title: Asia F-66/10: Kanne 17.8.2010 — De Britto Patricio-Dias v. komissio

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/74

      Kanne 17.8.2010 — De Britto Patricio-Dias v. komissio
      (Asia F-66/10)
      ()
      (2010/C 288/139)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Jorge De Britto Patricio-Dias (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja L. Massaux)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Oikeusriidan kohde ja kuvaus

      Kantajan ajanjaksoa 1.1.–31.12.2008 koskevan urakehitystä koskevan kertomuksen kumoaminen siltä osin kuin hänet on luokiteltu suoritustasolle III ja hänelle on annettu 2 ylennyspistettä

         Vaatimukset

                  —

                  12.5.2010 tehty nimittävän viranomaisen päätös nro R/98/10 ja tarvittavin osin ajanjaksoa 1.1.–31.12.2008 koskeva urakehitystä koskeva kertomus on kumottava

                  —

                  vastaaja on velvoitettava maksamaan kohtuullisena pidetty 25 000 euron summa

                  —

                  Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-219/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.11.2014 – Autogrill España v. Euroopan komissio (Valtiontuet — Yhtiöveroa koskevat säännökset, joiden nojalla Espanjassa verotuksellisesti asuvat yritykset voivat vähentää kuluna liikearvon, joka seuraa omistusosuuksien hankkimisesta ulkomailla verotuksellisesti asuvista yrityksistä — Päätös, jolla kyseinen järjestelmä luokitellaan valtiontueksi, todetaan tuki yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja määrätään tuen takaisinperimisestä — Valtiontuen käsite — Valikoivuus — Toimenpiteellä suosittujen yritysten ryhmää ei ole määritetty — EY 87 artiklan 1 kohdan noudattamatta jättäminen)

text:
               22.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 462/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.11.2014 – Autogrill España v. Euroopan komissio
   (Asia T-219/10) (1)

   ((Valtiontuet - Yhtiöveroa koskevat säännökset, joiden nojalla Espanjassa verotuksellisesti asuvat yritykset voivat vähentää kuluna liikearvon, joka seuraa omistusosuuksien hankkimisesta ulkomailla verotuksellisesti asuvista yrityksistä - Päätös, jolla kyseinen järjestelmä luokitellaan valtiontueksi, todetaan tuki yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja määrätään tuen takaisinperimisestä - Valtiontuen käsite - Valikoivuus - Toimenpiteellä suosittujen yritysten ryhmää ei ole määritetty - EY 87 artiklan 1 kohdan noudattamatta jättäminen))
   (2014/C 462/29)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Autogrill España, SA, kotipaikka Madrid (Espanja) (edustajat: aluksi asianajajat J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan ja R. Calvo Salinero, ja sittemmin Buendía Sierra, Abad Valdenebro ja Calvo Salinero)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: R. Lyal ja C. Urraca Caviedes)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus Espanjan soveltamasta, omistusosuuden hankkimisesta ulkomaisissa kohteissa johtuvan liikearvon kirjaamisesta kuluksi C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) 28.10.2009 tehdyn komission päätöksen 2011/5/EY (EUVL 2011, L 7, s. 48) 1 artiklan 1 kohdan ja 4 artiklan kumoamisesta

      Tuomiolauselma

               1)

               Espanjan soveltamasta, omistusosuuden hankkimisesta ulkomaisissa kohteissa johtuvan liikearvon kirjaamisesta kuluksi C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) 28.10.2009 tehdyn komission päätöksen 2011/5/EY 1 artiklan 1 kohta ja 4 artikla kumotaan.

               2)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      (1)  EUVL C 179, 3.7.2010.


title: Asia T-338/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 27.1.2015 – UNIC v. komissio (Kumoamiskanne — Yhteiset toimet, joilla on tarkoitus edistää kehitysmaiden talouden, yhteiskunnan ja ympäristön kannalta kestävää kehitystä — Intiasta, Pakistanista ja Etiopiasta peräisin olevalle parkitsemattomalle ja puolijalostetulle nahalle myönnetyt yleiset tullietuusjärjestelmät — Yleisten tullietuusjärjestelmien väliaikaista peruuttamista koskevan vaatimuksen hylkääminen — Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena — Tutkimatta jättäminen)

text:
               23.3.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 27.1.2015 – UNIC v. komissio
   (Asia T-338/14) (1)

   ((Kumoamiskanne - Yhteiset toimet, joilla on tarkoitus edistää kehitysmaiden talouden, yhteiskunnan ja ympäristön kannalta kestävää kehitystä - Intiasta, Pakistanista ja Etiopiasta peräisin olevalle parkitsemattomalle ja puolijalostetulle nahalle myönnetyt yleiset tullietuusjärjestelmät - Yleisten tullietuusjärjestelmien väliaikaista peruuttamista koskevan vaatimuksen hylkääminen - Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena - Tutkimatta jättäminen))
   (2015/C 096/26)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Unione nazionale industria conciaria (UNIC) (Milano, Italia) (edustajat: asianajajat A. Fratini ja M. Bottino)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. De Meester ja D. Recchia)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kantajalle osoitetun 19.3.2014 päivätyn komission kirjeen kumoamiseksi; kirje koskee Intian tasavallalle, Pakistanin islamilaiselle tasavallalle ja Etiopian demokraattiselle liittotasavallalle parkitsemattoman ja puolijalostetun nahan osalta myönnettyjen tullietuusjärjestelmien peruuttamista koskevan menettelyn aloittamista koskevan kantajan vaatimuksen hylkäämistä

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Lausunnon antaminen Italian tasavallan väliintulohakemuksesta raukeaa.

               3)

               Unione nazionale industria conciaria (UNIC) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 212, 7.7.2014.


title: Asia C-279/99: Commissione Tributaria di primo grado di Trenton - sezione nro 6 - 10.6.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Petrolvilla & Bortolotti SpA vastaan Direzione delle Entrate per la Provincia di Trento

text:
C 333/12               FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      20.11.1999
Tricot), yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: pre-         6.8.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Pava-
sidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat          rini Components SpA già S.C.D. Srl vastaan Direzione delle
P. J. G. Kapteyn, J.-P. Puissochet, G. Hirsch ja P. Jann sekä         Entrate per la Provincia di Trento ennakkoratkaisua seuraavaan
tuomarit J. C. Moitinho de Almeida, C. Gulmann, J. L. Murray          kysymykseen:
(esittelevä tuomari), D. A. O. Edward, H. Ragnemalm, L. Sevón,
M. Wathelet ja R. Schintgen, julkisasiamies: F. G. Jacobs,            Onko 30.9.1992 annetun asetuksen nro 324 säännös, jonka
kirjaaja: R. Grass, on antanut 8.7.1999 määräyksen, jonka             mukaan 0,75 prosentin suuruinen vuotuinen yhtenäinen vero
määräysosa on seuraava:                                               kannetaan rajoitetusti yhdestä ainoasta nettovarallisuuden osa-
                                                                      tekijästä, joka muodostuu yksinomaan vuosittaisesta taseesta
1. Valitus hylätään.                                                  ilmenevästä pääomasta, josta on jo kannettu yhden prosentin
2. Édouard Dubois et Fils SA velvoitetaan korvaamaan oikeuden-       suuruinen pääoman hankintavero, yhteensopiva yhteisön oi-
     käyntikulut.                                                     keuden ja erityisesti 17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun
                                                                      direktiivin 69/335/ETY (1) kanssa?
(1) EYVL C 166, 30.5.1998.
                                                                      (1) EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25.
Commissione Tributaria di primo grado di Trenton –
sezione nro 6 – 10.6.1999 tekemällään päätöksellä
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Petrolvilla & Bor-             Areacova S.A:n ja 27 muun asianosaisen 10.8.1999 tekemä
tolotti SpA vastaan Direzione delle Entrate per la Provin-            valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                          cia di Trento                               tuomioistuimen kolmannen jaoston asiassa T-194/95,
                                                                      Areacova S.A. ja 31 muuta vastaan Euroopan unionin
                         (Asia C-279/99)                                         neuvosto, 8.7.1999 antamasta tuomiosta
                        (1999/C 333/24)                                                        (Asia C-300/99 P)
Commissione Tributaria di primo grado di Trento – sezione                                       (1999/C 333/26)
nro 6 – on pyytänyt 10.6.1999 tekemällään päätöksellä, joka
on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon             Areacova S.A:n ja 27 muuta asianosaista ovat valittaneet
26.7.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Pet-          10.8.1999 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan
rolvilla & Bortolotti SpA vastaan Direzione delle Entrate per la      yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kolman-
Provincia di Trento ennakkoratkaisua seuraavaan kysymyk-              nen jaoston asiassa T-194/95, Areacova S.A. ja 31 muuta
seen:                                                                 vastaan Euroopan unionin neuvosto, 8.7.1999 antamasta
                                                                      tuomiosta. Valittajien edustajina ovat asianajajat Antonio
Onko 30.9.1992 annetun asetuksen nro 324 säännös, jonka               Creus Carreras, Barcelona, Eva Contreras Ynzenga, Madrid ja
mukaan 0,75 prosentin suuruinen vuotuinen yhtenäinen vero             Albert Agustinoy Guilayn, Madrid, prosessiosoite Cuatrecasas
kannetaan rajoitetusti yhdestä ainoasta nettovarallisuuden osa-       Abogados, 78 avenue d’Auderghem, B-1040 Bryssel.
tekijästä, joka muodostuu yksinomaan vuosittaisesta taseesta
ilmenevästä pääomasta, josta on jo kannettu yhden prosentin           Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin
suuruinen pääoman hankintavero, yhteensopiva yhteisön oi-
keuden ja erityisesti 17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun              1. kumoaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
direktiivin 69/335/ETY (1) kanssa?                                         men asiassa T-194/95 antaman määräyksen kaikkien tai
                                                                           joidenkin esitettyjen puutteiden vuoksi sekä saattaa voi-
(1) EYVL L 249, 3.10.1969, s. 25.                                          maan kaikki määräyksen kumoamisesta johtuvat oikeus-
                                                                           vaikutukset joko tutkimalla uudelleen valittajien vaatimuk-
                                                                           set tai palauttamalla asian ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                           mioistuimeen,
                                                                      2. velvoittaa vastapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut
                                                                           ja vastaavasti, jos se pitää valituksen yhteydessä esitettyjä
Commissione Tributaria di primo grado di Trenton –                         väitteitä perusteltuina, velvoittaa ensimmäisen oikeusas-
sezione nro 6 – 10.6.1999 tekemällään päätöksellä                          teen tuomioistuimessa vastaajana olleen osapuolen korvaa-
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Pavarini Compo-                     maan kyseistä oikeudenkäyntiä koskevat kulut.
nents SpA già S.C.D. Srl vastaan Direzione delle Entrate
                  per la Provincia di Trento
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääsialliset perustelut
                         (Asia C-296/99)
                                                                      — Yhteisön oikeuden rikkominen EY:n perustamissopimuk-
                        (1999/C 333/25)                                    sen 230 artiklan (aiempi 173 artikla) virheellisen soveltami-
                                                                           sen ja tulkinnan vuoksi, koska määräyksessä riidanalaista
Commissione Tributaria di primo grado di Trento – sezione                  asetusta pidetään yleisesti sovellettavana säädöksenä ja
nro 6 – on pyytänyt 10.6.1999 tekemällään päätöksellä, joka                sivuutetaan se seikka, että asetusta voidaan soveltaa ainoas-
on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon                  taan täysin yksilöityyn taloudellisten toimijoiden ryhmään.


title: Asia T-246/17: Kanne 24.4.2017 – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik v. EUIPO (Национальный Продукт)

text:
               19.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/42

         Kanne 24.4.2017 – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik v. EUIPO (Национальный Продукт)
   (Asia T-246/17)
   (2017/C 195/56)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH (Bühl, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Lingenfelser)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”Национальный Продукт” – Rekisteröintihakemus nro 14 747 513

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 16.2.2017 asiassa R 1017/2016-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa ja 7 artiklan 2 kohtaa on rikottu.


title: Asia T-392/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 11.12.2006 — MMT v. komissio (Kumoamiskanne — Kanteen nostamisen määräaika — Oikeudenkäyntiväite)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/43

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 11.12.2006 — MMT v. komissio
   (Asia T-392/05) (1)

   (Kumoamiskanne - Kanteen nostamisen määräaika - Oikeudenkäyntiväite)
   (2006/C 331/95)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: MMT Mecklenburg-Strelitzer Montage- und Tiefbau GmbH (Neustrelitz, Saksa) (edustajat: asianajajat R.-J. Kurschus, M. Zimmermann, M. Grehsin ja C. Kupke)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: K. Gross ja T. Scharf)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Saksassa sovellettavasta tukijärjestelmästä, joka koskee tukea Mecklenburg-Vorpommernin tuotteiden myyntiin ja vientiin, 5.3.2003 tehdyn komission päätöksen 2003/595/EY (EYVL L 202, s. 15) kumoamista koskeva vaatimus siltä osin kuin kyseisen päätöksen mukaan Mecklenburg-Vorpommernin suuntaviivoissa määrätty rahoitustuki yhteisiin toimistoihin Euroopan unioniin liittyvissä virallisissa ehdokasmaissa on EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua lainvastaista valtiontukea
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 22, 28.1.2006.


title: Asia T-94/15: Kanne 19.2.2015 – Binca Seafoods v. komissio

text:
               11.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/30

         Kanne 19.2.2015 – Binca Seafoods v. komissio
   (Asia T-94/15)
   (2015/C 155/35)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Binca Seafoods GmbH (München, Saksa) (edustaja: asianajaja H. Schmidt)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii neuvoston asetuksen (EY) N:o 834/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 889/2008 muuttamisesta luonnonmukaisten vesiviljelyeläinten alkuperän, vesiviljelyeläinten hoitoa koskevien käytäntöjen, luonnonmukaisten vesiviljelyeläinten rehun sekä luonnonmukaisessa vesiviljelyssä käytettäväksi sallittujen tuotteiden ja aineiden osalta 18.12.2014 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1358/2014 (EUVL L 365, s. 97) kumoamista.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 16 artiklan (elinkeinovapauden takaaminen), 20 artiklan (yhdenvertaisen kohtelun periaate) ja 21 artiklan (syrjintäkielto) rikkomiseen mielivaltaisen erilaisen kohtelun takia
               Kantaja väittää, että Euroopan komissio on säätänyt täytäntöönpanoasetuksessa muun luonnonmukaisen vesiviljelyn osalta siirtymätoimenpiteistä ja erityissäännöistä, mutta se on jättänyt mielivaltaisesti pidentämättä asetuksen N:o 889/2008 (1) 95 artiklan 11 kohdassa säädettyä 1.1.2015 päättynyttä siirtymäaikaa.
               Euroopan komissio on ollut tietoinen siitä, että pangasiusta kyllä kasvatetaan kutemishetkestä lähtien täysin luonnonmukaisesti, mutta luonnonmukaisen vesiviljelyn piirissä kasvatettavan emän suorittama munien muninta on käynnistettävä hormoneita antamalla. Koska tämä ei ole tulevien vesiviljelyä koskevan unionin oikeuden yleisten sääntöjen mukaista vaan muut kutemisen käynnistämistä koskevat menetelmät ovat yhä kehitteillä, siirtymäaikaa on tarpeen pidentää.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu neuvoston antaman täytäntöönpanotehtävän noudattamatta jättämiseen
               Kantaja väittää, että komissio ei ole noudattanut neuvoston antamaa tehtävää, joka koskee luonnonmukaista vesiviljelyä koskevan unionin oikeuden sääntelykehyksen kehittämistä niin varovaisesti, että luonnonmukaisella tuotantotekniikalla saavutetaan edistystä siirtymäsäännösten voimassaolon päättymiseen mennessä mutta tällaisten sääntöjen voimassaolon päättymisestä ei kuitenkaan seuraa, että hyväksyttyjen sääntöjen mukaisesti ekosertifioidusta vuonna 2009 olemassa olevasta vesiviljelystä peräisin olevan tuotteet suljetaan luonnonmukaisten tuotteiden markkinoiden ulkopuolelle.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu kansainvälistä vapaakauppaa koskevien oikeuksien rikkomiseen
               Euroopan komissio on tietoisesti päättänyt olla noudattamatta Codex Alimentariuksessa yhdessä kehitettyjä sääntöjä, vaikka se ei ole vastustanut Codex Alimentariuksen järjestelmässä sen yleisen säännön soveltamista, jonka mukaan muusta kuin luonnonmukaisesta lisääntymisestä peräisin olevia poikasia voidaan käyttää luonnonmukaisessa vesiviljelyssä, kun ne eivät voi lisääntyä niitä luonnonmukaisesti kasvatettaessa, vaan on kannattanut tätä ilmaisua yhdessä muiden Codex Alimentariuksen jäsenten kanssa. Euroopan unioni ei voi ilman, että se jättää noudattamatta kaupan teknisistä esteistä tehtyyn WTO-sopimukseen perustuvia velvoitteitaan, poiketa tästä konsensuksesta.

      (1)  Luonnonmukaisesta tuotannosta ja luonnonmukaisesti tuotettujen tuotteiden merkinnöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 834/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä luonnonmukaisen tuotannon, merkintöjen ja valvonnan osalta 5.9.2008 annettu komission asetus (EY) N:o 889/2008 (EUVL L 250, s. 1).


title: Asia C-172/05 P: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 13.6.2006 — Ornella Mancini v. Euroopan yhteisöjen komissio (Valitus — Henkilöstö — Asiantuntijalääkärin toimi — Ilmoitus avoimesta virasta — Ansioiden vertailu — Valintalautakunnan kokoonpano — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)

text:
               16.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 224/15

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 13.6.2006 — Ornella Mancini v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-172/05 P) (1)

   (Valitus - Henkilöstö - Asiantuntijalääkärin toimi - Ilmoitus avoimesta virasta - Ansioiden vertailu - Valintalautakunnan kokoonpano - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)
   (2006/C 224/27)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: Ornella Mancini (edustaja: asianajaja E. Boigelot)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja G. Berscheid sekä asianajaja B. Wägenbaur)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-137/03, O. Mancini vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 3.2.2005 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on hylännyt kanteen, jolla vaadittiin yhtäältä kumoamaan komission päätös olla hyväksymättä valittaja asiantuntijalääkärin toimeen lääkäripalvelujen yksikössä Brysselissä ja hyväksyä toinen hakija kyseiseen toimeen, ja toisaalta vahingonkorvausta
   Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 132, 28.5.2005.


title: C. Kikin 9.8.1995 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 19.6.1995 antamasta määräyksestä asiassa T-107/94, C. Kik vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio, joita tukee väliintulijana Espanjan kuningaskunta (Asia C-270/95 P)

text:
N:o C 268/ 14              FI                        Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                       14.10.95
2.2 . patentinhaltija saattoi lääkeaineen ensimmäisen ker               1 ) Onko kantajaa pidettävä myös silloin Brysselin yleisso
        ran markkinoille maassa sen jälkeen kun tämä maa oli                  pimuksen 13 artiklan ensimmäisessä kappaleessa ja
        liittynyt EY:hyn, jolloin tuotepatentti ei voinut                     14 artiklan ensimäisessä kappaleessa tarkoitettuna
        suojata lääkeainetta kyseisessä maassa;                               kuluttajana, kun kanne koskee kantajan tekemää sopi
                                                                              musta , joka ei liity kantajan parhaillaan harjoittamaan
2.3 . kolmas osapuoli tuo lääkeainetta kyseisestä maasta                      elinkeinotoimintaan vaan jonka kantaja on tehnyt
        jäsenvaltioon;                                                        elinkeinotoiminnan harjoittamiseksi tulevaisuudessa
                                                                              ( tässä : luvakesopimus elinkeinotoimintaa harjoittavan
2.4 . jäsenvaltion patenttilainsäädännössä annettiin paten                   itsenäisen oikeushenkilön perustamiseksi )?
        tinhaltijalle oikeus vastustaa oikeustoimin lääkeai
        neen tuontia kyseisestä maasta,                                  2 ) Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntei
                                                                              nen :
estävätkö tavaroiden vapaata liikkuvuutta koskevat EY:n                       Soveltuuko Brysselin yleissopimuksen 13 artiklan
perustamissopimuksen määräykset patentinhaltijaa käyttä
                                                                              ensimmäisen kappaleen 1 kohta ( irtaimen kauppa, jossa
mästä edellä 2.4 kohdassa tarkoitettua oikeutta, erityisesti                  hinta on suoritettava maksuerissä ) luvakesopimukseen,
                                                                              jonka mukaan kantaja on velvollinen ostamaan ( ilman
jos :
                                                                              sopimusehtoa hinnan suorittamisesta maksuerissä )
                                                                              usean vuoden ajan ( kolme vuotta ) liikkeen perustami
        a ) patentinhaltijalla oli ja on edelleen oikeudellinen               seksi ja harjoittamiseksi tarpeelliset aineettomat ja
               ja/tai eettinen verlvollisuus saattaa lääkeaine                aineelliset hyödykkeet sekä maksamaan toisena toimin
               markkinoille ja jatkaa sen markkinoida kyseisessä              tavuotenaan toiselle sopimuspuolelle lisenssimaksun,
               valtiossa ; ja/tai                                             jonka suuruus on kolme prosenttia kantajan liikevaih
                                                                              dosta ?
        b ) kyseisen valtion ja/tai EY:n lainsäädännössä todel
               lakin edellytetään, että patentinhaltija toimittaa        3 ) Onko toimivaltaista tuomioistuinta koskevassa sopi
               riittäviä määriä lääkeainetta kansallisten potilai            muslausekkeessa sovittu jäsenvaltion tuomioistuin
               den tarpeiden tyydyttämiseksi ja jatkaa tämän                  Brysselin yleissopimuksen 17 artiklan 1 kappaleen
               aineen toimittamista , kun lääkeaine on saatettu               ensimmäisen virkkeen mukaisesti ainoa toimivaltainen
               markkinoille kyseisessä valtiossa; ja/tai                      tuomioistuin myös silloin, kun kanteessa vaaditaan
                                                                              muun muassa sen sopimuksen toteamista pätemättö
        c ) tämän valtion lainsäädännössä annetaan sen                        mäksi, johon tuomioistuimen toimivaltaa koskeva lau
               viranomaisille      oikeus   vahvistaa   lääkeaineen           seke sisältyy; kyseisen lausekkeen sanamuoto on seu
               myyntihinta kyseisessä valtiossa ja lainsäädän                raava : " Kaikissa niissä riidoissa , jotka koskevat tämän
               nössä kielletään lääkeaineen myynti muuhun hin                sopimuksen tulkintaa , toteuttamista tai muuta siihen
               taan; ja/tai                                                   liittyvää asiaa , oikeuspaikkana on Firenze ", ja lausek
                                                                              keesta sovittaessa on nimenomaisesti viitattu Italian
        d ) jäsenvaltion viranomaiset ovat vahvistaneet lääke                codice civilen 1341 ja 1342 pykälään ?
               aineen hinnan kyseisessä valtiossa tasolle, jolla on
               odotettavissa, että lääkeainetta viedään merkittä
               vissä määrin kyseisestä valtiosta jäsenvaltioon sillä
                seurauksella , että patentin taloudellinen arvo tun
               tuvasti vähenee ja uusien lääkeaineiden tutkimus          C. Kikin 9.8.1995 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen
                ja kehittäminen selvästi vaikeutuu, mikä on              ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 19.6.1995 anta
                vastoin lisäsuojatodistusta käsittelevän EY:n neu       masta määräyksestä asiassa T-107/94, C. Kik vastaan
                voston hiljattain tekemän esityksen perusajatus         Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komis
                ta .                                                        sio, joita tukee väliintulijana Espanjan kuningaskunta
                                                                                ( Asia C-270/95 P )
                                                                                ( 95/C 268/30 )
                                                                         C. Kik on valittanut 9.8.1995 Euroopan yhteisöjen tuomio
                                                                         istuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                         tuomioistuimen 19.6.1995 antamasta määräyksestä asiassa
Oberlandesgericht Miinchenin ( 8. Senat) 5.5.1995 tekemäl               T-107/94 , C. Kik vastaan Euroopan unionin neuvosto ja
lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa                  Euroopan yhteisöjen komissio, joita tukee väliintulijana
               Benincasa vastaan Firma Dentalkit s.r.l .                 Espanjan kuningaskunta . Valittajan edustajana on asian
                             (Asia C-269/95 )                            ajaja G. L. Kooy, Haag, prosessiosoite Luxemburgissa
                               ( 95/C 268/29 )                           asianajotoimisto N. Decker, 16 avenue Marie-Thérèse ,
                                                                         Luxembourg.
 Oberlandesgericht Munchen ( 8 . Senat) on pyytänyt                      Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
 5.5.1995 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhtei
 söjen tuomioistuimen kirjaamoon 9.8.1995 , yhteisöjen                   — kumoaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
 tuomioistuimelta assiassa Benincasa vastaan Firma Dental                    istuimen 19.6.1995 antaman määräyksen, jossa valitta
 kit s .r. 1 , ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:                       jan Euroopan unionin neuvostoa ja sitä tukevaa Espan
 ---pagebreak--- 14.10.95            [FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 268/ 15
     jan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne Euroopan             amt Hamburg-Jonas ( vientituki ) ennakkoratkaisua seuraa
     unionin neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 40/94 115 ar         viin kysymyksiin :
     tiklan kumoamisesta jätettiin tutkimatta, ja tutkii valit
     tajan vaatimuksen kyseisen 115 artiklan kumoamises           1 ) Onko esteröity perunatärkkelys luokiteltava vuoden
     ta ;                                                               1987 yhteisen tullitariffin tullinimikkeeseen 3906 1 B tai
                                                                        1108 A IV asetyylipitoisuutensa ja siten esteröimisas
— velvoittaa neuvoston korvaamaan muutoksenhausta                       teensa mukaisesti ?
     aiheutuneet kulut .
                                                                   2 ) Jos vastaus edelliseen kysymykseen on myönteinen,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     kuinka suuri saa olla vuoden 1987 huhtikuun ja
                                                                        elokuun välisenä aikana maasta viedyn esteröidyn
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on vir                perunatärkkelyksen asetyylipitoisuus, jotta tärkkelys
heellisesti todennut asian koskevan kantajaa ainoastaan                 voitaisiin luokitella vuoden 1987 yhteisen tullitariffin
tavaramerkkiasioiden asiamiehenä, kuten kaikkia muitakin                tullinimikkeeseen 1108 A IV ?
hollannin kielen osalta tosiasiallisesti tai mahdollisesti
samassa asemassa olevia tavaramerkkiasioiden asiamiehiä .
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei myöskään otta
nut huomioon, että luokiteltaessa oikeussubjekteja tiettyyn
ryhmään, ryhmän on oltava oikea . Tässä tapauksessa
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin otti käyttöön ryh           Bundesfinanzhofin 20.6.1995 tekemällään päätöksellä esit
män, joka ei voi olla oikea , koska Euroopan talousyhtei          tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ludwig Wiinsche &
sössä käytettäviä kieliä koskevista järjestelyistä annetun            Co. vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas ( vientituki )
asetuksen N:o 1 mukaan jokaisella EY-valtion kansalaisella                                  ( Asia C-2 76/95 )
on oikeus käyttää omaa kieltään .
                                                                                ( 95/C 268/33 )
                                                                   Bundesfinanzhof (VII. Sénat) on pyytänyt 20.6.1995 teke
                                                                   mällään päätöksellä , joka on saapunut yhteisöjen tuomio
Bundesfinanzhofin 20.6.1995 tekemällään päätöksellä esit          istuimen kirjaamoon 14.8.1995 , yhteisöjen tuomioistui
tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ludwig Wiinsche &               melta asiassa Ludwig Wiinsche & Co . vastaan Hauptzoll
   Co. vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas (vientituki )            amt Hamburg-Jonas ( vientituki ) ennakkoratkaisua seuraa
                                                                   viin kysymyksiin :
                        ( Asia C-2 74/95
                          ( 95/C 268/31 )                          1 ) Onko esteröity perunatärkkelys luokiteltava vuoden
                                                                         1987 yhteisen tullitariffin tullinimikkeeseen 3906 1 B tai
Bundesfinanzhof (VII . Sénat) on pyytänyt 20.6.1995 teke                1108 A IV asetyylipitoisuutensa ja siten esteröimis
mällään päätöksellä , joka on saapunut yhteisöjen tuomio               asteensa mukaisesti ?
istuimen kirjaamoon 14.8.1995 , yhteisöjen tuomioistui
melta asiassa Ludwig Wiinsche & Co . vastaan Hauptzoll            2 ) Jos vastaus edelliseen kysymykseen on myönteinen,
amt Hamburg-Jonas ( vientituki ) ennakkoratkaisua seruaa               kuinka suuri saa olla vuoden 1987 maaliskuun ja
viin kysymyksiin :                                                      joulukuun välisenä aikana maasta viedyn esteröidyn
                                                                        perunatärkkelyksen asetyylipitoisuus, jotta tärkkelys
 1 ) Onko esteröity perunatärkkelys luokiteltava yhdistetyn             voitaisiin luokitella vuoden 1987 yhteisen tullitariffin
      tullinimikkeistön alanimikkeeseen 3505 10 50 asetyyli            tullinimikkeeseen 1108 A IV ?
      pitoisuutensa ja siten esteröimisasteensa mukaisesti ?
2 ) Jos vastaus edelliseen kysymykseen on myönteinen,
      kuinka suuri saa olla vuoden 1988 helmikuussa maasta
      viedyn esteröidyn perunatärkkelyksen asetyylipitoi
      suus , jotta tärkkelys voitaisiin luokitella yhdistetyn      Erika Lenzin ja Volker Lenzin 14.8.1995 tekemä valitus
      tullinimikkeistön alanimikkeeseen 1108 13 00 ?               Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiostui
                                                                   men ( 4 , jaosto ) 14.6.1995 antamasta määräyksestä yhdiste
                                                                   tyissä asioissa T-462/93 , T-464/93 ja T-470/93 , Erika Lenz
                                                                      ja Volker Lenz vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                                (Asia C-277/95 P)
 Bundesfinanzhofin 20.6.1995 tekemällään päätöksellä esit                                     ( 95/C 268/34 )
 tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ludwig Wiinsche &
    Co. vastaan Hauptzollamt Hamburg-Jonas (vientituki )
                                                                    Erika Lenz ja Volker Lenz ovat valittaneet 14.8.1995
                         (Asia C-2 75/95 )                          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen
                           ( 95/C 268/32 )                          ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ( 4 , jaosto )
                                                                    14.6.1995 antamasta määräyksestä yhdistetyissä asioissa
 Bundesfinanzhof ( VII . Sénat) on pyytänyt 20.6.1995 teke         T-462/93 , T-464/93 ja T-470/93 , Erika Lenz ja Volker Lenz
 mällään päätöksellä , joka on saapunut yhteisöjen tuomio          vastaan Euroopan yhteisöjen komissio . Valittajia edustaa
 istuimen kirjaamoon 14.8.1 995 , yhteisöjen tuomioistui           asianajaja Jùrgen Schacht, Schlüterstraße 22 III, D-20146
 melta asiassa Ludwig Wiinsche & Co . vastaan Hauptzoll             Hampuri .


title: Yhdistetyt asiat C-480/00, C-490/00 ja C-491/00: Tribunale amministrativo regionale per il Lazion 6.7.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö yhdistetyissä asioissa (C-480/00) Azienda agricola Ettore Ribaldi vastaan Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA) Ind. Caseificio Nazionale Novarese s.c.a.r.l:n osallistuessa asian käsittelyyn; (C-490/00) Cesare ja Michele Filippi s.s. vastaan Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA) ja Ministero del tesoro, del bilancio e della programmazione economica; (C-491/00) Cooperativa Latte Associati della Lessinia a r.l. vastaan Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA) ja Ministero del tesoro, del bilancio e della programmazione economica

text:
C 108/2                  FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             7.4.2001
tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsitel-           yhteisöjen tuomioistuimeen 29.12.2000, Euroopan yhteisöjen
täväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä            tuomioistuimelta yhdistetyissä asioissa (C-480/00) Azienda
olevassa asiassa Johann Vogler vastaan Landwirtschaftliche Al-              agricola Ettore Ribaldi vastaan Azienda di Stato per gli
terskasse Schwaben ennakkoratkaisun sosiaaliturvajärjestel-                 interventi nel mercato agricolo (AIMA) Ind. Caseificio Naziona-
mien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin               le Novarese s.c.a.r.l:n osallistuessa asian käsittelyyn; (C-490/00)
työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuu-              Cesare ja Michele Filippi s.s. vastaan Azienda di Stato per gli
ta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71,                      interventi nel mercato agricolo (AIMA) ja Ministero del tesoro,
sellaisena kuin se on muutettuna ja ajantasaistettuna 2 päivänä             del bilansio e della programmazione economica; (C-491/00)
joulukuuta 1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY)                        Cooperativa Latte Associati della Lessinia a r.l. vastaan Azienda
N:o 118/97 (EYVL 1997, L 28, s. 1), sellaisena kuin jälkimmäi-              di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA) ja
nen asetus on muutettuna 8 päivänä helmikuuta 1999 annetulla                Ministero del tesoro, del bilancio e della programmazione
asetuksella (EY) N:o 307/1999 (EYVL L 38, s. 1), 13 artiklan                economica ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
1 kohdan ja 14 a artiklan 2 kohdan sekä 13 artiklan 2 kohdan
b alakohdan ja 14 a artiklan 3 kohdan ja 14 c artiklan pätevyy-             1)    Voidaanko 28 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvos-
destä ja tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoon-                    ton asetuksen (ETY) N:o 3950/92 (1) 1 ja 4 artiklan ja
panossa: presidentti G.C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheen-                  9 päivänä maaliskuuta 1993 annetun komission asetuk-
johtajat C. Gulmann, A. La Pergola, M. Wathelet (esittelevä                       sen (ETY) N:o 536/93 (2) 3 ja 4 artiklan säännöksiä
tuomari) ja V. Skouris sekä tuomarit D.A.O Edward, J.-P. Puisso-                  tulkita siten, että kiintiöiden jakamisen ja korvausten sekä
chet, P. Jann, L. Sevón, R. Schintgen ja F. Macken, julkisasiamies:              lisämaksujen suorittamisen määräajoista voidaan poiketa
G. Cosmas, kirjaaja: R. Grass, on antanut 20.10.2000 määräyk-                     silloin kun näihin liittyvät säännökset tai määräykset
sen, jonka määräysosa on seuraava:                                                on riitautettu hallintoviranomaisessa tai varsinaisessa
                                                                                oikeudenkäynnissä?
Ensimmäisen kysymyksen tarkastelun yhteydessä ei ole tullut esille
mitään seikkaa, jolla olisi merkitystä sosiaaliturvajärjestelmien sovel-
                                                                            Ja jos tähän kysymykseen vastataan myöntävästi:
tamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja
heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun
neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on                2)    Ovatko 28 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston
muutettuna ja ajantasaistettuna 2 päivänä joulukuuta 1996 anne-                   asetuksen (ETY) N:o 3950/92 1 ja 4 artiklan ja 9 päivänä
tulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97, sellaisena kuin                      maaliskuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY)
jälkimmäinen asetus on muutettuna 8 päivänä helmikuuta 1999                       N:o 536/93 3 ja 4 artiklan säännökset päteviä perustamis-
annetulla asetuksella (EY) N:o 307/1999, 13 artiklan 1 kohdan ja                  sopimuksen 39 artiklan (josta on tullut EY 33 artikla)
14 a artiklan 2 kohdan pätevyyden kannalta. Näiden säännösten                     kannalta, siltä osin kuin näiden säännösten mukaan
perusteella henkilöön, joka asuu Itävallassa ja toimii samanaikaisesti            tilakohtaisten viitemäärien jakamista, korvauksia ja lisä-
itsenäisenä ammatinharjoittajana Saksassa sijaitsevassa maatalousy-               maksuja koskevien säännösten ja määräysten hallinnolli-
rityksessä ja vastaavasti itsenäisenä ammatinharjoittajana hotellinpi-            sen muutoksenhaun tai niitä koskevien varsinaisten oi-
täjänä Itävallassa, sovelletaan yksinomaan jälkimmäisen valtion                   keudenkäyntien osalta niissä vahvistetuista määräajoista
sosiaaliturvalainsäädäntöä.                                                       ei voida poiketa?
                                                                            3)    Voidaanko asetuksia (EY) N:o 3950/92 ja (EY) N:o 536/93
(1) EYVL C 246, 28.8.1999.                                                        tulkita siten, että niillä perustettua järjestelmää sovelletaan
                                                                                siitä riippumatta, että tuottajille on virallisesti määrätty ja
                                                                                ilmoitettu tilakohtaiset viitemäärät, tai siitä riippumatta,
                                                                                että jäsenvaltio on virallisesti jakanut uudelleen sille
                                                                                taatun kokonaismäärän tämän jäsenvaltion tuottajien
                                                                                kesken?
Tribunale amministrativo regionale per il Lazion 6.7.2000
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                      4)    Voidaanko asetuksen (EY) N:o 3950/92 3 ja 4 artiklaa
yhdistetyissä asioissa (C-480/00) Azienda agricola Ettore                         tulkita siten, ettei tuottajille tarvitse virallisesti ilmoittaa
Ribaldi vastaan Azienda di Stato per gli interventi nel                           niille määrättyjä tilakohtaisia viitemääriä, tai että tilakoh-
mercato agricolo (AIMA) Ind. Caseificio Nazionale Nova-                           tainen viitemäärä voidaan määrätä ilmoittamatta sitä
rese s.c.a.r.l:n osallistuessa asian käsittelyyn; (C-490/00)                      asianomaiselle tuottajalle?
Cesare ja Michele Filippi s.s. vastaan Azienda di Stato per
gli interventi nel mercato agricolo (AIMA) ja Ministero                     5)    Voidaanko asetuksen (EY) N:o 3950/92 2 artiklan
del tesoro, del bilancio e della programmazione economi-                          1 kohtaa ja asetuksen (EY) N:o 536/93 3 artiklan 3 kohtaa
ca; (C-491/00) Cooperativa Latte Associati della Lessinia a                       tulkita siten, että jäsenvaltioilla on mahdollisuus asettaa
r.l. vastaan Azienda di Stato per gli interventi nel mercato                      tietyt tuottajaryhmät edullisempaan asemaan siten, että
agricolo (AIMA) ja Ministero del tesoro, del bilancio e                           niille suoritettavat korvaukset ovat ensisijaisia muille
               della programmazione economica                                     tuottajille suoritettaviin korvauksiin nähden?
      (Yhdistetyt asiat C-480/00, C-490/00 ja C-491/00)
                                                                            (1) EYVL L 405, 31.12.1992, s. 1.
                           (2001/C 108/03)                                  (2) EYVL L 57, 10.3.1993, s. 12.
Tribunale amministrativo regionale per il Lazio on pyytänyt
6.7.2000 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan


title: Asia F-15/16: Kanne 15.3.2016 – ZZ v. EUH

text:
               30.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 191/52

         Kanne 15.3.2016 – ZZ v. EUH
   (Asia F-15/16)
   (2016/C 191/75)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat S. Rodrigues ja C. Bernard-Glanz)

      Vastaaja: Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH)

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vaatimus kumota päätös, jolla kantajalta evätään oikeus julkaista artikkeli, jos ehdotettua tekstiä ei muuteta.

      Vaatimukset

               —

               riidanalainen päätös on kumottava ja valituksen hylkäämisestä tehty päätös on tarvittaessa kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-282/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka cour d'appel de Liège (Belgia) on esittänyt 13.6.2007 — Belgian valtio v. Truck Center SA

text:
               25.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 199/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka cour d'appel de Liège (Belgia) on esittänyt 13.6.2007 — Belgian valtio v. Truck Center SA
   (Asia C-282/07)
   (2007/C 199/33)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Cour d'appel de Liège
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Belgian valtio

      Vastaaja: Truck Center SA
   Ennakkoratkaisukysymys
   Ovatko [vuoden 1992 tuloverolakikoonnoksen; jäljempänä CIR 92] 266 §:n nojalla CIR 92[:n täytäntöönpanosta] tehdyn kuninkaan päätöksen 105 §:n 3 momentin b kohta ja 107 §:n 2 momentin 9 kohta, luettuina yhdessä Belgian ja Luxemburgin välisen kaksinkertaisen verotuksen välttämistä koskevan sopimuksen 23 artiklan kanssa, EY:n perustamissopimuksen 73 artiklan (josta on tullut EY 56 artikla), jossa määrätään pääomien vapaasta liikkuvuudesta, vastaisia, koska kun niissä säädetään, että 107 §:n 2 momentin 9 kohdassa säädetty irtaimen omaisuuden tuotosta tehtävästä ennakonpidätyksestä luopuminen voi koskea vain maassa verotuksellisesti asuville yhtiöille jaettuja korkoja, ne ovat muun muassa yhtäältä omiaan vähentämään maassa verotuksellisesti asuvien yhtiöiden halukkuutta lainata pääomaa toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneilta yhtiöiltä ja toisaalta ne ovat toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneiden yhtiöiden kannalta este lainan muodossa tapahtuville pääomansijoituksille sellaisiin yhtiöihin, joiden kotipaikka on Belgiassa?


title: Asia T-222/16: Kanne 11.5.2016 – Hansen Medical v. EUIPO – Covidien (MAGELLAN)

text:
               25.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 270/47

         Kanne 11.5.2016 – Hansen Medical v. EUIPO – Covidien (MAGELLAN)
   (Asia T-222/16)
   (2016/C 270/54)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Hansen Medical, Inc. (Mountain View, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustajat: solicitor R. Kunze sekä asianajajat G. Würtenberger ja T. Wittmann)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Covidien AG (Neuhausen am Rheinfall, Sveitsi)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”MAGELLAN” – EU-tavaramerkki nro 5 437 711

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 3.2.2016 yhdistetyissä asioissa R 3092/2014-2 ja R 3118/2014-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 15 artiklaa, 51 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, 57 artiklan 1 kohtaa, 63 artiklan 2 kohtaa, 64 artiklaa, 75 artiklaa, 76 artiklan 2 kohtaa ja 77 artiklaa on rikottu.


title: Asian C-434/00 poistaminen rekisteristä

text:
C 305/18                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   7.12.2002
       jätteiden haltija luovuttaisi nämä jätteet yksityiselle tai                 Asian C-246/99 ( 1) poistaminen rekisteristä
       julkiselle jätteenkeräilijälle tai yritykselle, joka hoitaa
       direktiivin liitteissä II A tai II B tarkoitettuja toimintoja,
       tai hyödyntäisi tai käsittelisi jätteet itse;                                              (2002/C 305/33)
2.     velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
       kulut.
                                                                          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 11.9.2002
                                                                          antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                          tu asia C-246/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                          Tanskan kuningaskunta.
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
                                                                          (1 ) EYVL C 246, 28.8.1999.
Direktiivin 4 artiklan ensimmäisessä kohdassa säädetään, että
jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen
varmistamiseksi, että jätteet hyödynnetään tai niistä huolehdi-
taan vaarantamatta ihmisten terveyttä ja käyttämättä menette-
lyjä tai menetelmiä, joista voi aiheutua vahinkoa ympäristölle
ja erityisesti, että ei vaaranneta vesiä, ilmaa, maaperää ja
kasveja sekä eläimiä, ei tuoteta melu- tai hajuhaittoja, eikä                      Asian C-434/00 ( 1) poistaminen rekisteristä
vahingoiteta haitallisesti maaseutua tai erityisalueita.
                                                                                (2002/C 305/34)
Esillä olevassa asiassa Italian tasavalta ei ole toteuttanut mitään
asianmukaisia toimia sen varmistamiseksi, että Rodanon kaato-
paikalle viedyt jätteet hyödynnetään tai niistä huolehditaan
vaarantamatta ihmisten terveyttä ja käyttämättä menettelyjä               Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 24.9.2002
tai menetelmiä, joista voi aiheutua vahinkoa ympäristölle. Näin           antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
ollen se ei ole noudattanut sille direktiivin 4 artiklan mukaan           tu asia C-434/00 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä
                                                                          ennakkoratkaisupyyntö), G. Cuomo.
kuuluvia velvoitteita.
                                                                          (1 ) EYVL C 28, 27.1.2001.
Lisäksi direktiivin 8 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden
on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi,
että jokainen jätteen haltija antaa jätteet yksityisen tai julkisen
jätteenkeräilijän tai sellaisen yrityksen käsiteltäväksi, joka suo-
rittaa liitteessä II A tai II B tarkoitettuja toimia, tai hyödyntää
tai käsittelee jätteet itse noudattaen tämän direktiivin säännök-
siä. Tätä tarkoitusta varten kaatopaikan omistajia tai hoitajia
pidetään 8 artiklassa tarkoitettuina haltijoina.
                                                                                Asian C-120/01 ( 1) poistaminen rekisteristä
Italian tasavalta ei ole toteuttanut tarvittavia toimia, jotta                                    (2002/C 305/35)
Rodanon kaatopaikalle vietyjen jätteiden haltija antaisi jätteet
yksityisen tai julkisen jätteenkeräilijän tai sellaisen yrityksen
käsiteltäväksi, joka suorittaa liitteessä II A tai II B tarkoitettuja
toimia. Näin ollen se ei ole noudattanut sille direktiivin
8 artiklan mukaan kuuluvia velvoitteita.                                  Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 9.9.2002
                                                                          antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                          tu asia C-120/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                          Irlanti.
( 1) EYVL L 194, 25.7.1975, s. 39.
( 2) EYVL L 78, 26.3.1991, s. 32.
                                                                          (1 ) EYVL C 150, 19.5.2001.


title: Asia T-569/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.4.2017 – OU v. komissio (Henkilöstö — Sopimussuhteiset toimihenkilöt — Kurinpitomenettely — Tehtävistä pidättäminen — Palkan pidätys — Varoitus — Takaisinmaksu — Henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevan 24 artiklan 4 kohta)

text:
               19.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/26

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.4.2017 – OU v. komissio
   (Asia T-569/16) (1)

   ((Henkilöstö - Sopimussuhteiset toimihenkilöt - Kurinpitomenettely - Tehtävistä pidättäminen - Palkan pidätys - Varoitus - Takaisinmaksu - Henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevan 24 artiklan 4 kohta))
   (2017/C 195/37)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: OU (edustajat: asianajajat J.-N. Louis ja N. de Montigny)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Ehrbar ja F. Simonetti)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 270 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan yhtäältä kumoamaan 13.3.2015 tehty komission päätös, jolla on hylätty kantajan vaatimus hänen palkastaan 15.1.2007 lähtien kuuden kuukauden ajalta pidätettyjen määrien takaisinmaksusta, ja vaaditaan toisaalta näiden määrien takaisinmaksua korkoineen

      Tuomiolauselma

               1)

               Kumotaan 13.3.2015 tehty päätös, jolla Euroopan komissio on hylännyt OU:n vaatimuksen siitä, että hänelle maksetaan takaisin hänen palkastaan 14.12.2006 tehdyn päätöksen nojalla pidätetyt määrät.

               2)

               Komissio velvoitetaan maksamaan takaisin OU:lle hänen palkastaan 14.12.2006 tehdyn päätöksen nojalla pidätetyt määrät.

               3)

               Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 211, 13.6.2016 (asia on alkujaan rekisteröity Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa asianumerolla F-141/15, ja siirretty Euroopan unionin yleiseen tuomioistuimeen 1.9.2016).


title: Asia T-813/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.11.2015 – Liu v. SMHV – DSN Marketing (kannettavan tietokoneen suojakotelo) (Yhteisömalli — Mitättömyysmenettely — Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity yhteisömalli, joka esittää kannattavan tietokoneen suojakoteloa — Aiemmat identtiset yhteisömallit — Mitättömyysperusteet — Asetuksen (EY) N:o 6/2002 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu mallin uutuuden puuttuminen — Aiempien yhteisömallien julkistaminen ennen etuoikeuspäivää — Asetuksen (EY) N:o 6/2002 7 artiklan 1 ja 2 kohta)

text:
               11.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 7/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.11.2015 – Liu v. SMHV – DSN Marketing (kannettavan tietokoneen suojakotelo)
   (Asia T-813/14) (1)

   ((Yhteisömalli - Mitättömyysmenettely - Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity yhteisömalli, joka esittää kannattavan tietokoneen suojakoteloa - Aiemmat identtiset yhteisömallit - Mitättömyysperusteet - Asetuksen (EY) N:o 6/2002 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu mallin uutuuden puuttuminen - Aiempien yhteisömallien julkistaminen ennen etuoikeuspäivää - Asetuksen (EY) N:o 6/2002 7 artiklan 1 ja 2 kohta))
   (2016/C 007/38)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Min Liu (Kanton, Kiina) (edustajat: aluksi asianajajat R. Bailly, S. Zhang ja Y. Zhang, sitten Y. Zhang)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: DSN Marketing Ltd (Crawley, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n kolmannen valituslautakunnan 7.10.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 1864/2013-3), joka koskee DSN Marketing Ltd:n ja Min Liun välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Min Liu velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 65, 23.2.2015.


title: Asia T-228/17: Kanne 19.4.2017 – Zhejiang Jndia Pipeline Industry v. komissio

text:
               19.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/35

         Kanne 19.4.2017 – Zhejiang Jndia Pipeline Industry v. komissio
   (Asia T-228/17)
   (2017/C 195/49)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Zhejiang Jndia Pipeline Industry Co. Ltd (Wenzhou, Kiina) (edustaja: asianajaja S. Hirsbrunner)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta ja Taiwanista peräisin olevien ruostumattomasta teräksestä valmistettujen viimeisteltyjen tai viimeistelemättömien tyssähitsauksessa käytettävien putkien liitososien tuonnissa 26.1.2017 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/141 (EUVL 2017, L 22, s. 14) kantajaa koskevilta osin

               —

               velvoittamaan komission ja komission tueksi asiassa mahdollisesti hyväksyttävän kunkin väliintulijan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan komissio teki useita ilmeisiä arviointivirheitä katsoessaan, että ruostumattomasta teräksestä valmistettujen tyssähitsauksessa käytettävien putkien liitososien (jäljempänä kyseessä olevat liitososat) yhdysvaltalaiset ja eurooppalaiset standardit ovat keskenään vaihdettavissa.

                           —

                           Komissio ei noudattanut velvollisuuttaan arvioida merkityksellistä näyttöä puolueettomasti siltä osin kuin useat riidanalaisessa asetuksessa esitetyt tosiseikkoja koskevat lausumat keskinäisestä vaihdettavuudesta ovat joko virheellisiä ja ristiriitaisia tai harhaanjohtavia. Erityisesti väite, jonka mukaan ainoa yhteistyössä toiminut tuoja jätti esittämättä merkityksellistä näyttöä, on virheellinen.

                           —

                           Komissio oletti virheellisesti, että kyseessä olevat liitososat on sertifioitu sekä eurooppalaisten että yhdysvaltalaisten standardien mukaisesti. Se tukeutui yksinomaan valituksen tekijöiden perusteettomiin viime hetken väitteisiin, jotka on esitetty ensimmäisen kerran vasta itse riidanalaisessa asetuksessa.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan komissio teki ilmeisen arviointivirheen ja jätti esittämättä riittävät perustelut normaaliarvon oikaisun osalta sekä esitti keskenään ristiriitaisia argumentteja.

                           —

                           Komissio tukeutui virheellisesti Euroopan unionin tuotannonalan kustannus- ja valmistustietoihin määrittääkseen asianmukaisen oikaisujen tason. Se hylkäsi Kiinan markkinatietoihin perustuneen oikaisuehdotuksen syistä, joita se ei perustellut.

                           —

                           Riidanalaisessa asetuksessa rikottiin tältä osin perusasetuksen 20 artiklaa ja SEUT 296 artiklaa, ja lisäksi sitä ei ole perusteltu riittävästi.

               3)

               Kolmas kanneperuste, jonka mukaan tarkasteltavan ajanjakson määrittämisessä on tehty ilmeinen arviointivirhe.

                           —

                           Komissio toimi mielivaltaisesti jättäessään tarkastelematta vaihtoehtoista ajanjaksoa, vaikka sillä olisi aikaisemman tutkinnan johdosta ollut hallussaan merkitykselliset tiedot.

               4)

               Neljäs kanneperuste, jonka mukaan riidanalaiseen asetukseen johtaneessa menettelyssä ei noudatettu unionin oikeuden yleisiä periaatteita, kuten hyvän hallinnon, avoimuuden ja kantajan puolustautumisoikeuksien periaatteita.

                           —

                           Komissio jätti toimittamatta kantajalle ”käytettävissä olevat tiedot” ajoissa alustavien päätelmien jälkeen. Kun komissio lopulta ilmoitti kyseiset tiedot yhdessä kaikkien muiden tietojen kanssa ensimmäistä kertaa lopullisissa päätelmissä, se ei antanut kantajalle riittävästi aikaa merkityksellisen arvioinnin tekemiseen.

                           —

                           Se loukkasi kantajan puolustautumisoikeuksia jättäessään antamatta tälle tilaisuutta kommentoida keskeisiä päätelmiä, jotka perustuivat valituksen tekijän viime hetken tarkistamattomiin väitteisiin, jotka on esitetty ensimmäisen kerran vasta riidanalaisessa asetuksessa.

               5)

               Viides kanneperuste, jonka mukaan 26.1.2017 annetussa riidanalaisessa asetuksessa virheellisesti vahvistetaan kantajaan sovellettava polkumyyntitulli perusasetuksen säännösten mukaisesti, joissa käytetään poikkeuksellista vertailumaamenetelmää Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan tuonnin normaaliarvon laskemiseksi, vaikka Euroopan unionin oikeus soveltaa tällaista poikkeuksellista kohtelua päättyi 11.12.2016.

                           —

                           Euroopan unioni on sitoutunut noudattamaan Kiinan liittymistä WTO:hon koskevan pöytäkirjan erityisiä ehtoja neuvoston päätöksessä, jossa kyseinen liittyminen hyväksytään. Euroopan unionin toimielimenä komission on toimivaltaansa käyttäessään noudatettava unionin tekemiä kansainvälisiä sitoumuksia.

                           —

                           Riidanalainen asetus ei myöskään sovi yhteen unionin sen velvollisuuden kanssa, jonka mukaan sen on tulkittava polkumyynnin vastaisia sääntöjään kansainvälisen oikeuden mukaisesti erityisesti silloin, kun sen säännöksillä on nimenomaisesti tarkoitus toteuttaa unionin tekemää kansainvälistä sopimusta.


title: Asian T-23/97 poistaminen rekisteristä

text:
C 387/26               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    20.12.97
kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan           Kantaja väittää lisäksi, että kanteen kohteena olevilla pää
kotipaikka on Bryssel, edustajina ovat asianajajat Marc            töksillä loukataan luottamuksensuojan periaatetta ja että
Dallemagne ja Carlo Locchi, Bryssel, ja prosessiosoite             niihin liittyy harkintavallan väärinkäyttö.
Luxemburgissa on 85 rue du Prince Royal .
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuin
                                                                            Asian T-396/94 (') poistaminen rekisteristä
— kumoaa                                                                                ( 97/C 387/48 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
     — komission päätöksen, jolla se kumosi ilmoituksen
         KOM/151/94;
                                                                   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                   tuimen laajennetun ensimmäisen jaoston puheenjohtajan
     — ilmoituksen KOM/062/97;                                     3.11.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste
                                                                   ristä on poistettu asia T-396/94, Centrale Bevverkingseen
                                                                   heid ( CBE ) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
     — 24.7.1997 tehdyn komission päätöksen nro 4732,
         jolla se hylkäsi valituksen ja joka annettiin kanta
         jalle tiedoksi 30.7.1997;                                 (M EYVL C 392, 31.12.1994 .
— velvoittaa vastaajan
     — maksamaan kantajalle hänen palkkansa ja sen pal                      Asian T-23/97 ( ) poistaminen rekisteristä
         kan välisen erotuksen, jota on perusteettomasti
         maksettu riidanalaiseen virkaan nimitetylle haki                                   ( 97/C 387/49 )
         jalle, korvauksena aineettomasta vahingosta, joka
         aiheutui kyseisestä lainvastaisesta nimityksestä;                         (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
     — maksamaan kantajalle hänen nykyisen palkkansa                Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
         ja sen palkan välisen erotuksen, jota hän olisi saa      tuimen laajennetun toisen jaoston puheenjohtajan
         nut palkkaluokassa A 3 28.4.1995 lukien, kor              3.11.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste
         vauksena hänen kärsimästään aineellisesta vahin           ristä on poistettu asia T-23/97, AEVP ( Associa^äo das
         gosta; ja                                                  Empresas de Vinho do Porto ) vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                    komissio .
     — korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                    (') EYVL C 131 , 26.4.1997.
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
 Kantaja riitauttaa vastaajan päätökset, jotka se teki ensim
 mäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-21/96,                          Asian T-87/97 (') poistaminen rekisteristä
 Giannini vastaan komissio, 19.3.1997 antaman tuomion                                         ( 97/C 387/50 )
 seurauksena ja joilla se kumosi avointa virkaa koskevan
 ilmoituksen KOM/151 /94, joka koski yksikön " Tekstiili
 alan sopimusten neuvottelut ja hallinto; jalkineet; muut "                         (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
 ( PO I/D/I ) päällikön viran täyttämistä, ja julkaisi uuden
 samaa virkaa koskevan ilmoituksen KOM/062/97 .
                                                                    Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                    tuimen ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 3.11.1997
                                                                    antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
 Kantajan mukaan vastaajan väitteet, joilla se on perustel         poistettu asia T-87/97, Gustaaf van Dyck vastaan
 lut samaa virkaa koskevan ilmoituksen uudelleen muotoi            Euroopan yhteisöjen komissio .
 lua, ovat epätäsmällisiä, ja kantaja korostaa, että on
 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antaman tuo
                                                                    (■) EYVL C 166 , 31.5.1997.
 mion tarkoituksen vastaista vapautua muotovirheestä
 toteuttamalla toimenpide, joka on muotoilultaan uusi,
 mutta jossa on samat virheet.


title: Asia C-93/15 P: Unionin tuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 15.10.2015 – Valittajina Banco Privado Português SA (selvitystilassa) ja Massa Insolvente do Banco Privado Português SA (selvitystilassa) sekä muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Valtiontuki, jonka Portugalin tasavalta on toteuttanut myöntämällä rahoituslaitokselle lainaan liittyvän valtiontakauksen — Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi — SEUT 107 artiklan 1 kohta — SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohta — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat ja joka on selvästi perusteeton

text:
               21.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 429/7

         Unionin tuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 15.10.2015 – Valittajina Banco Privado Português SA (selvitystilassa) ja Massa Insolvente do Banco Privado Português SA (selvitystilassa) sekä muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-93/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Valtiontuki, jonka Portugalin tasavalta on toteuttanut myöntämällä rahoituslaitokselle lainaan liittyvän valtiontakauksen - Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi - SEUT 107 artiklan 1 kohta - SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohta - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat ja joka on selvästi perusteeton)
   (2015/C 429/09)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Valittajat: Banco Privado Português SA (selvitystilassa) ja Massa Insolvente do Banco Privado Português SA (selvitystilassa) (edustajat: advogada M. Ferreira Santos ja advogada R. Leandro Vasconcelos)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: M. França ja L. Flynn)

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Banco Privado Português SA ja Massa Insolvente do Banco Privado Português SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 127, 20.4.2015.


title: Espanjan kuningaskunnan 14.7.1998 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia C-255/98)

text:
C 278/24                FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      5.9.98
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                 Ð velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
                                                                         denkäyntikulut.
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Komissio katsoo, että edellä mainitussa oikeuskäytännössä
kehitetyt periaatteet soveltuvat sellaisiin ammatteihin ja
olosuhteisiin, jotka kuuluvat ºyleistä järjestelmää koske-          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
vien direktiivienº tai ºalakohtaisten direktiivienº sovelta-        samat kuin asiassa C-250/98 (2); direktiivin täytäntöönpa-
misalaan, mutta joissa ei täytetä kyseisissä direktiiveissä         nolle varattu määräaika päättyi 1.2.1997.
tunnustamiselle asetettuja edellytyksiä. Vaikka tutkintoto-
distusten vastavuoroisesta tunnustamisesta annettua direk-          (1) EYVL L 196, 7.8.1996, s. 8.
tiiviä ei sovellettaisi, jäsenvaltioiden on varmistettava siir-     (2) Katso tämän virallisen lehden sivu 22.
totyöläisten vapaa liikkuvuus, olivatpa he työntekijöitä tai
itsenäisiä ammatinharjoittajia. Olisi aivan epäjohdonmu-
kaista, jos vastavuoroista tunnustamista koskeva direktiivi
rajoittaisi vapaata sijoittautumisoikeutta vieden työnteki-
jältä, jolla on tutkintotodistus, joka ei täytä tässä direktii-
vissä asetettuja edellytyksiä, mahdollisuuden vedota asian
Vlassopoulou oikeuskäytäntöön, vaikka kyseisellä työnte-            Oberster Gerichtshofin 30.6.1998 tekemällään päätöksellä
kijällä olisi direktiivin puuttuessa ollut siihen mahdolli-         esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Schutzverband
suus.                                                               gegen unlauteren Wettbewerb vastaan TK-Heimdienst Sass
                                                                                GmbH
                                                                                (Asia C-254/98)
(1) Asia 222/86, tuomio 15.10.1987, Kok. 1987, s. 4097.
(2) Asia C-340/89, tuomio 7.5.1991, Kok. 1991, s. I-2357.                                     (98/C 278/43)
                                                                    Oberster Gerichtshof on pyytänyt 30.6.1998 tekemällään
                                                                    päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuo-
                                                                    mioistuimen kirjaamoon 13.7.1998, Euroopan yhteisöjen
                                                                    tuomioistuimelta asiassa Schutzverband gegen unlauteren
                                                                    Wettbewerb vastaan TK-Heimdienst Sass GmbH ennakko-
                                                                    ratkaisua seuraavaan kysymykseen:
Euroopan yhteisöjen komission 10.7.1998 Belgian kunin-
              gaskuntaa vastaan nostama kanne
                                                                    Onko EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan kanssa risti-
                         (Asia C-253/98)                            riidassa sellainen kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan
                                                                    leipurit, lihakauppiaat ja elintarvikkeiden vähittäiskaupan
                          (98/C 278/42)                             harjoittajat saavat tarjota myytäviksi sellaisia tuotteita,
                                                                    joiden kaupan pitämiseen heillä on elinkeinonsa harjoitta-
                                                                    misen oikeuteensa perustuva lupa, myyntipisteestä toiseen
                                                                    tai ovelta ovelle kiertävän kauppiaan avulla ainoastaan sil-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 10.7.1998 kan-             loin, kun heillä on myös kiinteä toimipaikka tällaisten
teen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa Belgian kunin-            tuotteiden myyntiä varten joko sillä hallintoalueella (Ver-
gaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudelli-            waltungsbezirk), jolla kiertävää kauppaa harjoitetaan, tai
nen neuvonantaja Franck Benyon ja oikeudellisen yksikön             jossakin tähän hallintoalueeseen rajoittuvassa kunnassa
virkamies Bernard Mongin, prosessiosoite Luxemburgissa              (Gemeinde); puheena olevan kansallisen lainsäädännön
on c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirch-               mukaan myyntipisteestä toiseen tai ovelta ovelle kiertä-
berg.                                                               vässä kaupassa saadaan lisäksi tarjota myytäväksi vain sel-
                                                                    laisia tuotteita, joita pidetään kaupan myös näissä kiin-
                                                                    teissä toimipisteissä.
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo-
mioistuin
                                                                    Espanjan kuningaskunnan 14.7.1998 Euroopan yhteisöjen
Ð toteaa, ettei Belgian kuningaskunta ole noudattanut                             komissiota vastaan nostama kanne
     yhteisen mallin laatimisesta satamavalvontaa suoritta-
                                                                                (Asia C-255/98)
     vien tarkastajien henkilötodistusta varten 25 päivänä
     kesäkuuta 1996 annetun komission direktiivin 96/40/                                      (98/C 278/44)
     EY (1) 2 artiklan ja EY:n perustamissopimuksen mukai-
     sia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen
     direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuk-         Espanjan kuningaskunta on nostanut 14.7.1998 kanteen
     sia ja hallinnollisia määräyksiä tai ilmoittanut näistä        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa Euroopan yhteisö-
     toimenpiteistä säädetyssä määräajassa,                         jen komissiota vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat valtion-
 ---pagebreak--- 5.9.98                  FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 278/25
asiamies Santiago Ortiz Vaamonde, prosessiosoite Luxem-              Euroopan yhteisöjen komission 15.7.1998 Ranskan tasa-
burgissa on Espanjan suurlähetystö, 4Ð6 boulevard E.                                  valtaa vastaan nostama kanne
Servais.
                                                                                (Asia C-256/98)
                                                                                (98/C 278/45)
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                     Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 15.7.1998 kan-
Ð kumoaa Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahas-                  teen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa Ranskan tasa-
      ton (EMOTR) tukiosastosta varainhoitovuonna 1997               valtaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen
      rahoitettuja menoja koskevien jäsenvaltioiden tilien           yksikön virkamies Paolo Stancanelli ja oikeudellisessa yksi-
      tarkastamisesta ja hyväksymisestä 29 päivänä huhti-            kössä toimiva kansallinen virkamies Olivier Couvert-Cas-
      kuuta 1998 tehdyn komission päätöksen 98/324/EY (1)            teÂra, prosessiosoite Luxemburgissa on c/o Carlos Gómez
      Espanjaa koskevan rahoitusta koskevan korjauksen               de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
      osalta;
                                                                     Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo-
Ð velvoittaa vastaajana olevan toimielimen korvaamaan                mioistuin
      oikeudenkäyntikulut.
                                                                     Ð toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut luon-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       totyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasvis-
                                                                          ton suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun
                                                                          neuvoston direktiivin 92/43/ETY (1) ja perustamissopi-
Ð Olennaisen menettelymääräyksen rikkominen ja perus-                     muksen 189 artiklan kolmannen kohdan mukaisia vel-
      telujen puuttuminen                                                 voitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin
                                                                          noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallin-
                                                                          nollisia määräyksiä laiminlyöden siten kyseisen direk-
      Riidanalaiseen päätökseen ei voi sisältyä rahoitusta                tiivin 6 artiklan noudattamiseksi tarpeelliset toimenpi-
      koskevaa korjausta, sillä se on tehty tilien tarkastami-            teet;
      sen ja hyväksymisen yhteydessä (neuvoston asetuksen
      (ETY) N:o 729/70 (2) 5 artiklan 2 kohdan b alakohta)
      eikä yhteisörahoituksen ulkopuolelle jätettävistä              Ð velvoittaa Ranskan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      menoista päättämisen yhteydessä (asetuksen (ETY)
      N:o 729/70 5 artiklan 2 kohdan c alakohta). Ainoas-
      taan viimeksi mainittu vaihe on asianmukainen ajan-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      kohta tarkastaa, vastaavatko menot yhteisön oikeus-
      sääntöjä. Tilinpäätöksen yhteydessä tehty rahoitusta
      koskeva korjaus on mitätön, koska komission asetuk-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
      sessa (EY) N:o 1663/95 (3) säädettyä tilien tarkasta-          samat kuin asiassa C-250/98 (2); direktiivin 23 artiklassa
      mista ja hyväksymistä koskevaa menettelyä ei ole nou-          täytäntöönpanolle säädetty määräaika päättyi 5.6.1994.
      datettu. Lisäksi olosuhteet, joiden vuoksi komissio on
      epäillyt tietyn menoerän oikeellisuutta, ovat voineet          (1) EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7.
      olla ainoastaan Espanjan kuningaskunnan tiedossa,              (2) Katso tämän virallisen lehden sivu 22.
      mutta sille ei ole ilmoitettu syitä, joiden vuoksi komis-
      sio on hylännyt Espanjan kuningaskunnan selvitykset.
Ð Sovellettavan yhteisön oikeuden rikkominen
                                                                     Arnaldo Lucaccionin 15.7.1998 tekemä valitus Euroopan
      Espanjan viranomaisten tekemä laskelma on asianmu-             yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
      kainen ja siinä noudatetaan sovellettavia komission            toisen jaoston asiassa T-165/95, Arnaldo Lucaccioni vas-
      asetuksia (EY) N:o 150/95 (4), (EY) N:o 157/95 (5) ja          taan Euroopan yhteisöjen komissio, 14.5.1998 antamasta
      (EY) N:o 158/95 (6).                                                                       tuomiosta
                                                                                (Asia C-257/98 P)
(1 ) EYVL   L 141, 13.5.1998, s. 38.
(2 ) EYVL   L 94, 28.4.1970, s. 13.                                                            (98/C 278/46)
(3 ) EYVL   L 158, 8.7.1995, s. 6.
(4 ) EYVL   L 22, 31.1.1995, s. 1.
(5 ) EYVL   L 24, 1.2.1995, s. 1.
(6 ) EYVL   L 24, 1.2.1995, s. 4.                                    Arnaldo Lucaccioni on valittanut 15.7.1998 Euroopan
                                                                     yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim-
                                                                     mäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston asiassa
                                                                     T-165/95, Arnaldo Lucaccioni v. Euroopan yhteisöjen


title: Asia C-396/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale ordinario di Bari (Italia) on esittänyt 12.10.2009 — Interedil Srl, selvitystilassa oleva yhtiö v. Fallimento Interedil Srl ja Banca Intesa Gestione Crediti Spa

text:
               19.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 312/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale ordinario di Bari (Italia) on esittänyt 12.10.2009 — Interedil Srl, selvitystilassa oleva yhtiö v. Fallimento Interedil Srl ja Banca Intesa Gestione Crediti Spa
   (Asia C-396/09)
   2009/C 312/35
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale ordinario di Bari

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Interedil Srl, selvitystilassa oleva yhtiö

      Vastaajat: Fallimento Interedil Srl ja Banca Intesa Gestione Crediti Spa

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetuksen (EY) N:o 1346/2000 (1) 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua käsitettä ”velallisen pääintressien keskus” tulkittava yhteisön oikeussääntöjen vai kansallisten oikeussääntöjen mukaisesti ja jos tulkinta on suoritettava yhteisön oikeussääntöjen mukaisesti, mistä osista tämä käsite muodostuu ja mitä on pidettävä ratkaisevina tekijöinä pääintressien keskusta yksilöitäessä?

               2)

               Onko asetuksen (EY) N:o 1346/2000 3 artiklan 1 kohdassa säädetty olettama, jonka mukaan yhtiön pääintressien keskuksen katsotaan sijaitsevan siinä valtiossa, jossa sillä on sääntömääräinen kotipaikka, jollei muuta näytetä, kumottavissa sillä perusteella, että liiketoimintaa on todettu todellisuudessa harjoitettavan muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa on yhtiön sääntömääräinen kotipaikka, vai edellyttääkö tämän olettaman kumoaminen sitä, että on voitu todeta, että yhtiö ei ole harjoittanut minkäänlaista liiketoimintaa siinä valtiossa, jossa on sen sääntömääräinen kotipaikka?

               3)

               Voidaanko sitä, että yhtiöllä on muussa kuin siinä valtiossa, jossa on sen sääntömääräinen kotipaikka, kiinteää omaisuutta ja että velallisena oleva yhtiö on tehnyt muiden yhtiöiden kanssa kahta hotellikompleksia koskevan vuokrasopimuksen ja sopimuksen rahalaitoksen kanssa, pitää tekijöinä, joiden perusteella asetuksen (EY) N:o 1346/2000 3 artiklassa tarkoitettu yhtiön sääntömääräisen kotipaikan olettama saadaan kumotuksi ja voidaanko jo niiden perusteella katsoa, että yhtiöllä on asetuksen N:o 1346/2000 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu toimipaikka tässä valtiossa?

               4)

               Onko siinä tapauksessa, että Corte di cassazionen määräys nro 10606/20005 toimivallasta perustuu eri tulkintaan asetuksen (EY) N:o 1346/2000 3 artiklasta kuin se, jonka yhteisöjen tuomioistuin on omaksunut, siviiliprosessilain 382 §, jonka perusteella Corte di cassazione tekee toimivaltaa koskevat lopulliset ja sitovat ratkaisunsa, esteenä tämän yhteisön oikeussäännön soveltamiselle, sellaisena kuin yhteisöjen tuomioistuin on sitä tulkinnut?

      (1)  EYVL L 160, s. 1.


title: Asia C-446/04: High Court of Justice (England & Wales) Chancery Divisionin 13.10.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Test Claimants in the FII Group Litigation vastaan Commissioners of Inland Revenue

text:
               8.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/26

         High Court of Justice (England & Wales) Chancery Divisionin 13.10.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Test Claimants in the FII Group Litigation vastaan Commissioners of Inland Revenue
   (Asia C-446/04)
   (2005/C 6/51)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division, on pyytänyt 13.10.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 22.10.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Test Claimants in the FII Group Litigation vastaan Commissioners of Inland Revenue seuraaviin kysymyksiin:

               1.

               Onko EY 43 tai EY 56 artiklan vastaista, että jäsenvaltio pitää voimassa ja soveltaa säännöksiä, joiden nojalla yhtiöverosta vapautetaan osingot, jotka yhtiö, jonka verotuksellinen kotipaikka on tässä jäsenvaltiossa (kotimainen yhtiö), saa muilta kotimaisilta yhtiöiltä, ja joiden nojalla osingoista, jotka kotimainen yhtiö saa yhtiöiltä, joiden verotuksellinen kotipaikka on muissa jäsenvaltioissa (ulkomaiset yhtiöt), kannetaan yhtiöveroa (sen jälkeen kun kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi on myönnetty vähennys kyseisistä osingoista mahdollisesti maksettavasta lähdeverosta ja tietyin edellytyksin niistä veroista, jotka ulkomaiset yhtiöt ovat maksaneet voitoistaan siinä valtiossa, jossa niillä on verotuksellinen kotipaikka)?

               2.

               Kun jäsenvaltion järjestelmässä tietyissä tilanteissa peritään yhtiöveroennakkoa osingoista, jotka kotimainen yhtiö jakaa osakkeenomistajilleen, ja myönnetään näistä osingoista yhtiöveron hyvitys kotimaisille osakkeenomistajille, onko EY 43 tai EY 56 artiklan tai neuvoston direktiivin 90/435/ETY (1) 4 artiklan 1 kohdan tai 6 artiklan vastaista, että jäsenvaltio pitää voimassa ja soveltaa säännöksiä, joiden nojalla kotimainen yhtiö voi jakaa osinkoja osakkeenomistajilleen joutumatta maksamaan yhtiöveroennakkoa sikäli kuin se on saanut osinkoja yhtiöiltä, joiden verotuksellinen kotipaikka on kyseisessä jäsenvaltiossa, (joko suoraan tai muiden sellaisten yhtiöiden välityksellä, joiden verotuksellinen kotipaikka on kyseisessä jäsenvaltiossa), mutta joiden nojalla kotimainen yhtiö ei voi jakaa osinkoja osakkeenomistajilleen joutumatta maksamaan yhtiöveroennakkoa sikäli kuin se on saanut osinkoja ulkomaisilta yhtiöiltä?

               3.

               Onko edellä toisessa kysymyksessä mainittujen yhteisön oikeuden säännösten ja määräysten vastaista, että jäsenvaltio pitää voimassa ja soveltaa säännöksiä, joissa säädetään, että maksettu yhtiöveroennakko voidaan vähentää yhtiöverosta, joka osinkoa jakavan yhtiön ja niiden muiden konsernin yhtiöiden, joiden verotuksellinen kotipaikka on kyseisessä jäsenvaltiossa, on maksettava voitoistaan kyseisessä jäsenvaltiossa,

                           a.

                           mutta joissa ei säädetä minkäänlaisesta maksetun yhtiöveroennakon vähennyksestä tai jostakin vastaavasta hyvityksestä (kuten yhtiöveroennakon palautuksesta) sellaisten voittojen osalta, jotka ulkomaiset konsernin yhtiöt ovat tehneet joko kyseisessä jäsenvaltiossa tai muissa jäsenvaltioissa, ja/tai

                           b.

                           joiden nojalla vähennykset, jotka kotimainen yhtiö mahdollisesti saa kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi, alentavat sitä maksettavaa yhtiöveroa, josta maksettu yhtiöveroennakko voidaan vähentää?

               4.

               Kun jäsenvaltiossa on voimassa säännöksiä, joiden nojalla kotimaiset yhtiöt voivat tietyissä tilanteissa niin valitessaan saada takaisin osakkeenomistajilleen jakamistaan osingoista maksamansa yhtiöveroennakon sikäli kuin kotimaiset yhtiöt ovat saaneet osingot ulkomaisilta yhtiöiltä (mukaan lukien tässä tarkoituksessa yhtiöt, joiden verotuksellinen kotipaikka on kolmansissa maissa), onko EY 43 tai EY 56 artiklan tai neuvoston direktiivin 90/435/ETY 4 artiklan 1 kohdan tai 6 artiklan vastaista, että kyseisten säännösten nojalla

                           a.

                           kotimaisten yhtiöiden on maksettava yhtiöveroennakko ja vaadittava myöhemmin sen palauttamista; ja

                           b.

                           kotimaisten yhtiöiden osakkeenomistajat eivät voi saada yhtiöveron hyvitystä, jonka ne olisivat saaneet sellaiselta kotimaiselta yhtiöltä saamastaan osingosta, joka ei itse ollut saanut osinkoja ulkomaisilta yhtiöiltä?

               5.

               Kun jäsenvaltio on antanut ensimmäisessä ja toisessa kysymyksessä kuvaillut säännökset ennen 31.12.1993 ja kun se on tämän ajankohdan jälkeen antanut neljännessä kysymyksessä kuvaillut säännökset ja jos nämä jälkimmäiset säännökset ovat EY:n perustamissopimuksen 56 artiklassa kielletty rajoitus, onko tätä rajoitusta pidettävä sellaisena uutena rajoituksena, jota ei vielä ollut olemassa 31.12.1993?

               6.

               Mikäli jokin ensimmäisessä, toisessa, kolmannessa, neljännessä tai viidennessä kysymyksessä kuvatuista säännöksistä on vastoin jotakin näissä kysymyksissä mainituista yhteisön säännöksistä ja määräyksistä ja kun kotimainen yhtiö tai saman konsernin muut yhtiöt esittävät kyseisten rikkomisten osalta seuraavia vaatimuksia:

                           (i)

                           vaatimus palauttaa yhtiövero, joka on ensimmäisessä kysymyksessä kuvatussa tilanteessa kannettu lainvastaisesti;

                           (ii)

                           vaatimus myöntää ne vähennykset, joita on haettu sellaisesta yhtiöverosta, joka on ensimmäisessä kysymyksessä kuvatussa tilanteessa kannettu lainvastaisesti, (tai vaatimus korvata tällaisten vähennysten myöntämättä jättäminen);

                           (iii)

                           vaatimus palauttaa (tai korvata) yhtiöveroennakko, jota ei yhtiön maksettavana olleesta yhtiöverosta voitu vähentää tai muulla tavalla hyvittää ja jota ei olisi maksettu (tai joka olisi hyvitetty), mikäli yhteisön säännöksiä ja määräyksiä ei olisi rikottu;

                           (iv)

                           vaatimus, joka perustuu sen tilanteen osalta, että yhtiöveroennakko on vähennetty yhtiöverosta, siihen, että kyseessä olevaa rahamäärää ei ole voitu käyttää yhtiöveroennakon maksamisen ja kyseisen vähennyksen välisenä aikana;

                           (v)

                           vaatimus palauttaa yhtiön tai konsernin toisen yhtiön maksama yhtiövero, kun jokin näistä yhtiöistä tuli yhtiöverovelvolliseksi luopuessaan muista vähennyksistä voidakseen vähentää maksettavanaan olleen yhtiöveroennakon maksettavanaan olleesta yhtiöverosta (jolloin yhtiöveroennakon vähentämiselle asetettujen rajoitusten takia yhtiöverosta on maksettava jäännösveroa);

                           (vi)

                           vaatimus, joka perustuu siihen, että kyseessä olevaa rahamäärää ei ole voitu käyttää, koska yhtiövero on maksettu tavanomaista aikaisemmin, tai vaatimus vähennyksistä, jotka jäivät edellä alakohdassa (v) kuvatussa tilanteessa saamatta;

                           (vii)

                           kotimaisen yhtiön esittämä vaatimus maksaa (tai korvata) yhtiöveroennakon ylijäämä, jonka kyseinen yhtiö on luovuttanut toiselle konsernin yhtiölle ja joka jäi vähentämättä, kun tämä toinen yhtiö myytiin, pilkottiin tai asetettiin selvitystilaan;

                           (viii)

                           vaatimus, joka perustuu sen tilanteen osalta, että yhtiöveroennakko on maksettu mutta myöhemmin vaadittu palautettavaksi neljännessä kysymyksessä kuvailtujen säännösten ja määräysten nojalla, siihen, että kyseessä olevaa rahamäärää ei ole voitu käyttää yhtiöveroennakon maksamisen ja sen päivän, jona sitä vaadittiin palautettavaksi, välisenä aikana;

                           (ix)

                           vaatimus korvauksesta, kun kotimainen yhtiö päätti vaatia yhtiöveroennakon palauttamista neljännessä kysymyksessä kuvailun järjestelmän nojalla ja hyvitti osakkeenomistajilleen sen, etteivät nämä voineet saada yhtiöveron hyvitystä, korottamalla osingon määrää,

                     onko kutakin edellä esitettyä vaatimusta pidettävä

                           aiheettomasti perittyjen summien palauttamisvaatimuksena, joka seuraa edellä mainittujen yhteisön säännösten ja määräysten rikkomisesta ja liittyy siihen; vai

                           sellaisena hyvitys- tai vahingonkorvausvaatimuksena, joiden osalta yhdistetyissä asioissa C-46/93 ja C-48/93, Brasserie du Pêcheur ja Factortame, 5.3.1996 annetussa tuomiossa asetettujen edellytysten on täytyttävä; vai

                           vaatimuksena maksaa sellainen rahamäärä, joka vastaa perusteettomasti evättyä etua?

               7.

               Mikäli johonkin kuudennen kysymyksen osaan vastataan siten, että kyse on vaatimuksesta maksaa sellainen rahamäärä, joka vastaa perusteettomasti evättyä etua,

                           (a)

                           seuraako tällainen vaatimus edellä mainituissa yhteisön säännöksissä ja määräyksissä myönnetystä oikeudesta ja liittyykö se tähän oikeuteen; vai

                           (b)

                           onko yhdistetyissä asioissa C-46/93 ja C-48/93, Brasserie du Pêcheur ja Factortame, 5.3.1996 annetussa tuomiossa vahingonkorvauksille asetettujen edellytysten täytyttävä, vai

                           (c)

                           onko joidenkin muiden edellytysten täytyttävä?

               8.

               Vaikuttaako kuudenteen tai seitsemänteen kysymykseen annettaviin vastauksiin se, esitetäänkö kuudennessa kysymyksessä mainitut vaatimukset kansallisen oikeuden nojalla palautusvaatimuksina vai esitetäänkö ne tai onko ne esitettävä vahingonkorvausvaatimuksina?

               9.

               Millaisia ohjeita yhteisöjen tuomioistuin katsoo tarpeelliseksi antaa käsiteltävänä olevassa asiassa siitä, mitä seikkoja kansallisen tuomioistuimen olisi otettava huomioon selvittäessään, onko kyse yhdistetyissä asioissa C-46/93 ja C-48/93, Brasserie du Pêcheur ja Factortame, annetussa tuomiossa tarkoitetusta riittävän ilmeisestä rikkomisesta, ja selvittäessään erityisesti sitä, onko rikkominen anteeksiannettava, kun otetaan huomioon merkityksellisten yhteisön säännösten ja määräysten tulkintaa koskeva yhteisöjen tuomioistuimen tämänhetkinen oikeuskäytäntö, tai selvittäessään sitä, onko tietyssä tapauksessa olemassa sellainen riittävä syy-yhteys, jota voidaan pitää kyseisessä tuomiossa tarkoitettuna ”välittömänä syy-yhteytenä”?

      (1)  Eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23 päivänä heinäkuuta 1990 annettu neuvoston direktiivi 90/435/ETY (EYVL L 225, 20.8.1990, s. 6).