen 2017/1001 18 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-796/17: Kanne 6.12.2017 – Mouldpro v. EUIPO – Wenz Kunststoff (MOULDPRO)

text:
               29.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/46

         Kanne 6.12.2017 – Mouldpro v. EUIPO – Wenz Kunststoff (MOULDPRO)
   (Asia T-796/17)
   (2018/C 032/61)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Mouldpro ApS (Ballerup, Tanska) (edustaja: asianajaja W Rebernik)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Wenz Kunststoff GmbH & Co. KG (Lüdenscheid, Saksa)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”MOULDPRO” – EU-tavaramerkki nro 10 022 317

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 16.10.2017 asiassa R 2153/2015-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen, ja

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut, valituslautakunnassa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      Kanneperusteet

               —

               haltija tai asiamies on rekisteröinyt tavaramerkin lainvastaisesti, tavaramerkkiasetuksen 51 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 8 artiklan 3 kohta,

               —

               aikaisempia rekisteröimättömiä tavaramerkkioikeuksia on käytetty liike-elämässä, tavaramerkkiasetuksen 53 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 8 artiklan 4 kohta, ja

               —

               haltija haki tavaramerkkiä vilpillisessä mielessä, tavaramerkkiasetuksen 52 artiklan 1 kohdan b alakohta.


title: Asia T-213/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.12.2017 – El Corte Inglés v. EUIPO – Elho Business & Sport (FREE STYLE) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki FREE STYLE — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) — Asetuksen N:o 207/2009 76 artikla (josta on tullut asetuksen 2017/1001 95 artikla) — Yhdenvertainen kohtelu)

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/33

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.12.2017 – El Corte Inglés v. EUIPO – Elho Business & Sport (FREE STYLE)
   (Asia T-213/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki FREE STYLE - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) - Asetuksen N:o 207/2009 76 artikla (josta on tullut asetuksen 2017/1001 95 artikla) - Yhdenvertainen kohtelu))
   (2018/C 104/43)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: El Corte Inglés, SA (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja J. L. Rivas Zurdo)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: S. Bonne)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Elho Business & Sport Vertriebs GmbH (Obergriesbach, Saksa) (edustaja: asianajaja E. Warnke)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 12.2.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 378/2015-1), joka koskee osapuolten Elho Business & Sport ja El Corte Inglés välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               El Corte Inglés, SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 243, 4.7.2016.


title: Asia C-2/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Lietuvos Respublikos Konstitucinis Teismas (Liettua) on esittänyt 2.1.2018 – Ryhmä Liettuan parlamentin (Seimas) jäseniä

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Lietuvos Respublikos Konstitucinis Teismas (Liettua) on esittänyt 2.1.2018 – Ryhmä Liettuan parlamentin (Seimas) jäseniä
   (Asia C-2/18)
   (2018/C 104/24)
   Oikeudenkäyntikieli: liettua

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Lietuvos Respublikos Konstitucinis Teismas

      Pääasian asianosaiset

      Hakija: Ryhmä Liettuan parlamentin (Seimas) jäseniä

      Muu osapuoli: Lietuvos Respublikos Seimas (Liettuan parlamentti)

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko asetuksen N:o 1308/2013 (1) 148 artiklan 4 kohtaa tulkita siten, että raakamaidon tuottajien neuvotteluvoiman vahvistamiseksi ja sopimattomien kaupallisten menettelyjen estämiseksi sekä jäsenvaltion maito- ja maitotuotealan tiettyjen rakenteellisten erityispiirteiden ja maitomarkkinoiden muutosten huomioon ottamiseksi siinä ei kielletä sellaisen kansallisen säännöstön käyttöönottoa, jolla sopimuspuolten vapautta neuvotella raakamaidon ostohinnasta rajoitetaan siten, että raakamaidon ostajaa kielletään maksamasta eri hintaa raakamaidosta myydyn maidon määrän mukaan ryhmitellyille saman ryhmän raakamaidon myyjille, jotka eivät kuulu hyväksyttyyn maidontuottajien organisaatioon, raakamaidosta, joka on samanlaatuista ja jonka koostumus on sama kuin maidon, joka toimitetaan ostajalle samalla menetelmällä, joten sopimuspuolet eivät voi sopia erilaisesta raakamaidon ostohinnasta ottamalla huomioon muita tekijöitä?

               2)

               Voidaanko asetuksen N:o 1308/2013 148 artiklaa tulkita siten, että raakamaidon tuottajien neuvotteluvoiman vahvistamiseksi ja sopimattomien kaupallisten menettelyjen estämiseksi sekä jäsenvaltion maito- ja maitotuotealan tiettyjen rakenteellisten erityispiirteiden ja maitomarkkinoiden muutosten huomioon ottamiseksi siinä ei kielletä sellaisen kansallisen säännöstön käyttöönottoa, jolla sopimuspuolten vapautta neuvotella raakamaidon ostohinnasta rajoitetaan siten, että raakamaidon ostajaa kielletään alentamasta perusteetta raakamaidon ostohintaa, ja jonka mukaan hinnan alentaminen yli 3 prosentilla on mahdollista vain jos valtion valtuuttama toimielin vahvistaa tämän alennuksen olevan perusteltu?

      (1)  Maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 992/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta 17.12.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1308/2013 (EUVL 2013, L 347, s. 671).


title: Asia C-28/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 17.1.2018 – Verein für Konsumenteninformation v. Deutsche Bahn AG

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/22

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 17.1.2018 – Verein für Konsumenteninformation v. Deutsche Bahn AG
   (Asia C-28/18)
   (2018/C 104/28)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberster Gerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Verein für Konsumenteninformation

      Vastapuoli: Deutsche Bahn AG

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko euromääräisiä tilisiirtoja ja suoraveloituksia koskevista teknisistä ja liiketoimintaa koskevista vaatimuksista sekä asetuksen (EY) N:o 924/2009 muuttamisesta 14.3.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 260/2012 (1) (SEPA-asetus) 9 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että maksunsaajaa kielletään asettamasta SEPA-suoraveloitusjärjestelmässä suoritettavan maksun edellytykseksi sitä, että maksajan kotipaikka on jäsenvaltiossa, jossa on myös maksunsaajan kotipaikka, jos maksun suorittaminen on mahdollista myös jollain toisella maksuvälineellä, kuten luottokortilla?

      (1)  EUVL 2012, L 94, s. 22.


title: Asia T-212/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.12.2017 – El Corte Inglés v. EUIPO – Elho Business & Sport (FRee STyLe) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki FRee STyLe — Ehdoton hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) — Asetuksen N:o 207/2009 76 artikla (josta on tullut asetuksen 2017/1001 95 artikla) — Yhdenvertainen kohtelu)

text:
               19.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/33

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.12.2017 – El Corte Inglés v. EUIPO – Elho Business & Sport (FRee STyLe)
   (Asia T-212/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki FRee STyLe - Ehdoton hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta) - Asetuksen N:o 207/2009 76 artikla (josta on tullut asetuksen 2017/1001 95 artikla) - Yhdenvertainen kohtelu))
   (2018/C 104/42)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: El Corte Inglés, SA (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja J. L. Rivas Zurdo)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: S. Bonne)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Elho Business & Sport Vertriebs GmbH (Obergriesbach, Saksa) (edustaja: asianajaja E. Warnke)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 12.2.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 377/2015-1), joka koskee osapuolten Elho Business & Sport ja El Corte Inglés välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               El Corte Inglés, SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 243, 4.7.2016.


title: Asia C-641/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht München (Saksa) on esittänyt 17.11.2017 – College Pension Plan of British Columbia v. Finanzamt München III

text:
               26.3.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 112/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht München (Saksa) on esittänyt 17.11.2017 – College Pension Plan of British Columbia v. Finanzamt München III
   (Asia C-641/17)
   (2018/C 112/09)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht München

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: College Pension Plan of British Columbia

      Vastaaja: Finanzamt München III

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko SEUT 63 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä SEUT 65 artiklan kanssa, mukainen pääomien vapaa liikkuvuus esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka nojalla ulkomaiselle ammatillisia lisäeläkkeitä tarjoavalle laitokselle, joka vastaa olennaisilta rakenteiltaan saksalaista eläkerahastoa, ei myönnetä helpotusta saamiensa osinkojen pääomatuloverosta, kun vastaavat kotimaisille eläkerahastoille maksetut osingot eivät lisää tai lisäävät vain suhteellisen vähän yhteisöverovelkaa, sillä nämä voivat pienentää verotusmenettelyssä veronalaista voittoaan vähentämällä eläkesitoumuksista johtuvan vastuun peittämiseen tarvittavat varaukset ja neutralisoida pääomatuloveroa hyvityksillä ja – mikäli maksettavan pääomatuloveron määrä on pienempi kuin hyvityksen määrä – palautuksilla?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, sallitaanko SEUT 63 artiklassa, luettuna yhdessä SEUT 64 artiklan 1 kohdan kanssa, että Saksan yhteisöverolain (Körperschaftsteuergesetz, jäljempänä KStG) 32 §:n 1 momentin 2 kohdalla rajoitetaan pääomien vapaata liikkuvuutta kolmansiin maihin nähden, koska rajoitus liittyy rahoituspalvelujen tarjoamiseen?


title: Asia T-338/16 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.2.2018 – Valittajana Zink ja muuna osapuolena komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Palkkaus — Ulkomaankorvaus — Hallinnollisesta virheestä johtunut korvauksen maksamatta jättäminen usean vuoden ajalta — Henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohta — Kohtuullinen aika)

text:
               16.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.2.2018 – Valittajana Zink ja muuna osapuolena komissio
   (Asia T-338/16 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Palkkaus - Ulkomaankorvaus - Hallinnollisesta virheestä johtunut korvauksen maksamatta jättäminen usean vuoden ajalta - Henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohta - Kohtuullinen aika))
   (2018/C 134/27)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Richard Zink (Bamako, Mali) (edustajat: asianajajat N. de Montigny ja J.-N. Louis)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: T. Bohr ja F. Simonetti)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) 11.4.2016 antamasta tuomiosta Zink v. komissio (F-77/15, EU:F:2016:74) tehty valitus, jossa vaaditaan tämän tuomion kumoamista

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) 11.4.2016 antama tuomio Zink v. komissio (F-77/15) kumotaan.

               2)

               Euroopan komission henkilökohtaisten etuuksien hallinto- ja maksutoimiston (PMO) 23.7.2014 tekemä päätös kumotaan siltä osin kuin mainitun päätöksen mukaan komissio oli kieltäytynyt maksamasta Richard Zinkille ulkomaankorvausta ajanjaksolta 1.9.2007–30.4.2009.

               3)

               Virkamiestuomioistuimessa nostettu kanne, joka on rekisteröity asianumerolla F-77/15, hylätään muilta osin.

               4)

               Komissio velvoitetaan korvaamaan muutoksenhausta sekä asian käsittelystä ensimmäisessä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 305, 22.8.2016.


title: Asia T-76/18: Kanne 9.2.2018 – CN v. parlamentti

text:
               16.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/25

         Kanne 9.2.2018 – CN v. parlamentti
   (Asia T-76/18)
   (2018/C 134/36)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: CN (edustajat: asianajajat C. Bernard-Glanz ja A. Tymen)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan tämän kanteen tutkittavaksi;

               —

               määräämään, että vastaajan on esitettävä APA-komitean (työpaikkakiusaamista ja sen ehkäisemistä käsittelevä neuvoa-antava komitea) päätelmät, kyseisen komitean kuulemien todistajien lausuntopöytäkirjat ja Euroopan parlamentin puhemiehelle APA-komitean sisäisten sääntöjen 10 artiklan nojalla toimitettu asiakirja-aineisto;

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen ja tarvittavin osin valituksen hylkäävän päätöksen;

               —

               velvoittamaan vastaajan maksamaan 68 500 euroa korvauksena kantajalle aiheutuneesta aineettomasta vahingosta;

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäisen kanneperusteen mukaan riidanalaisella päätöksellä, ts. Euroopan parlamentin päätöksellä, jolla kantajan esittämä avustamispyyntö hylättiin, rikotaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 41 artiklaa ja Euroopan unionin virkamiesten henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt) 25 artiklaa eikä siinä ole noudatettu perusteluvelvollisuutta, hyvän hallinnon periaatetta, huolenpitovelvollisuutta ja oikeutta tulla kuulluksi.

               2)

               Toinen kanneperuste perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen ja perusoikeuskirjan 31 artiklan, henkilöstösääntöjen 12a ja 24 artiklan rikkomiseen sekä huolenpitovelvollisuuden laiminlyöntiin.


title: Asia T-260/15 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 20.2.2018 – Iberdrola v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Valtiontuet — Espanjan verolainsäädännössä säädetty tukijärjestelmä — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               16.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 134/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 20.2.2018 – Iberdrola v. komissio
   (Asia T-260/15 R)
   ((Väliaikainen oikeussuoja - Valtiontuet - Espanjan verolainsäädännössä säädetty tukijärjestelmä - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty))
   (2018/C 134/28)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Iberdrola, SA (Bilbao, Espanja) (edustajat: asianajajat J. Ruiz Calzado ja J. Domínguez Pérez)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Stromsky ja P. Němečková)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 278 ja 279 artiklaan perustuva vaatimus, joka koskee valtiontuesta SA.35550 (13/C) (ex 13/NN) (ex 12/CP), jonka Espanja on toteuttanut, omistusosuuden hankkimisesta ulkomaisissa kohteissa johtuvan rahallisen liikearvon kirjaamisesta kuluksi koskevasta järjestelmästä 15.10.2014 annetun komission päätöksen (EU) 2015/314 (EUVL 2015, L 56, s. 38) täytäntöönpanon lykkäämistä.

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Asiassa Iberdrola v. komissio (T-260/15 R) 24.11.2017 annettu määräys peruutetaan.

               3)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


201805250081897422018/C 200/125652016CJC20020180611FI01FIINFO_JUDICIAL20180419101121Asia C-565/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 19.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Eirinodikeio Lerou – Kreikka) – Asia, jonka ovat saattaneet vireille Alessandro Saponaro ja Kalliopi-Chloi Xylina (Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa — Asetus (EY) N:o 2201/2003 — Jäsenvaltion tuomioistuin, johon on jätetty alaikäisen lapsen puolesta hakemus perinnöstä luopumista koskevasta luvasta — Toimivalta vanhempainvastuuta koskevissa asioissa — Oikeuspaikkasopimus — 12 artiklan 3 kohdan b alakohta — Toimivallan hyväksyminen — Edellytykset)
 ---documentbreak--- C2002018FI1010120180419FI0012101112Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 19.4.2018 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Eirinodikeio Lerou – Kreikka) – Asia, jonka ovat saattaneet vireille Alessandro Saponaro ja Kalliopi-Chloi Xylina
   (Asia C-565/16) (
         1
      )
   ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa — Asetus (EY) N:o 2201/2003 — Jäsenvaltion tuomioistuin, johon on jätetty alaikäisen lapsen puolesta hakemus perinnöstä luopumista koskevasta luvasta — Toimivalta vanhempainvastuuta koskevissa asioissa — Oikeuspaikkasopimus — 12 artiklan 3 kohdan b alakohta — Toimivallan hyväksyminen — Edellytykset)”2018/C 200/12Oikeudenkäyntikieli: kreikka
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Eirinodikeio Lerou

      Pääasian asianosaiset

   Alessandro Saponaro ja Kalliopi-Chloi Xylina

      Tuomiolauselma

   Pääasian kaltaisessa tilanteessa, jossa alaikäisen lapsen vanhemmat, jotka asuvat vakituisesti viimeksi mainitun kanssa jäsenvaltiossa, ovat tehneet kyseisen lapsen puolesta hakemuksen luvasta saada luopua perinnöstä toisen jäsenvaltion tuomioistuimessa, tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/2003 12 artiklan 3 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että

            —

            se, että lapsen vanhemmat ovat yhdessä saattaneet asian vireille valitsemassaan tuomioistuimessa, on heidän yksiselitteinen hyväksyntänsä tämän tuomioistuimen toimivallalle

            —

            syyttäjä, joka kansallisen oikeuden mukaan on suoraan lain nojalla asianosainen vanhempien vireille panemassa menettelyssä, on asetuksen N:o 2201/2003 12 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitettu menettelyn asianosainen. Se, että tämä asianosainen vastustaa lapsen vanhempien suorittamaa tuomioistuimen valintaa sen jälkeen, kun asia on saatettu vireille kyseisessä tuomioistuimessa, on esteenä sille, että menettelyn kaikkien asianosaisten katsottaisiin hyväksyneen oikeuspaikkasopimuksen kyseisenä ajankohtana. Tällaisen vastustuksen puuttuessa kyseisen asianosaisen hyväksyntää voidaan pitää implisiittisenä ja edellytyksen siitä, että kaikki menettelyn asianosaiset ovat yksiselitteisesti asian vireillepanoajankohtana hyväksyneet oikeuspaikkasopimuksen, voidaan katsoa täyttyneen, ja

            —

            sen seikan perusteella, että vainajan kotipaikka hänen kuolinpäivänään, perinnön kohteena oleva hänen omaisuutensa sekä jäämistön velat sijaitsivat siinä jäsenvaltiossa, jonka alueella valittu tuomioistuin sijaitsee, voidaan katsoa, että tällainen oikeuspaikkasopimus on lapsen edun mukainen, kun ei ole esitetty seikkoja, jotka osoittavat, että oikeuspaikkasopimuksella voi olla vahingollista vaikutusta lapsen tilanteeseen.

      (
         1
      )	EUVL C 22, 23.1.2017.


201806080151931282018/C 221/309162016TC22120180625FI01FIINFO_JUDICIAL20180423252511Asia T-916/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 23.4.2018 – Winkler v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Kansallisten eläkeoikeuksien siirtäminen — Hyvitettäviä palvelusvuosia koskeva ehdotus — Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena — Toimi, joka ei ole virkamiehelle vastainen — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
 ---documentbreak--- C2212018FI2510120180423FI0030251251Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 23.4.2018 – Winkler v. komissio
   (Asia T-916/16) (
         1
      )
   ”(Henkilöstö — Virkamiehet — Kansallisten eläkeoikeuksien siirtäminen — Hyvitettäviä palvelusvuosia koskeva ehdotus — Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena — Toimi, joka ei ole virkamiehelle vastainen — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)”2018/C 221/30Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Asianosaiset

      Kantaja: Bernd Winkler (Grange, Irlanti) (edustaja: asianajaja A. Kässens)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: T. Bohr ja L. Radu Bouyon)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 270 artiklaan perustuva vaatimus, joka koskee yhtäältä sen 20.4.2016 päivätyn komission kirjeen kumoamista, joka koskee Euroopan unionin toimielinten eläkejärjestelmässä huomioon otettavia hyvitettäviä palvelusvuosia koskevaa ehdotusta kantajan tekemän, hänen ennen unionin palveluksessa aloittamistaan saavuttamiensa eläkeoikeuksien siirtoa koskevan hakemuksen johdosta, ja toisaalta sen vahingon korvaamista, jonka kantaja väittää kärsineensä sääntöjenvastaisuuksista, joita komissio on tehnyt käsitellessään mainittua siirtohakemusta.

      Määräysosa

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Bernd Winkler velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 46, 13.2.2017.


title: Yhdistetyt asiat C-84/17 P, C-85/17 ja C-95/17 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 25.7.2018 – Asiassa C-84/17 P valittajana Société des produits Nestlé SA sekä muina osapuolina Mondelez UK Holdings & Services Ltd, aiemmin Cadbury Holdings Ltd ja Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO), asiassa C-85/17 P valittajana Mondelez UK Holdings & Services Ltd, aiemmin Cadbury Holdings Ltd sekä muina osapuolina Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Société des produits Nestlé SA, asiassa C-95/17 P valittajana Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) sekä muina osapuolina Mondelez UK Holdings & Services Ltd, aiemmin Cadbury Holdings Ltd ja Société des produits Nestlé SA (Muutoksenhaku — EU-tavaramerkki — Neljästä rivistä koostuvan suklaalevyn muotoa esittävä kolmiulotteinen tavaramerkki — Perusteluihin kohdistuva valitus — Tutkimatta jättäminen — Asetus (EY) N:o 207/2009 — 7 artiklan 3 kohta — Näyttö tavaramerkin tulemisesta erottamiskykyiseksi käytön perusteella)

text:
               17.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/10

      Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 25.7.2018 – Asiassa C-84/17 P valittajana Société des produits Nestlé SA sekä muina osapuolina Mondelez UK Holdings & Services Ltd, aiemmin Cadbury Holdings Ltd ja Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO), asiassa C-85/17 P valittajana Mondelez UK Holdings & Services Ltd, aiemmin Cadbury Holdings Ltd sekä muina osapuolina Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Société des produits Nestlé SA, asiassa C-95/17 P valittajana Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) sekä muina osapuolina Mondelez UK Holdings & Services Ltd, aiemmin Cadbury Holdings Ltd ja Société des produits Nestlé SA
      (Yhdistetyt asiat C-84/17 P, C-85/17 ja C-95/17 P) (1)

      ((Muutoksenhaku - EU-tavaramerkki - Neljästä rivistä koostuvan suklaalevyn muotoa esittävä kolmiulotteinen tavaramerkki - Perusteluihin kohdistuva valitus - Tutkimatta jättäminen - Asetus (EY) N:o 207/2009 - 7 artiklan 3 kohta - Näyttö tavaramerkin tulemisesta erottamiskykyiseksi käytön perusteella))
      (2018/C 328/11)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittajat: Société des produits Nestlé SA (edustajat: G. S. P. Vos, advocaat, ja S. Malynicz, QC) (C-84/17 P), Mondelez UK Holdings & Services Ltd, aiemmin Cadbury Holdings Ltd (edustajat: T. Mitcheson, QC, ja J. Lane Heald, barrister, P. Walshin, J. Blumin ja C. MacLeodin, solicitors, valtuuttamina) (C-85/17 P) ja Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: A. Folliard-Monguiral) (C-95/17 P)

         Muut osapuolet: Mondelez UK Holdings & Services Ltd, aiemmin Cadbury Holdings Ltd, (edustajat: T. Mitcheson, QC, ja J. Lane Heald, barrister, P. Walshin ja J. Blumin, solicitors, valtuuttamina) ja Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO), (asiamies: A. Folliard-Monguiral) (C-84/17 P), Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO), (asiamies: A. Folliard-Monguiral) ja Société des produits Nestlé SA (edustajat: G. S. P. Vos, advocaat, ja S. Malynicz, QC) (C-85/17 P) sekä Mondelez UK Holdings & Services Ltd, aiemmin Cadbury Holdings Ltd, (edustajat: T. Mitcheson, QC, ja J. Lane Heald, barrister, P. Walshin ja J. Blumin, solicitors, valtuuttamina) ja Société des produits Nestlé SA (edustajat: G. S. P. Vos, advocaat, ja S. Malynicz, QC) (C-95/17 P)

         Väliintulija, joka tukee valittajan vaatimuksia asiassa T-84/17 P: European Association of Trade Mark Owners (Marques) (edustaja: M. Viefhues, Rechtsanwalt)

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Valitukset hylätään.

                  2)

                  Société des produits Nestlé SA, European Association of Trade Mark Owners (Marques), Mondelez UK Holdings & Services Ltd ja Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 178, 6.6.2017. EUVL C 161, 22.5.2017.


title: Asia T-422/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.7.2018 – Viscas v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Euroopan sähkökaapelimarkkinat — Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan rikkominen — Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen — Todisteet rikkomisesta — Rikkomiseen osallistumisen kesto — Julkinen irtisanoutuminen — Sakon määrän laskeminen — Rikkomisen vakavuus — Täysi harkintavalta)

text:
               17.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/32

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.7.2018 – Viscas v. komissio
      (Asia T-422/14) (1)

      ((Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Euroopan sähkökaapelimarkkinat - Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan rikkominen - Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen - Todisteet rikkomisesta - Rikkomiseen osallistumisen kesto - Julkinen irtisanoutuminen - Sakon määrän laskeminen - Rikkomisen vakavuus - Täysi harkintavalta))
      (2018/C 328/42)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Viscas Corp. (Tokio, Japani) (edustaja: asianajaja J.-F. Bellis)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Giolito, L. Parpala, H. van Vliet ja A. Biolan, avustajanaan B. Doherty, barrister)

         Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Furukawa Electric Co. Ltd (Tokio) (edustajat: asianajajat C. Pouncey, A. Luke ja L. Geary)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, joka koskee yhtäältä [SEUT] 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia AT.39610 – (Sähkökaapelit) 2.4.2014 annetun komission päätöksen C(2014) 2139 final kumoamista kantajaa koskevilta osin ja toisaalta kantajalle määrätyn sakon määrän alentamista

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Viscas Corp. vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Furukawa Electric Co. Ltd vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 303, 8.9.2014.


title: Asia T-420/18: Kanne 10.7.2018 – JPMorgan Chase ym. v. komissio

text:
               24.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 341/18

      Kanne 10.7.2018 – JPMorgan Chase ym. v. komissio
      (Asia T-420/18)
      (2018/C 341/30)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: JPMorgan Chase & Co. (New York, New York, Yhdysvallat), JPMorgan Chase Bank, National Association (Columbus, Ohio, Yhdysvallat), J.P. Morgan Services LLP (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajinaan: M. Lester QC, Barristers D. Piccinin ja D. Heaton, Solicitors N. French, B. Tormey, N. Frey ja D. Das)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan kokonaisuudessaan riidanalaisen päätöksen siten, ettei kilpailusääntöjen rikkomista koskevaa päätöstä voida julkaista ennen kuin unionin yleinen tuomioistuin on ratkaissut kanteen, jossa vaaditaan kilpailusääntöjen rikkomiseen liittyvän toteamuksen kumoamista;

                  —

                  vaihtoehtoisesti kumoamaan osittain riidanalaisen päätöksen ja hyväksymään ne muutokset, jotka komissio kanneperusteissa 2–4 esitetyin tavoin hylkäsi;

                  —

                  velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan 27.4.2018 annetun komission päätöksen C(2018) 2745 final, joka koskee kantajien kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan tehtävästä ja toimivaltuuksista tietyissä kilpailuasioita koskevissa menettelyissä 13.10.2011 annetun Euroopan komission puheenjohtajan päätöksen 2011/695/EU (EUVL 2011, L 275, s. 29) 8 artiklan perusteella esittämiä, tietojen julkaisemista koskevia vastalauseita (Asia AT.39914 – Euro Interest Rate Derivatives (EIRD).
      Kantajat vetoavat kanteensa tueksi neljään kanneperusteeseen.

                  1.

                  Ensimmäisen kanneperusteen mukaan komissio loukkasi syyttömyysolettaman periaatetta, kun se hylkäsi kantajien pyynnön siitä, että 7.12.2016 tehdyn päätöksen (jäljempänä riidanalainen päätös) (1) ei-luottamuksellinen version julkaisemista pitäisi lykätä niin kauan kuin kantajien nostama, riidanalaista päätöstä koskeva kumoamiskanne olisi vireillä unionin yleisessä tuomioistuimessa. Itse riidanalainen päätös oli annettu syyttömyysolettamaa rikkoen siten kuin asiassa Icap ym. v. komissio (T-180/15, EU:T:2017:795, 253–269 kohta) 10.11.2017 annetusta tuomiosta ilmenee. Näin ollen kantajat ovat samassa asemassa kuin ne, joille päätöstä ei osoitettu: ne eivät saa kaikkia niitä tavanmukaisia takeita, jotka myönnetään puolustautumisoikeuksien käyttämiseen sellaisessa normaalissa oikeudenkäynnissä, jossa ratkaistaan, onko kanne perusteltu. Kantajat väittävät, että tämä estää kilpailusääntöjen rikkomista koskevan päätöksen julkaisemisen siihen asti, kunnes unionin yleinen tuomioistuin on tarkastellut uudelleen komission toteamuksia.

                  2.

                  Toisen kanneperusteen mukaan komissio ylitti kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan välityksellä päätöksen 2011/695/EU (2) 8 artiklan 2 kohtaan perustuvan toimivaltansa (”kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan toimivaltuudet”), kun se kumosi kilpailun pääosaston päätöksen, jonka mukaan kilpailusääntöjen rikkomista koskevan päätöksen osaa ei julkistettaisi (ja kun se käytti tätä sääntöjenvastaista päätöstä perustana sille, ettei se estänyt kilpailusääntöjen rikkomista koskevan päätöksen analogisten osien julkaisemista). Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan välityksellä toimivalla komissiolla ei ole toimivaltaa menetellä näin (ks. tuomio 15.6.2015, Pilkington Group Ltd v. komissio, T 462/12, EU:T:2015:508, 31 kohta).

                  3.

                  Kolmannen kanneperusteen mukaan komissio teki virheellisen arvion, kun se tarkasteli kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan toimivaltuuksien 8 artiklan 2 kohtaan perustuvia kantajien väitteitä, ja näin se jätti kunnioittamatta liikesalaisuutta siten kuin kyseisessä säännöksessä, SEUT 339 artiklassa ja neuvoston asetuksessa (EY) N:01/2003 (3) vaaditaan. Komissio erehtyi todetessaan, etteivät riidanalaiset tiedot olleet niiden edellytysten mukaisia, joiden olisi pitänyt täyttyä, jotta niiden olisi voitu katsoa olevan liikesalaisuusvelvoitteen kattamia (ks. tuomio 30.5.2006, Bank Austria Creditansalt v. kommissio, T-198/03, EU:T:2006:136), ja muistakin syistä.

                  4.

                  Neljännen kanneperusteen mukaan komissio loukkasi kantajayhtiöiden aikaisemman työntekijän ja niiden johdon alaisina olleiden henkilöiden Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklalla suojattua oikeutta nauttia yksityiselämän kunnioitusta ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7 artiklalla suojattua yksityiselämän suojaa. Kantajat väittävät komission ehdottaneen, että se julkaisisi tietoja, jotka paljastaisivat tai voisivat paljastaa aikaisemman työntekijän henkilöllisyyden ja sen väitetyn asenteen, joka kantajien työntekijöillä tuohon aikaan oli.

         (1)  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 7.12.2016 annettu komission päätös C(2016) 8530 final.

         (2)  Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan tehtävästä ja toimivaltuuksista tietyissä kilpailuasioita koskevissa menettelyissä 13.10.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös 2011/695/EU (EUVL 2011, L 275, s. 69).

         (3)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EUVL 2003, L 1, s. 1).


title: Asia C-675/16 P: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 7.6.2018 – Guccio Gucci SpA v. Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja GUESS? IP Holder LP

text:
               24.9.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 341/10

      Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 7.6.2018 – Guccio Gucci SpA v. Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja GUESS? IP Holder LP
      (Asia C-675/16 P) (1)

      (2018/C 341/13)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

         (1)  EUVL C 144, 8.5.2017.


title: Asia T-452/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.11.2017 – Petrov ym. v. parlamentti (Euroopan parlamentin jäsen — Pääsyn epääminen parlamentin rakennuksiin — Kolmannen valtion kansalainen — Perusoikeuskirjan 21 artikla — Etniseen alkuperään perustuva syrjintä — Kansalaisuuteen perustuva syrjintä — Perusteen tutkittavaksi ottaminen — Poliittisiin näkemyksiin perustuva syrjintä — Yhdenvertainen kohtelu — Harkintavallan väärinkäyttö)

text:
               15.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/12

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.11.2017 – Petrov ym. v. parlamentti
   (Asia T-452/15) (1)

   ((Euroopan parlamentin jäsen - Pääsyn epääminen parlamentin rakennuksiin - Kolmannen valtion kansalainen - Perusoikeuskirjan 21 artikla - Etniseen alkuperään perustuva syrjintä - Kansalaisuuteen perustuva syrjintä - Perusteen tutkittavaksi ottaminen - Poliittisiin näkemyksiin perustuva syrjintä - Yhdenvertainen kohtelu - Harkintavallan väärinkäyttö))
   (2018/C 013/21)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantajat: Andrei Petrov (Pietari, Venäjä), Fedor Biryukov (Moskova, Venäjä) ja Alexander Sotnichenko (Pietari)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: N. Görlitz ja M. Windisch)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan parlamentin 16.6.2015 tekemä päätös, jolla kantajilta evättiin pääsy sen tiloihin

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Andrei Petrov, Fedor Biryukov ja Alexander Sotnichenko vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja heidät velvoitetaan korvaamaan Euroopan parlamentille aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 363, 3.11.2015.


title: Asia T-760/17: Kanne 20.11.2017 – Meesenburg Großhandel v. EUIPO (Triotherm+)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/55

         Kanne 20.11.2017 – Meesenburg Großhandel v. EUIPO (Triotherm+)
   (Asia T-760/17)
   (2018/C 022/72)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Meesenburg Großhandel KG (Flensburg, Saksa) (edustaja: asianajaja D. Freiherr von Oldershausen)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki Triotherm+ – Rekisteröintihakemus nro 15 186 471

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 13.9.2017 asiassa R 1786/2016-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-734/17: Kanne 3.11.2017 – ViaSat v. komissio

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/48

         Kanne 3.11.2017 – ViaSat v. komissio
   (Asia T-734/17)
   (2018/C 022/64)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: ViaSat, Inc. (Carlsbad, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat J. Ruiz Calzado, L. Marco Perpiñà ja S. Semey)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan komission 24.8.2017 päivätyn implisiittisen hylkäämispäätöksen, joka syntyi, kun komissio jätti asetuksen N:o 1049/2001 8 artiklan 3 kohdan mukaisesti vastaamatta asetetussa määräajassa kantajan 10.7.2017 tekemään uudistettuun hakemukseen, joka koski 2.5.2017 numerolla 2017/2592 kirjattua pyyntöä saada tutustua asiakirjoihin, siltä osin kuin on kyse satelliittivälitteisiä matkaviestintäpalveluja tarjoavia yleiseurooppalaisia järjestelmiä koskevan hakumenettelyn yhteydessä tuotetuista tai vaihdetuista tiedoista.

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mahdollisten väliintulijoiden oikeudenkäyntikulut mukaan lukien.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäisen kanneperusteen mukaan komission ei noudattanut SEUT 296 artiklan 2 kohdan mukaista perusteluvelvollisuuttaan.

               2)

               Toisen kanneperusteen mukaan komissio ei tutkinut pyydettyjä asiakirjoja konkreettisesti ja erikseen.


title: Asia T-774/17: Kanne 27.11.2017 – Café del Mar ym. v. EUIPO – Guiral Broto (C del M)

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/60

         Kanne 27.11.2017 – Café del Mar ym. v. EUIPO – Guiral Broto (C del M)
   (Asia T-774/17)
   (2018/C 022/81)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantajat: Café del Mar SC (Sant Antoni de Portmany, Espanja), José Les Viamonte (Sant Antoni de Portmany) ja Carlos Andrea González (Sant Antoni de Portmany) (edustajat: asianajajat F. Miazzetto ja J. L. Gracia Albero)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Ramón Guiral Broto (Marbella, Espanja)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”C del M” – EU-tavaramerkki nro 5 889 126

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 4.9.2017 asiassa R 1618/2015-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               julistaa mitättömäksi EU-kuviomerkin nro 5 889 126, joka sisältää sanaosan ”C del M”

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan tästä kanteesta aiheutuvat oikeudenkäyntikulut ja velvoittaa tavaramerkin, jonka mitättömyyttä on vaadittu, haltijan korvaamaan menettelystä EUIPO:n mitättömyysosastossa ja valituslautakunnassa aiheutuneet kulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 2017/1001 52 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-509/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 22.11.2017 – Baradel ym. v. EIR

text:
               22.1.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/62

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 22.11.2017 – Baradel ym. v. EIR
   (Asia T-509/16) (1)

   (2018/C 022/83)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Yhdeksännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 274, 21.9.2013 (asia on alkujaan rekisteröity Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa asianumerolla F-72/13, ja siirretty Euroopan unionin yleiseen tuomioistuimeen 1.9.2016).