title: Asia T-135/02: Greencore Group plc:n 25.4.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 169/38               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      13.7.2002
on tämän takia pyytänyt ilmoitetun tuen määrän tarkistamista          jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Eu-
ja ehdottanut kertoimen korottamista 0,75:stä 1:een. Komissio         roopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edustaja on
on evännyt kyseisen pyynnön todeten, ettei se pidä pyydetyn           asianajaja Claude Delcorde, asianajotoimisto Dechert, Price &
korjauksen tekemistä mahdollisena.                                    Rhoads, Lontoo (Yhdistynyt kuningaskunta).
Kantaja arvostelee kanteessaan komissiota siitä, että tämä            Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
on 5.2.2002 tekemässään päätöksessä loukannut kollegisen
päätöksenteon periaatetta ja laiminlyönyt perusteluvelvolli-          –     velvoittaa komission korvaamaan kantajille aiheutuneen
suuttaan, rikkonut olennaisia muoto- ja menettelymääräyksiä                 vahingon EY 288 artiklan toisen kohdan mukaisesti
ja EY:n perustamissopimuksen täytäntöönpanoa koskevaa                       maksamalla niille 25,5 miljoonaa Englannin puntaa ja
sovellettavaa määräystä sekä käyttänyt valtaansa väärin.
                                                                      –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Olennaisten muotomääräysten rikkominen perustuu ensinnä-
kin päätöksen riittämättömiin perusteluihin. Komissio on
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
lisäksi käyttänyt valtaansa väärin tulkitsemalla tosiseikkoja
sillä tavalla virheellisesti, että se on jättänyt toteuttamatta
tutkimusmenettelyn vaikka sen olisi vähintäänkin pitänyt              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat pääosin
suorittaa alustava tutkimus. Se on näin ollen rikkonut myös           samat kuin asiassa T-195/00, Thomas Cook ja Interpayment
asetuksen N:o 659/1999 menettelysäännöksiä, joiden tarkoi-            Services vastaan komissio (1), esitetyt perustelut.
tuksena on suojella jäsenvaltioiden ja myös kantajan etuja.
Kantajan puolustautumisoikeuksia on näin ollen rajoitettu.
                                                                      (1) EYVL C, 21.10.2000, s. 24.
Kantaja katsoo myös, että komissio on jättänyt ottamatta
huomioon tai ainakin soveltanut virheellisesti säännöksiä,
jotka koskevat aluetukien monialaista järjestelmää, ja arvioinut
tosiseikkoja virheellisellä tavalla täsmentämättä niitä koko-
naan. Tämä ilmenee erityisesti siitä, että komissio on jättänyt
ottamatta huomioon mahdollisuuden tarkistaa jo myönnettyä
tukea kumoamatta sitä.                                                Greencore Group plc:n 25.4.2002 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
Lopuksi kantaja katsoo, että sitä on kohdeltu epäyhdenvertai-                                   (Asia T-135/02)
sesti, koska samankaltaisessa ja saman alan tukihanketta
koskevassa päätöksessä käytettiin vastaavaan NACE-luokkaan
kuuluvaa kapasiteettikerrointa, kun taas kanteen kohteena                                       (2002/C 169/68)
olevassa päätöksessä sitä ei käytetty.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                      Greencore Group plc on nostanut 25.4.2002 Euroopan yhtei-
                                                                      söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
                                                                      Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana
                                                                      on Alexander Böhlke, Kemmler Rapp Böhlke, Bryssel (Belgia).
Travelex Globalin, Financial Services Limitedin ja Inter-
payment Services Limitedin 23.4.2002 Euroopan yhteisö-
            jen komissiota vastaan nostama kanne                      Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
                                                                      –     kumoaa Euroopan komission 11.2.2002 tekemän pää-
                         (Asia T-131/02)
                                                                            töksen BUDG/C–2/RVT/49076;
                        (2002/C 169/67)                               –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Travelex Global, Financial Services Limited ja Interpayment           Kantaja on riitauttanut päätöksen, jossa kieltäydytään maksa-
Services Limited ovat nostaneet 23.4.2002 Euroopan yhteisö-           masta korkoa Irish Sugar plc:lle kilpailusääntöjen rikkomisesta
 ---pagebreak--- 13.7.2002               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 169/39
määrätyn sakon tietylle osalle. Kantaja väittää tältä osin,            –     toissijaisesti kumoaa Euroopan yhteisöjen komission
että Irish Sugarille EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan                   15.1.2002 tekemän päätöksen C(2001) 4447 lopull. siltä
mukaisesta menettelystä 14 päivänä toukokuuta 1997 tehdyllä                  osin kuin sen 1 artiklassa määrätty palautettava summa
komission päätöksellä 97/624/EY määrättyä sakkoa on alen-                    on suurempi kuin 2 808 319,95 euroa,
nettu 916.674 euroa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men asiassa T-228/97, Irish Sugar v. komissio (1), 7.10.1999           –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
antaman tuomion johdosta. Vastaaja on kieltäytynyt maksa-
masta korkoa tälle määrälle.
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Komission mukaan implisiittinen päätös olla maksamatta
korkoa eli päävelan maksaminen ilman korkoa 4.1.2000 on
tullut lainvoimaiseksi, sillä kantaja ei ole riitauttanut sitä EY      Komissio on riidanalaisen päätöksensä 1 artiklassa todennut,
230 artiklassa asetetussa kahden kuukauden määräajassa.                että 3 650 860 euron suuruinen tuki, jonka Saksa on myöntä-
                                                                       nyt Pollmeier GmbH Malchowille, ei sovellu yhteismarkkinoil-
                                                                       le. Kantaja riitauttaa päätöksen ja väittää, että on yhteisön
Kantajan mielestä tämä perustelu on aineellisesti virheellinen.        oikeuden vastaista todeta kantajalle myönnetyt tuet osittain
Ensinnäkin alkuperäinen hakemus ei koskenut koron tosiasial-           soveltumattomiksi yhteismarkkinoille. Kaikkiin päätöksen rat-
lista maksamista vaan siinä pyydettiin vahvistamaan koron              kaiseviin perusteluihin sisältyy oikeudellinen virhe, ja asiasisäl-
maksaminen ja ilmoittamaan koron määrä sekä esitettiin                 töä ei ole selvästikään arvioitu riittävällä tavalla.
avustamispyyntö tässä asiassa. Toiseksi passiivisuuden ei yhtei-
sön oikeuden nojalla ole katsottava merkitsevän hylkäämistä,
jollei tästä ole nimenomaista säännöstä. Kolmanneksi paitsi            Kantaja väittää täyttäneensä tuen myöntämisen ajankohtana
että 916 674 euron palauttaminen ei merkitse koron vahvista-           vastaajan 3.4.1996 pienten ja keskisuurten yritysten määritel-
mista koskevan alkuperäisen hakemuksen hylkäämistä, se ei              mästä antamassa suosituksessa 96/280/EY (1) esitetyt pienten
myöskään ole EY 230 artiklassa tarkoitettu kannekelpoinen              ja keskisuurten yritysten arviointiperusteet. Kantaja ei ole
toimi. Näin ollen komission väite, jonka mukaan kantajan olisi         myöskään myöhemmin jättänyt täyttämättä näitä perusteita.
pitänyt nostaa siitä kanne määräajassa, on oikeudellisesti
virheellinen.
                                                                       Lisäksi kantaja huomauttaa, että pk-arviointiperusteiden mu-
                                                                       kaisesti suoritettu arviointi taloudellisesta integroitumisesta on
(1) Kok. 1999, s. II-2969.                                             kyseisessä yksittäistapauksessa virheellinen, koska pk-arviointi-
                                                                       perusteiden avulla on nimenomaan tarkoitus selvittää onko
                                                                       tällaista integroitumista tapahtunut vai ei. Joka tapauksessa
                                                                       taloudellista integraatiota ei ole tapahtunut.
                                                                       Kantaja väittää toissijaisesti, että palautettava summa on liian
                                                                       suuri ja että sen laskutapa on epäselvä.
Pollmeier Malchow GmbH & Co. KG:n 29.4.2002 Euroo-
     pan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                   (1) EYVL L 107, s. 4.
                         (Asia T-137/02)
                         (2002/C 169/69)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                       Nanjing Metalink International Co. Ltd.:n 26.4.2002 Eu-
                                                                            roopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne
Pollmeier Malchow GmbH & Co. KG, Malchow (Saksa) on                                              (Asia T-138/02)
nostanut 29.4.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-
siota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat S. Völcker ja                                (2002/C 169/70)
J. Heithecker.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuin
                                                                       Nanjing Metalink International Co. Ltd. on nostanut 26.4.2002
–     kumoaa Euroopan yhteisöjen komission 15.1.2002 teke-             Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
      män päätöksen C(2001) 4447 lopull. kokonaisuudessaan,            messa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan


title: Asia C-152/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 1.4.2014 – AEEG v. Antonella Bertazzi ym.

text:
               24.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 1.4.2014 – AEEG v. Antonella Bertazzi ym.
   (Asia C-152/14)
   2014/C 194/16
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Autorità per l’energia elettrica e il gas (AEEG)

      Vastaajat: Antonella Bertazzi, Annalise Colombo, Maria Valeria Contin, Angela Filippina Marasco, Guido Guissani, Lucia Lizzi ja Fortuna Peranio

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko – kun kyseessä olevat työtehtävät ovat pysyneet ennallaan ja kun ne ovat täysin samoja sekä määräaikaisessa palvelussuhteessa että toistaiseksi voimassa olevassa palvelussuhteessa olevien työntekijöiden osalta – pitää lähtökohtaisesti direktiivin 1999/70/EY (1) liitteessä olevan 4 lausekkeen 4 kohdan mukaisena sellaista kansallista säännöstä (asetuksen (decreto legge) nro 112/08 75 §:n 2 momentti), jossa ei oteta lainkaan huomioon määräaikaisten työsopimusten perusteella riippumattomien viranomaisten palveluksessa kertynyttä palvelusaikaa, jos asianomaiset työntekijät poikkeuksellisesti vakinaistetaan sellaisten valintakokeiden perusteella, jotka eivät ole täysin rinnastettavissa muiden työntekijöiden suorittamiin erittäin tiukkoihin, kokeisiin perustuviin yleisiin kilpailuihin mutta jotka ovat lakiin perustuvia ja sen vuoksi Italian perustuslain 97 §:n 3 momentin mukaisia asianmukaisina keinoina annettavien tehtävien hoitamiseen vaadittavan kelpoisuuden toteamiseksi?

               2)

                           a)

                           Jos mainitun säännöstön todetaan olevan unionin periaatteiden vastainen kyseisten määräaikaisella sopimuksella palvelukseen otettujen työntekijöiden osalta, onko mahdollista yksilöidä asiallisia syitä poikkeamiselle yhdenvertaisesta kohtelusta, joka kyseisille työntekijöille on varmistettava toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella palvelukseen otettuihin työntekijöihin nähden, ”sosiaalipoliittisten tavoitteiden” vuoksi eli tällaisissa tapauksissa sen vuoksi, että vältettäisiin vakinaistettujen työntekijöiden vakinaistamista vastaavasti kuin ne työntekijät, jotka ovat jo virassa julkishallinnon virkoihin pääsemiseksi järjestettyä kilpailua koskevan pääsäännön perusteella (sääntö, josta on säädetty – ellei laissa ole säädetty poikkeuksesta, kuten käsiteltävässä tapauksessa poikkeus, jonka mukaan on läpäistävä pelkästään valintamenettely – mainitussa perustuslain 97 §:n 3 momentissa), ja voidaanko kyseisten syiden – sen perusteella, mitä unionin tuomioistuin on jo todennut 7.3.2013 antamansa määräyksen 47 [kohdassa] – katsoa suhteellisuusperiaatteen nojalla toteutuvan jo sillä, että epävarmoissa palvelussuhteissa oleville vakinaistetuille työntekijöille myönnetään vain henkilökohtainen lisä, joka poistuu vähitellen palkkauksen muutosten mukana ja jonka määrää ei voida myöhemmin tarkistaa, kun saavutetun palkkatason tavanomainen kehitys ja ylemmän pätevyystason tehtäviin johtavaan valintaprosessiin pääseminen keskeytyy?

                           b)

                           Voidaanko toisaalta, kun soveltuvuus tiettyjen tehtävien hoitamiseen on todettu, tehtävien hoitamisesta myöhemmin suoritettavilla säännöllisillä arvioinneilla, joiden tarkoituksena on myöntää uralla etenemiseksi toteutettavan kilpailun kautta korkeampi palkka- ja pätevyystaso, varmistaa vakinaisten työntekijöiden aseman asianmukainen tasapainottaminen yleisellä kilpailulla palvelukseen otettujen työntekijöiden asemaan nähden ilman, että kajotaan ensin mainittujen palvelusaikakertymään ja palkkatasoon (lisäksi on todettava, ettei jälkimmäisille koidu minkäänlaista merkittävää etua edellä esitetyssä etenemisjärjestelmässä, joka on otettu käyttöön AEEG:ssä), mistä käsiteltävässä tapauksessa seuraisi, ettei direktiivistä 1999/70/EY poikkeamiselle ole objektiivisuuden ja avoimuuden edellytyksiin perustuvia asiallisia syitä, joita on arvioitava suhteessa kyseisiin työehtoihin juuri tässä asiayhteydessä?

               3)

               Onko kaikissa tapauksissa – kuten 7.3.2013 annetun määräyksen 47 ja 54 kohdasta ilmenee – todellakin katsottava, että se, että kertynyt palvelusaika sivuutetaan kokonaisuudessaan, on suhteetonta ja syrjivää (mistä seuraa väistämättä asiasta säädetyn kansallisen lainsäädännön soveltamatta jättäminen [– –]) –, samalla, kun kilpailun läpäisseiden aseman suojaamista koskevat vaatimukset säilyttävät merkityksensä ja kun viranomaisilla on asiassa toteutettavien toimenpiteiden suhteen harkintavaltaa (käyttämällä ”bonuksia” tai myöntämällä kilpailun läpäisseille etuuskohtelu korkeamman vaatimustason virkaan pääsemiseksi toteutettavan valinnan yhteydessä taikka muilla sellaisilla keinoilla, jotka kuuluvat julkishallinnon harkintavaltaan kansallisten viranomaisten organisointia varten)?

      (1)  Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annettu neuvoston direktiivi 1999/70/EY (EYVL L 175, s. 43).


title: Asia C-245/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 19.3.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Henkilöiden vapaa liikkuvuus — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Sijoittautumisvapaus — Bulgarian tasavallan ja Romanian liittymisestä johtuvat mukautukset)

text:
               16.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/12

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 19.3.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-245/08) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Sijoittautumisvapaus - Bulgarian tasavallan ja Romanian liittymisestä johtuvat mukautukset)
   2009/C 113/22
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. Andrade ja H. Støvlbæk)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Inez Fernandes ja F. Fraústo de Azevedo)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Tiettyjen direktiivien mukauttamisesta henkilöiden vapaan liikkuvuuden alalla Bulgarian ja Romanian liittymisen johdosta 20.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/100/EY (EUVL L 363, s. 141) noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä ei ole toteutettu määräajassa

      Tuomiolauselma

               1)

               Portugalin tasavalta ei ole noudattanut tiettyjen direktiivien mukauttamisesta henkilöiden vapaan liikkuvuuden alalla Bulgarian ja Romanian liittymisen johdosta 20.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/100/EY 2 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 183, 19.7.2008.


title: Asia C-115/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 6.3.2017 – Administration des douanes et des droits indirects ja Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer) v. Hubert Clergeau, Jean-Luc Labrousse, Jean-Jacques Berthellemy, Alain Bouchet, Jean-Pierre Dubois, Marcel Géry, Jean-Paul Matrat, Jean-Pierre Paziot ja Patrice Raillot

text:
               6.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 6.3.2017 – Administration des douanes et des droits indirects ja Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer) v. Hubert Clergeau, Jean-Luc Labrousse, Jean-Jacques Berthellemy, Alain Bouchet, Jean-Pierre Dubois, Marcel Géry, Jean-Paul Matrat, Jean-Pierre Paziot ja Patrice Raillot
   (Asia C-115/17)
   (2017/C 178/06)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour de cassation

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Administration des douanes et des droits indirects ja Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

      Vastapuolet: Hubert Clergeau, Jean-Luc Labrousse, Jean-Jacques Berthellemy, Alain Bouchet, Jean-Pierre Dubois, Marcel Géry, Jean-Paul Matrat, Jean-Pierre Paziot ja Patrice Raillot

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko perusoikeuskirjan 49 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä sillä, että henkilö tuomitaan siitä, että hän on saanut perusteettomia vientitukia tavaroiden, joille tukea oli haettu, luonnetta koskevien vilpillisten menettelyiden tai väärien ilmoitusten johdosta, vaikka kyseisen henkilön tosiasiallisesti viemät tavarat voivat tosiseikkojen tapahtumahetken jälkeen tapahtuneen säännöstön muutoksen johdosta sittemmin saada kyseisiä tukia?


title: Asia C-335/05: Finanzgericht Kölnin  24.8.2005  tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Rizeni Letoveho Provozu UR SP vastaan Bundesamt für Finanzen

text:
               10.12.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/8

         Finanzgericht Kölnin 24.8.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Rizeni Letoveho Provozu UR SP vastaan Bundesamt für Finanzen
   (Asia C-335/05)
   (2005/C 315/15)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Finanzgericht Köln (Saksa) on pyytänyt 24.8.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 19.9.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Rizeni Letoveho Provozu UR SP vastaan Bundesamt für Finanzen seuraavaan kysymykseen:
   Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17 päivänä marraskuuta 1986 annetun kolmannentoista neuvoston direktiivin 86/560/ETY (1) 2 artiklan 2 kohtaa tulkittava rajoittavasti siten, että jäsenvaltioille siinä annettu mahdollisuus asettaa arvonlisäveron palautuksen edellytykseksi kolmansien valtioiden myöntämät vastaavat liikevaihtoveroihin liittyvät etuudet ei koske sellaisia valtioita, jotka General Agreement on Trade in Services sopimuksen (GATS; palvelukaupan yleissopimus) (BGBl. II 1994, 1473, 1643) sopimuspuolina voivat vedota kyseisen sopimuksen suosituimmuuslausekkeeseen (GATS:n II artiklan 1 kohta)?

      (1)  EYVL L 326, s.40.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (ensimmäinen jaosto) 9 päivänä kesäkuuta 2005, yhdistetyissä asioissa C-211/03, C-299/03 ja C-316/03–C-318/03 (Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalenin esittämät ennakkoratkaisupyynnöt): HLH Warenvertriebs GmbH, Orthica BV vastaan Saksan valtio (Tavaroiden vapaa liikkuvuus — Lääkkeiden ja elintarvikkeiden välinen ero — Tuote, jota myydään alkuperäjäsenvaltiossa ravintolisänä, mutta jota pidetään lääkkeenä siinä jäsenvaltiossa, johon tuote tuodaan — Myyntilupa)

text:
               6.8.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 193/4

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (ensimmäinen jaosto)
   9 päivänä kesäkuuta 2005,
   yhdistetyissä asioissa C-211/03, C-299/03 ja C-316/03–C-318/03 (Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalenin esittämät ennakkoratkaisupyynnöt): HLH Warenvertriebs GmbH, Orthica BV vastaan Saksan valtio (1)

   (Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Lääkkeiden ja elintarvikkeiden välinen ero - Tuote, jota myydään alkuperäjäsenvaltiossa ravintolisänä, mutta jota pidetään lääkkeenä siinä jäsenvaltiossa, johon tuote tuodaan - Myyntilupa)
   (2005/C 193/06)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Yhdistetyissä asioissa C-211/03, C-299/03 ja C-316/03–C-318/03, joissa on kyse EY 234 artiklaan perustuvista ennakkoratkaisupyynnöistä, jotka Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Saksa) on esittänyt 7.5. sekä 4., 3., 7. ja 8.7.2003 tekemillään päätöksillä, jotka ovat saapuneet yhteisöjen tuomioistuimeen 15.5., 11. ja 24.7.2003, saadakseen ennakkoratkaisun asioissa HLH Warenvertriebs GmbH (C-211/03), Orthica BV (C-299/03 ja C-316/03–C-318/03) vastaan Saksan valtio, Der Vertreter des öffentlichen Interesses beim Observerwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalenin osallistuessa asian käsittelyyn, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit N. Colneric, J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari), M. Ilešič ja E. Levits, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: hallintovirkamies K. Sztranc, on antanut 9.6.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Tuotteen luokittelussa lääkkeeksi tai elintarvikkeeksi on otettava huomioon tuotteen kaikki ominaisuudet sekä silloin, kun tuote on alkuperäisessä olomuodossaan, että silloin, kun se on käyttöohjeen mukaisesti sekoitettuna veteen tai jogurttiin.

               2)

               Elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä 28 päivänä tammikuuta 2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 178/2002 on täydentävää lainsäädäntöä suhteessa ravintolisiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 10 päivänä kesäkuuta 2002 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2002/46/EY ja tätä asetusta ei voida soveltaa sikäli kuin mainitun direktiivin kaltaiseen yhteisön lainsäädäntöön sisältyy tiettyjä elintarvikeluokkia koskevia erityissäännöksiä.

               3)

               Sekä elintarvikkeen että lääkkeen tunnusmerkistön täyttävään tuotteeseen sovelletaan ainoastaan yhteisön oikeuden lääkkeitä koskevia erityissäännöksiä.

               4)

               Tuotteen farmakologiset ominaisuudet ovat se tekijä, jonka perusteella jäsenvaltioiden viranomaisten tehtävänä on arvioida lähtökohtanaan kyseisellä tuotteella olevat potentiaaliset vaikutukset, voidaanko sitä ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6 päivänä marraskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY 1 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetulla tavalla antaa ihmiselle sairauden syyn selvittämiseksi taikka elintoimintojen palauttamiseksi, korjaamiseksi tai muuttamiseksi ihmisessä. Tuotteen käytöstä mahdollisesti aiheutuva terveydellinen vaara on itsenäinen tekijä, joka toimivaltaisten kansallisten viranomaisten on myös otettava huomioon kyseisen tuotteen lääkkeeksi luokittelussa.

               5)

               Tuotetta, joka on direktiivissä 2001/83 tarkoitettu lääke, voidaan tuoda toiseen jäsenvaltioon ainoastaan kyseisen direktiivin säännösten mukaisesti myönnetyn markkinoille saattamista koskevan luvan perusteella, vaikka kyseistä tuotetta myydään laillisesti elintarvikkeena toisessa jäsenvaltiossa.

               6)

               Direktiivin 2002/46 5 artiklan 1 kohdan a alakohdassa olevalla suurimman turvallisen raja-arvon käsitteellä ei ole lainkaan merkitystä eron tekemisessä lääkkeiden ja elintarvikkeiden välillä.

               7)

               Jäsenvaltion väestön ravitsemuksellisen tarpeen olemassaoloa koskeva kriteeri voidaan ottaa huomioon kyseessä olevan jäsenvaltion suorittamassa arvioinnissa, joka koskee elintarvikkeista tai ravintolisistä aiheutuvaa riskiä kansanterveydelle. Yksistään tällaisen tarpeen puuttumisella ei kuitenkaan voida perustella toisessa jäsenvaltiossa laillisesti valmistettujen tai markkinoille saatettujen elintarvikkeiden tai ravintolisien myynnin ehdotonta kieltämistä joko EY 30 artiklan tai direktiivin 2002/46 12 artiklan nojalla.

               8)

               Se seikka, että tuomioistuimet valvovat ainoastaan rajoitetusti jäsenvaltion viranomaisille ravitsemuksellisen tarpeen puuttumisen toteamisessa kuuluvan harkintavallan käyttöä, on sopusoinnussa yhteisön oikeuden kanssa, mikäli kyseisten viranomaisten tätä asiaa koskevien päätösten kansallisessa tuomioistuinvalvontajärjestelmässä on mahdollista, että tällaisesta päätöksestä nostettua kumoamiskannetta käsittelevä tuomioistuin voi päätöksen laillisuusvalvonnan yhteydessä tosiasiassa soveltaa asiassa merkityksellisiä yhteisön oikeuden periaatteita ja sääntöjä.

               9)

               Uuselintarvikkeista ja elintarvikkeiden uusista ainesosista 27 päivänä tammikuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 258/97 1 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että elintarvikkeen tai elintarvikkeen ainesosan käyttö ihmisravintona on ollut Euroopan unionissa hyvin vähäistä, jos esillä olevaan asiaan vaikuttavat seikat kokonaisuudessaan huomioon ottaen on osoitettu, että ihmiset eivät ole ennen viiteajankohtaa käyttäneet kyseistä elintarviketta tai kyseistä elintarvikkeen ainesosaa merkittävissä määrin missään jäsenvaltiossa. Viiteajankohta arvioitaessa sitä, missä määrin kyseistä elintarviketta tai elintarvikkeen ainesosaa on käytetty ihmisravintona, on 15.5.1997.

               10)

               Kansallinen tuomioistuin ei voi esittää Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselle tuotteiden luokitusta koskevia kysymyksiä. Kyseisen viranomaisen lausunto, jonka se mahdollisesti antaa kysymyksestä, joka on kansallisessa tuomioistuimessa käsiteltävänä olevan oikeusriidan kohteena, voi olla todiste, joka tämän tuomioistuimen olisi otettava kyseisessä oikeudenkäynnissä huomioon.

      (1)  EUVL C 200, 23.8.2003.

      EUVL C 275, 15.11.2003.


title: Yhdistettyjen asioiden C-66/01–C-74/01 poistaminen rekisteristä

text:
2.8.2003              FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                      C 184/29
         Asian C-405/00 (1) poistaminen rekisteristä                          Asian C-345/01 (1) poistaminen rekisteristä
                         (2003/C 184/54)                                                     (2003/C 184/58)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 9.4.2003
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen toisen jaoston puheenjoh-
asia C-405/00 (Consiglio di Staton esittämä ennakkoratkaisu-        tajan 14.4.2003 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis-
pyyntö), Coopsette Soc. coop. arl vastaan ANAS – Ente Nazio-        teristä on poistettu asia C-345/01, Euroopan yhteisöjen
nale per le Strade, Impresa Mambrini Costruzioni Srl.               komissio vastaan Itävallan tasavalta.
(1) EYVL C 327, 23.12.2000.                                         (1) EYVL C 331, 24.11.2001.
         Asian C-432/00 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                              Asian C-466/01 (1) poistaminen rekisteristä
                         (2003/C 184/55)
                                                                                (2003/C 184/59)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 13.5.2003
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 6.5.2003
asia C-432/00 (Tribunale amministrativo regionale per la            antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu
Lombardian esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Europetrol SpA          asia C-466/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Hellee-
vastaan Azienda Lombarda Edilizia Residenziale Milano (ALER),       nien tasavalta.
Orion Scrl.
                                                                    (1) EYVL C 84, 6.4.2001.
(1) EYVL C 28, 27.1.2001.
Yhdistettyjen asioiden C-66/01–C-74/01 (1) poistaminen
                           rekisteristä                                       Asian C-146/02 (1) poistaminen rekisteristä
                         (2003/C 184/56)                                                     (2003/C 184/60)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 19.3.2003            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 6.5.2003
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu     antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu
yhdistetyt asiat C-66/01–C-74/01 (Unabhängiger Verwaltungs-         asia C-146/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Itävallan
senat Salzburgin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Manfred           tasavalta.
Hückel.
                                                                    (1) EYVL C 131, 1.6.2002.
(1) EYVL C 118, 21.4.2001.
         Asian C-179/01 (1) poistaminen rekisteristä                          Asian C-267/02 (1) poistaminen rekisteristä
                         (2003/C 184/57)
                                                                                (2003/C 184/61)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 9.4.2003
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu     Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 16.4.2002
asia C-179/01 (Consiglio di Staton esittämä ennakkoratkaisu-        antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu
pyyntö), Impresa Binda & C. SpA vastaan Comune di Torino,           asia C-267/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian
Ed. Art. Srl.                                                       tasavalta.
(1) EYVL C 200, 14.7.2001.                                          (1) EYVL C 219, 14.9.2002.


title: Asian T-51/97 poistaminen rekisteristä

text:
               3.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/62

         Asian T-51/97 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 217/122)

      (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)

   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen viidennen jaoston puheenjohtajan 16.6.2005 antamalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia T-51/97, G.J. Meijer vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio.

      (1)  EUVL C 142, 10.5.1997.


title: Asia C-286/02: Tribunale di Trevison, Sezione 1, 26.1.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Società Bellio F.lli Srl vastaan Prefettura di Treviso

text:
C 247/4                  FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        12.10.2002
2.     Jos näin on, saako vastaanottavan viranomaisen lisäksi             Tribunale di Trevison, Sezione 1, 26.1.2002 tekemällään
       myös lähettävä viranomainen esittää tällaisen vastalau-            päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa So-
       seen?                                                                    cietà Bellio F.lli Srl vastaan Prefettura di Treviso
3.     Jos näin on, saako vastaanottava viranomainen käyttää
       sen arvioinnissa, tapahtuuko suunniteltu jätteiden hyö-
       dyntäminen vastaanottopaikkakunnalla terveydensuoje-
       lun ja ympäristön kannalta turvallisesti, perusteena lähet-                                   (Asia C-286/02)
       täjävaltiossa voimassa olevia standardeja myös silloin, jos
       ne ovat vastaanottovaltiossa voimassa olevia standardeja
       tiukempia?
                                                                                (2002/C 247/08)
4.     Voidaanko asetuksen N:o 259/93 7 artiklan 4 kohdan
       a alakohdan toisen luetelmakohdan nojalla esittää hyö-
       dynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden siirtoa vastaan vas-
       talause sillä perusteella, että suunnitellulla jätteiden hyö-
       dyntämisellä rikotaan ympäristönsuojelua, yleistä järjes-
       tystä ja turvallisuutta ja terveydensuojelua koskevia kan-
       sallisia säännöksiä?
5.     Jos näin on, voiko lähettävä viranomainen esittää sellaisen        Tribunale di Treviso, Sezione 1, on pyytänyt 26.1.2002
       vastalauseen sillä perusteella, että jätteiden hyödyntämi-         tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-
       sellä rikotaan lähetyspaikkakunnalla voimassa olevia kan-          mioistuimeen 5.8.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimel-
       sallisia säännöksiä?                                               ta ennakkoratkaisua asiassa Società Bellio F.lli Srl vastaan
                                                                          Prefettura di Treviso seuraaviin kysymyksiin:
                                                                          1)    Onko neuvoston päätöksen 2000/766/EY ( 1) (EYVL
                                                                                L 306, 7.12.2000, s. 32) 2 artiklan 2 kohdan ensimmäistä
                                                                                luetelmakohtaa ja komission päätöksen 2001/9/EY (2)
Verwaltungsgerichts Mindenin 26.7.2002 tekemällään                              (EYVL L 2, 5.1.2001, s. 32) 1 artiklan 1 kohtaa yhdessä
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Edel-                        niiden perustana olevien muiden yhteisön oikeussääntö-
traud Elsner-Lakeberg vastaan Land Nordrhein-Westfalen                          jen kanssa tulkittava siten, että muille eläimille kuin
                                                                                märehtijöille tarkoitetun rehun valmistukseen tarkoitetun
                                                                                kalajauhon voidaan oikeudellisesti tai aineellisesti sallia
                          (Asia C-285/02)                                       sisältävän siihen tahattomasti joutuneita määräysten vas-
                                                                                taisia tai kiellettyjä aineita ja täten katsoa, että toimijalla
                          (2002/C 247/07)                                       on oikeus vedota kohtuullisen sietämisvelvollisuuden
                                                                                periaatteeseen.
Verwaltungsgerichts Minden on pyytänyt 26.7.2002 tekemäl-
                                                                          2)    Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi,
lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                                onko suhteellisuusperiaatteen ja varovaisuusperiaatteen
2.8.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkorat-                      sekä niiden yhteisön säännösten mukaan, joita sovelletaan
kaisua asiassa Edeltraud Elsner-Lakeberg vastaan Land Nord-
                                                                                maatalouselintarviketuotteiden tahatonta kontaminaatio-
rhein-Westfalen seuraavaan kysymykseen:
                                                                                ta koskevilla aloilla, joilla vastaavat sietämisrajat on
                                                                                annettu, katsottava, että muiden eläinten kuin märehtijöi-
                                                                                den rehun valmistukseen tarkoitetussa kalajauhossa tode-
Soveltuuko se, osa-aikatyötä tekeville – samoin kuin kokoaika-
                                                                                tun tahattoman kontaminaation, joka sisältää 0,1 pro-
työtä tekeville – virkasuhteessa oleville naispuolisille ja mies-
                                                                                senttia ja joka tapauksessa enintään 0,5 prosenttia nisäk-
puolisille opettajille ei makseta Nordrhein-Westfalenin osaval-
                                                                                käiden luusiruja, nojalla on perusteltua määrätä niinkin
tiossa korvausta lisätyöstä, jos lisätyö ei ylitä kolmea opetus-
                                                                                ankara seuraamus kuin kaiken kyseisen kalajauhon hävit-
tuntia kalenterikuukaudessa, yhteen EY 141 artiklan ja miesten
                                                                                täminen?
ja naisten samapalkkaisuuden periaatteen soveltamista koske-
van jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 10 päivänä
helmikuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/117/
ETY (1) kanssa?
                                                                          3)    Jos minkäänlainen sietäminen ei ole mahdollista silloin
                                                                                kun kyse on edellisissä kysymyksissä tarkoitettujen aine-
                                                                                iden esiintymisestä, onko tällöin kyse sellaisesta direktii-
( 1) EYVL L 45, s. 19.
                                                                                vissä 83/189/ETY (3) (sellaisena kuin se on muutettuna)
                                                                                tarkoitetusta teknisestä oikeussäännöstä, josta olisi pitä-
                                                                                nyt ennen sen antamista ilmoittaa Euroopan komissiolle?
 ---pagebreak--- 12.10.2002               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 247/5
4)     Onko EY 28 ja EY 30 artiklan tavaroiden vapaata                   Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
       liikkuvuutta koskevia määräyksiä, joita Euroopan talous-
       alueesta tehdyn sopimuksen (ETA-sopimus) 8–16 artiklan
       nojalla sovelletaan Norjaan, tulkittava päätöksessä 2000/         Komission mukaan Kreikan nykyinen lainsäädäntö ei ole
       766/EY ja päätöksessä 2001/9/EY olevien ja jo ensimmäi-           yhdenmukainen asetuksen N:o 3577/92 kanssa. Se, että direk-
       sessä kysymyksessä mainittujen säännösten osalta siten,           tiiviä sovelletaan sellaisenaan ja että sillä on etusija kansalliseen
       että niiden vastaista on menettely, jossa jäsenvaltio mää-        lainsäädäntöön nähden, ei vapauta jäsenvaltioita niiden velvol-
       rää, että edellä ensimmäisessä ja toisessa kysymyksessä           lisuudesta poistaa yhteisön oikeuden vastaiset kansallisen
       kuvatussa tilanteessa sietämisvelvollisuuden periaatteen          oikeuden säännökset.
       soveltaminen ei ole ollenkaan mahdollista?
                                                                         Mitä tulee siihen, että Peloponnesosin satamat on luokiteltu
( 1) EYVL L 306, 7.12.2000, s. 32.                                       saarella oleviksi satamiksi, komissio korostaa sitä, että Pelopon-
( 2) EYVL L 2, 5.1.2001, s. 32.                                          nesosin erottaa muusta Kreikasta keinotekoinen kanava ja että
( 3) EYVL L 109, 26.4.1983, s. 8.                                        sillä on sekä maantie- että rautatieyhteydet maan muihin osiin.
                                                                         Näin ollen on yleisen käsityksen ja yhteisöjen tuomioistuimen
                                                                         oikeuskäytännön (ks. yhdistetyt asiat C-15/98 ja C-105/99,
                                                                         Italia ja Sardegna Lines v. komissio, Kok. 2000, s. I-8855,
                                                                         55 kohta) mukaista, että Peloponnesos katsotaan osaksi Krei-
                                                                         kan mannerta.
Euroopan yhteisöjen komission 9.8.2002 Helleenien tasa-                  Komissio toteaa lopuksi saarikabotaasista, että vaikka vastaan-
                  valtaa vastaan nostama kanne                           ottavan valtion sääntöjä sovelletaan miehistöön liittyviin kysy-
                                                                         myksiin, nämä säännöt eivät missään tapauksessa saa olla EY:n
                                                                         perustamissopimuksen 49 artiklan vastaisia.
                          (Asia C-288/02)
                                                                         (1 ) EYVL L 364, 12.12.1992, s. 7.
                          (2002/C 247/09)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 9.8.2002 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
vastaan. Kantajan asiamiehet ovat K. Simonsson ja M. Patakia ja
prosessiosoite on Luxemburgissa. Kantaja vaatii, että yhteisöjen         Royal Court of Jerseyn, Samedi Division, 5.8.2002 teke-
tuomioistuin toteaa, että Kreikan tasavalta ei ole noudattanut           mällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta               asiassa Jersey Produce Marketing Organisation Ltd vas-
meriliikenteeseen jäsenvaltioissa (meriliikenteen kabotaasi)             taan 1) The States of Jersey ja 2) Jersey Potato Export
7 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen                    Marketing Board, väliintulijoina: 1) Top Produce Limited
(ETY) N:o 3577/92 (1) 1, 3 ja 6 artiklan mukaisia velvoitteitaan,                              ja 2) Fairview Farm Ltd
koska se on
                                                                                (Asia C-293/02)
–      nimenomaisesti antanut oikeuden kuljettaa matkustajia
       Kreikan mantereen satamien välillä vain kreikkalaisille
                                                                                (2002/C 247/10)
       matkustaja-aluksille ja saarikabotaasin osalta oikeuden
       tehdä risteilyjä bruttovetoisuudeltaan yli 650 tonnin
       matkustaja-aluksilla vain kreikkalaisille matkustaja-aluk-
       sille                                                             Royal Court of Jersey, Samedi Division, on pyytänyt 5.8.2002
                                                                         tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-
–      vaatinut, että yhteisön alukset, jotka on merkitty toiseen        mioistuimeen 13.8.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
       tai kansainväliseen rekisteriin, esittävät lippuvaltion toi-      melta ennakkoratkaisua asiassa Jersey Produce Marketing Orga-
       mivaltaisen viranomaisen antaman todistuksen siitä, että          nisation Ltd vastaan 1) The States of Jersey ja 2) Jersey
       aluksella on oikeus tarjota kabotaasipalveluja                    Potato Export Marketing Board, väliintulijoina: 1) Top Produce
                                                                         Limited ja 2) Fairview Farm Ltd, seuraaviin kysymyksiin:
–      katsonut Peloponnesosin saareksi
                                                                         1.     Onko esimerkiksi sen kaltaisen lakiin perustuvan järjestel-
–      soveltanut saarikabotaasia harjoittaviin yhteisön säiliö-                män, jolla säädellään perunoiden vientiä Jerseyltä Yhdisty-
       aluksiin, rahtilaivoihin, matkustajalaivoihin ja -lauttoihin             neeseen kuningaskuntaan, katsottava olevan EY 29 artik-
       sekä risteilyaluksiin miehistöä koskevia Kreikan sääntöjä                lan vastainen viennin määrällisiä rajoituksia vaikutuksel-
       ja vaatinut laivanvarustajia tekemään toimivaltaisille vi-               taan vastaava toimenpide siksi, että suoraan Jerseyltä
       ranomaisille aluksen bruttovetoisuuden mittaamista kos-                  Yhdistyneeseen kuningaskuntaan lähetettävät perunat
       kevan hakemuksen, jotta Kreikan viranomaiset voivat                      voidaan kuljettaa toisen jäsenvaltion kautta, mutta ilman,
       laskea miehistön kokoonpanon.                                            että ne siirretään pois niitä kuljettavasta aluksesta?


title: Asia C-246/02: Bundesfinanzhofin 7.5.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hauptzollamt Hamburg-Hafen vastaan Ricardas Jonusas

text:
C 202/14                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        24.8.2002
Tribunal Supremon, Sala de lo Contencioso Administrati-                  Bundesfinanzhofin 7.5.2002 tekemällään päätöksellä esit-
vo, sección tercera, 16.5.2002 tekemällään päätöksellä                  tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hauptzollamt Ham-
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Asociación Pro-                               burg-Hafen vastaan Ricardas Jonusas
fesional de Empresas de Reparto y Manipulado de Corres-
pondencia (ASEMPRE) ja Asociación Nacional de Empre-
sas de Externalización y Gestión de Envı́os y Pequeña                                           (Asia C-246/02)
Paqueterı́a vastaan Entidad Pública Empresarial Correos y
                             Telégrafos
                                                                                (2002/C 202/20)
                          (Asia C-240/02)
                                                                         Bundesfinanzhof on pyytänyt 7.5.2002 tekemällään päätöksel-
                                                                         lä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 8.7.2002,
                                                                         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-
                          (2002/C 202/19)
                                                                         sa Hauptzollamt Hamburg-Hafen vastaan Ricardas Jonusas
                                                                         seuraaviin kysymyksiin:
                                                                         1.    Onko tullikoodeksin 4 artiklan 19 kohtaa tulkittava niin,
                                                                               että tulliviranomaisille tehtävässä ilmoituksessa siitä, että
                                                                               yhteisön tullialueelle tuodut tavarat ovat tietyssä paikassa,
                                                                               on nimenomaisesti ilmoitettava salatut taikka erityisiin
Tribunal Supremo, Sala de lo Contencioso Administrativo,
                                                                               kätköihin piilotetut tavarat?
sección tercera on pyytänyt 16.5.2002 tekemällään päätöksel-
lä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 1.7.2002,
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-             2.    Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
sa Asociación Profesional de Empresas de Reparto y Manipula-
do de Correspondencia (ASEMPRE) ja Asociación Nacional de                     Onko tullikoodeksin 40 artiklaa tulkittava niin, että
Empresas de Externalización y Gestión de Envı́os y Pequeña                  tämä ilmoitus on tehtävä myös sellaisen kuorma-auton
Paqueterı́a vastaan Entidad Pública Empresarial Correos y                     kuljettajan, joka ei tiennyt tai jonka ei olisi pitänytkään
Telégrafos seuraaviin kysymyksiin:                                             tietää kuorma-autoon kätketyistä tavaroista?
Voidaanko direktiivin 97/67/EY (1) tulkinnan perusteella itse
tuotettujen postipalvelujen käsitteen ulkopuolelle jättää palve-
lut, jotka lähettäjä (tai joku muu yksinomaan hänen lukuunsa)
suorittaa, kun vastaanottajana ei ole tämä sama henkilö, tai kun
kyse on elinkeinotoimintaan muutoin liittyvistä lähetyksistä tai
palvelujen suorittamisesta kuriiripostina tai vastaavia välineitä
käyttäen, tai kun itse tuotettu palvelu vaikuttaa yleispalveluja         Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardian,
tarjoavalle postiyrittäjälle varattujen palvelujen suorittamiseen?       Sezione staccata di Brescia, 22.1.2002 tekemällään päätök-
                                                                         sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Sintesi SpA
                                                                         vastaan Autorità per la Vigilanza sui Lavori Pubblici ja
                                                                                Ingg. Provera e Carrassi SpA
Voidaanko maksuosoituspalvelu katsoa kuuluvaksi yleispalve-
luja tarjoavalle postiyrittäjälle varattuihin palveluihin?                                         (Asia C-247/02)
                                                                                (2002/C 202/21)
(1) Yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä ja palve-
    lun laadun parantamista koskevista yhteisistä säännöistä 15 päi-
    vänä joulukuuta 1997 annettu Euroopan parlamentin ja neuvos-
    ton direktiivi 97/67/EY (EYVL L 15, 21.1.1998, s. 14).
                                                                         Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardian, Sezio-
                                                                         ne staccata di Brescia, on pyytänyt 22.1.2002 tekemällään
                                                                         päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                         8.7.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkorat-
                                                                         kaisua asiassa Sintesi SpA vastaan Autorità per la Vigilanza sui
                                                                         Lavori Pubblici ja Ingg. Provera e Carrassi SpA seuraaviin
                                                                         kysymyksiin:


title: Asia C-160/06: Kanne  24.3.2006  — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta

text:
               3.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 131/33

         Kanne 24.3.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-160/06)
   (2006/C 131/63)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: E. Montaguti ja G. Zavvos)

      Vastaaja: Italian tasavalta
   Vaatimukset

               —

               Yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Italian tasavalta ei ole noudattanut yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden, pankkien ja muiden rahoituslaitosten sekä vakuutusyritysten tilinpäätöksistä ja konsolidoiduista tilinpäätöksistä 18 päivänä kesäkuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/51/EY (1) mukaisia velvollisuuksiaan, koska se ei ole antanut sen noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ei ole ainakaan ilmoittanut näitä toimenpiteitä komissiolle.

               —

               Italian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanolle säädetty määräaika päättyi 1.1.2005.

      (1)  EYVL L 178, 17.7.2003, s. 16.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 6 päivänä kesäkuuta 1996, asiassa T-262/94, Jean Baiwir vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö - Lainvastaisuusväite - Valituksen ja kanteen vastaavuus - Uusi urasuunnitelmien laskentatapa komission ura-alueilla B, C ja D - Luettelo virkamiehistä, jotka on arvioitu ylennyksen saamisen kannalta ansioituneimmiksi - Henkilöstösääntöjen 5 artiklan 3 kohta ja 45 artikla - Syrjintäkiellon periaate - Tosiseikkojen ja oikeusseikkojen ilmeiset arviointivirheet - Vahingonkorvauskanne)

text:
24.8.96                  I FI I                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 247/ 11
3 ) Mikäli vastaus edelliseen kysymykseen on myöntävä,                           Asian C-306/95 ( ) poistaminen rekisteristä
      yhteisöjen tuomioistuinta pyydetään ratkaisemaan,                                          ( 96/C 247/21 )
       onko sellainen kansallinen säännös yhteensoveltuva
       yhteisön oikeussääntöjen kanssa , jonka mukaan van
       hentumisaika alkaa kulua ( jäsenvaltion sellaisen kansa
       laisen vahingoksi, joka vetoaa direktiivin säännöksiin          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 29 päi
       aiheettomasti suoritetun veron takaisinperimiseksi )            vänä huhtikuuta 1996 antamalla määräyksellä tuomioistui
       ennen kuin direktiivi on saatettu asianmukaisesti osaksi
                                                                       men rekisteristä on poistettu asia C-306/95 , Euroopan
       kansallista oikeutta ?
                                                                       yhteisöjen komissio vastaan Ison-Britannian ja Pohjois
                                                                       Irlannin yhdistynyt kuningaskunta .
( 1 ) Kok . 1993 , s . 1-1915
( 2 ) EYVL N:o L 249 , 3.10.1969 , s . 25
                                                                       (') EYVL N:o C 299 , 11.11.1995
                                              ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                   YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,
                      5 päivänä kesäkuuta 1996,                                           6 päivänä kesäkuuta 1996,
asiassa T-398/94 , Kahn Scheepvaart BV vastaan Euroopan                asiassa T-262/94 , Jean Baiwir vastaan Euroopan yhteisöjen
                          yhteisöjen komissio (')                                                  komissio (')
( Valtion tuki — Laivanrakennusteollisuus — Yleinen tuki              (Henkilöstö — Lainvastaisuusväite — Valituksen ja kanteen
järjestelmä — Kumoamiskanne — Tutkittavaksi ottami                    vastaavuus — Uusi urasuunnitelmien laskentatapa komis
                                    nen)                               sion ura-alueilla B, C ja D — Luettelo virkamiehistä, jotka
                              ( 96/C 247/22 )                          on arvioitu ylennyksen saamisen kannalta ansioituneim
                                                                       miksi — Henkilöstösääntöjen 5 artiklan 3 kohta ja 45 ar
                                                                       tikla — Syrjintäkiellon periaate — Tosiseikkojen ja oikeus
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                     seikkojen ilmeiset arviointivirheet — Vahingonkorvaus
                                                                                kanne)
                                                                                ( 96/C 247/23 )
Asiassa T-398/94, Kahn Scheepvaart BV, kotipaikka Rot
terdam ( Alankomaat), edustajinaan asianajajat Thomas
Jestaedt, Düsseldorf, ja Tom R. Ottervanger, Rotterdam,
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Carlos                                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Zeyen, 67 rue Ermesinde, vastaan Euroopan yhteisöjen
komissio ( asiamiehet Paul Nemitz ja Jean-Paul Keppenne ),
jossa kantaja vaatii sen 25.10.1994 tehdyn komission
päätöksen kumoamista , jossa hyväksyttiin saksalainen lai             Asiassa T-262/94 , Euroopan yhteisöjen komission virka
vanrakennusteollisuutta koskeva tukijärjestelmä vuodelle               mies Jean Baiwir, kotipaikka Court-Saint-Etienne ( Belgia ),
1994, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                 edustajanaan asianajaja Georges Vandersanden, Bryssel ,
( laajennettu kolmas jaosto ), toimien kokoonpanossa :                 prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson SARL,
jaoston puheenjohtaja C. P. Briët sekä tuomarit B. Vester             1 rue Glesener, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
dorf, P. Lindh, A. Potocki ja J. D. Cooke, kirjaaja :                  ( asiamiehenään ensin Joseph Griesmar ja sitten Julian
hallintovirkamies J. Palacio Gonzalez, on antanut 5.6.1 996            Currall , joita avustaa asianajaja Denis Waelbroeck ), jossa
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :                            kantaja vaatii yhtäältä kumoamaan luettelon ylennyksen
                                                                       saamisen kannalta ansioituneimmiksi arvioiduista virka
                                                                       miehistä ura-alueelle B 4 siirtymiseksi vuoden 1993 ylen
 1 . Kanne jätetään tutkimatta.                                        nyskauden aikana , siltä osin kuin kantajan nimi ei ollut
                                                                       listalla , ja toisaalta hänen virkauransa vahvistamista , siten
2 . Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku                  että häntä pidetään 1.1.1993 alkaen ura-alueen B 4 palk
       lut.                                                            katason 2 virkamiehenä , sekä aiheutuneen aineettoman
                                                                       vahingon korvaamista , ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                       istuin ( neljäs jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston
(') EYVL N:o C 400 , 31.12.1994                                        puheenjohtja K. Lenaerts sekä tuomarit P. Lindh ja J. D.
                                                                       Cooke ; kirjaaja : johtava hallintovirkamies B. Pastor, on
                                                                       antanut 6.6.1996 tuomion , jonka tuomiolauselma on seu
                                                                       raava :
 ---pagebreak--- N:o C 247/ 12         FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      24.8.96
 1 ) Kanne hylätään.                                                Hemau, edustajanaan asianajaja Hartwig Schneider, Pacel
                                                                    listrasse 8 , Munchen, vastaan Euroopan yhteisöjen komis
2 ) Asianosaiset vastaavat kukin omista oikeudenkäyntiku           sio, ( asiamiehinään Ulrich Wölker ja Claudia Schmidt ),
     luistaan.
                                                                    jossa vaaditaan lopullisten alueellisten viitemäärien arvojen
(') EYVL Nro C 275 , 1.10.1994                                      vahvistamisesta soijapapujen ja rapsin-, rypsin- ja auringon
                                                                    kukansiementen tuottajille markkinointivuodeksi 1992/
                                                                    1993 annetun asetuksen ( ETY ) N:o 525/93 kumoamista
                                                                    ( EYVL L 56 , s . 18 ), yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                            tuomioistuin ( laajennettu toinen jaosto ), toimien kokoon
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                              panossa : jaoston puheenjohtaja H. Kirschner sekä tuomarit
                                                                    B. Vesterdorf, C. W. Bellamy, A. Kalogeropoulos ja A.
                  6 päivänä kesäkuuta 1996,                         Potocki, kirjaaja : H. Jung, on antanut 10.7.1996 tuomion,
asiassa T-391/94 Jean Baivvir vastaan Euroopan yhteisöjen           jonka tuomiolauselma on seuraava:
                            komissio ( ] )
(Henkilöstö — Virkamiehelle vastainen päätös — Henkilös            1 ) Kanne jätetään tutkimatta.
tösääntöjen määräajat — Tutkimatta jättäminen — Vahin
                      gonkorvauskanne)                              2 ) Kantajat velvoitetaan korvaamaan yhteisvastuullisesti
                          ( 96/C 247/24 )                                oikeudenkäyntikulut.
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       (') EYVL N:o C 177, 29.6.1993
Asiassa T-391 /94, Euroopan yhteisöjen komission virka
mies Jean Baivvir, Court-Saint-Etienne ( Belgia ), edustaja
naan asianajaja Georges Vandersanden, Bryssel, prosessi
osoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson SARL, 1 rue
Glesener, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamies :
ensiksi Joseph Griesmar ja sitten Julian Currall , avustaja
naan Denis Waelbroeck ), jossa ensinnäkin vaaditaan                      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
kumottavaksi komission yksikön IX . A. 6 päällikön                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,
12.2.1993 lähettämä ilmoitus, jossa kantajan ylenemismah
dollisuudet " ura-alueelta toiselle siirtyneenä " rajattiin ura
                                                                                11 päivänä heinäkuuta 1996,
alueen sisälle vuoden 1993 ylennyskautta varten, ja jossa          yhdistetyissä asioissa T-528/93 , T-542/93 , T-543/93 ja
toiseksi vaaditaan kantajan virkauran vahvistamista taan          T-546/93 , Metropole television SA ym . vastaan Euroopan
nehtivasti 1.1.1993 alkaen ura-alueen B 4 palkkatasolle 2 ja                            yhteisöjen komissio (')
hänen kärsimänsa aineettoman vahingon korvaamista ,                 (Kilpailu — Yritysten yhteenliittymien päätökset — Yritys
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( neljäs jaosto ),                   ten väliset sopimukset — Poikkeuslupapäätös)
toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts                                    ( 96/C 247/26 )
ja tuomarit P. Lindh ja J. D. Cooke; kirjaaja johtava
hallintovirkamies B. Pastor, on antanut 6.6.1996 tuomion,
jonka tuomiolauselma on seuraava :                                         (Oikeudenkäyntikieli: espanja, ranska ja italia)
1 ) Kanne jätetään tutkimatta.
2 ) Asianosaiset vastaavat itse omista oikeudenkäyntikulu         Yhdistetyissä asioissa T-528/93 , T-542/93 , T-543/93 , ja
     istaan .
                                                                   T-546/93 , Metropole television SA, kotipaikka Pariisi,
                                                                   edustajinaan asianajajat Pierre Deprez, Philippe Dian ja
(») EYVL N:o C 392 , 31.12.1994                                    suullisessa käsittelyssä Didier Théonphile , Pariisi, prosessi
                                                                   osoite Luxemburgissa asianajotoimisto Aloyse May,
                                                                   31 Grand-rue, Reti Televisive Italiane SpA, kotipaikka
                                                                   Rooma, edustajinaan asianajajat Carlo Mezzanotte ja
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           Giovanni Motzo, Rooma , asianajajat Aurelio Pappalardo ja
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                               suullisessa käsittelyssä Massimo Merola , Trapani , proses
                                                                   siosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Alain Lorang,
                10 päivänä heinäkuuta 1996,                        51 rue Albert I, jota tukee Sociedade Independente de
asiassa T-482/93 , Martin Weber ym. vastaan Euroopan               Comunicação SA ( SIC ), kotipaikka Linda-a-Velha ( Portu
                    yhteisöjen komissio (')                        gali ), edustajanaan asianajaja Carlos Botelho Moniz, Lissa
(Yhteinen maatalouspolitiikka — Öljysiemeniä koskeva               bon , prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Carole
tukijärjestelmä — Asetukset (ETY) N:o 3766/91 ja (ETY)             Kerschen , 31 Grand-rue , Gestevisión Telecinco SA, koti
N:o 525/93 — Kumoamiskanne — Tutkimatta jättämi                   paikka Madrid, edustajanaan asianajaja Santiago Muñoz
                               nen)                                Machado , Madrid, prosessiosoite Luxemburgissa asianajo
                         ( 96/C 247/25 )
                                                                   toimisto Carlos Amo Quinones, 2 rue Gabriel Lippmann, ja
                                                                   Antena 3 de Television , kotipaikka Madrid, edustajinaan
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                      asianajajat Fernando Pombo Garcia , Ricardo Garcia
                                                                   Vicente, Emiliano Garayar Gutierrez ja Maria Luisa Tierno
Asiassa T-482/93 , Martin Weber ja Maria Weber, koti              Centella , Madrid, kotipaikka Luxemburgissa asianajotoi
paikka Hemau ( Saksa ), Martin Weber GdbR, kotipaikka              misto Claude Wassenich, 6 rue Dicks, vastaan Euroopan


title: Asia T-496/07: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.9.2013 — Repsol Lubricantes y Especialidades ym. v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Tiebitumin markkinat Espanjassa — Vuotuiset sopimukset markkinoiden jakamisesta ja hintojen koordinoinnista — Puolustautumisoikeudet — Kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toiminnasta vastuuseen joutuminen — Rangaistusten ja seuraamusten yksilökohtaisen määräämisen periaate — Sakon määrän laskeminen — Oikeusvoima)

text:
               16.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 336/14

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.9.2013 — Repsol Lubricantes y Especialidades ym. v. komissio
   (Asia T-496/07) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Tiebitumin markkinat Espanjassa - Vuotuiset sopimukset markkinoiden jakamisesta ja hintojen koordinoinnista - Puolustautumisoikeudet - Kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toiminnasta vastuuseen joutuminen - Rangaistusten ja seuraamusten yksilökohtaisen määräämisen periaate - Sakon määrän laskeminen - Oikeusvoima)
   2013/C 336/28
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Repsol Lubricantes y Especialidades, SA, aiemmin Repsol Lubricantes YPF y Especialidades, SA (Madrid, Espanja), Repsol Petróleo, SA (Madrid) ja Repsol, SA, aiemmin Repsol YPF, SA (Madrid) (edustajat: asianajajat L. Ortiz Blanco, J. Buendía Sierra, M. Muñoz de Juan ja Á. Givaja Sanz)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre ja C. Urraca Caviedes)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus [EY] 81 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/38.710 — Bitumi (Espanja)) 3.10.2007 tehdyn komission päätöksen K(2007) 4441 lopullinen kumoamiseksi sekä vaatimus kyseisellä päätöksellä kantajille määrätyn sakon määrän alentamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Sakon määrän korottamista koskevat Euroopan komission vaatimukset hylätään.

               3)

               Repsol Lubricantes y Especialidades, SA, Repsol Petróleo, SA ja Repsol, SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 64, 8.3.2008.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 6 päivänä tammikuuta 2004 yhdistetyissä asioissa C-2/01 P ja C-3/01 P: Bundesverband der Arzneimittel-Importeure eV, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku – Kilpailu – Rinnakkaistuonti – EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta) – Yritysten välisen sopimuksen käsite – Näyttö sopimuksen olemassaolosta – Farmaseuttisten tuotteiden markkinat)

text:
C 59/2                   FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                           6.3.2004
5)     Ciments français SA ja Euroopan yhteisöjen komissio vastaavat   1)    Valitukset hylätään.
       kumpikin omista kuluistaan asiassa C-211/00 P.
                                                                       2)    Bundesverband der Arzneimittel-Importeure eV, Bayer AG ja
                                                                             European Federation of Pharmaceutical Industries’ Associations
(1 ) EYVL C 247, 26.8.2000.
                                                                             vastaavat asiassa C 2/01 P aiheutuneista omista oikeudenkäyn-
                                                                             tikuluistaan.
                                                                       3)    Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan asiassa
                                                                             C 3/01 P aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                              4)    Ruotsin kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
                                                                             taan.
                  6 päivänä tammikuuta 2004
                                                                       (1) EYVL C 79, 10.3.2001.
yhdistetyissä asioissa C-2/01 P ja C-3/01 P: Bundesverband
der Arzneimittel-Importeure eV, vastaan Euroopan yhtei-
                         söjen komissio (1)
(Muutoksenhaku – Kilpailu – Rinnakkaistuonti – EY:n
perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta (josta on tullut
EY 81 artiklan 1 kohta) – Yritysten välisen sopimuksen                        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
käsite – Näyttö sopimuksen olemassaolosta – Farmaseuttis-
                    ten tuotteiden markkinat)
                                                                                11 päivänä marraskuuta 2003
                           (2004/C 59/02)
                                                                                asiassa C-488/01 P: Jean Claude Martinez (1)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                       (Valitus – Euroopan parlamentin työjärjestyksen 29 artiklan
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen       1 kohdassa tarkoitetun ryhmän muodostamisilmoitus –
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                  Samansuuntaisten poliittisten kantojen puuttuminen – TDI
                                                                       ryhmän hajottaminen taannehtivin vaikutuksin – Valitus,
                                                                       joka on osittain jätettävä tutkimatta, koska tutkittavaksi
                                                                       ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat, ja joka on osittain
Yhdistetyissä asioissa C-2/01 P ja C-3/01 P, Bundesverband                                    selvästi perusteeton )
der Arzneimittel-Importeure eV, kotipaikka Mülheim an der
Ruhr (Saksa), edustajinaan Rechtsanwälte U. Zinsmeister ja
W. A. Rehmann, prosessiosoite Luxemburgissa, jota tukee                                          (2004/C 59/03)
European Association of Euro Pharmaceutical Companies
(EAEPC), kotipaikka Bryssel (Belgia), edustajinaan Rechtsanwäl-                            (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
te M. Epping ja M. Lienemeyer, prosessiosoite Luxemburgissa,
Väliintulijana, Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään            (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
K. Wiedner ja W. Wils, avustajanaan Rechtsanwalt H. J. Freund,                       tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
prosessiosoite Luxemburgissa, valittajana, jota tukevat Ruotsin
kuningaskunta, asiamiehenään A. Kruse, prosessiosoite Lu-
xemburgissa, ja European Association of Euro Pharmaceutical
Companies (EAEPC), väliintulijoina, joissa valittajat vaativat         Asiassa C-488/01 P, Jean Claude Martinez, Euroopan parla-
muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-                  mentin jäsen, kotipaikka Montpellier (Ranska), edustajanaan
keusasteen tuomioistuimen (laajennettu viides jaosto) asiassa          asianajajat F. Wagner ja V. de Poulpiquet de Brescanvel,
T 41/96 Bayer vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,                    jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen
26.10.2000 antaman tuomion (Kok. 2000, s. II 3383) kumoa-              ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu kol-
mista, vastapuolina ja muina asianosaisina: Bayer AG, kotipaik-        mas jaosto) yhdistetyissä asioissa T 222/99, T 327/99 ja
ka Leverkusen (Saksa), edustajanaan Rechtsanwalt J. Sede-              T 329/99 Martinez ym. vastaan parlamentti, Kok. 2001,
mund, prosessiosoite Luxemburgissa, kantaja ensimmäisessä              s. II 2823, 2.10.2001 antaman tuomion kumoamista, muina
oikeusasteessa, ja European Federation of Pharmaceutical               asianosaisina: Euroopan parlamentti, asiamiehinään G. Garzón
Industries’ Associations, kotipaikka Geneve (Sveitsi), edustaja-       Clariana, J. Schoo ja H. Krück, prosessiosoite Luxemburgissa,
naan solicitor A. Woodgate, prosessiosoite Luxemburgissa,              Charles de Gaulle, Euroopan parlamentin jäsen, kotipaikka
väliintulija ensimmäisessä oikeusasteessa, yhteisöjen tuomiois-        Pariisi (Ranska), yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpa-
tuin, toimien kokoonpanossa: presidentti V. Skouris, jaostojen         nossa: presidentti V. Skouris, jaoston puheenjohtajat P. Jann,
puheenjohtajat P. Jann, C. W. A. Timmermans ja J. N. Cunha             C. W. A. Timmermans (esittelevä tuomari), C. Gulmann,
Rodrigues sekä tuomarit D. A. O. Edward (esittelevä tuomari),          J. N. Cunha Rodrigues ja A. Rosas sekä tuomarit D. A. O. Ed-
A. La Pergola, J. P. Puissochet ja R. Schintgen, F. Macken,            ward, A. La Pergola, J. P. Puissochet, R. Schintgen, F. Macken,
N. Colneric, ja S. von Bahr, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja:     N. Colneric ja S. von Bahr, julkisasiamies: D. Ruiz Jarabo
johtava hallintovirkamies H. A. Rühl, on antanut 6.1.2004              Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut 11.11.2003 määräyk-
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                             sen, jonka määräysosa on seuraava:


title: Asia T-808/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.12.2016 – Espanja v. komissio (Valtiontuki — Digitaalitelevisio — Tuki maanpäällisen verkon digitaalitelevisiolle Castilla-La Manchan syrjäisillä ja vähemmän kaupungistuneilla alueilla — Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi — Yrityksen käsite — Taloudellinen toiminta — Etu — Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu — Kilpailun vääristyminen — SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohta — Kohtuullinen aika — Oikeusvarmuus — Yhdenvertainen kohtelu — Oikeasuhteisuus — Toissijaisuus — Tiedonsaantioikeus)

text:
               6.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.12.2016 – Espanja v. komissio
   (Asia T-808/14) (1)

   ((Valtiontuki - Digitaalitelevisio - Tuki maanpäällisen verkon digitaalitelevisiolle Castilla-La Manchan syrjäisillä ja vähemmän kaupungistuneilla alueilla - Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi - Yrityksen käsite - Taloudellinen toiminta - Etu - Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu - Kilpailun vääristyminen - SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohta - Kohtuullinen aika - Oikeusvarmuus - Yhdenvertainen kohtelu - Oikeasuhteisuus - Toissijaisuus - Tiedonsaantioikeus))
   (2017/C 038/36)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamiehet: aluksi A. Rubio González, sitten A. Gavela Llopis, abogados del Estado)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: É. Gippini Fournier, P. Němečková ja B. Stromsky)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus valtiontuesta SA.27408 (C 24/10) (ex NN 37/2010, ex CP 19/2009), jota Castilla-La Manchan viranomaiset ovat myöntäneet maanpäällisen verkon digitaalitelevisiolle Castilla-La Manchan syrjäisillä ja vähemmän kaupungistuneilla alueilla, 1.10.2014 tehdyn komission päätöksen C(2014) 6846 final, sellaisena kuin se on muutettuna päätökseen C(2014) 6846 final sisältyvien tiettyjen virheiden korjaamisesta 20.10.2015 tehdyllä päätöksellä C(2015) 7193 final, kumoamisesta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 34, 2.2.2015.


title: Asia T-599/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.5.2014 – Eni v. SMHV – Emi (IP) (ENI) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin ENI rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki EMI — Sekaannusvaara — Tavaroiden ja palvelujen samankaltaisuus — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Rekisteröinnin epääminen osittain)

text:
               7.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.5.2014 – Eni v. SMHV – Emi (IP) (ENI)
   (Asia T-599/11) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin ENI rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki EMI - Sekaannusvaara - Tavaroiden ja palvelujen samankaltaisuus - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Rekisteröinnin epääminen osittain))
   2014/C 212/29
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Eni SpA (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat D. De Simone ja G. Orsoni)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamiehet: C. Negro ja D. Botis)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Emi (IP) Ltd (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: barrister S. Malynicz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 8.9.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 2439/2010-1), joka koskee Emi (IP) Ltd:n ja Eni SpA:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Eni SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 32, 4.2.2012.


title: Asia T-174/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.6.2015 – Dieckerhoff Guss v. komissio (Valtiontuet — Toimenpiteet, jotka Saksan liittotasavalta on toteuttanut uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön ja paljon energiaa käyttävien yritysten hyväksi — Päätös aloittaa SEUT 108 artiklan 2 kohdassa määrätty menettely — Lopullisen päätöksen antaminen kanteen nostamisen jälkeen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               7.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/51

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.6.2015 – Dieckerhoff Guss v. komissio
   (Asia T-174/14) (1)

   ((Valtiontuet - Toimenpiteet, jotka Saksan liittotasavalta on toteuttanut uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön ja paljon energiaa käyttävien yritysten hyväksi - Päätös aloittaa SEUT 108 artiklan 2 kohdassa määrätty menettely - Lopullisen päätöksen antaminen kanteen nostamisen jälkeen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2015/C 294/62)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Dieckerhoff Guss GmbH (Gevelsberg, Saksa) (edustajat: asianajajat H. Höfler, C. Kahle ja V. Winkler)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: T. Maxian Rusche ja R. Sauer, avustajanaan asianajaja C. Renner)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: EFTA:n valvontaviranomainen (asiamiehet: aluksi X. Lewis, M. Schneider ja J. Kaasin, sitten X. Lewis, M. Schneider, M. Moustakali ja C. Perrin)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota osittain komission 18.12.2013 tekemä päätös K (2013) 4424 lopullinen, jolla aloitettiin SEUT 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely, joka koskee toimenpiteitä, joita Saksan liittotasavalta on toteuttanut uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön ja paljon energiaa käyttävien yritysten hyväksi (Valtiontuki SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen asiassa raukeaa.

               2)

               Lausunnon antaminen väliintulohakemuksista, jotka ovat esittäneet Flachglas Torgau GmbH ja Saint-Gobain Isover G+H AG, Kronotex GmbH & Co. KG ja Kronoply GmbH, Bayer MaterialScience AG, Sabic Polyolefine GmbH, Ineos Manufacturing Deutschland GmbH, Ineos Phenol GmbH ja Ineos Vinyls Deutschland GmbH, sekä Advansa GmbH, Akzo Nobel Industrial Chemicals GmbH, Aurubis AG, CBW Chemie GmbH, CFB Chemische Fabrik Brunsbüttel GmbH & Co. KG, Clariant Produkte (Deutschland) GmbH, Dralon GmbH, Hahl Filaments GmbH, Messer Produktionsgesellschaft mbH Siegen, Messer Produktionsgesellschaft mbH Salzgitter, Nabaltec AG, Siltronic AG ja Wacker Chemie AG, raukeaa.

               3)

               Dieckerhoff Guss GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut.

               4)

               EFTA:n valvontaviranomainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 142, 12.5.2014.


title: Asia F-142/11 RENV: Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 24.6.2016 – Simpson v. neuvosto (Henkilöstö — Asia palauttaminen virkamiestuomioistuimeen kumoamistuomion jälkeen — Virkamiehet — Palkkaluokkaan ylentäminen — Päätös olla ylentämättä kantajaa palkkaluokkaan AD9 hänen läpäistyään palkkaluokan AD9 kilpailun — Perusteluvelvollisuus — Yhdenvertainen kohtelu — Ilmeinen arviointivirhe — Työjärjestyksen 81 artikla — Selvästi perusteeton kanne)

text:
               8.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 287/36

         Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 24.6.2016 – Simpson v. neuvosto
   (Asia F-142/11 RENV) (1)

   ((Henkilöstö - Asia palauttaminen virkamiestuomioistuimeen kumoamistuomion jälkeen - Virkamiehet - Palkkaluokkaan ylentäminen - Päätös olla ylentämättä kantajaa palkkaluokkaan AD9 hänen läpäistyään palkkaluokan AD9 kilpailun - Perusteluvelvollisuus - Yhdenvertainen kohtelu - Ilmeinen arviointivirhe - Työjärjestyksen 81 artikla - Selvästi perusteeton kanne))
   (2016/C 287/44)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Erik Simpson (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja M. Velardo)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bauer ja E. Rebasti)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota päätös olla ylentämättä kantajaa palkkaluokkaan AD9 sen jälkeen, kun hän läpäisi kilpailun EPSO/AD/113/07 ”yksikönpäälliköt (AD9) tšekin, viron, unkarin, liettuan, latvian, maltan, puolan, slovakin ja sloveenin kielten yksikönpäälliköt (AD9) käännöstoiminnan alalla” sekä vahingonkorvausvaatimus.

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Erik Simpson vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan vastaavasti asioissa F-142/11, T-130/14 P ja F-142/11 RENV, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut asiassa F-142/11.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan asioissa T-130/14 P ja F-142/11 RENV.

      (1)  EUVL C 65, 3.3.2012, s. 26 (alkuperäinen asia).


title: Asia F-64/07: Kanne 28.6.2007 — S v. Euroopan parlamentti

text:
               25.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 199/53

         Kanne 28.6.2007 — S v. Euroopan parlamentti
   (Asia F-64/07)
   (2007/C 199/103)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: S (edustajat: asianajajat R. Mastroianni ja F. Ferraro)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti
   Vaatimukset

               —

               Euroopan parlamentin 29.3.2007 tekemä päätös, jolla hylättiin kantajan esittämä valitus, on kumottava

               —

               Euroopan parlamentin 27.7.2006 tekemä päätös, jolla kantaja siirrettiin Brysseliin ja nimitettiin tiedotuksen pääosaston pääjohtajan neuvonantajaksi, on kumottava

               —

               kaikki aikaisemmat, edeltävät, samanaikaiset, myöhemmät ja näihin päätöksiin liittyvät toimet on kumottava

               —

               Euroopan parlamentti on velvoitettava maksamaan korvauksena edellä mainitusta päätöksestä aiheutuneesta vahingosta400 000 euroa tai mikä hyvänsä tätä suurempi tai pienempi summa, jonka virkamiestuomioistuin katsoo olevan kohtuullinen

               —

               Euroopan parlamentti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Vaatimustensa tueksi kantaja esittää seitsemän kanneperustetta, jotka voidaan tiivistellä seuraavasti:

               1.

               Siirtopäätös on lainvastainen siltä osin kuin sen perustelut ovat puutteelliset niiden syiden osalta, joiden vuoksi parlamentti päätti siirtää kantajan asemapaikan Brysseliin.

               2.

               Siirtopäätöksellä, jolla vakavasti sairas henkilö siirretään kaukana sijaitsevaan asemapaikkaan, loukataan kantajan mukaan terveyttä koskevaa perusoikeutta, josta määrätään EY 3 artiklan p) kohdassa ja EY 152 artiklassa sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 35 artiklassa. Kantajan terveyden suojaamisen olisi pitänyt olla etusijalla yksikön edun kanssa.

               3.

               Kantajan mukaan parlamentti laiminlöi huolenpitovelvollisuutta ja loukkasi hyvän hallinnon, puolueettomuuden, avoimuuden ja oikeusvarmuuden periaatteita. Toimielin ei nimittäin suorittanut ennen kyseessä olevan toimenpiteen toteuttamista asianmukaista tutkintaa siitä vihamielisestä käytöksestä, jota kantajaan väitetysti kohdistui, eikä se arvioinut lääketieteelliseltä kannalta tällaisen toimenpiteen vaikutuksia asianomaisen terveyteen.

               4.

               Siirtopäätös, joka on kantajan mukaan seuraamus, on niihin tosiseikkoihin nähden kohtuuton ja suhteeton, joista parlamentti kantajaa moittii, etenkin kun kantaja kärsii vakavasta sairaudesta ja lähestyy eläkeikää.

               5.

               Koska parlamentti ei kiinnittänyt erityistä huomiota kantajan tilanteeseen hänen terveydentilansa vuoksi, se loukkasi syrjintäkiellon periaatetta ja neminen laedere -periaatetta.

               6.

               Tehdessään siirtopäätöksen parlamentti käytti kantajan mukaan toimivaltaansa asettaakseen kantajalle seuraamuksen ja saadakseen kantajan katkaisemaan työsuhteensa ennenaikaisesti, mikä kantajan mukaan on toimivallan ja menettelyn väärinkäyttöä ja millä hänen mukaansa rikotaan Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 7 ja 86 artiklaa ja näiden henkilöstösääntöjen liitettä IX.

               7.

               Kantaja väittää, että hänelle ei annettu mahdollisuutta tuoda esiin kantaansa nopeasti tehdystä päätöksestä, jolla hänen asemapaikkansa siirrettiin Brysseliin, mikä loukkasi hänen puolustautumisoikeuksiaan.


title: Asia T-320/15: Kanne 19.6.2015 – Impresa Costruzioni Giuseppe Maltauro v. komissio

text:
               3.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 254/22

         Kanne 19.6.2015 – Impresa Costruzioni Giuseppe Maltauro v. komissio
   (Asia T-320/15)
   (2015/C 254/25)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Impresa Costruzioni Giuseppe Maltauro SpA (Vicenza, Italia) (edustajat: asianajajat M. Merola, M. Santacroce ja M. Toniolo)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan kokonaisuudessaan riidanalaisen päätöksen, jolla komissio sulki Impresa Costruzioni Giuseppe Maltauro S.p.A:n kaikkien sellaisten menettelyjen ulkopuolelle, jotka koskevat julkisia hankintoja ja Euroopan unionin yleisestä talousarviosta rahoitettua tukea – mukaan lukien menettely nro JRC/IPR/2014/C.5/0003 RC, joka julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä 2014/S 034-054569 ja sen myöhemmissä oikaisuissa –, kahden vuoden ja 10 kuukauden ajaksi

               —

               velvoittamaan komissio korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Poissulkemismenettely aloitettiin kantajan osallistuessa yhteisen tutkimuskeskuksen rajoitettuun tarjouskilpailuun 18.2.2014 uuden rakennuksen rakentamiseksi Ispran alueelle. Komission väitetään nimittäin olleen tietoinen tietyistä sääntöjenvastaisuuksista, joihin kantajana olevan yhtiön väitetään syyllistyneen.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu tutkinnan puutteellisuuteen, tosiseikkojen vääristämiseen ja tästä aiheutuneeseen oikeudelliseen virheeseen, koska poikkeusta, josta säädetään varainhoitoasetuksen 106 artiklan 1 kohdan viimeisessä alakohdassa, ei sovellettu.

                           —

                           Kantaja väittää tästä, että riidanalaista päätöstä rasittavat tutkinnan puutteellisuus ja tosiseikkojen vääristäminen, mistä on aiheutunut oikeudellinen virhe siltä osin kuin varainhoitoasetuksen N:o 966/2012 106 artiklan 1 kohdan viimeistä alakohtaa ei ole sovellettu käsiteltävässä asiassa. Kantajan mukaan komissio teki erityisesti virheen, koska se ei myöntänyt, että käsiteltävässä tapauksessa asetuksen N:o 966/2012 106 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät, ja koska se ei ottanut riittävästi huomioon asiakirjaselvitystä, jonka Impresa Costruzioni Giuseppe Maltauro S.p.A. tutkinnan aikana esitti osoittaakseen, että se oli toteuttanut ”asianmukaiset toimenpiteet” tohtori E. Maltauroa vastaan.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan varainhoitoasetuksen 106 artiklan 1 kohdan c alakohta ei ole sovellettavissa

                           —

                           Kantaja väittää tästä – toissijaisesti –, että riidanalaisessa päätöksessä on vääristelty tosiseikkoja ja sen perustelut ovat puutteelliset siltä osin kuin siinä katsotaan, että kantaja on syyllistynyt asetuksen N:o 966/2012 106 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettuun vakavaan virheeseen ammatin harjoittamisessa. Asiakirjoista, jotka koskevat oikeustoimia, joissa tohtori E. Maltauro oli osallisena, ei ilmene, että Impresa Costruzioni Giuseppe Maltauro S.p.A. olisi loukannut valvonta- tai sopimusvelvoitteitaan tai että se olisi hyötynyt lainvastaisesta toiminnasta, johon sen entisen toimitusjohtajan katsottiin syyllistyneen. Ei näin ollen ollut edellytyksiä sille, että Impresa Costruzioni Giuseppe Maltauro S.p.A:n katsottiin syyllistyneen niin vakavaan virheeseen ammatin harjoittamisessa, että edellä mainittu poissulkemisperuste täyttyi.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu kontradiktorisen periaatteen loukkaamiseen

                           —

                           Kantaja väittää tästä – edelleen toissijaisesti –, että riidanalaisessa päätöksessä on myös loukattu kontradiktorista periaatetta siltä osin kuin se perustuu seikkoihin, joita komissio ei maininnut menettelyn aloittamista koskevassa kirjeessä ja joihin Impresa Costruzioni Giuseppe Maltauro S.p.A. ei milloinkaan saanut tilaisuutta esittää omia huomautuksiaan. Tämän vuoksi se ei ole voinut puolustautua asianmukaisesti sellaisten seikkojen osalta, jotka osoittautuivat sittemmin ratkaiseviksi sen sulkemiseksi kaikkien sellaisten menettelyjen ulkopuolelle, jotka koskevat julkisia hankintoja ja Euroopan unionin yleisestä talousarviosta sekä Euroopan kehitysrahastosta rahoitettua tukea.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen poissulkemisajanjakson määrittelyssä

                           —

                           Kantaja väittää tästä – viime kädessä –, että poissulkemispäätös annettiin suhteellisuusperiaatteen vastaisesti erityisesti siltä osin kuin siinä vahvistetaan poissulkemisen kestoksi kaksi vuotta ja 10 kuukautta. Kyseinen ajanjakso on täysin perusteeton, asetuksen N:o 966/2012 ja asetuksen N:o 1268/2012 sääntöjen, joissa säädetään poissulkemistapauksista, hengen ja tavoitteen vastainen ja ilmeisen suhteeton, koska Impresa Costruzioni Giuseppe Maltauro S.p.A oli poistanut tekijät, joilla olisi voinut olla kielteisiä vaikutuksia sen ammatilliseen toimintaan, eikä komissiolla ollut enää mitään syitä pelätä taloudellisen vahingon aiheutumista eikä maineen vahingoittumista.


title: Asia C-493/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 12.12.2013 (High Court of Justicen (Chancery Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Eli Lilly and Company Ltd v. Human Genome Sciences Inc (Ihmisille tarkoitetut lääkkeet — Lisäsuojatodistus — Asetus (EY) N:o 469/2009 — 3 artikla — Edellytykset lisäsuojatodistuksen saamiselle — Käsite ”voimassa olevalla peruspatentilla suojattu tuote” — Perusteet — Peruspatentin vaatimusten sanamuoto — Täsmällisyys ja erityisyys — Vaikuttavan aineen toiminnallinen määritelmä — Vaikuttavan aineen rakenteellinen määritelmä — Euroopan patenttisopimus)

text:
               15.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/14

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 12.12.2013 (High Court of Justicen (Chancery Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Eli Lilly and Company Ltd v. Human Genome Sciences Inc
   (Asia C-493/12) (1)

   (Ihmisille tarkoitetut lääkkeet - Lisäsuojatodistus - Asetus (EY) N:o 469/2009 - 3 artikla - Edellytykset lisäsuojatodistuksen saamiselle - Käsite ”voimassa olevalla peruspatentilla suojattu tuote” - Perusteet - Peruspatentin vaatimusten sanamuoto - Täsmällisyys ja erityisyys - Vaikuttavan aineen toiminnallinen määritelmä - Vaikuttavan aineen rakenteellinen määritelmä - Euroopan patenttisopimus)
   2014/C 45/24
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Eli Lilly and Company Ltd

      Vastaaja: Human Genome Sciences Inc

      Oikeudenkäynnin kohde

   Lääkkeiden lisäsuojatodistuksesta 6.5.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 469/2009 (EUVL L 152, s. 1) 3 artiklan a ja c alakohdan tulkinta — Edellytykset todistuksen saamiselle — Käsite ”voimassa olevalla peruspatentilla suojattu tuote” — Arviointiperusteet — Sovelletaanko perusteita tuotteisiin, jotka eivät muodostu lääkkeiden ja lääkinnällisten laitteiden yhdistelmästä?

      Tuomiolauselma

   Lääkkeiden lisäsuojatodistuksesta 6.5.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 469/2009 3 artiklan a alakohtaa on tulkittava siten, että sitä varten, että voidaan katsoa, että vaikuttavaa ainetta ”suojaa voimassa oleva peruspatentti” tässä säännöksessä tarkoitetulla tavalla, ei ole tarpeen, että vaikuttava aine on mainittu kyseisen patentin vaatimuksissa rakennekaavan avulla. Silloin, kun Euroopan patenttiviraston myöntämän patentin vaatimuksissa oleva toimintakaava kattaa vaikuttavan aineen, kyseinen 3 artiklan a alakohta ei ole periaatteessa esteenä lisäsuojatodistuksen myöntämiselle tälle vaikuttavalle aineelle, edellyttäen kuitenkin, että sellaisten vaatimusten, joita tulkitaan Euroopan patenttisopimuksen 69 artiklassa ja sen tulkintaa koskevassa pöytäkirjassa vaaditun mukaisesti muun muassa keksinnön selityksen valossa, perusteella on mahdollista päätyä katsomaan, että kyseiset vaatimukset koskevat implisiittisesti mutta välttämättä erityisesti kyseistä vaikuttavaa ainetta, mikä kansallisen tuomioistuimen on arvioitava.

      (1)  EUVL C 9, 12.1.2013.


title: Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehtiEUVL C 93, 16.4.2005

text:
               30.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 106/44

         (2005/C 106/86)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 93, 16.4.2005

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 82, 2.4.2005

      EUVL C 69, 19.3.2005

      EUVL C 57, 5.3.2005

      EUVL C 45, 19.2.2005

      EUVL C 31, 5.2.2005

      EUVL C 19, 22.1.2005

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex:http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX:http://europa.eu.int/celex