title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS, 16 päivänä marraskuuta 1998, asiassa T-41/97, Antillean Rice Mills NV vastaan Euroopan unionin neuvosto (Asian käsittelystä luopuminen) (1999/C 1/26)

text:
4.1.1999               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 1/13
      YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                          Winfred Knibbeler, Amsterdam, ja Johannes Defares, Rot-
              TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS,                              terdam, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
                  30 päivänä lokakuuta 1998,                       Marc Loesch, 11 rue Goethe, jota tukee Alankomaiden
                                                                   kuningaskunta, asiamiehenään oikeudellinen neuvonantaja
asiassa T-290/94 (92), Fort James France, aiemmin Kay-             Marc Fierstra, prosessiosoite Alankomaiden suurlähetystö,
    sersberg SA, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)          5 rue C. M. Spoo, vastaan Euroopan unionin neuvosto
                                                                   (asiamiehinään Ramon Torrent, Jürgen Huber ja Guus
           (Oikeudenkäyntikulujen vahvistaminen)                   Houttuin), jota tukevat Euroopan yhteisöjen komissio
                         (1999/C 1/25)                             (asiamiehenään Thomas van Rijn), Espanjan kuningas-
                                                                   kunta, asiamiehenään yhteisön oikeutta koskevia asioita
                                                                   hoitavan osaston valtionasiamies Luis PeÂrez de Ayala
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                     Becerril, prosessiosoite Luxemburgissa Espanjan suurlähe-
                                                                   tystö, 4Ð6 boulevard Emmanuel Servais, Ranskan tasa-
                                                                   valta, asiamiehinään ulkoasiainministeriön oikeudellisen
Asiassa T-290/94 (92), Fort James France, aiemmin Kay-             osaston jaostopäällikkö Kareen Rispal-Bellanger ja ulko-
sersberg SA, kotipaikka Kunheim (Ranska), edustajinaan             asiainsihteeri Claude Chavance, prosessiosoite Luxembur-
asianajajat Dominique Voillemot ja Jacques-Philippe Gunt-          gissa Ranskan suurlähetystö, 8 B boulevard Joseph II, Ita-
her, Pariisi, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto        lian tasavalta, asiamiehenään Uberto Colesanti, jota avus-
Jacques Loesch, 11 rue Goethe, vastaan Euroopan yhteisö-           taa valtionasiamies Francesca Quadri, prosessiosoite
jen komissio (asiamiehinään aluksi oikeudellisen yksikön           Luxemburgissa Italian suurlähetystö, 5 rue Marie-AdeÂ-
virkamies Francisco GonzaÂlez Díaz ja komissiossa toimiva          laïde, jossa kantaja vaatii merentakaisista maista ja meren-
kansallinen virkamies GeÂraud de Bergues sekä myöhem-              takaisilta alueilta peräisin olevan riisin tuontia koskevien
min oikeudellinen pääneuvonantaja Giuliano Marenco ja              suojatoimenpiteiden käyttöön ottamisesta 17 päivänä
komissiossa toimiva kansallinen virkamies Guy Charrier),           helmikuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY)
jota tukee Procter & Gamble GmbH, kotipaikka Schwal-               N:o 304/97 (EYVL L 51, 21.2.1997, s. 1) kumoamista,
bach (Saksa), edustajinaan asianajajat Mario Siragusa,             ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto),
Rooma ja Giuseppe Scassellati-Sforzolini, Bologna,                 toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Jaeger
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Elvinger et          sekä tuomarit K. Lenaerts ja J. Azizi, kirjaaja: H. Jung, on
Hoss, 2 place Winston Churchill, jossa väliintulija vaatii         antanut 16.11.1998 määräyksen, jonka määräysosa on
oikeudenkäyntikulujen vahvistamista perustaen vaatimuk-            seuraava:
sensa asiassa T-290/94, Kaysersberg SA vastaan komissio,
27.11.1997 annettuun ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuimen tuomioon (Kok. 1997, s. II-2137), ensimmäisen               1) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin luopuu asian
oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu ensimmäinen jaos-                T-41/97, Antillean Rice Mills vastaan neuvosto, käsit-
to), toimien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä              telystä, jotta yhteisöjen tuomioistuin voi antaa ratkai-
tuomarit C. W. Bellamy, J. Pirrung, A. W. H. Meij ja M.                 sunsa kumoamisvaatimuksista.
Vilaras, kirjaaja: H. Jung, on antanut 30.10.1998 mää-
räyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                                                                   2) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
Fort James Francen on korvattava Procter & Gamble
                                                                   (1) EYVL C 108, 5.4.1997.
GmbH:lle oikeudenkäyntikuluina yhteensä 1 500 000 BEF.
(1) EYVL C 316, 12.11.1994.
                                                                        YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS,
                                                                                14 päivänä lokakuuta 1998,
      YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
              TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS,                              asiassa T-224/97, Isabel Martínez del Peral Cagigal vas-
                16 päivänä marraskuuta 1998,                                    taan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
asiassa T-41/97, Antillean Rice Mills NV vastaan Euroo-            (Henkilöstö Ð Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                    pan unionin neuvosto (1)                       tuomio Ð Palkkaluokan uudelleen luokittelua koskeva
                                                                   vaatimus Ð Oikeudenkäyntiväite Ð Uusi ja olennainen
               (Asian käsittelystä luopuminen)                                    seikka Ð Tutkittavaksi ottaminen)
                         (1999/C 1/26)                                                       (1999/C 1/27)
                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                                     (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
Asiassa T-41/97, Antillean Rice Mills NV, kotipaikka               Asiassa T-224/97, Euroopan yhteisöjen komission virka-
Bonaire (Alankomaiden Antillit), edustajinaan asianajajat          mies Isabel Martínez del Peral Cagigal, kotipaikka Bryssel,


title: Asia T-250/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.9.2013 — Knut IP Management v. SMHV — Zoologischer Garten Berlin (KNUT — DER EISBÄR) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin KNUT — DER EISBÄR rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen sanamerkki KNUD — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               16.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 336/17

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.9.2013 — Knut IP Management v. SMHV — Zoologischer Garten Berlin (KNUT — DER EISBÄR)
   (Asia T-250/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin KNUT - DER EISBÄR rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen sanamerkki KNUD - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2013/C 336/34
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Knut IP Management Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: aluksi asianajaja C. Jaeckel, sitten asianajaja J. Steinberg)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Zoologischer Garten Berlin AG (Berliini, Saksa) (edustajat: asianajajat J. Schulz ja P. Vatankhah)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 17.3.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 650/2009-1), joka koskee Zoologischer Garten Berlin AG:n ja Knut IP Management Ltd:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Knut IP Management Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 209, 31.7.2010.


title: Asia T-462/04: HEG Limitedin ja Graphite India Limitedin 30.11.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               19.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/17

         HEG Limitedin ja Graphite India Limitedin 30.11.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-462/04)
   (2005/C 69/34)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   HEG Limited, kotipaikka New Delhi, Intia ja Graphite India Limited, kotipaikka Kolkata, Intia, ovat nostaneet 30.11.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustajina ovat asianajaja K. Adamantopoulos ja J. Branton, solicitor.
   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:

               —

               kumoaa EY 230 artiklan nojalla lopullisen tasoitustullin käyttöön ottamisesta tiettyjen Intiasta peräisin olevien grafiittielektrodijärjestelmien tuonnissa ja niiden tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 13 päivänä syyskuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1628/2004 (1);

               —

               kumoaa EY 230 artiklan nojalla lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Intiasta peräisin olevien grafiittielektrodijärjestelmien tuonnissa ja niiden tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 13 päivänä syyskuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1629/2004 (2);

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Yhteisön grafiittielektrodin tuottajien kanteluiden seurauksena komissio aloitti rinnakkain tukien ja polkumyyntien vastaiset menettelyt mainitun tuotteen tuonnista Intiasta. Nämä menettelyt johtivat riidanalaisten asetusten antamiseen.
   Kantajat ovat Intialaisia yhtiöitä, jotka valmistavat ja vievät kyseessä olevaa tuotetta Euroopan unioniin. Kanteensa tueksi ne väittävät aluksi, että komissio ja sittemmin neuvosto jättivät selvittämättä muita ilmeisiä haitan aiheuttajia, eli polkumyyntituontia muista kolmansista valtioista, vaikka intialaiset viejät esittävät tältä osin merkittävää näyttöä. Tämän osalta kantajat väittävät, että asiassa on rikottu asetuksen 384/96 (3) 9 artiklan 5 kohtaa ja GATT-sopimuksen VI artiklan täytäntöönpanosta tehdyn sopimuksen (sopimus polkumyynnin vastustamisesta) 9 artiklan 2 kohtaa, loukattu syrjintäkiellon periaatetta, jätetty noudattamatta olennaisia menettelymääräyksiä sekä tehty ilmeinen arviointivirhe.
   Kantajat väittävät myös, että molemmilla riidanalaisilla asetuksilla rikotaan asetuksen 2026/97 (4) ja 384/96 sekä polkumyynnin vastaisen sopimuksen ja tuista ja tasoitustoimenpiteistä tehdyn sopimuksen mukaisia olennaisia menettelymääräyksiä, koska niillä otetaan käyttöön polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä ja tasoitustoimenpiteitä 25 jäsenvaltion muodostamassa yhteisössä, vaikka tutkinta aloitettiin ja suoritettiin 15 jäsenvaltion perusteella.
   Kantajat väittävät myös, että asetuksella 1628/2004 otetaan käyttöön tasoitustulleja, jotka ovat määrältään kohtuuttomia Intian viennin jälkeisen DEPB-järjestelmän suhteen (Duty Entitlement Passbook Scheme; tuontitullien hyvitysjärjestelmä) ja joilla näin rikotaan asetusta 2026/97 ja tuista ja tasoitustoimenpiteistä tehtyä sopimusta sekä loukataan suhteellisuusperiaatetta ja joiden yhteydessä on tehty ilmeinen arviointivirhe sekä rikottu olennaisia menettelymääräyksiä.
   Kantajat vetoavat myös asetusten 2026/97 ja 384/96, polkumyynnin vastaisen sopimuksen sekä tuista ja tasoitustoimenpiteistä tehdyn sopimuksen rikkomiseen ja ilmeiseen arviointivirheeseen, koska riidanalaisissa toimenpiteissä aineellisen vahingon määrittäminen perustuu sellaisiin tietoihin, jotka ovat epäluotettavia johtuen yhteisön teollisuuden tekemistä kilpailunvastaisista sopimuksista markkinoiden jakamisesta ja hintojen määrittämisestä, joka on todettu ja josta on määrätty rangaistuksia komission päätöksellä.
   Lopuksi kantajat väittävät, että riidanalaisilla asetuksilla rikotaan asetuksen 384/96 3 artiklan 2 kohtaa ja asetuksen 2026/97 8 artiklan 7 kohtaa, koska ensin mainituissa asetuksissa ei eliminoitu muiden tekijöiden aiheuttamia vaikutuksia arvioitaessa lopullista vahinkoa ja näin ollen katsottiin Intiasta peräisin olevan tuonnin syyksi vahinko, joka oli aiheutunut muista syistä.

      (1)  EUVL L 295, 18.9.2004, s. 4.

      (2)  EUVL L 295, 18.9.2004, s. 10.

      (3)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 384/1995, EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1.

      (4)  Muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 6 päivänä lokakuuta 1997 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2026/97, EYVL L 288, 21.10.1997, s. 1.


title: Asia T-78/10: Kanne 19.2.2010 — Lehning Entreprise v. SMHV — Certmedica International (L112)

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/55

         Kanne 19.2.2010 — Lehning Entreprise v. SMHV — Certmedica International (L112)
   (Asia T-78/10)
   2010/C 113/86
   Kannekirjelmän kieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Lehning Entreprise (Sainte-Barbe, Ranska) (edustaja: asianajaja P. Demoly)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Certmedica International GmbH (Aschaffenburg, Saksa)

      Vaatimukset

               —

               Kun otetaan huomioon kysymyksessä olevien merkkien ja tavaroiden samankaltaisuus, riidan kohteena olevien tavaramerkkien L.114 ja L112 välillä on sekaannusvaara kaikkien näiden tavaramerkkien rekisteröintihakemuksissa tarkoitettujen luokkaan 5 kuuluvien tavaroiden osalta. Tämän vuoksi tehty päätös on kumottava siltä osin kuin päätöksellä hylättiin kantajan vaatimus mitättömäksi julistamisesta seuraavien tavaroiden osalta: ”terveydenhoitotuotteet” ja ”äyriäispohjaiset dieettielintarviketiivisteet (kuten kitosaani)”; muilta osin päätös on pysytettävä.

               —

               Asian olosuhteet huomioon ottaen olisi erityisen kohtuutonta, jos kantaja joutuisi vastaamaan kuluista, joita sille on aiheutunut tästä selvästi perusteettomasta menettelystä. Tästä syystä kantaja vaatii, että Certmedica International GmbH on velvoitettava korvaamaan kantajalle kulut, joita sille on aiheutunut väitteen esittämisestä alkaen.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: sanamerkki L112 luokkiin 5 ja 29 kuuluvia tavaroita varten (yhteisön tavaramerkki nro 2 349 728)

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Certmedica International GmbH

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: kantaja

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjän tavaramerkkioikeus: Ranskassa rekisteröity kansallinen tavaramerkki L.114 luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten (nro 1 312 700)

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Kysymyksessä olevan tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskeva vaatimus luokkaan 5 kuuluvien tavaroiden osalta hyväksyttiin osittain.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Certmedica Internationalin valitus hyväksyttiin osittain.

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 8, 52 ja 53 artiklaa on rikottu, koska kysymyksessä olevien tavaramerkkien välillä on olemassa sekaannusvaara seuraavien tavaroiden osalta: ”terveydenhoitotuotteet” ja ”äyriäispohjaiset dieettielintarviketiivisteet (kuten kitosaani)”.


title: Asia T-818/14: Kanne 19.12.2014 – BSCA v. komissio

text:
               23.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/42

         Kanne 19.12.2014 – BSCA v. komissio
   (Asia T-818/14)
   (2015/C 065/58)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Brussels South Charleroi Airport (BSCA) (Charleroi, Belgia) (edustaja: asianajaja P. Frühling)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen 3 artiklan siltä osin kuin komissio päätti, että Belgian laittomasti ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti täytäntöönpanemat toimenpiteet BSCA:n hyväksi 15.4.2002 SOWAERin ja BSCA:n välillä tehdyn alilisenssisopimuksen, Vallonian alueen ja BSCA:n väliseen sopimukseen 29.3.2002 tehdyn lisäyksen nro 3 sekä Vallonian alueen 3.4.2003 tekemän investointipäätöksen nojalla ovat 4.4.2014 lukien valtiontukea, joka ei sovellu sisämarkkinoille EUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan nojalla,

               —

               tämän vuoksi kumoaa riidanalaisen päätöksen 4, 5 ja 6 kohdan ja

               —

               velvoittaa Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii kanteellaan unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan osittain Belgian täytäntöönpanemista toimenpiteistä Brussels South Charleroi Airportin (BSCA) ja Ryanairin (valtiontuki SA.14093 (C76/2002)) hyväksi 1.10.2014 tehdyn komission päätöksen C(2014) 6849 final, jossa komissio katsoi, että toimenpiteet, jotka pantiin täytäntöön (i) Société wallonne des aéroports’n (jäljempänä SAWAER) ja BSCA:n välillä 15.4.2002 tehdyn julkisen alilisenssisopimuksen nojalla, (ii) Vallonian alueen ja BSCA:n väliseen sopimukseen 29.3.2002 tehdyn lisäyksen nro 3 nojalla ja (iii) Vallonian alueen 3.4.2003 tekemän investointipäätöksen nojalla, ovat valtiontukea, joka ei sovellu sisämarkkinoille. Komissio on tämän vuoksi vaatinut tukien takaisin perimistä.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi yhdeksään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komissio on tehnyt oikeudellisen virheen ja ilmeisen arviointivirheen vahvistaessaan sen päätöksen päivämäärän, jolloin Vallonian alue päätti myöntää rahoitusta BSCA:lle.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan komission toiminnalle säädetty määräaika oli päättynyt, koska riidanalaisten toimien tutkintamenettely aloitettiin yli kymmenen vuotta näiden toimenpiteiden myöntämistä koskevien päätösten jälkeen.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan on tehty oikeudellisia virheitä, asiavirheitä ja ilmeinen arviointivirhe ja perusteluvelvollisuus on laiminlyöty, koska komissio luokitteli taloudellisiksi sijoitukset ja mittavat korjaustyöt, jotka tehtiin ILS-järjestelmään (Instrument Landing System, mittarilähestymisjärjestelmä) ja kiitoteiden valaistukseen.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan on tehty oikeudellinen virhe ja ilmeinen arviointivirhe ja perusteluvelvollisuus on laiminlyöty, koska komissio katsoi, että uutta terminaalirakennusta varten tehtyjen sijoitusten kustannuksista muu kuin taloudellinen osuus oli vain seitsemän prosenttia.

               5)

               Viides ja kuudes kanneperuste, joiden mukaan komissio on tehnyt oikeudellisia virheitä ja asiavirheitä ja ilmeisiä arviointivirheitä määrittäessään riidanalaisten toimenpiteiden nettonykyarvon.

               6)

               Seitsemäs kanneperuste, jonka mukaan komissio on laiminlyönyt perusteluvelvollisuuden ja tehnyt oikeudellisia virheitä määrittäessään 1.1.2016 maksettavan lisämaksun, minkä vuoksi kyseisen maksun suuruuden laskeminen on mahdotonta.

               7)

               Kahdeksas kanneperuste, jonka mukaan komissio on tehnyt oikeudellisia virheitä, asiavirheitä ja ilmeisen arviointivirheen ja laiminlyönyt perusteluvelvollisuuden tarkastellessaan relevantteja markkinoita ja väitettyjä kilpailun vääristymiä Charleroin lentokentän ja Brysselin kansallisen lentokentän välillä.

               8)

               Yhdeksäs kanneperuste, jonka mukaan luottamuksensuojan periaatetta on loukattu.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 6 päivänä lokakuuta 1999 asiassa T-110/97, Kneissl Dachstein Sportartikel AG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Rakenneuudistukseen myönnetyn valtiontuen hyväksymistä koskeva päätös - Kanteen nostamista koskevan määräajan alkamisajankohta ulkopuolisen osalta - Tuen soveltuvuuden edellytykset)

text:
C 352/32                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       4.12.1999
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                              YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                    MIOISTUIMEN TUOMIO                                                     MIOISTUIMEN TUOMIO
                   12 päivänä lokakuuta 1999
                                                                                6 päivänä lokakuuta 1999
asiassa T-216/96, Conserve Italia Soc. Coop. arl, aikaisem-
min Massalombarda Colombani SpA vastaan Euroopan                        asiassa T-110/97, Kneissl Dachstein Sportartikel AG vas-
                      yhteisöjen komissio(1)                                         taan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
(Maatalous – Euroopan maatalouden ohjaus – ja tukirahasto
– Rahoitustuen poistaminen – Asetus N:o 355/77 – Asetus                 (Rakenneuudistukseen myönnetyn valtiontuen hyväksymistä
N:o 4253/88 – Asetus N:o 4256/88 – Asetus N:o 2988/95                   koskeva päätös – Kanteen nostamista koskevan määräajan
– Seuraamuksen lakisidonnaisuuden periaate – Perusteltu                 alkamisajankohta ulkopuolisen osalta – Tuen soveltuvuuden
luottamus – Harkintavallan väärinkäyttö – Suhteellisuuspe-                                         edellytykset)
                        riaate – Perustelut)
                         (1999/C 352/56)                                                         (1999/C 352/57)
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Asiassa T-216/96, Conserve Italia Soc. Coop. arl, aikaisemmin
Massalombarda Colombani SpA, kotipaikka Massa Lombarda
(Italia), edustajinaan asianajajat Marina Averani ja Andrea             Asiassa T-110/97, Kneissl Dachstein Sportartikel AG, kotipaik-
Pisaneschi, Siena, ja Paolo de Caterini, Rooma, prosessiosoite          ka Molln (Itävalta), edustajanaan asianajaja Georg Diwok,
Luxemburgissa asianajotoimisto Charles Turk, 13 B avenue                Wien, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään
Guillaume, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (edustaja-              Paul F. Nemitz ja Frank Paul), jota tukevat Itävallan tasavalta
naan Paolo Ziotti, Francesco Paolo Ruggeri Laderchi ja Massi-           (asiamiehinään Christine Stix-Hackl ja Michael Krassnigg) ja
mo Moretto), jossa kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen          HTM Sport- und Freizeitgeräte AG, kotipaikka Schwechat
oikeusasteen tuomioistuin kumoaa 3.10.1996 tehdyn komis-                (Itävalta), edustajinaan asianajaja Wolfgang Knapp, Bryssel ja
sion päätöksen C (96) 2760, jolla evättiin Euroopan maatalou-           Frankfurt am Main, ja asianajaja Till Müller-Ibold, Frankfurt am
den ohjaus- ja tukirahastosta 29.6.1990 tehdyllä komission              Main, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Arendt &
päätöksellä C (90) 950/356 Massalombarda Colombani SpA:lle              Medernach, 8 – 10 rue Mathias Hardt, jossa kantaja vaatii
myönnetty taloudellinen tuki, sekä sikäli kun tarpeen, mitätöi          kumoamaan Itävallan hallituksen pääomansiirtojen muodossa
kaikki tähän päätökseen liittyvät komission toimenpiteet,               myöntämistä tuista Head Tyrolia Mares -yritykselle 30 päivänä
erityisesti työasiakirjan VI/1216/86-IT, joka koskee maata-             heinäkuuta 1996 tehdyn komission päätöksen 97/81/EY
loustuotteiden jalostamisen ja kaupan pitämisen edellytysten            (EYVL 1997, L 25, s. 26), yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
parantamiseen liittyvästä yhteisestä toiminnasta 15 päivänä             tuomioistuin (laajennettu toinen jaosto), toimien kokoonpa-
helmikuuta 1977 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o                   nossa: jaoston puheenjohtaja A. Potocki sekä tuomarit K. Le-
355/77 (EYVL L 51, s. 1) mukaista Euroopan maatalouden                  naerts, C. W. Bellamy, J. Azizi ja A. W. H. Meij, kirjaaja:
ohjaus- ja tukirahaston ohjausosaston myöntämän enim-                   hallintovirkamies J. Palacio González, on 6.10.1999 antanut
mäistuen vahvistamista, ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-              tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
tuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-
johtaja M. Jaeger sekä tuomarit K. Lenaerts ja J. Azizi, kirjaaja:
johtava hallintovirkamies B. Pastor, on 12.10.1999 antanut              1. Kanne hylätään.
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                        2. Kantaja velvoitetaan korvaamaan komission ja väliintulija Head
1. Kanne hylätään.                                                           Tyrolia Maresin oikeudenkäyntikulut.
2. Kantajan on vastattava omista oikeudenkäyntikuluistaan ja            3. Itävallan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
     korvattava vastaajan oikeudenkäyntikulut.
                                                                        (1) EYVL C 199, 28.6.1997.
(1) EYVL C 94, 22.3.1997.


title: Asia C-539/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 12.2.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Yhdistynyt kuningaskunta) – Merck Canada Inc. ja Merck Sharp & Dohme Ltd v. Sigma Pharmaceuticals plc (Ennakkoratkaisupyyntö — Vuoden 2003 asiakirja liittymisestä Euroopan unioniin — Liite IV — 2 luku — Erityisjärjestely — Patentoidun farmaseuttisen tuotteen tuonti — Velvollisuus antaa ennakkoilmoitus)

text:
               13.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 12.2.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Yhdistynyt kuningaskunta) – Merck Canada Inc. ja Merck Sharp & Dohme Ltd v. Sigma Pharmaceuticals plc
   (Asia C-539/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Vuoden 2003 asiakirja liittymisestä Euroopan unioniin - Liite IV - 2 luku - Erityisjärjestely - Patentoidun farmaseuttisen tuotteen tuonti - Velvollisuus antaa ennakkoilmoitus))
   (2015/C 118/10)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Merck Canada Inc. ja Merck Sharp & Dohme Ltd

      Vastapuoli: Sigma Pharmaceuticals plc

      Tuomiolauselma

               1)

               Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehtoja ja niiden sopimusten mukautuksia, joihin Euroopan unioni perustuu, koskevan asiakirjan liitteessä IV olevassa 2 luvussa tarkoitetun erityisjärjestelyn toista kohtaa on tulkittava siten, ettei patentin tai lisäsuojatodistuksen haltijalla tai edunsaajalla ole velvollisuutta ilmoittaa aikomuksestaan vastustaa tuontihanketta ennen kuin se vetoaa oikeuksiinsa erityisjärjestelyn ensimmäisen kohdan nojalla. Jos tämä haltija tai edunsaaja pidättyy ilmoittamasta tällaista aikomusta erityisjärjestelyn toisessa kohdassa määrätyssä kuukauden odotusajassa, farmaseuttisen tuotteen tuontia suunnitteleva henkilö voi kuitenkin laillisesti hakea toimivaltaisilta viranomaisilta tämän tuotteen tuontilupaa ja tarvittaessa ryhtyä sen maahantuontiin ja markkinoille saattamiseen. Kyseinen haltija tai edunsaaja menettää tällöin erityisjärjestelyn nojalla mahdollisuutensa vedota erityisjärjestelyn ensimmäiseen kohtaan perustuviin oikeuksiinsa ennen tämän aikomuksen ilmoittamista tehdyn farmaseuttisen tuotteen maahantuonnin ja markkinoille saattamisen osalta.

               2)

               Mainitun erityisjärjestelyn toista kohtaa on tulkittava siten, että ilmoitus on osoitettava patentin tai lisäsuojatodistuksen haltijalle tai edunsaajalle, jolloin viimeksi mainittu käsite tarkoittaa jokaista henkilöä, jolla on laillisesti patentin tai lisäsuojatodistuksen haltijalle annettuja oikeuksia.

               3)

               Erityisjärjestelyn toista kohtaa on tulkittava siten, ettei tässä määräyksessä velvoiteta henkilöä, joka aikoo tuoda maahan tai saattaa markkinoille kyseisen farmaseuttisen tuotteen, tekemään ilmoitusta itse, kunhan tämä henkilö voidaan selvästi yksilöidä ilmoituksen avulla.

      (1)  EUVL C 9, 11.1.2014.


title: Asia C-338/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Unabhängiger Verwaltungssenat Wien (Itävalta) on esittänyt 24.8.2009 — Yellow Cab Verkehrsbetriebs GmbH

text:
               21.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/24

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Unabhängiger Verwaltungssenat Wien (Itävalta) on esittänyt 24.8.2009 — Yellow Cab Verkehrsbetriebs GmbH
   (Asia C-338/09)
   2009/C 282/42
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Unabhängiger Verwaltungssenat Wien

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Yellow Cab Verkehrsbetriebs GmbH

      Vastaaja: Magistrat der Stadt Wien

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko EY 49 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa tarkoitettujen sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden sekä EY 81 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa tarkoitetun EU:n kilpailuoikeuden mukaista, että kansallisessa oikeussäännössä, joka koskee luvan myöntämistä linjaliikenteen harjoittamiseen eli julkisen joukkoliikennevälineen käyttöönottoa reitillä, jota ajetaan sovittujen pysäkkien kautta säännöllisesti tietyn aikataulun mukaisesti, asetetaan luvan myöntämisen edellytykseksi se,

                           a)

                           että hakemuksen tehneellä EU-yrityksellä on oltava jo ennen linjaliikenteen aloittamista ja erityisesti konsession saamishetkellä toimipaikka tai sivuliike luvan myöntävän viranomaisen valtiossa;

                           b)

                           että hakemuksen tehneellä EU-yrityksellä on oltava viimeistään linjaliikenteen aloittamishetkestä alkaen toimipaikka tai sivuliike luvan myöntävän viranomaisen valtiossa?

               2)

               Onko EY 49 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa tarkoitettujen sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden sekä EY 81 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa tarkoitetun EU:n kilpailuoikeuden mukaista, että kansallisessa oikeussäännössä, joka koskee luvan myöntämistä linjaliikenteen harjoittamiseen eli julkisen joukkoliikennevälineen käyttöönottoa reitillä, jota ajetaan sovittujen pysäkkien kautta säännöllisesti tietyn aikataulun mukaisesti, säädetään, että lupa on evättävä, jos silloin, jos hakemuksen kohteena oleva linjaliikenne aloitetaan, kilpailevan yrityksen, joka liikennöi osittain tai kokonaan samanlaista lyhyttä reittiä, tuotot vähenevät tältä liikennöidyltä lyhyeltä reitiltä niin selvästi, että tämän kilpailevan yrityksen reitin liikennöimisen jatkaminen ei ole enää markkinataloudellisesti kannattavaa?


title: Asia C-79/06: Yhteisöjen tuomioistuimen kolmannen jaoston puheenjohtajan määräys 7.2.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta

text:
               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/27

         Yhteisöjen tuomioistuimen kolmannen jaoston puheenjohtajan määräys 7.2.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-79/06) (1)

   (2007/C 82/52)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 86, 8.4.2006.


title: Asian C-147/05 poistaminen rekisteristä

text:
               11.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 36/27

         Asian C-147/05 poistaminen rekisteristä (1)

   (2006/C 36/56)

      (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)

   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 14.11.2005 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-147/05, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Alankomaiden kuningaskunta.

      (1)  EUVL C 143, 11.6.2005.


title: Asia T-348/14: Kanne 14.5.2014 – Yanukovych v. neuvosto

text:
               4.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 253/40

         Kanne 14.5.2014 – Yanukovych v. neuvosto
   (Asia T-348/14)
   2014/C 253/54
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Oleksandr Viktorovych Yanukovych (Donetsk, Ukraina) (edustaja: T. Beazley, QC)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä 5.3.2014 annetun neuvoston päätöksen 2014/119/YUTP (EUVL L 66, s. 26), sellaisena kuin se on muutettuna 14.4.2014 annetulla neuvoston päätöksellä 2014/216/YUTP (EUVL L 111, s. 91) ja Ukrainan tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin, yhteisöihin ja elimiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä 5.3.2014 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 208/2014 (EUVL L 66, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 14.4.2014 annetulla neuvoston asetuksella (EU) N:o 381/2014 (EUVL L 111, s. 33), siltä osin kuin ne koskevat kantajaa, sekä

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että Euroopan unionin neuvostolla (jäljempänä neuvosto) ei ollut asianmukaista oikeudellista perustaa päätöksen ja asetuksen antamiselle. Kanteen tueksi esitetään muun muassa (a) väite siitä, että neuvoston päätös ei täyttänyt edellytyksiä, joita on asetettu neuvoston vetoamiselle SEU 29 artiklaan. Näin on muun muassa siksi, että: (1) neuvosto ei itse asiassa kyennyt pysyttelemään nimenomaisesti mainitsemissa tavoitteissaan (oikeusvaltion ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen lujittaminen Ukrainassa), sillä se esitti myöhemmin luettelossa mainitsemisen perusteluina (jotka liittyvät väitettyyn Ukrainan valtion varojen kavaltamiseen ja kyseisten varojen siirtämiseen laittomasti Ukrainan ulkopuolelle, minkä kantaja kieltää) perusteluja, jotka eivät olleet yhteensopivia SEU 21 artiklassa määrättyjen nimenomaisten tai minkään sen kannalta merkityksellisten tavoitteiden kanssa ja jotka eivät noudattaneet niitä. (2) Neuvoston päätös ja neuvoston asetus ovat ristiriidassa muiden SEU 21 artiklassa määrättyjen merkityksellisten tavoitteiden kanssa, sillä niillä ei ”lujiteta ja tueta demokratiaa… ja kansainvälisen oikeuden periaatteita”, erityisesti kun niissä todetaan virheellisesti, ja toimitaan sillä perusteella, että presidentti Yanukovych eli Ukrainan demokraattisesti valittu ja laillinen presidentti on, vastoin Ukrainan lakia ja kansainvälistä oikeutta, ”ent. presidentti”, ja tuetaan niin sanottua ”siirtymäajan presidenttiä ja hallitusta”, joita ei ole valittu laillisesti ja demokraattisesti ja jotka ovat ottaneet sen vallan, joka heillä on, laittomalla väkivallalla vastoin oikeusvaltioperiaatetta, demokraattisia periaatteita ja kansainvälistä oikeutta. (b) Väite siitä, että SEUT 215 artiklan soveltamisedellytykset eivät täyttyneet, koska SEU:n V osaston 2 jakson nojalla pätevää päätöstä ei ollut olemassa. (c) Väite siitä, että riittävää yhteyttä SEUT 215 artiklaan vetoamiseksi kantajaa vastaan ei ollut olemassa.

               2.

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että neuvosto käytti väärin sillä olevaa harkintavaltaa. Neuvoston päätöksen täytäntöönpanon (ja näin ollen myös asetuksen täytäntöönpanon) varsinaisena tavoitteena oli lähinnä niin sanotun Ukrainan ”siirtymäajan hallinnon” suosion saavuttaminen niin, että Ukraina jatkoi lähemmin yhteyksin Euroopan unioniin (kun Ukrainan demokraattisesti valittu presidentti ja hänen hallituksensa olivat torjuneet tällaiset lähemmät suhteet), eikä siis päätöksessä ja asetuksessa avoimesti esitetyt perustelut.

               3.

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että neuvosto ei esittänyt perusteluja. Päätöksessä ja asetuksessa esitetyt perustelut kantajan sisällyttämiselle luetteloon ovat (paitsi vääriä) kaavamaisia, epäasiallisia ja puutteellisia vaadittavan yksityiskohtaisuuden kannalta.

               4.

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että kantaja ei täyttänyt niitä edellytyksiä, jotka asetettiin henkilön luetteloon sisällyttämiselle, kyseisenä ajankohtana. Paitsi että neuvosto ei muun muassa esittänyt merkityksellisiä tietoja, kantajan tietääkseen (a) hänen ei ollut tuomioistuimessa tai muussa asianomaisessa elimessä todettu olevan vastuussa Ukrainan valtion varojen kavaltamisesta tai kyseisten varojen laittomasta siirtämisestä, eikä (b) häneen tuolloin kohdistunut tutkimuksia osallisuudesta sellaisiin rikoksiin, jotka liittyvät Ukrainan valtion varojen kavaltamiseen ja kyseisten varojen siirtämiseen laittomasti Ukrainan ulkopuolelle.

               5.

               Viides kanneperuste, joka perustuu siihen, että neuvosto syyllistyi ilmeisiin arviointivirheisiin sisällyttäessään kantajan riidanalaisten toimien soveltamisalaan. Muiden virheiden lisäksi neuvostolla ei ollut mitään todisteita eikä missään tapauksessa mitään ”konkreettisia” todisteita, jotka osoittaisivat, että kantajaa kohtaan esitetyt väitteet olivat ”aineellisesti paikkansapitäviä”, ja se luotti perusteettomasti laittoman, niin sanotun ”siirtymäajan hallinnon”, joka pyrki vallan kaappaamiseen ja jolla oli selvä kannustin esittää tällaisia väitteitä epäasiallisten tavoitteiden saavuttamiseksi, esittämiin väitteisiin.

               6.

               Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että kantajan puolustautumisoikeuksia on loukattu ja/tai että hänelle ei ole tarjottu tehokasta oikeussuojaa. Neuvosto on muun muassa jättänyt antamatta kantajalle täydellistä ilmoitusta perusteluista, mukaan lukien todisteista häntä vastaan, eikä se ole antanut kantajalle täsmällisiä tietoja ja materiaaleja, joiden väitetään oikeuttavan varojen jäädyttämisen, ja kantajan on ollut nostettava tämä kanne kohtuuttoman lyhyessä määräajassa.

               7.

               Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu siihen, että kantajan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja omistusoikeuksia on loukattu ja muun muassa siihen, että rajoittavat toimenpiteet rajoittavat näitä oikeuksia perusteettomasti ja suhteettomasti.


title: Asia C-469/16: Kanne 27.7.2016 – Mauro Infante v. Italian tasavalta

text:
               27.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/4

         Kanne 27.7.2016 – Mauro Infante v. Italian tasavalta
   (Asia C-469/16)
   (2017/C 095/08)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Mauro Infante (edustaja: M. Iervolino, avvocato)

      Vastaaja: Italian tasavalta
   Euroopan unionin tuomioistuin (kymmenes jaosto) on 13.12.2016 antamallaan määräyksellä todennut, että se ei selvästi ole toimivaltainen tutkimaan kannetta, ja määrännyt, että Mauro Infante velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 29 päivänä huhtikuuta 2004, yhdistetyissä asioissa C-162/01 P ja C-163/01 P, Edouard Bouma ja Bernard M. J. B. Beusmans vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio – Vahingonkorvauskanne (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Maito — Lisämaksu — Viitemäärä — Tuottajat, jotka ovat antaneet sitoumuksen maidon kaupan pitämisestä luopumisesta — SLOM 1983 — tuottajat — Luopuminen tuotannon aloittamisesta uudelleen sitoumuksen päätyttyä)

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/9

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO

   (kuudes jaosto)
   29 päivänä huhtikuuta 2004, yhdistetyissä asioissa C-162/01 P ja C-163/01 P, Edouard Bouma ja Bernard M. J. B. Beusmans vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   Vahingonkorvauskanne
   (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Maito - Lisämaksu - Viitemäärä - Tuottajat, jotka ovat antaneet sitoumuksen maidon kaupan pitämisestä luopumisesta - SLOM 1983 - tuottajat - Luopuminen tuotannon aloittamisesta uudelleen sitoumuksen päätyttyä)
   (2004/C 118/15)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Yhdistetyissä asioissa C-162/01 P ja C-163/01 P, Edouard Bouma, kotipaikka Rutten (Alankomaat), Bernard M. J. B. Beusmans, kotipaikka Noorbeek (Alankomaat), (edustajanaan advocaat E. H. Pijnacker Hordijk), joissa valittajat vaativat muutoksenhauissaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) 31.1.2001 asiassa T-533/93, Bouma vastaan neuvosto ja komissio (Kok. 2001, s. II-203), sekä asiassa T-73/94, Beusmans vastaan neuvosto ja komissio (Kok. 2001, s. II-223), antamien tuomioiden kumoamista, vastapuolena: Euroopan unionin neuvosto, (asiamiehenään A.-M. Colaert), ja Euroopan yhteisöjen komissio, (asiamiehenään T. Van Rijn), yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti V. Skouris, joka hoitaa kuudennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit J. N. Cunha Rodrigues, J.-P. Puissochet, R. Schintgen ja N. Colneric (esittelevä tuomari), julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M.-F. Contet, on 29.4.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Valitukset hylätään.

               2)

               Bouma ja Beusmans velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL C 227, 11.8.2001.


title: Yhdistetyt asiat C-208/06 ja 209/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 27.9.2007 (Finanzgericht Düsseldorfin (Saksa) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Medion AG (C-208/06) v. Hauptzollamt Duisburg ja Canon Deutschland GmbH (C-209/06) v. Hauptzollamt Krefeld (Yhteinen tullitariffi — Tariffiluokittelu — Yhdistetty nimikkeistö — Kameranauhurit)

text:
               24.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/3

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 27.9.2007 (Finanzgericht Düsseldorfin (Saksa) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Medion AG (C-208/06) v. Hauptzollamt Duisburg ja Canon Deutschland GmbH (C-209/06) v. Hauptzollamt Krefeld
   (Yhdistetyt asiat C-208/06 ja 209/06) (1)

   (Yhteinen tullitariffi - Tariffiluokittelu - Yhdistetty nimikkeistö - Kameranauhurit)
   (2007/C 283/03)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Finanzgericht Düsseldorf
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Medion AG (C-208/06) ja Canon Deutschland GmbH (C-209/06)

      Vastaajat: Hauptzollamt Duisburg (C-208/06) ja Hauptzollamt Krefeld (C-209/06)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Finanzgericht Düsseldorf — Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (EYVL L 256, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta 11.9.2003 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1789/2003 (EYVL L 281, s. 1), liitteen I tulkinta — Alanimike 8525 40 91 (videokameranauhurit, joilla voidaan tallentaa ainoastaan televisiokameralla otettua kuvaa ja ääntä) ja alanimike 8525 40 99 (muut) — Kameranauhurit, jolla ei niitä maahantuotaessa voida vastaanottaa ja tallentaa muista laitteista tulevia signaaleja, mutta joiden dv-in-valmius voidaan jälkeenpäin aktivoida valmistajan tai myyjän kuitenkaan ilmoittamatta tästä mahdollisuudesta tai tukematta sitä
   Tuomiolauselma
   Kameranauhuri voidaan luokitella tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteessä I esitetyn yhdistetyn nimikkeistön, sellaisena kuin se on muutettuna 13.10.2000 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2263/2000, 6.8.2001 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2031/2001 ja 11.9.2003 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1789/2003, alanimikkeeseen 8525 40 99 vain siinä tapauksessa, että muista lähteistä kuin integroitu kamera tai mikrofoni peräisin olevan kuvan ja äänen tallennustoiminto on käyttövalmiina tulliselvitystä tehtäessä tai että vaikka valmistaja ei ole halunnut tuoda esiin mainittua ominaisuutta, mainittu toiminto voidaan ottaa käyttöön tulliselvityksen jälkeen sellaisen käyttäjän, jolla ei ole erityistaitoja, kameranauhurille tekemillä helpoilla toimenpiteillä sen koostumusta muuttamatta. Jos toiminto otetaan käyttöön tulliselvityksen jälkeen, edellytetään myös yhtäältä, että kun toiminto on otettu käyttöön, kameranauhurin toiminta vastaa sellaisen toisen kameranauhurin, jonka muista lähteistä kuin integroitu kamera tai mikrofoni peräisin olevan kuvan ja äänen tallennustoiminto on käyttövalmiina tulliselvitystä tehtäessä, toimintaa, ja toisaalta, että kameranauhuri toimii itsenäisesti. Näiden kahden edellytyksen täyttyminen on voitava varmistaa tulliselvitystä tehtäessä. Kansallisen tuomioistuimen on arvioitava, täyttyvätkö nämä edellytykset. Jos edellytykset eivät täyty, kameranauhuri on luokiteltava yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 8525 40 91.

      (1)  EUVL C 224, 16.9.2006.


title: Asia C-272/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 18.5.2017 – K. M. Zyla v. Staatssecretaris van Financiën

text:
               21.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 277/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 18.5.2017 – K. M. Zyla v. Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-272/17)
   (2017/C 277/36)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: K. M. Zyla

      Vastapuoli: Staatssecretaris van Financiën

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko SEUT 45 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka nojalla työntekijällä, joka kuuluu asetuksen N:o 1408/71 (1) tai asetuksen N:o 883/2004 (2) perusteella vain osan kalenterivuotta kyseisen jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmän piiriin, on tähän järjestelmään liittyviä sosiaaliturvamaksuja kannettaessa oikeus saada ainoastaan sellainen osa yleisen veronalennuksen sosiaaliturvamaksuja koskevasta osasta, joka määritetään vakuutuskausien keston välisessä suhteessa, jos mainittu työntekijä ei muuna osana kyseistä kalenterivuotta kuulu kyseisen jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmän piiriin ja jos hän asuu muun osan kalenterivuotta toisessa jäsenvaltiossa ja on saanut (lähes) kaikki tulonsa kyseiseltä vuodelta ensin mainitussa jäsenvaltiossa?

      (1)  Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1408/71 (EYVL 1971, L 149, s. 2).

      (2)  Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 883/2004 (EUVL 2004, L 166, s. 1).


title: Asia C-531/10: Kanne 16.11.2010 — Euroopan komissio v. Slovakian tasavalta

text:
               29.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/22

         Kanne 16.11.2010 — Euroopan komissio v. Slovakian tasavalta
   (Asia C-531/10)
   ()
   2011/C 30/37
   Oikeudenkäyntikieli: slovakki

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Zadra ja J. Javorský.)

      Vastaaja: Slovakian tasavalta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, ettei Slovakian tasavalta ole noudattanut SEUT 49 ja 56 artiklassa määrättyjä ja direktiivin 2004/18/EY (1) 2 artiklassa mainittuja syrjintäkieltoon ja avoimuusperiaatteeseen liittyviä velvoitteitaan, koska Slovakian tasavallan liikenne-, posti- ja televiestintäministeriö on tehnyt konsulttipalvelujen hankinnasta sopimuksen, jolla on rajat ylittävä luonne, hankintailmoitusta julkaisematta

               —

               Slovakian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Slovakian tasavallan liikenne-, posti- ja televiestintäministeriö on tehnyt palveluhankintasopimuksen, jolla on sopimuksen arvon, vaadittujen erityistaitojen ja sen vuoksi, että edeltävä palvelujen tarjoaja oli toiseen jäsenvaltioon sijoittautunut yhtiö, rajat ylittävä luonne. Sopimus on tehty, vaikka sitä ennen ei ole julkaistu hankintailmoitusta. Tällä tavoin on selvästi loukattu avoimuusperiaatetta, sillä muille kuin niille toimijoille, joiden puoleen kyseinen ministeriö on kääntynyt, ei ole ilmoitettu tästä hankinnasta eikä niillä ole ollut mahdollisuutta esittää siinä tarjoustaan. Ministeriö on avoimuusperiaatetta loukaten rikkonut samanaikaisesti myös syrjintäkieltoa, koska se on kohdellut sitä yritysryhmää, jonka puoleen se on kääntynyt julkisessa hankinta-asiassa, eri tavoin kuin ryhmää, johon kuuluu myös Slovakian tasavallan ulkopuolelle sijoittautuneita yrityksiä, joihin ei ole otettu yhteyttä, mutta joilla olisi saattanut olla intressi tähän hankintamenettelyyn. Koska hankintamenettelyä ei ole toimitettu avoimessa menettelyssä, ministeriö ei ole saanut niitä etuja, jotka se tässä tapauksessa olisi voinut saada sisämarkkinoista, joiden ansiosta se olisi voinut saada paremman tarjouksen konsulttipalvelujen hankinnasta, jos se olisi kääntynyt useampien Euroopan unionista peräisin olevien yritysten puoleen.

      (1)  Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31.3.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/18/EY (EUVL L 134, s. 114).


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (suuri jaosto) 13 päivänä heinäkuuta 2004, asiassa C-262/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY:n perustamissopimuksen 59 artikla (josta on muutettuna tullut EY 49 artikla) — Televisiolähetykset — Mainonta — Kansallinen toimi, jolla kielletään kyseisessä jäsenvaltiossa kaupan pidettävien alkoholijuomien televisiomainonta siltä osin kuin kyse on epäsuorasta televisiomainonnasta, joka on seurausta mainostaulujen näkymisestä kuvaruudussa tiettyjä urheilutapahtumia edelleenlähetettäessä — Ns. Evin-laki)

text:
               11.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/5

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (suuri jaosto)
   13 päivänä heinäkuuta 2004,
   asiassa C-262/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - EY:n perustamissopimuksen 59 artikla (josta on muutettuna tullut EY 49 artikla) - Televisiolähetykset - Mainonta - Kansallinen toimi, jolla kielletään kyseisessä jäsenvaltiossa kaupan pidettävien alkoholijuomien televisiomainonta siltä osin kuin kyse on epäsuorasta televisiomainonnasta, joka on seurausta mainostaulujen näkymisestä kuvaruudussa tiettyjä urheilutapahtumia edelleenlähetettäessä - Ns. Evin-laki)
   (2004/C 228/09)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa C-262/02, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään H. van Lier), jota tukee Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehenään K. Manji, avustajanaan K. Beal), vastaan Ranskan tasavalta (asiamiehinään G. de Bergues ja R. Loosli-Surrans), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen 59 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 49 artikla) mukaisia velvoitteitaan, koska se on asettanut muiden jäsenvaltioiden alueella järjestettäviä urheilutapahtumia koskeville ranskalaisten televisiokanavien televisiolähetyksille Ranskassa edellytyksen, jonka mukaan kyseisistä lähetyksistä on ennalta poistettava alkoholijuomien mainokset, yhteisöjen tuomioistuin (suuri jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti V. Skouris, jaostojen puheenjohtajat P. Jann (esittelevä tuomari), A. Rosas, C. Gulmann, J.-P. Puissochet ja J. N. Cunha Rodrigues sekä tuomarit R. Schintgen, S. von Bahr ja R. Silva de Lapuerta, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M. Múgica Arzamendi, on antanut 13.7.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EYVL C 202, 24.8.2002.


title: Asia T-312/02: Lucio Gussettin 10.10.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
7.12.2002                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 305/29
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                 Lucio Gussettin 10.10.2002 Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                                siota vastaan nostama kanne
–      kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavara-
       merkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 31.7.2002                                        (Asia T-312/02)
       tekemän päätöksen (valitusasia nro R 03063/2000-2),
       koska sillä hylättiin ”Limo”-merkin rekisteröinti tavara-
       luokkaan 9, ”muuhun kuin lääketieteelliseen käyttöön                                         (2002/C 305/61)
       tarkoitettu laser, erityisesti diodilaser, mittaustekniikassa
       käytettävä laser, aineiden käsittelyyn tarkoitettu laser,
       painotekninen laser, aineiden tai laadun tarkastuksessa                                 (Oikeudenkäyntikieli: italia)
       käytettävä laser, tietojenkäsittelyssä ja -siirrossa käytettävä
       laser; optiset ja/tai elektroniset laitteet ja instrumentit,
       erityisesti kuvitusjärjestelmät, mikro-optiset järjestelmät,
       ohjauselektroniikka, elektronisesti integroitu ja/tai valo-
       lähteitä sisältävä optinen järjestelmä; Objektiivit; optiset        Lucio Gussetti on nostanut 10.10.2002 Euroopan yhteisöjen
       linssit, lisälinssit, prismat, korjaavat linssit; diffraktiolait-   ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
       teet (mikroskopia)”; ja tavaraluokkaan 10, ”lääketieteelli-         pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on
       seen käyttöön tarkoitettu laser”                                    asianajaja Massimo Merola.
–      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                           –     kumoaa komission hallinnon pääosaston päätöksen, joka
                                                                                on annettu tiedoksi 15.2.2002 päivätyllä kirjeellä ADMIN
                                                                                B.3 D(02) 8305, jolla hallinto pidätti henkilöstösääntöjen
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                                        67 artiklan 2 kohdan nojalla taannehtivasti kantajan
                                                                                kuukausipalkasta 273,48 euroa 1.6.2001 lukien;
Kyseessä oleva yhteisön           Sanamerkki ”LIMO” – hakemus-             –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
tavaramerkki:                     numero 1290022
Tavarat tai palvelut:             Luokkiin 9, 10 ja 11 kuuluvia
                                  tavaroita (mm. muuhun kuin lää-          Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
                                  ketieteelliseen käyttöön tarkoitet-
                                  tu laser, lääketieteelliseen käyt-
                                  töön ja valaisinlaitteisiin ja -lait-
                                  teistoihin tarkoitettu laser)            Esillä olevan asian kantaja on komission virkamies. Henkilöstö-
                                                                           sääntöjen 67 artiklan 2 kohdan nojalla yhteisön suorittaman
                                                                           lisän määrästä vähennettiin 68,48 euroa, joka vastasi Belgian
Valituslautakunnassa rii-         tutkijan tekemä, rekisteröinnin          järjestelmästä kantajan nykyisin kuolleelle vaimolle perheen
tautettu päätös:                  hylkäävä päätös                          huollettavana olevasta tyttärestä suorittamia, palkatuille työn-
                                                                           tekijöille myönnettäviä perhe-etuuksia (”allocations familiales
                                                                           pour travailleurs salariés”).
Valituslautakunnan pää-           Tavaroita ei rekisteröidä luok-
tös:                              kaan 9 eikä 10; tavarat rekisteröi-
                                  dään julkistamisen jälkeen luok-
                                  kaan 11                                  Esillä oleva kanne johtuu siitä, että Belgian viranomaiset ovat
                                                                           muuttaneet käytäntöään 12.8.2000 annetun lainmuutoksen
                                                                           johdosta, eivätkä ne enää vähennä yhteisön myöntämää orvo-
Kanneperusteet:                   Asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 7 ar-       neläkettä.
                                  tiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa
                                  tarkoitettuja ehdottomia hylkäys-
                                  perusteita ei ole.
                                                                           Oikeudenkäyntiä edeltävässä vaiheessa kantaja toi esille yhtei-
                                                                           sön ja Belgian valtion suorittamien orvoneläkkeiden päällek-
                                                                           käisyyttä koskevan ongelman ja totesi, että 68,48 euron
( 1) Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus           suuruista pidätystä ei voida rinnastaa perhelisiin, koska vaimo,
     (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1)                                      joka on kuollut, ei enää saa niitä. Vastaaja oli virheellisesti
                                                                           katsonut, että Belgian hallinnon orvonlisänä myöntämät sum-
                                                                           mat ja yhteisön perhelisinä myöntämät summat ovat henkilös-
                                                                           tösääntöjen 67 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja vastaavia lisiä.
                                                                           Tästä syystä kyseinen vähennys oli sellaisenaan virheellinen.
 ---pagebreak--- C 305/30                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        7.12.2002
Kantaja väittää vaatimustensa tueksi seuraavaa:                         Kantajat väittävät, että komissio on arvioinut tosiseikkoja ja
                                                                        oikeudellisia seikkoja ilmeisen virheellisesti katsoessaan, että
–     riidanalaisen päätöksen taannehtiva soveltaminen on vas-          dopingin vastaisten säännösten yhteydessä KOK:a ei voida
                                                                        pitää yhteisön oikeuskäytännössä tarkoitettuna yrityksenä.
      toin perusteettoman edun palauttamista koskevia periaat-
      teita ja erityisesti henkilöstösääntöjen 85 artiklaa sekä         Kantajien mukaan on ilmeistä, että KOK:a ei voida rinnastaa
                                                                        julkiseen sosiaaliturva-alalla toimivaan elimeen, ja että se ei
      luottamuksensuojan ja hyvän hallinnon periaatteita;
                                                                        käytä julkiselle vallalle kuuluvia oikeuksia. Lisäksi kyseisillä
                                                                        säännöksillä vaikutetaan kaikkien urheilijoiden toimintaan
–     henkilöstösääntöjen 67 artiklaa sovellettaessa orvonlisä          niillä markkinoilla, joilla he tarjoavat urheilusuorituksia.
      ei ole huollettavana olevasta lapsesta maksettavaa lisää
      vastaava lisä. Näin ollen jo hallinnon helmikuuhun 2002
      saakka epäsäännöllisesti suorittamat maksut olivat odot-          Lisäksi kantajat väittävät, että komissio on tehnyt ilmeisen
      tamattomia, ja vähennys, josta on päätetty riidanalaisella        arviointivirheen katsoessaan nyt käsiteltävänä olevassa asiassa,
      päätöksellä, on lainvastainen.                                    että urheilijoiden vapauden rajoittaminen ei ole EY 81 artik-
                                                                        lassa tarkoitettua kilpailunrajoittamista sillä perusteella, että
                                                                        tällainen rajoittaminen kuuluu erottamattomana osana urhei-
                                                                        lukilpailujen järjestämiseen ja niiden kulkuun. Kantajien mu-
                                                                        kaan komissio soveltaa esittämissään perusteissa ilmeisen
                                                                        virheellisesti yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-309/99,
                                                                        Wouters, annetun tuomion (1) 97 kohdassa esitettyjä edellytyk-
                                                                        siä, ja KOK:n kyseisten säännösten rajoittavat vaikutukset eivät
                                                                        selvästikään ole dopingin vastaisella toiminnalla tavoitelluille
                                                                        jaloille päämärille ominaisia. Kantajien mukaan komission
David Meca-Medinan ja Igor Majcenin 11.10.2002 Euroo-                   tulee arviointiperustetta, joka koskee asialle ominaisia seikkoja,
     pan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                    ja/tai suhteellisuusperiaatetta koskevaa arviointiperustetta so-
                                                                        veltaen todeta, että sellainen säännös, jonka tieteellisen perus-
                                                                        tan on osoitettu puuttuvan, ei voi täyttää kyseisten arviointipe-
                          (Asia T-313/02)
                                                                        rusteiden mukaisia edellytyksiä.
                         (2002/C 305/62)
                                                                        Lopuksi kantajat väittävät, että komission arviointi asiasta on
                                                                        ilmeisen virheellinen sikäli, kuin se kiistää, että EY 49 artiklalla
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       voi olla mitään horisontaalista välitöntä oikeusvaikutusta.
                                                                        Kantajien mukaan asiassa on katsottava, että koska riidanalaiset
                                                                        KOK:n säännökset eivät vastaa sen arviointiperusteen vaati-
                                                                        muksia, joka koskee asialle ominaisia seikkoja, kyseisten
                                                                        säännösten on katsottava olevan myös EY 49 artiklan vastaisia.
David Meca-Medina, kotipaikka Barcelona (Espanja), ja Igor
Majcen, kotipaikka Ljubljana (Slovenia), ovat nostaneet
11.10.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                 (1 ) Tuomio 19.2.2002 (Kok. 2002, s. I-1577).
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajien edustajana on asianajaja Jean-Louis Dupont.
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     kumoaa komission päätöksen, joka on annettu tiedoksi
      kantajille 5.8.2002 ja jolla hylättiin 31.5.2001 Kansainvä-       Marie-Claude Girardotin 15.10.2002 Euroopan yhteisöjen
      listä olympiakomiteaa vastaan tehty kantelu.                                    komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-316/02)
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                                                        (2002/C 305/63)
Komissio on hylännyt riidanalaisella päätöksellään kantajien,                              (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
jotka ovat ammattilaisuimareita, tekemän kantelun, jossa nämä
väittävät, että Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) eräillä
dopingin vastaisilla menettelytavoilla ja säännöksillä rikotaan
yhteisön kilpailuoikeutta. Kantajat vastustavat erityisesti sitä,       Marie-Calude Girardot, kotipaikka L’Haye les Roses (Ranska),
että KOK soveltaa edelleen nandrolonin havaitsemisessa alara-           on nostanut 15.10.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
jaa, jonka tieteellisen perusteltavuuden on osoitettu puuttuvan.        oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen


title: Asia C-529/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht München (Saksa) on esittänyt 17.10.2016 – Hamamatsu Photonics Deutschland GmbH v. Hauptzollamt München

text:
               30.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht München (Saksa) on esittänyt 17.10.2016 – Hamamatsu Photonics Deutschland GmbH v. Hauptzollamt München
   (Asia C-529/16)
   (2017/C 030/19)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht München

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Hamamatsu Photonics Deutschland GmbH

      Vastaaja: Hauptzollamt München

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92, (1) sellaisena kuin se on muutettuna 16.11.2000 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 2700/2000, (2) säännösten mukaan osapuolten sopimaa siirtohintaa, joka koostuu aluksi laskuun merkitystä ja ilmoitetusta määrästä ja tilikauden päättymisen jälkeen tehdystä kiinteämääräisestä korjauksesta, käyttää jakoperustetta soveltamalla tullausarvona riippumatta siitä, joutuvatko asianosaiset tilikauden päätteeksi maksamaan lisää vai saavatko ne hyvitystä?

               2)

               Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi,
               voidaanko tullausarvo tarkastaa tai määrittää yksinkertaistettujen laskelmien avulla, jos on hyväksyttävä siirtohintaan jälkikäteen (sekä ylös- että alaspäin) tehtävien mukautusten vaikutukset?

      (1)  EYVL 1992, L 302, s. 1.

      (2)  EYVL 2000, L 311, s. 17.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 3 päivänä heinäkuuta 2001 yhdistetyissä asioissa T-24/98 ja T-241/99, E vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Väliaikainen toimihenkilö – Kurinpitojärjestelmä – Virantoimituksesta pidättäminen – Seuraamus – Sopimuksen irtisanominen ilman irtisanomisaikaa – Henkilöstösääntöjen IX liitteessä olevan 7 artiklan kolmannessa kohdassa määrätty määräaika – Noudattamatta jättäminen – Seuraukset – Kumoamis- ja vahingonkorvauskanne – Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
C 259/6                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         15.9.2001
5)     Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                     –    kanne hylätään muilta osin
6)     Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta,             –    asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan,
       Ranskan tasavalta ja Saksan liittotasavalta vastaavat omista                   myös välitoimimenettelystä aiheutuneista kuluista.
       oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                          3)     Asiassa T-241/98
(1) EYVL C 318, 18.10.1997; C 378, 20.12.1997; C 94, 28.3.1998                   –    komissio velvoitetaan korvaamaan kantajalle aiheutettu
    ja C 246, 28.8.1999.                                                              henkinen kärsimys 1 000 eurolla
                                                                                –    kanne hylätään muilta osin
                                                                                –    komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se
                                                                                velvoitetaan korvaamaan yksi neljäsosa kantajan oikeu-
                                                                                denkäyntikuluista.
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                  TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                          (1) EYVL C 94, 28.3.1998 ja C 6, 8.1.2000.
                   3 päivänä heinäkuuta 2001
yhdistetyissä asioissa T-24/98 ja T-241/99, E vastaan
                Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                                                                                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
(Henkilöstö – Väliaikainen toimihenkilö – Kurinpitojärjes-
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
telmä – Virantoimituksesta pidättäminen – Seuraamus –
Sopimuksen irtisanominen ilman irtisanomisaikaa – Henki-
löstösääntöjen IX liitteessä olevan 7 artiklan kolmannessa                                  16 päivänä toukokuuta 2001
kohdassa määrätty määräaika – Noudattamatta jättäminen
– Seuraukset – Kumoamis- ja vahingonkorvauskanne –                        asiassa T-68/99, Toditec NV vastaan Euroopan yhteisöjen
               Lausunnon antamisen raukeaminen)                                                       komissio (1)
                          (2001/C 259/06)                                 (Välityslauseke – Sopimuksen täyttämättä jättäminen –
                                                                                Vastakanne)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                                   (2001/C 259/07)
Yhdistetyissä asioissa T-24/98 ja T-241/99, E, Euroopan
yhteisöjen komission väliaikainen toimihenkilö, kotipaikka T.I.                               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
(Italia), edustajinaan asianajajat J.-N. Louis, G.-F. Parmentier ja
V. Peere, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan                  Asiassa T-68/99, Toditec NV, kotipaikka Antwerpen (Belgia),
yhteisöjen komissio (asiamiehinään G. Valsesia ja J. Currall),            edustajinaan avocaat E. Ballon ja avocaat H. Dubois, prosessio-
jossa kantaja vaatii yhtäältä kumoamaan 12.11.1997 tehdyn                 soite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
komission päätöksen, jolla kantajan hallinnollinen asema                  (asiamiehinään E. de March, M. Shotter ja J. Stuyck), jossa
virantoimituksesta pidättämisen osalta pysytettiin voimassa, ja           yhtäältä kantaja vaatii EY:n perustamissopimuksen 181 artik-
jossa kantaja vaatii yhteisöä korvaamaan sen vahingon, joka               lan (josta on tullut EY 238 artikla) mukaisen välityslausekkeen
hän väittää tästä päätöksestä itselleen aiheutuneen (asia                 nojalla, että komissio tuomitaan maksamaan 74 967 ecun
T-24/98), ja toisaalta kumoamaan 22.12.1998 tehdyn komis-                 suuruinen summa 5.6.1998 lukien laskettavine 7 prosentin
sion päätöksen, jolla kantajaa koskevana kurinpitoseuraamuk-              (laillinen korko Belgiassa) korkoineen, ja toisaalta komissio
sena irtisanottiin hänen määräaikainen työsopimuksensa ilman              vaatii vastakanteessaan, että kantaja tuomitaan maksamaan
irtisanomisaikaa, sekä velvoittamaan yhteisö korvaamaan kan-              sille 54 486 euron suuruinen summa 31.1.1999 lukien lasket-
tajalle tästä päätöksestä sekä kurinpitomenettelystä aihetunut            tavine 7 prosentin korkoineen, yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
vahinko (asia T-241/98), yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen              asteen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: (yhden tuomarin
tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston              kokoonpano) tuomari M. Vilaras, kirjaaja: hallintovirkamies
puheenjohtaja A. W. H. Meij sekä tuomarit A. Potocki ja                   J. Palacio Gonzáles, on 16.5.2001 antanut tuomion, jonka
J. Pirrung, kirjaaja: H. Jung, on 3.7.2001 antanut tuomion,               tuomiolauselma on seuraava:
jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                          1)     Kantajan vaatimus hyväksytään siltä osin kuin se koskee
1)     Asiat T-24/98 ja T-241/98 yhdistetään tuomion antamista                   kulutushyödykkeistä aiheutuneiden kulujen korvaamista
       varten.                                                                   4 642 euron osalta.
2)     Asiassa T-24/98                                                    2)     Kanne hylätään muilta osin.
       –     lausunnon antaminen kumoamisvaateesta raukeaa                3)     Komission vastakanne hyväksytään.


title: Asia T-164/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.9.2012 — Reddig v. SMHV — Morleys (Veitsenkahva) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Kolmiulotteinen yhteisön tavaramerkki — Veitsenkahva — Ehdoton hylkäysperuste — Merkki, joka muodostuu yksinomaan teknisen tuloksen saavuttamiseksi välttämättömästä tavaran muodosta — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohta — Valituslautakunnan suorittama mitättömäksi julistaminen)

text:
               27.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/21

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.9.2012 — Reddig v. SMHV — Morleys (Veitsenkahva)
      (Asia T-164/11) (1)

      (Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Kolmiulotteinen yhteisön tavaramerkki - Veitsenkahva - Ehdoton hylkäysperuste - Merkki, joka muodostuu yksinomaan teknisen tuloksen saavuttamiseksi välttämättömästä tavaran muodosta - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohta - Valituslautakunnan suorittama mitättömäksi julistaminen)
      (2012/C 331/38)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Reddig GmbH (Drebber, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Thomas)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

         Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Morleys Ltd (Preston, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat A. Stein ja M. Terbach sekä solicitor E. Gunaratnam)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 15.12.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 1072/2009-2), joka koskee Morleys Ltd:n ja Reddig GmbH:n välistä mitättömyysmenettelyä

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Reddig GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 152, 21.5.2011.


title: Asia T-140/07: Kanne 26.4.2007 — Chi Mei Optoelectronics Europe ja Chi Mei Optoelectronics UK v. komissio

text:
               7.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/28

         Kanne 26.4.2007 — Chi Mei Optoelectronics Europe ja Chi Mei Optoelectronics UK v. komissio
   (Asia T-140/07)
   (2007/C 155/54)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: Chi Mei Optoelectronics Europe BV (Hoofddorp, Alankomaat) ja Chi Mei Optoelectronics UK (Havant, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat asianajajat S. Völcker, F. Louis ja A. Vallery)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset
   Kantajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen kokonaisuudessaan

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajat vaativat kanteessaan, että yhteisöjen tuomioistuin kumoaa 15.2.2007 tehdyn komission päätöksen C (2007)546, jonka nojalla komissio on velvoittanut kantajat neuvoston asetuksen N:o 1/2003 (1) 18 artiklan 3 kohdan mukaisesti toimittamaan tiettyjä tietoja ja asiakirjoja, jotka liittyvät asiassa COMP/F/39039 — Thin Films Transistors Liquid Crystal Displays tutkinnan kohteena oleviin menettelytapoihin.
   Kantajat väittävät, että riidanalainen päätös on lainvastainen, koska komissiolla ei ole toimivaltaa tutkia eikä pakottavasti velvoittaa EU:ssa toimivia tytäryhtiöitä esittämään asiakirjoja ja toimittamaan tietoja, jotka ovat yksinomaan komission toimivallan ulkopuolella olevien oikeushenkilöiden hallussa ja määräysvallassa. Kantajat toteavat näin ollen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on esittänyt kantajille nimenomaisen tietopyynnön ja näin velvoittanut ne toimittamaan asiakirjoja ja tietoja, jotka ovat yksinomaan niiden EU:n alueen ulkopuolella sijaitsevan emoyhtiön hallussa ja määräysvallassa.
   Täsmällisemmin kantajat väittävät, että riidanalainen päätös on neuvoston asetuksen N:o 1/2003 18 artiklan 1 ja 3 kohdan vastainen, koska siinä jätetään huomiotta asiakirjojen hallussapitoa ja määräysvaltaa koskeva doktriini ja näin ollen kyseisten säännösten luonnostaan rajallinen luonne. Kantajat toteavat lisäksi, että riidanalainen päätös loukkaa kansainvälisen oikeuden yleisiä periaatteita kuten alueperiaatetta, suvereniteettiperiaatetta, puuttumattomuusperiaatetta ja valtioiden yhdenvertaisuuden periaatetta, koska siinä kantajien mukaan tunnustetaan pakottavan täytäntöönpanovallan käyttämistä koskeva toimivalta EU:n ulkopuolella olevaan yhtiöön nähden.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EUVL 2003, L 1, s. 1).


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 23 päivänä maaliskuuta 2000 asiassa T-197/98, Charlotte Rudolph vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Valitusaika – Päätöksen tiedoksianto – Kielet – Palvelukseen otettaessa suoritetun lääkärintarkastuksen kumoaminen väärän ilmoituksen vuoksi)

text:
C 163/26                  FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      10.6.2000
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                                   3. Komissio velvoitetaan suorittamaan kantajalle 5 000 euroa
                    MIOISTUIMEN TUOMIO                                            korvauksena tämän kärsimästä aineettomasta vahingosta.
                                                                             4. Kanne hylätään muilta osin.
                  23 päivänä maaliskuuta 2000                                5. Kantaja velvoitetaan korvaamaan 10 % oikeudenkäyntikuluis-
                                                                                taan.
                                                                             6. Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä 90 %
                                                                                kantajalle aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.
asiassa T-197/98, Charlotte Rudolph vastaan Euroopan
                       yhteisöjen komissio(1)
                                                                             (1) EYVL C 174, 19.6.1999.
(Henkilöstö – Valitusaika – Päätöksen tiedoksianto – Kielet
– Palvelukseen otettaessa suoritetun lääkärintarkastuksen
            kumoaminen väärän ilmoituksen vuoksi)
                                                                             ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN
                           (2000/C 163/50)                                                                MÄÄRÄYS
                                                                                15 päivänä maaliskuuta 2000
                                                                             asiassa T-337/94 (92), Enso-Gutzeit Oy vastaan Euroopan
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                                 yhteisöjen komissio(1)
                                                                                (Oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistaminen)
Asiassa T-197/98, Charlotte Rudolph, Euroopan yhteisöjen
komission entinen virkamies, kotipaikka Bryssel, edustajanaan                                          (2000/C 163/51)
asianajaja O. Eben, Bryssel, asianajotoimisto Tonnar, 29 rue
du Fossé, Esch-sur-Alzette (Luxemburg), vastaan Euroopan
yhteisöjen komissio (asiamiehinään G. Valsesia ja J. Currall),                                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta
kumoamaan 17.11.1997 tehdyn komission päätöksen, jolla
kantajalle palvelukseen otettaessa tehty lääkärintarkastus todet-            Asiassa T-337/94 (92), Enso-Gutzeit Oy, kotipaikka Helsinki,
tiin mitättömäksi ja kantaja velvoitettiin uuteen fyysistä työky-            edustajinaan asianajajat I. Van Bael ja J.-F. Bellis, Bryssel,
kyä selvittävään tarkastukseen, ja 7.12.1998 tehdyn komission                prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto L. Lorang, 3
päätöksen, jolla kumottiin 3.7.1995 ja 14.12.1995 tehdyt                     rue de la Chapelle, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
komission päätökset, jotka koskivat kantajan palvelukseen                    (asiamiehenään R. Lyal), jossa hakija vaatii niiden oikeuden-
ottamista yhteisöjen virkamieheksi, sekä korvaamaan hänelle                  käyntikulujen määrän vahvistamista, jotka vastaaja on velvolli-
aiheutuneen aineettoman vahingon, yhteisöjen ensimmäisen                     nen hakijalle korvaamaan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpa-                 teen tuomioistuimen asiassa T-337/94, Enso-Gutzeit vastaan
nossa: jaoston puheenjohtaja V. Tiili, sekä tuomarit R. M. Mou-              komissio, 14.5.1998 antaman tuomion (Kok. 1998, s. II-1571)
ra-Ramos ja P. Mengozzi, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio              johdosta, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
González, on 23.3.2000 antanut tuomion, jonka tuomiolau-                    (laajennettu ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa:
selma on seuraava:                                                           presidentti B. Vesterdorf sekä tuomarit A. Potocki,
                                                                             A. W. H. Meij, M. Vilaras ja N. Forwood, julkisasiamies:
                                                                             H. Jung, on 15.3.2000 antanut määräyksen, jonka määräysosa
                                                                             on seuraava:
1. 17.11. tehty komission päätös, jolla kantajalle palvelukseen
     otettaessa tehty lääkärintarkastus todettiin mitättömäksi ja
                                                                             Niiden oikeudenkäyntikulujen määräksi, jotka komission on korvat-
     kantaja velvoitettiin uuteen fyysistä työkykyä selvittävään tarkas-
                                                                             tava hakijalle, vahvistetaan yhteensä 4 500 000 BEF.
     tukseen, kumotaan.
                                                                             (1) EYVL C 392, 31.12.1994.
2. Komissio velvoitetaan suorittamaan kantajalla maksamatta
     jääneet palkat ja 5,5 % vuotuiset korot näille summille palkan-
     maksun lopettamisesta alkaen.


title: Asia C-80/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Ordinario di Novara on esittänyt  10.2.2006  — Luigi Molerin ja Valter Corsin Carp Snc., Associazione Nazionale Artigiani Legno e Arredamenti v. Ecorad Srl

text:
               3.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 131/28

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Ordinario di Novara on esittänyt 10.2.2006 — Luigi Molerin ja Valter Corsin Carp Snc., Associazione Nazionale Artigiani Legno e Arredamenti v. Ecorad Srl
   (Asia C-80/06)
   (2006/C 131/50)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunale Ordinario di Novara
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Carp Snc (Luigi Moleri ja Valter Corsi), Associazione Nazionale Artigiani Legno e Arredamenti

      Vastaaja: Ecorad Srl
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko [komission] päätöksen nro 1999/93/EY 2 ja 3 artiklaa ja sen liitettä II ja III (1) tulkittava siten, että paniikkisvaloilla varustettavia ovia eivät voi valmistaa yrittäjät, joka ei täytä vaatimuksenmukaisuuden osoittamismenettelytyypin nro 1 mukaisia vaatimuksia?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, ovatko päätöksen nro 1999/93/EY 2 ja 3 artiklassa ja sen liitteessä II ja III olevat määräykset oikeudellisesti velvoittavia siitä riippumatta, onko Euroopan standardointikomitea antanut tekniset määräyksensä, kyseisen päätöksen voimaantulopäivästä alkaen, sen vaatimuksenmukaisuuden osoittamismenettelytyypin osalta, jota ovien valmistajien on noudatettava paniikkisalvoilla varustettavia ovia valmistaessaan?

               3)

               Ovatko päätöksen nro 1999/93/EY 2 ja 3 artikla ja sen liitteet II ja III pätemättömiä suhteellisuusperiaatteen kannalta arvioiden, kun niissä asetetaan kaikille [alan] yrittäjille velvollisuus noudattaa 1 tyypin varmentamismenettelyä, jotta ne voisivat käyttää CE -merkintää ovissa, jotka on varustettu paniikkisalvoilla (teknisten määräysten antamistoimivallan kuuluessa Euroopan standardointikomitealle CENille)?

      (1)  Rakennusalan tuotteiden vaatimustenmukaisuuden osoittamismenettelystä neuvoston direktiivin 89/106/ETY 20 artiklan 2 kohdan mukaisesti ovien, ikkunoiden, ikkunaluukkujen, pimentimien, teollisuusovien ja niihin liittyvien rakennustarvikkeiden osalta 25 päivänä tammikuuta 1999 tehty komission päätös 1999/93/EY, EYVL L 29, s. 51.


title: Asia C-523/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 12.12.2013 (Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglian (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Dirextra Alta Formazione Srl v. Regione Puglia (Ennakkoratkaisupyyntö — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Jatko- ja täydennyskoulutusohjelmaan ilmoittautuneille opiskelijoille myönnettävät julkiset tuet, joiden rahoittamiseen Euroopan sosiaalirahasto osallistuu — Aluelainsäädäntö, jolla tähdätään paikallisen opetuksen tason kohottamiseen ja jossa opintotukien myöntämiselle asetetaan edellytyksiä, jotka kohdistuvat jatko- ja täydennyskoulutusta järjestäviin oppilaitoksiin — Kymmenen vuoden mittaista yhtäjaksoista kokemusta koskeva vaatimus)

text:
               15.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/15

         Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 12.12.2013 (Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglian (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Dirextra Alta Formazione Srl v. Regione Puglia
   (Asia C-523/12) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Jatko- ja täydennyskoulutusohjelmaan ilmoittautuneille opiskelijoille myönnettävät julkiset tuet, joiden rahoittamiseen Euroopan sosiaalirahasto osallistuu - Aluelainsäädäntö, jolla tähdätään paikallisen opetuksen tason kohottamiseen ja jossa opintotukien myöntämiselle asetetaan edellytyksiä, jotka kohdistuvat jatko- ja täydennyskoulutusta järjestäviin oppilaitoksiin - Kymmenen vuoden mittaista yhtäjaksoista kokemusta koskeva vaatimus)
   2014/C 45/27
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Dirextra Alta Formazione Srl

      Vastaaja: Regione Puglia

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia — SEUT 56, 101 ja 107 artiklan tulkinta — Ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen 9 ja 10 artiklan ja perusoikeuskirjan 11 ja 14 artiklan tulkinta — Suhteellisuusperiaate ja syrjintäkiellon periaate — Julkiset, Euroopan sosiaalirahaston yhteisrahoitusta saavat tuet jatko- tai täydennyskoulutukseen ilmoittautuneille opiskelijoille — Aluelainsäädäntö, jolla tähdätään opetuksen tason korottamiseen alueella ja jossa opintotukien myöntämisen edellytykseksi on asetettu master-tutkintoja tarjoavien toimijoiden ammatillinen asiantuntemus — Toimija, jolla on vaadittu kokemus tarjotun opetuksen tuntimäärien osalta mutta joka ei täytä opetustuntimäärän täyttymiselle asetettuja aikarajoituksia ja muotovaatimuksia

      Tuomiolauselma

   SEUT 56 artiklaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännökselle, jossa edellytetään, että niillä korkea-asteen oppilaitoksilla, joihin alueen myöntämää ja muun muassa Euroopan sosiaalirahaston rahoittamaa opintotukea hakevat opiskelijat haluavat ilmoittautua, on kymmenen vuoden mittainen kokemus, silloin kun kyse on muista oppilaitoksista kuin kansallisessa lainsäädännössä tunnustetuista yliopistoista tai muista kuin sellaisista oppilaitoksista, joiden järjestämät master-ohjelmat on hyväksytty.

      (1)  EUVL C 32, 2.2.2013.


title: Asia C-187/01: Oberlandesgericht Kölnin 30.3.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö rikosoikeudenkäynnissä, jossa vastaajana on Hüseyin Gözütok

text:
C 212/10                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        28.7.2001
Perustamissopimuksen 10 artiklan ensimmäisen kohdan mu-                        ajoneuvoja, joilla ei ole kuljettajaa, ”matkoilla, kun se on
kaan jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki yleis- ja erityistoi-              tarpeen epätavanomaisten olosuhteiden vuoksi” ilman,
menpiteet, jotka ovat aiheellisia kyseisestä sopimuksesta tai                  että tätä edellytystä täsmennettäisiin tarkemmin.
yhteisön toimielinten säädöksistä johtuvien velvoitteiden täyt-
tämisen varmistamiseksi.                                                 –     Ajokorttilain 20 §:n 4 momentti ja 40 §:n 5 momentti
                                                                               yhdessä 20 §:n 4 momentin kanssa ovat ristiriidassa
                                                                               direktiivin kanssa siltä osin kuin niissä ei säädetä
Helleenien tasavalta ei ole kiistänyt sitä, että se ei ole pannut
                                                                               C-luokan ajokortin haltijoita koskevista kausittaisista
edellä mainittua direktiiviä täytäntöön.
                                                                               lääkärintarkastuksista.
Komissio esittää, että tähän päivään mennessä Helleenien
tasavalta ei ole pannut edellä mainittua direktiiviä täysimääräi-
sesti täytäntöön kansallisessa oikeusjärjestyksessään.                   (1) EYVL 1991 L 237, s. 1.
(1) EYVL L 80, 25.3.1999, s. 20.
                                                                         Oberlandesgericht Kölnin 30.3.2001 tekemällään päätök-
Euroopan yhteisöjen komission 24.4.2001 Itävallan tasa-                  sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö rikosoikeuden-
                 valtaa vastaan nostama kanne                                  käynnissä, jossa vastaajana on Hüseyin Gözütok
                          (Asia C-178/01)
                                                                                (Asia C-187/01)
                          (2001/C 212/16)
                                                                                (2001/C 212/17)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.4.2001 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Euroopan yhteisöjen ko-               Bundesfinanzhof Köln on pyytänyt 30.3.2001 tekemällään
mission oikeudellisen yksikön virkamies Gerald Braun ja                  päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
Euroopan yhteisöjen komission oikeudellinen neuvonantaja                 30.4.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
Marie Wolfcarius ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o                  ratkaisua rikosoikeudenkäynnissä, jossa vastaajana on Hüseyin
Euroopan yhteisöjen komission oikeudellinen neuvonantaja                 Gözütok kysymykseen, joka koskee tarkastusten asteittaisesta
Gérard Berscheid, Centre Wagner, Kirchberg, Luxemburg.                   lakkauttamisesta yhteisillä rajoilla Schengenissä 14 päivänä
                                                                         kesäkuuta 1985 tehdyn sopimuksen soveltamisesta Schenge-
                                                                         nissä 19 päivänä kesäkuuta 1990 tehdyn yleissopimuksen
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             (yleissopimus) 54 artiklan soveltamista:
1.    toteaa, että Itävallan tasavalta on rikkonut yhteisön
      ajokortista 29 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvos-
      ton direktiivin 91/439/ETY (1) 3 artiklan 1 kohdan viidettä        Onko Saksan liittotasavallan luovuttava yleissopimuksen
      luetelmakohtaa, kun se on antanut Führerscheingesetzin             54 artiklan mukaisesti syytetoimista asiassa, jossa Alankomai-
      (ajokorttilaki) 2 §:n 1 momentin 3.1.c. alakohdan, ja              den oikeuden mukaan ei voida nostaa syytettä siitä syystä, että
      toteaa, että Itävallan tasavalta on rikkonut tämän direktii-       sama asia on jo ratkaistu?
      vin liitteessä III olevaa 4 kohtaa, kun se on vahvistanut
      ajokorttilain 20 §:n 4 momentin ja 40 §:n 5 momentin,
                                                                         Onko näin myös silloin, kun syyttäjäviranomaisen päätös
2.    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.               lopettaa menettely asettamiensa edellytysten täyttymisen seu-
                                                                         rauksena (transactie), mikä muissa sopimuspuolina olevissa
                                                                         valtioissa edellyttäisi tuomioistuimen myötävaikutusta, estää
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      asian saattamisen alankomaisen tuomioistuimen käsiteltä-
                                                                         väksi?
–     Ajokorttilain 2 §:n 1 momentin 3 alakohdan c alakoh-
      dassa säädetään laajemmin kuin direktiivin 3 artiklassa
      oikeudesta kuljettaa C-luokan ajoneuvoja, kun siinä anne-
      taan laajalle henkilöjoukolle oikeus kuljettaa D-luokan