title: Asia C-232/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Augstākās tiesas Senāts (Latvian tasavalta) on esittänyt 25.6.2009 — Dita Danosa v. SIA LKB Līkings

text:
               12.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 220/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Augstākās tiesas Senāts (Latvian tasavalta) on esittänyt 25.6.2009 — Dita Danosa v. SIA ”LKB Līkings”
   (Asia C-232/09)
   2009/C 220/37
   Oikeudenkäyntikieli: latvia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Augstākās tiesas Senāts

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Dita Danosa

      Vastaaja: SIA ”LKB Līkings”

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko pääomayhtiöiden hallintoelinten jäseniä pidettävä yhteisön oikeudessa vahvistettua työntekijän määritelmää vastaavina henkilöinä?

               2)

               Ovatko direktiivin 92/85/ETY (1) 10 artikla ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntö ristiriidassa Komerclikumsin 224 §:n 4 momentin kanssa, jonka mukaan pääomayhtiöiden hallitusten jäsenten erottaminen on sallittua rajoituksetta ja erityisesti naisen raskaudentilasta riippumatta?

      (1)  Toimenpiteistä raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen kannustamiseksi työssä 19.10.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/85/ETY (kymmenes direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (EYVL L 348, s. 1).


title: Asia T-530/15: Kanne 11.9.2015 – Huhtamäki ja Huhtamaki Flexible Packaging Germany v. komissio

text:
               7.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 406/32

         Kanne 11.9.2015 – Huhtamäki ja Huhtamaki Flexible Packaging Germany v. komissio
   (Asia T-530/15)
   (2015/C 406/33)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Huhtamäki Oyj (Espoo, Suomi) ja Huhtamaki Flexible Packaging Germany GmbH & Co.KG (Ronsberg, Saksa) (edustajat: asianajajat H. Meyer-Lindemann, C. Graf York von Wartenburg ja L. Titze, lawyers)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa komission 24.6.2015 asiassa AT.39563 – Retail food packaging antaman päätöksen C(2015) 4336 final 1 artiklan 2 kohdan niiltä osin kuin siinä todetaan, että Huhtamäki Oyj rikkoi SEUT 101 artiklaa osallistumalla, komission päätöksen 1 artiklan 2 kohdassa mainittuna ajanjaksona, yhtenäiseen ja jatkuvaan rikkomiseen, joka sisälsi useita erillisiä rikkomuksia elintarvikkeiden vähittäiskaupassa käytettävien vaahtomuovisten pakkausalustojen alalla Espanjassa rikkomisen alkamisesta lähtien ja Portugalissa 8.6.2000 lähtien ja

               —

               kumoaa komission 24.6.2015 asiassa AT.39563 – Retail food packaging antaman päätöksen C(2015) 4336 final 1 artiklan 3kohdan niiltä osin kuin siinä todetaan, että kantajat rikkoivat SEUT 101 artiklaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa osallistumalla komission päätöksen 1 artiklan 3 kohdassa mainittuna ajanjaksona yhtenäiseen ja jatkuvaan rikkomiseen, joka sisälsi useita erillisiä rikkomuksia elintarvikkeiden vähittäiskaupassa käytettävien vaahtomuovisten ja kiinteiden pakkausalustojen alalla Belgiassa, Tanskassa, Suomessa, Saksassa, Luxemburgissa, Alankomaissa, Norjassa ja r

               —

               kumoaa komission 24.6.2015 asiassa AT.39563 – Retail food packaging antaman päätöksen C(2015) 4336 final 1 artiklan 5 kohdan niiltä osin kuin siinä todetaan, että Huhtamäki Oyj rikkoi SEUT 101 artiklaa osallistumalla, komission päätöksen 1 artiklan 5 kohdan d alakohdassa mainittuna ajanjaksona, yhtenäiseen ja jatkuvaan rikkomiseen, joka sisälsi useita erillisiä rikkomuksia elintarvikkeiden vähittäiskaupassa käytettävien vaahtomuovisten pakkausalustojen alalla Ranskassa

               —

               kumoaa komission 24.6.2015 asiassa AT.39563 – Retail food packaging antaman päätöksen C(2015) 4336 final 2 artiklan 3 kohdan niiltä osin kuin siinä asetetaan kantajille yhteenlaskettuna 1 0 8 06  000 euron suuruinen sakko

               —

               kumoaa komission 24.6.2015 asiassa AT.39563 – Retail food packaging antaman päätöksen C(2015) 4336 final 2 artiklan 5 kohdan niiltä osin kuin siinä asetetaan Huhtamäki Oyj:lle 4 7 56  000 euron suuruinen sakko ja

               —

               vaihtoehtoisesti alentaa merkittävästi kantajille asetettua sakkoa ja

               —

               joka tapauksessa velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että komissio rikkoi SEUT 101 artiklaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa, koska se teki ilmeisen oikeudellisen ja tosiseikkoja koskevan virheen ja laiminlöi perusteluvelvollisuutensa katsoessaan, että kantajilla oli toimintaa vaahtomuovisten ja jäykkien pakkausalustojen alalla Luoteis-Euroopassa aikavälillä 13.6.2002–20.6.2006, mikä voidaan luokitella, erillään tarkasteltuna, koskevan SEUT 101 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkomista.

               2.

               Toinen kanneperuste perustuu siihen, että komissio rikkoi SEUT 101 artiklaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa, koska se teki ilmeisen arviointivirheen kun se laiminlöi perusteluvelvollisuutensa katsoessaan, että kantajat syyllistyivät yhtenäiseen ja jatkuvaan rikkomukseen vaahtomuovisten ja kiinteiden pakkausalustojen alalla Luoteis-Euroopassa aikavälillä 13.6.2002–20.6.2006.

               3.

               Kolmas kanneperuste perustuu siihen, että komissio loukkasi suhteellisuus- ja yhdenvertaisuusperiaatteita, sen omia sakkojen laskennasta annettuja suuntaviivoja sekä laiminlöi perusteluvelvollisuutensa, koska se ei ottanut huomioon sellaisia yksilöllisiä olosuhteita, joiden perusteella sakkojen määrän alentaminen oli perusteltua.

               4.

               Neljäs kanneperuste perustuu siihen, että komissio rikkoi SEUT 101 artiklaa ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohtaa katsoessaan, että Huhtamäki Oyj ryhmän varsinaisena holdingyhtiönä ja täten välillisenä emoyhtiönä oli yhteisvastuullisesti vastuussa sen aikaisemmin välillisesti omistamien tytäryhtiöiden väitetystä osallistumisesta (i) yhtenäiseen ja jatkuvaan rikkomukseen elintarvikkeiden vähittäiskaupassa käytettävien vaahtomuovisten pakkausalustojen alalla Ranskassa aikavälillä 3.9.2004–24.11.2005 ja (ii) yhtenäiseen ja jatkuvaan rikkomukseen elintarvikkeiden vähittäiskaupassa käytettävien vaahtomuovisten pakkausalustojen alalla Espanjassa ja Portugalissa (joita kutsutaan yhdessä nimellä Lounais-Eurooppa) aikavälillä 7.12.2000–18.1.2005. Huhtamäki Oyj:llä ei ollut määräysvaltaa Huhtamaki France SA:an tai Huhtamaki Embalagens Portugal SA:an kyseessä olevana ajanjaksona.


title: Asia T-485/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.10.2012 — MIP Metro v. SMHV — J. C. Ribeiro (MISS B) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin MISS B rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki Miss H — Aikaisemmat kansallinen ja kansainvälinen kuviomerkki Miss H. — Suhteelliset hylkäysperusteet — Sekaannusvaaraa ei ole — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               1.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 373/6

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.10.2012 — MIP Metro v. SMHV — J. C. Ribeiro (MISS B)
   (Asia T-485/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin MISS B rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki Miss H - Aikaisemmat kansallinen ja kansainvälinen kuviomerkki Miss H. - Suhteelliset hylkäysperusteet - Sekaannusvaaraa ei ole - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2012/C 373/09
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Saksa) (edustajat: asianajajat J. C. Plate ja R. Kaase)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: V. Melgar ja P. Guimarães)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: J. C. Ribeiro, SGPS, SA (Vergada, Portugali) (edustaja: asianajaja A. Freire Pinto)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 5.8.2010 antamasta päätöksestä (asia R 1526/2009-1), joka koskee MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG:n ja J. C. Ribeiro, SGPS, SA:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan SMHV:n oikeudenkäyntikulut.

               3)

               J. C. Ribeiro, SGPS, SA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 346, 18.12.2010.


title: Asia F-128/12: Kanne 29.10.2012 — ZZ v. Parlamentti

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/73

         Kanne 29.10.2012 — ZZ v. Parlamentti
   (Asia F-128/12)
   2013/C 26/150
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat A. Salerno ja B. Cortese)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Päätös periä henkilöstösääntöjen 85 artiklan toisen kohdan nojalla takaisin kantajalle perusteettomasti suoritetut kaikki huollettavana olevaa lasta koskevat lisät eikä ainoastaan tälle viimeisten viiden vuoden aikana perusteettomasti suoritettuja lisiä, on kumottava.

      Vaatimukset

               —

               Nimittävän viranomaisen 9.12.2011 tekemä päätös on kumottava siltä osin kuin siinä vaaditaan henkilöstösääntöjen 85 artiklan toisen kohdan toisen virkkeen nojalla perittäväksi takaisin perusteettomasti vuodesta 1999 lukien suoritetut kaikki huollettavana olevaa lasta koskevat lisät eikä ainoastaan viimeisten viiden vuoden aikana perusteettomasti suoritettuja lisiä, sillä perusteella, että nimittävä viranomainen on katsonut, että kantaja on tarkoituksellisesti johtanut hallintoa harhaan

               —

               tarvittaessa valituksen hylkäävä päätös on kumottava

               —

               parlamentti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-310/99: Italian tasavallan 13.8.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 299/16               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      16.10.1999
2. Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan niin, että                      siitä riippuen, miten asianomaiset tosiasiassa järjestävät
   myös asetuksen kaltaista sääntelyä on pidettävä EY-                       yhteistyönsä – on joko sijoittautumisoikeutta tai palvelujen
   sopimuksen 85 artiklan 1 kohdassa (nyttemmin 81 artiklan                  tarjoamisen vapautta koskevien määräysten mukainen?
   1 kohta) tarkoitettuna yritysten yhteenliittymän päätökse-
   nä, voidaanko silloin otaksua, että tällaisen päätöksen –
   siltä osin kuin siinä annetaan tässä kyseessä olevan kaltai-         8. Merkitseekö edellä mainitun kaltainen kokonaisvaltaisen
   sia, yleisesti sitovia määräyksiä tällaiseen yhteistyösuhtee-             yhteistyön kieltäminen asianajajien ja tilintarkastajien
   seen ryhtymisestä, kun määräysten tarkoituksena on turva-                 välillä sijoittautumisvapauden tai palvelujen tarjoamisen
   ta, että oikeudellista apua antava asianajaja toimii riippu-              vapauden taikka molempien rajoittamista?
   mattomasti ja ajaa asianosaisen etua – tarkoituksena on
   rajoittaa kilpailua yhteismarkkinoilla tai sen seurauksena           9. Jos edellä mainittuun kysymykseen vastataan, että kyse on
   kilpailu rajoittuu yhteismarkkinoilla ja siten se vaikuttaa               jommastakummasta tai molemmista rajoituksista, onko
   jäsenvaltioiden väliseen kauppaan? Mitä kriteereitä tämän                 kyseessä oleva rajoitus silloin perusteltu sen vuoksi, että se
   kysymyksen ratkaisemiseen yhteisön oikeuden mukaan on                     käsittää vain asiassa Keck ja Mithouard annetussa tuo-
   käytettävä?                                                               miossa tarkoitetun ”myyntimuodon” eikä kyse ole syr-
                                                                             jinnästä, vai onko rajoitus perusteltu sen vuoksi, että se
                                                                             täyttää tuomioistuimen muissa tuomioissa – erityisesti
                                                                             asiassa Gebhard annetussa tuomiossa – sille asettamat
3. Onko EY-sopimuksen 86 artiklassa (nyttemmin 82 artikla)                   kriteerit?
   olevaa yrityksen käsitettä tulkittava siten, että asianajajayh-
   distyksen kaltainen elin – sikäli kuin sitä on pidettävä
   yritysten yhteenliittymänä – pidettävä myös mainitussa
   artiklassa tarkoitettuna yrityksenä tai yritysryhmänä, vaik-
   kei se itse harjoittaisikaan mitään ammattitoimintaa?
4. Mikäli edellä esitettyyn kysymykseen vastataan myöntäväs-
   ti, ja voidaan katsoa, että asianajajayhdistyksen kaltaisella
   elimellä on määräävä asema, käyttääkö tällainen elin
   määräävää asemaansa väärin, jos se velvoittaa siihen                 Italian tasavallan 13.8.1999 Euroopan yhteisöjen komis-
   kuuluvat asianajajat toimimaan suhteessa muihin tavalla,                                siota vastaan nostama kanne
   joka rajoittaa kilpailua oikeudellisten palvelujen alalla?
                                                                                (Asia C-310/99)
5. Mikäli asianajajayhdistyksen kaltaista elintä yhteisön oikeu-
   den kilpailusääntöjä sovellettaessa on kokonaisuutena pi-                                      (1999/C 299/18)
   dettävä yritysten yhteenliittymänä, onko EY-sopimuksen
   90 artiklan 2 kohtaa (nyttemmin 86 artiklan 2 kohta)
   tulkittava niin, että asianajajayhdistyksen kaltaiseen eli-          Italian tasavalta on nostanut Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
   meen – joka antaa sen turvaamiseksi, että oikeudellista              messa 13.8.1999 kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
   apua antava asianajaja toimii riippumattomasti ja ajaa               vastaan. Kantajan asiamiehenä on professori Umberto Leanza,
   asianosaisen etua, yleisesti sitovia määräyksiä, jotka koske-        jota avustaa valtionasiamies Oscar Fiumara, ja prosessiosoite
   vat asianajajan ryhtymistä yhteistyösuhteeseen muiden                Luxemburgissa on Italian suurlähetystö, 5 rue Marie-Adélaïde.
   ammatinharjoittajien kanssa – sovelletaan myös kilpai-
   lusääntöjä?
                                                                        Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
6. Jos asianajajayhdistystä on pidettävä yritysten yhteenliit-          — kumoaa 11.5.1999 tehdyn Euroopan yhteisöjen komission
   tymänä taikka yrityksenä tai yritysryhmänä, estävätkö                     päätöksen C (1999) 1364 lopull. (1), esillä olevassa kan-
   EY-sopimuksen 3 g artikla, 5 artiklan 2 kohta sekä 85 ja                  teessa riitautetuilta osin;
   86 artikla (nyttemmin 3 g artikla, 10 artiklan 2 kohta sekä
   81 ja 82 artikla) jäsenvaltiota säätämästä, että toimielin (tai
   jokin sen päättävistä elimistä) voi antaa määräyksiä, jotka          — toissijaisesti kumoaa edellä mainitun päätöksen siltä osin
   voivat koskea muun muassa asianajajien yhteistyötä mui-                   kuin siinä määrätään yhteismarkkinoille soveltumattoman
   den ammatinharjoittajien kanssa, kun valtion kontrolli                    tuen palauttamisesta;
   näihin määräyksiin nähden rajoittuu vain oikeuteen kumo-
   ta määräykset ilman että valtio antaa kumottujen määräys-            — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
   ten sijaan omia määräyksiään?
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
7. Voidaanko sopimuksen sijoittautumisoikeutta ja palvelu-
   jen tarjoamisen vapautta koskevia määräyksiä soveltaa
   esillä olevan kaltaiseen asianajajien ja tilintarkastajien           1. Komission päätökseen liittyy harkintavallan väärinkäyttö
   välistä yhteistyötä koskevaan kieltoon, vai onko EY-                      ja perustelujen puutteellisuus (tai epäloogisuus) siltä osin
   sopimusta tulkittava siten, että tällainen kielto – esimerkiksi           kuin siinä on määritelty ”nuorten” ryhmä työmarkkinoiden
 ---pagebreak--- 16.10.1999               FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 299/17
      ”heikossa asemassa olevaksi osaksi”. Vaikka päätöksessä               Euroopan yhteisöjen komission 16.8.1999 Italian tasaval-
      on viitattu tilastotietoihin ja italialaisten viranomaisten                              taa vastaan nostama kanne
      huomautuksiin, joiden mukaan Italiassa ja erityisesti Mez-
      zogiornon alueella vallitsevan nuorisotyöttömyyden eri-
      tyispiirteet huomioon ottaen kyseinen ryhmä ulottuu
      32-vuotiaisiin saakka, komissio on kuitenkin katsonut, että                                      (Asia C-312/99)
      ”nuorten” ryhmään voidaan katsoa kuuluvan ainoastaan
      alle 25-vuotiaiden, tai alle 29-vuotiaiden, jos heillä on
      yliopistotutkinto.
                                                                                (1999/C 299/19)
2. Päätös on yleisesti tunnettujen seikkojen vastainen ja
      näin ollen lainvastainen, ja siihen liittyy harkintavallan            Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.8.1999 Euroo-
      väärinkäyttö ja perustelujen puutteellisuus (riittämättö-             pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa
      myys) yhteismarkkinoille soveltuvaksi katsotun tuen                   vastaan. Kantajan asiamies on oikeudellisen yksikön virkamies
      määrän osalta.
                                                                            Antonio Aresu ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos
                                                                            Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
3. Päätökseen liittyy perustelujen puutteellisuus (epäloogisuus
      ja riittämättömyys) yhteismarkkinoille soveltumattomaksi
      katsotun tuen määrän osalta. Samat virheellisyydet koske-             Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
      vat myös lain 196/97 15 §:ssä tarkoitettuja toimia, joiden
      osalta komissio on todennut, että ”sillä, että määräaikaiset
      CFL:t (contratti di formazione e lavoro, koulutus- ja                 1. toteaa, että koska Italian tasavalta ei ole antanut säädetyssä
      työsopimukset) muutetaan toistaiseksi voimassa oleviksi                    määräajassa työntekijöiden suojelemisesta vaaroilta, jotka
      työsopimuksiksi, ei luoda uusia työpaikkoja, koska kyseiset                liittyvät biologisille tekijöille altistumiseen työssä annetun
      työpaikat ovat jo olemassa, vaikka ne ovatkin tilapäisiä”.                 neuvoston dirketiivin 90/679/ETY (1) mukauttamisesta tek-
                                                                                niseen kehitykseen kolmannen kerran 7 päivänä lokakuuta
                                                                                1997 annetun komission direktiivin 97/59/EY (2) ja
4. Päätöksessä ei ole pohdittu toimen yhteensoveltuvuutta                        26 päivänä marraskuuta 1997 annetun komission direktii-
      yhteisön sääntöjen kanssa, joiden mukaan tukia ”taloudelli-                vin 97/65/EY (3) noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuk-
      sen kehityksen edistämiseen alueilla, joilla elintaso on                   sia ja hallinnollisia määräyksiä, se ei ole noudattanut sille
      poikkeuksellisen alhainen tai joilla vajaatyöllisyys on vaka-              näissä direktiiveissä asetettuja velvoitteita;
      va ongelma”, voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvina
      EY 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa (aiempi EY:n
      perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohta)                 2. velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
      tarkoitetulla tavalla. Siihen liittyy näin ollen kyseisen                  kulut.
      määräyksen rikkominen ja virheellinen soveltaminen ja
      perustelujen puutteellisuus (riittämättömyys ja ristiriitai-
      suus).
                                                                            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
5. EY 87 artiklaa (aiempi EY:n perustamissopimuksen 92
      artikla) on rikottu tai joka tapauksessa kysymyksessä on
      perustelujen selvä puutteellisuus (riittämättömyys), siltä
      osin kuin päätöksessä ei ole otettu huomioon yhteismark-              249 EY artiklassa (aiempi EY:n perustamissopimuksen
      kinoille soveltumattomiksi katsottujen tukien merkitystä              189 artikla), jossa määrätään, että direktiivi velvoittaa saavutet-
      yhteisön välisessä kaupassa ja kilpailussa.                           tavaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on
                                                                            osoitettu, asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus noudattaa niitä
                                                                            määräaikoja, jotka direktiiveissä on asetettu niiden täytäntöön-
6. Riidanalaisen päätöksen siihen osaan, joka koskee yhteis-                panolle. Nämä määräajat ovat päättyneet 31.3.1998 ja
      markkinoille soveltumattomiksi katsottujen tukien palaut-             30.6.1998, mutta Italian tasavalta ei ole toteuttanut edellä
      tamista, liittyy perustelujen puutteellisuus (riittämättö-            mainittujen direktiivien täytäntöönpanon edellyttämiä toimen-
      myys) tukien palauttamisen tarpeellisuuden tai ainakin                piteitä.
      asianmukaisuuden osalta.
                                                                            (1) EYVL L 374, 31.12.1990, s. 1.
                                                                            (2) EYVL L 282, 15.10.1997, s. 33.
( 1) Italian myöntämästä työllistämistukijärjestelmästä.                    (3) EYVL L 335, 6.12.1997, s. 17.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 20 päivänä maaliskuuta 2002 asiassa T-21/99, Dansk Rørindustri A/S vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu – Kartelli – Kaukolämmitysputket – EY:n perustamissopimuksen 85 artikla (josta on tullut EY 81 artikla) – Boikotointi – Sakko – Sakon määrän laskemiseen sovellettavat suuntaviivat)

text:
29.6.2002               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 156/15
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                    YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                   TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                  20 päivänä maaliskuuta 2002
                                                                                7 päivänä maaliskuuta 2002
asiassa T-21/99, Dansk Rørindustri A/S vastaan Euroopan
                     yhteisöjen komissio(1)
                                                                        asiassa T-95/99, Satellimages TV 5 SA vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio(1)
(Kilpailu – Kartelli – Kaukolämmitysputket – EY:n perusta-
missopimuksen 85 artikla (josta on tullut EY 81 artikla) –
Boikotointi – Sakko – Sakon määrän laskemiseen sovelletta-
                         vat suuntaviivat)                              (Kumoamiskanne – Kilpailu – Kantelu – Komission kanteli-
                                                                        jalle lähettämä kirje – Valmisteleva toimi – Tutkimatta
                                                                                jättäminen)
                         (2002/C 156/27)
                    (Oikeudenkäyntikieli: tanska)
                                                                                (2002/C 156/28)
Asiassa T-21/99, Dansk Rørindustri A/S, kotipaikka Fredericia                               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
(Tanska), edustajinaan asianajajat K. Dyekjær-Hansen,
K. Høegh ja C. Karhula Lauridsen, prosessiosoite Luxembur-
gissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään:
E. Gippini Fournier ja H. C. Støvlbæk), jossa kantaja vaatii EY:n
perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamismenettelyssä
(asia N:o IV/35.691/E-4: esieristettyjen kaukolämmitysputkien           Asiassa T-95/99, Satellimages TV 5 SA, kotipaikka Pariisi
alan kartelli) 21 päivänä lokakuuta 1998 tehdyn komission               (Ranska), edustajanaan asianajaja E. Marissens, prosessiosoite
päätöksen 1999/60/EY (EYVL L 24, s. 1) 1 artiklan kumoamista            Luxemburgissa, jota tukee Ranskan tasavalta (asiamiehenään
tai toissijaisesti kyseisessä päätöksessä kantajalle määrätyn           aluksi K. Rispal-Bellanger, ja sittemmin G. de Bergues ja
sakon määrän pienentämistä, ensimmäisen oikeusasteen tuo-               F. Million), vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
mioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston               nään B. Doherty ja K. Wiedner), jota tukee Deutsche Telekom
puheenjohtaja P. Mengozzi sekä tuomarit V. Tiili ja                     Ag, kotipaikka Bonn (Saksa), edustajinaan F. Roitzsch ja
R. M. Moura Ramos, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio               K. Quack, prosessiosoite Luxemburgissa, jossa kantaja vaatii,
González, on antanut 20.3.2002 tuomion, jonka tuomiolau-               että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa
selma on seuraava:                                                      15.2.1999 tehdyksi väitetyn komission päätöksen, joka koskee
                                                                        kantajan tekemää EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan
                                                                        (josta on tullut EY 82 artikla) mukaista kantelua (IV/36.968 –
1)    Kumotaan EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamis-        Satellimages TV 5/Deutsche Telekom), yhteisöjen ensimmäisen
      menettelyssä (asia N:o IV/35.691/E-4: esieristettyjen kauko-      oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpa-
      lämmitysputkien alan kartelli) 21 päivänä lokakuuta 1998          nossa: jaoston puheenjohtaja R. M. Moura Ramos sekä tuoma-
      tehdyn komission päätöksen 1999/60/EY 1 artikla siltä osin        rit J. Pirrung ja A. W. H. Meij, kirjaaja: H. Jung, on antanut
      kuin siinä todetaan kantajan rikkoneen perustamissopimuksen       7.3.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
      85 artiklan 1 kohtaa osallistumalla kyseisessä artiklassa
      tarkoitettuun rikkomiseen vuoden 1994 huhtikuusta vuoden
      1994 elokuuhun kestäneen ajanjakson ajan.
                                                                        1)     Kanne jätetään tutkimatta.
2)    Kanne hylätään muilta osin.
                                                                        2)     Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoite-
3)    Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä korvaa               taan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.
      90 prosenttia komission oikeudenkäyntikuluista.
                                                                        3)     Kumpikin väliintulija vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
4)    Komissio vastaa 10 prosentista omista oikeudenkäyntikuluis-
      taan.
                                                                        (1) EYVL C 188, 3.7.1999.
(1) EYVL C 100, 10.4.1999.


title: Asia F-51/10: Kanne 1.7.2010 — Bermejo Garde v. Euroopan yhteisöjen talous- ja sosiaalikomitea

text:
               11.9.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 246/42

         Kanne 1.7.2010 — Bermejo Garde v. Euroopan yhteisöjen talous- ja sosiaalikomitea
   (Asia F-51/10)
   ()
   2010/C 246/74
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Moises Bermejo Garde (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja L. Levi)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen talous- ja sosiaalikomitea

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Yhtäältä vaatimus yleisten asiain osaston johtajan virkaa koskevan viranhakuilmoituksen CES N:o 43/09, sekä kaikkien sen nojalla tehtyjen päätösten, kumoamisesta. Toisaalta vastaajan velvoittaminen maksamaan tietyn määrän vahingonkorvauksena kantajalle.

      Vaatimukset

               —

               yleisten asiain osaston johtajan virkaa koskeva viranhakuilmoitus CES N:o 43/09, on kumottava

               —

               kaikki viranhakuilmoituksen CES N:o 43/09 nojalla tehdyt päätökset on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava maksamaan 1 000 euroa vahingonkorvauksena kantajalle

               —

               Euroopan yhteisöjen talous- ja sosiaalikomitea on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-15/09: Yhteisöjen tuomioistuimen viidennen jaoston puheenjohtajan määräys 26.11.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Tšekin tasavalta

text:
               27.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 51/28

         Yhteisöjen tuomioistuimen viidennen jaoston puheenjohtajan määräys 26.11.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Tšekin tasavalta
   (Asia C-15/09) (1)

   2010/C 51/47

      Oikeudenkäyntikieli: tšekki

   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 69, 21.3.2009.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 18 päivänä syyskuuta 1995, asiassa T-471/93, Tiercé Ladbroke SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu - Valtion tuki - Hevoskilpailujen vedonlyönnissä pelatuista panoksista tehtävä vähennys - Varojen siirtäminen toisessa jäsenvaltiossa toimivalle yritykselle)

text:
N:o C 286/12        Í F TI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     28.10.95
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                  18 päivänä syyskuuta 1995 ,                                       18 päivänä syyskuuta 1995 ,
asiassa T-49/93 , Societe internationale de diffusion et           asiassa T-471 /93 , Tiercé Ladbroke SA vastaan Euroopan
d'édition ( SIDE ) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (')                            yhteisöjen komissiot 1 )
 ( Valtion tuki — 92 ja 93 artikla — Kumoamiskanne —               (Kilpailu — Valtion tuki — Hevoskilpailujen vedonlyön
                     Kirja-alan vientituet)                        nissä pelatuista panoksista tehtävä vähennys — Varojen
                         ( 95/C 286/28 )                             siirtäminen toisessa jäsenvaltiossa toimivalle yritykselle)
                                                                                ( 95 /C 286/29 )
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Asiassa T-49/93 , Societe internationale de diffusion et           Asiassa T-471 /93 , Tiercé Ladbroke SA, edustajinaan Jeremy
d'édition ( SIDE), kotipaikka Bagneux ( Ranska ), edustaji        Lever, QC , barrister Christopher Vajda ( Englannin ja
naan asianajajat Jean-Marie Meffre , Claire Adenis-Lamarre         Walesin asianajoyhdisty^) ja solicitor Stephen Kon , proses
ja Nicole Coutrelis, Pariisi, prosessiosoite Luxemburgissa         siosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Winandy ja Err,
asianajotoimisto Marc Loesch, 11 , rue Goethe, vastaan             60 avenue Gaston Diderich , vastaan Euroopan yhteisöjen
Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehet: Michel Nolin ja         komissio ( asiamies : Eric White ), jota tukee Ranskan tasa
Ben Smulders ), jota tuki Ranskan tasavalta ( asiamiehet:          valta ( asiamiehet: Edwige Belliard , Catherine de Salins ja
Catherine de Salins ja Jean-Marc Belorgey ), jossa kantaja        Jean-Marc Belorgey ), jossa vaaditaan kumottavaksi ETY:n
vaati sen komission 18.5.1993 , tekemän päätöksen kumoa           perustamissopimuksen 173 artiklan perusteella komission
mista , jossa komissio totesi yhteismarkkinoille soveltuvaksi      18.1.1993 tekemä päätös , jolla se on hylännyt kantajan
tietyt valtion tuet ( NN 127/92 ), jotka Ranskan hallitus          ETY:n perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan perusteella
myönsi ranskankielisen kirjallisuuden viejille ( EYVL N:o         tekemän valituksen ( IV/34.013 ), yhteisöjen ensimmäisen
1993 C 174 , s . 6 ), yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen          oikeusasteen tuomioistuin ( laajennettu ensimmäinen ja
tuomioistuin ( laajennettu ensimmäinen jaosto ), toimien           osto ), toimien kokoonpanossa presidentti J. L. Cruz Vilaça ,
kokoonpanossa presidentti J. L. Cruz Vilaça sekä tuomarit         tuomarit B. Vesterdorf, A. Saggio , H. Kirschner ja A.
D. P. M. Barrington, A. Saggio, A. Kalogeropoulos ja V.            Kalogeropoulos , kirjaaja : J. Palacio Gonzalez, on 18 päi
Tiili, kirjaaja H. Jung, on 18.9.1995 antanut tuomion,            vänä syyskuuta 1995 antanut tuomion , jonka tuomiolau
jonka tuomiolauselma on seuraava :                                 selma on seuraava :
                                                                   1 ) Kanne hylätään .
1 ) Komission 18.5.1 993 tekemä päätös, jolla se on hyväk
     synyt tiettyjä Ranskan hallituksen ranskankielisen kir
     jallisuuden viejille myöntämiä tukia (NN 127/92),            2 ) Asianosaiset ja väliintulija vastaavat omista oikeuden
     kumotaan siltä osin, kuin se koskee yksinomaan                     käyntikuluistaan .
     CELFdle myönnettyä rahallista tukea niiden
     ylimääräisten kustannusten korvaamiseksi, joita sille on      (') EYVL N:o C 139 , 18.5.1993
     aiheutunut ulkomailla toimivien kirjakauppojen rans
     kankielisiä kirjoja koskevien pienten tilausten täyttämi
     sestä .
2 ) Kanne hylätään muilta osin.
                                                                        YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,
3 ) Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se                          18 päivänä syyskuuta 1995 ,
     velvoitetaan korvaaman kaksi kolmasosaa kantajan
                                                                   asiassa T-548/93 , Ladbroke Racing Ltd vastaan Euroopan
     oikeudenkäyntikuluista.
                                                                                yhteisöjen komissio (')
                                                                   (Kilpailu — Perustamissopimuksen 85 ja 86 artikla —
4 ) Kantaja vastaa yhdestä kolmasosasta omista oikeuden           Vedonlyönti hevoskilpailuissa — Kansallisten yritysten
     käyntikuluistaan.                                             yhteenliittymän yksinoikeudet — Yritysten välinen järjes
                                                                   tely — Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö — Peru
                                                                   stamissopimuksen 90 artikla — Yhteisön edun puuttumi
5 ) Väliintulijana toiminut Ranskan tasavalta vastaa omis                 nen — Kilpailusääntöjen aiemmat rikkomiset)
     ta oikeudenkäyntikuluistaan .                                                         ( 95 /C 286/30 )
P ) EYVL N:o C 272 , 8.10.1993                                                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                   Asiassa T-548/93 , Ladbroke Racing Ltd, englantilainen
                                                                   yhtiö , edustajinaan Jeremy Lever, QC, barrister ( englannin


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 3 päivänä kesäkuuta 1999, asiassa C-211/97 (Landessozialgericht Niedersachsenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Paula Gómez Rivero vastaan Bundesanstalt für Arbeit (Sosiaaliturva - Asetuksen N:o 1408/71 16 artiklan 2 kohdan ensimmäinen virke - Valintaoikeus - Vaikutukset)

text:
17.7.1999                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 204/19
2) Jos maahan tuoduissa tuotteissa oleviin mainintoihin sovelletta-         Konsuliedustuston palveluksessa olevan henkilön sosialiturvajärjestel-
     via kielellisiä vaatimuksia ei ole täysin yhdenmukaistettu, jäsen-     mien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työnteki-
     valtiot voivat hyväksyä kansallisia säännöksiä, joissa tuotteita       jöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä
     myydään, tai muulla sellaisella kielellä, jota kyseisellä alueella     14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o
     asuvien kuluttajien on helppo ymmärtää, edellyttäen kuitenkin,         1408/71 16 artiklan 2 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaisesti
     että näitä kansallisia säännöksiä sovelletaan erotuksetta kaikkiin     tekemän päätöksen, jolla hän on valinnut, että häneen sovelletaan
     sekä kotimaisiin että maahan tuotuihin tuotteisiin ja että ne ovat     lähettävän jäsenvaltion, jonka kansalainen hän on, sosiaaliturva-
     oikeassa suhteessa tavoiteltuun päämäärään eli kuluttajansuo-          lainsäädäntöä, vaikutuksena ei ole, ettei hänen aviopuolisonsa voi
     jaan nähden. Nämä kansalliset säännökset on erityisesti rajattava      enää vaatia sosiaaliturvaetuutta, joka on taattu tälle sen jäsenvaltion
     koskemaan mainintoja, jotka jäsenvaltio on säätänyt pakollisiksi       lainsäädännössä, jossa tämä asuu, riippumatta siitä, mihin sosiaali-
     ja joiden saattaminen kuluttajien tietoon on asianmukaisella           turvajärjestelmään hänen aviopuolisonsa kuuluu.
     tavalla mahdollista ainoastaan kääntämällä.
                                                                            (1) EYVL C 228, 26.7.1997.
(1) EYVL C 94, 22.3.1997.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                           YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                             (viides jaosto)                                                           (neljäs jaosto)
                      3 päivänä kesäkuuta 1999,                                                 3 päivänä kesäkuuta 1999,
asiassa C-211/97 (Landessozialgericht Niedersachsenin                       asiassa C-417/97, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Paula Gómez Rivero                                       Luxemburgin suurherttuakunta (1)
                vastaan Bundesanstalt für Arbeit (1)
                                                                            (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Arvopa-
(Sosiaaliturva – Asetuksen N:o 1408/71 16 artiklan 2                        perit – Sijoituspalvelut – Direktiivi 93/22/ETY – Osittainen
 kohdan ensimmäinen virke – Valintaoikeus – Vaikutukset)                                              täytäntöönpano)
                           (1999/C 204/36)                                                            (1999/C 204/37)
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                      (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-211/97, jonka Landessozialgericht Niedersachsen
(Saksa) on saattanut 234 EY artiklan (aiempi 177 artikla)                   Asiassa C-417/97, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamie-
nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen                 henään Christina Tufvesson) vastaan Luxemburgin suurhert-
tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa              tuakunta (asiamiehenään Nicolas Schmit), jossa kantaja vaatii
Paula Gómez Rivero vastaan Bundesanstalt für Arbeit, jota                  yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Luxemburgin suur-
tukee Bundesrepublik Deutschland, ennakkoratkaisun sosiaali-                herttuakunta ei ole noudattanut sijoituspalveluista arvopaperi-
turvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin              markkinoilla 10 päivänä toukokuuta 1993 annetun neuvoston
palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja            direktiivin 93/22/ETY (EYVL L 141, s. 27) 31 artiklan mukaisia
heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun                  velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa
neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 16 artiklan 2 kohdan                  kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuk-
ensimmäisen virkkeen tulkinnasta, sellaisena kuin kyseinen                  sia ja hallinnollisia määräyksiä, jotka koskisivat myös mahdolli-
asetus on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2 päivänä                   sia rangaistuksia, yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toi-
joulukuuta 1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o                    mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. J. G. Kapteyn
118/97 (EYVL 1997, L 28, s. 1), yhteisöjen tuomioistuin                     sekä tuomarit J. L. Murray (esittelevä tuomari) ja H. Ragne-
(viides jaosto), toimien kokoonpanossa: P. Jann, ensimmäisen                malm, julkisasiamies: A. Saggio, kirjaaja: R. Grass, on antanut
jaoston puheenjohtaja, joka hoitaa viidennen jaoston puheen-                3.6.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
johtajan tehtäviä, sekä tuomarit C. Gulmann, D. A. O. Edward
(esittelevä tuomari), L. Sevón ja M. Wathelet, julkisasiamies:             1) Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut sijoituspalve-
F. G. Jacobs, kirjaaja: R. Grass, on antanut 3.6.1999 tuomion,                   luista arvopaperimarkkinoilla 10 päivänä toukokuuta 1993
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                                annetun neuvoston direktiivin 93/22/ETY 31 artiklan mukaisia


title: Asia F-4/12: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 14.5.2013 — Marcuccio v. komissio (Henkilöstö — Työjärjestyksen 34 artiklan 1 ja 6 kohta — Faksilla kanteen nostamiselle asetetussa määräajassa toimitettu kannekirjelmä — Eri asianajajan omakätinen allekirjoitus kuin postitse toimitetussa alkuperäisessä kannekirjelmässä — Kanteen nostaminen liian myöhään — Ei ole kyse siitä, että tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuisivat)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/86

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 14.5.2013 — Marcuccio v. komissio
   (Asia F-4/12) (1)

   (Henkilöstö - Työjärjestyksen 34 artiklan 1 ja 6 kohta - Faksilla kanteen nostamiselle asetetussa määräajassa toimitettu kannekirjelmä - Eri asianajajan omakätinen allekirjoitus kuin postitse toimitetussa alkuperäisessä kannekirjelmässä - Kanteen nostaminen liian myöhään - Ei ole kyse siitä, että tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuisivat)
   2013/C 225/199
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja J. Baquero Cruz, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Henkilöstö — Vaatimus sellaisen komission implisiittisen päätöksen kumoamisesta, jolla hylätään kantajan pyyntö siitä, että hänelle lähetettäisiin kaikki sellaisten komission internetsivujen salasanat, jotka ovat kaikkien komission virkamiesten käytettävissä, virkamiestuomioistuimen asiassa F-41/06 4.11.2008 antaman sellaisen tuomion jälkeen, jolla kumotaan kyseisen toimielimen päätös, jolla kantaja oli siirretty työkyvyttömyyseläkkeelle.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Luigi Marcuccio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 65, 3.3.2012, s. 28.


title: Asia C-571/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Noord-Holland (Alankomaat) on esittänyt 10.12.2014 – Timberland Europe BV v. Inspecteur van de Belastingdienst, kantoor Rotterdam Rijnmond

text:
               2.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 73/13

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Noord-Holland (Alankomaat) on esittänyt 10.12.2014 – Timberland Europe BV v. Inspecteur van de Belastingdienst, kantoor Rotterdam Rijnmond
      (Asia C-571/14)
      (2015/C 073/19)
      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Rechtbank Noord-Holland

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Timberland Europe BV

         Vastaaja: Inspecteur van de Belastingdienst, kantoor Rotterdam Rijnmond

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko asetus (EY) N:o 1472/2006 (1) mitätön C:tä (kotipaikka Vietnam) ja F:ää (kotipaikka Kiinan kansantasavalta) koskevilta osin siitä syystä, että sillä rikotaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (2) (jäljempänä perusasetus) 2 artiklan 7 kohdan b alakohtaa ja 9 artiklan 5 kohtaa, koska komissio ei ole tutkinut edellä mainittujen vientiä harjoittavien tuottajien markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevia vaatimuksia?

                  2)

                  Onko asetus (EY) N:o 1472/2006 mitätön edellä ensimmäisessä kysymyksessä mainittuja tuottajia koskevilta osin siitä syystä, että perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohtaa rikotaan, koska komissio ei ole suorittanut määrittämistä kolmen kuukauden kuluessa menettelyn aloittamisesta?

                  3)

                  Onko asetus (EY) N:o 1472/2006 mitätön A:ta, joka kuuluu B:hen (kotipaikka Vietnam), ja D:tä, joka kuuluu E:hen (kotipaikka Kiinan kansantasavalta) koskevilta osin siitä syystä, että perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohtaa rikotaan, koska komissio ei ole suorittanut määrittämistä kolmen kuukauden kuluessa menettelyn aloittamisesta?

         (1)  Lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta ja Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa, ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 5.10.2006 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1472/2006 (EUVL L 275, s. 1).

         (2)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22.12.1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 384/96 (EYVL L 56, s. 1).


title: Asia C-546/08: Kanne 9.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ruotsin kuningaskunta

text:
               7.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/22

         Kanne 9.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ruotsin kuningaskunta
   (Asia C-546/08)
   (2009/C 32/39)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. Dejmek ja M. Sundén)

      Vastaaja: Ruotsin kuningaskunta
   Vaatimukset

               —

               yhteisöjen tuomioistuimen on todettava, että Ruotsin kuningaskunta ei ole noudattanut rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesutarkoituksiin sekä terrorismin rahoitukseen 26.10.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/60/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

               —

               Ruotsin kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 15.12.2007.

      (1)  EUVL L 309, s. 15.


title: Asia T-482/14: Kanne 26.6.2014 – Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria v. komissio

text:
               11.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/51

         Kanne 26.6.2014 – Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria v. komissio
   (Asia T-482/14)
   2014/C 261/80
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, SA (Madrid, Espanja) (asiamiehet: asianajajat J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero, A. Lamadrid de Pablo)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin komissio katsoi, että toimia, jotka sen mukaan muodostavat Espanjan tax lease -järjestelmän, on pidettävä uutena valtiontukena ja sisämarkkinoille soveltumattomina

               —

               toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 1 ja 4 artiklat, joissa eurooppalaisten taloudellisten etuyhtymien (ETEY) sijoittajat todetaan väitetyn tuen saajiksi ja jolla osoitetaan perintämääräys ainoastaan kyseisille sijoittajille

               —

               toissijaisesti kumoamaan riidanalaisen päätöksen 4 artiklan siltä osin kuin siinä määrätään väitettyjä tukia takaisin perittäviksi

               —

               kumoamaan riidanalaisen päätöksen 4 artiklan siltä osin kuin siinä lausutaan sijoittajien ja muiden yksiköiden välillä tehtyjen yksityisoikeudellisten sopimusten laillisuudesta ja

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat, joihin on jo vedottu asiassa T-700/13, Bankia v. komissio.


title: Asia T-457/08: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 24.3.2009 — Intel v. komissio

text:
               16.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/44

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 24.3.2009 — Intel v. komissio
   (Asia T-457/08) (1)

   2009/C 113/92

      Oikeudenkäyntikieli: englanti

   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 301, 22.11.2008.


title: Asia C-530/16: Kanne 18.10.2016 – Euroopan komissio v. Puolan tasavalta

text:
               16.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 14/24

         Kanne 18.10.2016 – Euroopan komissio v. Puolan tasavalta
   (Asia C-530/16)
   (2017/C 014/30)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: W. Mölls ja J. Hottiaux)

      Vastaaja: Puolan tasavalta

      Vaatimukset

               —

               Unionin tuomioistuimen on todettava, että Puolan tasavalta ei ole noudattanut yhteisön rautateiden turvallisuudesta sekä rautatieyritysten toimiluvista annetun neuvoston direktiivin 95/18/EY ja rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä sekä turvallisuustodistusten antamisesta annetun direktiivin 2001/14/EY muuttamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/49/EY (1) 16 artiklan 1 kohdan ja 21 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan,

                           —

                           koska se ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä taatakseen turvallisuusviranomaisen riippumattomuuden rautatieyrityksistä, infrastruktuurin haltijoista, todistusten pyytäjistä ja hankintayksiköistä ja

                           —

                           koska se ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä taatakseen tutkintaelimen riippumattomuuden rautatieyrityksistä ja infrastruktuurin haltijoista.

               —

               Puolan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio moittii Puolan tasavaltaa siitä, ettei se ole pannut tutkintaelimen (eli Państwowej Komisji Badania Wypadków Kolejowych (PKBWK)) riippumattomuutta koskevaa periaatetta oikein täytäntöön Puolan lainsäädännössä organisatorisesta, oikeudellisesta ja päätöksenteon näkökulmasta katsottuna, mitä direktiivin 2004/49/EY 21 artiklan 1 kohdassa edellytetään. PKBWK ei ole saanut sellaista asemaa, joka takaisi sille mainitun riippumattomuuden. Komissio kritisoi sitä, että PKBWK kuuluu liikenneministeriöön eikä sen riippumattomuutta suhteessa mainittuun ministeriöön ja infrastruktuurin haltijaan ole mitenkään taattu. PKBWK ei myöskään toimi omissa nimissään, liikenneministeri nimittää ja erottaa sen puheenjohtajan, varapuheenjohtajan, sihteerin sekä pysyvät ja vaihtuvat jäsenet. Liikenneministeri ei myöskään ole antanut PKBWK:n käyttöön sovellettavan järjestelmän kautta riittäviä keinoja, jotta mainittu elin voisi hoitaa tehtävänsä.
   Komissio moittii Puolan tasavaltaa myös direktiivin 2004/48/EY 16 artiklan 1 kohdan virheellisestä täytäntöönpanosta siltä osin kuin siinä ei taata turvallisuusviranomaisen (eli Przezes Urzędu Transportu Kolejowegon) riippumattomuutta suhteessa rautatieyrityksiin, infrastruktuurin haltijoihin, todistusten pyytäjiin ja hankintayksiköihin organisatorisesta, oikeudellisesta ja päätöksenteon näkökulmasta katsottuna.

      (1)  EUVL 2004, L 164, s. 44.


               25.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 320/19

         Oslo tingrettin (Oslon käräjäoikeuden) 26. maaliskuuta 2010 päivätty pyyntö saada EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antava lausunto asiassa Periscopus AS vastaan Oslo Børs ASA ja Erik Must AS
   (Asia E-1/10)
   2010/C 320/08
   Oslo tingrett (Oslon käräjäoikeus) on esittänyt 26. maaliskuuta 2010 pyynnön saada EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antava lausunto asiassa Periscopus AS vastaan Oslo Børs ASA ja Erik Must AS. Pyyntö saapui tuomioistuimen kirjaamoon 31. maaliskuuta 2010 ja koskee seuraavaa kysymystä:
   Täyttyvätkö Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/25/EY 5 artiklan 4 kohdan toisessa alakohdassa säädetyt edellytykset, jos julkisen ostotarjouksen tekijä velvoitetaan tarjoamaan arvopapereista hinta, joka ylittää tarjouksen tekijän samoista arvopapereista tarjousvelvollisuuden syntymistä edeltävien kuuden kuukauden aikana maksaman tai sopiman hinnan, ottaen huomioon, että markkinahinta oli tarjousvelvollisuuden syntymishetkellä korkeampi kuin hinta, johon tarjouksen tekijä olisi velvoitettu (Norjan) arvopaperikauppalain nojalla?


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 14 päivänä lokakuuta 2003 asiassa T-174/02, Micole Wieme vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Ilmoitus avoimesta virasta – Hakĳoiden ansioiden arviointi – Ilmeinen arviointivirhe – Harkintavallan väärinkäyttö)

text:
C 304/26                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                       13.12.2003
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                    YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                14 päivänä lokakuuta 2003
                   23 päivänä syyskuuta 2003
                                                                      asiassa T-174/02, Micole Wieme vastaan Euroopan yhtei-
                                                                                söjen komissio (1)
asiassa T-308/01: Henkel KGaA vastaan sisämarkkinoiden                (Henkilöstö – Ilmoitus avoimesta virasta – Hakijoiden
 harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (1)             ansioiden arviointi – Ilmeinen arviointivirhe – Harkintaval-
                                                                                lan väärinkäyttö)
(Yhteisön tavaramerkki – Asetukset N:o 40/94 ja N:o 2868/                                      (2003/C 304/47)
95 – Väitemenettely – Aikaisemman tavaramerkin tosiasial-
linen käyttäminen – Valituslautakunnan suorittaman tut-                                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
kinnan laajuus – Väiteosastolle esitettyjen todisteiden arvi-
                               ointi)
                                                                      Asiassa T-174/02, Micole Wieme, Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                      sion virkamies, edustajanaan asianajaja É. Boigelot, prosessio-
                         (2003/C 304/46)                              soite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                      (asiamiehinään J. Currall, H. Tserepa-Lacombe ja D. Wael-
                                                                      broeck), jossa kantaja vaatii kumottavaksi komission
                                                                      13.7.2001 tekemän päätöksen, jolla hylättiin kantajan hake-
                    (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                   mus verotuksen ja tulliliiton pääosaston yleisten asioiden
                                                                      linjassa sijaitsevan oikeudellisten asioiden ja yhteisön säännös-
                                                                      tön soveltamisen valvonnan yksikön päällikön virkaan, yhtei-
                                                                      söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto),
                                                                      toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. García-
                                                                      Valdecasas sekä tuomarit P. Lindh ja J. D. Cooke, kirjaaja:
Asiassa T-308/01, Henkel KGaA, kotipaikka Düsseldorf                  johtava hallintovirkamies J. Palacio González, on 14.10.2003
(Saksa), edustajanaan asianajaja C. Osterrieth, prosessiosoite        antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
Luxemburgissa, vastaan sisämarkkinoiden harmonisointiviras-
to (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehenään: O. Wael-           1)    Kanne hylätään.
broeck), vastapuolena ja muuna asianosaisena sisämarkkinoi-
den harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) valituslauta-      2)    Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
kunnassa LHS (UK) Ltd, kotipaikka Cheadle Hulme (Yhdistynyt
kuningaskunta), joka koskee sisämarkkinoiden harmonisointi-
                                                                      (1) EYVL C 180, 27.7.2002.
viraston (tavaramerkit ja mallit) kolmannen valituslautakunnan
12.9.2001 tekemästä päätöksestä (asia R-738/2000-3), joka
koskee Henkel KGaA:n ja LHS (UK) Ltd:n välistä väitemenette-
lyä, nostettua kannetta, ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-
johtaja N. J. Forwood sekä tuomarit J. Pirrung ja A. W. H. Meij,
kirjaaja: hallintovirkamies D. Christensen, on antanut                       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
23.9.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                   TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                18 päivänä syyskuuta 2003
1)    Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mal-
      lit) kolmannen valituslautakunnan 12.9.2001 tekemä päätös       asiassa T-241/02, Daniel Callebaut vastaan Euroopan yh-
      (asia R-738/2000-3) kumotaan.                                                         teisöjen komissio (1)
                                                                      (Henkilöstö – Henkilöstösääntöjen 45 artikla – Ylennys –
2)    Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)                         Ansioiden vertailu)
      velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (2003/C 304/48)
(1) EYVL C 68, 16.3.2002.                                                                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                      Asiassa T-241/02, Daniel Callebaut, Euroopan yhteisöjen
                                                                      komission virkamies, kotipaikka Mondorf-les-Bains (Luxem-


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (ensimmäinen jaosto) 14 päivänä lokakuuta 2004, asiassa C-409/02 P, Jan Pflugradt vastaan Euroopan keskuspankki (Valitus — Euroopan keskuspankin henkilöstö — Palvelussuhteen sopimusperusteisuus — Työsopimuksessa vahvistettujen työtehtävien muuttaminen)

text:
               4.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 300/14

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (ensimmäinen jaosto)
   14 päivänä lokakuuta 2004,
   asiassa C-409/02 P, Jan Pflugradt vastaan Euroopan keskuspankki (1)

   (Valitus - Euroopan keskuspankin henkilöstö - Palvelussuhteen sopimusperusteisuus - Työsopimuksessa vahvistettujen työtehtävien muuttaminen)
   (2004/C 300/27)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa C-409/02 P, jossa on kyse yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 56 artiklaan perustuvasta valituksesta, jonka on pannut vireille 18.11.2002 Jan Pflugradt (edustajanaan N. Pflüger), vastapuolena: Euroopan keskuspankki (asiamiehinään V. Saintot ja T. Gilliams, joita avustaa B. Wägenbaur), yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit A. Rosas, R. Silva de Lapuerta (esittelevä tuomari), K. Lenaerts ja S. von Bahr, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut 14.10.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Pflugradt velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 19, 25.1.2003.


title: Asia T-616/13: Kanne 20.11.2013 — AIC v. SMHV — ACV Manufacturing (lämmönvaihtimen osat)

text:
               25.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/35

         Kanne 20.11.2013 — AIC v. SMHV — ACV Manufacturing (lämmönvaihtimen osat)
   (Asia T-616/13)
   2014/C 24/65
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: AIC S.A. (Gdynia, Puola) (edustaja: lakimies J. Radłowski)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: ACV Manufacturing (Seneffe, Belgia)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) kolmannen valituslautakunnan 10.9.2013 tekemän päätöksen asiassa R 293/2012-3

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan kulut asian käsittelystä sekä valituslautakunnassa että nyt vireille pannussa menettelyssä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisömalli, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Lämmönvaihtimen osiksi kuvatun tuotteen malli — Rekisteröity yhteisömalli nro 1 137 152-0001

      Yhteisömallin haltija: Kantaja

      Yhteisömallin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perustelut: Asiassa on väitetty, ettei malli täytä yhteisömallista annetun asetuksen (EY) N:o 6/2002 4 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädettyjä vaatimuksia, luettuna yhdessä mainitun asetuksen 5 ja 6 artiklan ja etenkin sen 8 artiklan 1 ja 2 kohdan kanssa

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Riitautettu yhteisömalli on mitätön

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylätään

      Kanneperusteet: Yhteisömallista annetun asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 4 artiklan 2 kohdan rikkominen


title: Asia T-217/10: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.2.2011 — Rautaruukki v. SMHV — Vigil Pérez (MONTERREY)

text:
               9.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.2.2011 — Rautaruukki v. SMHV — Vigil Pérez (MONTERREY)
   (Asia T-217/10) (1)

   2011/C 113/42
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 195, 17.7.2010.


title: Asia T-183/13: Kanne 28.3.2013 — Skype v. SMHV — British Broadcasting and Sky IP International (SKYPE)

text:
               15.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/28

         Kanne 28.3.2013 — Skype v. SMHV — British Broadcasting and Sky IP International (SKYPE)
   (Asia T-183/13)
   2013/C 171/54
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Skype (Dublin, Irlanti) (edustajat: Solicitor I. Fowler, asianajaja J. Schmitt ja J. Mellor, QC)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuolet valituslautakunnassa: British Sky Broadcasting Group plc (Isleworth, Yhdistynyt kuningaskunta) ja Sky IP International Ltd (Isleworth)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SMHV:n neljännen valituslautakunnan 30.1.2013 asiassa R 2398/2010-4 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”SKYPE” — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 3 660 065 luokkaan 38 kuuluville palveluille

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vastapuolet valituslautakunnassa

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkki ”SKY” luokkiin 9, 38 ja 41 kuuluville tavaroille ja palveluille — yhteisön tavaramerkki nro 3 203 411

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen kaikkien kyseessä olevien palvelujen osalta

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia C-107/08: Kanne 7.3.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta

text:
               26.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 107/21

         Kanne 7.3.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-107/08)
   (2008/C 107/33)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: B. Schima, A. Alcover San Pedro)

      Vastaaja: Itävallan tasavalta
   Vaatimukset

               —

               Itävallan tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 1999/32/EY muuttamisesta meriliikenteessä käytettävien polttoaineiden rikkipitoisuuden osalta 6.7.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/33/EY (1) 2 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja toissijaisesti koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

               —

               Itävallan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika on päättynyt 11.8.2006.

      (1)  EUVL L 191, s. 59.


title: Asia C-291/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Köln (Saksa) on esittänyt 3.7.2006 — Deutsche Post AG v. Bundesrepublik Deutschland, muu asianosainen MDG Magdeburger Dienstleistungs- und Verwaltungs GmbH

text:
               28.10.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Köln (Saksa) on esittänyt 3.7.2006 — Deutsche Post AG v. Bundesrepublik Deutschland, muu asianosainen MDG Magdeburger Dienstleistungs- und Verwaltungs GmbH
   (Asia C-291/06)
   (2006/C 261/15)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Verwaltungsgericht Köln
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Deutsche Post AG

      Vastaaja: Bundesrepublik Deutschland

      Muu asianosainen: MDG Magdeburger Dienstleistungs- und Verwaltungs GmbH
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Onko EY 47 artiklan 2 kohtaa luettuna yhdessä EY 95 artiklan ja direktiivin 97/67/EY, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/39/EY, 12 artiklan viidennen luetelmakohdan sekä 7 artiklan 1 kohdan kanssa (1) tulkittava siten, että silloin kun yleispalvelujen tarjoaja soveltaa sellaisten yritysasiakkaiden kohdalla erityishintoja, jotka toimittavat postilähetyksensä postiverkkoon antamalla ne esilajiteltuina postikeskukselle, yleispalvelujen tarjoaja on velvollinen soveltamaan näitä erityishintoja myös sellaisten yritysten kohdalla, jotka keräävät postilähetykset lähettäjältä ja antavat ne samassa lähetyspaikassa ja samoin ehdoin kuin yritysasiakkaat esilajiteltuina postiverkkoon ilman, että yleispalveluiden tarjoaja saa kieltäytyä tästä siihen vedoten, että sille on asetettu yleispalveluvelvoite?

      (1)  EYVL L 176, s. 21.


title: Asia C-311/00: Alankomaiden Raad van Staten 8.8.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa N.V. Sturing Afvalverwĳdering Noord-Brabant, N.V. Afvalverbranding Zuid Nederland ja UTR Umwelt GmbH vastaan Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelĳke Ordening en Milieubeheer

text:
C 335/28                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      25.11.2000
Alankomaiden Raad van Staten 8.8.2000 tekemällään                        4.b. Jos vastaus edelliseen kysymykseen on myöntävä, onko
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa N.V.                        jätteensiirtoasetus, siltä osin kuin sen perusteella voidaan
Sturing Afvalverwijdering Noord-Brabant, N.V. Afval-                           asettaa tällainen vientikielto yksinomaan kansallisen
verbranding Zuid Nederland ja UTR Umwelt GmbH                                  tason omavaraisuutta koskevan periaatteen nojalla, yh-
vastaan Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Orde-                       teensopiva Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen
                       ning en Milieubeheer                                    29 artiklan kanssa?
                          (Asia C-311/00)
                                                                         (1) EYVL 1975, L 194, s. 39.
                                                                         (2) EYVL 1993, L 30, s. 1.
                         (2000/C 335/50)
Alankomaiden Raad van State on pyytänyt 8.8.2000 tekemäl-
lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
16.8.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
ratkaisua asiassa N.V. Sturing Afvalverwijdering Noord-Bra-
bant, N.V. Afvalverbranding Zuid Nederland ja UTR Umwelt
GmbH vastaan Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke
Ordening en Milieubeheer, seuraaviin kysymyksiin:                        Saksan liittotasavallan 30.8.2000 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
1.a. Onko jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun
     direktiivin 75/442/ETY (1) (jäljempänä puitedirektiivi) liit-                                 (Asia C-321/00)
     teessä II B mainittua toimea R 5, joka koskee muiden
     epäorgaanisten aineiden kierrätystä tai talteenottoa, tul-
     kittava siten, että siihen kuuluu myös puitedirektiivin                                       (2000/C 335/51)
     3 artiklan b alakohdan i alakohdassa tarkoitettu ”uudel-
     leenkäyttö”?                                                        Saksan liittotasavalta on nostanut 30.8.2000 Euroopan yhtei-
                                                                         söjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-
1.b. Kuinka toimea R 5 on tulkittava, kun otetaan huomioon               siota vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat hallitusneuvos Wolf-
     edelliseen kysymykseen annettu vastaus? Vaaditaanko                 Dieter Plessing, liittovaltion talousministeriö, Graurheindorfer
     siihen, että kyseessä katsotaan olevan siinä mainittu toimi,        Str. 108, D-53117 Bonn, ja asianajaja Jochim Sedemund,
     että ainetta käsitellään, että sitä voidaan käyttää uudelleen       Charlottenstraße 65, D-10117 Berlin.
     useamman kerran tai että aine voidaan ottaa talteen?
                                                                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
2.   Jos edellä esitettyihin kysymyksiin annettavista vastauk-
     sista seuraa, että lentotuhkan käsittelyn kaltainen toimi ei
     ole nimikkeessä R 5 tarkoitettu toimi: onko puitedirektii-          1.    kumoaa lääkevalmisteita koskevien lakien, asetusten ja
     vin liitteissä II A ja II B esitetyt toimia koskevat luettelot            hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neu-
     tyhjentäviä tai onko jompikumpi niistä tyhjentävä ja jos                  voston direktiivin 75/319/ETY V a luvun (lääkevalvonta)
     on, niin kumpi?                                                           muuttamisesta 5 päivänä kesäkuuta 2000 annetun ko-
                                                                               mission direktiivin 2000/38/EY (EYVL L 139, 10.6.2000,
                                                                               s. 28);
3.a. Minkä arviointiperusteiden perusteella on ratkaistava,
     onko jotain toimea pidettävä puitedirektiivin 1 artiklassa
     tarkoitettuna huolehtimisena tai hyödyntämisenä?                    2.    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
3.b. Jos toimi voidaan luokitella huolehtimistoimeksi ja hyö-
     dyntämistoimeksi, onko liitteessä II A vai liitteessä II B          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     olevalle luettelolle annettava etusija toimea luokiteltaessa,
     vai eikö kummallakaan luettelolla ole etusijaa toiseen              –     Neuvoston lainsäädäntövaltuuksia on rikottu lainsäädän-
     nähden?                                                                   tömenettelyä koskevia säännöksiä kiertämällä: Riidanalai-
                                                                               sessa direktiivissä on useita muutoksia, jotka eivät vastaa
4.a. Jos lentotuhkan siirtoa on pidettävä huolehdittavaksi                     valtuutusta, jonka mukaan lääkevalvontaa koskevia sään-
     tarkoitetun jätteen siirtona, voidaanko Euroopan yhtei-                   nöksiä mukautetaan ”tieteen ja tekniikan kehityksen
     sössä, Euroopan yhteisöön ja Euroopan yhteisöstä tapah-                   perusteella” (direktiivin 75/319/ETY 29 i artikla). Sen
     tuvien jätteiden siirtojen valvonnasta ja tarkastamisesta                 sijaan sillä muutetaan ilmoitusvelvollisten yritysten osalta
     1 päivänä helmikuuta 1993 annetun asetuksen                               näiden konkreettisia velvollisuuksia lääkevalvonnan osal-
     259/93/ETY (2) (jäljempänä jätteensiirtoasetus) 4 artiklan                ta. Lisäksi nykyisen kansallisen ilmoitusmenettelyn tehok-
     3 kohdan b alakohdan i alakohdan nojalla esittää vastaväi-                kuutta tulee rajoittamaan se, että se on korvattava järjes-
     te siirtoa vastaan yksinomaan sillä perusteella, että on                  telmällä, joka perustuu yleiseurooppalaiseen tietojenkäsit-
     tarpeen saavuttaa kansallisen tason omavaraisuus, ilman,                  telyverkkoon, joka 5.12.2001 eli riidanalaisen direktiivin
     että osoitettaisiin, että kansallisen tason omavaraisuus on               täytäntöönpanoajan päättyessä ei kuitenkaan ole vielä
     tarpeen yhteisön tason omavaraisuuden saavuttamiseksi?                    käytettävissä näihin tarkoituksiin.


title: Asia T-411/10: Kanne 8.9.2010 — Laufen Austria v. komissio

text:
               6.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/57

         Kanne 8.9.2010 — Laufen Austria v. komissio
   (Asia T-411/10)
   ()
   2010/C 301/91
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Laufen Austria (Wilhemsburg, Itävalta) (edustaja: asianajaja E. Navarro)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               23.6.2010 tehdyn Euroopan komission päätöksen 1 ja 2 artikla on kumottava osittain Laufen Austrialle (sekä yksilöllisesti että yhteisvastuullisesti Roca Sanitarion kanssa) SEUT 101 artiklan rikkomisen vuoksi määrätyn sakon osalta

               —

               tämän seurauksena Laufen Austrialle yksilöllisesti sekä yhteisvastuullisesti Roca Sanitarion kanssa määrätyn sakon määrää on alennettava kannekirjelmän vaatimusten mukaisesti siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin sille esitettyjen tai sen huomioon ottamien muiden syiden perusteella katsoo asianmukaiseksi

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan Laufen Austrian oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Nyt esillä olevassa asiassa riidanalainen päätös on sama kuin asiassa T-408/10, Roca Sanitario v. komissio.
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin edellä mainitussa asiassa esitetyt.
   Kantaja väittää erityisesti, että kyseessä oleva päätös sisältää ilmeisen arviointivirheen, koska siinä todetaan, ettei kantaja ole toiminut markkinoilla itsenäisesti ja että Roca Sanitario olisi ollut vastuussa kantajan menettelystä.
   Tältä osin kantaja väittää toissijaisesti, että on rikottu perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohtaa sekä loukattu kilpailusääntöjen rikkomisen yksilöllisen vastuun periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta sen sakon osalta, joka kantajalle on määrätty yksilöllisesti sen rikkomisen vuoksi, johon kantajan väitetään syyllistyneen ennen kuin Roca Sanitario otti sen haltuunsa. Sakko on suurempi kuin 10 prosenttia päätöksen tekemistä edeltäneen kantajan tilikauden liikevaihdosta ja se on vahvistettu väärin perustein.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 26 päivänä kesäkuuta 2001 asiassa C-70/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaa Portugalin tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Yhteisön lentoliikenne – Eri suuruiset lentokenttämaksut kotimaan lennoille ja yhteisön sisäisille lennoille – Palvelujen tarjoamisen vapaus – Asetus N:o 2408/92)

text:
11.8.2001              FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              C 227/1
                                                                    I
                                                              (Tiedonantoja)
                                                      TUOMIOISTUIN
                                                             TUOMIOISTUIN
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                               Regulamentarin (asetus) nro 38/91 (Diário da República I,
                                                                        sarja B, nro 172, 29.7.1991) 10 §:ään sisältyvän säännöksen,
                                                                        jonka mukaan Portugalista muihin jäsenvaltioihin suuntautu-
                         (kuudes jaosto)                                villa lennoilla on maksettava suurempia matkustajapalvelu-
                                                                        maksuja kuin kotimaanlennoilla, ja 8.3.1991 annetuun Decre-
                                                                        to-Lei-asetukseen nro 102/91 (Diário da República I, sarja A,
                                                                        nro 56, 8.3.1991) sisältyvän säännöksen, joka on pantu
                  26 päivänä kesäkuuta 2001
                                                                        täytäntöön myöhemmin annetuilla soveltamispäätöksillä ja
                                                                        jonka mukaan Portugalista muihin jäsenvaltioihin suuntautu-
                                                                        villa lennoilla on maksettava suurempia turvallisuusmaksuja
asiassa C-70/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaa                    kuin tietyillä kotimaanlennoilla, yhteisöjen tuomioistuin (kuu-
                     Portugalin tasavalta (1)                           des jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
                                                                        C. Gulmann sekä tuomarit V. Skouris, J.-P. Puissochet (esittele-
                                                                        vä tuomari), R. Schintgen ja N. Colneric, julkisasiamies:
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Yhteisön              S. Alber, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut
lentoliikenne – Eri suuruiset lentokenttämaksut kotimaan                26.6.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
lennoille ja yhteisön sisäisille lennoille – Palvelujen tarjoami-
               sen vapaus – Asetus N:o 2408/92)
                                                                        1)    Portugalin tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopi-
                                                                              muksen 59 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 49 artikla)
                        (2001/C 227/01)                                       ja yhteisön lentoliikenteen harjoittajien pääsystä yhteisön sisäi-
                                                                              sen lentoliikenteen reiteille 23 päivänä heinäkuuta 1992
                                                                              annetun neuvoston asetuksen N:o 2408/92 3 artiklan
                                                                              1 kohdan mukaisia jäsenyysvelvoitteitaan, kun se on
                                                                              29.7.1991 annetun Decreto Regulamentarin (asetus)
                  (Oikeudenkäyntikieli: portugali)                            nro 38/91 10 §:ssä ottanut käyttöön matkustajapalvelumak-
                                                                              sun, joka on suurempi yhteisön sisäisillä lennoilla kuin koti-
                                                                              maan lennoilla, ja kun se on 8.3.1991 annetulla Decreto-
                                                                              Leillä (asetus) nro 102/91 ja sen soveltamispäätöksillä ottanut
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen              käyttöön turvallisuusmaksun, joka on suurempi yhteisön sisäi-
             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                          sillä lennoilla kuin tietyillä kotimaan lennoilla.
                                                                        2)    Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
Asiassa C-70/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-                     kulut.
nään F. Benyon ja F. de Sousa Fialho) vastaan Portugalin
tasavalta (asiamiehinään L. Fernandes, M.L. Duarte ja F. Viegas),
jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että
Portugalin tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopi-
muksen 59 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 49 artikla)           (1) EYVL C 136, 15.5.1999.
ja yhteisön lentoliikenteen harjoittajien pääsystä yhteisön
sisäisen lentoliikenteen reiteille 23 päivänä heinäkuuta 1992
annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2408/92 (EYVL L 240,
s. 8) 3 artiklan 1 kohdan mukaisia jäsenyysvelvoitteitaan,
koska se on pysyttänyt voimassa 29.7.1991 annetun Decreto


Avis juridique important

|

E2002P0001

EFTAn valvontaviranomaisen 22 päivänä huhtikuuta 2002 Norjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne (Asia E-1/02)

Virallinen lehti nro C 134 , 06/06/2002 s. 0006 - 0006

EFTAn valvontaviranomaisen 22 päivänä huhtikuuta 2002 Norjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne(Asia E-1/02)(2002/C 134/07)EFTAn valvontaviranomainen, Rue de Trèves 74, B-1040 Bryssel, on nostanut 22 päivänä huhtikuuta 2002 EFTAn tuomioistuimessa kanteen Norjan kuningaskuntaa vastaan. Kanteen esitti Dora Sif Tynes, joka toimii EFTAn valvontaviranomaisen asiamiehenä.Kantaja pyytää, että tuomioistuin1. julistaisi, että Norjan kuningaskunta on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (jäljempänä "ETA-sopimus") 7 ja 70 artiklan sekä sopimuksen liitteessä XVIII olevassa 18 kohdassa mainitun säädöksen (neuvoston direktiivi 76/207/ETY, annettu 9 päivänä helmikuuta 1976, miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa) 2 artiklan 1 ja 4 kohdan sekä 3 artiklan 1 kohdan mukaiset velvoitteensa pitämällä voimassa säännön, jonka perusteella useat korkeakoulu- ja yliopistovirat on varattu yksinomaan naisille; ja2. määräisi Norjan kuningaskunnan maksamaan oikeuskäsittelystä aiheutuvat kustannukset.Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:- ETA-sopimuksen 7 artiklassa määrätään, että säädökset, joihin sopimuksen liitteissä tai ETA:n sekakomitean päätöksissä viitataan taikka jotka sisältyvät niihin, sitovat sopimuspuolia ja ne ovat osa tai ne saatetaan osaksi sopimuspuolten oikeusjärjestystä.- ETA-sopimuksen 70 artiklassa edellytetään, että sopimuspuolet edistävät miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteutumista panemalla täytäntöön säännökset, joista määrätään tarkemmin sopimuksen liitteessä XVIII ja joista yksi on neuvoston direktiivi 76/207/ETY.- Neuvoston direktiivi 76/207/ETY miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa on lueteltu ETA-sopimuksen liitteessä XVIII.- Direktiivin 76/207/ETY 2 artiklan 1 kohdassa määritetään tasa-arvoisen kohtelun periaate seuraavasti: "Tasa-arvoisen kohtelun periaatteella tarkoitetaan jäljempänä, että minkäänlaista sukupuoleen perustuvaa syrjintää ei saa esiintyä välittömästi tai välillisesti etenkään siviilisäädyn tai perheaseman perusteella."- Direktiivin 76/207/ETY 2 artiklan 4 kohdassa kuitenkin säädetään, että "tämä direktiivi ei estä toteuttamasta miesten ja naisten yhtäläisiä mahdollisuuksia edistäviä toimenpiteitä erityisesti poistamalla eriarvoisuutta, joka vaikuttaa naisten mahdollisuuksiin ..."- Direktiivin 76/207/ETY 3 artiklan 1 kohdassa säädetään lisäksi, että "tasa-arvoisen kohtelun periaatteen noudattamisella tarkoitetaan, että minkäänlaista sukupuoleen perustuvaa syrjintää ei esiinny niissä ehdoissa, valintaperusteet mukaan lukien, jotka koskevat mahdollisuuksia työhön tai tehtävään jollakin toiminnan alalla tai jossakin elinkeinossa taikka jollakin ammattihierarkian tasolla."- Kantaja väittää, että asianomainen Norjan oikeussäännös, jossa säädetään eräiden korkeakoulu- ja yliopistovirkojen varaamisesta yksinomaan naisille, rikkoo miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatetta koskevia ETA-sopimuksen määräyksiä.


title: Asia T-507/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys  23.11.2005  — Ruiz Bravo-Villasante v. komissio (Henkilöstö — Kumoamiskanne — Kanteen nostamisen määräaika — Tutkimatta jättäminen)

text:
               11.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 36/32

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 23.11.2005 — Ruiz Bravo-Villasante v. komissio
   (Asia T-507/04) (1)

   (Henkilöstö - Kumoamiskanne - Kanteen nostamisen määräaika - Tutkimatta jättäminen)
   (2006/C 36/68)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Arturo Ruiz Bravo-Villasante (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja J. Fuertes Suárez)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Currall ja L. Lozano Palacios)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kilpailun COM/B/2/02 valintalautakunnan sen päätöksen kumoamista koskeva vaatimus, jolla kantajalle annettiin suullisesta kokeesta hylkäävä arvosana ja jolla hänet jätettiin ottamatta varallaololuetteloon
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 115, 14.5.2005.


title: Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehtiEUVL C 124, 24.5.2003

text:
7.6.2003         FI                       Euroopan unionin virallinen lehti                 C 135/39
                                                          III
                                                     (Tiedotteita)
                                                  (2003/C 135/61)
                        Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti
         EUVL C 124, 24.5.2003
         Luettelo aiemmista julkaisuista
         EUVL C 112, 10.5.2003
         EUVL C 101, 26.4.2003
         EUVL C 83, 5.4.2003
         EUVL C 70, 22.3.2003
         EUVL C 55, 8.3.2003
         EUVL C 44, 22.2.2003
                                            Nämä tekstit ovat saatavilla:
                                         EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex
                                          CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Asia T-145/08: Kanne 17.4.2008 — Atlas Transport v. SMHV — Atlas Air (ATLAS)

text:
               21.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 158/19

         Kanne 17.4.2008 — Atlas Transport v. SMHV — Atlas Air (ATLAS)
   (Asia T-145/08)
   (2008/C 158/31)
   Kannekirjelmän kieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Atlas Transport GmbH (Düsseldorf, Saksa) (edustajat: asianajajat U. Hildebrandt, K. Schmidt-Hern ja B. Weichhaus)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Atlas Air Inc. (New York, Amerikan Yhdysvallat)
   Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 24.1.2008 tekemä päätös (asia R 1023/2007-1) on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on haettu: Sanamerkki ATLAS luokkiin 9, 36 ja 39 kuuluville tavaroille ja palveluille (yhteisön tavaramerkki N:o 2 970 788)

      Yhteisön tavaramerkin haltija: kantaja

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan hakemuksen tekijä: Atlas Air Inc.

      Mitättömäksi julistamista koskevan hakemuksen tekijän tavaramerkki- tai merkkioikeus: erityisesti Benelux-maissa rekisteröity kuvamerkki ATLASAiR luokkaan 39 kuuluville tavaroille (N:o 555 184)

      Mitättömyysosaston ratkaisu: luokkaan 39 kuuluvia palveluja koskevan yhteisön tavaramerkin osittainen mitättömäksi julistaminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: kantajan valituksen jättäminen osittain tutkimatta

      Kanneperusteet: asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 59 artiklan kolmannen virkkeen rikkominen, koska valituksen perusteet liittyivät nimenomaisiin edellytyksiin eikä implisiittisiä perusteita pidetty riittävänä. Lisäksi asetuksen N:o 40/94 61 artiklan analoginen rikkominen yhdessä asetuksen (EY) N:o 2868/95 (2) 20 säännön 7 kohdan kanssa, koska menettely SMHV:ssä olisi pitänyt ehdottomasti keskeyttää.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).

      (2)  Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13.12.1995 annettu komission asetus (EY) N:o 2868/95 (EYVL L 303, s. 1).


title: Asia C-9/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d’appel de Bruxelles (Belgia) on esittänyt 7.1.2011 — Waypoint Aviation SA v. Belgian valtio — SPF Finances

text:
               26.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/4

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d’appel de Bruxelles (Belgia) on esittänyt 7.1.2011 — Waypoint Aviation SA v. Belgian valtio — SPF Finances
   (Asia C-9/11)
   2011/C 95/06
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour d’appel de Bruxelles

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Waypoint Aviation SA

      Vastapuoli: Belgian valtio — SPF Finances

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko EY:n perustamissopimuksen 49 artikla esteenä 11.4.1983 annetun lain 29 §:n 2 kohdan d alakohdan kaltaisen kansallisen säännöksen soveltamiselle, kun otetaan huomioon, että
               yhtäältä tämä säännös sallii veronhyvityksen eli laskennallisen sijoitustulon lähdeveron myöntämisen niille, jotka saavat tuloa saatavistaan koordinointikeskusten perustamista koskevassa 30.12.1982 tehdyssä kuninkaan päätöksessä nro 187 tarkoitetulta koordinointikeskukselta tai tälle myöntämistään lainoista, kun yhtiö, joka käyttää koordinointikeskuksen lainaamia tai sen kautta lainattuja varoja hankkiakseen aineellisen hyödykkeen, jota yhtiö käyttää Belgiassa elinkeinotoimintansa harjoittamiseen, siirtää tämän hyödykkeen käyttöoikeuden samaan konserniin kuuluvalle yhtiölle, jonka kotipaikka on Belgiassa, kun taas toisaalta tämä säännös ei salli veronhyvityksen myöntämistä silloin, kun tämä yhtiö siirtää saman aineellisen hyödykkeen käyttöoikeuden niin ikään samaan konserniin kuuluvalle yhtiölle, jonka kotipaikka sijaitsee muussa jäsenvaltiossa kuin Belgiassa?

               2)

               Onko EY:n perustamissopimuksen 10 artikla, luettuna yhdessä EY:n perustamissopimuksen 49 artiklan kanssa, ymmärrettävä niin, että siinä kielletään sellainen 11.4.1983 annetun lain 29 §:n 2 kohdan d alakohdan kaltaisen säännöksen tulkinta, jonka mukaan ne, jotka saavat tuloa saatavistaan koordinointikeskusten perustamista koskevassa 30.12.1982 tehdyssä kuninkaan päätöksessä nro 187 tarkoitetulta koordinointikeskukselta tai tälle myöntämistään lainoista, voivat saada veronhyvityksen eli laskennallisen sijoitustulon lähdeveron hyväkseen vain, jos yksikään konserniyhtiö — eikä siis ainoastaan aineellisen hyödykkeen saatavan tai lainan kautta saadulla rahoituksella hankkinut yhtiö, joka käyttää aineellista hyödykettä Belgiassa elinkeinotoimintansa harjoittamiseen — ei ole siirtänyt mitään näin rahoitetun aineellisen hyödykkeen käyttöoikeutta konserniin kuuluvalle yhtiölle, joka on sijoittautunut toiseen jäsenvaltioon?