title: Asia C-409/15 P: Valitus, jonka ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding BV, Agriom BV, Agrisemen BV, Anthura BV, Barenbrug Holding BV, De Bolster BV, Evanthia BV, Gebr. Vletter & Den Haan VOF, Hilverda Kooij BV, Holland-Select BV, Könst Breeding BV, Koninklijke Van Zanten BV, Kweek- en Researchbedrijf Agirco BV, Kwekerij de Wester-Bouwing BV, Limgroup BV ja Ontwikkelingsmaatschappij Het Idee BV ovat tehneet 24.7.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-560/14, ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding ym. v. parlamentti ja neuvosto, 18.5.2015 antamasta määräyksestä

text:
               5.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/7

         Valitus, jonka ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding BV, Agriom BV, Agrisemen BV, Anthura BV, Barenbrug Holding BV, De Bolster BV, Evanthia BV, Gebr. Vletter & Den Haan VOF, Hilverda Kooij BV, Holland-Select BV, Könst Breeding BV, Koninklijke Van Zanten BV, Kweek- en Researchbedrijf Agirco BV, Kwekerij de Wester-Bouwing BV, Limgroup BV ja Ontwikkelingsmaatschappij Het Idee BV ovat tehneet 24.7.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-560/14, ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding ym. v. parlamentti ja neuvosto, 18.5.2015 antamasta määräyksestä
   (Asia C-409/15 P)
   (2015/C 328/06)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding BV, Agriom BV, Agrisemen BV, Anthura BV, Barenbrug Holding BV, De Bolster BV, Evanthia BV, Gebr. Vletter & Den Haan VOF, Hilverda Kooij BV, Holland-Select BV, Könst Breeding BV, Koninklijke Van Zanten BV, Kweek- en Researchbedrijf Agirco BV, Kwekerij de Wester-Bouwing BV, Limgroup BV ja Ontwikkelingsmaatschappij Het Idee BV (edustajat: avocat P. de Jong, advocat P. Vlamminck ja advocat B. Van Vooren)

      Muut osapuolet: Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Valittajat vaativat, että unionin tuomioistuin

               —

               toteaa, että unionin yleinen on tehnyt asiassa T-560/14 antamassaan määräyksessä oikeudellisen virheen, kun se on katsonut, että geenivarojen saantia ja saatavuutta sekä niiden käytöstä saatavien hyötyjen oikeudenmukaista ja tasapuolista jakoa koskevan Nagoyan pöytäkirjan määräysten noudattamistoimenpiteistä käyttäjille unionissa 16.4.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 511/2014 (1) ei koskenut valittajia erikseen

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-560/14 antaman määräyksen kokonaisuudessaan ja toteaa, että riidanalainen asetus koskee valittajia suoraan ja erikseen, ja ottaa näin ollen valituksen tutkittavaksi

               —

               palauttaa asian unionin yleisen tuomioistuimen ratkaistavaksi

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Ensimmäinen valitusperuste — Valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että riidanalainen asetus ei koskenut valittajia erikseen. Valittajat väittävä, että asetus koskee niitä SEUT 263 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitetulla tavalla erikseen, kahden kansainvälisen sopimuksen, joiden osapuoli unioni on (uusien kasvilajikkeiden suojaamista koskeva kansainvälinen yleissopimus ja biologista monimuotoisuutta koskevaan yleissopimukseen liittyvä Nagoyan pöytäkirja) välillä on oikeudellinen ristiriita; ensimmäisellä näistä sopimuksista pannaan täytäntöön Euroopan unionin perusoikeuskirjan 13 artikla, joka koskee tieteellisen tutkimuksen vapautta. Tämän jälkeen molemmat yleissopimukset saatettiin osaksi unionin lainsäädäntöä kahdella suoraan sovellettavalla asetuksella, joista aikaisemmalla asetuksella 2100/94 tunnustetaan valittajille kuuluva tutkimuksen vapautta koskeva perusoikeus ja jälkimmäisellä asetuksella 511/2014 rajoitetaan sitä tuntuvasti. Kummassakaan asetuksessa ei edellytetä jäsenvaltioilta lainsäädännöllisiä toimenpiteitä eikä edes sallita niitä unionin oikeuden nojalla, eikä unionin tasolla voida antaa täytäntöönpanosäädöksiä tai delegoituja säädöksiä.
   Tätä oikeudellista taustaa vasten valittajat väittävät, että toimi koskee niitä SEUT 263 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitetulla tavalla erikseen (ja suoraan), koska seuraavat edellytykset täyttyvät: valittajat kuuluvat ”erityiset oikeudelliset tunnusmerkit” täyttävien henkilöiden oikeudelliseen luokkaan (joilla on rajaton oikeus kasviainekseen liittyvään tietämykseen; ns. kasvinjalostajia koskeva poikkeus), mikä ei käy ilmi itse riidanalaisesta asetuksesta vaan toisesta suoraan sovellettavasta asetuksesta, joka ei myöskään edellytä kansallisia täytäntöönpanotoimia. Riidanalainen asetus on ristiriidassa ylemmänasteisten säännösten ja erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjan 13 artiklan ja kansainvälisen yleissopimuksen, jonka sopimuspuoli EU on, kanssa. Oikeudellinen luokka on suljettu ja ehdoton, joten toimi ei koske valittajia erikseen sosioekonomisesti vaan oikeudellisesti, sillä kyse on yhdestä perustavanlaatuisesta kasvinjalostajia koskevasta poikkeuksesta, eikä ”samankaltaisia” oikeuksia loukata.

      Toinen valitusperuste — Valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se ei ole ottanut kantaa siihen, oliko unionin lainsäätäjän otettava huomioon erityisesti valittajien tilanne ylemmänasteisten nimenomaisten säännösten perusteella siltä osin kuin riidanalainen asetus pakottaa valittajat sopimussuhteeseen, jolla rikotaan ylemmänasteisia oikeussääntöjä ja erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjan 13 artiklaa.

      Kolmas valitusperuste — Valittajat väittävät, että tutkimatta jättäminen johtaisi Euroopan unionin oikeussuojajärjestelmän puutteellisuuteen, mikä on Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan vastaista. Yhtäältä kasvinjalostajien oikeus perustuu suoraan yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista annettuun asetukseen, jolla Euroopan unioni on pannut täytäntöön Euroopan unionin perusoikeuskirjan 13 artiklan ja sille UPOV-yleissopimuksen nojalla kuuluvat kansainväliset velvoitteensa. Toisaalta riidanalaisessa asetuksessa 511/2014 säädetään suoraan sovellettavasta asianmukaisesta huolellisuudesta, ja tällä asetuksella puolestaan on pantu täytäntöön Nagoyan pöytäkirja, jonka sopimuspuoli EU on. Kummassakaan tapauksessa ei edellytetä täytäntöönpanotoimia unionin toimielimiltä (sääntelytoimien muodossa) eikä jäsenvaltioilta kansallisen lainsäädännön osalta, eikä tämä ole edes oikeudellisesti sallittua unionin oikeuden nojalla. Näin ollen SEUT 267 artiklan nojalla ei voida tosiasiallisesti suorittaa laillisuusvalvontaa eikä tule olemaan SEUT 263 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitettuja sääntelytoimia. Valittajat katsovat, että kun sovelletaan tuomion Inuit (C-583/11 P) 92 kohdan mukaista arviointiperustetta, joka liittyy riidanalaisen toimen täytäntöönpanoon, ainoa mahdollinen johtopäätös on, että tässä oikeusasteessa SEUT 263 artiklan nojalla nostettava suora kanne on ainoa mahdollinen ja asianmukainen oikeussuojakeino laillisuusvalvonnan toteuttamiseksi.

      (1)  EUVL L 150, s. 59.


title: Asia T-7/00: Hyper S.r.l:n 18.1.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 149/34                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        27.5.2000
Technische Unie BV:n 17.1.2000 Euroopan yhteisöjen                        jäsenistä, ja komissio ei ole perustellut riittävästi, miksi TU:ta
               komissiota vastaan nostama kanne                           olisi pidettävä vastuullisena FEG:n ohella. Komissio on myös
                                                                          erehtynyt sekä tosiseikkojen että oikeudellisten seikkojen suh-
                            (Asia T-6/00)                                 teen. Mitään kollektiivista yksinoikeusjärjestelyä, horisontaalis-
                                                                          ta hintoihin vaikuttamista ja siten myöskään niiden välistä
                                                                          yhteyttä ei ole. Sen ohella komissio on loukannut puolustautu-
                          (2000/C 149/65)                                 misoikeuksia useilla eri tavoilla. Ensinnäkin päätös on annettu
                                                                          liian myöhään. Lisäksi se perustuu tosiseikkoihin, joita ei
                                                                          ollut mainittu väitetiedoksiannossa, ja komissio on menetellyt
                     (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                      syyttömyysolettaman ja siitä johtuvan in dubio pro reo
                                                                          -periaatteen vastaisesti. Lopuksi kantaja katsoo, että määrätty
Technische Unie BV, kotipaikka Amstelveen, on nostanut                    sakko on suhteeton tai ainakin syrjivä ja että sitä ei ainakaan
17.1.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                    ole perusteltu riittävästi.
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan. Kantajan edustajat ovat P. V. F. Vos ja J. J. A. Coumans,
asianajotoimisto Trenité Van Doorne, Rotterdam, ja prosessi-              (1) EYVL L 39, 14.2.2000.
osoite Luxemburgissa on asianajotoimisto De Bandt, Van
Hecke, Lagae & Loesch, 11 rue Goethe.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuin
–    ottaa kanteen tutkittavaksi;
–    ensisijaisesti kumoaa EY:n perustamissopimuksen 81 artik-            Hyper S.r.l:n 18.1.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota
     lan mukaisesta menettelystä, asia N:o IV/33.884 – Neder-                                  vastaan nostama kanne
     landse Federatiewe Vereniging voor de Groothandel op
     Elektronisch Gebied ja Technische Unie (FEG ja TU),
     26 päivänä lokakuuta 1999 tehdyn komission päätöksen,                                            (Asia T-7/00)
     tunnus C(1999) 3439 lopullinen (1);
–    toissijaisesti kumoaa tuon päätöksen 3 artiklan ja 5 artiklan                                  (2000/C 149/66)
     2 kohdan tai
–    ainakin alentaa päätöksen 5 artiklan 2 kohdassa määrättyä                                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
     sakkoa ja
–    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                 Hyper S.r.l., kotipaikka Limena (Italia), on nostanut 18.1.2000
                                                                          Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                          messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       jan edustajina ovat asianajajat Dietrich Ehle ja Dirk Ehle, Köln,
                                                                          prosessiosoite asianajotoimisto Marc Lucius, 6 Rue Michel
                                                                          Welter, Luxemburg.
Kantaja on Alankomaiden suurin sähköteknisten asennustar-
vikkeiden tukkukauppias ja sähköteknisten asennustarvikkei-
den tukkukauppiaiden yhteiskunnallisista eduista huolehtivan              Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
toimialajärjestön FEG:n suurin jäsen. Vuonna 1991 tehdyn
kantelun johdosta komissio antoi vuonna 1999 päätöksen,                   –    kumoaa Euroopan komission 30.9.1999 tekemän päätök-
jossa se totesi kantajan rikkoneen EY 81 artiklaa osallistumalla               sen (REM 2/98);
aktiivisesti FEG:n tekemiin kilpailusääntöjen rikkomisiin. FEG
on rikkonut EY 81 artiklaa, koska se oli Nederlandse Agenten-
vereniging op Elektroteknisch Gebiedin (NAVEG) kanssa te-                 –    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
kemänsä sopimuksen ja niiden tavarantoimittajien kanssa,
jotka eivät ole edustettuina NAVEG:ssä, noudattamansa yhden-
mukaistetun menettelytavan perusteella soveltanut kollektiivis-           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
ta yksinoikeusjärjestelyä, jonka tarkoitus oli estää tavarantoi-
mitukset niille, jotka eivät ole FEG:n jäseniä. Lisäksi FEG on
rikkonut EY 81 artiklan 1 kohtaa rajoittamalla välittömästi               Riidanalaisella päätöksellä, joka on osoitettu Italian tasavallalle,
ja välillisesti jäsentensä oikeutta vahvistaa myyntihintansa              komissio katsoi, ettei ollut perusteltua peruuttaa niitä yhteensä
itsenäisesti. TU:lle määrättiin 2,15 miljoonan euron sakko.               170 465 765 Italian liiran tuontimaksuja, jotka kantaja on
Kantaja vaatii päätöksen kumoamista seuraavilla perusteilla.              velkaa. Tämä tullivelka oli syntynyt tuotaessa televisioita
Ensinnäkin komissio katsoo virheellisesti TU:n olevan (yksilöl-           Turkista huhtikuun 1992 ja joulukuun 1993 välisenä aikana,
lisessä) vastuussa tapahtuneesta. Se, että TU on FEG:n jäsen, ei          ja se määrättiin jälkikäteen maksettavaksi sen vuoksi, että
riitä yksilöllisen vastuun perusteeksi. Lisäksi on syrjintäkiellon        Turkissa annetut A. TR. l-etuustodistukset katsottiin perusteet-
periaatteen vastaista kohdentaa vastuu TU:hon ainoana FEG:n               tomiksi.
 ---pagebreak--- 27.5.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 149/35
Kantajan esittämät oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perus-       Riidanalaisella asetuksella on muutettu täysin aiemmin voi-
telut vastaavat niitä, jotka on esitetty asioissa T-186/97, (1)          massa ollutta luokittelua. Sillä jätetään nimikkeen 2001 90 50
T-187/97, T-191/97, T-192/97, T-210/97 ja T-211/97.                      soveltamisalan ulkopuolelle etikassa säilötyt sienet, joiden
                                                                         suolapitoisuus ylittää 2,5 prosenttia, vaikka suola lisätään
                                                                         ainoastaan valmistusta eikä säilytystä varten. Näihin tuotteisiin
(1) EYVL C 318, 18.10.1997, s. 17.
                                                                         sovelletaan siis paljon epäedullisempaa, yhdistetyn nimik-
                                                                         keistön nimikkeen 2003 10 mukaista tariffijärjestelmää.
                                                                         Vaatimustensa tueksi kantaja väittää seuraavaa:
                                                                         –    Komissio ei ole ollut toimivaltainen EY:n perustamissopi-
                                                                              muksen 26 artiklan perusteella.
                                                                         –    Riidanalaisen asetuksen perustana olevan asetuksen N:o
                                                                              2658/87 9 artiklaa on rikottu ja sovellettu virheellisesti,
I.P.O.S.E.A. di Giusto Masiello & Figlin 8.3.2000 Euroopan                    koska siinä säädetty komission toimivalta on täytäntöön-
        yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                           panoon liittyvää toimivaltaa, jota ei voida käyttää tavaroi-
                                                                              den tariffijärjestelmää koskevien perustavanlaatuisten
                                                                              säännösten muuttamiseen. Tässä eivät täyty myöskään
                            (Asia T-49/00)                                    edellytykset, joilla voitaisiin perustella voimassa olevien
                                                                              säännösten muuttamista.
                          (2000/C 149/67)
                                                                         –    Yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu, koska
                                                                              uuden asetuksen mukaan etikassa säilöttyjen sellaisten
                                                                              sienten tuottajien ja maahantuojien, jotka on valmistettu
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)                            korkeaa suolapitoisuutta käyttäen, on kannettava koko
                                                                              vastuu.
I.P.O.S.E.A. on nostanut 8.3.2000 Euroopan yhteisöjen ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yh-                Kantaja väittää myös, että riidanalainen asetus on
teisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianaja-          riittämättömästi ja ristiriitaisesti perusteltu ja että se on myös
jat Andrea Guarino ja Alain Lorang, Rooma ja Luxemburg.                  suhteellisuusperiaatteen sekä luottamuksensuojan periaatteen
                                                                         vastainen.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         (1) EYVL L 321, 14.12.1999, s. 3.
                                                                         (2) EYVL L 170, 28.6.1997, s. 13.
–    kumoaa komission asetuksen N:o 2626/99;
–    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Asian kantaja on yhtiö, joka tuo elintarvikkeiksi tarkoitettuja          Dalmine SpA:n 8.3.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota
säilykevihanneksia, ja se riitauttaa tariffi- ja tilastonimik-                               vastaan nostama kanne
keistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuk-
sen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta 13 päivänä                                          (Asia T-50/00)
joulukuuta 1999 annetun komission asetuksen (EY) N:o
2626/1999. (1) Yksi asetuksessa tarkoitetuista tuotteista ovat
agaricus-lajikkeen keitetyt, etikassa säilötyt sienet. Näihin sie-                                (2000/C 149/68)
niin lisätään suolaa, jolloin suolapitoisuus on 15–25 pro-
senttia.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Yhdistetystä nimikkeistöstä annetun asetuksen N:o 2658/87
mukaan agaricuslajikkeen sienisäilykkeet saattoivat kuulua               Dalmine SpA on nostanut 8.3.2000 Euroopan yhteisöjen
kolmeen eri nimikkeeseen. Tiettyjen tavaroiden luokittelusta             ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
yhdistettyyn nimikkeistöön 27 päivänä kesäkuuta 1997 anne-               pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat
tulla komission asetuksella (EY) N:o 1196/97 (2) oli tarkoitus           asianajajat Mario Siragusa (Rooma) ja Francesca Maria Moretti
ratkaista tämä ongelma.                                                  (Venezia).


title: Asia T-369/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.9.2015 – Sequoia Capital Operations v. SMHV – Sequoia Capital (SEQUOIA CAPITAL) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki SEQUOIA CAPITAL — Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki SEQUOIA — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 53 artiklan 1 kohdan a alakohta — Sekaannusvaara)

text:
               23.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 389/50

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.9.2015 – Sequoia Capital Operations v. SMHV – Sequoia Capital (SEQUOIA CAPITAL)
   (Asia T-369/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki SEQUOIA CAPITAL - Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki SEQUOIA - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 53 artiklan 1 kohdan a alakohta - Sekaannusvaara))
   (2015/C 389/55)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Sequoia Capital Operations LLC (Menlo Park, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustajat: solicitor F. Delord, solicitor A. Rendle ja barrister G. Hollingworth)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: aluksi A. Pohlmann, sitten S. Hanne)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Sequoia Capital LLP (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 18.3.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 1457/2013-4), joka koskee Sequoia Capital LLP:n ja Sequoia Capital Operations LLC:n välistä mitättömyysmenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Sequoia Capital Operations LLC velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 253, 4.8.2014.


title: Asia C-133/01: Euroopan yhteisöjen komission 22.3.2001 Itävallan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
2.6.2001                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 161/9
Euroopan yhteisöjen komission 22.3.2001 Itävallan tasa-                  Euroopan yhteisöjen komission 22.3.2001 Itävallan tasa-
                 valtaa vastaan nostama kanne                                             valtaa vastaan nostama kanne
                          (Asia C-132/01)
                                                                                (Asia C-133/01)
                          (2001/C 161/16)
                                                                                (2001/C 161/17)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.3.2001 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa
vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission oikeudellisen                 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.3.2001 Euroo-
yksikön virkamies Gerald Braun, prosessiosoite Luxemburgissa             pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa
c/o saman yksikön oikeudellinen neuvonantaja Gérard Ber-                 vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission oikeudellisen
scheid, Centre Wagner C 254, Luxemburg-Kirchberg.                        yksikön virkamies Gerald Braun, prosessiosoite Luxemburgissa
                                                                         c/o saman yksikön oikeudellinen neuvonantaja Gérard Ber-
                                                                         scheid, Centre Wagner C 254, Luxemburg-Kirchberg.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
1.    toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut EY:n           Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
      perustamissopimuksen ja hedelmien ja vihannesten tor-
      junta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta an-
      netun direktiivin 76/895/ETY, viljojen torjunta-ainejää-           1.    toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut EY:n
      mistä annetun direktiivin 86/362/ETY, eläinkunnasta                      perustamissopimuksen ja viljojen torjunta-ainejäämistä
      peräisin olevissa elintarvikkeissa ja niiden pinnassa ole-               annetun direktiivin 86/362/ETY, eläinkunnasta peräisin
      vien torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistami-                    olevissa elintarvikkeissa ja niiden pinnassa olevien torjun-
      sesta annetun direktiivin 86/363/ETY, ja torjunta-ainejää-               ta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta anne-
      mien enimmäismäärien vahvistamisesta tietyille kasvi-                    tun direktiivin 86/363/ETY ja torjunta-ainejäämien enim-
      kunnasta peräisin oleville tuotteille, mukaan lukien hedel-              mäismäärien vahvistamisesta tietyille kasvikunnasta pe-
      mät ja vihannekset, annetun direktiivin 90/642/ETY                       räisin oleville tuotteille, mukaan lukien hedelmät ja
      muuttamisesta 25 päivänä kesäkuuta 1997 annetun                          vihannekset, annetun direktiivin 90/642/ETY liitteiden
      neuvoston direktiivin 97/41/EY (1) mukaisia velvoittei-                  muuttamisesta 27 päivänä lokakuuta 1998 annetun
      taan, koska se ei ole säädetyssä määräajassa antanut                     komission direktiivin 98/82/EY (1) mukaisia velvoittei-
      kaikkia direktiivin täytäntöönpanon edellyttämiä lakeja,                 taan, koska se ei ole säädetyssä määräajassa antanut
      asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä                                   kaikkia direktiivin täytäntöönpanon edellyttämiä lakeja,
                                                                               asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä
2.    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         2.    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
EY 249 artiklan kolmannen kohdan ja EY 10 artiklan ensim-
mäisen kohdan sitova luonne velvoittaa jäsenvaltion, jolle
direktiivi on osoitettu, saattamaan direktiivin osaksi kansallista
oikeusjärjestystään siten, että sen vaikutukset toteutuvat koko-         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
naisuudessaan täytäntöönpanoa varten vahvistetussa määrä-                kuin asiassa C-132/01 (2): Direktiivin 5 artiklan 2 kohdassa
ajassa. Direktiivin 5 artiklan 1 kohdassa säädetty määräaika             säädetty määräaika on päättynyt 30.4.1999.
on päättynyt 31.12.1999 ilman, että Itävalta olisi antanut
tarvittavia säännöksiä.
                                                                         (1) EYVL L 290, s. 25.
                                                                         (2) Ks. tämän virallisen lehden s. 9.
(1) EYVL L 184, s. 33.


title: Asia C-241/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 1.6.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Cluj – Romania) – Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Cluj v. Niculaie Aurel Bob-Dogi (Ennakkoratkaisupyyntö — Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa — Puitepäätös 2002/584/YOS — Eurooppalainen pidätysmääräys — 8 artiklan 1 kohdan c alakohta — Velvollisuus sisällyttää eurooppalaiseen pidätysmääräykseen tietoja, jotka koskevat ”pidätysmääräyksen” olemassaoloa — Aikaisemman ja eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä erillisen kansallisen pidätysmääräyksen puuttuminen — Seuraus)

text:
               8.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 1.6.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Cluj – Romania) – Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Cluj v. Niculaie Aurel Bob-Dogi
   (Asia C-241/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa - Puitepäätös 2002/584/YOS - Eurooppalainen pidätysmääräys - 8 artiklan 1 kohdan c alakohta - Velvollisuus sisällyttää eurooppalaiseen pidätysmääräykseen tietoja, jotka koskevat ”pidätysmääräyksen” olemassaoloa - Aikaisemman ja eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä erillisen kansallisen pidätysmääräyksen puuttuminen - Seuraus))
   (2016/C 287/15)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Curtea de Apel Cluj

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Cluj

      Vastaaja: Niculaie Aurel Bob-Dogi

      Tuomiolauselma

               1)

               Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2002/584/YOS, sellaisena kuin se on muutettuna 26.2.2009 tehdyllä neuvoston puitepäätöksellä 2009/299/YOS, 8 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että tähän säännökseen sisältyvä käsite ”pidätysmääräys” on ymmärrettävä niin, että sillä tarkoitetaan eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä erillistä kansallista pidätysmääräystä.

               2)

               Puitepäätöksen 2002/584, sellaisena kuin se on muutettuna puitepäätöksellä 2009/299, 8 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että kun tässä säännöksessä tarkoitetun ”pidätysmääräyksen” olemassaoloon perustuva eurooppalainen pidätysmääräys ei sisällä mainintaa kansallisen pidätysmääräyksen olemassaolosta, täytäntöönpanosta vastaava oikeusviranomainen ei saa panna sitä täytäntöön, jos se toteaa puitepäätöksen 2002/584, sellaisena kuin se on muutettuna, 15 artiklan 2 kohdan mukaisesti toimitettujen tietojen ja kaikkien muiden käytettävissään olevien tietojen perusteella, ettei eurooppalainen pidätysmääräys ole pätevä, koska se on annettu antamatta tosiasiallisesti eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä erillistä kansallista pidätysmääräystä.

      (1)  EUVL C 245, 27.7.2015.


title: Asia C-247/00: Euroopan yhteisöjen komission 21.6.2000 Portugalin tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
12.8.2000                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 233/23
–     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on lisäksi                  Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomio-
      jättänyt tutkimatta sen, missä valittajan perhe kyseisenä         istuin
      aikana asui.
                                                                        –     toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut EY
                                                                              12 artiklan (aimmin EY:n perustamissopimuksen 6 ar-
                                                                              tikla) eikä EY 43 artiklan (aiemmin EY:n perustamissopi-
                                                                              muksen 52 artikla) mukaisia velvoitteitaan, koska se
                                                                              on pitänyt voimassa laivojen rekisteröintiä koskevan
                                                                              asetuksen 78 §:n 2 momenttia ja 120 §:n 1 momenttia,
Hight Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench                       jotka koskevat laivojen rekisteröintiä ja oikeutta purjehtia
Divisionin (Divisional Court) 23.5.2000 tekemällään                           Portugalin lipun alla, ja joiden mukaan ainoastaan Portu-
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa The                        galin kansalaisilla on viimeksi mainittu oikeus, ja
Queen vastaan Secretary of State for Trade and Industry,
                ex parte: Trades Union Congress
                                                                        –     velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeudenk-
                          (Asia C-243/00)                                     äyntikulut.
                          (2000/C 233/43)
Hight Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Division (Divisional Court) on pyytänyt 23.5.2000 te-
kemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen
tuomioistuimeen 19.6.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistu-              Laivojen rekisteröintiä koskevan asetuksen (regulamento geral
imelta asiassa The Queen vastaan Secretary of State for Trade           das Capitanias, RGC) edellä mainituista säännöksistä seuraa,
and Industry, ex parte: Trades Union Congress, ennakkoratkai-           että oikeus purjehtia Portugalin lipun alla on varattu yksino-
sua seuraavaan kysymykseen:                                             maan Portugalin kansallisuuden omaaville laivoille ja että tämä
                                                                        on edellytys sine qua non näiden laivojen rekisteröinnille.
Edellytetäänkö direktiivissä 96/34/EY (1) (sellaisena kuin se           Vaikka decreto-lein nro 214/86 4 §:n 1 momentissa säädetään,
on direktiivillä 97/75/EY (2) ulotettu koskemaan Yhdistynyt             että tällä asetuksella kumotaan ”kaikki sellaiset säännökset,
kuningaskuntaa) ja 14.12.1995 tehdyssä puitesopimuksessa,               joilla sijoittautumisoikeutta rajoitetaan suoraan tai välillisesti
jonka täytäntöönpanemiseksi direktiivi on annettu, että jäsen-          taikka joilla sille asetetaan kyseisten sijoittajien tai yritysten
valtioiden on annettava oikeus vanhempainlomaan sellaisten              kansallisuuteen perustuvia edellytyksiä”, ja se koskee sijoittau-
lasten osalta, jotka eivät vielä ole saavuttaneet tiettyä ikää ja       tumisoikeutta yleensä, siinä ei kuitenkaan ole Portugalin lipun
jotka ovat syntyneet tai jotka on otettu lapseksi ennen                 myöntämistä koskevia säännöksiä. Portugalin tasavalta on
sitä päivää, jona direktiivi on saatettu osaksi jäsenvaltioiden         itsekin myöntänyt, että RGC:n riidanalaiset säännökset eivät
kansallista oikeusjärjestystä, vaiko vain sellaisten lasten osalta,     ole yhteisön oikeuden mukaisia ja niiden muuttamisesta on
jotka ovat syntyneet tai jotka on otettu lapseksi kyseisenä             annettu uusi lakiesitys.
päivänä tai sen jälkeen?
(1) UNICE:n, CEEP:n ja EAY:n tekemästä vanhempainlomaa koske-
    vasta puitesopimuksesta 3 päivänä kesäkuuta 1996 annettu neu-
    voston direktiivi 96/34/EY (EYVL L 145, 19.6.1996, s. 4).
(2) EYVL L 10, 16.1.1998, s. 24.
                                                                        Euroopan yhteisöjen komission 22.6.2000 Ranskan tasa-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
Euroopan yhteisöjen komission 21.6.2000 Portugalin ta-
                 savaltaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-248/00)
                          (Asia C-247/00)
                          (2000/C 233/44)                                                         (2000/C 233/45)
Euroopan yhteisöjen komissio on 21.6.2000 nostanut kanteen
Portugalin tasavaltaa vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistu-           Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.6.2000 Euroo-
imessa. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellinen neuvonantaja            pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
Thomas Van Rijn ja oikeudellisen osaston virakamises Ana                vastaan. Kantajan asiamies on oikeudellisen yksikön jäsen
Maria Alves Vieira, ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o              Gérard Berscheid, prosessiosoite c/o saman yksikön jäsen
Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                     Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.


title: Asia C-415/00: Salzburgin osavaltion Unabhängiger Verwaltungssenatin 9.11.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö valitusasiassa, jossa asianosaisina ovat Dr. Herbert Pflanzl, Bürgermeister der Landeshauptstadt Salzburg, Grundverkehrsbeauftragter des Landes Salzburg sekä Grundverkehrslandeskommission des Landes Salzburg.

text:
C 28/16                   FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       27.1.2001
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Euroopan yhteisöjen komission 10.11.2000 Portugalin
                                                                                tasavaltaa vastaan nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samansi-
sältöiset kuin asiassa C-407/00 (4). Direktiivien täytäntöönpa-                                     (Asia C-414/00)
nolle säädetyt määräajat päättyivät 13.2.1999, 31.3.1999 ja
30.4.1999.                                                                                (2001/C 28/29)
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission on nostanut 10.11.2000
( 1) EYVL L 208, 24.7.1998, s. 49.                                       Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin
( 2) EYVL L 261, 24.9.1998, s. 32.                                       tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission oikeu-
( 3) EYVL L 290, 29.10.1998, s. 25.
( 4) Ks. tämän virallisen lehden sivu 13.
                                                                         dellisen yksikön virkamies Ana Maria Alves Vieira ja prosessio-
                                                                         soite Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre
                                                                         Wagner, Kirchberg.
                                                                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                         –     toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut perus-
                                                                               tamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
                                                                               säädetyssä määräajassa toteuttanut kaikkia kolmansista
Euroopan yhteisöjen komission 9.11.2000 Alankomaiden                           maista yhteisöön tuotavien tuotteiden eläinlääkinnällisten
             kuningaskuntaa vastaan nostama kanne                              tarkastusten järjestämistä koskevista periaatteista 18 päi-
                                                                               vänä joulukuuta 1997 annetun neuvoston direktiivin
                            (Asia C-413/00)                                    97/78/EY (1) täysimääräisen täytäntöönpanon edellyttä-
                                                                               miä toimenpiteitä
                             (2001/C 28/28)                              –     velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-
                                                                               käyntikulut.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 9.11.2000 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomaiden ku-
ningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat komission                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
oikeudellisen yksikön virkamiehet B. Mongin ja H. M.
H. Speyart, ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o komission             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz,                kuin asiassa C-407/00 (2), direktiivin täytäntöönpanolle varattu
Centre Wagner, Kirchberg.                                                määräaika on päättynyt 1.6.1999.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             (1) EYVL L 24, 30.1.1998, s. 9.
                                                                         (2) Ks. tämän virallisen lehden sivu 13.
1.     toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudatta-
       nut yhteisön jäsenvaltioiden satamiin tai satamista liiken-
       nöivillä matkustaja-aluksilla olevien henkilöiden rekiste-
       röinnistä 18 päivänä kesäkuuta 1998 annetun neuvoston
       direktiivin 98/41/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska
       se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen
       edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä       Salzburgin osavaltion Unabhängiger Verwaltungssenatin
       tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut näistä toimenpi-         9.11.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
       teistä komissiolle                                                kaisupyyntö valitusasiassa, jossa asianosaisina ovat
                                                                         Dr. Herbert Pflanzl, Bürgermeister der Landeshauptstadt
2.     velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan                 Salzburg, Grundverkehrsbeauftragter des Landes Salz-
       oikeudenkäyntikulut.                                              burg sekä Grundverkehrslandeskommission des Landes
                                                                                Salzburg.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                                 (Asia C-415/00)
                                                                                (2001/C 28/30)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
kuin asiassa C-407/00 (2); direktiivin täytäntöönpanolle varattu
määräaika päättyi 1.1.1999.                                              Salzburgin osavaltion Unabhängiger Verwaltungssenat on pyy-
                                                                         tänyt 9.11.2000 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
                                                                         yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 13.11.2000 Euroopan
(1) EYVL 1998, L 188, s. 35.                                             yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua valitusasiassa,
(2) Ks. tämän virallisen lehden sivu 13.                                 jossa asianosaisina ovat Dr. Herbert Pflanzl, Bürgermeister
                                                                         des Landeshauptstadt Salzburg, Grundverkehrsbeauftragter des
                                                                         Landes Salzburg sekä Grundverkehrslandeskommission des
                                                                         Landes Salzburg, seuraavaan kysymykseen:
 ---pagebreak--- 27.1.2001               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 28/17
Onko EY:n perustamissopimuksen 56 artiklan ja sitä seuraa-              4.    Onko kansallisen tuomioistuimen jätettävä soveltamatta
vien artiklojen määräyksiä tulkittava siten, että Salzburgin                  lain nro 580/67 14 §:ää (sellaisena kuin se on 22.2.1994
osavaltion vuoden 1997 Grundverkehrsgesetzin (LGB1.                           annetun lain nro 146/94 44 §:llä muutettuna)?
nro 11/1999) 13, 36 ja 43 §:n säännökset, joiden mukaan
rakentamiskelpoisen kiinteistön hankkiminen Salzburgin osa-
valtiossa edellyttää lupamenettelyä, ovat ristiriidassa mainittu-       5.    Onko esikypsennetystä, mahdollisesti pakastetusta leiväs-
jen artiklojen kanssa, minkä vuoksi sen, joka esillä olevassa                 tä (jota valmistetaan laillisesti Ranskassa ja tuodaan sieltä)
asiassa on tällaista omaisuutta hankkinut, Euroopan unionin                   valmistetun leivän, vapaa liikkuvuus turvattava ilman
oikeussäännöillä taattua perusvapautta on loukattu?                           rajoituksia, kuten lain nro 580/67 14 §:n 4 momentissa
                                                                              (sellaisena kuin se on lain nro 146/94 44 §:llä muutettu-
                                                                              na) säädetty, leivän edeltäkäsin suoritettavaa pakkaamista
                                                                              koskeva rajoitus?
Tribunale civile di Padovan 16.10.2000 tekemällään pää-
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Tomma-
            so Morellato vastaan Comune di Padova
                                                                        Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburgin 31.10.2000
                                                                        tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                          (Asia C-416/00)                               valitusasiassa, jossa asianosaisina ovat Dr. Werner Salenti-
                                                                        nig, Bürgermeister der Landeshauptstadt Salzburg ja
                                                                              Grundverkehrsbeauftragter des Landes Salzburg
                           (2001/C 28/31)
                                                                                (Asia C-420/00)
Tribunale civile di Padova on pyytänyt 16.10.2000 tekemäl-
lään päätöksellä joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
13.11.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
ratkaisua asiassa Tommaso Morellato vastaan Comune di                                             (2001/C 28/32)
Padova seuraaviin kysymyksiin:
                                                                        Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg on pyytänyt
1.    Onko EY:n perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklaa
                                                                        31.10.2000 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroo-
      tulkittava siten, että niiden vastaisena on pidettävä
                                                                        pan yhteisöjen tuomioistuimeen 14.11.2000, Euroopan yhtei-
      4.7.1967 annetun lain nro 580/67 14 §:n 4 momenttia
                                                                        söjen tuomioistuimelta valitusasiassa, jossa asianosaisina ovat
      (sellaisena kuin se on 22.2.1994 annetun lain nro 146/94
                                                                        Dr. Werner Salentinig, Bürgermeister der Landeshauptstadt
      44 §:llä muutettuna) ja sen tulkintaa, jonka Sindaco del
                                                                        Salzburg ja Grundverkehrsbeauftragter des Landes Salzburg,
      Comune di Padova on riidanalaisessa määräyksessään
                                                                        ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:
      omaksunut, siltä osin kuin siinä kielletään myymästä
      esikypsennetystä, mahdollisesti pakastetusta leivästä (jota
      valmistetaan laillisesti Ranskassa ja tuodaan sieltä) valmis-
      tettua leipää, ellei jälleenmyyjä ole edeltäkäsin pakannut        Onko EY:n perustamissopimuksen 56 artiklan ja sitä seuraa-
      sitä?                                                             vien artiklojen määräyksiä tulkittava siten, että Salzburgin
                                                                        osavaltion vuoden 1997 Grundverkehrsgesetzin (LGBl.
                                                                        nro 11/1999) 12, 36 ja 43 §:n säännökset, joiden mukaan
2.    Onko lain nro 580/67 14 §:n 4 momenttia (sellaisena               rakentamiskelpoisen kiinteistön hankkiminen Salzburgin osa-
      kuin se on lain nro 146/94 44 §:llä muutettuna) ja                valtiossa edellyttää ilmoitus- tai lupamenettelyä, ovat ristirii-
      Sindaco del Comune di Padovan sitä koskevaa tulkintaa             dassa mainittujen artiklojen kanssa, minkä vuoksi sen, joka
      pidettävä EY:n perustamissopimuksen 30 artiklassa tar-            esillä olevassa asiassa on tällaista omaisuutta hankkinut, Euroo-
      koitettuna määrällisenä rajoituksena tai vaikutukseltaan          pan unionin oikeussäännöillä taattua perusvapautta on lou-
      vastaavana toimenpiteenä?                                         kattu?
3.    Jos vastaus on myöntävä, voiko Italian valtio vedota EY:n
      perustamissopimuksen 36 artiklan mukaiseen, ihmisten
      terveyden ja elämän suojelemiseen liittyviin perusteisiin?


title: Asia C-341/04: Supreme Courtin, Irlanti, 27.7.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Eurofoods IFSC Ltd., joka koskee Companies Acts 1963—2003:tä, Enrico Bondi vastaan Bank of America N.A., Pearse Farrell (nimettynä selvittäjänä), Director of Corporate Enforcement ja Certificate/Note holders

text:
               9.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 251/7

         Supreme Courtin, Irlanti, 27.7.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Eurofoods IFSC Ltd., joka koskee Companies Acts 1963—2003:tä, Enrico Bondi vastaan Bank of America N.A., Pearse Farrell (nimettynä selvittäjänä), Director of Corporate Enforcement ja Certificate/Note holders
   (Asia C-341/04)
   (2004/C 251/13)
   Supreme Court, Irlanti, on pyytänyt 27.7.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 9.8.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Eurofoods IFSC Ltd., joka koskee Companies Acts 1963–2003:tä, Enrico Bondi vastaan Bank of America N.A., Pearse Farrell (nimettynä selvittäjänä), Director of Corporate Enforcement ja Certificate/Note holders seuraaviin kysymyksiin:

               1.

               Kun Irlannissa toimivaltaisessa tuomioistuimessa haetaan maksukyvyttömän yrityksen likvidaatiomenettelyn aloittamista ja kun tämä tuomioistuin tekee päätöksen, joka on voimassa siihen asti, kun mahdollinen päätös likvidaatiomenettelyn aloittamisesta tehdään, ja jossa määrätään väliaikainen selvittäjä, jolla on valtuudet ottaa yrityksen omaisuus haltuunsa, hoitaa yrityksen asioita, avata pankkitili ja nimittää asiamies (solicitor), mistä seuraa oikeudellisesti se, että yritysjohto menettää toimintavaltuutensa, onko tällainen päätös yhdessä tehdyn hakemuksen kanssa päätös, jolla aloitetaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 1346/2000 (1) 16 artiklassa, sellaisena kuin sitä tulkitaan saman asetuksen 1 ja 2 artiklan perusteella, tarkoitettu maksukyvyttömyysmenettely?

               2.

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, aloitetaanko Irlannin High Courtiin jätetyllä hakemuksella, joka koskee tuomioistuimen määräämän pakollisen likvidaatiomenettelyn (compulsory winding up of a company by the court) aloittamista, edellä mainitussa asetuksessa tarkoitettu maksukyvyttömyysmenettely Irlannin lainsäädännön (1963 annetun Companies Actsin 220 §:n 2 momentin) nojalla, jonka mukaan yrityksen likvidaatio alkaa hakemuksen jättämispäivänä?

               3.

               Onko toimivalta aloittaa päämenettely kyseisen asetuksen 3 artiklan ja 16 artiklan nojalla sen jäsenvaltion tuomioistuimella, jossa maksukyvyttömyysmenettely on ensimmäisen kerran aloitettu, vaikka yrityksen sääntömääräinen kotipaikka ei sijaitse kyseisessä jäsenvaltiossa eikä yritys hallinnoi siellä säännöllisesti intressejään kolmansien osapuolten tiedettävissä olevalla tavalla?

               4.

               Kun määritellään pääintressien keskusta tapauksessa, jossa

                           a)

                           emoyhtiön sääntömääräinen kotipaikka ja sen tytäryhtiön sääntömääräinen kotipaikka sijaitsevat kahdessa eri jäsenvaltiossa

                           b)

                           tytäryhtiö hallinnoi intressejään säännöllisesti ja täysin yhdenmukaisesti yritysidentiteettinsä kanssa kolmansien osapuolten tiedettävissä olevalla tavalla jäsenvaltiossa, jossa sen sääntömääräinen kotipaikka sijaitsee,

                           c)

                           emoyhtiö voi omistamiensa osakkeiden ja johtajien nimitysvaltansa perusteella valvoa tytäryhtiön toimintaa ja tosiasiassa myös tekee niin,

                     ovatko ratkaisevia tekijöitä edellä b vai c kohdassa mainitut seikat?

               5.

               Kun on selvästi vastoin jäsenvaltion yleistä järjestystä, että tuomioistuimen tai hallintoviranomaisen päätöksellä on oikeudellinen vaikutus henkilöihin tai elimiin, joiden oikeutta oikeudenmukaiseen menettelyyn tai kuulemiseen ei ole noudatettu päätöstä tehtäessä, onko kyseisen jäsenvaltion tunnustettava edellä mainitun asetuksen 17 artiklan nojalla muun jäsenvaltion tuomioistuimen tekemä päätös, jolla on tarkoitus aloittaa yrityksen maksukyvyttömyysmenettely, vaikka ensin mainitun jäsenvaltion tuomioistuin katsoo, että kyseinen päätös on tehty edellä mainittujen periaatteiden vastaisesti, ja vaikka toisessa jäsenvaltiossa menettelyä hakenut henkilö on pyynnöistä huolimatta ja vastoin tämän jäsenvaltion tuomioistuimen päätöstä nimenomaisesti kieltäytynyt toimittamasta ensimmäisen jäsenvaltion oikeuden mukaisesti määrätylle yrityksen väliaikaiselle selvittäjälle jäljennöksiä hakemuksen perustana olevista keskeisistä asiakirjoista?

      (1)  Maksukyvyttömyysmenettelyistä 29 päivänä toukokuuta 2000 annettu asetus (EY) N:o 1346/2000 (EYVL L 160, 30.6.2000, s. 1).


title: Asia T-267/07: Kanne 9.7.2007 — Italia v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               22.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/12

         Kanne 9.7.2007 — Italia v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia T-267/07)
   (2007/C 223/18)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamiehet: Avvocati dello Stato G. Aiello ja S. Fiorentino)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta rahoitettaviin menoihin liittyvien jäsenvaltioiden maksajavirastojen tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä varainhoitovuoden 2006 osalta 27.4.2007 tehty komission päätös N:o K (2007) 1901 on kumottava siltä osin kuin siinä määrätään, että Italian tasavallan on asetuksen (EY) N:o 1290/2005 32 artiklan 5 kohdan nojalla maksettava 50 prosenttia niistä taloudellisista seuraamuksista, jotka olivat aiheutuneet siitä, ettei maksuja peritty takaisin tässä kanteessa kyseessä olevissa väärinkäytös- tai laiminlyöntitapauksissa.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Italian hallitus riitauttaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta rahoitettaviin menoihin liittyvien jäsenvaltioiden maksajavirastojen tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä varainhoitovuoden 2006 osalta 27.4.2007 tehdyn komission päätöksen N:o K (2007) 1901 siltä osin kuin siinä määrätään, että Italian tasavallan on asetuksen (EY) N:o 1290/2005 32 artiklan 5 kohdan nojalla maksettava 50 prosenttia niistä taloudellisista seuraamuksista, jotka olivat aiheutuneet siitä, ettei maksuja peritty takaisin tässä kanteessa kyseessä olevissa väärinkäytös- tai laiminlyöntitapauksissa.
   Vaatimustensa tueksi Italian hallitus väittää, että päätökseen on otettu tapauksia, joista komission olisi pitänyt huolellisesti ja kohtuullisessa ajassa päättää jo aiemmin ja panna ne kokonaisuudessaan EMOTR:n maksettaviksi. Sen olisi pitänyt menetellä näin myös kun otetaan huomioon se, että useista näistä tapauksista oli ollut olemassa komission yksiköiden antama puoltava lausunto.
   Italian hallitus esittää näin ollen seuraavat kanneperusteet:

               a)

               asetuksen (ETY) N:o 595/91 5 artiklan 2 kohtaa ja asetuksen (EY) N:o 1663/95 8 artiklaa on rikottu ja/tai sovellettu väärin. EY 253 artiklaa on rikottu, koska perustelut puuttuvat;

               b)

               asetuksen (ETY) N:o 729/70 8 artiklan 2 kohtaa ja asetusta (EY) N:o 1258/99 on rikottu ja/tai sovellettu väärin. EY 253 artiklaa on rikottu, koska perustelut puuttuvat;

               c)

               asetuksen (ETY) N:o 595/91 5 artiklan 2 kohtaa ja asetuksen (EY) N:o 1663/95 8 artiklaa sekä asetuksen (ETY) N:o 729/70 8 artiklan 2 kohtaa ja asetusta (EY) N:o 1258/99 on rikottu ja/tai sovellettu väärin (niissä tapauksissa, joissa määrä alitti euroa). EY 253 artiklaa on rikottu, koska perustelut puuttuvat (niissä tapauksissa, joissa määrä alitti 500 000 euroa).


title: Asia C-464/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesarbeitsgericht (Saksa) on esittänyt 27.8.2013 — Eurooppa-koulu München v. Silvana Oberto

text:
               16.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 336/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesarbeitsgericht (Saksa) on esittänyt 27.8.2013 — Eurooppa-koulu München v. Silvana Oberto
   (Asia C-464/13)
   2013/C 336/16
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesarbeitsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Revision-valittaja: Eurooppa-koulu München

      Revision-valituksen vastapuoli: Silvana Oberto

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Eurooppa-koulujen perussäännön määrittelevän 21.6.1994 tehdyn yleissopimuksen (1) (jäljempänä perussääntö) 27 artiklan 2 kohdan ensimmäistä virkettä tulkittava siten, että Eurooppa-koulun palveluksessa olevat tuntiopettajat, jotka eivät ole jäsenvaltioiden lähettämiä, ovat yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvia henkilöitä, eikä heitä jätetä hallinnolliseen ja avustavaan henkilökuntaan kuuluvien tavoin perussäännön soveltamisalan ulkopuolelle?

               2)

               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
               Onko perussäännön 27 artiklan 2 kohdan ensimmäistä virkettä tulkittava siten, että se kattaa myös sellaisten yleissopimukseen tai sen nojalla annettuihin määräyksiin perustuvien toimien laillisuuden, joita koulun johtaja on tuntiopettajiin kohdistanut?

               3)

               Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
               Onko perussäännön 27 artiklan 2 kohdan ensimmäistä virkettä tulkittava siten, että myös Eurooppa-koulun johtajan ja tuntiopettajan välinen sopimus tuntiopettajan työsuhteen määräaikaisuudesta on tuntiopettajaan kohdistettu johtajan toimi?

               4)

               Jos toiseen tai kolmanteen kysymykseen vastataan kieltävästi:
               Onko perussäännön 27 artiklan 2 kohdan ensimmäistä virkettä tulkittava siten, että siinä mainitulla valituslautakunnalla on silloin, kun kaikki hallinnolliset valitusmahdollisuudet on käytetty, yksinomainen toimivalta ensimmäisenä ja viimeisenä oikeusasteena ratkaista riidat, jotka koskevat koulun johtajan tuntiopettajan kanssa tekemän työsopimuksen määräaikaisuutta, kun tämä sopimus perustuu ratkaisevasti johtokunnan määräykseen, joka sisältyy 31.8.1994 jälkeen palvelukseen otettuja tuntiopettajia koskevan säännöstön 1.3 kohtaan, jossa määrätään vuosittaisista työsopimuksista?

      (1)  EYVL L 212, s. 3.


title: Asia C-40/05: Överklagandenämnden för högskolanin 1.2.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Kaj Lyyski vastaan Umeån yliopisto

text:
               16.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/8

         Överklagandenämnden för högskolanin 1.2.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Kaj Lyyski vastaan Umeån yliopisto
   (Asia C-40/05)
   (2005/C 93/15)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Överklagandenämnden för högskolan on pyytänyt 1.2.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 3.2.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Kaj Lyyski vastaan Umeån yliopisto seuraaviin kysymyksiin:

               1.

               Estääkö yhteisön oikeus ja erityisesti EY 12 artikla sen, että arvioitaessa hakijan kelpoisuutta osallistua opettajankoulutukseen, jolla on tarkoitus tyydyttää pätevien opettajien tarve Ruotsissa lyhyellä tähtäimellä, asetetaan vaatimus siitä, että hakija työskentelee ruotsalaisessa koulussa?

               2.

               Onko annettaessa ratkaisua kysymykseen 1 merkitystä sillä, onko koulutukseen hakeva henkilö, joka työskentelee koulussa jossakin muussa EU-valtiossa kuin Ruotsissa, Ruotsin kansalainen vai jonkin toisen jäsenvaltion kansalainen?

               3.

               Onko annettaessa ratkaisua kysymykseen 1 merkitystä sillä, onko opettajankoulutusta tarkoitettu antaa rajoitetun ajan vai onko kysymys pitempiaikaisesta opettajankoulutuksesta?


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 10 päivänä joulukuuta 2002 asiassa C-362/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Irlanti (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivin 98/5/EY täytäntöönpanon laiminlyönti – Perusteltu lausunto – Laiminlyönti ottaa huomioon jäsenvaltion vastaus viralliseen huomautukseen – Tutkittavaksi ottamiseen vaikuttava seikka)

text:
C 19/8                     FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              25.1.2003
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                           YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                      10 päivänä joulukuuta 2002                                                       (kolmas jaosto)
asiassa C-362/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                                        28 päivänä marraskuuta 2002
                                Irlanti (1)
                                                                           asiassa C-392/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-                                     Espanjan kuningaskunta ( 1)
vin 98/5/EY täytäntöönpanon laiminlyönti – Perusteltu
lausunto – Laiminlyönti ottaa huomioon jäsenvaltion vas-
taus viralliseen huomautukseen – Tutkittavaksi ottamiseen                  (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
                           vaikuttava seikka)                              vi 97/55/EY – Vertaileva mainonta – Direktiivin määräajas-
                                                                                sa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
                             (2003/C 19/14)
                                                                                (2003/C 19/15)
                       (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                    (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-362/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
nään K. Banks) vastaan Irlanti (asiamiehenään D. J. O’Hagan,               Asiassa C-392/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
avustajanaan D. McGuinness, SC, ja D. R. Phelan, BL), jossa                nään I. Martínez del Peral) vastaan Espanjan kuningaskunta
kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Irlanti           (asiamiehenään L. Fraguas Gadea), jossa kantaja vaatii yhteisö-
ei ole noudattanut asianajajan ammatin pysyvän harjoittamisen              jen tuomioistuinta toteamaan, että koska Espanjan kuningas-
helpottamisesta muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa amma-              kunta ei ole antanut harhaanjohtavaa mainontaa koskevan
tillinen pätevyys on hankittu, 16 päivänä helmikuuta 1998                  direktiivin 84/450/ETY muuttamisesta sisällyttämällä siihen
annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/5/                vertaileva mainonta 6 päivänä lokakuuta 1997 annetun Euroo-
EY (EYVL L 77, s. 36) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole             pan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/55/EY (EYVL
antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,            L 290, s. 18) noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia
asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ole                 ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niistä
ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle, yhteisöjen tuo-             komissiolle, se ei ole noudattanut kyseisen direktiivin mukaisia
mioistuin (), toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrí-              velvoitteitaan, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toi-
guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat J. -P. Puissochet (esittele-       mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J.-P. Puissochet,
vä tuomari), M. Wathelet ja C. W. A. Timmermans sekä                       sekä tuomarit C. Gulmann ja J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä
tuomarit D. A. O. Edward, A. La Pergola, P. Jann, F. Macken,               tuomari), julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: R. Grass,
N. Colneric, S. von Bahr ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasia-             on antanut 28.11.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on
mies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut               seuraava:
10.12.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                           1)     Koska Espanjan kuningaskunta ei ole määräajassa antanut
1)     Irlanti ei ole noudattanut asianajajan ammatin pysyvän harjoit-            harhaanjohtavaa mainontaa koskevan direktiivin 84/450/
       tamisen helpottamisesta muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa            ETY muuttamisesta sisällyttämällä siihen vertaileva mainonta
       ammatillinen pätevyys on hankittu, 16 päivänä helmikuuta                   6 päivänä lokakuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja
       1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin                 neuvoston direktiivin 97/55/EY noudattamisen edellyttämiä
       98/5/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole säädetyssä                lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, se ei ole noudatta-
       määräajassa antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyt-            nut kyseisen direktiivin mukaisia velvoitteitaan.
       tämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
                                                                           2)     Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeuden-
2)     Irlanti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                       käyntikulut.
( 1) EYVL C 317, 10.11.2001.                                               (1 ) EYVL C 331, 24.11.2001.


title: Asia T-283/03: Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 13.9.2005 — Recalde Langarica vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö — Ulkomaankorvaus — Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohta — Puolustautumisoikeudet — Henkilöstösääntöjen 26 artikla — Ilmeinen arviointivirhe — Pysyvän asuinpaikan käsite — Toiselle valtiolle tehdyt palvelut)

text:
               15.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 257/10

         Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 13.9.2005 — Recalde Langarica vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia T-283/03) (1)

   (Henkilöstö - Ulkomaankorvaus - Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohta - Puolustautumisoikeudet - Henkilöstösääntöjen 26 artikla - Ilmeinen arviointivirhe - Pysyvän asuinpaikan käsite - Toiselle valtiolle tehdyt palvelut)
   (2005/C 257/18)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Lucía Recalde Langarica (Bryssel, Belgia) (edustajinaan asianajajat R. García-Gallardo Gil-Fournier ja D. Domínguez Pérez)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään J. Currall, avustajinaan asianajajat J. Rivas Andrés ja J. Gutiérrez Gisbert)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Vaatimus komission sellaisen päätöksen kumoamisesta, jolla kantajalta poistetaan ulkomaankorvaus
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 239, 4.10.2003.


title: Asia C-379/01: Bundesvergabeamtin 12.9.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ortner Gesellschaft m.b.H. vastaan Allgemeine Unfallversicherungsanstalt

text:
C 3/14                  FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            5.1.2002
Bundesvergabeamtin 12.9.2001 tekemällään päätöksellä                  tekemillään päätöksillä, jotka ovat saapuneet yhteisöjen tuo-
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ortner Gesell-                 mioistuimeen 10.10.2001 ja 22.10.2001, Euroopan yhteisö-
schaft m.b.H. vastaan Allgemeine Unfallversicherungsan-               jen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Herbert Bregen-
                               stalt                                  zeriä vastaan seuraaviin kysymyksiin:
                         (Asia C-379/01)
                                                                      1.    Kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden
                                                                            merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenval-
                           (2002/C 3/19)                                    tioiden lainsäädännön lähentämisestä 18 päivänä joulu-
                                                                            kuuta        1978      annetun       neuvoston       direktiivin
                                                                            79/112/ETY (1) (nyttemmin kodifioituna, myytäväksi tar-
                                                                            koitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja
Bundesvergabeamt on pyytänyt 12.9.2001 tekemällään pää-                     mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lä-
töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen                       hentämisestä 20 päivänä maaliskuuta 2000 annettu Eu-
3.10.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                    roopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/13/EY,
ratkaisua asiassa Ortner Gesellschaft m.b.H. vastaan Allgemei-              EYVL L 109, 6.5.2000, s. 29; jäljempänä elintarvikkeiden
ne Unfallversicherungsanstalt seuraaviin kysymyksiin:                       merkinnöistä annettu direktiivi) 2 artiklan 1 kohdan
                                                                            b alakohdan mukaan merkinnät ja tavat, joilla ne on tehty,
1.    Onko julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita kos-              eivät saa, jollei luonnon kivennäisvesiä ja erityisravintoa
      keviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettely-                 koskevista yhteisön säännöksistä muuta johdu, esittää,
      jen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnol-            että elintarvikkeeseen liittyy ihmisen sairauksia ennalta
      listen määräysten yhteensovittamisesta 21 päivänä joulu-              ehkäiseviä, hoitavia tai parantavia ominaisuuksia tai viita-
      kuuta      1989       annetun    neuvoston     direktiivin            ta sellaisiin ominaisuuksiin; onko tämän säännöksen
      89/665/ETY (1) 1 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että             kanssa ristiriidassa kansallinen säännös, jonka mukaan
      muutoksenhakumenettelyt ovat kaikkien sellaisten henki-               saatettaessa elintarvikkeita markkinoille on kiellettyä
      löiden käytettävissä, jotka ovat olleet tavoittelemassa
      julkista hankintasopimusta?
                                                                            a)     viitata fysiologisiin tai farmakologisiin vaikutuksiin,
2.    Jos ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen vasta-                           kuten erityisesti vaikutuksiin, jotka auttavat pysy-
      taan kieltävästi:                                                            mään nuorena, hidastavat vanhenemisen oireita,
      Onko edellä mainittua säännöstä tulkittava siten, että                       laihduttavat tai pitävät terveenä, taikka antaa mieli-
      tarjoajalle, jonka tarjousta hankintaviranomainen ei ole                     kuva tällaisesta vaikutuksesta;
      hyväksynyt, on katsottava aiheutuneen vahinkoa tai että
      hänelle saattaa aiheutua vahinkoa tästä hyväksymättä
      jättämisestä – tässä tapauksessa hankintaviranomaisen                 b)     viitata sairauskertomuksiin, lääkärien suosituksiin
      päätöksestä, jonka mukaan kilpailijan tarjous oli paras –                    tai lääkärien asiantuntijalausuntoihin;
      ja onko hänellä näin ollen oikeus turvautua muutoksen-
      hakumenettelyyn, kun muutoksenhakuviranomainen on
      todennut, että tarjoajan tarjouksen hylkäämiseen oli                  c)     käyttää terveyttä koskevia figuratiivisia tai tyyliteltyjä
      pakottavia syitä?                                                            kuvauksia ihmiskehon osista, terveydenhoitoalan tai
                                                                                kylpyhoitoloiden ammattilaisten kuvia tai muita
                                                                                kuvia, jotka viittaavat terveyteen liittyviin hoitotoi-
(1) EYVL L 395, s. 33.                                                             miin?
                                                                      2.    Onko elintarvikkeiden merkinnöistä annetun direktiivin
                                                                            28 artiklan tai EY 30 artiklan kanssa ristiriidassa sellainen
                                                                            kansallinen säännös, jonka mukaan kysymyksessä 1 tar-
                                                                            koitetut terveyttä koskevat väittämät ovat sallittuja vain
Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlbergin                       sillä edellytyksellä, että asiassa toimivaltainen liittovaltion
8.10.2001 ja 17.10.2001 tekemillään päätöksillä esittämät                   ministeriö on ne ensin hyväksynyt, jolloin hyväksymisen
ennakkoratkaisupyynnöt asiassa Herbert Bregenzeriä vas-                     edellytyksenä on, että terveyttä koskevat väittämät ovat
                               taan                                         yhteensopivat kuluttajille erehtymiseltä annettavan suo-
                                                                            jan kanssa?
                  (Asiat C-395/01 ja C-417/01)
                           (2002/C 3/20)                              (1) EYVL L 33, s. 1.
Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg on
pyytänyt 8.10.2001 (C-395/01) ja 17.10.2001 (C-417/01)


title: Asia C-410/02: Euroopan yhteisöjen komission 18.11.2002 Irlantia vastaan nostama kanne

text:
C 7/16                    FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          11.1.2003
–      Direktiivin 78/659/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna,            vedota direktiiviin saadakseen asuinvaltion tunnustamaan läh-
       osalta kaikkia vaadittavia tietoja ei ole toimitettu eikä            tövaltiossa annetun ajokortin välttyäkseen väittämältä, että
       komissiolle siis ole ilmoitettu kalavesien kokonaispinta-            hän olisi kuljettanut ajoneuvoa ilman pätevää ajokorttia?
       alaa ja yhteispituutta eikä myöskään vesistöjen yhdenmu-
       kaisuutta tuon direktiivin vaatimusten suhteen.
                                                                            (1 ) Yhteisön ajokortista 29 päivänä heinäkuuta 1991 annettu neuvos-
                                                                                ton direktiivi 91/439/ETY (EYVL L 237, 24.8.1991, s.1).
–      Direktiivin 80/68/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna,
       osalta kaikkia vaadittavia tietoja ei ole toimitettu eikä
       komissio siis ole saanut pyytämiään lupamenettelyjä,
       mittausjärjestelmiä ja pohjavesiä koskevia tietoja.
Komissio toteaa, että perustellussa lausunnossa Belgian kunin-
gaskunnalle asetetun määräajan päättyessä puuttuvia tietoja ei
edelleenkään ollut toimitettu komissiolle, koska toimivaltaiset             Euroopan yhteisöjen komission 18.11.2002 Irlantia vas-
viranomaiset eivät olleet huolehtineet kyseessä olevien kerto-                                       taan nostama kanne
musten laatimiseksi tarvittavien tietojen keräämisestä.
                                                                                (Asia C-410/02)
( 1) Tiettyjen yhteisön vesiympäristöön päästettyjen vaarallisten ai-
     neiden aiheuttamasta pilaantumisesta 4 päivänä toukokuuta 1976                                     (2003/C 7/30)
     annettu neuvoston direktiivi 76/464/ETY (EYVL L 129,
     18.5.1976, s. 23).
( 2) Suojelua ja parantamista edellyttävien makeiden vesien laadusta
     kalojen elämän turvaamiseksi 18 päivänä heinäkuuta 1978 annet-
     tu neuvoston direktiivi (EYVL L 222, 14.8.1978, s. 1).                 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 18.11.2002 Euroo-
( 3) Pohjaveden suojelemisesta tiettyjen vaarallisten aineiden aiheutta-    pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.
     malta pilaantumiselta 17 päivänä joulukuuta 1979 annettu neu-          Kantajan asiamiehinä ovat L. Ström ja X. Lewis, prosessiosoite
     voston direktiivi 80/68/ETY (EYVL L 20, 26.1.1980, s 43).              Luxemburgissa.
( 4) EYVL L 377, 31.12.1991, s. 48.
                                                                            Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                            1)     toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut tiettyjen huumaus-
                                                                                ja psykotrooppisten aineiden laittomaan valmistukseen
                                                                                käytettävien aineiden valmistamisesta ja saattamisesta
                                                                                markkinoille annetun neuvoston direktiivin 92/109/ETY
                                                                                liitteen I korvaamisesta 8 päivänä helmikuuta 2001
Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourgin                                   annetun komission direktiivin 2001/8/EY ( 1) 2 artiklan
31.10.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-                            mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen
kaisupyyntö asiassa José Antonio Da Silva Carvalho                                 direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
                       vastaan yleinen syyttäjä                                    hallinnollisia määräyksiä, tai ainakaan se ei ole ilmoittanut
                                                                                niistä komissiolle
                           (Asia C-408/02)
                                                                            2)     velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                             (2003/C 7/29)
                                                                            Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg on pyytä-
nyt 31.10.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut                    EY 249 artikla, jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutetta-
yhteisöjen tuomioistuimeen 15.11.2002, Euroopan yhteisöjen                  vaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, sisältää implisiit-
tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa José Antonio Da                   tisesti velvoitteen, jonka mukaan jäsenvaltioiden tulee noudat-
Silva Carvalho vastaan yleinen syyttäjä seuraavaan kysymyk-                 taa direktiivin täytäntöönpanolle säädettyä määräaikaa. Määrä-
seen:                                                                       aika päättyi 1.3.2001 ilman, että Irlanti olisi toteuttanut
                                                                            komission vaatimuksissaan viittaaman direktiivin noudattami-
                                                                            sen edellyttämiä toimia.
Onko 29.7.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/439/
ETY (1) 1 artiklan 2 ja 3 kohtaa tulkittava siten, että henkilö,            (1 ) EYVL L 39, 9.2.2001, s. 31.
joka käydessään lyhyen ajanjakson ajan lähtövaltiossaan on
saanut sieltä ajokortin sellaisena ajankohtana, jona hänellä jo
oli tavanomainen asuinpaikkansa toisessa jäsenvaltiossa, voi


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys, (viides jaosto) 8 päivänä kesäkuuta 2004, yhdistetyissä asioissa C-250/02—C-253/02 sekä C-256/02 (Tribunale amministrativo regionale del Lazion esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Telecom Italia Mobile SpA ym. vastaan Ministero dell'Economia e delle Finanze (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta — Kysymykset, jotka ovat samanlaisia kuin kysymykset, joihin yhteisöjen tuomioistuin on jo antanut ratkaisun)

text:
               11.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/17

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   (viides jaosto)
   8 päivänä kesäkuuta 2004,
   yhdistetyissä asioissa C-250/02—C-253/02 sekä C-256/02 (Tribunale amministrativo regionale del Lazion esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Telecom Italia Mobile SpA ym. vastaan Ministero dell'Economia e delle Finanze (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta - Kysymykset, jotka ovat samanlaisia kuin kysymykset, joihin yhteisöjen tuomioistuin on jo antanut ratkaisun)
   (2004/C 228/32)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Yhdistetyissä asioissa C-250/02—C-253/02 sekä C-256/02, jotka Tribunale amministrativo regionale del Lazio (Italia) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäviksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevissa asioissa Telecom Italia Mobile SpA (C-250/02), Blu SpA (C-251/02), Telecom Italia SpA (C-252/02), Vodafone Omnitel SpA, aikaisemmin Omnitel Pronto Italia SpA, (C-253/02) ja WIND Telecomunicazioni SpA (C-256/02) vastaan Ministero dell'Economia e delle Finanze ja Ministero delle Comunicazioni, Albacom SpA:n (C-251/02) ja Telemar SpA:n (C-252/02) osallistuessa asioiden käsittelyyn, ennakkoratkaisun telepalvelualan yleisten valtuutusten ja yksittäisten toimilupien yhteisistä puitteista 10 päivänä huhtikuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/13/EY (EYVL L 117, s. 15) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. Gulmann sekä tuomarit S. von Bahr (esittelevä tuomari) ja R. Silva de Lapuerta, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut 8.6.2004 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
   Telepalvelualan yleisten valtuutusten ja yksittäisten toimilupien yhteisistä puitteista 10 päivänä huhtikuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/13/EY säännöksissä ja erityisesti kyseisen direktiivin 11 artiklassa kielletään jäsenvaltioita määräämästä yksittäisen toimiluvan haltijoina oleville telepalvelualan yrityksille pelkästään kyseisen toimiluvan hallussapidon perusteella senkaltaisia maksuja, joista pääasioissa on kysymys, kun nämä maksut ovat erilaisia kuin kyseisessä direktiivissä sallitut maksut ja tulevat viimeksi mainittujen maksujen lisäksi.

      (1)  EYVL C 219, 14.9.2002.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 6 päivänä maaliskuuta 2003 asioissa T-226/00 DEP ja T-227/00 DEP, Nan Ya Plastics Corporation ja Far Eastern Textiles Ltd vastaan Euroopan unionin neuvosto (Oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistaminen)

text:
24.5.2003              FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                        C 124/21
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
               TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                  6 päivänä maaliskuuta 2003                         –     kumoaa 30 päivänä lokakuuta 2002 tehdyn komission
                                                                           päätöksen nro C 31/2001 (aiempi nro NN 156/1999 &
                                                                           N 288/1998);
asioissa T-226/00 DEP ja T-227/00 DEP, Nan Ya Plastics
Corporation ja Far Eastern Textiles Ltd vastaan Euroopan
                      unionin neuvosto (1)                           –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
       (Oikeudenkäyntikulujen määrän vahvistaminen)
                        (2003/C 124/37)
                                                                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Asioissa T-226/00 DEP ja T-227/00 DEP, Nan Ya Plastics               Komissio totesi riidanalaisessa päätöksessä, että kantaja sai
Corporation, kotipaikka Taipei (Taiwan), ja Far Eastern Textiles     Saksan liittotasavallalta julkista rahoitusta 6 636 000 DEM:n
Ltd, kotipaikka Taipei, edustajanaan asianajaja P. De Baere,         määrän, jota pidetään valtiontukena. Komissio velvoitti Sak-
prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan unionin neu-          san liittotasavallan perimään kantajalta tukea takaisin
vosto (asiamiehinään S. Marquardt ja G. Berrisch), jossa             1 120 000 euron määrän, johon lisätään korot. Komissio
kantajat vaativat oikeudenkäytikulujen määrän vahvistamista          katsoo muun muassa, että tukea on myönnetty enemmän kuin
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asioissa          oli tarpeen, ja tukeutuu tämän väitteensä tueksi siihen, että
T-226/00 ja T-227/00, Nan Ya Plastics vastaan neuvosto ja            kantaja omisti osuuden alihankkijana toimivasta yrityksestä.
Far Eastern Textiles vastaan neuvosto, 19.9.2001 antaman
määräyksen (ei julkaistu oikeustapauskokoelmassa) johdosta,
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennet-
tu viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjoh-         Kantaja väittää, että komissio käytti harkintavaltaansa väärin,
taja R. García-Valdecasas sekä tuomarit P. Lindh, R. M. Moura        kun se määräsi tuen takaisinperimisestä.
Ramos, J. D. Cooke ja H. Legal, kirjaaja: H. Jung, on 6.3.2003
antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
Neuvoston on korvattava kantajille asioissa T-226/00 ja T-227/00     Kantajan mukaan vastaaja katsoo virheellisesti, että osuus on
aiheutuneita oikeudenkäyntikuluja yhteensä 43 000 euroa.             ollut pelkästään hyödyllinen, eikä välttämätön, tehokkaan
                                                                     uudelleenjärjestelyn kannalta. Kyseinen omistusosuus oli olen-
                                                                     nainen osa sijoittajien uudelleenjärjestelyhanketta, ja tämä oli
( 1) EYVL C 316, 4.11.2000.                                          ainoa tapa lisätä nopeasti kantajan yrityksen tietotaitoa, jonka
                                                                     avulla uudelleenjärjestely voitaisiin toteuttaa tehokkaasti koh-
                                                                     tuullisessa ajassa.
                                                                     Kantaja väittää myös, että vastaaja katsoo virheellisesti, ettei
Schmitz-Gotha Fahrzuegwerke GmbH:n 16.1.2003 Eu-                     osuudesta yritykseen johtuvia tuottoja otettu huomioon sijoit-
    roopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne               tajien yritysjärjestelyissä. Kantajan mukaan tulot otettiin huo-
                                                                     mioon jo sijoitussuunnitelmassa osana kantajan odotettavissa
                                                                     olevaa tulokehitystä.
                          (Asia T-17/03)
                        (2003/C 124/38)
                                                                     Kantaja katsoo lopuksi, että vaikkei omistusosuuden välttä-
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                     mättömyyttä hyväksyttäisi, velvoitetta periä takaisin
                                                                     700 000 DEM:n määrä rasittaa harkintavirhe, sillä yrityksen
                                                                     käytettävissä olevat käteisvarat kattoivat hankintahinnan suo-
                                                                     raan tämän määrän osalta.
Schmitz-Gotha Fahrzuegwerke GmbH on nostanut 16.1.2003
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
jan edustaja on asianajaja Matzat.