title: Asia F-127/06: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 27.6.2007 — H v. neuvosto

text:
               25.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 199/54

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 27.6.2007 — H v. neuvosto
   (Asia F-127/06) (1)

   (2007/C 199/105)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä sovintoratkaisun jälkeen.

      (1)  EUVL C 326, 30.12.2006, s. 85.


title: Asia T-191/17: Kanne 27.3.2017 – Boehringer Ingelheim International v. komissio

text:
               6.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/27

         Kanne 27.3.2017 – Boehringer Ingelheim International v. komissio
   (Asia T-191/17)
   (2017/C 178/40)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Boehringer Ingelheim International GmbH (Ingelheim am Rhein, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Schoonderbeek)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa komission 19.1.2017 antaman täytäntöönpanopäätöksen K(2017)379(lopullinen)

               —

               toteaa, että kyseisen komission täytäntöönpanopäätöksen vaikutukset pysyvät voimassa kunnes Euroopan komission antaa uuden päätöksen ja

               —

               velvoittaa Euroopan komission korvaamaan omat ja kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen oikeudelliseen perusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että komission 19.1.2017 antama päätös rikkoo asetuksen (EY) N:o 726/2004 12 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä 2001/83/EY 11 artiklan ja ilmoituksen hakijoille, kanssa.

               2.

               Toinen kanneperuste perustuu siihen, että komission 19.1.2017 antama päätös ei ole yhdenmukainen muissa tapauksissa sovellettujen oleellisten säännösten ja ohjeiden ja säädöskäytäntöjen kanssa ja siten loukkaa yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteita ja johtaa tasapuolisten toimintaedellytysten vääristymiseen.


title: Asia T-305/07: Kanne 9.8.2007 — Offshore Legends v. SMHV — Acteon (OFFSHORE LEGENDS (mustavalkoinen))

text:
               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/48

         Kanne 9.8.2007 — Offshore Legends v. SMHV — Acteon (OFFSHORE LEGENDS (mustavalkoinen))
   (Asia T-305/07)
   (2007/C 269/87)
   Kannekirjelmän kieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja): Offshore Legends (Nevele, Belgia) (edustajat: asianajajat P. Maeyaert ja N. Clarembeaux)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Acteon SARL (Saint-Tropez, Ranska)
   Vaatimukset

               —

               Toisen valituslautakunnan 29.5.2007 tekemä päätös (asia R 1031/2006-2) on osittain kumottava

               —

               SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Offshore Legends

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Mustavalkoinen kuvamerkki Offshore Legends luokkiin 3, 9, 14, 18, 20, 24, 25, 28 ja 35 kuuluville tavaroille — hakemus N:o 3 160 231

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Acteon SARL

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansallinen ja kansainvälinen kuvamerkki Offshore One luokkiin 16, 18 ja 25 kuuluville tavaroille

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hylätään kaikkien riitautettujen tavaroiden osalta

      Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston päätös kumotaan osittain sikäli kuin sillä on hylätty luokkiin 18 ja 25 kuuluvista tavaroista tehty väite

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska valituslautakunta on arvioinut virheellisesti sekaannusvaaraa ja etenkin kyseisten tavaramerkkien samanlaisuutta.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Asia C-95/13 P: Valitus, jonka Alfier Costruzioni Srl ym. ovat tehneet 26.2.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-261/00, Sacaim SpA ym. v. Euroopan komissio, 12.12.2012 antamasta tuomiosta

text:
               4.5.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/7

         Valitus, jonka Alfier Costruzioni Srl ym. ovat tehneet 26.2.2013 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-261/00, Sacaim SpA ym. v. Euroopan komissio, 12.12.2012 antamasta tuomiosta
   (Asia C-95/13 P)
   2013/C 129/14
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittajat: Alfier Costruzioni Srl ym. (edustajat: avvocato A. Vianello, avvocato A. Bortoluzzi ja avvocato A. Veronese)

      Muut osapuolet: Euroopan komissio, Italian tasavalta, Sacaim SpA ym.

      Vaatimukset

               —

               Valituksenalainen määräys on kumottava ja komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vetoavat valituksensa tueksi siihen, että unionin tuomioistuimen asiassa ”Comitato Venezia vuole vivere” antamassa tuomiossa esitettyjen periaatteiden soveltamisessa on tapahtunut virheitä yhtäältä kun kyse on komission valtiontukiasioissa tekemien päätösten perusteluvelvollisuudesta ja toisaalta SEUT 107 artiklan 1 kohdassa määrättyjä edellytyksiä koskevan todistustaakan jakautumisesta.
   Unionin yleinen tuomioistuin ei ole valituksenalaisessa määräyksessä noudattanut unionin tuomioistuimen asiassa ”Comitato Venezia vuole vivere”9.6.2011 antamaa tuomiota, jossa todetaan, että komission päätöksen on sisällettävä kaikki ne seikat, jotka ovat olennaisia kansallisten viranomaisten suorittaman täytäntöönpanon kannalta katsoen. Vaikka päätöksessä ei ollut kansallisten viranomaisten suorittaman täytäntöönpanon kannalta olennaisia seikkoja, yleinen tuomioistuin ei ole todennut komission riidanalaisessa päätöksessä omaksumassa menettelytavassa mitään puutteita, ja näin on tapahtunut oikeudellinen virhe.
   Unionin tuomioistuimen asiassa ”Comitato Venezia vuole vivere” antamassa tuomiossa esittämien periaatteiden perusteella jäsenvaltion — eikä siis yksittäisen tuensaajan — on takaisinperintävaiheessa kunkin seikan osalta näytettävä toteen, että SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut edellytykset ovat olemassa. Komissio on kuitenkin nyt esillä olevassa asiassa jättänyt selvittämättä näin tehdyn tarkistuksen tekotavat; näin ollen koska Italian tasavallan käytettävissä ei takaisinperintävaiheessa ollut olennaisia seikkoja sen osoittamiseksi, oliko myönnetty tuki ollut tuensaajien saamaa valtiontukea, se oli 24.12.2012 annetulla lailla nro 228 (1 §:n 351 momentti ja sitä seuraavat momentit) päättänyt kääntää todistustaakan päinvastoin kuin yhteisön oikeuskäytännössä määrätään. Italian lainsäätäjän mukaan todistustaakka siitä, ettei kyseisellä tuella vääristetä kilpailua eikä se vaikuta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, ei kuulu valtiolle vaan vapautukset saaneille yksittäisille tuensaajayrityksille; tästä syystä on oletettu, että myönnetty tuki on omiaan vääristämään kilpailua ja vaikuttamaan yhteisön kauppaan. Kaikki tämä on selvässä ristiriidassa unionin tuomioistuimen asiassa ”Comitato Venezia vuole vivere” antaman tuomion kanssa.


title: Asia C-605/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 17.11.2015 – Minister Finansów v. Aviva Towarzystwo Ubezpieczeń na Życie S.A. w Warszawie

text:
               7.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 90/4

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Naczelny Sąd Administracyjny (Puola) on esittänyt 17.11.2015 – Minister Finansów v. Aviva Towarzystwo Ubezpieczeń na Życie S.A. w Warszawie
   (Asia C-605/15)
   (2016/C 090/06)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Minister Finansów

      Vastaaja: Aviva Towarzystwo Ubezpieczeń na Życie S.A. w Warszawie

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko riippumattoman yhteenliittymän arvonlisäverovapautusta koskeva kansallinen säännös, jossa ei säädetä kilpailun vääristymistä koskevan edellytyksen täyttymistä koskevista ehdoista ja menettelyistä, yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 132 artiklan 1 kohdan f alakohdan, luettuna yhdessä arvonlisäverodirektiivin 131 artiklan kanssa, sekä tehokkuusperiaatteen, oikeusvarmuuden periaatteen ja luottamuksensuojan periaatteen mukainen?

               2)

               Millaisia kriteerejä on sovellettava arvioitaessa, täyttyykö arvonlisäverodirektiivin 132 artiklan 1 kohdan f alakohdassa säädetty kilpailun vääristymistä koskeva edellytys?

               3)

               Vaikuttaako jälkimmäiseen edellä esitetyistä kysymyksistä vastaamiseen se, että riippumaton yhteenliittymä suorittaa palvelut eri jäsenvaltioiden toimivallan alaisuuteen kuuluville jäsenilleen?

      (1)  EUVL L 347, s. 1.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (viides jaosto), 29 päivänä lokakuuta 1998, yhdistetyissä asioissa C-193/97 ja C-194/97 (Tribunal administratifin (Luxemburg) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt), Manuel de Castro Freitas ja Raymond Escallier vastaan Ministre des Classes Moyennes et du Tourisme (Sijoittautumisvapaus - Direktiivi 64/427/ETY - Itsenäisten ammatinharjoittajien toimintaan kuuluva tuotanto- ja jalostusteollisuus - Edellytykset ammatin harjoittamisen aloittamiselle)

text:
C 397/12              FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    19.12.98
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                              tyt ajanjaksot erikseen kunkin sellaisen ammatin osalta,
                                                                    jonka toimenkuva on määritelty vastaanottavan jäsenval-
                        (viides jaosto),
                                                                    tion lainsäädännössä.
                 29 päivänä lokakuuta 1998,
                                                                    (1) EYVL C 212, 12.7.1997.
yhdistetyissä asioissa C-193/97 ja C-194/97 (Tribunal
administratifin (Luxemburg) esittämät ennakkoratkaisu-
pyynnöt), Manuel de Castro Freitas ja Raymond Escallier
 vastaan Ministre des Classes Moyennes et du Tourisme (1)
(Sijoittautumisvapaus Ð Direktiivi 64/427/ETY Ð Itse-
näisten ammatinharjoittajien toimintaan kuuluva tuotanto-
ja jalostusteollisuus Ð Edellytykset ammatin harjoittami-                 YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                      sen aloittamiselle)
                                                                                29 päivänä lokakuuta 1998,
                        (98/C 397/18)                               asiassa C-230/97 (Hof van Cassatien esittämä ennakkorat-
                                                                    kaisupyyntö), rikosoikeudenkäynnissä Ibiyinka Awoyemia
                                                                                vastaan (1)
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                    (Ajokortti Ð Direktiivin 80/1263/ETY tulkinta Ð
                                                                    Laiminlyönti noudattaa velvollisuutta vaihtaa uuden
                                                                    asuinpaikan jäsenvaltion ajokorttiin ajokortti, jonka toi-
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan            nen jäsenvaltio on myöntänyt yhteisön ulkopuolisen maan
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)              kansalaiselle Ð Rangaistusseuraamukset Ð Direktiivin
                                                                                91/439/ETY vaikutus)
                                                                                (98/C 397/19)
Yhdistetyissä asioissa C-193/97 ja C-194/97, jotka Tribu-
nal administratif (Luxemburg) on saattanut EY:n perusta-
missopimuksen 177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomiois-                             (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
tuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuo-
mioistuimessa vireillä olevissa asioissa Manuel de Castro
Freitas (asia C-193/97) ja Raymond Escallier (asia C-194/              (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
97) vastaan Ministre des Classes Moyennes et du Tourisme                yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen 52 artiklan
ja itsenäisten ammatinharjoittajien toimintaan ISIC pää-
ryhmiin 23Ð40 (teollisuus ja pienteollisuus) kuuluvassa             Asiassa C-230/97, jonka Hof van Cassatie (Belgia) on
tuotanto- ja jalostusteollisuudessa sovellettavista, siirtymä-      saattanut ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklan
toimenpiteitä koskevista yksityiskohtaisista säännöksistä           nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadak-
7 päivänä heinäkuuta 1964 annetun neuvoston direktiivin             seen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa
64/427/ETY (EYVL 117, 23.7.1964, s. 1863) 3 artiklan                rikosasiassa, jossa vastaajana on Ibiyinka Awoyemi,
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toi-          ennakkoratkaisun yhteisön ajokortin käyttöönotosta 4 päi-
mien kokoonpanossa: viidennen jaoston puheenjohtajan                vänä joulukuuta 1980 annetun neuvoston ensimmäisen
tehtäviä hoitava ensimmäisen jaoston puheenjohtaja P.               direktiivin 80/1263/ETY (EYVL L 375, 31.12.1980, s. 1)
Jann sekä tuomarit C. Gulmann, D. A. O. Edward (esitte-             8 artiklan 1 kohdan sekä yhteisön ajokortista 29 päivänä
levä tuomari), L. Sevón ja M. Wathelet, julkisasiamies: D.          heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/439/
Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hew-            ETY (EYVL L 237, 24.8.1991, s. 1) 1 artiklan 2 kohdan
lett, on antanut 29.10.1998 tuomion, jonka tuomiolau-               ja 8 artiklan 1 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin
selma on seuraava:                                                  (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-
                                                                    johtaja G. Hirsch sekä tuomarit G. F. Mancini ja R.
                                                                    Schintgen (esittelevä tuomari), julkisasiamies: P. LeÂger, kir-
Itsenäisten ammatinharjoittajien toimintaan ISIC pääryh-            jaaja: R. Grass, on antanut 29.10.1998 tuomion, jonka
miin 23Ð40 (teollisuus ja pienteollisuus) kuuluvassa tuo-           tuomiolauselma on seuraava:
tanto- ja jalostusteollisuudessa sovellettavista, siirtymätoi-
menpiteitä koskevista yksityiskohtaisista säännöksistä
7 päivänä heinäkuuta 1964 annetun neuvoston direktiivin             1) Yhteisön ajokortin käyttöönotosta 4 päivänä joulu-
64/427/ETY 3 artiklaa on tulkittava siten, että kun jossa-               kuuta 1980 annetun neuvoston ensimmäisen direktii-
kin jäsenvaltiossa itsenäisten ammatinharjoittajien tuo-                 vin 80/1263/ETY säännökset taikka EY:n perustamis-
tanto- ja jalostusteollisuuteen kuuluvan toiminnan aloitta-              sopimuksen määräykset eivät estä sitä, että jos
mista ja harjoittamista varten edellytetään tiettyjä tietoja             yhteisön ulkopuolisen maan kansalainen, joka on
ja taitoja, tämä jäsenvaltio ei voi vaatia, että yhteisön kan-           jäsenvaltion myöntämän yhteisön mallin mukaisen ajo-
salainen, joka hakee useita lupia harjoittaakseen sen alu-               kortin haltija, ja joka olisi voinut vaihtaa tämän ajo-
eella ammattitoimintaa, jonka harjoittamisesta sen jäsen-                korttinsa vastaanottavan valtion ajokorttiin, mutta
valtion toimivaltaiset viranomaiset, josta tämä henkilö                  joka ei ole tätä tehnyt säädetyssä yhden vuoden
tulee, ovat antaneet todistuksen, on täyttänyt tosiasiallista            määräajassa, kuljettaa moottoriajoneuvoa, niin tämä
toiminnan harjoittamista koskevat, tässä artiklassa sääde-               rinnastetaan viimeksi mainitussa jäsenvaltiossa ajokor-


title: Asia T-617/13: Kanne 20.11.2013 — AIC v. SMHV — ACV Manufacturin (lämmönvaihtimen osat)

text:
               25.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/35

         Kanne 20.11.2013 — AIC v. SMHV — ACV Manufacturin (lämmönvaihtimen osat)
   (Asia T-617/13)
   2014/C 24/66
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: AIC S.A. (Gdynia, Puola) (edustaja: lakimies J. Radłowski)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: ACV Manufacturing (Seneffe, Belgia)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) kolmannen valituslautakunnan 10.9.2013 tekemän päätöksen asiassa R 688/2012-3

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan kulut asian käsittelystä sekä valituslautakunnassa että nyt vireille pannussa menettelyssä.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisömalli, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Lämmönvaihtimen osiksi kuvatun tuotteen malli — Rekisteröity yhteisömalli nro 1 137 152-0002

      Yhteisömallin haltija: Kantaja

      Yhteisömallin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen perustelut: Asiassa on väitetty, ettei malli täytä yhteisömallista annetun asetuksen (EY) N:o 6/2002 4 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädettyjä vaatimuksia, luettuna yhdessä mainitun asetuksen 5 ja 6 artiklan ja etenkin sen 8 artiklan 1 ja 2 kohdan kanssa

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Riitautettu yhteisömalli on mitätön

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylätään

      Kanneperusteet: Yhteisömallista annetun asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 4 artiklan 2 kohdan rikkominen


title: Asia C-614/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Craiova (Romania) on esittänyt 20.11.2015 – Rodica Popescu v. Direcția Sanitar Veterinară și pentru Siguranța Alimentelor Gorj

text:
               22.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 68/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Craiova (Romania) on esittänyt 20.11.2015 – Rodica Popescu v. Direcția Sanitar Veterinară și pentru Siguranța Alimentelor Gorj
   (Asia C-614/15)
   (2016/C 068/27)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Curtea de Apel Craiova

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Rodica Popescu

      Vastaaja: Direcția Sanitar Veterinară și pentru Siguranța Alimentelor Gorj

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko se, että eläinlääkintäalan henkilöstön, jolla on erityisiä tarkastustehtäviä, tehtävät liittyvät tiiviisti edellä [5] kohdassa mainittujen kaltaisten laitosten toiminnan jatkumiseen, riittävä perustelu toistuville määräaikaisille sopimuksille, joilla poiketaan direktiivin 1999/70 (1) täytäntöön panemiseksi annetuista yleisesti sovellettavista säännöksistä?

               2)

               Merkitseekö se, että lainsäädännössä pidetään voimassa erityiset säännökset, joilla sallitaan määräaikaisten työsopimusten toistuva tekeminen edellä kuvatun kaltaiseksi ajanjaksoksi eläinlääkinnällisen valvonnan alalla, valtiolle kuuluvan direktiivin 1999/70 täytäntöönpanoa koskevan velvoitteen laiminlyöntiä?

      (1)  Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annettu neuvoston direktiivi 1999/70/EY (EYVL L 175, s. 43).


title: Asia C-529/14: Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 17.12.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Hamburg – Saksa) – YARA Brunsbüttel GmbH v. Hauptzollamt Itzehoe (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Direktiivi 2003/96/EY — Energiatuotteiden ja sähkön verotus — Direktiivin 2 artiklan 4 kohdan b alakohta — Kaksoiskäyttöisten energiatuotteiden käsite — Energiatuote, jota käytetään jätteiden ja poistoilman lämpökäsittelyyn)

text:
               29.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 78/2

         Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 17.12.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Finanzgericht Hamburg – Saksa) – YARA Brunsbüttel GmbH v. Hauptzollamt Itzehoe
   (Asia C-529/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Direktiivi 2003/96/EY - Energiatuotteiden ja sähkön verotus - Direktiivin 2 artiklan 4 kohdan b alakohta - Kaksoiskäyttöisten energiatuotteiden käsite - Energiatuote, jota käytetään jätteiden ja poistoilman lämpökäsittelyyn))
   (2016/C 078/02)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Hamburg

      Asianosaiset

      Kantaja: YARA Brunsbüttel GmbH

      Vastaaja: Hauptzollamt Itzehoe

      Määräysosa

   Energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27.3.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY 2 artiklan 4 kohdan b alakohtaa, sellaisena kuin tämä direktiivi on muutettuna 29.4.2004 annetulla neuvoston direktiivillä 2004/75/EY, on tulkittava siten, ettei maakaasu, jota käytetään yhtäältä sellaisen höyryn lämmittämiseen ja kuivattamiseen, jota tämän jälkeen käytetään ammoniakin tuotantoprosessissa, ja toisaalta mainitussa prosessissa syntyvien jätekaasujen lämpöhajoamisessa ja evakuoinnissa, ole mainitussa säännöksessä tarkoitettu kaksoiskäyttötuotteena käytettävä energiatuote, joka ei kuuluisi kyseisen direktiivin soveltamisalaan. Jäsenvaltiot voivat näin ollen myöntää tällaisen energiatuotteen käyttöön perustuvan verovapautuksen vain niiltä osin kuin kyseinen vapautus on direktiivissä 2003/96, sellaisena kuin tämä on muutettuna direktiivillä 2004/75, vahvistettujen velvoitteiden mukainen.

      (1)  EUVL C 65, 23.2.2015.


title: Asia T-179/12: Kanne 20.4.2012 — Wirtgen v. SMHV (Teränpitimen muoto)

text:
               23.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 184/19

         Kanne 20.4.2012 — Wirtgen v. SMHV (Teränpitimen muoto)
   (Asia T-179/12)
   2012/C 184/34
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Wirtgen GmbH (Windhagen, Saksa) (edustaja: asianajaja S. Jackermeier)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 15.2.2012 asiassa R 1923/2011-4 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: teränpitimen muotoinen kolmiulotteinen merkki luokkaan 7 kuuluvia tavaroita varten — hakemus nro 9 749 631

      Tutkijan päätös: hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: asetuksen N:o 207/2009 37 artiklan 3 kohdan, 75 artiklan toisen virkkeen, 63 artiklan 2 kohdan, 76 artiklan 1 kohdan ensimmäisen virkkeen ja 77 artiklan 1 kohdan rikkominen sekä asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia T-32/11: Kanne 24.1.2011 — Verenigde Douaneagenten v. komissio

text:
               2.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 103/23

         Kanne 24.1.2011 — Verenigde Douaneagenten v. komissio
   (Asia T-32/11)
   2011/C 103/41
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Verenigde Douaneagenten BV (Rotterdam, Alankomaat) (edustaja: asianajaja J. van der Meché)

      Vastaaja: Euroopan unioni, jota Euroopan komissio edustaa

      Vaatimukset

               —

               Päätös on kumottava alempana mainituista syistä

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii yleistä tuomioistuinta kumoamaan Euroopan komission 1.10.2010 tekemän päätöksen REC 02/09.
   Komissio on todennut asetuksen N:o 2913/92 (1) 220 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja asetuksen N:o 2454/93 (2) 871 artiklan nojalla, että kantaja on toiminut vilpittömässä mielessä ja noudattanut kaikkia voimassa olevia tulli-ilmoitusta koskevia säännöksiä, mutta että kyse ei ole tulliviranomaisen erehdyksestä, joten jälkitullauksesta ei voida luopua.
   Kantaja katsoo, että nyt esillä olevassa tapauksessa on kysymyksessä erehdys asetuksen N:o 2913/92 220 artiklan 2 kohdan b alakohdan toisen alakohdan perusteella. Tässä alakohdassa säädetään nimittäin, että jos tavaroiden tullietuuskohteluun oikeuttavan aseman määrityksessä noudatetaan hallinnollisen yhteistyön järjestelmää, johon kolmannen maan viranomaiset osallistuvat, näiden viranomaisten toimesta tapahtuvaa virheelliseksi osoittautuvan todistuksen antamista pidetään erehdyksenä. Kantajan mukaan kyse on tästä.
   Lisäksi kantaja katsoo, että siinä tapauksessa, että tuontitullit kannetaan jälkitullauksin, Alankomaiden tulliviranomaisten on näytettävä, että virheellisten todistusten antaminen johtuu viejän tosiseikoista antamasta virheellisestä selvityksestä.
   Kantaja mukaan tämän takia on katsottava, että Curaçaon tulliviranomaisten toimesta tapahtuva virheelliseksi osoittautuvan todistuksen antaminen on asetuksen N:o 2913/92 220 artiklan 2 kohdan b alakohdan toisen alakohdan mukainen erehdys.
   Komissio on todennut siten tutkimuksissaan, että kantajasta on katsottava, että se ei ole menetellyt vilpillisesti tai syyllistynyt laiminlyöntiin, mutta koska kyse ei ole erikoisolosuhteista, tullien peruuttaminen ei ole perusteltua.
   Kantaja esittää tässä yhteydessä, että riidanalaisessa päätöksessä mainittua asetuksen N:o 2913/92 239 artiklan nojalla tullien peruuttamisesta tehtyä päätöstä ei ole tehty asetuksen N:o 2454/93 907 artiklassa mainitussa määräajassa. Kantajan mukaan Alankomaiden tulliviranomaisten on tästä syystä hyväksyttävä tullien peruuttamishakemus.
   Komissio ei ole lisäksi noudattanut tutkimuksessa kantajan osalta oikeaa menettelyä, koska se ei antanut tälle mahdollisuutta esittää tehokkaasti näkemystään, mikä kantajan mukaan on ristiriidassa Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa olevan puolustautumista koskevan periaatteen kanssa.
   Kantajan mukaan kysymys on erikoisolosuhteista sen takia, että vedotessaan asetuksen N:o 2913/92 220 artiklan 2 kohdan b alakohtaan se on riippuvainen sellaisista asiakirjoista, joita sillä itsellään ei ole, eikä tarvitse olla.

      (1)  Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1).

      (2)  Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annettu komission asetus (ETY) N:o 2454/93 (EYVL L 253, s. 1).


title: Landgericht Kölnin 15.5.1998 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Estée Lauder Cosmetics GmbH & Co oHG vastaan Lancaster Group GmbH (Asia C-220/98)

text:
15.8.98                 FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 258/27
House of Lordsin 20.5.1998 tekemällään päätöksellä                           tuksella ne oli varustettu yhteisöön tuotaessa siten,
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Regina vastaan                        ettei niiden lastia ollut koskaan purettu kyseisestä
Minister of Agriculture, Fisheries and Food, ex parte: S. P.                 laivasta ja/tai ne eivät olleet koskaan ylittäneet tul-
Anastasiou (Pissouri) Ltd ym., väliintulijoina Cypfruvex                     lirajaa, ja/tai
(UK) Ltd ja Cypfruvex Fruit and Vegetable (Cypfruvex)
                          Enterprises Ltd
                                                                         b) kyseisiin kasveihin sovellettavat erityisvaatimukset
                         (Asia C-219/98)                                     olivat jo täyttyneet alkuperämaassa?
                          (98/C 258/43)
                                                                    5. Vastataanko 1 ja 2 kysymyksiin eri tavalla, jos kyseiset
House of Lords on pyytänyt 20.5.1998 tekemällään pää-                    kasvit kuuluvat muun kolmannen valtion kuin alkupe-
töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kir-                rävaltion varmennettavaksi syistä, jotka eivät liity kas-
jaamoon 15.6.1998, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta                  vinsuojeluun, vaan siitä syystä, että ne eivät olleet saa-
ennakkoratkaisua asiassa Regina vastaan Minister of                      neet terveystodistusta alkuperävaltion terveystodistus-
Agriculture, Fisheries and Food, ex parte: S. P. Anastasiou              ten antamiseen toimivaltaisilta viranomaisilta?
(Pissouri) Ltd ym., väliintulijoina Cypfruvex (UK) Ltd ja
Cypfruvex Fruit and Vegetable (Cypfruvex) Enterprises               (1) EYVL L 26, 31.1.1977, s. 20.
Ltd seuraaviin kysymyksiin:
1. Saako jäsenvaltio kasvien tai kasvituotteiden haitallis-
     ten organismien jäsenvaltioihin kulkeutumisen estämi-
     seen liittyvistä suojatoimenpiteistä 21 päivänä joulu-
     kuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 77/93/
     ETY (1) (jäljempänä direktiivi) 12 artiklan 1 kohdan           Landgericht Kölnin 15.5.1998 tekemällään päätöksellä
     b alakohdan mukaisesti hyväksyä (ja jos saa, niin              esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa EsteÂe Lauder
     missä olosuhteissa ja millä edellytyksillä), että sen alu-     Cosmetics GmbH & Co oHG vastaan Lancaster Group
     eelle tuodaan kolmansista maista peräisin olevia ja                                          GmbH
     direktiivin liitteessä V olevassa B osassa lueteltuja kas-                              (Asia C-220/98)
     veja, sellaisena kuin ne on määritelty direktiivissä (jäl-
     jempänä kasvit) silloin, kun ne on varustettu ainoas-                                    (98/C 258/44)
     taan sellaisen kolmannen maan antamalla terveystodis-
     tuksella, josta kasvit on kuljetettu yhteisöön, eikä
     alkuperämaana olevan kolmannen maan antamalla ter-
     veystodistuksella?                                             Landgericht Köln on pyytänyt 15.5.1998 tekemällään pää-
                                                                    töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kir-
                                                                    jaamoon 15.6.1998, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
2. Vastataanko ensimmäiseen kysymykseen eri tavalla, ja             ennakkoratkaisua asiassa EsteÂe Lauder Cosmetics GmbH
     jos vastataan, miten, jos kyseisiin kasveihin sovelletaan      & Co oHG vastaan Lancaster Group GmbH seuraavaan
     direktiivin liitteessä IV olevan A osan 1 jaksossa olevia      kysymykseen:
     erityisvaatimuksia, jotka voidaan täyttää muissa kol-
     mansissa maissa kuin kolmantena maana olevassa
     alkuperävaltiossa direktiivin 9 artiklan 1 kohdassa tar-       Onko EY:n perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklaa ja/tai
     koitetulla tavalla?                                            kosmeettisia valmisteita koskevan jäsenvaltioiden lainsää-
                                                                    dännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 76/
                                                                    768/ETY (1) 6 artiklan 3 kohtaa tulkittava niin, että niissä
3. Onko yhteisöjen tuomioistuimen vuonna 1994 asiassa               kielletään vilpillistä kilpailua koskevien sellaisten kansallis-
     C-432/92, Anastasioi antamaa tuomiota (Kok. 1994,              ten säännösten soveltaminen, joissa sallitaan jossakin
     s. I-3087) tulkittava ja pantava täytäntöön siten, että        Euroopan unionin jäsenvaltiossa lainmukaisesti valmiste-
     se estää jäsenvaltion kansallisia viranomaisia salli-          tun taikka lainmukaisesti markkinoidun kosmeettisen tuot-
     masta Yhdistyneiden Kansakuntien puskurivyöhykkeen             teen tuonnin taikka markkinoille saattamisen kieltäminen
     pohjoispuolella olevasta Kyproksen osasta peräisin ole-        sillä perusteella, että tuotteen vaikutusta koskeva kuvaus
     vien sitruunoiden tuontia silloin, kun ne on varustettu        ºLiftingº on kuluttajia harhaanjohtava, sillä se antaa
     sellaisen muun kolmannen maan viranomaisten anta-              aiheen olettaa tuotteella olevan pysyvää vaikutusta, kun
     malla terveystodistuksella, josta nämä hedelmät on             tällaisella pakkaukseen sisältyvällä samalla kuvauksella
     kuljetettu yhteisöön?                                          varustettu tuote on saatettu muissa Euroopan unionin
                                                                    jäsenvaltioissa lainmukaisesti ja riitauttamatta markki-
                                                                    noille?
4. Vastataanko edellä oleviin kysymyksiin eri tavalla sil-
     loin jos:                                                      (1) EYVL L 262, 27.9.1976, s. 169.
     a) kyseisiä kasveja ei ollut koskaan tuotu sellaiseen
          kolmanteen maahan, jonka antamalla terveystodis-


title: Asia C-497/16: Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 2.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Nejvyšší soud – Tšekki) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on Juraj Sokáč (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Huumausaineiden lähtöaineet — Asetus (EY) N:o 273/2004 — 2 artiklan a alakohta — Luokitellun aineen käsite — Lääkkeiden jättäminen käsitteen ulkopuolelle — Direktiivi 2001/83/EY — 1 artiklan 2 alakohta — Lääkkeen käsite — Efedriiniä tai pseudoefedriiniä sisältävä lääke — Asetus (EY) N:o 111/2005 — 2 artiklan a alakohta — Luokitellun aineen käsite — Liite — Efedriiniä tai pseudoefedriiniä sisältävien lääkkeiden sisällyttäminen liitteeseen — Tällä ei ole vaikutusta asetuksen (EY) N:o 273/2004 soveltamisalaan)

text:
               29.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 168/18

         Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 2.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Nejvyšší soud – Tšekki) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on Juraj Sokáč
   (Asia C-497/16) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Huumausaineiden lähtöaineet - Asetus (EY) N:o 273/2004 - 2 artiklan a alakohta - Luokitellun aineen käsite - Lääkkeiden jättäminen käsitteen ulkopuolelle - Direktiivi 2001/83/EY - 1 artiklan 2 alakohta - Lääkkeen käsite - Efedriiniä tai pseudoefedriiniä sisältävä lääke - Asetus (EY) N:o 111/2005 - 2 artiklan a alakohta - Luokitellun aineen käsite - Liite - Efedriiniä tai pseudoefedriiniä sisältävien lääkkeiden sisällyttäminen liitteeseen - Tällä ei ole vaikutusta asetuksen (EY) N:o 273/2004 soveltamisalaan))
   (2017/C 168/23)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Nejvyšší soud

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   Juraj Sokáč

      Määräysosa

   Ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 31.3.2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2004/27/EY, 1 artiklan 2 alakohdassa tarkoitetut ”lääkkeet”, jotka koostuvat huumausaineiden lähtöaineista 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 273/2004, sellaisena kuin se on muutettuna 20.11.2013 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1258/2013, 2 artiklan a alakohdassa tarkoitetuista ”luokitelluista aineista”, kuten efedriinistä ja pseudoefedriinistä, jäävät edelleen viimeksi mainitun asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle asetuksen N:o 1258/2013 ja unionin ja kolmansien maiden välisen huumausaineiden lähtöaineiden kaupan valvontaa koskevista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 111/2005 muuttamisesta 20.11.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1259/2013 voimaantulon jälkeen.

      (1)  EUVL C 22, 23.1.2017.


title: Asia T-179/10: Kanne 21.4.2010 — Zitro IP v. SMHV — Show Ball Informática (BINGO SHOWALL)

text:
               19.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/53

      Kanne 21.4.2010 — Zitro IP v. SMHV — Show Ball Informática (BINGO SHOWALL)
      (Asia T-179/10)
      (2010/C 161/83)
      Kannekirjelmän kieli: espanja

         Asianosaiset

         Kantaja: Zitro IP Sàrl (Luxemburg) (edustaja: asianajaja A. Canela Giménez)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

         Vastapuoli valituslautakunnassa: Show Ball Informática Ltda

         Vaatimukset

                  —

                  SMHV:n päätös on kumottava

                  —

                  SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

         Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

         Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”BINGO SHOWALL” (hakemusnumero 6 059 919) luokkiin 9, 28 ja 41 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

         Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Show Ball Informática Ltda

         Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Luokkiin 9 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten rekisteröity yhteisön kuviomerkki (hakemusnumero 5 092 275), joka sisältää sanaosan ”SHOW BALL”

         Väiteosaston ratkaisu: Rekisteröintihakemus hylättiin osittain

         Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin

         Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on tulkittu ja sovellettu virheellisesti.


title: Asia T-150/12: Kanne 2.4.2012 — Helleenien tasavalta v. komissio

text:
               23.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 184/13

         Kanne 2.4.2012 — Helleenien tasavalta v. komissio
   (Asia T-150/12)
   2012/C 184/25
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: I. Chalkias, X. Basakou ja A. Vasilopoulou)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 25.1.2012 tehdyn komission päätöksen K(2011) 9335 lopull., joka koskee ”tukia, jotka Kreikka on myöntänyt viljantuottajille ja kyseisen alan osuuskunnille (no SA 27354 (C 36/2010) (ex NN 3/2010, ex CP 11/2009))” ja

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Helleenien tasavalta vaatii kanteellaan unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan 25.1.2012 tehdyn komission päätöksen K(2011) 9335 lopull., joka koskee ”tukia, jotka Kreikka on myöntänyt viljantuottajille ja kyseisen alan osuuskunnille (no SA 27354 (C 36/2010) (ex NN 3/2010, ex CP 11/2009))” ja joka on annettu tiedoksi numerolla K(2011) 9335 lopull.
   Ensimmäisellä kumoamisperusteellaan kantaja väittää, että riidanalainen päätös on epäselvä, koska siinä ei ilmoiteta selvästi i) mistä lainvastainen tuki muodostuu, ii) miten sen määrä on määritetty ja iii) keitä ovat ne tuensaajat, joilta tuki on perittävä takaisin. Lisäksi se väittää, että komission tutkintaa edeltänyt ilmoitus on epäselvä, mikä loukkaa kolmansien oikeusvarmuuden periaatetta ja näiden puolustautumisoikeuksia SEUT 108 artiklan 2 kohdan vastaisesti, luettuna yhdessä 22.3.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1) 6 artiklan 1 kohdan kanssa.
   Toisella kumoamisperusteellaan kantaja väittää, että SEUT 107 artiklan 1 kohtaa on tulkittu ja sovellettu virheellisesti ja että tosiseikkoja on arvioitu virheellisesti, koska toteutetut toimenpiteet eivät — kumpikaan niistä eli takauksen myöntäminen eikä korkotuki — täytä lainvastaisen valtiontuen edellytyksiä.
   Kolmannella kumoamisperusteellaan kantaja väittää, että riidanalainen päätös sisältää tosiseikkoja koskevan arviointivirheen ja siinä on jätetty noudattamatta olennaisia menettelymääräyksiä, koska komissio on tosiseikkojen virheellisen arvioinnin ja puuttuvien ja/tai riittämättömien perustelujen perusteella päätynyt siihen tulokseen, että korkotuki ja valtiontakaus lainan myöntämiseksi maatalousosuuskuntien paikallisille liitoille on lainvastaista valtiontukea, koska välittömät ja välilliset tuensaajat saavat niistä valikoivaa taloudellista etua ja koska ne uhkaavat vääristää kilpailua ja niillä on vaikutusta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
   Neljännellä kumoamisperusteellaan kantaja väittää, että komissio on tulkinnut ja soveltanut virheellisesti SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohtaa ja käyttänyt väärin sillä valtiontukialalla olevaa harkintavaltaansa, sillä joka tapauksessa vuoden 2009 maksujen on katsottava olevan yhteismarkkinoille soveltuvia niiden erittäin vakavien ja ilmeisten taloudellisten häiriöiden vuoksi, joista Kreikan talous on kokonaisuudessaan kärsinyt, eikä Euroopan unionin primaarioikeudellisen määräyksen voimaantulo voi riippua väliaikaisten yhteisön tukipuitteiden kaltaisen komission tiedonannon pätevyydestä. Lisäksi komissio hylännyt riittämättömin perusteluin kantajan väitteen tukipuitteiden edellytyksistä, jotka täyttyvät nyt käsiteltävässä asiassa.
   Viidennellä kumoamisperusteellaan kantaja väittää, että komissio on tulkinnut ja soveltanut virheellisesti SEUT 107 artiklaa, sillä se on perusteettomasti sisällyttänyt lainvastaisina valtiontukina takaisin perittäviin määriin a) korkojen osan, joka lainasopimuksen ja ministerin asetuksen nro 56700/B3033/8.12.2008 mukaan muodostaa maksuosuuden (lain 128/75 mukainen 0,12 %:n maksuosuus) ja b) ministerin asetuksen 2/21304/0025/26.10.2010 mukaisen 2 %:n suuruisen takausprovision valtion eduksi; nämä eivät ole valtiontukea ja ne on vähennettävä lopullisesta takaisin perittävästä määrästä.

      (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999.


title: Asia C-492/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 22.1.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Puolan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2002/21/EY — Sähköiset viestintäverkot ja -palvelut — Tilaajan käsite)

text:
               21.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/9

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 22.1.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Puolan tasavalta
   (Asia C-492/07) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2002/21/EY - Sähköiset viestintäverkot ja -palvelut - Tilaajan käsite)
   (2009/C 69/14)
   Oikeudenkäyntikieli: puola
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A. Nijenhuis ja K. Mojzesowicz)

      Vastaaja: Puolan tasavalta (asiamies: M. Dowgielewicz)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä (puitedirektiivi) 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY (EUVL L 108, s. 33) 2 artiklan k alakohdan noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä ei ole toteutettu määräajassa — Tilaajan määritelmä
   Tuomiolauselma

               1)

               Puolan tasavalta ei ole noudattanut sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä (puitedirektiivi) 7.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole pannut kyseistä direktiiviä eikä etenkään sen 2 artiklan k alakohtaa, joka koskee tilaajan määritelmää, asianmukaisesti täytäntöön.

               2)

               Puolan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 22, 26.1.2008.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS, 2 päivänä toukokuuta 1997, asiassa T-90/96, Automobiles Peugeot SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu - Kumoamiskanne - Oikeudenkäyntiväite)

text:
N:o C 199/24          1 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      28.6.97
LTU Lufttransport Unternehmen GmbH & Co. KG, koti                    2 ) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
paikka Düsseldorf ( Saksa ) ja Hapag-Lloyd Fluggesellschaft
mbH, kotipaikka Langenhagen, esiintyen omissa nimis
sään, edustajinaan asianajajat Gerrit Schohe ja Philipp von
Dietze, Hampuri , prosessiosoite Luxemburgissa asianajo
toimisto Marc Baden, 24 rue Marie-Adelaide, vastaan Eu
roopan yhteisöjen komissio ( asiamiehinään : Anders Jessen,                 YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
Paul Nemitz ja Georg M. Berrisch ), jossa kantajat vaativat                          TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
kumoamaan saksalaisille yhtiöille poistoina myönnettäväs
tä verotustuesta 29 päivänä marraskuuta 1995 tehdyn ko                                  2 päivänä toukokuuta 1997,
mission päätöksen C(95 ) 3319 lopull ., yhteisöjen ensim                    asiassa T-90/96 , Automobiles Peugeot SA vastaan
mäisen oikeusasteen tuomioistuin ( laajennettu neljäs jaos                           Euroopan yhteisöjen komissio (')
to ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja K.
Lenaerts sekä tuomarit P. Lindh, J. Azizi, J. D. Cooke ja                 (Kilpailu — Kumoamiskanne — Oikeudenkäyntiväite)
M. Jaeger; kirjaaja : H. Jung, on 14.3.1997 antanut mää                                         97/C 199/67 )
räyksen, jonka määräysosa on seuraava :
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
1 ) Lausunnon antaminen asiasta raukeaa.
                                                                      Asiassa T-90/96 , Automobiles Peugeot SA, kotipaikka Pa
2 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan kaikki oikeuden                 riisi, edustajanaan asianajaja Xavier de Roux, Pariisi , pro
       käyntikulut.                                                   sessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Jacques
                                                                      Loesch , 8 rue Zithe, vastaan Euroopan yhteisöjen komis
(') EYVL N:o C 145 , 18.5.1996 .                                      sio, ( asiamiehinään aluksi Francisco Enrique Gonzalez
                                                                      Diaz ja Guy Charrier, sittemmin pelkästään Guy Charrier ),
                                                                      jossa kantaja vaatii yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                      tuomioistuinta kumoamaan 3.4.1996 ja 22.4.1996 päivä
                                                                      tyt neljä komission kirjettä , joissa kantajan mukaan on hy
                                                                      lätty sen pyyntö siitä, että kantajan 6 päivänä helmikuuta
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                            1962 annetun asetuksen N:o 17 ( perustamissopimuksen
       TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS,                            85 ja 86 artiklan ensimmäinen täytäntöönpanoasetus )
                 21 päivänä maaliskuuta 1997,                         ( EYVL N:o 13 , 21.2.1962, s . 204 ) 11 artiklan nojalla ko
                                                                      missiolle toimittamia tiettyjä tietoja käsitellään luottamuk
       asiassa T-79/96 R, CAMAR Sri vastaan Euroopan                  sellisina, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( toinen
                        yhteisöjen komissio                           jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja
 (Yhteinen markkinajärjestely — Banaanit — Välitoimiha               C. W. Bellamy sekä tuomarit A. Kalogeropoulos ja P.
   kemus — Tuontitodistusten antamista koskeva hakemus)               Lindh, kirjaaja : H. Jung, on antanut 2.5.1997 määräyk
                                                                      sen, jonka määräysosa on seuraava :
                           ( 97/C 199/66
                                                                      1 ) Kanne jätetään tutkimatta.
                    (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                      2 ) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
Asiassa T-79/96 R, CAMAR Sri, kotipaikka Firenze ( Ita                     lut.
 lia ) edustajinaan asianajajat Wilma Viscardini Donà , Ma
 riano Paolin ja Simonetta Donà, Padova, prosessiosoite
 Luxemburgissa asianajotoimisto Ernst Arendt, 8— 10 rue               (') EYVL N:o C 233 , 10.8.1996 .
 Mathias Hardt, jopta tukee Italian tasavalta ( asiamiehi
 nään Umberto Leanza ja Pier Giorgio Ferri ), vastaan Eu
 roopan yhteisöjen komissio ( asiamiehenään Eugenio de
 March ), jota tukee Ranskan tasavalta ( asiamiehinään Fre
 deric Pascal ja Catherine de Salins ), jossa kantaja vaatii
 EY:n perustamissopimuksen 186 artiklan nojalla ensim                       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
 mäisen oikeusasteen tuomioistuinta määräämään pääasial                             TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
 lisesti, että komission on myönnettävä Camar Srl:lle vuo                              26 päivänä maaliskuuta 1997,
 delle 1997 kolmansien maiden banaaneja tai muita kuin
 perinteisiä AKT-banaaneja varten tuontitodistukset mää                   asiassa T-l 19/96, X vastaan Euroopan parlamentti (')
 rälle, joka vastaa niiden somalialaisten banaanien, joita             (Henkilöstö — Kumoamiskanne — Edeltävä hallinnollinen
 Camar Sri onnistuu tuomaan ja sen kolmivuotiskautena                                  valitus — Oikeudenkäyntiväite)
  1988— 1990 tuomien banaanien määrän välistä erotusta,
 ja lisäksi määräämään muista tarpeellisiksi katsomistaan                                       ( 97/C 199/68 )
 toimenpiteistä, jottei Camar Srl:lle aiheudu korjaamatonta
 vahinkoa pääasian tuomiota odotettaessa, ensimmäisen                                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
 oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on antanut
 21.3.1997 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava :                  Asiassa T-l 19/96 , Euroopan parlamentin virkamies X, ko
                                                                       tipaikka Bryssel, edustajinaan asianajajat Jean-Noel Louis,
  1 ) Välitoimihakemus hylätään.                                       Thierry Demaseure ja Ariane Tornel , Bryssel, prosessiosoi


title: Asia C-562/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tartu Ringkonnakohus (Viro) on esittänyt 5.12.2012 — MTÜ Liivimaa Lihaveis v. Eesti-Läti programmi 2007-2013 Seirekomitee

text:
               9.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tartu Ringkonnakohus (Viro) on esittänyt 5.12.2012 — MTÜ Liivimaa Lihaveis v. Eesti-Läti programmi 2007-2013 Seirekomitee
   (Asia C-562/12)
   2013/C 38/18
   Oikeudenkäyntikieli: viro

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tartu Ringkonnakohus

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: MTÜ Liivimaa Lihaveis

      Vastapuoli: Eesti-Läti programmi 2007-2013 Seirekomitee (Viro-Latvia -ohjelman 2007–2013 seurantakomitea)

      Muu osapuoli: Eesti Vabariigi Siseministeerium

      Ennakkoratkaisukysymykset

               a)

               Onko neuvoston asetuksen N:o 1083/2006 (1) 63 artiklan 2 kohdan, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan kanssa, mukaisena pidettävä kahden jäsenvaltion yhteisesti perustaman seurantakomitean työjärjestystä, kuten Viro-Latvia-ohjelman 2007–2013 seurantakomitean vahvistamia ohjelmaa koskevia ohjeita, joissa todetaan, ettei seurantakomitean päätöksiin voida hakea muutosta yhdessäkään tuomioistuimessa (ohjelmaa koskevien ohjeiden 6.6 kohdan neljäs alakohta: ”The decisions of the Monitoring Committee are not appealable at any place of jurisdiction.”)?

               b)

               Jos kysymykseen a) vastataan kieltävästi, onko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 267 artiklan 1 kohdan b alakohtaa tulkittava siten, että Viro-Latvia-ohjelman 2007–2013 seurantakomitean vahvistamien ohjelmaa koskevien ohjeiden 6.6 kohdan neljäs alakohta on unionin toimielimen, elimen tai laitoksen säädös, joka on julistettava mitättömäksi?

               c)

               Jos kysymykseen a) vastataan kieltävästi, onko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 263 artiklan 1 kohdan toista virkettä, luettuna yhdessä 256 artiklan 1 kohdan ja 274 artiklan kanssa, tulkittava siten, että toimivalta ratkaista Viro-Latvia-ohjelman 2007–2013 seurantakomitean päätöksestä tehty valitus on Euroopan unionin yleisellä tuomioistuimella, vai onko kyseinen toimivalta kansallisen lainsäädännön mukaan toimivaltaisella tuomioistuimella?

      (1)  Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1260/1999 kumoamisesta 11.7.2006 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 1083/2006 (EYVL L 210, s. 25).


title: Asia C-202/07 P: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 2.4.2009 — France Télécom SA v. Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku — Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö — Nopeiden internetyhteyksien markkinat — Saalistushinnoittelu — Tappioiden takaisin saaminen — Mukauttamisoikeus)

text:
               20.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/2

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 2.4.2009 — France Télécom SA v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-202/07 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö - Nopeiden internetyhteyksien markkinat - Saalistushinnoittelu - Tappioiden takaisin saaminen - Mukauttamisoikeus)
   2009/C 141/03
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: France Télécom SA (edustajat: avocat J. Philippe, avocat H. Calvet, avocat O. W. Brouwer ja avocat T. Janssens)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: asiamies E. Gippini Fournier)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu viides jaosto) asiassa T-340/03, France Télécom SA v. komissio, 30.1.2007 antamasta tuomiosta, jolla hylättiin kanne [EY 82 artiklan] mukaisesta menettelystä (asia COMP/38.233 — Wanadoo Interactive) 16.7.2003 tehtyä Euroopan yhteisöjen komission päätöstä vastaan — Nopeiden Internet-yhteyksien (ADSL) markkinat — Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö — Saalistushintoja, hintojen mukauttamista kilpailijoiden hintoihin ja kärsittyjen tappioiden takaisin saamista koskevat käsitteet

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               France Télécom SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 170, 21.7.2007.


title: Asia C-499/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van Cassatie van België (Belgia) on esittänyt 10.11.2014 – VAD BVBA ja Johannes Josephus Maria van Aert v. Belgian valtio

text:
               26.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van Cassatie van België (Belgia) on esittänyt 10.11.2014 – VAD BVBA ja Johannes Josephus Maria van Aert v. Belgian valtio
   (Asia C-499/14)
   (2015/C 026/16)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hof van Cassatie van België

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: VAD BVBA ja Johannes Josephus Maria van Aert

      Vastapuoli: Belgian valtio

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko vähittäismyyntiä varten sarjaksi pakattuja tavaroita, jotka on esitetty tullille erillisissä pakkauksissa, koska se on perusteltua, mutta joiden osalta on ilmeistä, että ne kuuluvat yhteen ja että ne on tarkoitettu tarjottaviksi vähittäismyynnissä kokonaisuutena, pidettävä vähittäismyyntiä varten sarjaksi pakattuina tavaroina tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (1) liitteenä I olevan yhdistetyn nimikkeistön, sellaisena kuin se on muutettuna 20.9.2007 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1214/2007 (2), yleisten tulkintasääntöjen 3 säännön b alakohdassa tarkoitetulla tavalla silloinkin, kun kyseiset tavarat pakataan yhteen ilmoituksen tekemisen jälkeen tarjottaviksi vähittäiskaupassa?

      (1)  EYVL L 256, s. 1.

      (2)  EUVL L 286, s. 1.


title: Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 6 päivänä joulukuuta 1999 asiassa T-178/99, Sonia Marion Elder ja Robert Dale Elder vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Avoimuus – Yleisön oikeudesta saada tietoja komission asiakirjoista tehty päätös 94/90/EHTY, EY, Euratom – Neuvoa-antava arvonlisäverokomitea – Päätös, jolla evätään oikeus saada tietoja asiakirjoista – Riidanalaisen toimen peruuttaminen – Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
C 79/28               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         18.3.2000
ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN                               komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat
                           MÄÄRÄYS                                  Ramón Garcı́a-Gallardo, Madrid, ja Gerard Pérez Olmo, Barce-
                                                                       lona, ja prosessiosoite Brysselissä on Square de Meeûs, nro 19.
                  6 päivänä joulukuuta 1999
                                                                       Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
asiassa T-178/99, Sonia Marion Elder ja Robert Dale Elder              mioistuin:
          vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                                                                       –    kumoaa 26.8.1999 tehdyn komission päätöksen (SG (99)
(Avoimuus – Yleisön oikeudesta saada tietoja komission                      D/7040);
asiakirjoista tehty päätös 94/90/EHTY, EY, Euratom –
Neuvoa-antava arvonlisäverokomitea – Päätös, jolla evätään
oikeus saada tietoja asiakirjoista – Riidanalaisen toimen              –    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut ko-
     peruuttaminen – Lausunnon antamisen raukeaminen)                       konaisuudessaan.
                         (2000/C 79/62)
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                       Nyt esillä olevan asian kantaja on espanjalainen järjestö,
                                                                       joka kattaa käytännössä kaikki terveydenhoitoalan tuotteiden
Asiassa T-178/99, Sonia Marion Elder ja Robert Dale Elder,             tuotanto-, maahantuonti- ja jälleenmyyntiyritykset Espanjassa.
kotipaikka Dundee, Skotlanti (Yhdistynyt kuningaskunta),               Kaikille näille yrityksille on yhteistä se, että ne toimittavat
edustajanaan solicitor Scott Crosby, 9 rond-point Schuman,             terveydenhoitoalan tuotteita kaikkiin Espanjan terveyskeskuk-
Bryssel, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, (asiamiehinään          siin, sekä julkisiin että yksityisiin.
oikeudellisen yksikön virkamiehet Ulrich Völker ja Xavier
Lewis), jossa kantajat vaativat ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuinta kumoamaan 8.6.1999 tehdyn komission                        Kantaja riitauttaa päätöksen, jolla komissio jätti huomiotta
päätöksen, jolla kantajilta evättiin oikeus saada tutustua neu-        kantajan ilmoituksen Entes Gestores del Sistema Nacional de
voa-antavan arvonlisäverokomitean pöytäkirjoihin, Euroopan             Saludin (SNS) määräävän markkina-aseman väärinkäytöstä,
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäi-            joka perustuu pääasiallisesti terveydenhoitoalan tuotteiden
nen jaosto), toimien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf          toimituksista veloitettujen maksujen viivästymiseen. Kantaja
sekä tuomarit C. W. Bellamy ja M. Vilaras, kirjaaja: H. Jung,          paljasti kantelussaan myös muita väärinkäytöksiä, kuten yli-
on antanut 6.12.1998 määräyksen, jonka määräysosa on                   määräisiä toimituksia koskevat vaatimukset ilman minkään-
seuraava:                                                              laista yhteyttä sopimuksen kohteeseen ja enimmäishankinta-
                                                                       hintojen asettaminen alan teknisen kehityksen vahingoksi.
1) Lausunnon antaminen esillä olevassa asiassa raukeaa.
2) Komissio velvoitetaan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.        Tästä seuraa, että FENINiin kuuluvien yritysten myynti SNS:lle
                                                                       muodostaa yli 80 prosenttia sen liikevaihdosta, mikä merkitsee
                                                                       SNS:n määräävää asemaa ostajana.
(1) EYVL C 281, 2.10.1999.
                                                                       Kantaja väittää vaatimustensa tueksi seuraavaa:
                                                                       –    Puolustautumisoikeuksien loukkaaminen siltä osin kuin
                                                                            sen mielestä tutkimusmenettelyä ei ole aloitettu kantelun
                                                                            perusteellisen analyysin jälkeen;
Federación Nacional de Empresas, Instrumentación Cien-
tı́fica, Médica, Técnica y Dentalin (FENIN) 10.11.1999                 –    Asiaankuuluvia tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koske-
 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                       va ilmeinen arviointivirhe esillä olevassa tapauksessa, eri-
                                                                            tyisesti siltä osin kuin kysymys on julkisen sosiaaliturvalai-
                        (Asia T-319/99)                                     toksen taloudellisesta toiminnasta. Tältä osin kantaja
                                                                            väittää, että vastaaja on arvioinut virheellisesti perustamis-
                                                                            sopimuksen 82 ja 86 artiklan soveltamisedellytyksiä, kun
                         (2000/C 79/63)                                     se on lähtenyt yhdistetyissä asioissa C-159/91 ja C-160/91,
                                                                            Poucet & Pistre, (1) annetun tuomion tuomiolauselman
                                                                            vääristyneestä tulkinnasta, jossa ei oteta huomioon sellai-
                  (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                            sen viimeaikaisen oikeuskäytännön kehitystä, jossa sovelle-
                                                                            taan toiminnallista kriteeriä silloin, kun tutkitaan sellaisten
Federación Nacional de Empresas, Instrumentación Cientı́fica,             julkisoikeudellisten toimijoiden kilpailunvastaista käyttäy-
Médica, Técnica y Dental (FENIN), kotipaikka Madrid, on                     tymistä, joilla on selvästi määräävä asema televiestinnän,
nostanut 10.11.1999 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-                     postipalveluiden tai sähköenergian kaltaisilla herkillä talou-
keusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen                     dellisilla aloilla.


title: Asia C-452/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 19.12.2013 (Landgericht Krefeldin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Nipponkoa Insurance Co (Europe) Ltd v. Inter-Zuid Transport BV (Oikeudellinen yhteistyö siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa — Asetus (EY) N:o 44/2001 — 27, 33 ja 71 artikla — Vireilläolovaikutus — Tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano — Tavaran kansainvälisessä tiekuljetuksessa käytettävästä rahtisopimuksesta tehty yleissopimus (CMR) — 31 artiklan 2 kappale — Samanaikaisuutta koskevat säännöt — Takautumiskanne — Negatiivinen vahvistuskanne — Negatiivinen vahvistustuomio)

text:
               22.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 52/19

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 19.12.2013 (Landgericht Krefeldin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Nipponkoa Insurance Co (Europe) Ltd v. Inter-Zuid Transport BV
   (Asia C-452/12) (1)

   (Oikeudellinen yhteistyö siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa - Asetus (EY) N:o 44/2001 - 27, 33 ja 71 artikla - Vireilläolovaikutus - Tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano - Tavaran kansainvälisessä tiekuljetuksessa käytettävästä rahtisopimuksesta tehty yleissopimus (CMR) - 31 artiklan 2 kappale - Samanaikaisuutta koskevat säännöt - Takautumiskanne - Negatiivinen vahvistuskanne - Negatiivinen vahvistustuomio)
   2014/C 52/32
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Krefeld

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Nipponkoa Insurance Co (Europe) Ltd

      Vastaaja: Inter-Zuid Transport BV

      Muu osapuoli: DTC Surhuisterveen BV

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Landgericht Krefeld — Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (Bryssel I -asetus) (EYVL 2001, L 12, s. 1) 27 ja 71 artiklan tulkinta — Suhde tavaran kansainvälisessä tiekuljetuksessa käytettävästä rahtisopimuksesta tehtyyn yleissopimukseen (CMR) — Samanaikaisuutta koskevat säännöt — Vireilläolovaikutus — Velvollisuus tulkita CMR:n 31 artiklan 2 kappaletta Bryssel I -asetuksen 27 artiklan valossa — Lähettäjän tai vastaanottajan nostaman vahingonkorvauskanteen suhde rahdinkuljettajan nostamaan vahvistuskanteeseen, jossa vaaditaan sen toteamista, että rahdinkuljettaja ei ole vastuussa vahingosta tai — jos se on siitä vastuussa — ettei sen vastuu ylitä tiettyä enimmäismäärää (negatiivinen vahvistuskanne)

      Tuomiolauselma

               1)

               Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 71 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että kansainvälistä yleissopimusta tulkitaan tavalla, jolla ei taata, että kyseisen asetuksen taustalla olevia tavoitteita ja periaatteita kunnioitetaan ehdoin, jotka ovat vähintään yhtä suotuisia kuin kyseisessä asetuksessa säädetyt ehdot.

               2)

               Asetuksen N:o 44/2001 71 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä tavaran kansainvälisessä tiekuljetuksessa käytettävästä rahtisopimuksesta Genevessä 19.5.1956 allekirjoitetun yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Genevessä 5.7.1978 allekirjoitetulla pöytäkirjalla, 31 artiklan 2 kappaleen sellaiselle tulkinnalle, jonka mukaan jäsenvaltiossa nostetulla negatiivisella vahvistuskanteella tai annetulla negatiivisella vahvistustuomiolla ei ole samaa kohdetta eikä samaa perustetta kuin suorituskanteella, joka on nostettu saman vahingon perusteella samojen asianosaisten tai niiden oikeudenomistajien välillä toisessa jäsenvaltiossa.

      (1)  EUVL C 26, 26.1.2013.


title: Asia F-102/11: Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 30.5.2013 — Marcuccio v. komissio (Henkilöstö — Työjärjestyksen 34 artiklan 1 ja 6 kohta — Telekopiolaitteella kanteen nostamisen määräajassa toimitettu kannekirjelmä — Telekopioon käsin tehty allekirjoitus, joka poikkeaa kannekirjelmän kirjeitse toimitetussa alkuperäiskappaleessa olevasta allekirjoituksesta — Kanteen nostaminen myöhässä — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               31.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/49

         Virkamiestuomioistuimen määräys (kolmas jaosto) 30.5.2013 — Marcuccio v. komissio
   (Asia F-102/11) (1)

   (Henkilöstö - Työjärjestyksen 34 artiklan 1 ja 6 kohta - Telekopiolaitteella kanteen nostamisen määräajassa toimitettu kannekirjelmä - Telekopioon käsin tehty allekirjoitus, joka poikkeaa kannekirjelmän kirjeitse toimitetussa alkuperäiskappaleessa olevasta allekirjoituksesta - Kanteen nostaminen myöhässä - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)
   2013/C 252/87
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja J. Baquero Cruz, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota komission implisiittinen päätös, jolla kantajalta evätään maksu vuosittaisista asemapaikan ja lähtöpaikkakunnan välisistä matkakuluista vuosilta 2005–2010.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Luigi Marcuccio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 126, 28.4.2012, s. 27.


title: Asian C-231/95 poistaminen rekisteristä

text:
C 113/10                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     11.4.98
Tariefcommissien 24.2.1998 tekemällään päätöksellä                               Asian C-231/95 (1) poistaminen rekisteristä
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa De Haan Beheer
BV vastaan Inspecteur der invoerrechten en accijnzen te                                         (98/C 113/24)
                             Rotterdam
                          (Asia C-61/98)
                           (98/C 113/23)                                Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen     presidentin
                                                                        19.12.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis-
                                                                        teristä on poistettu asia C-231/95 (Tribunal de premieÁre
Tariefcommissie on pyytänyt 24.2.1998 tekemällään pää-                  instance de LieÁgen esittämä ennakkoratkaisupyyntö),
töksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-                rikosoikeudenkäynti Bent Carlsenia vastaan, jossa asian-
tuimeen 2.3.1998, yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa De                omistajana on Georges Vanhalle.
Haan Beheer BV vastaan Inspecteur der invoerrechten en
accijnzen te Rotterdam ennakkoratkaisua seuraavaan
kysymykseen:                                                            (1) EYVL C 229, 2.9.1995.
Onko yhteisön oikeuden kirjoitetun tai kirjoittamattoman
tullioikeuden mukaan lähdettävä tullivelvollisen ja tullivi-
ranomaisten välisessä suhteessa 6.2 kohdassa (1) kuvatusta
tulliviranomaisten velvollisuudesta, ja jos on, mitä tästä
velvollisuudesta seuraa tullivelan kirjaamisen ja perimisen
osalta, jos viranomaiset eivät täytä tätä velvollisuutta?
                                                                                Asian C-277/97 (1) poistaminen rekisteristä
(1) Kantaja, jonka osalta on selvää, että se on tehnyt ilmoituksen                              (98/C 113/25)
    vilpittömässä mielessä, on Ð Tariefcommissien käsityksen
    mukaan oikein Ð esittänyt kysymyksen siitä, eikö tulliviran-
    omaisten velvollisuuksiin kuulu varoittaa kantajan asemassa
    olevaa ilmoituksen tekijää Ð tässä tapauksessa kysymyksessä
    olleen noin kymmenen päivän kuluessa Ð mahdollisista petos-         Euroopan       yhteisöjen     tuomioistuimen     presidentin
    tarkoituksessa toimivista toimeksiantajista. Varoituksen ansi-      11.2.1998 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste-
    osta kantaja olisi voinut ottaa huomioon äärimmäisen suuren         ristä on poistettu asia C-277/97, Euroopan yhteisöjen
    riskin ja lopulta voinut välttää vastattavakseen tulevan tullive-   komissio vastaan Belgian kuningaskunta.
    lan syntymisen kuuden seuraavan ilmoituksen osalta.
                                                                        (1) EYVL C 271, 6.9.1997.
                                             ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                               Myson SARL, 30 rue de Cessange, vastaan Euroopan
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                  yhteisöjen komissio (asiamiehenä Ana Maria Alves Vieira),
                                                                        jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                  17 päivänä helmikuuta 1998,
                                                                        tuinta kumoamaan komission päätöksen olla nimittämättä
asiassa T-56/96, Alberto Maccaferri vastaan Euroopan                    häntä valintamenettelyssä 62T/XXIII/93 täytettyyn ura-
                      yhteisöjen komissio (1)                           alueen A 4/A 5 väliaikaiseen toimeen yrityspolitiikasta,
                                                                        kaupasta, matkailusta ja sosiaalitaloudesta vastaavassa
(Henkilöstö Ð Väliaikaiset toimihenkilöt Ð Palvelukseen-                pääosastossa ja, siltä osin kuin on tarpeellista, kumoa-
ottomenettely Ð Toimen siirto Ð Perustelujen puuttumi-                  maan komission päätöksen, jolla tämä toimi siirrettiin
nen Ð Harkintavallan väärinkäyttö Ð Perusteltu luotta-                  erääseen toiseen pääosastoon ja korvattiin se ura-alueen B
                                mus)                                    väliaikaisen toimen budjettikohdalla, yhteisöjen ensimmäi-
                                                                        sen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien
                           (98/C 113/26)                                kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Azizi sekä tuo-
                                                                        marit R. García-Valdecasas ja M. Jaeger; kirjaaja: hallinto-
                                                                        virkamies J. Palacio GonzaÂlez, on 17.2.1998 antanut tuo-
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                         mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                        1) Komission päätös olla nimittämättä kantajaa valinta-
Asiassa T-56/96, Alberto Maccaferri, Euroopan yhteisöjen                     menettelyssä 62T/XXIII/93 täytettyyn ura-alueen A 4/
komission entinen ylimääräinen toimihenkilö, edustajinaan                    A 5 väliaikaiseen toimeen yrityspolitiikasta, kaupasta,
asianajajat Jean-NoeÈl Louis, Thierry Demaseure ja Ariane                    matkailusta ja sosiaalitaloudesta vastaavassa pääosas-
Tornel, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire                     tossa kumotaan.


title: Asia T-74/03: Intech EDM B.V.:n 3.3.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
24.5.2003                FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                         C 124/25
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin         Intech EDM B.V.:n 3.3.2003 Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                                siota vastaan nostama kanne
–      vahvistaa, että vastaaja on vastuussa vahingosta, jonka
       kantajat ovat kärsineet Netanyan Park Hoteliin 27.3.2002                                  (Asia T-74/03)
       tehdyn attentaatin takia
                                                                                (2003/C 124/44)
–      velvoittaa vastaajan maksamaan seuraavat rahamäärät
       kantajien kärsimän vahingon takia:
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
       –    Lucien Zaouille 1 000 000 euroa korvaukseksi
            hänen henkisestä kärsimyksestään
       –    Bernard Zaouille 1 500 000 euroa korvaukseksi             Intech EDM B.V., Lomm (Alankomaat), on nostanut 3.3.2003
            hänen henkisestä kärsimyksestään                          Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                      messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
                                                                      jan asiamiehenä on asianajaja M. Karl.
       –    Déborah Zaouille, nykyisin Stain,
            –     1 000 000 euroa korvauksena hänen kärsimäs-         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                  tään henkilövahingosta
                                                                      –     kumoaa 17.12.2002 tehdyn komission päätöksen (asia
            –     2 000 000 euroa korvauksena hänen henkises-               KILP/E-2/37.667, erikoisgrafiitti)
                  tä kärsimyksestään
                                                                      –     toissijaisena vaihtoehtona kumoaa päätöksen 3 artiklan
                                                                            h alakohdassa määrätyn sakon
            –     myöhemmin täsmennettävä rahamäärä hänen
                  kärsimästään esinevahingosta
                                                                      –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut ko-
       konaisuudessaan.
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   Kantaja myy isostaattisesti puristettua erikoisgrafiittia, mutta
                                                                      ei valmista sitä itse. Kantajan toiminta kauppiaana Euroopan
                                                                      erikoisgrafiittimarkkinoilla on seurausta yhteistyösopimukses-
                                                                      ta yrityksen nimeltä Ibiden Co. Ltd. kanssa, joka on japanilainen
Kantajat ovat erään palestiinalaisterroristin erääseen Israelissa     isostaattisen erikoisgrafiitin valmistaja. Vastaaja on syyttänyt
sijaitsevaan hotelliin 27.3.2002 tekemässä attentaatissa kuol-        kantajaa – joka on viimeksi mainitun aiempi tytäryhtiö – ja eri
leen rouva Zaouin lähiomaisia. Kantajat väittävät, että Länsi-        isostaattisen erikoisgrafiitin valmistajia (joihin lukeutuu myös
rannan palestiinalaisalueilla ja Gazan alueella annettava opetus      Ibiden) osallistumisesta pitkäkestoiseen sopimukseen ja/tai
on rouva Zaouin menehtymisen aiheuttaneen attentaatin                 yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin, jotka ovat vaikutta-
varma ja välitön syy, sillä kyseinen opetus yllyttää vihaan           neet isostaattisen erikoisgrafiitin markkinoihin Euroopan yh-
ja terrorismiin. Kantajat vetoavat siihen, että vastaaja on           teisössä ja Euroopan talousalueella. Vastaaja väittää kantajan
rahoittanut tällaista opetusta, jonka sisällön se väitetysti tuntee   olleen osallisena vuoden 1994 helmikuusta vuoden 1997
ja johon se pystyy vaikuttamaan. Kantajien mukaan vastaaja            toukokuuhun Euroopan ja alueellisella tasolla.
on siten rikkonut taloudellisiin tukiohjelmiin sovellettavia
säännöksiä (EY 6 artikla ja EY 177 artiklan 2 kohta), moitteetto-
man varainhoidon periaatetta, Euroopan yhteisön ja Yhdisty-
                                                                      Kantaja katsoo vastaajan väärin perustein pitäneen kantajaa
neiden Kansakuntien palestiinalaispakolaisten avustus- ja työ-
elimen (UNRWA) välisten yleissopimusten säännöksiä, asetuk-           syyllisenä. Tosiasiallisesti kantajaa voidaan vähintään
sen N:o 1488/96 3 artiklaa sekä Euroopan yhteisöjen vuoden            26.9.1995 saakka ulottuvan ajan osalta ainoastaan Ibidenin
                                                                      avunantajana. Avunantajalle ei voida asetuksen N:o 17/62
2002 yleiseen tulo- ja menoarvioon tehtyä muutosta nro 177.
Kantajat vetoavat tältä osin yhteisöjen sopimussuhteen ulko-          15 artiklan 2 kohdan mukaan määrätä sakkoa. Lisäksi kantaja
                                                                      väittää, ettei vastaaja ole ottanut huomioon useita lieventäviä
puoliseen vastuuseen EY 288 artiklan 2 kohdan nojalla.
                                                                      asianhaaroja ja erityisesti kantajan roolia myötäilijänä sekä sitä
                                                                      seikkaa, että kantaja oli vapaaehtoisesti lopettanut osallistumi-
                                                                      sen kauan ennen muita osallisia ja heti komission puututtua
                                                                      asiaan.
 ---pagebreak--- C 124/26                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                       24.5.2003
Tämän ohella kantaja huomauttaa, että määrätty sakko on                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
ilmeisen suhteeton kantajan taloudelliseen vahvuuteen nähden,          edellä mainitussa asiassa esitettyjä. Kantaja toteaa erityisesti,
minkä vuoksi suhteellisuusperiaatetta on loukattu ja komission         etteivät Siderpotenza ja Lucchini muodosta mitään yhtenäistä
sakkolinjauksia jätetty noudattamatta. Vastaaja on niin ikään          yritystä, ja ettei kantajalla ole mitään tekemistä päätöksessä
loukannut yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, kun se ei ole           mainittujen rikkomusten kanssa. Komissio ei ole missään
määrännyt sakkoa yhdellekään toiselle kartelliin osallistuneelle       vaiheessa ottanut huomioon, ettei Lucchini S.p.A. ole milloin-
kauppiaalle ja lisäksi määrännyt kartelliin osallistuneille val-       kaan tuottanut teräsbetonipalkkeja.
mistajille sakkoja, joiden suuruus liikevaihtoon nähden on
paljon vähemmän kuin kantajalla. Koska vastaaja ei ole
esittänyt perusteita tälle kohtelulle, EY 253 artiklan mukaista
perusteluvelvollisuuttakaan ei ole noudatettu.
                                                                       Caymansaarten hallituksen 5.3.2003 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
Lucchini S.p.A:n 3.3.2003 Euroopan yhteisöjen komissio-                                           (Asia T-85/03)
                    ta vastaan nostama kanne
                                                                                (2003/C 124/46)
                            (Asia T-80/03)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                          (2003/C 124/45)
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                       Caymansaarten hallitus, Grand Cayman (Caymansaaret), on
                                                                       nostanut 5.3.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
                                                                       asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                       siota vastaan. Kantajan edustajana on Eleanor Sharpston, QC.
Lucchini S.p.A. on nostanut 3.3.2003 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat            Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Prof., asianajaja Alberto Santa Maria ja Prof., asianajaja Claudio
Biscaretti di Ruffia.
                                                                       –     kumoaa komission päätöksen olla vastaamatta Cayman-
                                                                             saarten hallituksen kiireelliseen pyyntöön perustaa kump-
                                                                             panuustyöryhmä merentakaisten alueiden assosiaatiosta
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                   tehdyn päätöksen perusteella
–     kumoaa 17.12.2002 tehdyn komission päätöksen                     –     velvoittaa komission korvaamaan Caymansaarten halli-
      K(2002)5087 lopull., asiassa COMP/37.956 – teräsbeto-                  tuksen oikeudenkäyntikulut.
      nipalkit, jolla Lucchini S.p.A:lle määrättiin yhdessä S.P.
      S.p.A:n (ent. Siderpotenza S.p.A.) kanssa 16,14 miljoonan
      euron suuruinen sakko;
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–     toissijaisesti pienentää komission kantajalle määräämän
      sakon määrää;
                                                                       Nyt esillä olevassa asiassa riitautettu päätös on komission
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.             päätös olla vastaamatta kantajan kiireelliseen pyyntöön perus-
                                                                       taa kumppanuustyöryhmä merentakaisten maiden ja alueiden
                                                                       assosiaatiosta Euroopan yhteisöön 27 päivänä marraskuuta
                                                                       2001 tehdyn neuvoston päätöksen 2001/822/EY 7 artiklan
                                                                       mukaisesti ( 1). Pyyntö esitettiin niiden merentakaisten maiden
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    ja alueiden tekemien esitysten tarkastelemiseksi, jotka liittyvät
                                                                       ehdotukseen neuvoston direktiiviksi säästöjen korkojen muo-
                                                                       dossa tuottamien tulojen tosiasiallisen vähimmäisverotuksen
Esillä oleva kanne koskee samaa päätöstä, joka on jo riitautettu       varmistamisesta yhteisössä ja/tai tietojen automaattisesta vaih-
asiassa T-27/03, S.P. vastaan komissio.                                tamisesta.


title: Asia C-372/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto)  16.5.2006  (Court of Appealin (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Yvonne Watts ja The Queen v. Bedford Primary Care Trust ja Secretary of State for Health (Sosiaaliturva — Valtion rahoittama kansallinen terveydenhuoltojärjestelmä — Jossakin toisessa jäsenvaltiossa aiheutuneet sairaanhoitokulut — EY 48-EY 50 artikla ja EY 152 artiklan 5 kohta — Asetuksen (ETY) N:o 1408/71 22 artikla)

text:
               15.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/6

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 16.5.2006 (Court of Appealin (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Yvonne Watts ja The Queen v. Bedford Primary Care Trust ja Secretary of State for Health
   (Asia C-372/04) (1)

   (Sosiaaliturva - Valtion rahoittama kansallinen terveydenhuoltojärjestelmä - Jossakin toisessa jäsenvaltiossa aiheutuneet sairaanhoitokulut - EY 48-EY 50 artikla ja EY 152 artiklan 5 kohta - Asetuksen (ETY) N:o 1408/71 22 artikla)
   (2006/C 165/11)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Court of Appeal (Civil Division)
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Yvonne Watts ja The Queen

      Vastaaja: Bedford Primary Care Trust ja Secretary of State for Health
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Court of Appeal (Civil Division) — EY 48 artiklan, EY 49 artiklan, EY 50 artiklan, EY 55 artiklan ja EY 152 artiklan 5 kohdan sekä sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97 (EYVL L 28. s. 1), 22 artiklan sekä sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä 21.3.1972 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 574/72, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna asetuksella N:o 118/97, tulkinta — Muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa toimivaltainen laitos toimii, ilman ennakkolupaa aiheutuneiden sairaalahoitokustannusten korvaamisen edellytykset
   Tuomiolauselma

               1)

               Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97, 22 artiklan 2 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, että jotta toimivaltainen laitos voi evätä kyseisen artiklan 1 kohdan c alakohdan i alakohdassa tarkoitetun luvan sillä perusteella, että sairaalahoitoon pääsyä koskee odotusaika, sen on osoitettava, että odotusaika ei ylitä aikaa, joka on perusteltu asianomaisen henkilön hoidon tarpeen sellaisen objektiivisen lääketieteellisen arvioinnin perusteella, jossa otetaan huomioon kaikki hänen terveydentilaansa liittyvät tekijät ajankohtana, jolloin lupahakemus on tehty tai tarvittaessa uudistettu.

               2)

               EY 49 artiklaa sovelletaan tilanteeseen, jossa henkilö, jonka terveydentila edellyttää sairaalahoitoa, menee toiseen jäsenvaltioon ja saa siellä tällaista hoitoa vastiketta vastaan, ilman, että on tarpeen tutkia, onko sen kansallisen järjestelmän piirissä, johon tämä henkilö kuuluu, annettava sairaalahoito itsessään palvelujen tarjoamisen vapautta koskevissa määräyksissä tarkoitettu palvelu.
               EY 49 artiklaa on tulkittava siten, että se ei estä sitä, että jossakin toisessa jäsenvaltiossa annettavan sairaalahoidon kustannusten korvaaminen edellyttää ennakkoluvan saamista toimivaltaiselta laitokselta.
               Ennakkoluvan epääminen ei voi perustua pelkästään siihen, että on olemassa hoitojonoja, joiden avulla suunnitellaan ja hallinnoidaan sairaalatarjontaa ennalta yleisesti määriteltyjen kliinisten prioriteettien perusteella, ilman, että on suoritettu potilaan terveydentilan, sairaushistorian, hänen sairautensa todennäköisen kulun sekä hänen kipujensa ja/tai vammansa laadun objektiivinen lääketieteellinen arviointi sinä ajankohtana, jolloin lupahakemus on tehty tai uudistettu.
               Jos näistä jonoista aiheutuva odotusaika osoittautuu asianomaisessa yksittäistapauksessa pidemmäksi kuin on perusteltua, kun otetaan huomioon edellä mainittujen seikkojen objektiivinen lääketieteellinen arviointi, toimivaltainen laitos ei voi evätä pyydettyä lupaa perusteilla, jotka koskevat näiden hoitojonojen olemassaoloa; sitä, että väitetään hoidettavien tapausten kiireellisyyteen perustuvan normaalin järjestyksen häiriintyvän; sitä, että kysymyksessä olevassa kansallisessa järjestelmässä annettava sairaalahoito on ilmaista; sitä, että jossakin toisessa jäsenvaltiossa annettavan hoidon varalta on määrättävä erityisistä varoista, ja/tai vertailua, joka koskee tämän hoidon ja vastaavan toimivaltaisessa jäsenvaltiossa annettavan hoidon kustannuksia.

               3)

               EY 49 artiklaa on tulkittava siten, että kun toimivaltaisen jäsenvaltion lainsäädännössä säädetään kansallisen terveydenhuoltojärjestelmän sairaaloissa annettavan hoidon maksuttomuudesta ja kun sen jäsenvaltion lainsäädännössä, jossa tähän järjestelmään kuuluva potilas sai luvan tai hänen olisi pitänyt saada lupa saada sairaalahoitoa tämän järjestelmän kustannuksella, ei säädetä tämän hoidon kustannusten täydestä korvaamisesta, toimivaltaisen laitoksen on korvattava tälle potilaalle se erotus, joka mahdollisesti on yhtäältä tällaisen kyseessä olevaan järjestelmään kuuluvassa laitoksessa annettavan vastaavan hoidon objektiivisesti lasketun kustannuksen — tarvittaessa aina vastaanottavassa jäsenvaltiossa hoidosta laskutettuun kokonaissummaan asti — ja toisaalta sen summan välillä, joka vastaanottavan jäsenvaltion laitoksen on korvattava asetuksen N:o 1408/71 22 artiklan 1 kohdan c alakohdan i alakohdan nojalla, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna asetuksella N:o 118/97, toimivaltaisen laitoksen lukuun vastaanottavan jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti.
               Tämän asetuksen N:o 1408/71 22 artiklan 1 kohdan c alakohdan i alakohtaa on tulkittava siten, että oikeus, joka sillä annetaan asianomaiselle potilaalle, koskee ainoastaan kustannuksia, jotka liittyvät potilaan vastaanottavassa jäsenvaltiossa saamaan sairaanhoitoon, toisin sanoen sairaalahoidon osalta varsinaisiin hoitopalveluihin sekä näihin erottamattomasti liittyviin, asianomaisen sairaalassa oleskelusta aiheutuneisiin kuluihin.
               EY 49 artiklaa on tulkittava siten, että potilaalla, jolla on lupa mennä johonkin toiseen jäsenvaltioon saadakseen siellä sairaalahoitoa tai jolta lupa on evätty myöhemmin perusteettomiksi osoittautuvista syistä, on oikeus vaatia tästä lääketieteellisistä syistä tapahtuvasta rajat ylittävästä matkustamisesta aiheutuvien liitännäisten kustannusten korvaamista ainoastaan siltä osin kuin toimivaltaisen jäsenvaltion lainsäädännössä asetetaan kansalliselle järjestelmälle vastaava korvausvelvoite kyseiseen järjestelmään kuuluvassa paikallisessa laitoksessa annetun hoidon osalta.

               4)

               Asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna asetuksella N:o 118/97, 22 artiklaan ja EY 49 artiklaan perustuva toimivaltaisen laitoksen velvoite antaa kansalliseen terveydenhuoltojärjestelmään kuuluvalle potilaalle lupa kyseisen laitoksen kustannuksella sairaalahoitoon jossakin toisessa jäsenvaltiossa, kun odotusaika ylittää ajan, joka on asianomaisen potilaan tilan ja hoidon tarpeen objektiivisen lääketieteellisen arvioinnin valossa perusteltu, ei ole EY 152 artiklan 5 kohdan vastainen.

      (1)  EUVL C 273, 6.11.2004.


title: Asian T-142/04 poistaminen rekisteristä

text:
               11.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/44

         Asian T-142/04 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 143/82)

      (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)

   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen neljännen jaoston puheenjohtajan 11.3.2005 antamalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia T-142/04, Cargill B.V. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.

      (1)  EUVL C 168, 26.6.2004.