title: asia C-194/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Belgia) on esittänyt 28.2.2019 — H. A. v. Belgian valtio

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/27

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Belgia) on esittänyt 28.2.2019 — H. A. v. Belgian valtio
      (asia C-194/19)
      (2019/C 164/30)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Conseil d’État

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: H. A.

         Vastapuoli: Belgian valtio

         Ennakkoratkaisukysymys

      Onko kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta (uudelleenlaadittu) 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 604/2013 (1) 27 artiklaa, luettuna yksin ja yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan kanssa, tulkittava siten, että siinä velvoitetaan kansallinen tuomioistuin tarvittaessa ottamaan huomioon Dublinin säännöstön mukaista siirtopäätöstä myöhemmät seikat, jotta taataan oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan?

         (1)  EUVL 2013, L 180, s. 31.


title: asia C-197/19 P: Valitus, jonka Mylan Laboratories Ltd ja Mylan, Inc. ovat tehneet 28.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-682/14, Mylan Laboratories ja Mylan v. komissio, 12.12.2018 antamasta tuomiosta

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/28

      Valitus, jonka Mylan Laboratories Ltd ja Mylan, Inc. ovat tehneet 28.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-682/14, Mylan Laboratories ja Mylan v. komissio, 12.12.2018 antamasta tuomiosta
      (asia C-197/19 P)
      (2019/C 164/31)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittajat: Mylan Laboratories Ltd ja Mylan, Inc. (edustajat: C. Firth, S. Kon ja C. Humpe, solicitors, sekä V. Adamis, advocate)

         Muu osapuoli: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Valittajat vaativat unionin tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-682/14, Mylan Laboratories Ltd ja Mylan Inc. v Euroopan komissio, antaman tuomion siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi valittajien kanteen asiassa AT.39612 — Perindopriili (Servier) 9.7.2014 annetun komission päätöksen (1) kumoamiseksi valittajia koskevilta osin tai

                  —

                  kumoamaan taikka huomattavasti alentamaan sakkoa ja/tai

                  —

                  palauttamaan asian unionin yleiseen tuomioistuimeen asian ratkaisemiseksi unionin tuomioistuimen tuomion mukaisesti ja

                  —

                  velvoittamaan komission korvaamaan valittajien oikeudenkäyntikulut ja muut asiaan liittyvät kulut sekä muut toimenpiteet, jotka unionin tuomioistuin katsoo asianmukaisiksi.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Valittajat vetoavat valituksensa tueksi viiteen valitusperusteeseen, joita seuraavassa esitettävät perusteet tukevat.

                  1)

                  Ensimmäinen valitusperuste: unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen todetessaan, että Matrix ja Les Laboratoires Servier olivat potentiaalisia kilpailijoita sovinnon ajankohtana
                  Ensimmäinen peruste: unionin yleinen tuomioistuin totesi virheellisesti, että komissio saattoi katsoa, että Matrixia ja Nicheä voitiin pitää potentiaalisina kilpailijoina Nichen ja Matrixin välisen sopimuksen perusteella.
                  Toinen peruste: unionin yleinen tuomioistuin sovelsi virheellisesti potentiaalisen kilpailun oikeudellista testiä tehdessään päätelmän, että Matrix ja Servier olivat potentiaalisia kilpailijoita sovinnon tekemisen ajankohtana.

                  2)

                  Toinen valitusperuste: unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen todetessaan, että sovinnon tarkoituksena oli kilpailun rajoittaminen
                  Ensimmäinen peruste: unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen todetessaan, että patentteja koskevalla sovinnolla voi olla kilpailua rajoittava tarkoitus, vaikka kyseisen sovinnon ehdot kuuluvat patentin alaan.
                  Toinen peruste: unionin yleinen tuomioistuin teki virheen päätellessään tarkoitukseen perustuvan kilpailunrajoituksen olemassaolon siitä väitetystä kannustimesta, jonka Servierin Matrixille suorittama maksu muodostaa.
                  Kolmas peruste: unionin yleinen tuomioistuin teki virheen siinä, miten se päätteli Matrixin saamasta maksusuorituksesta kannustimen olemassaolon.

                  3)

                  Kolmas valitusperuste: unionin yleinen tuomioistuin teki virheen kieltäytyessään lausumasta siitä, että komissio luokitteli sovinnon vaikutukseen perustuvaksi kilpailunrajoitukseksi

                  4)

                  Neljäs valitusperuste: unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen todetessaan, että Mylan Inc. käytti ratkaisevaa määräysvaltaa Matrixin toiminnassa merkityksellisellä ajanjaksolla

                  5)

                  Viides valitusperuste: unionin yleinen tuomioistuin rikkoi asetuksen N:o 1/2003 (2) 23 artiklaa sekä loukkasi rikosoikeudellista laillisuusperiaatetta (nullum crimen, nulla poena sine lege) ja oikeusvarmuuden periaatetta todetessaan, että valittajille voidaan määrätä sakko.

         (1)  Tiivistelmä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 ja 102 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia AT.39612 — Perindopriili (Servier)) 9.7.2014 annetusta komission päätöksestä (tiedoksiannettu numerolla C(2014) 4955 final) (EUVL 2016, C 393, s. 7).

         (2)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003, L 1, s. 1).


title: asia C-198/19 P: Valitus, jonka Teva UK Ltd, Teva Pharmaceuticals Europe BV ja Teva Pharmaceutical Industries Ltd ovat tehneet 28.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-679/14, Teva UK ym. v. komissio, 12.12.2018 antamasta tuomiosta

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/29

      Valitus, jonka Teva UK Ltd, Teva Pharmaceuticals Europe BV ja Teva Pharmaceutical Industries Ltd ovat tehneet 28.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-679/14, Teva UK ym. v. komissio, 12.12.2018 antamasta tuomiosta
      (asia C-198/19 P)
      (2019/C 164/32)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittajat: Teva UK Ltd, Teva Pharmaceuticals Europe BV ja Teva Pharmaceutical Industries Ltd (edustajat: D. Tayar, avocat ja A. Richard, avocate)

         Muut osapuolet: European Generic medicines Association AISBL (EGA) ja Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Valittajat vaativat, että unionin tuomioistuin

                  —

                  ottaa valituksen käsiteltäväksi

                  —

                  kumoaa asiassa T-679/14 12.12.2018 annetun unionin yleisen tuomioistuimen tuomion

                  —

                  palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen uuden ratkaisun antamiseksi, paitsi jos unionin tuomioistuin katsoo, että sillä on tarvittavat tiedot 9.7.2014 tehdyn komission päätöksen COMP/AT.39612 ”Perindopriili (Servier)” (1) kumoamiseksi siltä osin kuin siinä katsotaan, että Teva UK limited, Teva Pharmaceuticals Europe B.V. ja Teva Pharmaceutical Industries Limited rikkoivat SEUT 101 artiklaa, ja se kumoaa Teva UK limitedille, Teva Pharmaceuticals Europe B.V:lle ja Teva Pharmaceutical Industries Limitedille määrätyn sakon ja

                  —

                  velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien tässä oikeusasteessa ja unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Valittajat vetoavat valituksensa tueksi kolmeen valitusperusteeseen

                  1.

                  Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan sitä, oliko Teva Servierin potentiaalinen kilpailija.

                  2.

                  Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että sopimus oli tarkoitukseltaan rajoittava SEUT 101 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

                  3.

                  Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen soveltaessaan SEUT 101 artiklan 3 kohtaa.

         (1)  Tiivistelmä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 ja 102 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia AT.39612 — Perindopriili (Servier)) 9.7.2014 annetusta komission päätöksestä (tiedoksiannettu numerolla C(2014) 4955 final) (EUVL 2016, C 393, s. 7).


title: asia C-199/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi (Puola) on esittänyt 27.2.2019 — RL sp. z o.o. v. J. M.

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/30

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi (Puola) on esittänyt 27.2.2019 — RL sp. z o.o. v. J. M.
      (asia C-199/19)
      (2019/C 164/33)
      Oikeudenkäyntikieli: puola

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: RL sp. z o.o.

         Vastaaja: J. M.

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjumisesta 16.2.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/7/EU (1) 2 artiklan 1 alakohtaa, joka on pantu Puolan oikeusjärjestyksessä täytäntöön kaupallisten toimien maksuajoista 8.3.2013 annetun lain (ustawy o terminach zapłaty w transakcjach handlowych; konsolidoitu teksti Dz.U. 2019, järjestysnumero 118) 4 §:n 1 momentilla, tulkittava siten, että toimina, jotka johtavat tavaroiden luovutukseen ja palvelujen suorittamiseen korvausta vastaan (kaupalliset toimet), on pidettävä myös sopimuksia, joiden luonteenomaisessa suorituksessa on kyse esineen vastikkeellisesta väliaikaiseen käyttöön luovutuksesta (esim. vuokrasopimukset)?

                  2)

                  Jos edellä esitettyyn kysymykseen annetaan myöntävä vastaus: onko edellä mainitun direktiivin 5 artiklaa, joka on pantu Puolan oikeusjärjestyksessä täytäntöön kaupallisten toimien maksuajoista annetun lain 11 §:n 1 momentilla, tulkittava siten, että kaupallisen toimen osapuolten sopimuksena maksuaikataulusta, jonka mukaan maksut suoritetaan maksuerissä, on pidettävä myös sopimusta, jonka mukaan velallinen suorittaa rahasuorituksen määräajoin, myös silloin, kun tehdään toistaiseksi voimassa oleva sopimus?

         (1)  EUVL 2011, L 48, s. 1.


title: asia C-200/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Trgovački sud u Zagrebu (Kroatia) on esittänyt 1.3.2019 — INA-INDUSTRIJA NAFTE d.d. ym. v. LJUBLJANSKA BANKA d.d.

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/31

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Trgovački sud u Zagrebu (Kroatia) on esittänyt 1.3.2019 — INA-INDUSTRIJA NAFTE d.d. ym. v. LJUBLJANSKA BANKA d.d.
      (asia C-200/19)
      (2019/C 164/34)
      Oikeudenkäyntikieli: kroaatti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Trgovački sud u Zagrebu

         Pääasian asianosaiset

         Kantajat: INA-INDUSTRIJA NAFTE d.d. CROATIA osiguranje d.d., REPUBLIKA HRVATSKA, Croatia Airlines d.d., GRAD ZAGREB, HRVATSKA ELEKTROPRIVREDA d.d., HRVATSKE ŠUME d.o.o., KAPITAL d.o.o. u stečaju, PETROKEMIJA d.d., Đuro Đaković Holding d.d., ENERGOINVEST d.d., TELENERG d.o.o., ENERGOCONTROL d.o.o., UDRUGA POSLODAVACA U ZDRAVSTVU, HRVATSKI ZAVOD ZA MIROVINSKO OSIGURANJE, ZAGREPČANKA-POSLOVNI OBJEKTI d.d., BRODOGRADILIŠTE VIKTOR LENAC d.d., INOVINE d.d., MARAT INŽENJERING d.o.o., GOYA — COMPANY d.o.o., METROPOLIS PLAN d.o.o., Dalekovod d.d., INFRATERRA d.o.o., Citat d.o.o., STAROSTA d.o.o., METALKA METALCOM d.o.o., I.Š., B.C., Z.N., D.G., M.R. ja A.T.

         Vastaaja: LJUBLJANSKA BANKA d.d.

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Kun otetaan huomioon, ettei vastaaja ole osallistunut sopimusmenettelyyn muiden osakkaiden kanssa eikä ole ilmaissut suostumustaan sen osalta, mitä on sovittu, onko asetuksen (EU) N:o 1215/2012 7 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että vastaajalle kuuluvaa velvoitetta, eli lakisääteistä velvoitetta, joka kuitenkin määränsä, eräpäivänsä ja muiden yksityiskohtiensa osalta on sellaisten osakkaiden, jotka yhdessä hallitsevat yli puolta kiinteistö-osakeyhtiön osakkeista, määritettävä yhteisellä sopimuksella, on myös pidettävä sopimusvelvoitteena?

                  2)

                  Onko asetuksen (EU) N:o 1215/2012 7 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että lakisääteisen velvoitteen täyttämättä jättämisen kiinteistö-osakeyhtiön sellaisiin muihin osakkaisiin nähden, jotka voivat velvoitteen täyttämistä tuomioistuimessa, on katsottava liittyvän sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausta liittyvään asiayhteyteen, erityisesti siltä osin, kun sen takia, että vastaaja jättää täyttämättä lakisääteisen velvoitteen, lisävahinkoa (muuta kuin rahanmenetystä) voi aiheutua muille osakkaille ja kolmansille osapuolille?

                  3)

                  Kun otetaan huomioon, että nyt käsiteltävässä asiassa kyseinen velvoite seuraa siitä, että vastaaja omistaa liiketiloja, joissa se harjoittaa toimintaansa, eli tiloja, joissa sillä on toimipiste, onko asetuksen (EU) N:o 1215/2012 7 artiklan 5 kohtaa tulkittava siten, että kyseessä on oikeusriita, joka koskee sivuliikettä, agentuuria tai muuta toimipaikkaa?


title: asia C-202/19 P: Valitus, jonka Ryanair DAC, aiemmin Ryanair Ltd, ja Airport Marketing Services Ltd, ovat tehneet 1.3.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kuudes jaosto) asiassa T-111/15, Ryanair ja Airport Marketing Services v. komissio, 13.12.2018 antamasta tuomiosta

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/32

      Valitus, jonka Ryanair DAC, aiemmin Ryanair Ltd, ja Airport Marketing Services Ltd, ovat tehneet 1.3.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kuudes jaosto) asiassa T-111/15, Ryanair ja Airport Marketing Services v. komissio, 13.12.2018 antamasta tuomiosta
      (asia C-202/19 P)
      (2019/C 164/35)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittajat: Ryanair DAC, aiemmin Ryanair Ltd, ja Airport Marketing Services Ltd (edustajat: E. Vahida, avocat, I.-G. Metaxas-Maranghidis, dikigoros, G. Berrisch, Rechtsanwalt ja B. Byrne, solicitor)

         Muu osapuoli: Euroopan komissio

         Vaatimukset

                  —

                  unionin yleisen tuomioistuimen 13.12.2018 asiassa T-111/15 antama tuomio on kumottava ja

                  —

                  valtiontuesta SA.33963 (2012/C) (ex 2012/NN) 23.7.2014 annetun komission päätöksen (EU) 2015/1226 (1) 1 artiklan 2 kohta, 2 artiklan 4 kohta sekä 3, 4 ja 5 artikla on kumottava tai vaihtoehtoisesti asia on palautettava unionin yleiselle tuomioistuimelle uudelleen käsittelyä varten, ja joka tapauksessa

                  —

                  komissio on velvoitettava korvaamaan valittajille muutoksenhakuasiassa ja unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyssä asiassa T-111/15 aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Valittajien mukaan valituksenalainen tuomio on kumottava seuraavista syistä.
      Ensimmäiseksi valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin sovelsi virheellisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklaa ja valittajien puolustautumisoikeuksia komissiossa käydyssä menettelyssä. Unionin yleinen tuomioistuin teki virheellisesti eron perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen erityisten oikeuksien ja perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun yleisen hyvää hallintoa koskevan oikeuden välillä, totesi virheellisesti, että perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja oikeuksia ei sovelleta valtiontukiasian tutkimisessa, että yhtäältä perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdan ja toisaalta SEUT 107 ja 108 artiklan välillä on ristiriita ja että valittajia voitiin pitää vain yhtenä tietolähteenä tutkinnassa.
      Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin rikkoi SEUT 107 artiklan 1 kohtaa tulkitsemalla virheellisesti edun käsitettä. Unionin yleinen tuomioistuin totesi virheellisesti, että markkinataloustoimijatestissä ei ole menetelmien hierarkiaa vertailevan analyysin ja muiden menetelmien välillä, että komissiolla oli oikeus ottaa lähtökohdaksi vertaileva analyysi ja sivuuttaa kantajien esittämä vertailuun liittyvä selvitysaineisto ja että komission ei tarvitse kannattavuuden lisääntymistä koskevan testin soveltamisen yhteydessä itse osoittaa, että odotettavat lisäkustannukset ja odotettavat muut kuin lentotoimintaan liittyvät lisätulot ilmentävät sitä, miten markkinataloustoimija olisi harjoittanut lentoaseman toimintaa.
      Kolmanneksi unionin yleinen tuomioistuin teki valittajien mukaan virheen yhteyttä valtioon koskevassa arvioinnissaan, koska se ei pitänyt tarpeellisena ratkaista, oliko lentoaseman toimintaa harjoittanut yhteenliittymä julkisyhteisö vai ei, ja koska se ei soveltanut tuomioon Stardust Marine perustuvia ohjeita itsenäisen määräämisvallan ja valtiosta riippuvaisuuden erottamisesta eikä esittänyt tältä osin riittäviä perusteluja.

         (1)  Valtiontuesta SA.33963 (2012/C) (ex 2012/NN), jonka Ranska on myöntänyt Angoulêmen kauppa- ja teollisuuskamarille, SNC-Lavalinille, Ryanairille ja Airport Marketing Services -yhtiölle (tiedoksiannettu numerolla C(2014) 5080) (EUVL 2015, L 201, s. 48).


title: asia C-203/19 P: Valitus, jonka Ryanair DAC, aiemmin Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd, on tehnyt 1.3.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-165/15, Ryanair ja Airport Marketing Services v. komissio, 13.12.2018 antamasta tuomiosta

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/33

      Valitus, jonka Ryanair DAC, aiemmin Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd, on tehnyt 1.3.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-165/15, Ryanair ja Airport Marketing Services v. komissio, 13.12.2018 antamasta tuomiosta
      (asia C-203/19 P)
      (2019/C 164/36)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittaja: Ryanair DAC, aiemmin Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd (edustajat: E. Vahida, avocat, I.-G. Metaxas-Maranghidis, dikigoros, G. Berrisch, Rechtsanwalt ja B. Byrne, solicitor)

         Muu osapuoli: Euroopan komissio

         Vaatimukset

                  —

                  unionin yleisen tuomioistuimen 13.12.2018 asiassa T-165/15 antama tuomio on kumottava ja

                  —

                  valtiontuesta SA.22614 (C 53/07) 23.7.2014 annetun komission päätöksen (EU) 2015/1227 (1) 1 artiklan 1 ja 2 kohta sekä (siltä osin kuin ne koskevat 1 artiklan 1 ja 2 kohtaa) 3, 4 ja 5 artikla on kumottava tai vaihtoehtoisesti asia on palautettava unionin yleiselle tuomioistuimelle uudelleen käsittelyä varten, ja joka tapauksessa

                  —

                  komissio on velvoitettava korvaamaan valittajalle muutoksenhakuasiassa ja unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyssä asiassa T-165/15 aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Valittajan mukaan valituksenalainen tuomio on kumottava seuraavista syistä.
      Ensimmäiseksi valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin sovelsi virheellisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklaa ja valittajan puolustautumisoikeuksia komissiossa käydyssä menettelyssä. Unionin yleinen tuomioistuin teki virheellisesti eron perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen erityisten oikeuksien ja perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun yleisen hyvää hallintoa koskevan oikeuden välillä, totesi virheellisesti, että perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja oikeuksia ei sovelleta valtiontukiasian tutkimisessa, että yhtäältä perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdan ja toisaalta SEUT 107 ja 108 artiklan välillä on ristiriita ja että kantajia voitiin pitää vain yhtenä tietolähteenä tutkinnassa.
      Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin rikkoi SEUT 107 artiklan 1 kohtaa tulkitsemalla virheellisesti edun käsitettä. Unionin yleinen tuomioistuin totesi virheellisesti, että markkinataloustoimijatestissä ei ole menetelmien hierarkiaa vertailevan analyysin ja muiden menetelmien välillä, että komissiolla oli oikeus ottaa lähtökohdaksi vertaileva analyysi ja sivuuttaa kantajien esittämä vertailuun liittyvä selvitysaineisto ja että komission ei tarvitse kannattavuuden lisääntymistä koskevan testin soveltamisen yhteydessä itse osoittaa, että odotettavat lisäkustannukset ja odotettavat muut kuin lentotoimintaan liittyvät lisätulot ilmentävät sitä, miten markkinataloustoimija olisi harjoittanut lentoaseman toimintaa.

         (1)  Valtiontuesta SA.22614 (C 53/07), jonka Ranska on myöntänyt Pau-Béarnin kauppa- ja teollisuuskamarille, Ryanairille, Airport Marketing Services -yhtiölle ja Transavialle, 23.7.2014 annettu komission päätös (EU) 2015/1227 (tiedoksiannettu numerolla C(2014) 5085) (EUVL 2015, L 201, s. 109).


title: asia C-204/19 P: Valitus, jonka Ryanair DAC, aiemmin Ryanair Ltd, ja Airport Marketing Services Ltd, ovat tehneet 1.3.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kuudes jaosto) asiassa T-53/16, Ryanair ja Airport Marketing Services v. komissio, 13.12.2018 antamasta tuomiosta

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/34

      Valitus, jonka Ryanair DAC, aiemmin Ryanair Ltd, ja Airport Marketing Services Ltd, ovat tehneet 1.3.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kuudes jaosto) asiassa T-53/16, Ryanair ja Airport Marketing Services v. komissio, 13.12.2018 antamasta tuomiosta
      (asia C-204/19 P)
      (2019/C 164/37)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittajat: Ryanair DAC, aiemmin Ryanair Ltd, ja Airport Marketing Services Ltd (edustajat: E. Vahida, avocat, I.-G. Metaxas-Maranghidis, dikigoros, G. Berrisch, Rechtsanwalt ja B. Byrne, solicitor)

         Muu osapuoli: Euroopan komissio

         Vaatimukset

                  —

                  unionin yleisen tuomioistuimen 13.12.2018 asiassa T-53/16 antama tuomio on kumottava ja

                  —

                  valtiontuesta SA.33961 (2012/C) (ex 2012/NN) 23.7.2014 annetun komission päätöksen (EU) 2016/633 (1) 1, 4, 5 ja 6 artikla on kumottava tai vaihtoehtoisesti asia on palautettava unionin yleiselle tuomioistuimelle uudelleen käsittelyä varten, ja joka tapauksessa

                  —

                  komissio on velvoitettava korvaamaan valittajille muutoksenhakuasiassa ja unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyssä asiassa T-53/16 aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Valittajien mukaan valituksenalainen tuomio on kumottava seuraavista syistä.
      Ensimmäiseksi valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin sovelsi virheellisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklaa ja valittajien puolustautumisoikeuksia komissiossa käydyssä menettelyssä. Unionin yleinen tuomioistuin teki virheellisesti eron perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen erityisten oikeuksien ja perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun yleisen hyvää hallintoa koskevan oikeuden välillä, totesi virheellisesti, että perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja oikeuksia ei sovelleta valtiontukiasian tutkimisessa, että yhtäältä perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdan ja toisaalta SEUT 107 ja 108 artiklan välillä on ristiriita ja että valittajia voitiin pitää vain yhtenä tietolähteenä tutkinnassa.
      Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin rikkoi SEUT 107 artiklan 1 kohtaa tulkitsemalla virheellisesti edun käsitettä. Unionin yleinen tuomioistuin totesi virheellisesti, että markkinataloustoimijatestissä ei ole menetelmien hierarkiaa vertailevan analyysin ja muiden menetelmien välillä, että komissiolla oli oikeus ottaa lähtökohdaksi vertaileva analyysi ja sivuuttaa kantajien esittämä vertailuun liittyvä selvitysaineisto ja että komission ei tarvitse kannattavuuden lisääntymistä koskevan testin soveltamisen yhteydessä itse osoittaa, että odotettavat lisäkustannukset ja odotettavat muut kuin lentotoimintaan liittyvät lisätulot ilmentävät sitä, miten markkinataloustoimija olisi harjoittanut lentoaseman toimintaa.
      Kolmanneksi unionin yleinen tuomioistuin teki valittajien mukaan virheen yhteyttä valtioon koskevassa arvioinnissaan, koska se katsoi, että lentoasematoiminnan harjoittaja ”SMAN” oli ”valtiollinen elin”, ja koska se ei soveltanut tuomioon Stardust Marine perustuvia ohjeita eikä esittänyt tältä osin riittäviä perusteluja. Unionin yleinen tuomioistuin myös totesi virheellisesti, että yksityinen yhtiö VTAN teki päätöksensä valtion määräysvallassa.

         (1)  Valtiontuesta SA.33961 (2012/C) (ex 2012/NN), jonka Ranska on myöntänyt Nîmes — Uzès — Le Viganin kauppa- ja teollisuuskamarille, Veolia Transport Aéroport Nîmesille, Ryanair Limitedille ja Airport Marketing Services Limitedille, 23.7.2014 annettu komission päätös (EU) 2016/633 (EUVL 2016, L 113, s. 32).


title: asia C-205/19 P: Valitus, jonka Ryanair DAC, aiemmin Ryanair Ltd, ja Airport Marketing Services Ltd, ovat tehneet 1.3.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kuudes jaosto) asiassa T-165/16, Ryanair ja Airport Marketing Services v. komissio, 13.12.2018 antamasta tuomiosta

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/36

      Valitus, jonka Ryanair DAC, aiemmin Ryanair Ltd, ja Airport Marketing Services Ltd, ovat tehneet 1.3.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kuudes jaosto) asiassa T-165/16, Ryanair ja Airport Marketing Services v. komissio, 13.12.2018 antamasta tuomiosta
      (asia C-205/19 P)
      (2019/C 164/38)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittajat: Ryanair DAC, aiemmin Ryanair Ltd, ja Airport Marketing Services Ltd (edustajat: E. Vahida, avocat, I.-G. Metaxas-Maranghidis, dikigoros, G. Berrisch, Rechtsanwalt ja B. Byrne, solicitor)

         Muu osapuoli: Euroopan komissio

         Vaatimukset

                  —

                  unionin yleisen tuomioistuimen 13.12.2018 asiassa T-165/16 antama tuomio on kumottava ja

                  —

                  valtiontuesta SA.26500 — 2012/C (ex 2011/NN, ex CP 227/2008) 15.10.2014 annetun komission päätöksen (EU) 2016/287 (1) 1 artiklan 4 kohta sekä 2 ja 4 artikla on kumottava tai vaihtoehtoisesti asia on palautettava unionin yleiselle tuomioistuimelle uudelleen käsittelyä varten, ja joka tapauksessa

                  —

                  komissio on velvoitettava korvaamaan valittajille muutoksenhakuasiassa ja unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyssä asiassa T-165/16 aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Valittajien mukaan valituksenalainen tuomio on kumottava seuraavista syistä.
      Ensimmäiseksi valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin sovelsi virheellisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklaa ja valittajien puolustautumisoikeuksia komissiossa käydyssä menettelyssä. Unionin yleinen tuomioistuin teki virheellisesti eron perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen erityisten oikeuksien ja perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun yleisen hyvää hallintoa koskevan oikeuden välillä, totesi virheellisesti, että perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja oikeuksia ei sovelleta valtiontukiasian tutkimisessa, että yhtäältä perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdan ja toisaalta SEUT 107 ja 108 artiklan välillä on ristiriita ja että valittajia voitiin pitää vain yhtenä tietolähteenä tutkinnassa.
      Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin rikkoi SEUT 107 artiklan 1 kohtaa tulkitsemalla virheellisesti edun käsitettä. Unionin yleinen tuomioistuin totesi virheellisesti, että markkinataloustoimijatestissä ei ole menetelmien hierarkiaa vertailevan analyysin ja muiden menetelmien välillä, että komissiolla oli oikeus ottaa lähtökohdaksi vertaileva analyysi ja sivuuttaa kantajien esittämä vertailuun liittyvä selvitysaineisto ja että komission ei tarvitse kannattavuuden lisääntymistä koskevan testin soveltamisen yhteydessä itse osoittaa, että odotettavat lisäkustannukset ja odotettavat muut kuin lentotoimintaan liittyvät lisätulot ilmentävät sitä, miten markkinataloustoimija olisi harjoittanut lentoaseman toimintaa.

         (1)  Valtiontuesta SA.26500 — 2012/C (ex 2011/NN, ex CP 227/2008), jonka Saksa on myöntänyt Flugplatz Altenburg-Nobitz GmbH:lle ja Ryanair Ltd:lle, 15.10.2014 annettu komission päätös (EU) 2016/287 (tiedoksiannettu numerolla C(2014) 7369) (EUVL 2016, L 59, s. 22).


title: asia C-212/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 6.3.2019 — Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation v. Compagnie des pêches de Saint-Malo

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/37

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 6.3.2019 — Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation v. Compagnie des pêches de Saint-Malo
      (asia C-212/19)
      (2019/C 164/39)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Conseil d’État

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation

         Vastapuoli: Compagnie des pêches de Saint-Malo

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko 14.7.2004 tehtyä komission päätöstä (1) tulkittava siten, että siinä todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomiksi vain työnantajan sosiaaliturvamaksujen kevennykset, koska työntekijän sosiaaliturvamaksujen kevennykset eivät hyödytä yrityksiä eivätkä näin ollen voi kuulua SEUT 107 artiklan soveltamisalaan, vai siten, että myös työntekijän sosiaaliturvamaksujen kevennykset todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomiksi?

                  2)

                  Mikäli unionin tuomioistuin toteaisi, että komission päätöstä on tulkittava siten, että siinä todetaan myös työntekijän sosiaaliturvamaksujen kevennykset yhteismarkkinoille soveltumattomiksi, onko yrityksen katsottava hyötyneen kaikista näistä kevennyksistä vai ainoastaan osasta niistä? Miten tämä osa on viimeksi mainitussa tapauksessa arvioitava? Onko jäsenvaltion määrättävä kyseiset palkansaajat maksamaan takaisin tuen koko osa, josta he ovat hyötyneet, vai osa siitä?

         (1)  Eräistä Ranskan täytäntöön panemista vesiviljelijöitä ja kalastajia koskevista tukitoimenpiteistä 14.7.2004 tehty komission päätös 2005/239/EY (EUVL 2005, L 74, s. 49).


title: Asia C-215/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 8.3.2019 — Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/39

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 8.3.2019 — Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö
      (Asia C-215/19)
      (2019/C 164/41)
      Oikeudenkäyntikieli: suomi

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Korkein hallinto-oikeus

         Pääasian asianosaiset

         Valittaja: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

         Muu osapuoli: A Oy

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko arvonlisäverodirektiivin 2006/112/EY (1) täytäntöönpanotoimenpiteistä annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 282/2011 (2), jota on muutettu palvelujen suorituspaikan osalta 7.10.2013 annetulla neuvoston täytäntöönpanoasetuksella N:o 1042/2013 (3), 13 b artiklaa ja 31 a artiklaa tulkittava siten, että pääasiassa esillä olevan kaltaista konesalipalvelua, jossa elinkeinonharjoittaja tarjoaa asiakkailleen konesalissa sijaitsevia laitekaappeja oheishyödykkeineen asiakkaan servereiden sijoittamiseen, on pidettävä kiinteän omaisuuden vuokrauksena?

                  2)

                  Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kieltävä, onko arvonlisäverodirektiivin 2006/112/EY 47 artiklaa ja edellä mainitun täytäntöönpanoasetuksen 31 a artiklaa kuitenkin tulkittava siten, että pääasiassa esillä olevan kaltaista konesalipalvelua on pidettävä kiinteään omaisuuteen liittyvänä palveluna, jonka suorituspaikka on kiinteän omaisuuden sijaintipaikka?

         (1)  EUVL 2006, L 347, s. 1

         (2)  EUVL 2011, L 77, s.1

         (3)  EUVL 2013, L 284, s. 1


title: asia C-233/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour du travail de Liège (Belgia) on esittänyt 18.3.2019 — B v. Centre public d’action sociale de Liège (CPAS)

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/40

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour du travail de Liège (Belgia) on esittänyt 18.3.2019 — B v. Centre public d’action sociale de Liège (CPAS)
      (asia C-233/19)
      (2019/C 164/42)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Cour du travail de Liège

         Pääasian asianosaiset

      Valittaja: B

         Vastapuoli: Centre public d’action sociale de Liège (CPAS)

         Ennakkoratkaisukysymykset

      Onko jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY (1) 5 ja 13 artiklaa, luettuina Euroopan unionin perusoikeuskirjan 19 artiklan 2 kohdan ja 47 artiklan valossa, sekä tämän direktiivin 14 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, luettuna Euroopan unionin tuomioistuimen suuren jaoston 18.12.2014 asiassa C-562/13 antaman tuomion valossa, tulkittava siten, että muutoksenhaulla päätökseen, jossa vakavasti sairas kolmannen maan kansalainen määrätään poistumaan jäsenvaltion alueelta, on lykkäävä vaikutus, kun muutoksenhakija väittää, että kyseisen päätöksen täytäntöönpano saattaa altistaa hänet vakavaan vaaraan siitä, että hänen terveydentilansa heikkenee vakavasti ja peruuttamattomasti,

                  —

                  ilman että muutoksenhakemusta on tarpeen arvioida, jolloin pelkkä asian vireillepano riittää maastapoistamispäätöksen täytäntöönpanon lykkäämiseen,

                  —

                  vai onko harjoitettava marginaalista valvontaa ja selvitettävä, että puolustettavissa oleva väite on olemassa, tutkimatta jättämisen aiheuttavaa syytä ei ole eikä Conseil du contentieux des étrangers’ssa nostettu kanne ole ilmeisen perusteeton,

                  —

                  vai onko työoikeudellisia asioita käsittelevien tuomioistuinten harjoitettava täysimääräistä valvontaa sen selvittämiseksi, voiko kyseisen päätöksen täytäntöönpano altistaa muutoksenhakijan vakavaan vaaraan siitä, että hänen terveydentilansa heikkenee vakavasti ja peruuttamattomasti?

         (1)  EUVL 2008, L 348, s. 98.


title: asia T-433/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.3.2019 — Pometon v. komissio (Kilpailu — Kartellit ja muut yhteistoimintajärjestelyt — Teräspuhalteiden Euroopan markkinat — Päätös, jolla todetaan SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkominen — Hintojen yhteensovittaminen koko ETA-alueella — Eri aikoina toteutettu sekamuotoinen menettely — Syyttömyysolettama — Puolueettomuusperiaate — Perusoikeuskirja — Rikkomisesta esitetty näyttö — Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen — Tarkoitukseen perustuva kilpailunrajoitus — Rikkomisen kesto — Sakko — Perusmäärän poikkeuksellinen mukauttaminen — Perusteluvelvollisuus — Oikeasuhteisuus — Yhdenvertainen kohtelu — Täysi harkintavalta)

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/42

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.3.2019 — Pometon v. komissio
      (asia T-433/16) (1)

      (Kilpailu - Kartellit ja muut yhteistoimintajärjestelyt - Teräspuhalteiden Euroopan markkinat - Päätös, jolla todetaan SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkominen - Hintojen yhteensovittaminen koko ETA-alueella - Eri aikoina toteutettu sekamuotoinen menettely - Syyttömyysolettama - Puolueettomuusperiaate - Perusoikeuskirja - Rikkomisesta esitetty näyttö - Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen - Tarkoitukseen perustuva kilpailunrajoitus - Rikkomisen kesto - Sakko - Perusmäärän poikkeuksellinen mukauttaminen - Perusteluvelvollisuus - Oikeasuhteisuus - Yhdenvertainen kohtelu - Täysi harkintavalta)
      (2019/C 164/43)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Asianosaiset

         Kantaja: Pometon SpA (Maerne di Martellago, Italia) (edustajat: asianajajat E. Fabrizi, V. Veneziano ja A. Molinaro)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Rossi ja B. Mongin)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, joka koskee SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 25.5.2016 annetun komission päätöksen C(2016) 3121 final (asia AT.39792 — Teräspuhalteet) kumoamista

         Tuomiolauselma

                  1)

                     SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 25.5.2016 annetun komission päätöksen C(2016) 3121 final (asia AT.39792 — Teräspuhalteet) 2 artikla kumotaan.

                  2)

                     Pometon SpA:lle määrättyjen sakkojen määräksi vahvistetaan 3 873 375 euroa.

                  3)

                     Kanne hylätään muilta osin.

                  4)

                     Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 371, 10.10.2016.


title: asia T-766/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.3.2019 — Hércules Club de Fútbol v. komissio (Valtiontuet — Espanjan viranomaisten tiettyjen ammattilaisjalkapalloseurojen hyväksi myöntämä tuki — Takaus — Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi — Etu — Perusteluvelvollisuus)

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/43

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.3.2019 — Hércules Club de Fútbol v. komissio
      (asia T-766/16) (1)

      (Valtiontuet - Espanjan viranomaisten tiettyjen ammattilaisjalkapalloseurojen hyväksi myöntämä tuki - Takaus - Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi - Etu - Perusteluvelvollisuus)
      (2019/C 164/44)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Asianosaiset

         Kantaja: Hércules Club de Fútbol, SAD (Alicante, Espanja) (edustajat: asianajajat S. Rating ja Y. Martínez Mata)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Luengo, B. Stromsky ja S. Němečková)

         Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Espanjan kuningaskunta (asiamiehet: aluksi A. Gavela Llopis ja M. J. García-Valdecasas Dorrego, sitten M. J. García-Valdecasas Dorrego)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota valtiontuesta SA.36387 (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2013/CP), jonka Espanja on toteuttanut Valencia Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportivan, Hércules Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportivan ja Elche Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportivan hyväksi, 4.7.2016 tehty komission päätös (EU) 2017/365 (EUVL 2017, L 55, s. 12)

         Tuomiolauselma

                  1)

                     Valtiontuesta SA.36387 (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2013/CP), jonka Espanja on toteuttanut Valencia Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportivan, Hércules Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportivan ja Elche Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportivan hyväksi, 4.7.2016 tehty komission päätös (EU) 2017/365 kumotaan siltä osin kuin se koskee Hércules Club de Fútbol, SAD:tä.

                  2)

                     Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan vastaamaan Hércules Club de Fútbolille aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                     Espanjan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 6, 9.1.2017.


title: asia T-582/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.3.2019 — Boshab ym. v. neuvosto (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka — Kongon demokraattisen tasavallan tilanteen vuoksi tiettyjä henkilöitä ja yhteisöjä vastaan toteutetut rajoittavat toimenpiteet — Luettelo henkilöistä ja yhteisöistä, joiden varat ja taloudelliset resurssit on jäädytetty ja joihin sovelletaan maahantulo- ja kauttakulkukieltoa — Kantajien nimien sisällyttäminen luetteloon — Puolustautumisoikeudet — Oikeus tulla kuulluksi — Perusteluvelvollisuus — Ilmeinen arviointivirhe — Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan)

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/43

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.3.2019 — Boshab ym. v. neuvosto
      (asia T-582/17) (1)

      (Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka - Kongon demokraattisen tasavallan tilanteen vuoksi tiettyjä henkilöitä ja yhteisöjä vastaan toteutetut rajoittavat toimenpiteet - Luettelo henkilöistä ja yhteisöistä, joiden varat ja taloudelliset resurssit on jäädytetty ja joihin sovelletaan maahantulo- ja kauttakulkukieltoa - Kantajien nimien sisällyttäminen luetteloon - Puolustautumisoikeudet - Oikeus tulla kuulluksi - Perusteluvelvollisuus - Ilmeinen arviointivirhe - Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan)
      (2019/C 164/45)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantajat: Évariste Boshab (Kinshasa, Kongon demokraattinen tasavalta) ja seitsemän muuta kantajaa, joiden nimet luetellaan tuomion liitteessä (edustajat: aluksi asianajajat P. Chansay Wilmotte, A. Kalambay Ndaya ja P. Okito Omole, sittemmin asianajajat T. Bontinck, M. Forgeois, P. De Wolf ja A. Guillerme)

         Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: aluksi M. Veiga ja B. Driessen, sittemmin B. Driessen ja J.-P. Hix)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus tiettyjen rajoittavien erityistoimenpiteiden käyttöönotosta Kongon demokraattista tasavaltaa koskevaa aseidenvientikieltoa rikkovia henkilöitä vastaan annetun asetuksen (EY) N:o 1183/2005 9 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanosta 29.5.2017 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/904 (EUVL 2017, L 138 I, s. 1) ja Kongon demokraattista tasavaltaa koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/788/YUTP täytäntöönpanosta 29.5.2017 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen (YUTP) 2017/905 (EUVL 2017, L 138 I, s. 6) kumoamiseksi siltä osin kuin kyseiset toimet koskevat kantajia.

         Tuomiolauselma

                  1)

                     Kanne hylätään.

                  2)

                     Évariste Boshab ja muut kantajat, joiden nimet luetellaan tuomion liitteessä, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 374, 6.11.2017.


title: asia T-725/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.3.2019 — Clestra Hauserman v. parlamentti (Julkiset rakennusurakat — Tarjouspyyntömenettely — Parlamentin Luxemburgissa sijaitsevan Konrad Adenauer -rakennuksen laajennus- ja uudistushankkeen työt, jotka koskevat ”Siirrettäviä väliseiniä — ovia” — Tarjoajan tarjouksen hylkääminen — Toisen tarjoajan valitseminen sopimuspuoleksi — Perusteluvelvollisuus — Poikkeuksellisen alhainen tarjous — Ilmeinen arviointivirhe — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/44

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.3.2019 — Clestra Hauserman v. parlamentti
      (asia T-725/17) (1)

      (Julkiset rakennusurakat - Tarjouspyyntömenettely - Parlamentin Luxemburgissa sijaitsevan Konrad Adenauer -rakennuksen laajennus- ja uudistushankkeen työt, jotka koskevat ”Siirrettäviä väliseiniä - ovia” - Tarjoajan tarjouksen hylkääminen - Toisen tarjoajan valitseminen sopimuspuoleksi - Perusteluvelvollisuus - Poikkeuksellisen alhainen tarjous - Ilmeinen arviointivirhe - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)
      (2019/C 164/46)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Clestra Hauserman (Illkirch Graffenstaden, Ranska) (edustaja: asianajaja J. Gehin)

         Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: V. Naglič ja B. Schäfer)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Yhtäältä SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus tarjouspyyntömenettelyssä INLO-D-UPIL-T-16-AO8, joka koski parlamentin Luxemburgissa sijaitsevan Konrad Adenauer -rakennuksen laajennus- ja uudistushanketta, erästä 55, jonka otsikko on ”Siirrettävät väliseinät — ovet”, 24.8.2017 tehdyn parlamentin päätöksen, jolla hylättiin kantajan tarjous ja valittiin toinen tarjoaja sopimuspuoleksi, kumoamiseksi ja toisaalta SEUT 268 artiklaan perustuva vaatimus kantajalle väitetysti aiheutuneen vahingon korvaamiseksi.

         Tuomiolauselma

                  1)

                     Kanne hylätään.

                  2)

                     Clestra Hauserman vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan parlamentin oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 13, 15.1.2018.


title: asia T-787/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.3.2019 — Parfümerie Akzente v. EUIPO (GlamHair) (EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin GlamHair rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta))

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/45

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.3.2019 — Parfümerie Akzente v. EUIPO (GlamHair)
      (asia T-787/17) (1)

      (EU-tavaramerkki - Hakemus sanamerkin GlamHair rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta (joista on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta))
      (2019/C 164/47)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Parfümerie Akzente GmbH (Pfedelbach, Saksa) (edustajat: asianajajat O. Spieker, A. Schönfleisch ja M. Alber)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamies: D. Walicka)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 25.9.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 82/2017-2), joka koskee hakemusta sanamerkin GlamHair rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

         Tuomiolauselma

                  1)

                     Kanne hylätään.

                  2)

                     Parfümerie Akzente GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 32, 29.1.2018.


title: asia T-829/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.3.2019 — Coesia v. EUIPO (kahden vinon punaisen kaaren kuvaus) (EU-tavaramerkki — Hakemus kahta vinoa punaista kaarta kuvaavan kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla (josta on tullut asetuksen 2017/1001 94 artikla))

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/46

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.3.2019 — Coesia v. EUIPO (kahden vinon punaisen kaaren kuvaus)
      (asia T-829/17) (1)

      (EU-tavaramerkki - Hakemus kahta vinoa punaista kaarta kuvaavan kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) - Perusteluvelvollisuus - Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla (josta on tullut asetuksen 2017/1001 94 artikla))
      (2019/C 164/48)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Asianosaiset

         Kantaja: Coesia SpA (Bologna, Italia) (edustaja: asianajaja S. Rizzo)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamies: L. Rampini)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 29.9.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 1272/2017-5), joka koskee hakemusta kahta vinoa punaista kaarta kuvaavan kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

         Tuomiolauselma

                  1)

                     Kanne hylätään.

                  2)

                     Coesia SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 63, 19.2.2018.


title: asia T-105/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.3.2019 — Deray v. EUIPO — Charles Claire (LILI LA TIGRESSE) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin LILI LA TIGRESSE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki TIGRESS — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaaran puuttuminen — Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/46

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.3.2019 — Deray v. EUIPO — Charles Claire (LILI LA TIGRESSE)
      (asia T-105/18) (1)

      (EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin LILI LA TIGRESSE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki TIGRESS - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaran puuttuminen - Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
      (2019/C 164/49)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: André Deray (Bry-sur-Marne, Ranska) (edustaja: asianajaja S. Santos Rodríguez)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamiehet: P. Sipos ja D. Walicka)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Charles Claire LLP (Weybridge, Surrey, Yhdistynyt kuningaskunta)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 13.12.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 1244/2017-2), joka koskee Charles Clairen ja André Derayn välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                     Kanne hylätään.

                  2)

                     André Deray velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 134, 16.4.2018.


title: asia T-265/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.3.2019 — Biernacka-Hoba v. EUIPO — Formata Bogusław Hoba (Formata) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki Formata — Aikaisempi kansainvälinen kuviomerkki Formata — Suhteellinen mitättömyysperuste — Asetuksen (EU) 2017/1001 60 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 8 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta — Asetuksen (EY) N:o 2868/95 37 sääntö (josta on tullut delegoidun asetuksen (EU) 2018/625 12 artikla) — Aikaisemman tavaramerkin kuvausta koskevat edellytykset — Asetuksen N:o 2868/95 19 sääntö (josta on tullut delegoidun asetuksen 2018/625 7 artikla) — Perusteltu luottamus — Edustuksesta aiheutuneiden kulujen korvaaminen — Asetuksen 2017/1001 109 artikla ja asetuksen N:o 2868/95 94 sääntö (josta on tullut asetuksen 2017/1001 109 artikla))

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/47

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.3.2019 — Biernacka-Hoba v. EUIPO — Formata Bogusław Hoba (Formata)
      (asia T-265/18) (1)

      (EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki Formata - Aikaisempi kansainvälinen kuviomerkki Formata - Suhteellinen mitättömyysperuste - Asetuksen (EU) 2017/1001 60 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 8 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta - Asetuksen (EY) N:o 2868/95 37 sääntö (josta on tullut delegoidun asetuksen (EU) 2018/625 12 artikla) - Aikaisemman tavaramerkin kuvausta koskevat edellytykset - Asetuksen N:o 2868/95 19 sääntö (josta on tullut delegoidun asetuksen 2018/625 7 artikla) - Perusteltu luottamus - Edustuksesta aiheutuneiden kulujen korvaaminen - Asetuksen 2017/1001 109 artikla ja asetuksen N:o 2868/95 94 sääntö (josta on tullut asetuksen 2017/1001 109 artikla))
      (2019/C 164/50)
      Oikeudenkäyntikieli: puola

         Asianosaiset

         Kantaja: Ilona Biernacka-Hoba (Aleksandrów Łódzki, Puola) (edustaja: asianajaja R. Rumpel)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamies: D. Walicka)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Formata Bogusław Hoba (Aleksandrów Łódzki, Puola)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 13.2.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 2032/2017-4), joka koskee Biernacka-Hoban ja Formata Bogusław Hoban välistä mitättömyysmenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                     Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) neljännen valituslautakunnan 13.2.2018 tekemä päätös (asia R 2032/2017-4) kumotaan siltä osin kuin siinä velvoitetaan Ilona Biernacka-Hoba korvaamaan Formata Bogusław Hoballe aiheutuneet kulut mitättömyys- ja valitusmenettelyssä ja vahvistetaan niiden kulujen suuruudeksi, jotka Biernacka-Hoban oli maksettava Formata Bogusław Hoballe, 1000 euroa ja sitä muutetaan siten, että Biernacka-Hobaa ei ole syytä velvoittaa korvaamaan mainittua määrää.

                  2)

                     Kanne hylätään muilta osin.

                  3)

                     Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 231, 2.7.2018.


title: asia T-276/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.3.2019 — Julius-K9 v. EUIPO — El Corte Inglés (K9 UNIT) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin K9 UNIT rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki unit — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/48

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.3.2019 — Julius-K9 v. EUIPO — El Corte Inglés (K9 UNIT)
      (asia T-276/18) (1)

      (EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin K9 UNIT rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki unit - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
      (2019/C 164/51)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Julius-K9 Zrt (Szigetszentmiklós, Unkari) (edustaja: asianajaja G. Jambrik)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamiehet: A. Lukošiūtė ja H. O’Neill)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: El Corte Inglés SA (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja J. L. Rivas Zurdo)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 22.2.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 1432/2017-2), joka koskee Hipercor, SA:n ja Julius-K9:n välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                     Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) toisen valituslautakunnan 22.2.2018 tekemä päätös (asia R 1432/2017-2) kumotaan.

                  2)

                     EUIPO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Julius-K9 Zrt:n oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                     El Corte Inglés SA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 231, 2.7.2018.


title: asia T-239/18: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 18.3.2019 — SKS Import Export v. komissio (Kumoamiskanne — Pääoman vapaa liikkuvuus — Rahoitusjärjestelmän käytön estäminen rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen — Direktiivi (EU) 2015/849 — Delegoitu asetus (EU) 2018/212 — Tunisian lisääminen suuririskisten kolmansien maiden luetteloon — Toimi ei koske kantajaa suoraan — Tutkimatta jättäminen)

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/49

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 18.3.2019 — SKS Import Export v. komissio
      (asia T-239/18) (1)

      (Kumoamiskanne - Pääoman vapaa liikkuvuus - Rahoitusjärjestelmän käytön estäminen rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen - Direktiivi (EU) 2015/849 - Delegoitu asetus (EU) 2018/212 - Tunisian lisääminen suuririskisten kolmansien maiden luetteloon - Toimi ei koske kantajaa suoraan - Tutkimatta jättäminen)
      (2019/C 164/52)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Société Kammama Saber (SKS) Import Export (Sousse Jawhara, Tunisia) (edustaja: asianajaja H. Chelly)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Di Bucci, A. Bouquet ja T. Scharf)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2015/849 täydentämisestä annetun delegoidun asetuksen (EU) 2016/1675 muuttamisesta lisäämällä Sri Lanka, Trinidad ja Tobago sekä Tunisia liitteessä olevan I kohdan taulukkoon 13.12.2017 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2018/212 (EUVL 2018, L 41, s. 4) kumoamiseksi.

         Määräysosa

                  1)

                     Kanne jätetään tutkimatta.

                  2)

                     Société Kammama Saber (SKS) Import Export velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 231, 2.7.2018.


title: asia T-410/18: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 15.3.2019 — Silgan Closures ja Silgan Holdings v. komissio (Kumoamiskanne — Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Metallipakkausten markkinat — Päätös tutkinnan aloittamisesta — Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena — Tutkimatta jättäminen)

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/50

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 15.3.2019 — Silgan Closures ja Silgan Holdings v. komissio
      (asia T-410/18) (1)

      (Kumoamiskanne - Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Metallipakkausten markkinat - Päätös tutkinnan aloittamisesta - Toimi, joka ei voi olla kanteen kohteena - Tutkimatta jättäminen)
      (2019/C 164/53)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantajat: Silgan Closures GmbH (München, Saksa) ja Silgan Holdings, Inc. (Stamford, Connecticut, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat H. Wollmann, D. Seeliger, R. Grafunder ja V. Weiss,)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: T. Christoforou, B. Ernst, G. Meessen, C. Vollrath ja L. Wildpanner)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota komission 19.4.2018 antama päätös C(2018) 2466 final, jonka nojalla komissio aloitti SEUT 101 artiklan soveltamismenettelyn asiassa AT.40522 — Pandora

         Määräysosa

                  1)

                     Kanne hylätään.

                  2)

                     Saksan liittotasavallan ja Euroopan unionin neuvoston väliintulohakemuksista ei ole syytä lausua.

                  3)

                     Silgan Closures GmbH ja Silgan Holdings, Inc. vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

                  4)

                     Saksan liittotasavalta ja neuvosto vastaavat väliintulohakemuksiin liittyvistä oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 285, 13.8.2018.


title: asia T-503/18: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 19.3.2019 — Haba Trading v. EUIPO — Vida (vidaXL) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Väitteen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/50

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 19.3.2019 — Haba Trading v. EUIPO — Vida (vidaXL)
      (asia T-503/18) (1)

      (EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Väitteen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
      (2019/C 164/54)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Haba Trading BV (Utrecht, Alankomaat) (edustajat: asianajajat B. Schneiders ja A. Brittner)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamiehet: D. Gája ja H. O’Neill)

         Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Vida AB (Alvesta, Ruotsi)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 12.6.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 190/2016-5), joka koskee Vida AB:n ja Haba Trading BV:n välistä väitemenettelyä.

         Määräysosa

                  1)

                     Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

                  2)

                     Haba Trading BV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 373, 15.10.2018.


title: asia T-75/19: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 13.3.2019 — Comune di Milano v. parlamentti ja neuvosto (Asian käsittelystä luopuminen)

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/51

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 13.3.2019 — Comune di Milano v. parlamentti ja neuvosto
      (asia T-75/19) (1)

      (Asian käsittelystä luopuminen)
      (2019/C 164/55)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Asianosaiset

         Kantaja: Comune di Milano (edustajat: asianajajat F. Sciaudone, M. Condinanzi ja A. Neri)

         Vastaajat: Euroopan parlamentti (asiamiehet: L. Visaggio, I. Anagnostopoulou ja A. Tamás) ja Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Bauer, F. Florindo Gijón ja E. Rebasti)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Yhtäältä SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus asetuksen (EY) N:o 726/2004 muuttamisesta Euroopan lääkeviraston kotipaikan sijainnin osalta 14.11.2018 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2018/1718 (EUVL 2018, L 291, s. 3) kumoamiseksi ja toisaalta vaatimus sen toteamisesta, että neuvoston 20.11.2017 väitetysti tekemä päätös on tehoton.

         Määräysosa

                  1)

                     Unionin yleinen tuomioistuin luopuu asian T-75/19 käsittelystä, jotta unionin tuomioistuin voi ratkaista kanteen.

                  2)

                     Comune di Milanon vaatimuksesta, joka koskee sitä, että käsiteltävästä kanteesta lausuttaisiin nopeutetussa menettelyssä, päätetään myöhemmin.

                  3)

                     Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

         (1)  EUVL C 112, 25.3.2019.


title: asia T-1/19: Kanne 7.1.2019 — CJ v. Euroopan unionin tuomioistuin

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/52

      Kanne 7.1.2019 — CJ v. Euroopan unionin tuomioistuin
      (asia T-1/19)
      (2019/C 164/56)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: CJ (edustaja: asianajaja V. Kolias)

         Vastaaja: Euroopan unionin tuomioistuin

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  toteaa perussopimusten vastaiseksi sen, ettei vastaaja poistanut tunnistetietoja menettelyasiakirjoista, joissa hänet mainitaan nimeltä ja jotka unionin yleinen tuomioistuin ja aiempi virkamiestuomioistuin julkaisivat internetissä, ja toissijaisesti sen, ettei se toteuttanut toimenpiteitä, jotteivät internetin hakukoneet löydä tällaisten asiakirjojen versioita, jotka sisältävät nimitiedot

                  —

                  velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 20 artiklaa on rikottu ja jossa väitetään erityisesti, että

                              —

                              kantaja on nostanut kanteita entistä työnantajaansa vastaan aiemmassa virkamiestuomioistuimessa ja unionin yleisessä tuomioistuimessa

                              —

                              näitä kanteita koskevat menettelyasiakirjat on julkaistu sellaisina, että kantaja mainitaan niissä nimeltä, ja Googlen kaltaiset internetin hakukoneet löytävät ne

                              —

                              kuka tahansa internetin käyttäjä, mukaan lukien nykyiset ja mahdolliset tulevat työnantajat, voi helpommin profiloida kantajan sen avulla, että internetin hakukoneet löytävät ne

                              —

                              tällaisesta profiloinnista aiheutuu kantajan syrjinnän vaara

                              —

                              Euroopan unionin tuomioistuin on päättänyt poistaa tunnistetiedot kaikista julkaistuista menettelyasiakirjoista, jotka koskevat luonnollisiin henkilöihin liittyviä ja 1.7.2018 jälkeen vastaanotettuja ennakkoratkaisupyyntöjä

                              —

                              tunnistetietojen poistaminen muunlaisia perussopimusten mukaisia kanteita koskevista julkaistuista menettelyasiakirjoista on edelleen Euroopan unionin tuomioistuinten yksinomaisessa harkintavallassa

                              —

                              luonnollisia henkilöitä, jotka ovat osallisina Euroopan unionin tuomioistuimelle 1.7.2018 jälkeen esitetyissä ennakkoratkaisupyynnöissä, ja kantajaa ei kohdella yhdenvertaisesti

                  2)

                  Toinen kanneperuste, jonka mukaan unionin yleinen tuomioistuin rikkoi Euroopan unionin perusoikeuskirjan 8 artiklaa on rikottu ja jossa väitetään erityisesti, että

                              —

                              menettelyasiakirjojen julkaisemisen tavoitteena on unionin tuomioistuimen mukaan ”taata kansalaisten tietojen saanti ja tuomioistuinmenettelyjen avoimuus”

                              —

                              tämän tavoitteen saavuttamiseksi on tarpeetonta julkaista menettelyasiakirjojen versioita, joissa kantaja mainitaan nimeltä tai toissijaisesti julkaista ne siten, että Googlen kaltaiset internetin hakukoneet löytävät ne

                              —

                              se, ettei unionin yleinen tuomioistuin ole lopettanut tällaista käytäntöä, merkitsee Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (1) 4 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja 5 artiklan a alakohdan ja toissijaisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2018/1725 (2) 4 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja 5 artiklan a alakohdan rikkomista.

         (1)  Yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18.12.2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 45/2001 (EUVL 2001, L 8, s. 1).

         (2)  Luonnollisten henkilöiden suojelusta unionin toimielinten, elinten ja laitosten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta sekä asetuksen (EY) N:o 45/2001 ja päätöksen N:o 1247/2002/EY kumoamisesta 23.10.2018 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/1725 (EUVL 2018, L 295, s. 39).


title: asia T-136/19: Kanne 1.3.2019 — Bulgarian Energy Holding ym.v. komissio

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/53

      Kanne 1.3.2019 — Bulgarian Energy Holding ym.v. komissio
      (asia T-136/19)
      (2019/C 164/57)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantajat: Bulgarian Energy Holding EAD (Sofia, Bulgaria), Bulgartransgaz EAD (Sofia) ja Bulgargaz EAD (Sofia) (edustajat: asianajaja K. Struckmann, solicitor M. Powell ja solicitor A. Kadri)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  määrää kannekirjelmän 3.6 kohdassa esitetyistä prosessinjohtotoimista tai asian selvittämistoimista taikka mistä tahansa muista tarpeellisiksi katsomistaan toimenpiteistä

                  —

                  kumoaa kokonaan tai osittain 17.12.2018 tehdyn komission päätöksen C(2018) 8806 lopullinen SEUT 102 artiklaan perustuvasta menettelystä (AT.39849 — BEH Gas)

                  —

                  kumoaa määrätyn sakon tai alentaa sitä

                  —

                  velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantajat vetoavat seitsemään kanneperusteeseen:

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan vastaaja on rikkonut olennaisia menettelymääräyksiä ja loukannut näin kantajien puolustautumisoikeuksia.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, jonka mukaan riidanalaisessa päätöksessä omaksutussa määritelmässä merkityksellisistä markkinoista on oikeudellisia virheitä ja tosiasiavirheitä, jotka johtuvat siitä, ettei markkina-analyysiä ole tehty eikä asianmukaisia syitä ole esitetty.

                  3)

                  Kolmas kanneperuste, jonka mukaan riidanalaisessa päätöksessä tehty toteamus siitä, että yhdellä kantajista Bulgaraz EAD tai kantajilla yhdessä oli kapasiteettiin liittyvien palvelujen osalta määräävä markkina-asema, perustuu oikeudellisiin virheisiin ja tosiseikkojen virheelliseen arviointiin.

                  4)

                  Neljäs kanneperuste, jonka mukaan riidanalisella päätöksellä rikotaan Euroopan unionin perussopimuksia, sillä siinä ei ole vaatimusten mukaista näyttöä siitä, miksi siinä kuvattu menettely olisi SEUT 102 artiklan vastainen, kun otetaan huomioon päätöksessä tehdyt oikeudelliset virheet ja tosiseikkojen virheellinen arviointi.

                  5)

                  Viides kanneperuste, jonka mukaan riidanalaisessa päätöksessä todetun rikkomisen keston arviointi perustuu oikeudellisiin virheisiin ja tosiseikkojen virheelliseen arviointiin.

                  6)

                  Kuudes kanneperuste, jonka mukaan Euroopan unionin perussopimuksia on rikottu menettelyn aikana tekemällä päätös 16.12.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 (1) 7 artiklan nojalla.

                  7)

                  Seitsemäs kanneperuste, jonka mukaan sakko on kumottava tai sitä on alennettava, kun otetaan huomioon, ettei riidanalaisessa päätöksessä ole noudatettu ohjeita, jotka vastaaja on vahvistanut sakkojen määräämistä varten, tai toissijaisesti unionin yleiselle tuomioistuimelle SEUT 261 artiklassa osoitetun rajoittamattoman toimivallan nojalla sillä perusteella, että sakko on kaikilta osin suhteeton sillä sanktioituun menettelyyn nähden.

         (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) 16.12.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EUVL 2003, L 1, s. 1).


title: asia T-148/19: Kanne 7.3.2019 — PKK v. neuvosto

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/55

      Kanne 7.3.2019 — PKK v. neuvosto
      (asia T-148/19)
      (2019/C 164/58)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Kurdistanin työväenpuolue (PKK) (edustajat: asianajajat A. van Eik ja T. Buruma)

         Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan neuvoston 8.1.2019 tekemän päätöksen (YUTP) 2019/25 (1) siltä osin kuin se koskee kantajaa (kun taas kantaja kiistää, että Kadek ja Kongra Gel ovat sen peitenimiä)

                  —

                  toissijaisesti määräämään vähemmän ankarasta toimenpiteestä kuin jatkuva kirjaaminen Euroopan unionin terroristiluetteloon

                  —

                  velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut korkoineen.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan neuvoston päätös 2019/25 on pätemätön siltä osin kuin se koskee kantajaa, koska kantajaa ei olisi pitänyt todeta neuvoston 27.12.2001 vahvistaman yhteisen kannan (2) 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuksi terroristiryhmäksi.
                  Vastaaja totesi virheellisesti, että kantaja on rakenteeltaan jäsentynyt yhteenliittymä, joka toimii yhteisymmärryksessä terroritekojen tekemiseksi. Lisäksi monia perusteluissa mainituista teoista ei voida lukea kantaja syyksi, ne eivät sisälly yhteisen kannan 2001/931/YUTP 1 artiklan 3 kohdassa olevaan rajoittavaan tekojen luetteloon ja/tai eivät voi aiheuttaa vakavaa haittaa jollekin maalle. Lopuksi kantajalla ei ole yhteisen kannan 2001/931/YUTP 1 artiklan 3 kohdassa määriteltyä “terroristista tarkoitusta”. Tätä tarkoitusta on tarkasteltava erityisesti itsemääräämisoikeutta koskevan aseellisen konfliktin valossa.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, jonka mukaan neuvoston päätös 2019/25 on pätemätön siltä osin kuin se koskee kantajaa, koska toimivaltainen viranomainen ei ole tehnyt päätöstä neuvoston yhteisen kannan 2001/931/CFSP 1 artiklan 4 kohdassa edellytetyllä tavalla.

                  3)

                  Kolmas kanneperuste, jonka mukaan neuvoston päätös 2019/25 on pätemätön siltä osin kuin se koskee kantajaa, koska vastaaja ei ole tehnyt neuvoston yhteisen kannan 2001/931/YUTP 1 artiklan 6 kohdassa edellytettyä asianmukaista tarkistusta.
                  Perusteluista ei ilmene, että kansallisella tasolla olisi tehty asianmukaista tarkistusta tai että vastaaja olisi itse tehnyt sellaisen. Ei ole kiinnitetty asianmukaista huomiota kantajan aiemmissa menettelyissä toimittamiin tietoihin rauhanmenettelystä, taistelusta Daeshia vastaan ja itsevaltaisesta kehityksestä Turkissa.

                  4)

                  Neljäs kanneperuste, jonka mukaan neuvoston päätös 2019/25 on pätemätön siltä osin kuin se koskee kantajaa, koska se ei ole suhteellisuuden ja toissijaisuuden vaatimusten mukainen.
                  Luetteloon kirjaaminen aiheuttaa erityisesti suhteetonta vahinkoa kurdien siirtolaisyhteisölle.

                  5)

                  Viides kanneperuste, jonka mukaan neuvoston päätös 2019/25 on pätemätön siltä osin kuin se koskee kantajaa, koska siinä ei noudateta SEUT 296 artiklan mukaista perusteluvelvollisuutta.
                  Unionin yleinen tuomioistuin teki 15.11.2018 antamassaan tuomiossa PKK v. neuvosto (T-316/14, EU:T:2018:788) samankaltaisen päätelmän, joka perustuu täysin samoihin perusteluihin.

                  6)

                  Kuudes kanneperuste, jonka mukaan neuvoston päätös 2019/25 on pätemätön siltä osin kuin se koskee kantajaa, koska siinä loukataan kantajan puolustautumisoikeuksia ja sen oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan.
                  Vastaaja on erityisesti jättänyt ottamatta huomioon 15.11.2018 annetun tuomion PKK v. neuvosto (T-316/14, EU:T:2018:788) ja siihen johtaneen menettelyn.

         (1)  Niitä henkilöitä, ryhmiä ja yhteisöjä koskevan luettelon muuttamisesta ja ajan tasalle saattamisesta, joihin sovelletaan erityistoimenpiteiden toteuttamisesta terrorismin torjumiseksi hyväksytyn yhteisen kannan 2001/931/YUTP 2, 3 ja 4 artiklaa, sekä päätöksen (YUTP) 2018/1084 kumoamisesta 8.1.2019 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2019/25 (EUVL 2019, L 6, s.6).

         (2)  Erityistoimenpiteiden toteuttamisesta terrorismin torjumiseksi 27.12.2001 annettu neuvoston yhteinen kanta (EYVL 2001, L 344, s. 93)


title: asia T-163/19: Kanne 14.3.2019 — Mersinis v. ESMA

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/56

      Kanne 14.3.2019 — Mersinis v. ESMA
      (asia T-163/19)
      (2019/C 164/59)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Michail Mersinis (Ateena, Kreikka) (edustaja: asianajaja P. Pafitis)

         Vastaaja: Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen (ESMA)

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan vastaajan 23.5.2018 tekemän päätöksen olla valitsematta kantajaa johtavan oikeudellisen neuvonantajan tehtävään, josta julkaistiin avointa virkaa koskeva ilmoitus ESMA/2017/VAC19/AD7.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu valintalautakunnan lainvastaiseen kokoonpanoon.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, joka perustuu väitteelle kyseessä olevaan tehtävään valitun hakijan suosimisesta.


title: asia T-164/19: Kanne 14.3.2019 — AQ v. eu-LISA

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/57

      Kanne 14.3.2019 — AQ v. eu-LISA
      (asia T-164/19)
      (2019/C 164/60)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: AQ (edustajat: asianajajat L. Levi ja N. Flandin)

         Vastaaja: Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueeseen liittyvien laaja-alaisten tietojärjestelmien operatiivisesta hallinnoinnista vastaava eurooppalainen virasto (eu-LISA)

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan eu-LISA:n 8.5.2018 tekemän päätöksen, jolla päätettiin kantajan palvelussopimus eu-LISA:n kanssa ilman irtisanomisaikaa, ja tarvittaessa eu-LISA:n 4.12.2018 tekemän päätöksen, jolla hylättiin kantajan valitus

                  —

                  velvoittamaan vastaajan maksamaan korvausta kantajan kärsimästä vahingosta

                  —

                  velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu menettelysäännösten rikkomiseen ja puolustautumisoikeuksien ja erityisesti kuulluksi tulemista koskevan oikeuden loukkaamiseen.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, joka perustuu Euroopan unionin muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen 16 ja 48 artiklan rikkomiseen.

                  3)

                  Kolmas kanneperuste, joka perustuu perusteluvelvollisuuden loukkaamiseen.

                  4)

                  Neljäs kanneperuste, joka perustuu huolenpitovelvoitteen loukkaamiseen.

                  5)

                  Viides kanneperuste, joka perustuu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 ja 34 artiklan rikkomiseen.

                  6)

                  Kuudes kanneperuste, joka perustuu harkintavallan väärinkäyttöön.


title: asia T-166/19: Kanne 14.3.2019 — Bronckers v. komissio

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/58

      Kanne 14.3.2019 — Bronckers v. komissio
      (asia T-166/19)
      (2019/C 164/61)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: Marco Bronckers (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja P. Kreijger)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                  —

                  kumoamaan komission 10.1.2019 päivätyn ja asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (1) nojalla tekemän päätöksen, jolla hylättiin kantajan uudistettu hakemus saada tutustua asiakirjoihin, jotka mainitaan Euroopan yhteisön ja Meksikon yhdysvaltojen välisen nimitysten vastavuoroista tunnustamista ja suojaa tislattujen alkoholijuomien alalla koskevan sopimuksen (2) nojalla perustetun tislattujen alkoholijuomien sekakomitean pöytäkirjassa, ja

                  —

                  velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut kantajalle aiheutuneet kulut mukaan lukien.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

                  1)

                  Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan kolmatta luetelmakohtaa sovellettiin väärin ja/tai SEUT 296 artiklaa rikottiin, kun komissio hylkäsi pyynnön saada tutustua asiakirjoihin.

                  2)

                  Toinen kanneperuste, jonka mukaan asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohtaa sovellettiin väärin ja/tai SEUT 296 artiklaa rikottiin, kun komissio hylkäsi pyynnön saada tutustua asiakirjoihin, sillä komissio ei ole osoittanut, että kaikkiin pyydettyihin asiakirjoihin tutustuminen vahingoittaisi Consejo Regulador del Tequilan (CRT) tai sen jäsenten taloudellisia etuja.

                  3)

                  Kolmas kanneperuste, jonka mukaan komissio katsoi virheellisesti, ettei kantaja ollut osoittanut sellaisen ylivoimaisen yleisen edun olemassaoloa, joka edellyttäisi tietojen ilmaisemista.

                  4)

                  Neljäs kanneperuste, jonka mukaan asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 6 ja/tai 7 kohtaa sovellettiin väärin ja/tai SEUT 296 artiklaa rikottiin, kun komissio hylkäsi pyynnön saada tutustua osaan asiakirjoista.

         (1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL 2001, L 145, s. 43).

         (2)  Ks. Euroopan yhteisön ja Meksikon yhdysvaltojen välisen nimitysten vastavuoroista tunnustamista ja suojaa tislattujen alkoholijuomien alalla koskevan sopimuksen tekemisestä 27.5.1997 tehty neuvoston päätös (EYVL 1997, L 152, s. 15).


title: asia T-175/19: Kanne 18.3.2019 — Vereinigung der Bayerischen Wirtschaft v. EUIPO (eVoter)

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/59

      Kanne 18.3.2019 — Vereinigung der Bayerischen Wirtschaft v. EUIPO (eVoter)
      (asia T-175/19)
      (2019/C 164/62)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantaja: Vereinigung der Bayerischen Wirtschaft eV (München, Saksa) (edustaja: asianajaja L. Genz)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki eVoter — Rekisteröintihakemus nro 17 900 152

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 11.1.2019 asiassa R 1983/2018-5 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut, asian käsittelystä valituslautakunnassa aiheutuneet kulut mukaan luettuina.

         Kanneperusteet

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen.

                  —

                  EUIPO:n hallintokäytännön noudattamatta jättäminen.

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: asia T-180/19: Kanne 26.3.2019 — Bibita Group v. EUIPO — Benkomers (Juomapullot)

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/60

      Kanne 26.3.2019 — Bibita Group v. EUIPO — Benkomers (Juomapullot)
      (asia T-180/19)
      (2019/C 164/63)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset ja muut osapuolet

         Kantaja: Bibita Group (Tirana, Albania) (edustaja: asianajaja C. Seyfert)

         Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

         Muu osapuoli valituslautakunnassa: Benkomers OOD (Sofia, Bulgaria)

         Menettely EUIPO:ssa

         Riidanalaisen mallin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

         Riidanalainen malli: Yhteisömalli nro 3797 091-0001

         Riidanalainen päätös: EUIPO:n kolmannen valituslautakunnan 14.1.2019 asiassa R 1070/2018-3 tekemä päätös

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

                  —

                  kumoaa riidanalaisen päätöksen

                  —

                  julistaa numerolla 3797 091-0001 rekisteröidyn riidanalaisen yhteisömallin mitättömäksi kanteessa esitetyistä syistä

                  —

                  velvoittaa vastaajan ja mallin haltijan korvaamaan kolmannessa valituslautakunnassa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 190 artiklan mukaisesti

                  —

                  velvoittaa EUIPO:n ja mahdollisen väliintulijan korvaamaan tästä menettelystä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

         Kanneperusteet

                  —

                  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 6/2002 6 artiklan 1 kohtaa ja 25 artiklan 1 kohdan d alakohtaa on rikottu.


title: asia T-336/18: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 19.3.2019 — Eagle IP v. EUIPO — Consolidated Artists (LILLY e VIOLETTA)

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/61

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 19.3.2019 — Eagle IP v. EUIPO — Consolidated Artists (LILLY e VIOLETTA)
      (asia T-336/18) (1)

      (2019/C 164/64)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Yhdeksännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

         (1)  EUVL C 268, 30.7.2018.


title: asia T-470/18: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 21.3.2019 — Telenet v. komissio

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/61

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 21.3.2019 — Telenet v. komissio
      (asia T-470/18) (1)

      (2019/C 164/65)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti
      Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

         (1)  EUVL C 364, 8.10.2018.


title: Oikaisu virallisessa lehdessä julkaistuun tiedonantoon asiassa T-45/19 (EUVL, C 122, 1.4.2019)

text:
               13.5.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 164/62

      Oikaisu virallisessa lehdessä julkaistuun tiedonantoon asiassa T-45/19

         (
               Euroopan unionin virallinen lehti, C 122, 1. huhtikuuta 2019
            )

      (2019/C 164/66)
      Sivulla 20virallisessa lehdessä asiassa T-45/19 Acron ym. v. komissio julkaistu tiedonanto oikaistaan seuraavasti:

               ”Kanne 24.1.2019 – Acron ym. v. komissio

                  (asia T-45/19)

               (2019/C 164/66)
               Oikeudenkäyntikieli: englanti

                  Asianosaiset

                  Kantajat: Acron PAO (Veliki Novgorod, Venäjä), Dorogobuzh PAO (Dorogobuž, Venäjä) ja Acron Switzerland AG (Baar, Sveitsi) (edustajat: asianajajat T. De Meese, J. Stuyck ja A. Nys)

                  Vastaaja: Euroopan komissio

                  Vaatimukset

               Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

                           —

                           kumoamaan komission 12.11.2018 antaman täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2018/1703 ja

                           —

                           velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kolmeen kanneperusteeseen.

                           1)

                           Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan vastaaja laiminlöi kansainvälisiä velvoitteitaan, mikä merkitsee perustamissopimuksen rikkomista, eikä perustellut riittävästi toteamustaan siitä, ettei Venäjän federaatio noudattanut Maailman kauppajärjestöön liittyviä velvoitteitaan.
                           Kantajat väittävät, että vastaaja on jättänyt huomioon ottamatta Venäjän federaation liittymisen Maailman kauppajärjestöön tekijänä, jolla on merkitystä kantajien polkumyyntimarginaalin laskentatavan muutoksen kannalta. Niiden mukaan vastaajalla on velvollisuus ottaa huomioon Venäjän federaation antamat sitoumukset kaasun hinnan suhteen tutkiessaan ammoniumnitraatin tuontiin sovellettavia tulleja koskevaa välivaiheen tarkastelua. Koska vastaaja väitti, ettei Venäjän federaatio noudattanut WTO:hon liittymistä koskevaan pöytäkirjaansa, vastaaja toimi Tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen VI artiklan ja Maailman kauppajärjestön polkumyyntisopimuksen II artiklan vastaisesti. Tällöin se laiminlöi kansainvälisiä velvoitteitaan, mikä merkitsee perustamissopimuksen rikkomista.

                           2)

                           Toinen kanneperuste, jonka mukaan vastaaja teki ilmeisen arviointivirheen eikä esittänyt riittäviä perusteluja, minkä vuoksi kantajien puolustautumisoikeuksia loukattiin, kun se totesi, että olosuhteiden muutos, johon kantajat vetosivat, ei ollut pysyvä.

                                       —

                                       Kantajat väittävät, että toisen kanneperusteen puitteissa esitetään kaksi erillistä riidanalaisen päätöksen kumoamisperustetta. Molemmat perusteet liittyvät virheelliseen toteamukseen, jonka mukaan olosuhteiden muutos ei ollut pysyvä.

                                       —

                                       Joka tapauksessa vastaaja laiminlöi SEUT 296 artiklan mukaista perusteluvelvoitettaan, koska se ei perustellut riidanalaista päätöstä selvällä ja yksiselitteisellä tavalla.

                           3)

                           Kolmas kanneperuste, jonka mukaan vastaaja rikkoi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/1036 19 artiklan 2 kohtaa ja 20 artiklan 2 kohtaa sekä loukkasi kantajien puolustautumisoikeuksia ja aiheutti oikeusvarmuuden puuttumisen, koska se ei esittänyt polkumyyntilaskelmaansa.

                                       —

                                       Vastaaja ei esittänyt kantajille polkumyyntimarginaalin lopullista laskelmaa, vaikka tämä laskelma toimi perustana toteamuksille, jotka koskevat polkumyynnin jatkumista ja olemassaoloa, olosuhteiden muutoksen pysyvyyttä ja osittaisen välivaiheen tarkastelun päättämistä. Jos vastaaja olisi esittänyt laskelman, kantajat olisivat voineet puolustaa oikeuksiaan tehokkaammin polkumyyntilaskelman ja kaikkien polkumyyntiä koskevien toteamusten suhteen, mukaan lukien väite, joka liittyy alkuperäisessä tutkimuksessa käytettyyn laskentamenetelmään, jolla saattoi olla huomattava vaikutus niiden oikeusasemaan.

                                       —

                                       Kantajat väittävät, että vastaaja rikkoi asetuksen 2016/1036 19 artiklan 2 kohtaa ja 20 artiklan 2 kohtaa sekä loukkasi kantajien puolustautumisoikeuksia ja oikeusvarmuuden periaatetta, kun se ei esittänyt kantajille asianmukaista tiivistelmää tutkinnan aikana kerätyistä todisteista tai näkökohtia, joiden perusteella vastaaja ehdotti kantajien polkumyyntimarginaalin muuttamista. Kantajat väittävät, että kieltäytymällä esittämästä niille polkumyyntilaskelmaansa vastaaja loukkasi kantajien puolustautumisoikeuksia ja oikeusvarmuuden periaatetta.”


title: asia T-135/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.3.2019 — Italia v. komissio (Maataloustukirahasto — Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Italialle aiheutuneet menot — Sokerialan väliaikainen rakenneuudistusjärjestelmä — Asetus (EY) N:o 320/2006 — Asetus (EY) N:o 968/2006 — Asetus (EY) N:o 1290/2005 — 24 kuukauden määräaika — Monivuotisen toimenpiteen käsite — Rakenneuudistustuen myöntämisedellytykset — Tuotantolaitoksen käsite — Siilojen luokittelu — Täydellisen purkamisen käsite — Asiakirjan VI/5330/97 liite 2 — Unionin lainsäädännön tulkintavaikeudet — Vilpitön yhteistyö — Luottamuksensuoja — Ne bis in idem — Teurastuspalkkiot — Maataloustuotteita koskevat tiedotus- ja menekinedistämistoimet — Viivästyneet maksut — Näyttö erityisten hallinnollisten edellytysten olemassaolosta — Yhdenvertainen kohtelu — Käännösvirhe unionin asetuksen yhdessä kieliversiossa — Rahoitusoikaisun johtuminen jäsenvaltiosta)

text:
               29.4.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 148/41

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.3.2019 — Italia v. komissio
      (asia T-135/15) (1)

      (Maataloustukirahasto - Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Italialle aiheutuneet menot - Sokerialan väliaikainen rakenneuudistusjärjestelmä - Asetus (EY) N:o 320/2006 - Asetus (EY) N:o 968/2006 - Asetus (EY) N:o 1290/2005 - 24 kuukauden määräaika - Monivuotisen toimenpiteen käsite - Rakenneuudistustuen myöntämisedellytykset - Tuotantolaitoksen käsite - Siilojen luokittelu - Täydellisen purkamisen käsite - Asiakirjan VI/5330/97 liite 2 - Unionin lainsäädännön tulkintavaikeudet - Vilpitön yhteistyö - Luottamuksensuoja - Ne bis in idem - Teurastuspalkkiot - Maataloustuotteita koskevat tiedotus- ja menekinedistämistoimet - Viivästyneet maksut - Näyttö erityisten hallinnollisten edellytysten olemassaolosta - Yhdenvertainen kohtelu - Käännösvirhe unionin asetuksen yhdessä kieliversiossa - Rahoitusoikaisun johtuminen jäsenvaltiosta)
      (2019/C 148/37)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Asianosaiset

         Kantaja: Italian tasavalta (asiamies: G. Palmieri, avustajanaan avvocato dello Stato C. Colelli)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi D. Bianchi, P Ondrůšek ja I. Galindo Martín, sittemmin D. Bianchi ja P Ondrůšek)

         Väliintulijat, jotka tukevat kantajan vaatimuksia: Ranskan tasavalta (asiamiehet: D. Colas ja S. Horrenberger) ja Unkari (asiamiehet: M. Z. Fehér ja G. Koós)

         Oikeudenkäynnin kohde

      SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan osittain Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 16.1.2015 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2015/103 (EUVL 2015, L 16, s. 33) siltä osin kuin kyseinen päätös koskee tiettyjä Italian tasavallalle aiheutuneita menoja.

         Tuomiolauselma

                  1)

                     Kanne hylätään.

                  2)

                     Italian tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

                  3)

                     Ranskan tasavalta ja Unkari vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

         (1)  EUVL C 155, 11.5.2015.


title: asia C-83/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunalul Olt (Romania) on esittänyt 5.2.2019 — Asociația ”Forumul Judecătorilor din România” v. Inspecția Judiciară

text:
               3.6.2019

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 187/31

      Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunalul Olt (Romania) on esittänyt 5.2.2019 — Asociația ”Forumul Judecătorilor din România” v. Inspecția Judiciară
      (asia C-83/19)
      (2019/C 187/36)
      Oikeudenkäyntikieli: romania

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Tribunalul Olt

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Asociația ”Forumul Judecătorilor din România”

         Vastaaja: Inspecția Judiciară

         Ennakkoratkaisukysymykset

                  1)

                  Onko 13.12.2006 tehdyllä komission päätöksellä 2006/928/EY (1) perustettua yhteistyö- ja seurantamekanismia pidettävä SEUT 267 artiklassa tarkoitettuna unionin toimielimen toimena, jonka tulkitsemista voidaan pyytää Euroopan unionin tuomioistuimelta?

                  2)

                  Kuuluvatko 13.12.2006 tehdyllä komission päätöksellä 2006/928/EY perustetun yhteistyö- ja seurantamekanismin sisältö, luonne ja ajallinen kesto Bulgarian tasavallan ja Romanian liittymisestä Euroopan unioniin tehdyn sopimuksen, jonka Romania allekirjoitti 25.4.2005 Luxemburgissa, soveltamisalaan? Velvoittavatko kyseisen mekanismin yhteydessä laadituissa kertomuksissa esitetyt vaatimukset Romaniaa?

                  3)

                  Onko Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa tulkittava siten, että siinä asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus säätää tarvittavista toimenpiteistä tehokkaan oikeussuojan takaamiseksi unionin oikeuteen kuuluvilla aloilla eli tässä tapauksessa Romanian tuomareihin sovellettavan kurinpitomenettelyn riippumattomuuden takeista poistamalla kaikki vaarat, jotka liittyvät poliittiseen vaikuttamiseen tällaisiin menettelyihin, kuten esimerkiksi sen vaaran, että hallitus nimittää suoraan Inspecția Judiciarăn (Romanian tuomioistuinten tarkastusyksikkö) johdon, vaikkakin vain väliaikaisesti?

                  4)

                  Onko Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 2 artiklaa tulkittava siten, että jäsenvaltioiden on noudatettava oikeusvaltioperiaatteen mukaisia edellytyksiä, mitä on vaadittu myös 13.12.2006 tehdyllä komission päätöksellä 2006/928/EY perustetun yhteistyö- ja seurantamekanismin yhteydessä laadituissa kertomuksissa, niiden menettelyjen yhteydessä, joissa hallitus nimittää suoraan Inspecția Judiciarăn johdon, vaikkakin vain väliaikaisesti?

         (1)  Yhteistyötä ja Romanian edistymisen seurantaa koskevan järjestelmän perustamisesta tiettyjen arviointiperusteiden täyttämiseksi oikeuslaitoksen uudistamisen ja korruption torjunnan alalla 13.12.2006 tehty komission päätös 2006/928/EY (EUVL 2006, L 354, s. 56).