title: yhdistetyt asiat T-3/18 ja T-4/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.5.2019 — Holzer y Cia v. EUIPO — Annco (ANN TAYLOR ja AT ANN TAYLOR) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-sana- ja -kuviomerkit ANN TAYLOR ja AT ANN TAYLOR — Ehdoton hylkäysperuste — Asetuksen (EU) 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan b alakohta — Vilpillinen mieli)

text:
               8.7.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 230/34

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.5.2019 — Holzer y Cia v. EUIPO — Annco (ANN TAYLOR ja AT ANN TAYLOR)
      (yhdistetyt asiat T-3/18 ja T-4/18) (1)

      (EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-sana- ja -kuviomerkit ANN TAYLOR ja AT ANN TAYLOR - Ehdoton hylkäysperuste - Asetuksen (EU) 2017/1001 59 artiklan 1 kohdan b alakohta - Vilpillinen mieli)
      (2019/C 230/42)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Holzer y Cia, SA de CV (México, Meksiko) (edustajat: asianajajat N. Fernández Fernández-Pacheco ja A. Fernández Fernández-Pacheco)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: A. Lukošiūtė ja H. O’Neill)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Annco, Inc. (New York, New York, Yhdysvallat) (edustajat: solicitor D. Rose, solicitor J. Warner, solicitor E. Preston ja P. Roberts, QC)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanteet EUIPO:n toisen valituslautakunnan 2.11.2017 ja 8.11.2017 tekemistä päätöksistä (asiat R 2370/2016-2 ja R 2371/2016-2), jotka koskevat osapuolten Annco ja Holzer y Cia välisiä mitättömyysmenettelyjä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanteet hylätään.

                  2)

                  Holzer y Cia, SA de CV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) ja Annco, Inc:n oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 72, 26.2.2018.


title: asia T-12/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.5.2019 — Zweirad-Center Stadler v. EUIPO — Triumph Designs (Triumph) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin Triumph rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki TRIUMPH — Rekisteröintihakemuksen hylkääminen osittain — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samanlaisuus — Aiemman tavaramerkin käytön perusteella hankittu huomattava erottamiskyky — Tuotteiden samankaltaisuus — Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               8.7.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 230/35

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.5.2019 — Zweirad-Center Stadler v. EUIPO — Triumph Designs (Triumph)
      (asia T-12/18) (1)

      (EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin Triumph rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki TRIUMPH - Rekisteröintihakemuksen hylkääminen osittain - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samanlaisuus - Aiemman tavaramerkin käytön perusteella hankittu huomattava erottamiskyky - Tuotteiden samankaltaisuus - Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
      (2019/C 230/43)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Zweirad-Center Stadler GmbH (Regensburg, Saksa) (edustajat: aluksi asianajajat P. Ruess ja A. Doepner-Thiele, sitten P. Ruess)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: D. Walicka ja H. O’Neill)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Triumph Designs Ltd (Swadlincote, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: S. Malynicz, QC)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 2.11.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 665/2017-5), joka koskee osapuolten Triumph Designs ja Zweirad-Center Stadler välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Zweirad-Center Stadler GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                  Triumph Designs Ltd vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 72, 26.2.2018.


title: asia T-37/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.5.2019 — Stirlinx Arkadiusz Kamusiński v. EUIPO — Heinrich Bauer Verlag (Brave Paper) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin Brave Paper rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiempi kansallinen sanamerkki BRAVO — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Käsitteellinen samankaltaisuus)

text:
               8.7.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 230/36

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.5.2019 — Stirlinx Arkadiusz Kamusiński v. EUIPO — Heinrich Bauer Verlag (Brave Paper)
      (asia T-37/18) (1)

      (EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin Brave Paper rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiempi kansallinen sanamerkki BRAVO - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Käsitteellinen samankaltaisuus)
      (2019/C 230/44)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Stirlinx Arkadiusz Kamusiński (Varsova, Puola) (edustaja: asianajaja M. Pruszczyk)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: J. Ivanauskas)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Heinrich Bauer Verlag KG (Hampuri, Saksa) (edustajat: asianajajat U. Grübler, S. Engels ja C. Engelmann)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 15.11.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 391/2017-4), joka koskee osapuolten Heinrich Bauer Verlag ja Stirlinx Arkadiusz Kamusiński välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Stirlinx Arkadiusz Kamusiński velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 104, 19.3.2018.


title: yhdistetyt asiat T-89/18 ja T-90/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.5.2019 — Guiral Broto v. EUIPO — Gastro & Soul (Café del Sol ja CAFE DEL SOL) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemukset sana- ja kuviomerkkien Café del Sol ja CAFE DEL SOL rekisteröimiseksi EU-tavaramerkeiksi — Aiempi kansallinen kuviomerkki Café del Sol — Näyttö aikaisemmasta tavaramerkistä ja sen voimassaolosta sekä sen antaman suojan laajuudesta — Käännös — Puolustautumisoikeudet — Asetuksen (EU) 2017/1001 95 artiklan 2 kohta)

text:
               8.7.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 230/36

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.5.2019 — Guiral Broto v. EUIPO — Gastro & Soul (Café del Sol ja CAFE DEL SOL)
      (yhdistetyt asiat T-89/18 ja T-90/18) (1)

      (EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemukset sana- ja kuviomerkkien Café del Sol ja CAFE DEL SOL rekisteröimiseksi EU-tavaramerkeiksi - Aiempi kansallinen kuviomerkki Café del Sol - Näyttö aikaisemmasta tavaramerkistä ja sen voimassaolosta sekä sen antaman suojan laajuudesta - Käännös - Puolustautumisoikeudet - Asetuksen (EU) 2017/1001 95 artiklan 2 kohta)
      (2019/C 230/45)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Ramón Guiral Broto (Marbella, Espanja) (edustaja: asianajaja J. L. de Castro Hermida)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: P. Sipos)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Gastro & Soul GmbH (Hildesheim, Saksa)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanteet EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 4.12.2017 tekemistä päätöksistä (asiat R 1095/2017-4 ja R 1096/2017-4), jotka koskevat osapuolten Guiral Broto ja Gastro & Soul välisiä väitemenettelyjä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) neljännen valituslautakunnan 4.12.2017 tekemät päätökset (asiat R 1095/2017-4 ja R 1096/2017-4), jotka koskevat osapuolten Ramón Guiral Broto ja Gastro & Soul GmbH välisiä väitemenettelyjä, kumotaan.

                  2)

                  Kanteet hylätään muilta osin.

                  3)

                  EUIPO ja Ramón Guiral Broto vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 134, 16.4.2018.


title: asia T-99/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.5.2019 — Stamatopoulos v. ENISA (Henkilöstö — Väliaikaiset toimihenkilöt — Palvelukseen ottaminen — Ilmoitus avoimesta virasta — Yksikönpäällikön virkaan nimittäminen — Hakemuksen hylkääminen — Perusteluvelvollisuus — Ilmeinen arviointivirhe — Yhdenvertainen kohtelu — Avoimuus — Vastuu)

text:
               8.7.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 230/37

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.5.2019 — Stamatopoulos v. ENISA
      (asia T-99/18) (1)

      (Henkilöstö - Väliaikaiset toimihenkilöt - Palvelukseen ottaminen - Ilmoitus avoimesta virasta - Yksikönpäällikön virkaan nimittäminen - Hakemuksen hylkääminen - Perusteluvelvollisuus - Ilmeinen arviointivirhe - Yhdenvertainen kohtelu - Avoimuus - Vastuu)
      (2019/C 230/46)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Grigorios Stamatopoulos (Ateena, Kreikka) (edustaja: asianajaja S. Pappas)

         Vastaaja: Euroopan unionin verkko- ja tietoturvavirasto (ENISA) (asiamies: A. Ryan, avustajinaan asianajajat D. Waelbroeck ja A. Duron)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 270 artiklaan perustuva vaatimus saada yhtäältä kumotuksi 25.7.2017 tehty ENISA:n päätös, jolla hylätään kantajan hakemus nimittämisestä varainhoito- ja hankintayksikön päällikön virkaan, ja toisaalta saada korvaus vahingosta, jota kantaja väittää kärsineensä kyseisestä päätöksestä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Grigorios Stamatopoulos velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 134, 16.4.2018.


title: asia T-104/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.5.2019 — Fundación Tecnalia Research & Innovation v. REA (Välityslauseke — Seitsemännen tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelman (2007 — 2013) yhteydessä tehty avustussopimus — Prosessin- ja laadunvalvontajärjestelmän kehittäminen teollisen elintarviketuotannon alalla — Food-Watch-hanke — Hankkeen päällekkäisyys toisen samasta ohjelmasta rahoitetun hankkeen kanssa — Avustuksen saajille kuuluva tiedotusvelvollisuus — Päätös, jossa vaaditaan avustussopimuksen täytäntöön panemiseksi maksetun taloudellisen tuen palauttamista)

text:
               8.7.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 230/38

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.5.2019 — Fundación Tecnalia Research & Innovation v. REA
      (asia T-104/18) (1)

      (Välityslauseke - Seitsemännen tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelman (2007 - 2013) yhteydessä tehty avustussopimus - Prosessin- ja laadunvalvontajärjestelmän kehittäminen teollisen elintarviketuotannon alalla - Food-Watch-hanke - Hankkeen päällekkäisyys toisen samasta ohjelmasta rahoitetun hankkeen kanssa - Avustuksen saajille kuuluva tiedotusvelvollisuus - Päätös, jossa vaaditaan avustussopimuksen täytäntöön panemiseksi maksetun taloudellisen tuen palauttamista)
      (2019/C 230/47)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Asianosaiset

         Kantaja: Fundación Tecnalia Research & Innovation (San Sebastián, Espanja) (edustajat: asianajajat P. Palacios Pesquera ja M. Rius Coma)

         Vastaaja: Tutkimuksen toimeenpanovirasto (REA) (asiamiehet: S. Payan-Lagrou ja V. Canetti, avustajanaan asianajaja J. Rivas Andrés)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 272 artiklaan perustuva vaatimus pääasiallisesti sen toteamisesta, että kantaja ei ole velvollinen palauttamaan hankkeelle FP7–SME 2013 605879 (Food-Watch) myönnettyä avustusta.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Fundación Tecnalia Research & Innovation velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien välitoimimenettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 134, 16.4.2018.


title: asia T-269/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.5.2019 — Inditex v. EUIPO — Ffauf Italia (ZARA) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin ZARA rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiemmat kansallisiksi tavaramerkeiksi rekisteröidyt sana- ja kuviomerkit LE DELIZIE ZARA ja ZARA — Näyttö aiempien tavaramerkkien tosiasiallisesta käytöstä — Asetuksen (EU) 2017/1001 47 artiklan 2 ja 3 kohta — Asetuksen 2017/1001 18 artiklan 1 kohta — Perusteluvelvollisuus)

text:
               8.7.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 230/40

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.5.2019 — Inditex v. EUIPO — Ffauf Italia (ZARA)
      (asia T-269/18) (1)

      (EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin ZARA rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiemmat kansallisiksi tavaramerkeiksi rekisteröidyt sana- ja kuviomerkit LE DELIZIE ZARA ja ZARA - Näyttö aiempien tavaramerkkien tosiasiallisesta käytöstä - Asetuksen (EU) 2017/1001 47 artiklan 2 ja 3 kohta - Asetuksen 2017/1001 18 artiklan 1 kohta - Perusteluvelvollisuus)
      (2019/C 230/50)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Asianosaiset

         Kantaja: Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) (Arteixo, Espanja) (edustajat: asianajajat G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal ja E. Armero Lavie)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Ffauf Italia SpA (Riese Pio X, Italia) (edustajat: asianajajat P. Creta, A. Lanzarini, B. Costa, A. Sponzilli ja M. Lazzarotto)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 2.2.2018 tekemästä päätöksestä (yhdistetyt asiat R 359/2015-5 ja R 409/2015-5), joka koskee osapuolten Ffauf Italia ja Inditex välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) viidennen valituslautakunnan 2.2.2018 tekemä päätös (yhdistetyt asiat R 359/2015-5 ja R 409/2015-5), joka koskee osapuolten Ffauf Italia SA ja Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) välistä väitemenettelyä, kumotaan siltä osin kuin kyseessä ovat ”säilötyt, pakastetut, kuivatut ja umpioidut hedelmät ja vihannekset sekä kasvikset; hyytelöt, hillot, hedelmähillokkeet; maitotuotteet; ravintoöljyt ja -rasvat”, jotka kuuluvat tavaroiden ja palvelujen kansainvälistä luokitusta tavaramerkkien rekisteröimistä varten koskevaan, 15.6.1957 tehtyyn Nizzan sopimukseen, sellaisena kuin se on tarkistettuna ja muutettuna, pohjautuvan luokituksen luokkaan 29, sekä tuotteet ”riisi, tapioka, saago; jauhot ja viljavalmisteet, leipä, leivonnaiset; hiiva, leivinjauhe; suola, sinappi; etikka, kastikkeet (mauste-); mausteet; riisipohjaiset välipalat”, jotka kuuluvat luokkaan 30, ”tuoreet vihannekset”, jotka kuuluvat luokkaan 31, ”tuoremehut”, jotka kuuluvat luokkaan 32, ”seuraavien vähittäis- ja tukkumyynti liikkeissä, maailmanlaajuisten tietoverkkojen välityksellä, luettelon, postin, puhelimen, radion ja television sekä muiden elektronisten kanavien välityksellä: säilötyt, pakastetut, kuivatut ja umpioidut vihannekset, ravintoöljyt, riisi, jauhot ja viljavalmisteet, leipä, etikka, kastikkeet (mauste-)”, jotka kuuluvat luokkaan 35, ja ”ravitsemispalvelut; itsepalveluravintolat, kahvilat”, jotka kuuluvat luokkaan 43.

                  2)

                  EUIPO ja Ffauf Italia vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Industria de Diseño Textilille (Inditex) unionin yleisessä tuomioistuimessa käydystä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 231, 2.7.2018.


title: asia T-325/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.5.2019 — VI.TO. v. EUIPO — Bottega (Vaaleanpunaisen pullon muoto) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Kolmiulotteinen EU-tavaramerkki — Vaaleanpunaisen pullon muoto — Ehdottomat hylkäysperusteet — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Erottamiskyky — Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan i — iii alakohta (joista on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan i — iii alakohta))

text:
               8.7.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 230/42

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.5.2019 — VI.TO. v. EUIPO — Bottega (Vaaleanpunaisen pullon muoto)
      (asia T-325/18) (1)

      (EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Kolmiulotteinen EU-tavaramerkki - Vaaleanpunaisen pullon muoto - Ehdottomat hylkäysperusteet - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) - Erottamiskyky - Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan i - iii alakohta (joista on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan i - iii alakohta))
      (2019/C 230/52)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Asianosaiset

         Kantaja: Vinicola Tombacco (VI.TO.) Srl (Trebaseleghe, Italia) (edustaja: asianajaja L. Giove)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: S. Scardocchia et A. Folliard-Monguiral)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Sandro Bottega (Colle Umberto, Italia) (edustaja: asianajaja R. Galli)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 14.3.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 1037/2017-1), joka koskee osapuolten VI.TO. ja Sandro Bottega välistä mitättömyysmenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Vinicola Tombacco (VI.TO.) Srl velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 268, 30.7.2018.


title: asia T-354/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.5.2019 — KID-Systeme v. EUIPO — Sky (SKYFi) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin SKYFi rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aiemmat EU-tavaramerkiksi ja kansalliseksi tavaramerkiksi rekisteröidyt sanamerkit SKY — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Tuotteiden ja palveluiden samanlaisuus — Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen 2017/1001 94 artikla — Aiemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö — Asetuksen 2017/1001 47 artiklan 2 ja 3 kohta — Hallinnollisen menettelyn keskeyttäminen — Asetuksen (EY) N:o 2868/95 20 säännön 7 kohdan c alakohta (josta on tullut delegoidun asetuksen (EU) 2018/625 71 artiklan 1 kohta) — Harkintavallan väärinkäyttö — Oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin — Perusoikeuskirjan 47 artikla — Suullinen käsittely valituslautakunnassa — Asetuksen 2017/1001 96 artikla)

text:
               8.7.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 230/43

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.5.2019 — KID-Systeme v. EUIPO — Sky (SKYFi)
      (asia T-354/18) (1)

      (EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin SKYFi rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aiemmat EU-tavaramerkiksi ja kansalliseksi tavaramerkiksi rekisteröidyt sanamerkit SKY - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Tuotteiden ja palveluiden samanlaisuus - Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Perusteluvelvollisuus - Asetuksen 2017/1001 94 artikla - Aiemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttö - Asetuksen 2017/1001 47 artiklan 2 ja 3 kohta - Hallinnollisen menettelyn keskeyttäminen - Asetuksen (EY) N:o 2868/95 20 säännön 7 kohdan c alakohta (josta on tullut delegoidun asetuksen (EU) 2018/625 71 artiklan 1 kohta) - Harkintavallan väärinkäyttö - Oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin - Perusoikeuskirjan 47 artikla - Suullinen käsittely valituslautakunnassa - Asetuksen 2017/1001 96 artikla)
      (2019/C 230/53)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: KID-Systeme GmbH (Buxtehude, Saksa) (edustajat: asianajajat R. Kunze, G. Würtenberger ja T. Wittmann)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: E. Markakis ja H. O’Neill)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Sky Ltd, aiemmin Sky plc (Isleworth, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: solicitor K. Saliger ja P. Roberts, QC)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 15.3.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 106/2017-4), joka koskee osapuolten Sky ja KID-Systeme välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  KID-Systeme GmbH velvoitetaan korvaamaan tästä oikeudenkäynnistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 268, 30.7.2018.


title: asia T-465/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.5.2019 — Eurolamp v. EUIPO (EUROLAMP pioneers in new technology) (EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin EUROLAMP pioneers in new technology rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Mainoslauseesta muodostuva tavaramerkki — Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               8.7.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 230/44

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.5.2019 — Eurolamp v. EUIPO (EUROLAMP pioneers in new technology)
      (asia T-465/18) (1)

      (EU-tavaramerkki - Hakemus sanamerkin EUROLAMP pioneers in new technology rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Mainoslauseesta muodostuva tavaramerkki - Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)
      (2019/C 230/54)
      Oikeudenkäyntikieli: kreikka

         Asianosaiset

         Kantaja: Eurolamp AVEE Eisagogis kai Emporias Lamptiron (Thessaloniki, Kreikka) (edustaja: asianajaja A. Argyriadis)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: K. Markakis)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 23.5.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 1358/2017-1), joka koskee hakemusta sanamerkin EUROLAMP pioneers in new technology rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Eurolamp AVEE Eisagogis kai Emporias Lamptiron velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 341, 24.9.2018.


title: asia T-466/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.5.2019 — Eurolamp v. EUIPO (EUROLAMP pioneers in new technology) (EU-tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin EUROLAMP pioneers in new technology rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Mainoslauseesta muodostuva tavaramerkki — Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               8.7.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 230/44

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 14.5.2019 — Eurolamp v. EUIPO (EUROLAMP pioneers in new technology)
      (asia T-466/18) (1)

      (EU-tavaramerkki - Hakemus kuviomerkin EUROLAMP pioneers in new technology rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Mainoslauseesta muodostuva tavaramerkki - Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)
      (2019/C 230/55)
      Oikeudenkäyntikieli: kreikka

         Asianosaiset

         Kantaja: Eurolamp AVEE Eisagogis kai Emporias Lamptiron (Thessaloniki, Kreikka) (edustaja: asianajaja A. Argyriadis)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: K. Markakis)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 23.5.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 1359/2017-1), joka koskee hakemusta kuviomerkin EUROLAMP pioneers in new technology rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Eurolamp AVEE Eisagogis kai Emporias Lamptiron velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 341, 24.9.2018.


title: asia T-469/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.5.2019 — Battelle Memorial Institute v. EUIPO (HEATCOAT) (EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin HEATCOAT rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta — Yhdenvertainen kohtelu — Hyvän hallinnon periaate)

text:
               8.7.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 230/45

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 8.5.2019 — Battelle Memorial Institute v. EUIPO (HEATCOAT)
      (asia T-469/18) (1)

      (EU-tavaramerkki - Hakemus sanamerkin HEATCOAT rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta - Yhdenvertainen kohtelu - Hyvän hallinnon periaate)
      (2019/C 230/56)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Battelle Memorial Institute (Columbus, Ohio, Yhdysvallat) (edustaja: B. Brandreth, QC)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: P. Sipos ja H. O’Neill)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 16.5.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 36/2018-2), joka koskee hakemusta sanamerkin HEATCOAT rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Battelle Memorial Institute velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 341, 24.9.2018.


title: asia T-629/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.5.2019 — mobile.de v. EUIPO (Puhekuplassa olevan auton kuva) (EU-tavaramerkki — Hakemus puhekuplassa olevaa autoa esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Valituksen tutkittavaksi ottaminen valituslautakunnassa — Asetuksen (EU) 2017/1001 49 artiklan 1 kohta — Haetun tavaramerkin kattamien tavaroiden tai palvelujen luettelon rajoittaminen — Delegoidun asetuksen (EU) 2018/625 27 artiklan 5 kohta — Valituslautakunnan suorittaman tutkinnan laajuus — Velvollisuus lausua rajoittamispyynnöstä)

text:
               8.7.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 230/46

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.5.2019 — mobile.de v. EUIPO (Puhekuplassa olevan auton kuva)
      (asia T-629/18) (1)

      (EU-tavaramerkki - Hakemus puhekuplassa olevaa autoa esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Valituksen tutkittavaksi ottaminen valituslautakunnassa - Asetuksen (EU) 2017/1001 49 artiklan 1 kohta - Haetun tavaramerkin kattamien tavaroiden tai palvelujen luettelon rajoittaminen - Delegoidun asetuksen (EU) 2018/625 27 artiklan 5 kohta - Valituslautakunnan suorittaman tutkinnan laajuus - Velvollisuus lausua rajoittamispyynnöstä)
      (2019/C 230/57)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: mobile.de GmbH (Dreilinden, Saksa) (edustaja: asianajaja T. Lührig)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: M. Fischer)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 7.8.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 2653/2017-4), joka koskee hakemusta puhekuplassa olevaa autoa esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) neljännen valituslautakunnan 7.8.2018 tekemä päätös (asia R 2653/2017-4) kumotaan.

                  2)

                  EUIPO velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 445, 10.12.2018.


title: asia T-237/18: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.5.2019 — Martini–Sportswear v. EUIPO — Olympique de Marseille (M) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Kuviomerkki M — Riidanalaisen toimen peruuttaminen — Oikeudenkäynti on menettänyt kohteensa — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               8.7.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 230/46

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.5.2019 — Martini–Sportswear v. EUIPO — Olympique de Marseille (M)
      (asia T-237/18) (1)

      (EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti - Kuviomerkki M - Riidanalaisen toimen peruuttaminen - Oikeudenkäynti on menettänyt kohteensa - Lausunnon antamisen raukeaminen)
      (2019/C 230/58)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Martini–Sportswear GmbH (Annaberg, Itävalta) (edustaja: asianajaja W. Lang)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: A. Folliard–Monguiral ja H. O’Neill)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Olympique de Marseille SASP (Marseille, Ranska)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 29.1.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 1755/2017-4), joka koskee osapuolten Olympique de Marseille ja Martini-Sportswear välistä väitemenettelyä.

         Määräysosa

                  1)

                  Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

                  2)

                  Martini–Sportswear GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 221, 25.6.2018.


title: asia T-281/18: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 6.5.2019 — ABLV Bank v. EKP (Kumoamiskanne — Talous- ja rahaliitto — Pankkiunioni — Yhteinen kriisinratkaisumekanismi (SRM) luottolaitoksia ja tiettyjä sijoituspalveluyrityksiä varten — Kriisinratkaisumenettely, jota sovelletaan, kun yhteisö on kykenemätön tai todennäköisesti kykenemätön jatkamaan toimintaansa — Emo-ja tytäryhtiö — EKP:n arvio, jonka mukaan yhteisö on kykenemätön tai todennäköisesti kykenemätön jatkamaan toimintaansa — Asetus (EU) N:o 806/2014 — Valmistelevat toimet — Toimet, jotka eivät voi olla kanteen kohteena — Tutkimatta jättäminen)

text:
               8.7.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 230/47

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 6.5.2019 — ABLV Bank v. EKP
      (asia T-281/18) (1)

      (Kumoamiskanne - Talous- ja rahaliitto - Pankkiunioni - Yhteinen kriisinratkaisumekanismi (SRM) luottolaitoksia ja tiettyjä sijoituspalveluyrityksiä varten - Kriisinratkaisumenettely, jota sovelletaan, kun yhteisö on kykenemätön tai todennäköisesti kykenemätön jatkamaan toimintaansa - Emo-ja tytäryhtiö - EKP:n arvio, jonka mukaan yhteisö on kykenemätön tai todennäköisesti kykenemätön jatkamaan toimintaansa - Asetus (EU) N:o 806/2014 - Valmistelevat toimet - Toimet, jotka eivät voi olla kanteen kohteena - Tutkimatta jättäminen)
      (2019/C 230/59)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: ABLV Bank AS (Riika, Latvia) (edustajat: asianajajat O. Behrends, M. Kirchner ja L. Feddern)

         Vastaaja: Euroopan keskuspankki (EKP) (asiamiehet: G. Marafioti ja E. Koupepidou, avustajanaan asianajaja J. Rodríguez Cárcamo)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus saada kumotuiksi 23.2.2018 päivätyt EKP:n päätökset, joissa tämä arvioi, että kantaja ja tämän tytäryhtiö ABLV Bank Luxembourg SA olivat yhdenmukaisten sääntöjen ja yhdenmukaisen menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta 15.7.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 806/2014 (EUVL 2014, L 225, s. 1) 18 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla kykenemättömiä tai todennäköisesti kykenemättömiä jatkamaan toimintaansa.

         Määräysosa

                  1)

                  Kanne jätetään tutkimatta.

                  2)

                  ABLV Bank AS vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan keskuspankin (EKP) oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 259 23.7.2018.


title: asia T-283/18: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 6.5.2019 — Bernis ym. v. EKP (Kumoamiskanne — Talous- ja rahaliitto — Pankkiunioni — Yhteinen kriisinratkaisumekanismi (SRM) luottolaitoksia ja tiettyjä sijoituspalveluyrityksiä varten — Kriisinratkaisumenettely, jota sovelletaan, kun yhteisö on kykenemätön tai todennäköisesti kykenemätön jatkamaan toimintaansa — Emo-ja tytäryhtiö — EKP:n arvio, jonka mukaan yhteisö on kykenemätön tai todennäköisesti kykenemätön jatkamaan toimintaansa — Asetus (EU) N:o 806/2014 — Valmistelevat toimet — Toimet, jotka eivät voi olla kanteen kohteena — Tutkimatta jättäminen)

text:
               8.7.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 230/48

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 6.5.2019 — Bernis ym. v. EKP
      (asia T-283/18) (1)

      (Kumoamiskanne - Talous- ja rahaliitto - Pankkiunioni - Yhteinen kriisinratkaisumekanismi (SRM) luottolaitoksia ja tiettyjä sijoituspalveluyrityksiä varten - Kriisinratkaisumenettely, jota sovelletaan, kun yhteisö on kykenemätön tai todennäköisesti kykenemätön jatkamaan toimintaansa - Emo-ja tytäryhtiö - EKP:n arvio, jonka mukaan yhteisö on kykenemätön tai todennäköisesti kykenemätön jatkamaan toimintaansa - Asetus (EU) N:o 806/2014 - Valmistelevat toimet - Toimet, jotka eivät voi olla kanteen kohteena - Tutkimatta jättäminen)
      (2019/C 230/60)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantajat: Ernests Bernis (Jūrmala, Latvia), Oļegs Fiļs (Jūrmala), OF Holding SIA (Riika, Latvia) ja Cassandra Holding Company SIA (Jūrmala) (edustajat: asianajajat O. Behrends, M. Kirchner ja L. Feddern)

         Vastaaja: Euroopan keskuspankki (EKP) (asiamiehet: G. Marafioti ja E. Koupepidou, avustajanaan asianajaja J. Rodríguez Cárcamo)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus saada kumotuiksi 23.2.2018 päivätyt EKP:n päätökset, joissa tämä arvioi, että ABLV Bank AS ja tämän tytäryhtiö ABLV Bank Luxembourg SA olivat yhdenmukaisten sääntöjen ja yhdenmukaisen menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta 15.7.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 806/2014 (EUVL 2014, L 225, s. 1) 18 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla kykenemättömiä tai todennäköisesti kykenemättömiä jatkamaan toimintaansa.

         Määräysosa

                  1)

                  Kanne jätetään tutkimatta.

                  2)

                  Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA ja Cassandra Holding Company SIA vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan keskuspankin (EKP) oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 259 23.7.2018.


title: asia T-330/18: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 8.5.2019 — Carvalho ym. v. parlamentti ja neuvosto (Kumoamis- ja vahingonkorvauskanne — Ympäristö — Kasvihuonekaasupäästöt — Vuoden 2030 ilmasto- ja energiapaketti — Direktiivi (EU) 2018/410 — Asetus (EU) 2018/842 — Asetus (EU) 2018/841 — Toimi ei koske kantajaa erikseen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               8.7.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 230/49

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 8.5.2019 — Carvalho ym. v. parlamentti ja neuvosto
      (asia T-330/18) (1)

      (Kumoamis- ja vahingonkorvauskanne - Ympäristö - Kasvihuonekaasupäästöt - Vuoden 2030 ilmasto- ja energiapaketti - Direktiivi (EU) 2018/410 - Asetus (EU) 2018/842 - Asetus (EU) 2018/841 - Toimi ei koske kantajaa erikseen - Tutkimatta jättäminen)
      (2019/C 230/61)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantajat: Armando Carvalho (Santa Comba Dão, Portugali) ja muut kantajat, joiden nimet luetellaan määräyksen liitteessä (edustajat: professori G. Winter, asianajaja R. Verheyen ja barrister H. Leith)

         Vastaajat: Euroopan parlamentti (asiamiehet: L. Darie ja A. Tamás) ja Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Moore ja M. Simm)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Yhtäältä SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus saada osittain kumotuiksi 14.3.2018 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2018/410 direktiivin 2003/87/EY muuttamisesta kustannustehokkaiden päästövähennysten ja vähähiilisyyttä edistävien investointien edistämiseksi sekä päätöksen (EU) 2015/1814 muuttamisesta (EUVL 2018, L 76, s. 3), erityisesti sen 1 artikla, 30.5.2018 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/842 sitovista vuotuisista kasvihuonekaasupäästöjen vähennyksistä jäsenvaltioissa vuosina 2021–2030, joilla edistetään ilmastotoimia Pariisin sopimuksen sitoumusten täyttämiseksi, sekä asetuksen (EU) N:o 525/2013 muuttamisesta (EUVL 2018, L 156, s. 26), erityisesti sen 4 artiklan 2 kohta ja liite I, ja 30.5.2018 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/841 maankäytöstä, maankäytön muutoksesta ja metsätaloudesta aiheutuvien kasvihuonekaasujen päästöjen ja poistumien sisällyttämisestä vuoteen 2030 ulottuviin ilmasto- ja energiapolitiikan puitteisiin sekä asetuksen (EU) N:o 525/2013 ja päätöksen N:o 529/2013/EU muuttamisesta (EUVL 2018, L 156, s. 1), erityisesti sen 4 artikla, ja toisaalta SEUT 268 ja SEUT 340 artiklaan perustuva vaatimus saada tietyllä tavalla toimimaan velvoittamisen muodossa korvaus vahingosta, jota kantajat väittävät kärsineensä.

         Määräysosa

                  1)

                  Kanne jätetään tutkimatta.

                  2)

                  Lausunnon antaminen Climate Action Network Europen, WeMove Europe SCE mbH:n, Arbeitsgemeinschaft Bäuerliche Landwirtschaftin ja Euroopan komission väliintulohakemuksista raukeaa.

                  3)

                  Armando Carvalho ja muut kantajat, joiden nimet luetellaan tämän määräyksen liitteessä, vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja heidät velvoitetaan korvaamaan Euroopan parlamentin ja Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

                  4)

                  Climate Action Network Europe, WeMove Europe, Arbeitsgemeinschaft Bäuerliche Landwirtschaft ja komissio vastaavat omista väliintulohakemuksiin liittyvistä oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 285, 13.8.2018.


title: asia T-396/18: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.5.2019 — ITSA v. komissio (Kumoamiskanne — Lainsäädännön lähentäminen — Tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden valmistaminen, esittämistapa ja myynti — Tupakkatuotteiden jäljitettävyysjärjestelmän perustaminen ja toiminta — Delegoitu asetus ja täytäntöönpanosäädökset — Toimi ei koske kantajaa suoraan — Tutkimatta jättäminen)

text:
               8.7.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 230/50

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.5.2019 — ITSA v. komissio
      (asia T-396/18) (1)

      (Kumoamiskanne - Lainsäädännön lähentäminen - Tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden valmistaminen, esittämistapa ja myynti - Tupakkatuotteiden jäljitettävyysjärjestelmän perustaminen ja toiminta - Delegoitu asetus ja täytäntöönpanosäädökset - Toimi ei koske kantajaa suoraan - Tutkimatta jättäminen)
      (2019/C 230/62)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) (Sunbury-on-Thames, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja F. Scanvic)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: I. Rubene ja C. Valero)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus saada kumotuiksi 15.12.2017 annettu komission delegoitu asetus (EU) 2018/573 tupakkatuotteiden jäljitettävyysjärjestelmän osana tehtävien tiedontallennussopimusten keskeisistä tekijöistä (EUVL 2018, L 96, s. 1), 15.12.2017 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2018/574 teknisistä standardeista tupakkatuotteiden jäljitettävyysjärjestelmän perustamista ja toimintaa varten (EUVL 2018, L 96, s. 7) ja 15.12.2017 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2018/576 tupakkatuotteisiin lisättävien turvaominaisuuksien teknisistä standardeista (EUVL 2018, L 96, s. 57).

         Määräysosa

                  1)

                  Kanne jätetään tutkimatta.

                  2)

                  Lausunnon antaminen Euroopan unionin neuvoston väliintulohakemuksesta raukeaa.

                  3)

                  International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

                  4)

                  Neuvosto vastaa omista väliintulohakemukseen liittyvistä oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 352, 1.10.2018.


title: asia T-422/18: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.5.2019 — RATP v. komissio (Kumoamiskanne — Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Komission jäsenvaltiota vastaan aloittamaa menettelyä koskevat asiakirjat — Kantajan laatimat asiakirjat — Kolmannen henkilön esittämä hakemus saada tutustua asiakirjoihin — Alun perin tehty päätös antaa asiakirjat osittain tutustuttaviksi — Kanteen kohteen puuttuminen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               8.7.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 230/50

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.5.2019 — RATP v. komissio
      (asia T-422/18) (1)

      (Kumoamiskanne - Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Komission jäsenvaltiota vastaan aloittamaa menettelyä koskevat asiakirjat - Kantajan laatimat asiakirjat - Kolmannen henkilön esittämä hakemus saada tutustua asiakirjoihin - Alun perin tehty päätös antaa asiakirjat osittain tutustuttaviksi - Kanteen kohteen puuttuminen - Tutkimatta jättäminen)
      (2019/C 230/63)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Régie autonome des transports parisiens (RATP) (Pariisi, Ranska) (edustajat: aluksi asianajajat E. Morgan de Rivery, P. Delelis ja C. Lavin, sitten P. Delelis ja C. Lavin)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Buchet, W. Mölls ja C. Ehrbar)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota komission liikenteen ja liikkumisen pääosaston 5.3.2018 päivätty päätös, jolla ratkaistaan hakemus saada tutustua RATP:n laatimiin asiakirjoihin myöntämällä osittainen oikeus tutustua asiakirjoihin

         Määräysosa

                  1)

                  Kanne jätetään tutkimatta.

                  2)

                  Régie autonome des transports parisiens (RATP) velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 364, 8.10.2018.


title: asia T-473/18: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 8.5.2019 — Getsmarter Online v. EUIPO (getsmarter) (EU-tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin getsmarter rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Mainoslauseesta muodostuva tavaramerkki — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Käytön perusteella syntyneen erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 3 kohta) — Selvästi täysin perusteeton kanne)

text:
               8.7.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 230/51

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 8.5.2019 — Getsmarter Online v. EUIPO (getsmarter)
      (asia T-473/18) (1)

      (EU-tavaramerkki - Hakemus kuviomerkin getsmarter rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Mainoslauseesta muodostuva tavaramerkki - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) - Käytön perusteella syntyneen erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 3 kohta (josta on tullut asetuksen 2017/1001 7 artiklan 3 kohta) - Selvästi täysin perusteeton kanne)
      (2019/C 230/64)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Getsmarter Online Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kunigaskunta) (edustaja: b6arrister I. Silcock)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: G. Schneider, A. Folliard-Monguiral ja H. O’Neill)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 10.5.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 2632/2017-1), joka koskee hakemusta kuviomerkin getsmarter rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

         Määräysosa

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Getsmarter Online Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 352, 1.10.2018.


title: asia T-517/18: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.5.2019 — Zott v. EUIPO — TSC Food Products (Suorakaiteen muotoinen nautintavalmis kakku) (Yhteisömalli — Mitättömyysmenettely — Yhteisömalli, joka esittää suorakaiteen muotoista nautintavalmista kakkua — Aiemmat yhteisömallit — Mitättömyysperuste — Yksilöllisen luonteen puuttuminen — Erilaisen yleisvaikutelman puuttuminen — Mallin luoneen vapaus — Asiantunteva käyttäjä — Asetuksen (EY) N:o 6/2002 4 artiklan 1 kohta, 6 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 25 artiklan 1 kohdan b alakohta — Selvästi täysin perusteeton kanne)

text:
               8.7.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 230/52

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.5.2019 — Zott v. EUIPO — TSC Food Products (Suorakaiteen muotoinen nautintavalmis kakku)
      (asia T-517/18) (1)

      (Yhteisömalli - Mitättömyysmenettely - Yhteisömalli, joka esittää suorakaiteen muotoista nautintavalmista kakkua - Aiemmat yhteisömallit - Mitättömyysperuste - Yksilöllisen luonteen puuttuminen - Erilaisen yleisvaikutelman puuttuminen - Mallin luoneen vapaus - Asiantunteva käyttäjä - Asetuksen (EY) N:o 6/2002 4 artiklan 1 kohta, 6 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 25 artiklan 1 kohdan b alakohta - Selvästi täysin perusteeton kanne)
      (2019/C 230/65)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Zott SE & Co. KG (Mertingen, Saksa) (edustajat: asianajajat E. Schalast, R. Lange ja C. Böhler)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: D. Walicka)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: TSC Food Products GmbH (Wels, Itävalta) (edustaja: asianajaja M. Gaderer)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 27.6.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 1341/2017-3), joka koskee osapuolten TSC Food Products ja Zott välistä mitättömyysmenettelyä.

         Määräysosa

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Zott SE & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 373, 15.10.2018.


title: Asia T-806/17: Kanne 11.12.2017 – BASF ja REACH & colours v. ECHA

text:
               12.2.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 52/37

         Kanne 11.12.2017 – BASF ja REACH & colours v. ECHA
   (Asia T-806/17)
   (2018/C 052/49)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: BASF SE (Ludwigshafen am Rhein, Saksa) ja REACH & colours Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. (REACH & colours Kft.) (Budapest, Unkari) (edustajat: asianajajat R. Cana, E. Mullier ja H. Widemann sekä D. Abrahams, barrister)

      Vastaaja: Euroopan kemikaalivirasto

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi

               —

               kumoamaan Euroopan kemikaaliviraston 2.10.2017 tekemän päätöksen DSH-30-3-D-0122-2017, jolla on myönnetty lupa liittyä tietojen yhteistoimitukseen seuraavan aineen osalta: heksanatrium 2,2’[vinyleenibis [(3-sulfonaatti-4,1-fenyleeni)imino [6-(dietyyliamino) -1,3,5-triatsiini-4,2-diyyli]imino]] bis(bentseeni-1,4-disulfonaatti) (EC No. 255-217-5);

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

               —

               toteuttamaan muut tarpeellisiksi katsotut toimenpiteet

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee sitä, että Euroopan kemikaalivirasto (jäljempänä virasto) on tehnyt tosiseikkoja koskevan virheen jättäessään huomiotta merkityksellisiä tosiseikkoja riidanalaisen päätöksen perusteissa

                           —

                           Kantajat väittävät, että virasto, joka on kokonaan jättänyt huomiotta osapuolten ennen vuotta 2017 toteuttamat yritykset ja arvioinut virheellisesti ensimmäisen kantajan henkilöllisyyden ja päivämäärän, jona vastaus viraston tietopyyntöön on annettu, on arvioinut virheellisesti tosiseikkoja, mikä on hyvän hallinnon periaatteen vastaista ja rasittaa riidanalaista päätöstä niin, että päätös on kumottava.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka koskee sitä, että virasto on tehnyt ilmeisiä arviointivirheitä, kun se ei ole arvioinut kaikkia merkityksellisiä tosiseikkoja ja olosuhteita katsoessaan, että vaatimusten esittäjä oli toteuttanut enemmän yrityksiä kuin kantajat, ja jättäessään huomiotta REACH-asetuksen (1) 25 artiklan.

                           —

                           Kantajat väittävät, että virasto on tehnyt ilmeisen arviointivirheen jättäessään huomiotta kaikki sen tilanteen merkitykselliset tosiseikat ja olosuhteet, jota riidanalaisella päätöksellä on tarkoitus säännellä, kun se on katsonut, että vaatimusten esittäjä oli toteuttanut enemmän yrityksiä kuin kantajat ja kun se ei ole ottanut huomioon kantajien huolta vaatimusten esittäjän selkärankaisilla tekemien testien päällekkäisyydestä, joka on REACH-asetuksen 25 artiklan vastaista.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että virasto on loukannut oikeusvarmuuden periaatetta asettaessaan kantajat asemaan, jota ei voida hyväksyä oikeusvarmuuden kannalta siltä osin kuin on kyse vaatimusten esittäjän mahdollisuudesta käyttää kantajien tietoja ja vaatimusten esittäjän tietojen laadusta ja sääntöjenmukaisuudesta.

                           —

                           Kantajat katsovat, että virasto on loukannut oikeusvarmuuden periaatetta tehdessään riidanalaisen päätöksen, koska päätöksessä ei rajoiteta pääsyä kantajien yhteistoimitusta koskeviin tietoihin, vaikka vaatimusten esittäjä rekisteröityy jättäytymällä pois yhteistoimituksesta (full opt-out), ja koska virasto ei käsitellyt full opt-out –asiakirjaa koskevia kysymyksiä (selkärankaisilla tehtävien testien päällekkäisyys). Tämän vuoksi kantajat ovat oikeudellisesti epävarmassa tilanteessa siltä osin kuin on kyse sen oikeuksien puolustamisesta, sillä vaatimusten esittäjälle myönnettyjen oikeuksien soveltamisala ja laajuus ovat epäselviä.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että virasto ei ole noudattanut perusteluvelvollisuuttaan, kun se ei ole selittänyt, miksi se ei pitänyt mitään ennen vuotta 2017 toteutettua viestintää merkityksellisenä

                           —

                           Virasto on tehnyt riidanalaisen päätöksen tukeutumalla murto-osaan osapuolten välillä käydyistä neuvotteluista ja on rajoittanut mielivaltaisesti arviointinsa muutamaan osapuolten väliseen yhteydenpitoon tammikuusta 2017 alkaen. Kantajat olivat toimittaneet tiedot kaikesta asiaan liittyvästä kantajien ja vaatimusten esittäjän välisestä viestinnästä korostaen sitä, miksi tämä viestintä oli merkityksellinen. Vaikka kantajat olivat tuoneet esiin viestinnän tärkeyden, virasto ei ilmoittanut mitään syytä siihen, miksi se jätti huomiotta – ja itse asiassa sivuutti täysin – kantajien ja SSS:n ennen tammikuuta 2017 tapahtuneen yhteydenpidon.

      (1)  Kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) 18.12.2006 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1907/2006 (EUVL 2006, L 396, s. 1).


title: Asia C-675/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 30.11.2017 – Ministero della Salute v. Hannes Preindl

text:
               12.2.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 52/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 30.11.2017 – Ministero della Salute v. Hannes Preindl
   (Asia C-675/17)
   (2018/C 052/33)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Ministero della Salute

      Vastapuoli: Hannes Preindl

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Velvoitetaanko direktiivin (1) 21, 22 ja 24 artiklassa jäsenvaltio, jossa on voimassa koulutuksen kokopäiväisyyttä koskeva velvollisuus ja siihen liittyvä kielto ilmoittautua samanaikaisesti opiskelijaksi kahteen koulutusohjelmaan, tunnustamaan automaattisesti muodollista pätevyyttä osoittavat asiakirjat, jotka tästä poiketen on saatu kotijäsenvaltiossa samanaikaisesti tai osittain päällekkäisinä ajanjaksoina?

               2)

               Jos vastaus on myöntävä, voidaanko direktiivin 22 artiklan a alakohtaa ja 21 artiklaa tulkita siten, että sen jäsenvaltion viranomainen, jolta tunnustamista haetaan, voi kuitenkin tarkistaa, että kyseinen koulutus ei ole kokonaiskestoltaan lyhyempi eikä tasoltaan alhaisempi ja laadultaan heikompi kuin täysipäiväinen koulutus?

      (1)  Ammattipätevyyden tunnustamisesta 7.9.2005 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/36/EY (EUVL 2005, L 255, s. 22).


title: Asia C-508/17 P: Valitus, jonka CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH on tehnyt 19.8.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-906/16, CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs v. komissio, 19.6.2017 antamasta määräyksestä

text:
               9.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 123/7

         Valitus, jonka CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH on tehnyt 19.8.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-906/16, CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs v. komissio, 19.6.2017 antamasta määräyksestä
   (Asia C-508/17 P)
   (2018/C 123/09)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH (edustaja: A. Schuster, Rechtsanwalt)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio
   Unionin tuomioistuin (kymmenes jaosto) on 8.2.2018 antamallaan määräyksellä hylännyt valituksen ja määrännyt valittajan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.


title: Asia C-16/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 9.1.2018 – Michael Dobersberger v. Magistrat der Stadt Wien

text:
               9.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 123/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 9.1.2018 – Michael Dobersberger v. Magistrat der Stadt Wien
   (Asia C-16/18)
   (2018/C 123/15)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Michael Dobersberger

      Vastapuoli: Magistrat der Stadt Wien

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Sovelletaanko palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon 16.12.1996 annettua direktiiviä 96/71/EY (1) (jäljempänä myös direktiivi) ja erityisesti sen 1 artiklan 3 kohdan a alakohtaa myös sellaiseen palvelujen tarjoamiseen kuin matkustajien ruoka- ja juomatarjoilun, junissa tarjottavien palvelujen ja siivouspalvelujen tuottamiseen sellaisen palveluntuottajayrityksen työntekijöillä, jonka kotipaikka on maassa, josta työntekijät on lähetetty työhön (Unkari), sopimuksen täyttämiseksi sellaisen rautatieliikenteen harjoittajan kanssa, jonka kotipaikka on vastaanottavassa jäsenvaltiossa (Itävalta), kun nämä palvelut suoritetaan kansainvälisissä junissa, jotka matkustavat myös vastaanottavan jäsenvaltion läpi?

               2)

               Sovelletaanko direktiivin 1 artiklan 3 kohdan a alakohtaa myös siinä tapauksessa, että palveluntuottajayritys, jonka kotipaikka on maassa, josta työntekijät on lähetetty työhön, ei tuota 1. kysymyksessä mainittuja palveluja sopimuksen täyttämiseksi sen rautatieliikenteen harjoittajan kanssa, jonka kotipaikka on vastaanottavassa jäsenvaltiossa ja jonka hyväksi palvelut viime kädessä tulevat (palvelun vastaanottaja), vaan sopimuksen täyttämiseksi toisen yhtiön kanssa, jonka kotipaikka on vastaanottavassa jäsenvaltiossa ja joka osaltaan on sopimussuhteessa (alihankintaketju) rautatieliikenteen harjoittajan kanssa?

               3)

               Sovelletaanko direktiivin 1 artiklan 3 kohdan a alakohtaa myös siinä tapauksessa, että palveluntuottajayritys, jonka kotipaikka on maassa, josta työntekijät on lähetetty työhön, ei käytä 1. kysymyksessä mainittujen palvelujen tuottamisessa omia työntekijöitään vaan toisen yrityksen työntekijöitä, jotka on asetettu palveluntuottajayrityksen käyttöön jo maassa, josta työntekijät lähetettiin työhön?

               4)

               Riippumatta siitä, mitä unionin tuomioistuin vastaa kysymyksiin 1–3: onko unionin oikeus, ja erityisesti palvelujen vapaa liikkuvuus (SEUT 56 ja 57 artikla), esteenä sellaiselle kansalliselle säännöstölle, jossa edellytetään pakottavasti, että yritysten, jotka lähettävät työntekijöitä toisen jäsenvaltion alueelle työhön tuottamaan palveluja, on taattava direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut työehdot ja -olot ja noudatettava liitännäisvelvollisuuksia (kuten erityisesti velvollisuutta, joka koskee ilmoituksen antamista vastaanottavan jäsenvaltion viranomaiselle työntekijöiden lähettämisestä rajan yli työhön, ja velvollisuutta, joka koskee työntekijöiden palkkatasoa ja työntekijöiden ilmoittamista sosiaaliturvajärjestelmään koskevien asiakirjojen saatavilla pitämistä) myös silloin, kun (ensinnäkin) rajan yli työhön lähetetyt työntekijät kuuluvat rajojen yli liikennöivän rautatieliikenteen harjoittajan tai sellaisen yrityksen, joka tarjoaa tyypillisesti rautatieliikenteen harjoittajan tarjoamia palveluja (matkustajien ruoka- ja juomatarjoilua, junassa tarjottavia palveluja) rautatieliikenteen harjoittajan jäsenvaltioiden rajojen yli liikennöivissä junissa, matkustavaan henkilökuntaan ja kun (toiseksi) työntekijöiden lähettäminen joko ei ylipäänsä perustu palvelusopimukseen tai ei ainakaan palvelusopimukseen lähettävän yrityksen ja toisessa jäsenvaltiossa toimivan palvelun vastaanottajan välillä, koska lähettävän yrityksen suoritusvelvollisuus toisessa jäsenvaltiossa toimivaa palvelun vastaanottajaa kohtaan perustuu alitoimeksiantoihin (alihankintaketjuun), ja kun (kolmanneksi) lähetetyt työntekijät eivät ole työsuhteessa työntekijät työhön lähettävään yritykseen vaan kolmanteen yritykseen, joka on asettanut työntekijänsä lähettävän yrityksen käyttöön jo lähettävän yrityksen kotipaikkajäsenvaltiossa?

      (1)  Palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon 16.12.1996 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 96/71/EY (EYVL 1997, L 18, s. 1).


title: Asia C-590/16: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 8.2.2018 – Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2008/118/EY — 7 artikla — Yleinen valmisteverojärjestelmä — Öljytuotteiden valmisteveroton hankinta — Helleenien tasavallan ja kolmansien maiden välisillä rajoilla olevat huoltoasemat — Valmisteverosaatavan syntyminen — Valmisteveron alaisten tavaroiden kulutukseen luovutuksen käsite — Väliaikaisen verottomuuden järjestelmästä poistumisen käsite)

text:
               9.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 123/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 8.2.2018 – Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta
   (Asia C-590/16) (1)

   ((Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2008/118/EY - 7 artikla - Yleinen valmisteverojärjestelmä - Öljytuotteiden valmisteveroton hankinta - Helleenien tasavallan ja kolmansien maiden välisillä rajoilla olevat huoltoasemat - Valmisteverosaatavan syntyminen - Valmisteveron alaisten tavaroiden kulutukseen luovutuksen käsite - Väliaikaisen verottomuuden järjestelmästä poistumisen käsite))
   (2018/C 123/05)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Tomat ja A. Kyratsou)

      Vastaaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: E.-M. Mamouna ja M. Tassopoulou)

      Tuomiolauselma

               1)

               Helleenien tasavalta ei ole noudattanut valmisteveroja koskevasta yleisestä järjestelmästä ja direktiivin 92/12/ETY kumoamisesta 16.12.2008 annetun neuvoston direktiivin 2008/118/EY 7 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on antanut ja pitänyt voimassa lainsäädäntöä, jossa sallitaan verottomien öljytuotteiden myynti Katastimata Aforologiton Eidon AE:n huoltoasemilla Kipou Evroun (Kreikka), Kakavian (Kreikka) ja Evzonoin (Kreikka) raja-asemilla, jotka kaikki sijaitsevat kolmansien valtioiden, eli Turkin tasavallan, Albanian tasavallan ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian, rajoilla.

               2)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 30, 30.1.2017.


title: Asia T-711/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.2.2018 – Arcofin ym. v. komissio (Kumoamiskanne — Valtiontuet — Belgian valtion ARCO-konserniin kuuluville taloudellisille osuuskunnille myöntämä tuki — Talletussuojajärjestelmä taloudellisten osuuskuntien henkilöjäsenten osuuksien suojaamiseksi — Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi — Valikoiva etu — Toimenpiteet, jotka olivat omiaan vääristämään tai uhkaamaan vääristää kilpailua tai vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan — Jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen tähtäävä toimenpide — Luottamuksensuoja — Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi täysin perusteeton)

text:
               9.4.2018

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 123/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.2.2018 – Arcofin ym. v. komissio
   (Asia T-711/14) (1)

   ((Kumoamiskanne - Valtiontuet - Belgian valtion ARCO-konserniin kuuluville taloudellisille osuuskunnille myöntämä tuki - Talletussuojajärjestelmä taloudellisten osuuskuntien henkilöjäsenten osuuksien suojaamiseksi - Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi - Valikoiva etu - Toimenpiteet, jotka olivat omiaan vääristämään tai uhkaamaan vääristää kilpailua tai vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan - Jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen tähtäävä toimenpide - Luottamuksensuoja - Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi täysin perusteeton))
   (2018/C 123/27)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Arcofin SCRL (Bryssel, Belgia), Arcopar SCRL (Bryssel) ja Arcoplus (Bryssel) (edustajat: asianajajat R. Martens, A. Verlinden ja C. Maczkovics)

      Vastaaja: Eurooopan komissio (asiamiehet: L. Flynn ja B. Stromsky)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota komission 3.7.2014 antama päätös 2014/686/EU valtiontuesta SA.33927 (13/C) (ex 11/NN), jonka Belgia on myöntänyt — Talletussuojajärjestelmä taloudellisten osuuskuntien henkilöjäsenten osuuksien suojaamiseksi (EUVL 2014, L 284, s. 53).

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja koska se on osittain selvästi täysin perusteeton.

               2)

               Arcofin SCRL, Arcopar SCRL ja Arcoplus velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 409, 17.11.2014.


201806150361954842018/C 231/142252018CJC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL20180328111222Asia C-225/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 28.3.2018 – Grupa Lotos S.A.
 ---documentbreak--- C2312018FI1120120180328FI0014112122Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 28.3.2018 – Grupa Lotos S.A.
   (Asia C-225/18)2018/C 231/14Oikeudenkäyntikieli: puola
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Grupa Lotos S.A.

      Vastapuoli: Minister Finansów

      Ennakkoratkaisukysymys

   Ovatko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (
         1
      ) 168 artikla sekä neutraalisuuden periaate ja suhteellisuusperiaate esteenä tavaroista ja palveluista kannettavasta verosta 11.3.2004 annetun lain (Ustawa o podatku od towarów i usług; Dz. U., 2011, nro 177, järjestysnumero 1054 myöhempine muutoksineen; nykyisin Dz. U., 2017, järjestysnumero 1221 myöhempine muutoksineen) 88 §:n 1 momentin 4 kohdan kaltaiselle säännökselle, jonka mukaan vähennystä maksettavaksi kuuluvan veron määrästä tai veron erotuksen palautusta ei sovelleta verovelvollisen hankkimiin majoitus- ja ravitsemuspalveluihin, lukuun ottamatta henkilökuljetuspalveluita suorittavien verovelvollisten suorittamaa matkustajille tarkoitettujen valmisaterioiden ostoa, myöskään silloin, kun nämä säännökset on sisällytetty kyseiseen lakiin jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (
         2
      ) 17 artiklan 6 kohdan perusteella?
   (
         1
      )	EUVL 2006, L 347, s. 1.
   (
         2
      )	EUVL 1977, L 145, s. 1.


201806150421954802018/C 231/162282018CJC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL20180403131421Asia C-228/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Kúria (Unkari) on esittänyt 3.4.2018 – Gazdasági Versenyhivatal v. Budapest Bank Nyrt. ym.
 ---documentbreak--- C2312018FI1310120180403FI0016131142Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Kúria (Unkari) on esittänyt 3.4.2018 – Gazdasági Versenyhivatal v. Budapest Bank Nyrt. ym.
   (Asia C-228/18)2018/C 231/16Oikeudenkäyntikieli: unkari
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Kúria

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Gazdasági Versenyhivatal

      Muutoksenhakuasian vastapuolet, pääasian kantajat: Budapest Bank Nyrt., ING Bank N.V:n Unkarin tytäryhtiö, OTP Bank Nyrt., Kereskedelmi és Hitelbank Zrt., Magyar Külkereskedelmi Bank Zrt., ERSTE Bank Hungary Nyrt., Visa Europe Ltd ja MasterCard Europe SA

      Ennakkoratkaisukysymykset

            1)

            Voidaanko EY 81 artiklan 1 kohtaa [SEUT 101 artiklan 1 kohtaa] tulkita siten, että yksi ja sama menettelytapa voidaan katsoa samanaikaisesti sekä kilpailua rajoittavan tarkoituksen että kilpailua rajoittavan vaikutuksen vuoksi, siis kahdella erillisellä oikeusperusteella, EY 81 artiklan 1 kohdan [SEUT 101 artiklan 1 kohdan] määräysten vastaiseksi?

            2)

            Voidaanko EY 81 artiklan 1 kohtaa [SEUT 1 artiklan 1 kohtaa] tulkita siten, että tarkoitukseltaan kilpailua rajoittavaksi katsotaan käsiteltävän asian kohteena oleva unkarilaisten pankkien välinen sopimus, jolla MasterCard- ja Visa-korttiyhtiöiden korttien käytöstä korttien liikkeellelaskijapankeilta veloittama siirtohinta on molempien korttiyhtiöiden osalta vahvistettu samansuuruiseksi?

            3)

            Voidaanko EY 81 artiklan 1 kohtaa [SEUT 1 artiklan 1 kohtaa] tulkita siten, että pankkien välisen sopimuksen osapuolia ovat myös ne korttiyhtiöt, jotka eivät ole suoraan osallistuneet sopimuksen sisällön laadintaan mutta jotka ovat mahdollistaneet sopimuksen hyväksymisen, hyväksyneet sopimuksen ja soveltaneet sitä, vai onko katsottava, että korttiyhtiöt ovat yhdenmukaistaneet menettelytapansa sopimuksen tehneiden pankkien kanssa?

            4)

            Voidaanko EY 81 artiklan 1 kohtaa [SEUT 1 artiklan 1 kohta] tulkita siten, että kilpailulainsäädännön rikkomisen toteamisen kannalta ei ole asian kohde huomioon ottaen tarpeen määritellä, oliko kyse sopimukseen osallistumisesta vai menettelytapojen yhdenmukaistamisesta sopimukseen osallistuvien pankkien kanssa?


201806150311954892018/C 231/053762016CJC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL201805036611Asia C-376/16 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (XX jaosto) PVÄ – Valittajana Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) sekä muina osapuolina European Dynamics Luxemburg SA, European Dynamics Belgium SA ja Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Muutoksenhaku — Julkiset palveluhankinnat — Ohjelmahallinnointia, projektinhallintaa ja teknistä konsultointia informaatioteknologian alalla koskevien ulkopuolisten palvelujen tarjonta — Etusijajärjestystä koskeva menettely — Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 21 artikla — Unionin yleinen tuomioistuimen työjärjestyksen 76 artikla ja 84 artiklan 1 kohta — Kielto lausua kanteen ulkopuolelta — Ratkaisuperusteiden alaperusteiden painotus — Ilmeiset arviointivirheet — Asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 – 100 artiklan 2 kohta — Tarjouksen hylkäävä päätös — Perustelujen puuttuminen — Mahdollisuuden menettäminen — Sopimussuhteen ulkopuolinen Euroopan unionin vastuu — Vahingonkorvausvaatimus)
 ---documentbreak--- C2312018FI610120180503FI00056161Unionin tuomioistuimen tuomio (XX jaosto) PVÄ – Valittajana Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) sekä muina osapuolina European Dynamics Luxemburg SA, European Dynamics Belgium SA ja Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE
   (Asia C-376/16 P) (
         1
      )
   ”(Muutoksenhaku — Julkiset palveluhankinnat — Ohjelmahallinnointia, projektinhallintaa ja teknistä konsultointia informaatioteknologian alalla koskevien ulkopuolisten palvelujen tarjonta — Etusijajärjestystä koskeva menettely — Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 21 artikla — Unionin yleinen tuomioistuimen työjärjestyksen 76 artikla ja 84 artiklan 1 kohta — Kielto lausua kanteen ulkopuolelta — Ratkaisuperusteiden alaperusteiden painotus — Ilmeiset arviointivirheet — Asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 – 100 artiklan 2 kohta — Tarjouksen hylkäävä päätös — Perustelujen puuttuminen — Mahdollisuuden menettäminen — Sopimussuhteen ulkopuolinen Euroopan unionin vastuu — Vahingonkorvausvaatimus)”2018/C 231/05Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: N. Bambara, avustajinaan P. Wytinck ja B. Hoorelbeke)

      Muut osapuolet: European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (edustajat: M. Sfyri, C.-N. Dede ja V. Alevizopoulou, dikigoroi)

      Tuomiolauselma

            1)

            Unionin yleisen tuomioistuimen 27.4.2016 antaman tuomion European Dynamics Luxembourg ym. vastaan EUIPO (T-556/11, EU:T:2016:248) tuomiolauselman 2–5 kohta kumotaan.

            2)

            Valitus hylätään muilta osin.

            3)

            European Dynamics Luxembourg SA:n, European Dynamics Belgium SA:n ja Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE:n asiassa T-556/11 esittämä vahingonkorvausvaatimus hylätään.

            4)

            Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) samoin kuin European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA ja Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, jotka ovat aiheutuneet sekä muutoksenhakumenettelystä että ensimmäisessä oikeusasteessa käydystä menettelystä

      (
         1
      )	EUVL C 402, 31.10.2016.


201806150701955312018/C 231/392432018TC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL20180420313111Asia T-243/18: Kanne 20.4.2018 – VW v. komissio
 ---documentbreak--- C2312018FI3110120180420FI0039311311Kanne 20.4.2018 – VW v. komissio
   (Asia T-243/18)2018/C 231/39Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Asianosaiset

      Kantaja: VW (edustaja: asianajaja N. de Montigny)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuinunionin

            —

            kumoaa nimittävän viranomaisen 26.6.2017 tekemän päätöksen

            —

            kumoaa tarvittavilta osin nimenomaisen päätöksen, jolla 19.1.2018 päivätty valitus hylättiin

            —

            velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

            1)

            Ensimmäinen kanneperuste, joka on esitetty ensisijaisena, koskee henkilöstösäännön liitteessä VIII olevaa 20 artiklaa vastaan esitettyä lainvastaisuusväitettä, jonka mukaan mainittu artikla on perusoikeuskirjan 20 artiklassa vahvistetun yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja perusoikeuskirjan 52 artiklan vastainen.

            2)

            Toinen kanneperuste, joka on esitetty toissijaisena siltä varalta, ettei kantajaan sovellettaisi mainitussa liitteessä VIII olevaa 20 artiklaa, ja jonka mukaan vastaajana oleva toimielin on syyllistynyt oikeudelliseen virheeseen tulkitessaan henkilöstösäännön liitteessä VIII olevan 27 artiklaa, minkä lisäksi siltä varalta, että katsotaan, ettei kyseessä ole oikeudellinen virhe, viitataan viimesijaisena perusoikeuskirjan 20 artiklassa vahvistetun yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja sen 52 artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen.


201806150671955252018/C 231/452632018TC23120180702FI01FIINFO_JUDICIAL20180426353622Asia T-263/18: Kanne 26.4.2018 – Meblo Trade v. EUIPO – Meblo Int (MEBLO)
 ---documentbreak--- C2312018FI3520120180426FI0045352362Kanne 26.4.2018 – Meblo Trade v. EUIPO – Meblo Int (MEBLO)
   (Asia T-263/18)2018/C 231/45Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Meblo Trade d.o.o. (Zagreb, Kroatia) (edustaja: asianajaja A. Ivanova)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Meblo Int, proizvodnja izdelkov za spanje d.o.o. (Nova Gorica, Slovenia)

      Menettely EUIPO:ssa

      Kyseessä olevan tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Kyseessä oleva tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity punamusta kuviomerkki MEBLO – EU-tavaramerkki nro 3 431 731

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 27.2.2018 asiassa R 883/2017-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

            —

            kumoaa riidanalaisen päätöksen.

      Kanneperusteet

   Asetuksen (EU) 2017/1001 58 artiklan 1 kohdan a alakohdan rikkominen.


201808030592050772018/C 294/713932018TC29420180820FI01FIINFO_JUDICIAL20180628575821Asia T-393/18: Kanne 28.6.2018 – Mellifera v. komissio.
 ---documentbreak--- C2942018FI5710120180628FI0071571582Kanne 28.6.2018 – Mellifera v. komissio.
   (Asia T-393/18)2018/C 294/71Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Asianosaiset

      Kantaja: Mellifera e. V., Vereinigung für wesensgemäße Bienenhaltung (Rosenfeld, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Willand)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

            —

            kumoamaan 19.4.2018 tehdyn komission päätöksen Ares (2018) 2087165, joka saapui sille samana päivänä

            —

            velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteen tueksi vedotaan seuraavaan kanneperusteeseen:
   Asetuksen (EY) N:o 1367/2006 (
         1
      ) 10 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä 2 artiklan 1 kohdan g alakohdan kanssa, ja Århusin yleissopimuksen (
         2
      ) rikkomínen

            —

            Kantaja esittää, että tehoaineen glyfosaatti hyväksynnän uusiminen on hallintoimi, jota voidaan tarkastella uudelleen asetuksen N:o 1367/2006 10 artiklan 1 kohdan mukaisessa menettelyssä

            —

            Lisäksi kantaja katsoo erityisesti, että hyväksynnän uusiminen on ”yksittäinen toimenpide”, koska hyväksyntämenettelyn yhteydessä tehtiin pyynnön esittäjän osalta päätös

            —

            Edelleen todetaan, että tehoaineelle glyfosaatti olisi voimassa olevien säännösten mukaan saatu myöntää hyväksyntä ainoastaan liittämällä siihen luonnon monimuotoisuuden suojaamiseksi soveltuvia rajoituksia ja ehtoja

            —

            Kantaja arvostelee vielä tehoaineen glyfosaatti hyväksynnän uusimista koskevassa menettelyssä tapahtuneita virheitä.

      (
         1
      )	Tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta yhteisön toimielimiin ja elimiin 6.9.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1367/2006 (EUVL 2006, L 264, s. 13).
   (
         2
      )	Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission yleissopimus tiedon saannista, yleisön osallistumisoikeudesta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeudesta ympäristöasioissa.


201808030372050302018/C 294/363732018CJC29420180820FI01FIINFO_JUDICIAL20180607272711Asia C-373/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Administrativo e Fiscal de Penafiel (Portugali) on esittänyt 7.6.2018 – Prosa – Produtos e Serviços Agrícolas v. Autoridade Tributária e Aduaneira
 ---documentbreak--- C2942018FI2710120180607FI0036271271Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Administrativo e Fiscal de Penafiel (Portugali) on esittänyt 7.6.2018 – Prosa – Produtos e Serviços Agrícolas v. Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Asia C-373/18)2018/C 294/36Oikeudenkäyntikieli: portugali
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Administrativo e Fiscal de Penafiel

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Prosa – Produtos e Serviços Agrícolas

      Vastaaja: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Ennakkoratkaisukysymys

   Rikotaanko 14.12.2001 annetun lain (Decreto-Lei) nro 322-B/2001 3 §:n mukaisen leimaverotaulukon säännöllä nro 26.1, jossa säädetään leimaveron kantamisesta perustettaessa pääomayhtiötä (osakeyhtiötä), jonka osakepääoma maksetaan kokonaisuudessaan käteisellä, 17.7.1969 annetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY, (
         1
      ) sellaisena kuin se on muutettuna 10.6.1985 annetulla neuvoston direktiivillä 85/303/ETY, (
         2
      ) 7 artiklan 1 kohtaa?
   (
         1
      )	Pääoman hankinnasta suoritettavista välillisistä veroista 17.7.1969 annettu neuvoston direktiivi 69/335/ETY (EYVL 1969, L 249, s. 25).
   (
         2
      )	EYVL 1985, L 156, s. 23.


201808030352049952018/C 294/534432018CJC29420180820FI01FIINFO_JUDICIAL20180704394021Asia C-443/18: Kanne 4.7.2018 – Euroopan komissio v. Italian tasavalta
 ---documentbreak--- C2942018FI3910120180704FI0053391402Kanne 4.7.2018 – Euroopan komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-443/18)2018/C 294/53Oikeudenkäyntikieli: italia
      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Eggers ja D. Bianchi)

      Vastaaja: Italian tasavalta

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin tuomioistuinta toteamaan,

            1)

            ettei Italian tasavalta ole noudattanut

                     —

                     täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2015/789 (
                           1
                        ) 7 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on jättänyt takaamatta, että rajoitusalueelta poistetaan välittömästi ainakin kaikki Xylella fastidiosan tartuttamat kasvit enintään 20 kilometrin etäisyydellä rajoitusalueen ja muun unionin alueen välisestä rajasta;

                     —

                     täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2015/789 6 artiklan 7 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on jättänyt takaamatta, että Xylella fastidiosan esiintymistä seurataan tarkoituksenmukaisina ajankohtina tehtävin vuotuisin kartoituksin;

                     —

                     direktiivin 2000/29/EY (
                           2
                        ) 16 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan eikä SEUT 4 artiklan 3 kohdassa vahvistettua velvoitettaan lojaaliin yhteistyöhön, koska se on lisäksi toistuvasti laiminlyönyt välittömät toimenpiteet estääkseen Xylella fastidiosan leviämisen jättämällä toistuvasti noudattamatta päätökseen (EU) 2015/789 perustuvia velvollisuuksiaan mainituilla tartuntavyöhykkeillä, mikä on mahdollistanut taudin myöhemmän leviämisen, ja jättämällä noudattamatta sille täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2015/789 6 artiklan 2, 7 ja 9 kohdassa ja 7 artiklan 2 kohdan c alakohdassa sekä 7 kohdassa asetettuja velvoitteita.

            2)

            Italian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio käytettävissä olevista tiedoista, jotka perustuvat Italian tasavallan antamiin tietoihin, komissio suorittamiin tarkastuksiin ja elintarviketurvallisuusviranomaisen sekä muiden laitosten tieteellisiin lausuntoihin, ilmenee, että tarkastukset on suoritettu myöhässä, että tartunnan saaneiden kasvien poistamisessa on esiintynyt huomattavia viiveitä tai niitä ei ole poistettu ollenkaan, ja ettei näin ole tapahtunut pelkästään perustellun lausunnon lähettämisajankohtaan asti vaan koko ajan tämän kanteen nostamiseen asti. Komissio katsoo siis näytetyksi, että Italia on jatkuvasti ja yleisesti jättänyt noudattamatta edellä mainituissa artikloissa asetetun velvoitteensa estää kyseisen taudin leviäminen.
   (
         1
      )	Toimenpiteistä Xylella fastidiosa (Wells et al.) -organismin unioniin kulkeutumisen ja siellä leviämisen estämiseksi 18.5.2015 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2015/789 (EUVL L 125, s. 36).
   (
         2
      )	Kasvien ja kasvituotteiden haitallisten organismien jäsenvaltioihin kulkeutumisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä 8.5.2000 annettu komission direktiivi 2000/29/EY (EYVL L 169, s. 1).


201808030212050082018/C 294/373772018CJC29420180820FI01FIINFO_JUDICIAL20180531272822Asia C-377/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgaria) on esittänyt 8.6.2018 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on AH, PB, CX, KM, PH
 ---documentbreak--- C2942018FI2720120180531FI0037272282Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgaria) on esittänyt 8.6.2018 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on AH, PB, CX, KM, PH
   (Asia C-377/18)2018/C 294/37Oikeudenkäyntikieli: bulgaria
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Spetsializiran nakazatelen sad

      Rikosoikeudenkäynnin asianosaiset pääasiassa

   AH, PB, CX, KM, PH

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko direktiivin 2016/343 (
         1
      ) 4 artiklan 1 kohdan ensimmäinen virke, luettuna yhdessä direktiivin johdanto-osan 16 perustelukappaleen ensimmäisen virkkeen ja 17 perustelukappaleen kanssa, esteenä sellaiselle kansalliselle oikeuskäytännölle, jossa edellytetään, että (rikosoikeudenkäynnin yhteydessä tehdyn) sopimuksen tekstissä mainitaan rikoksen tekijöinä sen syytetyn lisäksi, joka on myöntänyt syyllistyneensä kyseiseen rikokseen ja tehnyt tämän sopimuksen, myös muita syytettyjä eli rikoskumppaneita, jotka eivät ole tehneet kyseistä sopimusta eivätkä myöntäneet syyllisyyttään ja joiden osalta asian käsittely jatkuu tavanomaisessa rikosoikeudenkäynnissä, mutta jotka ovat hyväksyneet sen, että ensin mainittu syytetty tekee kyseisen sopimuksen?
   (
         1
      )	Eräiden syyttömyysolettamaan liittyvien näkökohtien ja läsnäoloa oikeudenkäynnissä koskevan oikeuden lujittamisesta rikosoikeudellisissa menettelyissä 9.3.2016 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2016/343 (EUVL 2016, L 65, s. 1).


201808030312049832018/C 294/253502018CJC29420180820FI01FIINFO_JUDICIAL20180530181922Asia C-350/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vredegerecht te Antwerpen (Belgia) on esittänyt 30.5.2018 – Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS) v. Larissa Nijs
 ---documentbreak--- C2942018FI1820120180530FI0025182192Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vredegerecht te Antwerpen (Belgia) on esittänyt 30.5.2018 – Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS) v. Larissa Nijs
   (Asia C-350/18)2018/C 294/25Oikeudenkäyntikieli: hollanti
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Vredegerecht te Antwerpen

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS)

      Vastaaja: Larissa Nijs

      Ennakkoratkaisukysymykset

            1)

            Onko rautatieliikenteen matkustajien oikeuksista ja velvollisuuksista 23.10.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1371/2007 (
                  1
               ) 9 artiklan 4 kohtaa, luettuna yhdessä direktiivin 93/13 (
                  2
               ) 2 artiklan a alakohdan ja 3 artiklan kanssa, tulkittava siten, että kuljetusyhtiön ja matkustajan välille syntyy aina sopimukseen perustuva oikeussuhde, jopa silloin, kun matkustaja käyttää kuljettajan palveluja ilman, että on ostanut matkalippua?

            2)

            Mikäli edellä esitettyyn kysymykseen on vastattava kieltävästi, koskeeko kohtuuttomien ehtojen doktriinin mukainen suoja myös matkustajaa, joka käyttää julkista liikennettä ilman, että on ostanut matkalippua, ja joka on tämän toimintansa vuoksi kuljettajan yleisten ehtojen, jotka katsotaan yleisesti sitoviksi niiden normatiivisen luonteen tai valtion virallisessa julkaisussa kuulutuksen perusteella, nojalla velvollinen maksamaan matkalipun hinnan lisäksi tulevan lisämaksun?

            3)

            Onko kuluttajasopimusten kohtuuttomia ehtoja koskevan direktiivin 93/13 6 artikla, jossa säädetään, että ”jäsenvaltioiden on säädettävä, että elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välisen sopimuksen kohtuuttomat ehdot eivät sido kuluttajia niiden kansallisen lainsäädännön mukaisesti ja että sopimus jää muilta osin osapuolia sitovaksi, jos sopimus voi olla olemassa ilman kohtuuttomia ehtoja”, kaikissa tapauksissa esteenä sille, että tuomioistuin kohtuullistaa kohtuuttomaksi todettua ehtoa tai soveltaa sen sijaan yleistä lainsäädäntöä?

            4)

            Mikäli edelliseen kysymykseen on vastattava kieltävästi, mitkä ovat ne olosuhteet, joissa kansallinen tuomioistuin voi kohtuullistaa kohtuuttomaksi todettua ehtoa tai korvata sen soveltamalla yleistä lainsäädäntöä?

            5)

            Mikäli edellä esitettyihin kysymyksiin ei voida vastata in abstracto, esiin tulee kysymys siitä, onko tapauksessa, jossa kansallinen rautatieyhtiö sanktioi siviilioikeudellisesti ilman matkaan oikeuttavaa lippua matkustavaa henkilöä tämän jäätyä kiinni matkalipun hinnan lisäksi tulevalla lisämaksulla ja jossa tuomioistuin katsoo, että veloitettu lisämaksu on direktiivin 93/13 2 artiklan a alakohdan, luettuna yhdessä 3 artiklan kanssa, mukaisesti kohtuuton, direktiivin 93/13 6 artikla esteenä sille, että tuomioistuin toteaa ehdon pätemättömäksi ja soveltaa yleistä vahingonkorvauslainsäädäntöä kansalliselle rautatieyhtiölle aiheutuneen vahingon korvaamiseksi.

      (
         1
      )	EUVL 2007, L 315, s. 14.
   (
         2
      )	Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL 1993, L 95, s. 29).


201808030802050942018/C 294/723992018TC29420180820FI01FIINFO_JUDICIAL20180627585811Asia T-399/18: Kanne 27.6.2018 – TrekStor v. EUIPO (Theatre)
 ---documentbreak--- C2942018FI5810120180627FI0072581581Kanne 27.6.2018 – TrekStor v. EUIPO (Theatre)
   (Asia T-399/18)2018/C 294/72Kannekirjelmän kieli: saksa
      Asianosaiset

      Kantaja: TrekStor Ltd (Hongkong) (edustajat: asianajajat O. Spieker, A. Schönfleisch ja M. Alber)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki Theatre – Rekisteröintihakemus nro 16 374 886

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 26.4.2018 asiassa R 2238/2017-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

            —

            kumoaa riidanalaisen päätöksen

            —

            velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

            —

            Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa sekä 2 kohtaa on rikottu.


201808030792050882018/C 294/543792010TC29420180820FI01FIINFO_JUDICIAL20180703414111Yhdistetyt asiat T-379/10 RENV ja T-381/10 RENV: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.7.2018 – Keramag Keramische Werke ym. v. komissio (Kilpailu — Kartellit ja muut yhteistoimintajärjestelyt — Kylpyhuonekalusteiden markkinat Ranskassa — Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkominen — Tiettyjen yksikköjen osallistuminen kartelliin — Selvitysaineiston uudelleenarvioiminen)
 ---documentbreak--- C2942018FI4110120180703FI0054411411Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.7.2018 – Keramag Keramische Werke ym. v. komissio
   (Yhdistetyt asiat T-379/10 RENV ja T-381/10 RENV) (
         1
      )
   ”(Kilpailu — Kartellit ja muut yhteistoimintajärjestelyt — Kylpyhuonekalusteiden markkinat Ranskassa — Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkominen — Tiettyjen yksikköjen osallistuminen kartelliin — Selvitysaineiston uudelleenarvioiminen)”2018/C 294/54Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantajat asiassa T-379/10 RENV: Keramag Keramische Werke GmbH, aiemmin Keramag Keramische Werke AG (Ratingen, Saksa) ja viisi muuta kantajaa, joiden nimet luetellaan tuomion liitteessä.

      Kantaja asiassa T-381/10 RENV: Sanitec Europe Oy (Helsinki, Suomi) (edustajat: asianajajat P. Lindfelt ja K. Struckmann, sekä J. Killick, barrister)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre, F. Ronkes Agerbeek ja J. Norris-Usher)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, joka koskee yhtäältä SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia COMP/39.092 – Kylpyhuonekalusteet) 23.6.2010 annetun komission päätöksen K(2010) 4185 lopullinen (Asia COMP/39.092 – Kylpyhuonekalusteet) kumoamista osittain ja toisaalta kantajille kyseisellä päätöksellä määrätyn sakon määrän alentamista.

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Keramag Keramische Werke GmbH ja muut kantajat, joiden nimet luetellaan tuomion liitteessä, vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle asioissa C-613/13 P, T-379/10 RENV ja T-381/10 RENV aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 301, 6.11.2010.


201808030702050842018/C 294/734042018TC29420180820FI01FIINFO_JUDICIAL20180702595911Asia T-404/18: Kanne 2.7.2018 – Zhadanov v. EUIPO (PDF Expert)
 ---documentbreak--- C2942018FI5910120180702FI0073591591Kanne 2.7.2018 – Zhadanov v. EUIPO (PDF Expert)
   (Asia T-404/18)2018/C 294/73Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Asianosaiset

      Kantaja: Igor Zhadanov (Odessa, Ukraina) (edustaja: asianajaja P. Olson)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: Sanamerkki PDF Expert, jonka rekisteröintiä EU-tavaramerkiksi on haettu – Rekisteröintihakemus nro 16 257 735

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 18.4.2018 asiassa R 1813/2017-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

            —

            kumoaa riidanalaisen päätöksen

            —

            rekisteröi EU-tavaramerkkihakemuksen nro 16 257 735 seuraaville: ”Tietokoneen sovellusohjelmistot mikrotietokoneille, matkapuhelimille ja kannettaville elektronisille laitteille, nimittäin ohjelmisto pdf-asiakirjojen katselua, muokkaamista ja hallinnointia varten”.

            —

            velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

            —

            Valituslautakunta teki virheen, kun se ei tunnistanut niiden tavaroiden erityislaatua, joita varten rekisteröintiä haettiin.

            —

            Valituslautakunta teki virheen arvioidessaan esitettyä näyttöä, kun se totesi, että haettu tavaramerkki ei ole tullut erottamiskykyiseksi käytön kautta.


201808030732050742018/C 294/552222014TC29420180820FI01FIINFO_JUDICIAL20180704424211Asia T-222/14 RENV: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.7.2018 – Deluxe Entertainment Services Group v. EUIPO (deluxe) (EU-tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin deluxe rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla (josta on tullut asetuksen 2017/1001 94 artikla))
 ---documentbreak--- C2942018FI4210120180704FI0055421421Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 4.7.2018 – Deluxe Entertainment Services Group v. EUIPO (deluxe)
   (Asia T-222/14 RENV) (
         1
      )
   ”(EU-tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin deluxe rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla (josta on tullut asetuksen 2017/1001 94 artikla))”2018/C 294/55Oikeudenkäyntikieli: espanja
      Asianosaiset

      Kantaja: Deluxe Entertainment Services Group Inc. (Burbank, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustajat: L. Gellman, solicitor, ja asianajaja M. Esteve Sanzt)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: S. Palmero Cabezas)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 22.1.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 1250/2013-2), joka koskee hakemusta kuviomerkin deluxe rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

            1)

            Kanne hylätään.

            2)

            Deluxe Entertainment Services Group Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (
         1
      )	EUVL C 175, 10.6.2014.


201808030072050402018/C 294/383802018CJC29420180820FI01FIINFO_JUDICIAL20180611282811Asia C-380/18: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 11.6.2018 – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid v. E.P.
 ---documentbreak--- C2942018FI2810120180611FI0038281281Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 11.6.2018 – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid v. E.P.
   (Asia C-380/18)2018/C 294/38Oikeudenkäyntikieli: hollanti
      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Raad van State

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

      Vastapuoli: E.P.

      Ennakkoratkaisukysymykset

            1)

            Onko asetuksen (EU) 2016/399 (
                  1
               ) [– –] 6 artiklan 1 kohdan e alakohtaa tulkittava siten, että todettaessa, että enintään 90 päivää kestävä laillinen oleskelu 180 päivän jakson aikana on päättynyt, koska ulkomaalaisen katsotaan voivan vaarantaa yleistä järjestystä, on perusteltava, että asianomaisen ulkomaalaisen oma käyttäytyminen merkitsee yhteiskunnan perustavanlaatuiseen etuun vaikuttavaa todellista, välitöntä ja riittävän vakavaa uhkaa?

            2)

            Jos ensimmäiseen kysymykseen on vastattava kieltävästi, mitä vaatimuksia on asetuksen (EU) 2016/399 [– –] 6 artiklan 1 kohdan e alakohdan nojalla asetettava perustelulle, jonka mukaan ulkomaalaisen katsotaan voivan vaarantaa yleistä järjestystä?
            Onko asetuksen (EU) 2016/399 [– –] 6 artiklan 1 kohdan e alakohtaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle käytännölle, jonka mukaan ulkomaalaisen katsotaan jo pelkästään sen seikan perusteella, että on todettu, että hänen epäillään syyllistyneen rikokseen, voivan vaarantaa yleistä järjestystä?

      (
         1
      )	Henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta unionin säännöstöstä 9.3.2016 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/399 (EUVL 2016, L 77, s. 1).