title: Anthony Goldsteinin 24.12.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-235/95)

text:
 2.3.96                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 64/ 19
 Hamburger Stahlwerke GmbH:n 21.12.1995 Euroopan                    miitin rajoitettu nostaminen vuonna 1993 — nimenomaan
         yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                kantajayhtiön myymistä koskevaan päämäärään suhteutet
                         ( Asia T-234/95                            tuna — oli tämän vuoksi ainoa taloudellisesti järkevä
                                                                    vaihtoehto, johon myös jokainen yksityinen yritys vastaa
                            96/C 64/37
                                                                    vassa tilanteessa olisi päätynyt. Päätöksessään komissio on
                                                                    laiminlyönyt näiden perusteluiden tutkimisen .
                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                    Vaikka luottolimiitin nostamista ja ajallista pidentämistä
                                                                    joulukuussa 1993 virheellisesti pidettäisiinkin tukena, olisi
 Hamburger Stahlwerke GmbH ( Hampuri , Saksan liittota
 savalta ) on nostanut 21.12.19 95 Euroopan yhteisöjen              joka tapauksessa selvää, että tämä voisi koskea vain
 ensimmäisen       oikeusasteen    tuomioistuimessa     kanteen     vähäistä osaa toimenpiteestä .
 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan . Kantajan edustaja
 on asianajaja Axel Löhde, Hampuri , prosessiosoite Luxem
 burgissa asianajotoimisto Lucy Dupong, Dupong & Asso
 cies, 14 a, rue des Bains .
                                                                    Anthony Goldsteinin 24.12.1995 Euroopan yhteisöjen
 Kantaja vaatii , että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                        komissiota vastaan nostama kanne
 tuomioistuin
                                                                                ( Asia T-235/95 )
 — kumoaa komission 31.10.1995 tekemän päätöksen SG                                           ( 96/C 64/38 )
     ( 95 ) D/14318/K ( 95 ) 2754 lop., joka koskee Hampurin
     osavaltion myöntämää tukea EHTY:n soveltamisalaan                              (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
     kuuluvalle , Hampurissa toimivalle teräsyritykselle
     Hamburger Stahlwerke GmbH:lle;                                 Anthony Goldstein on nostanut 24.12.1995 Euroopan
                                                                    yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
 — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku                kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan . Kantajan
     lut .
                                                                    edustaja on Raymond St John Murphy, Merriman White
                                                                    Solicitors , 3 King's Bench Walk, Inner Temple, Lontoo .
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                    Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
 Kanteessa vedotaan virheellisten perusteiden ja kuulluksi          istuin
 tulemista koskevan periaatteen loukkaamisen vuoksi olen
 naisten muotomääräysten rikkomiseen, EHTY:n perusta              — kumoaa komission 16.10.1995 tekemän päätöksen,
missopimuksen ja sen soveltamista koskevien oikeussääntö               jolla se on mm . kieltäytynyt ottamasta uudelleen harkit
jen rikkomiseen sekä harkintavallan väärinkäyttöön.                     tavaksi 20.1.1994 tekemäänsä päätöstä , huolimatta
                                                                        niistä tosiseikoista ja oikeudellisista perusteista, joita
 Yksittäiset kanneperusteet                                             kantaja on esittänyt asian ratkaisemiseksi perustamisso
                                                                        pimuksen määräysten mukaisesti siten kuin näitä
Kantaja katsoo, että luottolimiitin nostamista 20 miljoo               määräyksiä on yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäy
nalla Saksan markalla joulukuussa 1992 ei ole pidettävä                 tännössä tulkittu
valtion tukena . Kantajan mukaan Hampurin osavaltion ja
Hamburgische Landesbankin piti ottaa huomioon, että                — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
kaikki tämän pankin kantajalle myöntämät lainat luokitel               lut .
taisiin kantajan konkurssissa omaan pääomaan kuulu
viksi .                                                            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Komission näkemys, jonka mukaan luottolimiitin nosta              Kantaja , jolla on yhteisössä tunnustettu reumatologian
mista ja ajallista pidentämistä joulukuussa 1993 olisi myös        erikoislääkärikelpoisuus, teki 10.8.1993 komissiolle neu
pidettävä tukena, on virheellinen, koska Hampurin osaval          voston asetuksen N:o 17 3 artiklan 2 kohdan mukaisen
tion toimintaa ei voida verrata markkinataloudellisin peri        valituksen sen toteamiseksi, että General Medical Council
aattein toimivaan tavanomaiseen sijoittajaan .                     ( lääkärinammatin harjoittamista Yhdistyneessä kuningas
                                                                   kunnassa valvova elin, jonka asema perustuu lakiin, jäljem
Lisäksi liittohallitus on Euroopan komissiolle 18.8.1995           pänä GMC ) on rikkonut ETY:n perustamissopimuksen 85
osoittamassaan kirjelmässä todennut, että kantajan Euskir         ja 86 artiklaa . Kantajan valituksen mukaan GMC
chenissä toimiva tytäryhtiö, jonka vuosikapasiteetti oli
80 000 tonnia , on lopullisesti suljettu ja että yhdenvertai      — rajoittaa niiden henkilöiden, joilla on neuvoston direk
suusperiaatteen mukaisesti tämä sulkemien on otettava                   tiivin 93/ 1 6/EY mukainen yhteisössä tunnustettu eri
huomioon tuen vastineena myös muussa kuin EHTY:n                        koisalan tutkintotodistus, oikeutta tulla merkityksi
perustamissopimuksen 95 artiklan mukaisessa menette                    lääkärirekisteriin erikoislääkärinä ja
lyssä . Liittohallituksen 7.2.1995 antamassa kirjelmässä
todettiin myös, että liike- ja yritystaloudellisesti on pelkäs    — pitää yllä sääntöjä, jotka estävät suoraan tällaisten
tään mielekästä päättää yrityksen tukeminen laskusuhdan                erikoislääkärien puoleen kääntymisen, ja estää heitä
teen sijasta suotuisassa suhdannetilanteessa ja että luottoli           mainostamasta palveluitaan yleisölle .
 ---pagebreak---  N:o C 64/20          | F1                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        2.3.96
Jättäessään valituksen kantaja pyysi samalla väliaikaismää         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
räystä, minkä hakemuksen komissio hylkäsi . Kantaja teki
 useita väliaikaismääräyksiä koskevia hakemuksia komis
 siolle, joissa hän esitti hakemuksen tueksi uusia tosiasioita ja   Kantaja , joka on Compagnie Nationale Air Francen kilpai
 oikeudellisia perusteita . Eräässä näistä hakemuksista             lija kansainvälisessä lentoliikenteessä, haluaa saattaa tutkit
pyydetään, että komissio uuden tosiasioita ja oikeudellisia         tavaksi komission päätöksen, jolla komissio on sallinut
 seikkoja koskevan selvityksen vuoksi ottaisi uudelleen             27.7.1994 tekemällään päätöksellä hyväksymän Air Fran
harkittavaksi päätöksen, jolla väliaikaismääräyksiä kos            cen kolmessa erässä tapahtuvan pääoman korotuksen
keva hakemus on hylätty. Komissio hylkäsi kantajan uudet            toisen erän maksamisen, jota kantaja pitää valtion
väliaikaismääräyksiä koskevat hakemukset 16.10.1995                 tukena .
päivätyllä kirjeellä, mitä päätöstä kantaja nyt vaatii kumot
tavaksi .
                                                                    Vuoden 1994 päätöksessä asetetaan kolmetoista ehtoa,
                                                                    joiden on täytyttävä ennen pääoman korotuksen toisen ja
Kantaja väittää , että EY:n perustamissopimuksen 190 ar            kolmannen erän maksamista . Kantaja väittää, että kiistan
tiklaa on rikottu. Riidanalaisessa päätöksessä ei ole lain         alaisessa päätöksessä ei ole lainkaan otettu huomioon, että
kaan perusteltu, miksi kantajan valituksen se osa, joka koski       Ranskan viranomaiset eivät ole noudattaneet kolmea näistä
GMC:n kilpailua rajoittavaa lainvastaista menettelyä, jolla         ehdoista .
estetään yhteisössä tunnustetun erikoislääkäritutkinnon
suorittaneiden henkilöiden suora pääsy Yhdistyneen kunin
gaskunnan lääkäripalveluiden markkinoille, oli hylätty              Ensimmäisen ehdon tarkoituksena on estää tuen siirtämi
yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-3 84/93 , Alpine Invest        nen Air Interille siten, että perustetaan holding-yhtiö, jolla
ments, 10.5.1995 antamassa tuomiossa vahvistamien peri             olisi enemmistöosuus molemmissa yhtiöissä . Kantaja
aatteiden nojalla , siten kuin edellä mainitun kirjeen 1 koh       huomauttaa , että Air France Groupin strategiaan kuuluu,
dassa on todettu .
                                                                    että se heti vuoden 1994 päätöksen jälkeen pani vireille
                                                                    menettelyn, joka johtaa Air Interin fuusioimiseen Air
                                                                    Francen Euroopan tulosyksikköön 1.1.1997. Air France ja
                                                                    Air Inter omistivat edelleen osakkeita samasta yrityksestä ja
                                                                    jatkoivat yhteisiä hankkeitaan . Näissä olosuhteissa Air
                                                                    France ja Air Inter muodostavat yhden taloudellisen yksi
                                                                    kön, joten Air Inter on varmuudella hyötynyt Air Francen
                                                                    saamasta tuesta päätöksen tekemistä edeltävänä aikana .
TAT European Airlinesin 27.12.1995 Euroopan yhteisöjen             Toiseksi Air France ei ole noudattanut toista ehtoa, jonka
               komissiota vastaan nostama kanne                    tarkoituksena oli estää sitä soveltamasta liikennöimillään
                          ( Asia T-236/95                           reiteillä alhaisempia hintoja kuin kilpailijansa, koska se on
                             ( 96/C 64/39 )                        eräillä reiteillä, joilla se on hintajohtaja, poikennut
                                                                    15—74% muiden soveltamista hinnoista .
                 (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                   Kantaja väittää, että Ranskan viranomaiset eivät ole nou
                                                                   dattaneet ehtoa , jonka tarkoituksena oli varmistaa Pariisin
                                                                   lentokenttäjärjestelmän liikenteen jakamissääntöjen muut
TAT European Airlines on nostanut 27.12.1995 Euroopan              taminen niin pian kuin mahdollista vuoden 1994 päätöksen
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa               tekemisen jälkeen 27.4.1994 tehdyn komission sen päätök
kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan           sen mukaisesti, joka koski lentoyhteyden avaamista välille
edustajat ovat Cleary, Gottlieb, Steen & Hamiltonin                Orly—Lontoo .
valtuuttamina Antoine Winckler ja Romano Subiotto, ja
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Elvinger &
Hoss, 15 , Cöte d'Eich .                                           Lopuksi kantaja toteaa, että Ranskan viranomaiset eivät ole
                                                                   millään tavalla varmistaneet, että Aeroports de Paris'n
                                                                   suorittamat Orlyn lentokentän kahden terminaalin muutos
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio              työt sekä jommankumman terminaalin mahdollinen kapa
istuin                                                             siteetin täyttyminen eivät vaikuta kilpailuolosuhteisiin siellä
                                                                   lentoliikennettä harjoittavien yhtiöiden vahingoksi . Olo
                                                                   suhteet ja tähän asiaan liittyvien päätösten ajoitus päinvas
— kumoaa komission 21.6.1995 tekemän päätöksen C                  toin osoittavat selvästi , että Orlyn terminaalin muutosten
     23/94, joka koskee komission 27.7.1994 tekemällä              nimenomaisena tarkoituksena oli syrjiä Air France Groupin
     päätöksellä hyväksymän Air Francelle maksettavan tuen         kilpailijoita .
     toisen erän maksamista :
— velvoittaa komision korvaamaan oikeudenkäyntiku
     lut .


title: Asia C-248/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.10.2006 (College van Beroep voor het bedrijfsleven (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Koninklijke Coöperatie Cosun UA v. Minister van Landbouw ja Natuur en Voedselkwaliteit (Ennakkoratkaisupyyntö — Maatalous — Yhteinen markkinajärjestely — Sokeri — Asetuksen (ETY) N:o 1785/81 26 artikla ja asetuksen (ETY) N:o 2670/81 3 artikla — Sisämarkkinoilla myydystä C-sokerista perittävä maksu — Asetuksen (ETY) N:o 1430/79 13 artiklaa ei voida soveltaa — Ei kohtuullisuussyihin perustuvaa palauttamis- tai peruuttamismahdollisuutta — Asetusten (ETY) N:o 1785/81 ja (ETY) N:o 2670/81 pätevyys — Yhdenvertaisuuden ja oikeusvarmuuden periaatteet — Kohtuullisuus)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/4

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 26.10.2006 (College van Beroep voor het bedrijfsleven (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Koninklijke Coöperatie Cosun UA v. Minister van Landbouw ja Natuur en Voedselkwaliteit
   (Asia C-248/04) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Sokeri - Asetuksen (ETY) N:o 1785/81 26 artikla ja asetuksen (ETY) N:o 2670/81 3 artikla - Sisämarkkinoilla myydystä C-sokerista perittävä maksu - Asetuksen (ETY) N:o 1430/79 13 artiklaa ei voida soveltaa - Ei kohtuullisuussyihin perustuvaa palauttamis- tai peruuttamismahdollisuutta - Asetusten (ETY) N:o 1785/81 ja (ETY) N:o 2670/81 pätevyys - Yhdenvertaisuuden ja oikeusvarmuuden periaatteet - Kohtuullisuus)
   (2006/C 326/09)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Koninklijke Coöperatie Cosun UA

      Vastaajat: Minister van Landbouw ja Natuur en Voedselkwaliteit
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — College van Beroep voor het bedrijfsleven — Sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 30.6.1981 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1785/81 (EYVL L 177, s. 4) ja kiintiötä suuremman tuotannon soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 14.9.1981 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2670/81 (EYVL L 262, s. 14) pätevyys silloin, kun tuonti- tai vientitullien palauttamisesta tai peruuttamisesta 2.7.1979 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1430/79 (EYVL L 175, s. 1) 13 artiklassa säädettyä vastaavaa lisämaksujen peruuttamismenettelyä ei ole — Peruuttaminen kohtuullistamissyistä — Kiintiötä suuremman sokerimäärän tuottaja (C-sokeri), joka ei ollut osallistunut kansallisten viranomaisten toteamaan petokseen ja jolle ei ollut välittömästi ilmoitettu asiasta tutkimusta koskevien tarpeiden vuoksi
   Tuomiolauselma
   Ensimmäisen kysymyksen tutkinnassa ei ole tullut esille sellaisia seikkoja, jotka vaikuttaisivat sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänä kesäkuuta 1981 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1785/81, sellaisena kuin se on muutettuna 4.2.1991 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 305/91, tai kiintiötä suuremman tuotannon soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sokerialalla 14 päivänä syyskuuta 1981 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2670/81, sellaisena kuin se on muutettuna 6.12.1991 annetulla komission asetuksella (ETY) N:o 3559/91.

      (1)  EUVL C 217, 28.8.2004.


title: Asia T-136/07: Kanne 20.4.2007 — Colgate-Palmolive v. SMHV — CMS Hasche Sigle (VISIBLE WHITE)

text:
               23.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 140/39

         Kanne 20.4.2007 — Colgate-Palmolive v. SMHV — CMS Hasche Sigle (VISIBLE WHITE)
   (Asia T-136/07)
   (2007/C 140/64)
   Kannekirjelmän kieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Colgate-Palmolive Co. (New York, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat M. Zintler, H. Harmeling ja K.-U. Plath)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: CMS Hasche Sigle (Köln, Saksa)
   Vaatimukset

               —

               Neljännen valituslautakunnan 15.2.2007 päivätty päätös on kumottava;

               —

               yhteisöjen tuomioistuimen on vahvistettava mitättömyysosaston päätös ja todettava, että yhteisön tavaramerkki nro 802 793 ”VISIBLE WHITE” pysyy rekisteröitynä;

               —

               kantajan kulut on korvattava mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen osalta, lautakunnan päätöksessä kuluista tehty ratkaisu on kumottava ja tästä kanteesta aiheutuvat oikeudenkäyntikulut on korvattava.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: Sanamerkki ”VISIBLE WHITE” luokkaan 3 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkki nro 802 793.

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Kantaja.

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: CMS Hasche Sigle.

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen hylkääminen.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Mitättömyysosaston päätöksen kumoaminen ja yhteisön tavaramerkin julistaminen mitättömäksi.

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen siltä osin kuin valituslautakunta katsoin virheellisesti, että sekä osa ”VISIBLE” että osa ”WHITE” olivat kuvailevia suhteessa ”Hammastahnaan” ja ”Suuveteen” ja piti yhdistelmää kokonaisuutena kuvailevana ja erottamiskyvyttömänä.


title: Asia C-225/06 P: Valitus, jonka Athinaïki Oikogeniaki Artopoiia AVEE on tehnyt  16.5.2006  yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-35/04, Athinaïki Oikogeniaki Artopoiia AVEE v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit),  15.3.2006  antamasta tuomiosta

text:
               29.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/22

         Valitus, jonka Athinaïki Oikogeniaki Artopoiia AVEE on tehnyt 16.5.2006 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-35/04, Athinaïki Oikogeniaki Artopoiia AVEE v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 15.3.2006 antamasta tuomiosta
   (Asia C-225/06 P)
   (2006/C 178/36)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittaja: Athinaïki Oikogeniaki Artopoiia AVEE (edustaja: asianajaja A. Tsavdaridis)

      Muut osapuolet: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Ferrero OHG mbH
   Vaatimukset
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antaman riitautetun tuomion

               —

               hylkää lopullisesti ja kokonaisuudessaan rekisteröitäväksi haettua merkkiä vastaan esitetyn väitteen

               —

               velvoittaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston ja väliintulijan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan luettuna väitemenettelystä, käsittelystä valituslautakunnassa ja oikeudenkäynnistä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa aiheutuneet kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja väittää edelleen, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tulkinnut asetuksen N:o 40/94 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa virheellisesti seuraavista syistä:
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ottanut huomioon sitä seikkaa, että sekaannusvaaran arviointi riippuu useista seikoista, jotka on mainittu neuvoston asetuksen N:o 41/94 (2) seitsemännessä perustelukappaleessa, ja erityisesti tavaramerkin tunnistettavuudesta markkinoilla eikä ainoastaan samankaltaisuuden asteesta kyseessä olevan tavaramerkin ja merkin sekä kyseisten tavaroiden ja palvelujen välillä.
   Aikaisempaa tavaramerkkiä ”Ferrero” ei käytetä yksilöimään Saksan markkinoilla myytäviä tavaroita. Tästä syystä saksalaiselle keskivertokuluttajalle, joka ei yhdistä tavaramerkkiä ”Ferrero” tavaroihin, joissa sitä käytetään, ei synny sekaannusvaaraa, olivatpa kyseessä olevat kaksi merkkiä kuinka samankaltaisia tahansa.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti myös huomiotta sen seikan, että yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan yleisön mielessä tapahtuvaa sekaannusvaaraa on arvioitava kokonaisuutena ja siten, että huomioon otetaan kaikki tekijät, joilla on merkitystä kyseisessä yksittäistapauksessa. Sekaannusvaaraan kokonaisarviointi merkitsee lisäksi sitä, että huomioidaan merkityksellisten tekijöiden välillä vallitseva keskinäinen riippuvuus. Valittaja väittää, että mikäli ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin olisi ottanut huomioon merkityksellisten seikkojen välisen riippuvuuden, se olisi todennut, että sekaannusvaara on pieni.

      (1)  EYVL L 11, s. 1.

      (2)  EYVL L 209, s. 18.


title: Asia C-273/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italia) on esittänyt 10.5.2017 – Sol Gas Primari Srl v. Autorità per l’energia elettrica e per il gas e il sistema idrico

text:
               18.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 309/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italia) on esittänyt 10.5.2017 – Sol Gas Primari Srl v. Autorità per l’energia elettrica e per il gas e il sistema idrico
   (Asia C-273/17)
   (2017/C 309/25)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Sol Gas Primari Srl

      Vastaaja: Autorità per l’energia elettrica e per il gas e il sistema idrico

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 2009/72/EY (1) säännöksiä ja erityisesti sen 3 artiklan 5 ja 6 kohtaa ja 28 artiklaa tulkittava siten, että yksityisen elimen perustama ja hallinnoima verkko, johon on liitetty rajattu määrä tuotanto- ja kulutusyksiköitä ja joka puolestaan on liitetty julkiseen verkkoon, on väistämättä sähköverkko ja siten tässä direktiivissä tarkoitettu jakeluverkko, ja ettei ennen direktiivin voimaantuloa perustettuja ja alun perin omaan käyttöön tarkoitettua tuotantoa varten luotuja yksityisiä verkkoja, joilla on nämä ominaisuudet, ole mahdollista sulkea tämän luonnehdinnan ulkopuolelle?

               2)

               Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko ainoa direktiivin mukainen mahdollisuus yksityisen sähköverkon erityisluonteen huomioon ottamiseksi se, että tällainen verkko luokitellaan direktiivin 2009/72/EY 28 artiklassa tarkoitettujen suljettujen jakeluverkkojen luokkaan, vai saako kansallinen lainsäätäjä määritellä erilaisen jakeluverkkojen luokan, johon kuuluviin jakeluverkkoihin sovelletaan yksinkertaistettua sääntelyä, joka poikkeaa suljettuihin jakeluverkkoihin sovellettavasta sääntelystä?

               3)

               Siitä riippumatta, miten edellisiin kysymyksiin vastataan, onko direktiiviä tulkittava siten, että sen 28 artiklassa tarkoitetuilla suljetuilla jakeluverkoilla on kaikissa tapauksissa velvollisuus liittää kolmannet osapuolet verkkoon?

               4)

               Siitä riippumatta, miten edellisiin kysymyksiin vastataan, mahdollistaako se, että yksityinen sähköverkko luokitellaan direktiivin 2009/72/EY 28 artiklassa tarkoitetuksi suljetuksi jakeluverkoksi, että kansallinen lainsäätäjä voi säätää tällaisen verkon eduksi vain sellaisista jakeluverkkoja koskevaan yleiseen järjestelmään tehtävistä poikkeuksista, jotka mainitaan nimenomaisesti direktiivin 28 artiklassa ja 26 artiklan 4 kohdassa, vai onko – direktiivin 29 ja 30 perustelukappaleessa todetun valossa – jäsenvaltion sallittua tai pakko säätää muista poikkeuksista jakeluverkkoja koskevan yleisen sääntelyn soveltamiseen niin, että varmistetaan edellä mainituissa perustelukappaleissa mainittujen tavoitteiden saavuttaminen?

               5)

               Jos unionin tuomioistuin katsoo, että jäsenvaltio voi tai sen on pakko laatia sääntely, jossa otetaan huomioon suljettujen jakeluverkkojen erityisluonne, ovatko direktiivin 2009/72/EY säännökset ja erityisesti sen 29 ja 30 perustelukappale, 15 artiklan 7 kohta, 37 artiklan 6 kohdan b alakohta ja 26 artiklan 4 kohta esteenä käsiteltävässä asiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan suljettuja jakeluverkkoja koskee täysin vastaava ajojärjestystä ja eriyttämistä koskeva sääntely kuin julkisia verkkoja ja jossa säädetään sähköverkon yleismaksujen osalta, että näiden maksujen maksaminen määräytyy osittain myös suljetun sähköverkon sisällä kulutetun sähkön perusteella?

      (1)  Sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/54/EY kumoamisesta 13.7.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/72/EY (EUVL 2009, L 211, s. 55).


title: Asian C-229/02 poistaminen rekisteristä

text:
24.1.2004                FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                      C 21/29
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                Asian C-135/02 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2004/C 21/54)
Komission mukaan useat Saksan osavaltioiden antamat sään-
nökset (jotka ovat 24.2.1995 annetun liittovaltion lämmitysa-
setuksen mukaisia) ovat kaasumaisia polttoaineita käyttäviä
laitteita koskevan direktiivin 90/396/ETY vastaisia. Kyse on              Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 30.9.2003
määräyksistä, jotka koskevat                                              antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                          tu asia C-135/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
–     kaasulla toimivia lämpökattiloita, jotka tuottavat lämpöä           Saksan liittotasavalta.
      yli 50 kW ja jotka voidaan asentaa ainoastaan erillisiin
      tiloihin;                                                           (1) EYVL C 131, 1.6.2002.
–     tiettyjä kaasulla toimivia lämpökattiloita, jotka on varus-
      tettava sellaisella turvalaitteella, joka estää sen, että ilman
      hiilimonoksidipitoisuus nousisi korkeammaksi kuin
      30 ppm ja
                                                                                Asian C-142/02 (1) poistaminen rekisteristä
–     kaasulla toimivia lämpökattiloita, jotka on varustettava
      laitteella, joka tietyillä edellytyksillä sulkee kaasunsyötön.                              (2004/C 21/55)
Tämä johtaa siihen, että direktiivissä tarkoitettujen laitteiden
markkinoille saattaminen kyseisissä osavaltioissa estyy, sillä            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 15.9.2003
direktiivissä jo määritetyistä seikoista, kuten laitteiden asenta-        antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
misesta muualle kuin asuintilaan, polttamattoman kaasun                   tu asia C-142/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
vuotojen estämisestä, räjähdysvaarasta yms., säädetään näissä             Luxemburgin suurherttuakunta.
osavaltioissa lisäksi kansallisilla säännöksillä.
                                                                          (1) EYVL C 131, 1.6.2002.
Saksan liittotasavalta katsoo, että kun otetaan huomioon
ihmisten turvallisuus sekä ihmisten elämän ja terveyden suoje-
leminen polttoaineilla toimivien laitteiden aiheuttamalta yleis-
eltä vaaralta, jäsenvaltioilla on kansallisten rakennusmääräys-
ten perusteella toimivalta parantaa tällaisten laitteiden turvalli-
                                                                                Asian C-228/02 (1) poistaminen rekisteristä
suustasoa asianmukaisesti. Komissio riitauttaa tämän väitteen
ja huomauttaa, että direktiivissä säädetään ”uuden lähestymis-
tavan” mallin mukaisesti tyhjentävästi niistä seikoista, jota se                                  (2004/C 21/56)
koskee, joten näitä seikkoja koskevien kansallisten säännösten
antaminen ei enää tule kyseeseen.
                                                                          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 17.9.2003
                                                                          antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
(1) EYVL L 196, s. 15.                                                    tu asia C-228/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                          Luxemburgin suurherttuakunta.
                                                                          (1) EYVL C 180, 27.7.2002.
Yhdistetyjen asioiden C-157/01 P ja C-169/01 P (1) poista-
                         minen rekisteristä
                                                                                Asian C-229/02 (1) poistaminen rekisteristä
                           (2004/C 21/53)
                                                                                (2004/C 21/57)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 17.9.2003
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 18.9.2003
tu yhdistetyt asiat C-157/01 P ja 169/01 P: Saksan liittotasaval-         antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
ta vastaan RAG Aktiengesellschaft ja UK Coal vastaan Euroo-               tu asia C-229/02 (Bundesvergabeamtin esittämä ennakkorat-
pan yhteisöjen komissio.                                                  kaisu pyyntö): Bietergemeinschaft debis/AC ym. vastaan
                                                                          Hauptverband der österreichischen Sozialversicherungsträger.
(1) EYVL C 200, 14.7.2001. EYVL C 168, 30.6.2001.                         (1) EYVL C 219, 14.9.2002.


title: Asia T-19/06: Kanne  20.1.2006  — Mindo Srl v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               11.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 60/49

         Kanne 20.1.2006 — Mindo Srl v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia T-19/06)
   (2006/C 60/92)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Mindo Srl (Rooma, Italia) (edustajat: lakimiehet J. Folguera Crespo ja P. Vidal Martínez)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan mukaisesta menettelystä 20 päivänä lokakuuta 2005 tehdyn komission päätöksen K(2005) 4012 lopull (asia COMP/C.38.281/B.2 — Raakatupakka Italia) 1 artiklan 1 kohdan a alakohta on julistettava mitättömäksi siltä osin kuin siinä viitataan rikkomisen pidempään kestoon (rikkomisen on todettu päättyneen 19.2.2002 eikä viimeistään 15.1.2002)

               —

               riidanalaisen päätöksen 2 artiklan b alakohta on julistettava mitättömäksi, koska Mindolle olisi pitänyt taata immuniteetti sakkojen osalta yhteistyöstä annetun tiedonannon nojalla tai, toissijaisesti, Mindolle yhteisvastuullisesti Alliance One Internationalin kanssa määrättyä sakkoa on alennettava huomattavasti

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio totesi riidanalaisessa päätöksessään, että useat yhtiöt, kantaja mukaan lukien, olivat rikkoneet EY 81 artiklan 1 kohtaa sopimuksin tai yhdenmukaistetuin menettelytavoin Italian raakatupakka-alalla. Kantaja vaatii, että tämä päätös kumotaan osittain ja vetoaa ensiksi siihen, että sen perusteltua luottamusta yhteistyöstä annettuun tiedonantoon nähden oli loukattu. Kantaja riitauttaa sen, että komissio hylkäsi sen sakon määräämättä jättämistä koskevan pyynnön sillä perusteella, että eräs toinen yhtiö, eikä kantaja, oli oikeutettu immuniteettiin. Kantajan mukaan tämä toinen yhtiö ei täyttänyt yhteistyöstä annetun tiedonannon edellytyksiä ja komissio puolestaan ei ollut näyttänyt toteen, että kantaja ei täyttänyt näitä samoja edellytyksiä.
   Kantaja toteaa toissijaisesti, että sen osallistuminen rikkomiseen päättyi viimeistään 15.1.2002, eikä suinkaan 19.2.2002, ja että sille määrättyä sakkoa on vastaavasti tällä perusteella alennettava.
   Kantaja katsoo lisäksi, että komissio on loukannut suhteellisuusperiaatetta ja oikeusvarmuuden periaatetta sekä laiminlyönyt perusteluvelvollisuuden siltä osin kuin kysymys on kantajan rajoittavan toiminnan laajuudesta. Kantajan mukaan komissio ei ottanut huomioon, että se osallistui ostohintaa ja ylijäämätuotannon määrää koskeviin sopimuksiin vain vuosina 1998 ja 1999 ja että se teki näin Italian lainsäädännön mukaan sallittujen toimialakohtaisten sopimusten yhteydessä.
   Kantaja väittää myös, että puolustautumisoikeuksia, suhteellisuusperiaatetta ja luottamuksensuojan periaatetta on loukattu sakon perusmäärää laskettaessa. Tässä yhteydessä kantaja väittää, että sakon perusmäärä ylittää aineellisesti niiden tuotteiden kokonaisarvon, joihin kartelli vaikutti; että komissio on tehnyt arviointivirheen riidanalaisessa päätöksessä mainittujen kilpailun rajoitusten kahden potentiaalisen vaikutuksen osalta; että nämä kaksi potentiaalista vaikutusta mainitaan ensimmäisen kerran riidanalaisessa päätöksessä, sillä niitä ei ollut mainittu väitetiedoksiannossa ja että komissio on virheellisesti soveltanut kerrointa laskiessaan sakon perusmäärän ilman, että se olisi ottanut huomioon, että riidanalaisen päätöksen tekoajankohtana kantaja ei ollut osana mitään suurta ylikansallista yritystä.
   Kantaja väittää lisäksi, että perusteluvelvollisuus on laiminlyöty ja suhteellisuusperiaatetta ja luottamuksensuojan periaatetta on loukattu, koska sen mukaan komissio ei ottanut huomioon lieventäviä asianhaaroja, erityisesti rikkomisen aikaista lopettamista ja niiden kilpailua rajoittavien menettelytapojen, joihin kantaja on syyllistynyt, erittäin vähäisiä vaikutuksia.
   Kantaja väittää lopuksi myös, että suhteellisuusperiaatetta ja luottamuksensuojan periaatetta on loukattu ja että perusteluvelvollisuus on laiminlyöty sovellettaessa komission suuntaviivojen 5 b osastoa siltä osin kuin kyse on siitä erityisestä taloudellisesta ja sosiaalisesta kontekstista, jossa rajoittavat menettelytavat toteutettiin. Kantaja väittää myös, että komissio jätti sakon määrän vahvistaessaan ottamatta huomioon kantajan äärimmäisen heikon taloudellisen tilanteen ja maksukyvyn.


title: Asia T-526/09: Kanne 28.12.2009 — PAKI Logistics v. SMHV (PAKI)

text:
               27.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/31

         Kanne 28.12.2009 — PAKI Logistics v. SMHV (PAKI)
   (Asia T-526/09)
   2010/C 80/53
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: PAKI Logistics GmbH (Ennepetal, Saksa) (edustajat: asianajajat M. Bergermann, P. Mes, C. Graf von der Groeben, G. Rother, J. Bühling, A. Verhauwen, J. Künzel, D. Jestaedt ja J. Vogtmeier)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 23.10.2009 tekemä päätös (R 180/2007-1) on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja valitusmenettelyssä aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”PAKI” luokkiin 6, 20, 37 ja 39 kuuluville tavaroille ja palveluille (hakemus nro 4 790 895)

      Tutkijan päätös: rekisteröinnin epääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: oikeudellinen virhe asetuksen N:o 207/2009 (1) 7 artiklan 1 kohdan f alakohdan, luettuna yhdessä saman asetuksen 7 artiklan 2 kohdan kanssa, soveltamisessa, koska merkki, jonka rekisteröintiä haetaan, ei ole hyvän tavan vastainen

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1)


title: Asian C-359/99 poistaminen rekisteristä

text:
C 55/18                FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                        8.3.2003
         Asian C-359/99 ( 1) poistaminen rekisteristä                        Asian C-486/99 ( 1) poistaminen rekisteristä
                         (2003/C 55/34)                                                      (2003/C 55/37)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 19.11.2002           Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 19.11.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-      antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-359/99 (Tribunale di Brescian esittämä ennakkorat-        tu asia C-486/99 (Tribunale di Brescian esittämä ennakkorat-
kaisupyyntö), Autogolf s.r.l. vastaan Ministero delle Finanze.      kaisupyyntö), Flos s.p.a. vastaan Ministero delle Finanze.
( 1) EYVL C 352, 4.12.1999.                                         (1 ) EYVL C 79, 18.3.2000.
         Asian C-360/99 ( 1) poistaminen rekisteristä
                                                                             Asian C-487/99 ( 1) poistaminen rekisteristä
                         (2003/C 55/35)
                                                                                (2003/C 55/38)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 15.11.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-      Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 19.11.2002
tu asia C-360/99 (Tribunale di Brescian esittämä ennakkorat-        antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
kaisupyyntö), Union Factor s.p.a. ym. vastaan Ministero delle       tu asia C-487/99 (Tribunale di Brescian esittämä ennakkorat-
Finanze.                                                            kaisupyyntö), Petra s.r.l. vastaan Ministero delle Finanze.
( 1) EYVL C 352, 4.12.1999.                                         (1 ) EYVL C 79, 18.3.2000.
         Asian C-485/99 ( 1) poistaminen rekisteristä
                                                                             Asian C-488/99 ( 1) poistaminen rekisteristä
                         (2003/C 55/36)
                                                                                (2003/C 55/39)
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 19.11.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-      Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 19.11.2002
tu asia C-485/99 (Tribunale di Brescian esittämä ennakkorat-        antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
kaisupyyntö), Gottinghen s.p.a. ym. vastaan Ministero delle         tu asia C-488/99 (Tribunale di Brescian esittämä ennakkorat-
Finanze.                                                            kaisupyyntö), Supercar s.r.l. vastaan Ministero delle Finanze.
( 1) EYVL C 79, 18.3.2000.                                          (1 ) EYVL C 79, 18.3.2000.


title: Asia C-113/02: Euroopan yhteisöjen komission 27.3.2002 Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
C 144/16                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       15.6.2002
Jos ensimmäiseen ja/tai toiseen kysymykseen vastataan myön-               6.    Jos direktiivin 92/51/ETY 3 artiklan ensimmäistä kohtaa
tävästi:                                                                        sovelletaan kaksivuotisten (korkeakoulu)opintojen jäl-
                                                                                keen Itävallassa saatuun opettajan ammattipätevyyteen:
3.    Onko kansallinen säännös (tässä Baden-Württembergin
      opetus- ja kulttuuriministeriön asetus vähintään kolmi-                   Jos direktiiviä 92/51/ETY ei ole pantu täytäntöön sen
      vuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta                      17 artiklassa asetetussa määräajassa, syntyykö saman
      annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta                   direktiivin 3 artiklan ensimmäisen kohdan a alakohdan
      yleisestä järjestelmästä 21 päivänä joulukuuta 1988 anne-                 perusteella oikeus vaatia jossain jäsenvaltiossa saavutetun
      tun neuvoston direktiivin 89/48/ETY saattamisesta osaksi                  opettajan ammattipätevyyden rinnastamista vastaavaan
      kansallista oikeusjärjestystä) ristiriidassa vähintään kolmi-             pätevyyteen vastaanottavassa valtiossa, ilman että vas-
      vuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta                      taanottava valtio voi tätä ennen vaatia direktiivin 92/51/
      annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta                   ETY 4 artiklan mukaisten korvaavien toimenpiteiden
      yleisestä järjestelmästä 21 päivänä joulukuuta 1988 anne-                 toteuttamista, jos edellytykset tälle ovat olemassa?
      tun neuvoston direktiivin 89/48/ETY ja direktiiviä 89/48/
      ETY täydentävästä ammatillisen koulutuksen tunnusta-
      mista koskevasta toisesta yleisestä järjestelmästä 18 päi-
      vänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin                   (1) EYVL L 19, 24.1.1989, s. 16.
      92/51/ETY kanssa, kun sen mukaan jossakin toisessa                  (2) EYVL L 209, 24.7.1992, s. 25.
      Euroopan unionin jäsenvaltiossa saadun tai tunnustetun
      opettajan pätevyyden tunnustaminen
      a)    edellyttää poikkeuksetta vähintään kolmen vuoden
            korkeakouluopintoja,
      b)    edellyttää, että pätevyys on saatu vähintään kahdessa
            sellaisessa oppiaineessa, joiden katsotaan kuuluvan
            tiettyyn opettajanvirkaan tai -toimeen Baden-
            Württembergissä?                                              Euroopan yhteisöjen komission 27.3.2002 Alankomaiden
                                                                                kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
                                                                                (Asia C-113/02)
4.    Onko direktiivin 89/48/ETY 1 artiklan a kohdan toista
      alakohtaa tulkittava siten, että aiemmin kaksi vuotta                                       (2002/C 144/27)
      kestäneen Itävallassa suoritetun koulutuksen perusteella
      saatu Volkschullehrer-opettajan pätevyys on rinnastetta-
      vissa direktiivin 89/48/ETY 1 artiklan a kohdan ensim-
      mäisessä alakohdassa tarkoitetulla tutkintotodistuksella
      osoitettuun pätevyyteen, kun Itävallan toimivaltainen               Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 27.3.2002 Euroo-
      viranomainen vahvistaa, että kaksivuotisen koulutuksen              pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomaiden ku-
      jälkeen saatua opintotodistusta pidetään direktiivin 89/            ningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamies on H. van Lier, jota
      48/ETY 1 artiklan a kohdan toista alakohtaa sovellettaessa          avustavat asianajajat M. Van Der Woude ja R. Wezenbeek-
      samanarvoisena kuin nykyään kolme vuotta kestävien                  Geuke.
      opintojen seurauksena saatua tutkintotodistusta (opinto-
      todistusta) ja että ensinmainittuun todistukseen liittyy
      Itävallassa Volkschullehrer-opettajan ammattiin pääsyn ja
      kyseisen ammatin harjoittamisen kannalta samat oikeudet             Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
      kuin jälkimmäiseen todistukseen?
                                                                          –     toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudatta-
Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:                                  nut Euroopan yhteisössä, Euroopan yhteisöön ja Euroo-
                                                                                pan yhteisöstä tapahtuvien jätteiden siirtojen valvonnasta
                                                                                ja tarkastamisesta 1 päivänä helmikuuta 1993 annetun
5.    Onko direktiivin 92/51/ETY 3 artiklan toista kohtaa                       neuvoston asetuksen (ETY) N:o 259/93 (1) 7 artiklan 4
      tulkittava opettajan ammattipätevyyden kannalta siten,                    kohdan ja jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun
      että siinä edellytetty yli nelivuotisen keskiasteen jälkeisen             neuvoston direktiivin 75/442/ETY (2) 1 artiklan e ja f
      koulutuksen suorittaminen tarkoittaa ainoastaan korkea-                   alakohdan ja 7 artiklan 1 kohdan, sellaisina kuin ne ovat
      kouluopintoja, vai lasketaanko yli nelivuotisen keskias-                  muutettuina 18.3.1991 annetulla neuvoston direktiivillä
      teen jälkeisen koulutuksen suorittamiseen myös opetus-                    91/156/ETY (3), sekä EY 82 artiklan, luettuna yhdessä EY
      harjoittelu?                                                              86 artiklan kanssa, mukaisia velvoitteitaan
 ---pagebreak--- 15.6.2002                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 144/17
–    velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan                         luokiteltavan jätteen määrä lisääntyy ja että AVR Chemiel-
     oikeudenkäyntikulut.                                                      le tarjotaan sen vuoksi poltettavaksi enemmän jätettä.
                                                                         (1) EYVL 1993, L 30, s. 1.
                                                                         (2) EYVL 1975, L 194, s. 39.
                                                                         (3) EYVL 1991, L 78, s. 32.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–    Tapauksissa, joissa jätteistä voidaan hyödyntää Alanko-
     maissa 20 prosenttia ja vastaanottavassa maassa jätteistä
     voidaan hyödyntää tätä pienempi osuus, vastustamisoi-               Oberlandesgericht Innsbruckin 25.3.2002 tekemällään
     keutta käytetään järjestelmällisesti. Tällaista mahdollisuut-       päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Erich
     ta ei säädetä asetuksessa (ETY) N:o 259/93 eikä direktii-              Gasser Gesellschaft m.b.H. vastaan Firma MISAT s.r.l
     vissä 75/442/ETY. Alankomaat käyttää Alankomaiden
     jätteenkäsittelykapasiteetilla saavutettavissa olevaa hyö-
     dyntämisastetta asetuksen (ETY) N:o 259/93 7 artiklan                                        (Asia C-116/02)
     4 kohdan viidennen luetelmakohdan soveltamiskäytän-
     nön subjektiivisena mittapuuna. Asetuksesta (ETY)
     N:o 259/93 ei mistään ilmene, että tämä olisi asetuksen                                      (2002/C 144/28)
     tarkoitus tai tavoite. Asetuksen 7 artiklan 4 kohdan
     viidennessä luetelmakohdassa päinvastoin säädetään, että
     jäsenvaltioiden on tutkittava jokainen vientihakemus yk-
     silöllisesti, jolloin kysymyksessä olevaa yksittäistä hake-
                                                                         Oberlandesgericht Innsbruck on pyytänyt 25.3.2002 tekemäl-
     musta koskevat seikat on arvioitava objektiivisesti, toisin         lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
     sanoen riippumatta omasta markkinatilanteesta.
                                                                         2.4.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkorat-
                                                                         kaisua asiassa Erich Gasser Gesellschaft m.b.H. vastaan Firma
                                                                         MISAT s.r.l seuraaviin kysymyksiin:
–    Alankomaat käyttää kriteerinä jätteen polttoarvoon ja
     klooripitoisuuteen liittyvää vaatimusta ja asettaa tämän            1.    Voiko tuomioistuin, joka esittää ennakkoratkaisukysy-
     perusteella rajan käsitteiden ”vaarallisten jätteiden hyö-                myksiä yhteisöjen tuomioistuimelle, esittää nämä kysy-
     dyntäminen käyttämällä niitä pääasiallisesti polttoainei-                 mykset tukeutuen asianosaisen väitteisiin (joita ei ole
     na” ja ”vaarallisten jätteiden lopullinen huolehtiminen”                  osoitettu vääriksi) – olipa nämä väitteet (yksityiskohtai-
     välille. Kysymys siitä, onko jätettä pidettävä huolehditta-               sesti) riitautettu vai ei – vai onko kyseiset väitteet
     vana vai hyödynnettävänä, riippuu asetuksen ja direktiivin                ratkaistava todistelumenettelyssä aineelliset tosiseikat
     säännösten mukaan kuitenkin ennen kaikkea tavasta, jolla                  huomioon ottaen (ja jos on, niin missä määrin)?
     jäte käsitellään. Tämä koskee erityisesti eron tekemistä
     direktiivin liitteessä II A olevassa D10 kohdassa tarkoite-
     tun huolehdittavan jätteen ja direktiivin liitteessä II B           2.    Voiko 27.9.1968 allekirjoitetun Brysselin yleissopimuk-
     olevassa R9 kohdassa tarkoitetun hyödynnettävän jätteen                   sen 21 artiklan 1 kappaleessa tarkoitettu muu tuomiois-
     välillä. Sen vuoksi on käytettävä käsittelylaitokseen tai                 tuin, kuin se, jossa kanne on ensin nostettu, tutkia
     käyttöön liittyviä kriteereitä, eivätkä jätteeseen sisältyvien            sen tuomioistuimen toimivallan, jossa kanne on ensin
     saasteiden tyyppi tai laatu sellaisenaan ole merkityksellisiä             nostettu, sellaisessa tapauksessa,että ensiksi mainitulla
     kriteereitä eron tekemiseksi huolehdittavan jätteen ja                    tuomioistuimella on yksinomainen toimivalta Brysselin
     hyödynnettävän jätteen välillä.                                           yleissopimuksen 17 artiklassa tarkoitetun oikeuspaikka-
                                                                               lausekkeen perusteella, vai onko sen oikeuspaikkalausek-
                                                                               keesta huolimatta toimittava Brysselin yleissopimuksen
                                                                               21 artiklassa määrätyllä tavalla?
–    Komissio katsoo, että asiakirjan ”Meerjarenplan gevaarlij-
     ke afvalstoffen” (vaarallisia jätteitä koskeva monivuotinen         3.    Voiko se seikka, että oikeudenkäynnit pitkittyvät tietyssä
     suunnitelma) I osan 8.3 luvussa ja II osan 18 luvussa                     sopimusvaltiossa (suurelta osin riippumatta asianosaisten
     vuosiksi 1997–2007 annetut säännöt ovat ristiriidassa                     toiminnasta) jopa siihen pisteeseen, että kyseinen pitkitty-
     Alankomaille EY 86 artiklan mukaan kuuluvien velvoit-                     minen saattaa vakavasti loukata asianosaisen etuja, aiheut-
     teiden kanssa, koska näistä säännöistä seuraa, että AVR                   taa sen, että Brysselin yleissopimuksen 21 artiklassa
     Chemien asemaa suojataan ja vahvistetaan kilpailevien                     tarkoitetun muun tuomioistuimen kuin sen, jossa kanne
     ulkomaisten yritysten kustannuksella. Nämä määräykset                     on ensin nostettu, ei ole toimittava kyseisessä artiklassa
     nimittäin johtavat siihen, että huolehdittavaksi jätteeksi                määrätyllä tavalla?


title: Asia C-63/01: High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Divisionin 17.5.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Samuel Sidney Evans vastaan 1) Secretary of State for the Environment, Transport and the Regions ja 2) Motor Insurers' Bureau

text:
C 118/12                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       21.4.2001
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                   b)    jos kysymykseen a annettava vastaus on myöntei-
                                                                                nen, mistä päivästä lukien ja millä perusteella korko
–    velvoittaa       vastaajan       palauttamaan     komissiolle                   on laskettava?
     263 656 euron suuruisen summan                    korkoineen
     14.7.1999 lukien;                                                   2.    Toisen moottoriajoneuvovakuutusdirektiivin 1 artiklan
                                                                               4 kohtaa oikein tulkittaessa, kun korvauksia suorittavalla
–    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                      toimielimellä itsellään on velvollisuus tutkia uhrin kärsi-
                                                                               mät vammat ja vahinko (ja vastata niistä aiheutuvista
                                                                               kuluista, mukaan lukien lääkärinlausunnoista ja muista
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                            lausunnoista aiheutuvista kuluista):
                                                                               a)    pitääkö toimielimen suorittamaa korvausta koske-
Oikeuspaikkalausekkeen perusteella nostamassaan kanteessa
                                                                                vaan määräykseen sisältyä ne kulut, jotka uhrille
komissio vaatii yhteisöjen tuomioistuinta velvoittamaan vas-
                                                                                ovat aiheutuneet toimielimelle tehdyn korvaushake-
taajan palauttamaan ennakkomaksut, jotka tämä on saanut
                                                                                muksen laatimisesta?
korkealaatuisten televisio-ohjelmien levityksen edistämisestä
Euroopassa tehtyyn hankkeeseen 16:9 liittyvän 13.11.1996
tehdyn sopimuksen nro 70317 yhteydessä.                                        b)    jos kysymykseen a annettava vastaus on myöntei-
                                                                                nen, millä perusteella nämä kulut on laskettava, kun
                                                                                toimielin on tehnyt vahinkoa kärsineelle tarjouksen,
Ennakkoa saanut yritys on lähettänyt sopimuksessa asetettuun                         joka ylittää summan, jonka hän lopulta saa korvauk-
määräaikaan mennessä ainoastaan 43 tuntia 20 minuuttia                               sena, ja jota tarjousta vahinkoa kärsinyt ei hyväk-
hankkeessa 16:9 tarkoitettuja ohjelmia, vaikka sille oli tarjottu                    synyt?
sopimuksessa vahvistettua 500 tuntia ohjelma-aikaa. Komissio
on näin ollen päättänyt vetäytyä kyseisestä Belgian lainsäädän-          3.    Toisen moottoriajoneuvovakuutusdirektiivin 1 artiklan
nön alaisuuteen kuuluvasta osapuolten välisestä sopimuksesta                   4 kohtaa oikein tulkittaessa, onko vahinkoa kärsineellä
vastaajan laiminlyönnin vuoksi.                                                oltava täysi muutoksenhakuoikeus sekä tosiseikkojen että
                                                                               oikeuskysymysten osalta tuomioistuimessa, kun hänen
                                                                               tekemänsä korvaushakemuksen ratkaisee toimielin, joka
                                                                               ei ole tuomioistuin, eikä vain oikeutta hakea muutosta
                                                                               sellaiselta riippumattomalta välimieheltä, joka täyttää
                                                                               seuraavat tunnusmerkit:
                                                                               i)    vahinkoa kärsinyt voi saattaa välimiehen käsiteltä-
High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench                               väksi sekä tosiseikat että oikeuskysymykset,
Divisionin 17.5.2000 tekemällään päätöksellä esittämä
ennakkoratkaisupyyntö asiassa Samuel Sidney Evans vas-                         ii)   tehdessään valituksen välimiehelle vahinkoa kärsinyt
taan 1) Secretary of State for the Environment, Transport                            voi tehdä uusia huomautuksia ja esittää lisätodisteita
       and the Regions ja 2) Motor Insurers’ Bureau                                  korvauksia suorittavalle toimielimelle, minkä perus-
                                                                                teella toimielin voi muuttaa ratkaisuaan ennen vali-
                            (Asia C-63/01)                                           tuksen ratkaisemista,
                                                                               iii)  vahinkoa kärsineelle toimitetaan ennakolta jäljen-
                          (2001/C 118/19)                                            nökset kaikesta välimiehelle toimitettavasta aineis-
                                                                                tosta, ja hänelle varataan mahdollisuus toimittaa
High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench                               lisää aineistoa vastauksena,
Division on pyytänyt 17.5.2000 tekemällään päätöksellä, joka
on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon                               iv)   välimies tekee suullista käsittelyä toimittamatta pe-
13.2.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                             rustellun ratkaisun siitä korvauksesta, joka korvauk-
ratkaisua asiassa Samuel Sidney Evans vastaan 1) Secretary of                        sen suorittavan toimielimen pitäisi määrätä,
State for the Environment, Transport and the Regions ja
2) Motor Insurers’ Bureau seuraaviin kysymyksiin:                              v)    jos vahinkoa kärsinyt on tyytymätön, hänellä on
                                                                                oikeus hakea muutosta välimiehen ratkaisuun tuo-
1.   Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta                          mioistuimilta, mutta ainoastaan välimiesmenette-
     otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsää-                          lyssä ilmenneen vakavan sääntöjenvastaisuuden
     dännön lähentämisestä 30 päivänä joulukuuta 1983                                vuoksi tai oikeuskysymyksen osalta (mukaan lukien
     annettua toista neuvoston direktiiviä 84/5/ETY (1) (toinen                      se, oliko välimiehen jonkin päätelmän tueksi näyt-
     moottoriajoneuvovakuutusdirektiivi) oikein tulkittaessa                         töä, tai oliko jokin päätelmä sellainen, että välimies
                                                                                ei voi siihen kohtuudella päätyä esitetyn näytön
     a)    pitääkö 1 artiklan 4 kohdan nojalla korvauksia                            perusteella), ja oikeuskysymystä koskevan muutok-
           suorittamaan perustetun tai valtuutetun toimielimen                       senhaun osalta on saatava valituslupa tuomioistui-
           suorittamaan korvaukseen sisältyä määräys koron                           melta, eikä valituslupaa myönnetä, ellei välimiehen
           maksamisesta summille, jotka on vahvistettu mak-                          ratkaisu ole ilmeisen väärä ja ellei olosuhteet huo-
           settaviksi omaisuusvahingosta tai henkilövahin-                           mioon ottaen ole oikein ja kohtuullista, että tuo-
           gosta?                                                                    mioistuin ratkaisee asian?
 ---pagebreak--- 21.4.2001                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 118/13
4.    Jos kysymyksiin 1 a ja/tai 2 a ja/tai 3 annettava vastaus                 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) 4 artik-
      on myönteinen, onko jäsenvaltio toisen moottoriajoneu-                    lan 1 kohdan sekä liitteessä I olevan 2.1, 2.2, 2.3 ja
      vovakuutusdirektiivin 1 artiklan 4 kohdan nojalla asian-                  2.8 kohdan mukaisia velvoitteitaan, kun se ei ole antanut
      mukaisesti valtuuttanut toimielimen, kun olemassa ole-                    määräajassa tarvittavia säännöksiä direktiivin täytäntöön-
      van toimielimen tehtävänä on suorittaa korvausta vahin-                   panemiseksi ja kun se on siten laiminlyönyt työntekijöi-
      koa kärsineille vain jäsenvaltion sellaisen toimivaltaisen                den suojelun;
      viranomaisen kanssa tehdyn sopimuksen nojalla, joka ei
      ole toisen direktiivin mukainen näiltä osin, ja                     –     velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                                kulut.
      a)    sopimuksella luodaan jäsenvaltion asianomaiselle
            viranomaiselle välittömästi tämän viranomaisen täy-
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
            täntöönpantavissa oleva oikeudellinen velvollisuus
            suorittaa korvauksia vahinkoa kärsineille, eikä siinä
                                                                          Komissio toteaa, ettei yksikään Italian viranomaisten mainitse-
            anneta näille vahinkoa kärsineille välittömästi täy-
                                                                          mista säädöksistä sisällä säännöksiä, jotka vastaisivat direktiivin
            täntöönpantavissa olevaa laillista oikeutta tehdä vaa-
                                                                          89/655/ETY liitteessä I olevaa 2.1 kohtaa, 2.2 kohdan toista
            timuksia tätä toimielintä vastaan, mutta uhri voi
                                                                          virkettä, 2.3 kohdan toista kappaletta ja 2.8 kohdan toista
            hakea muutosta tuomioistuimelta saadakseen pää-
                                                                          kappaletta.
            töksen siitä, että toimielimen on pantava sopimus
            täytäntöön, jos se on täytäntöönpanon laiminlyönyt,
                                                                          Näin ollen komissio katsoo, että Italian tasavalta ei ole pannut
            ja
                                                                          täytäntöön direktiivin kyseisiä säännöksiä ja määräyksiä lai-
      b)    toimielin täyttää tämän velvollisuuden hyväksymällä           minlyöden siten yhteisön oikeudesta johtuvat velvoitteensa.
            ja maksamalla vahinkoa kärsineiden tekemät vaati-
            mukset mainitun sopimuksen mukaisesti, ja                     (1) EYVL L 393, 30.12.1989, s. 13.
                                                                          (2) EYVL L 183, 29.06.1989, s. 1.
      c)    kysymyksessä oleva jäsenvaltio oli vilpittömässä
            mielessä katsoessaan, että sopimuksen määräyksissä
            annettiin vahinkoa kärsineille ainakin toisen moot-
            toriajoneuvovakuutusdirektiivin edellytysten takaa-
            maa suojaa vastaava suoja?
                                                                          Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Salzburgin
5.    Jos vastaus johonkin kysymyksistä 1 a tai 2 a tai 3 on
                                                                          7.2.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkai-
      myönteinen tai jos vastaus kysymykseen 4 on kielteinen,
                                                                          supyyntö valitusasiassa, jossa valittajana on Dr. Manfred
      merkitseekö toisen moottoriajoneuvovakuutusdirektiivin
                                                                                Hückel
      noudattamatta jättäminen tältä osin riittävän vakavaa
      jäsenvaltion rikkomusta, jotta se voisi antaa aihetta
                                                                                (Asiat C-66/01 – C-74/01)
      yhteisön oikeuden mukaiseen vahingonkorvausvelvolli-
      suuteen, jos on osoitettu, että tällainen vahinko on
      aiheutunut?                                                                                (2001/C 118/21)
                                                                          Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Salzburg on pyy-
(1) EYVL L 8, 11.1.1984, s. 17.                                           tänyt 7.2.2001 tekemillään päätöksillä, jotka ovat saapuneet
                                                                          yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 14.2.2001 Euroopan
                                                                          yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua valitusasiassa,
                                                                          jossa valittajana on Dr. Manfred Hückel, seuraaviin kysymyk-
                                                                          siin:
                                                                          1.    Kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden
Euroopan yhteisöjen komission 14.2.2001 Italian tasaval-                        merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenval-
                   taa vastaan nostama kanne                                    tioiden lainsäädännön lähentämisestä 18 päivänä joulu-
                                                                                kuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 79/112/ETY
                            (Asia C-65/01)                                      (nyttemmin kodifioituna, myytäväksi tarkoitettujen elin-
                                                                                tarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koske-
                          (2001/C 118/20)                                       van jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20 päi-
                                                                                vänä maaliskuuta 2000 annettu Euroopan parlamentin ja
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 14.2.2001 Euroo-                       neuvoston direktiivi 2000/13/EY, EYVL L 109, 6.5.2000,
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa                      s. 29; jäljempänä elintarvikkeiden merkinnöistä annettu
vastaan. Kantajan asiamiehenä on Antonia Aresu.                                 direktiivi) 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaan
                                                                                merkinnät ja tavat, joilla ne on tehty, eivät saa, jollei
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                    luonnon kivennäisvesiä ja erityisravintoa koskevista yh-
                                                                                teisön säännöksistä muuta johdu, esittää, että elintarvik-
–     toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut työntekijöi-            keeseen liittyy ihmisen sairauksia ennalta ehkäiseviä,
      den työssään käyttämille työvälineille asetettavista turval-              hoitavia tai parantavia ominaisuuksia tai viitata sellaisiin
      lisuutta ja terveyttä koskevista vähimmäisvaatimuksista                   ominaisuuksiin; onko tämän säännöksen kanssa ristirii-
      30 päivänä marraskuuta 1989 annetun neuvoston direk-                      dassa kansallinen säännös, jonka mukaan saatettaessa
      tiivin 89/655/ETY (1) (toinen direktiivin 89/391/ETY (2)                  elintarvikkeita markkinoille on kiellettyä


title: Belgian kuningaskunnan 5.9.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia C-291/95)

text:
N:o C 268/20          FI                        Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                        14.10.95
Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre                       National -lentoasemalla käyttöönotetusta laskeutumis
Wagner, Kirchberg.                                                      maksujen alennusjärjestelmästä 28 päivänä kesäkuuta
                                                                         1995 tehdyn komission päätöksen 1 ja 2 artiklan
Kantaja vaati, että yhteisöjen tuomioistuin
— vahvistaa, että Italian tasavalta on rikkonut teknisiä            2 ) velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                        lut .
     standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimitta
     misessa noudatettavasta menettelystä 28 päivänä maa
     liskuuta 1983 annetun neuvoston direktiivin 83/ 189/           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     ETY (*) 8 artiklassa sille asetettua velvollisuutta, kun se
     on hyväksynyt 13.3.1992 annetun ministeriön asetuk            1 . Valituksenalaisen päätöksen mukaan laskeutumismak
     sen ilmoittamatta siitä komissiolle ehdotusvaiheessa ,             sujen alennusjärjestelmä, joka on otettu käyttöön
     ja                                                                 22 päivänä joulukuuta 1989 annetun kuninkaallisen
— velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn                asetuksen 2 artiklan 2 kohdan nojalla, on toimenpide,
     tikulut .                                                          joka on ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen 90 ar
                                                                        tiklan 1 kohdan ja 86 artiklan kanssa .
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                    2 . Komission mukaan kuninkaallisen asetuksen nojalla
Komissio toteaa, että 13.3.1992 annetusta ministeriön                   käyttöönotetusta alennusjärjestelmästä seuraa , että
asetuksesta ei ollut ilmoitettu ehdotusvaiheessa : tässä on
                                                                        Brysselin lentoasemaa käyttävien lentoyhtiöiden saman
kyse ilmiselvästä tapauksesta, jossa ei ole noudatettu                  kaltaisiin suorituksiin sovelletaan erilaisia ehtoja .
direktiivissä 83/189/ETY säädettyjä velvollisuuksia . Komis            Komissio väittää, että kantaja on ottanut käyttöön
sio katsoo lisäksi , kuten tiedonannossa 86/C 245/95 ( EYVL             menettelyn kohteena olevan alennusjärjestelmän suosi
N:o C 245 , 1.10.1986 , s . 4 ) on todettu, että tästä direk           akseen kansallista lentoyhtiötä eli Sabenaa .
tiivissä 83/189/ETY säädetyn menettelyn noudattamatta
jättämisestä on seurauksena se, että teknisillä määräyksillä
ei voi olla oikeusvaikutuksia eikä niihin sen vuoksi voida              Régie des Voies Aériennes ( Belgian ilmailulaitos; jäljem
vedota kolmansia vastaan; komission mukaan kiellolla                    pänä RVA ) myöntää näitä Belgian valtion kuninkaalli
                                                                        sessa asetuksessa säätämiä riidanalaisia alennuksia .
antaa kansallisia määräyksiä, jos niistä ei ole etukäteen
                                                                        RVA:lla on Bruxelles-National-lentoaseman yksin
ilmoitettu, on välitön oikeusvaikutus, ja sen perusteella
                                                                        omainen käyttöoikeus, ja komissio katsoo, että RVA:lla
yksityisillä oikeussubjekteilla on oikeuksia, joita kansallis          on näin ollen määräävä asema näillä palvelumarkki
ten tuomioistuinten on suojattava .
                                                                        noilla . Komission mukaan syrjiviksi väitettyjen alennus
Komission näkemyksen mukaan Italian viranomaiset ovat                   ten myöntäminen on määräävän markkina-aseman
erityisesti rikkoneet edellä mainitun asetuksen 8 artiklan              väärinkäyttöä . RVA:lla ei kuitenkaan ole asiassa min
1 kohdan ensimmäistä alakohtaa, jossa velvoitetaan anta                käänlaista vapaata harkintavaltaa, sillä RVA ainoastaan
maan tiedoksi kaikki teknisiä määräyksiä koskevat ehdo                 soveltaa kuninkaallista asetusta; komissio katsoo näin
tukset .                                                                ollen, että kantaja on jättänyt noudattamatta sille EY:n
                                                                        perustamissopimuksen 90 artiklan 1 kohdan ja 86 ar
(*) EYVL N:o L 109 , 26.4.1983 , s . 8                                  tiklan mukaan kuuluvia velvoitteita, koska se on velvo
                                                                        ittanut RVA:n soveltamaan tätä syrjivää alennusjärjes
                                                                        telmää .
                                                                    3 . Kantaja katsoo, että komissio on tehnyt valituksenalai
Belgian kuningaskunnan 5.9.1995 Euroopan yhteisöjen                     sen päätöksen puolustautumisoikeuksia loukaten . Se
               komissiota vastaan nostama kanne                         väittää , ettei sitä ollut asianmukaisesti kuultu menette
                                                                        lyssä ja ettei sillä ollut ollut minkäänlaista tilaisuutta
                         (Asia C-291/95 )                               tutustua komission asiakirjavihkoon.
                          ( 95/C 268/43 )
                                                                        Belgian hallitus väittää myös, että päätös oli tehty EY:n
Belgian kuningaskunta, asiamiehenään Jan Devadder, avus                perustamissopimuksen 86 ja 90 artiklan määräysten
tajana asianajaja Jacques H. J. Bourgeois, Bryssel, proses             vastaisesti . Lisäksi kantajan mukaan komissiolla ei
siosoite Luxemburgissa Belgian suurlähetystö, rue des                   päästöstä tehtäessä ollut ollut vaadittavaa toimivaltaa.
Girondins 4, on nostanut 5.9.1995 yhteisöjen tuomioistui                Lisäksi kantaja katsoo, että päätöksen tekemiseen
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan .                   vaikuttanut arviointi on ollut tosiasiallisesti ja oikeudel
                                                                         lisesti virheellinen, ja siinä on näin ollen loukattu EY:n
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             perustamissopimuksen 190 artiklaa. Lopuksi Belgian
 1 ) kumoaa menettelystä Euroopan yhteisön perustamisso                 hallitus väittää , että valituksenalaisella päätöksellä on
      pimuksen 90 artiklan 3 kohdan mukaisesti ja Bruxelles             syyllistytty harkintavallan väärinkäyttöön .


Avis juridique important

|

E2003P0002

Héraðsdómur Reykjanessin 27 päivänä kesäkuuta 2003 tekemän päätöksen mukainen pyyntö saada EFTAn tuomioistuimen neuvoa-antava lausunto asiassa valtionsyyttäjä vastaan Ásgeir Logi Ásgeirsson, Axel Pétur Ásgeirsson ja Helgi Már Reynisson (Asia E-2/03)

Virallinen lehti nro C 248 , 16/10/2003 s. 0005 - 0005

Héraðsdómur Reykjanessin 27 päivänä kesäkuuta 2003 tekemän päätöksen mukainen pyyntö saada EFTAn tuomioistuimen neuvoa-antava lausunto asiassa valtionsyyttäjä vastaan Ásgeir Logi Ásgeirsson, Axel Pétur Ásgeirsson ja Helgi Már Reynisson(Asia E-2/03)(2003/C 248/05)Héraðsdómur Reykjaness (Reykjanesin käräjäoikeus - Hafnarfirði, Islanti) on esittänyt 27 päivänä kesäkuuta 2003 tekemäänsä päätökseen perustuvan pyynnön saada EFTAn tuomioistuimen neuvoa-antava lausunto asiassa valtionsyyttäjä vastaan Ásgeir Logi Ásgeirsson, Axel Pétur Ásgeirsson ja Helgi Már Reynisson. Tuomioistuimen kirjaamoon 9 päivänä heinäkuuta 2003 saapunut pyyntö koskee seuraavia kysymyksiä:1. Sovelletaanko ETA-sopimuksen pöytäkirjassa 9 olevassa 7 artiklassa ja saman pöytäkirjan lisäyksessä 3 käytettyä ilmaisua "kaupankäynnin järjestelyt" myös alkuperäsääntöihin, jotka sisältyvät 22 päivänä heinäkuuta 1972 allekirjoitettuun Euroopan talousyhteisön ja Islannin tasavallan väliseen sopimukseen, jolloin kyseiset alkuperäsäännöt ovat ensisijaisia ETA-sopimuksen pöytäkirjaan 4 sisältyviin alkuperäsääntöihin nähden?2. Sen estämättä, mitä ETA-sopimuksen pöytäkirjassa 9 olevassa 7 artiklassa määrätään, jos ETA-sopimuksen pöytäkirjaan 4 sisältyviä alkuperäsääntöjä katsotaan sovellettavan käsiteltävänä olevaan asiaan, pidetäänkö Islantiin ETA-alueen ulkopuolisista maista tuotujen kokonaisten jäädytettyjen kalojen sulatusta, pään poistoa, fileointia, ruotojen poistoa, viimeistelyä, suolausta ja pakkausta kyseisten sääntöjen mukaisena riittävänä käsittelynä ja jalostuksena, jotta tuote voidaan katsoa alkuperältään islantilaiseksi?3. Riippumatta siitä, ottaako tuomioistuin kantaa vuoden 1972 sopimuksen pöytäkirjan 3 tulkintaan, sitä pyydetään tulkitsemaan ETA-sopimuksen pöytäkirjaan 4 sisältyviä alkuperäsääntöjä sen osalta, pidetäänkö Islantiin ETA-alueen ulkopuolisista maista tuotujen kokonaisten jäädytettyjen kalojen sulatusta, pään poistoa, fileointia, ruotojen poistoa, viimeistelyä, suolausta ja pakkausta riittävänä käsittelynä ja jalostuksena, jotta tuote voidaan katsoa alkuperältään islantilaiseksi.4. Jos ETA-sopimuksen pöytäkirjassa 9 olevaa 7 artiklaa katsotaan sovellettavan ensimmäisessä kysymyksessä tarkoitettuun Euroopan talousyhteisön ja Islannin tasavallan väliseen sopimukseen sisältyviin alkuperäsääntöihin ja jos näiden sääntöjen katsotaan olevan ensisijaisia ETA-sopimuksen pöytäkirjaan 4 sisältyviin alkuperäsääntöihin nähden ja jos EFTAn tuomioistuin on toimivaltainen esittämään lausunnon kyseiseen sopimukseen sisältyvien alkuperäsääntöjen tulkinnasta, onko toisessa kysymyksessä kuvattu jalostustapa riittävä kyseisen pöytäkirjan mukainen käsittely- ja jalostustapa, jotta tuote voidaan katsoa alkuperältään islantilaiseksi?5. Edellyttäen, että EFTAn tuomioistuimella on toimivalta tulkita Euroopan talousalueen ja Islannin tasavallan välillä 22 päivänä heinäkuuta 1972 allekirjoitettua sopimusta, mihin Euroopan unionin jäsenvaltioihin kyseisen sopimuksen pöytäkirjaa 6 sovelletaan?


title: Asia C-319/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 3.4.2014 (Thüringer Oberlandesgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Udo Rätzke v. S+K Handels GmbH (Ennakkoratkaisupyyntö — Energia — Televisioiden energiamerkintä — Delegoitu asetus (EU) N:o 1062/2010 — Jälleenmyyjien velvollisuudet — Televisio, joka on toimitettu jälleenmyyjälle ilman energiamerkintää ennen asetuksen soveltamisen alkamista — Jälleenmyyjän velvollisuus varustaa tällainen televisio asetuksen soveltamisen alkamisesta lähtien energiamerkinnällä ja hankkia kyseinen merkintä jälkikäteen)

text:
               26.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 159/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 3.4.2014 (Thüringer Oberlandesgerichtin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Udo Rätzke v. S+K Handels GmbH
   (Asia C-319/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Energia - Televisioiden energiamerkintä - Delegoitu asetus (EU) N:o 1062/2010 - Jälleenmyyjien velvollisuudet - Televisio, joka on toimitettu jälleenmyyjälle ilman energiamerkintää ennen asetuksen soveltamisen alkamista - Jälleenmyyjän velvollisuus varustaa tällainen televisio asetuksen soveltamisen alkamisesta lähtien energiamerkinnällä ja hankkia kyseinen merkintä jälkikäteen))
   2014/C 159/13
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Thüringer Oberlandesgericht

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Udo Rätzke

      Vastapuoli: S+K Handels GmbH

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö – Thüringer Oberlandesgericht – Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/30/EY täydentämisestä televisioiden energiamerkinnän osalta 28.9.2010 annetun delegoidun komission asetuksen (EU) N:o 1062/2010 (EUVL L 314, s. 64) 4 artiklan a alakohdan tulkinta – Ajallinen soveltamisala – Jälleenmyyjän velvollisuus huolehtia siitä, että jokainen myyntipisteessä oleva televisio on varustettu tavarantoimittajan toimittamalla merkillä, josta ilmenee television energiankulutus – Televisiot, jotka on toimitettu ilman merkkiä jälleenmyyjälle ennen asetuksen soveltamisen alkamista

      Tuomiolauselma

   Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/30/EU täydentämisestä televisioiden energiamerkinnän osalta 28.9.2010 annetun delegoidun komission asetuksen (EU) N:o 1062/2010 4 artiklan a alakohtaa on tulkittava siten, että jälleenmyyjiin kohdistuva velvollisuus huolehtia siitä, että kaikki myyntipisteessä olevat televisiot on varustettu merkillä, jonka tavarantoimittajat kyseisen asetuksen 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti toimittavat, koskee ainoastaan televisioita, jotka on saatettu markkinoille eli jotka valmistaja on ensimmäistä kertaa toimittanut jakelua varten myyntikanavaan 30.11.2011 lähtien.

      (1)  EUVL C 260, 7.9.2013.


title: Asia T-215/07: Kanne 22.6.2007 — Donnici v. parlamentti

text:
               4.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/40

         Kanne 22.6.2007 — Donnici v. parlamentti
   (Asia T-215/07)
   (2007/C 183/77)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Beniamino Donnici (edustajat: avvocati M. Sanino, G. Roberti, I. Perego ja P. Salvatore)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti
   Vaatimukset

               —

               Euroopan parlamentin 24.5.2007 tekemä päätös kantajan valtuutuksen tarkistamisesta on kumottava

               —

               Euroopan parlamentin sisäisen työjärjestyksen 3 artiklan 5 kohta on EY:n perustamissopimuksen 241 artiklan nojalla todettava lainvastaiseksi

               —

               parlamentti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Tässä asiassa riitautetulla päätöksellä todetaan, ettei Beniamino Donnicin, jonka kansallinen toimivaltainen viranomainen on ilmoittanut tulleen valituksi ja jolla ilmoituksella vahvistetaan Achille Occhetton valinnan pätevyys, valinta Euroopan parlamentin jäseneksi ole pätevä.
   Tältä osin kantaja korostaa sitä, että Consiglio di Stato on lainvoiman saaneella tuomiolla kumonnut Euroopan parlamentin jäsen Achille Occhetton tästä tekemän valituksen.
   Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi siihen, että Euroopan parlamentti

               —

               ei ollut toimivaltainen ratkaisemaan Donnicin saaman Euroopan parlamentin jäsenyyden pätevyyttä

               —

               on rikkonut vuoden 1976 asiakirjan 12 artiklaa, jolla ei anneta sille toimivaltaa asettaa kyseenalaiseksi kansallisten viranomaisten toimivaltansa rajoissa tekemiä päätöksiä

               —

               on soveltanut virheellisesti sisäisen työjärjestyksen 3 artiklan 5 kohtaa, joka kaiken lisäksi on lainvastainen, koska se on ristiriidassa vuoden 1976 asiakirjan kanssa. Tässä työjärjestyksessä, joka on johdetun oikeuden lähde, ei voida yksin antaa Euroopan parlamentille toimivaltuuksia, joista ei määrätä asiakirjassa

               —

               on virheellisesti katsonut voivansa vedota vuoden 1976 asiakirjan 6 artiklan rikkomiseen ja on näin loukannut lainvoimaisuusperiaatetta jättämällä soveltamatta ne lainvoimaiset tuomiot, jotka kansalliset tuomioistuimet ovat antaneet tästä virheestä

               —

               ei ole perustellut riidanalaista päätöstä asianmukaisesti eikä etenkään ole selittänyt, mistä syistä se on jättänyt noudattamatta sen oikeudellisen osaston tästä asiasta antamaa lausuntoa.


title: Asia F-16/14: Virkamiestuomioistuimen määräys 4.5.2016 – Pangallo v. komissio

text:
               20.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 222/48

         Virkamiestuomioistuimen määräys 4.5.2016 – Pangallo v. komissio
   (Asia F-16/14) (1)

   (2016/C 222/70)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 175, 10.6.2014, s. 54.


title: Alfons Steffensin 30.7.1997 Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-222/97)

text:
C 318/26                 FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    18.10.97
— toissijaisesti vahvistaa, että kantajalla on oikeus siihen,         Tehdessään kanteen kohteena olevan päätöksen nimittävä
     että riidanalaiset tullit peruutetaan,                           viranomainen on kantajan mukaan soveltanut epäselviä
                                                                      myöntämisedellytyksiä, joiden lainmukaisia perusteita ei
                                                                      ole täsmennetty. Toimiessaan tällä tavoin nimittävä viran
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut                 omainen on kantajan mukaan rikkonut myös henkilöstö
     kokonaisuudessaan .
                                                                      sääntöjen 25 artiklaa .
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat
samat kuin asiassa T-216/97 (').
                                                                      Alfons Steffensin 30.7.1997 Euroopan unionin neuvostoa
0 ) Ks . tämän virallisen lehden s . 24 .                             ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-222/97)
                                                                                ( 97/C 318/52 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Anita Bremsin 25.7.1997 Euroopan unionin neuvostoa
                      vastaan nostama kanne
                                                                      Alfons Steffens, kotipaikka Aschendorf/Moor ( Saksa ), on
                           ( Asia T-219/97)                           nostanut 30.7.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                              97/C 318/51
                                                                      oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin
                                                                      neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
                                                                      Kantajan edustajana on asianajaja Burkhard Josef Rem
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       mers, Papenburg ( Saksa ) ja prosessiosoite Luxemburgissa
                                                                      asianajotoimisto Turk & Prum, 13 A avenue Guillaume,
                                                                      Luxemburg.
Anita Brems on nostanut 25.7.1997 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen        oikeusasteen       tuomioistuimessa  kanteen
Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan kotipaikka               Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
on Relegem ( Belgia ), edustajina, asianajajat Jean-Noel              velvoittaa vastaajat maksamaan hänelle vahingonkorvauk
Louis, Thierry Demaseure ja Ariane Tornel, Bryssel, ja                sena 69 503,40 Saksan markkaa 8 prosentin korkoineen
prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson SARL, 30                1.10.1993 alkaen .
rue de Cessange .
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuin
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
                                                                      muissa maitokiintiöasioissa esitettyjä perusteita ja peruste
— kumoaa neuvoston päätökset, joilla todettiin, ettei                 luja .
     kantajalle myönnetä sairaslomaa ajalla 24.5 .—
     8.6.1996,
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   R. Kooymanin 30.7.1997 Euroopan parlamenttia vastaan
                                                                                nostama kanne
Kanne koskee sen päätöksen laillisuutta, jolla todettiin,                                     (Asia T-223/97)
ettei kantajalle myönnetä sairaslomaa hänen poissaoloajal                                      ( 97/C 318/53 )
leen 24.5 .—8.6.1996 . Kantaja väittää, että todetessaan,
ettei sairaslomaa myönnetä koko kantajan poissaoloajalle,
nimittävä viranomainen on rikkonut henkilöstösääntöjen                                 (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
59 artiklassa ilmaistuja periaatteita , sellaisina kuin ne on
vahvistettu yhteisöjen tuomioistuimen ja yhteisöjen ensim
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeuskäytännössä .                Freelancetulkki R. Kooyman, kotipaikka Zurich ( Sveitsi ),
                                                                      on nostanut 30.7.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                      oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan parla
Hallintojohtajien 1.2.1996 tekemä päätös, joka koskee eri            menttia vastaan. Kantajan edustajana on Alankomaiden
tyisen loman toisen osan myöntämistä kylpylähoitoa var               asianajajayhteisön jäsen G. van der Wal, asianajotoimisto
ten, on lainvastainen, koska sillä rajoitetaan henkilöstö            Barents & Krans Advocaten Notarissen, Bryssel, ja proses
sääntöjen 59 artiklan soveltamisalaa, vaikka tämä määräys             siosoite Luxemburgissa asianajotoimisto A. May, 31
on selvä eikä vaadi mitään täsmennystä .                              Grand-rue .


title: Asia T-381/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.3.2017 – Düll v. EUIPO – Cognitect (DaToMo) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — Menettämishakemuksen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               19.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 17.3.2017 – Düll v. EUIPO – Cognitect (DaToMo)
   (Asia T-381/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - Menettämishakemuksen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   (2017/C 195/40)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Klaus Düll (Südergellersen, Saksa) (edustaja: asianajaja S. Wolff-Marting)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: S. Palmero Cabezas)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Cognitect Inc. (Durham, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 19.4.2016 tekemästä päätöksestä (yhdistetyt asiat R 1383/2015-2 ja R 1481/2015-2), joka koskee Cognitect Inc:n ja Klaus Düllin välistä mitättömyysmenettelyä

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Klaus Düll ja Cognitect Inc. vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne molemmat velvoitetaan korvaamaan puolet Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 364, 3.10.2016.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 9 päivänä heinäkuuta 2002 asiassa T-21/01, Georgios Zavvos ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Kurinpitojärjestelmä – Palkkaluokan alentaminen – Henkilöstösääntöjen 11 artiklan ensimmäinen kohta ja 14 artikla)

text:
C 219/18                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        14.9.2002
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                    TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                    9 päivänä heinäkuuta 2002
                                                                                9 päivänä heinäkuuta 2002
asiassa T-21/01, Georgios Zavvos ym. vastaan Euroopan
                       yhteisöjen komissio (1)                           asiassa T-158/01, Alexandre Tilgenkamp ym. vastaan Eu-
                                                                                roopan yhteisöjen komissio (1)
(Henkilöstö – Kurinpitojärjestelmä – Palkkaluokan alenta-
minen – Henkilöstösääntöjen 11 artiklan ensimmäinen
                                                                         (Henkilöstö – Apulaispääjohtajan virka – Ilmoitus avoimesta
                         kohta ja 14 artikla)
                                                                         virasta – Hakijoiden ansioiden arvionti – Ilmeiset arviointi-
                                                                                virheet)
                           (2002/C 219/45)
                                                                                (2002/C 219/46)
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Asiassa T-21/01, Georgios Zavvos, Euroopan yhteisöjen ko-
mission virkamies, kotipaikka Linkebeek (Belgia), edustajinaan
asianajajat G. Vandersanden ja L. Levi, prosessiosoite Luxem-
burgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-               Asiassa T-158/01, Alexandre Tilgenkamp, Euroopan yhteisö-
nään J. Currall ja D. Waelbroeck), jossa kantaja vaatii sen              jen komission virkamies, kotipaikka Overijse (Belgia), edustaja-
komission 11.1.2000 tekemän päätöksen kumoamista, jolla                  naan asianajaja E. Boigelot, prosessiosoite Luxemburgissa,
kantajan palkkaluokka alennettiin palkkaluokasta A 5 palkka-             vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään J. Cur-
luokkaan A 6 ikälisien säilyessä ennallaan, sekä sen aineellisen         rall ja D. Waelbroeck), jossa kantaja vaati kumottavaksi
vahingon ja henkisen kärsimyksen korvaamista, joka kantajalle            yhtäältä komission 13.9.2000 tekemän päätöksen, jolla F. Bar-
on väitetysti aiheutunut ja jonka suuruudeksi on arvioitu                baso nimitettiin avointa virkaa koskevassa ilmoituksessa KOM
1 350 000 euroa, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-                094/00 kyseessä olleeseen maatalouden pääosaston apulais-
mioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston                pääjohtajan virkaan ja jolla hylättiin kantajan hakemus tähän
puheenjohtaja M. Jaeger sekä tuomarit K. Lenaerts ja J. Azizi,           virkaan, ja toisaalta päätöksen, jolla hylättiin kantajan tekemä
kirjaaja: apulaiskirjaaja B. Pastor, on 9.7.2002 antanut tuo-            valitus, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                  (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohta-
                                                                         ja M. Jaeger sekä tuomarit K. Lenaerts ja J. Azizi, kirjaaja:
                                                                         hallintovirkamies D. Christensen, on 9.7.2002 antanut tuo-
1)    Komission 11.1.2000 tekemä päätös, jolla kantajan palkka-          mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
      luokkaa alennettiin palkkaluokasta A 5 palkkaluokkaan A 6
      ikälisien säilyessä ennallaan, kumotaan.
                                                                         1)    Komission 13.9.2000 tekemä päätös, jolla F. Barbaso nimitet-
2)    Komissio velvoitetaan maksamaan kantajalle 2 000 euroa                   tiin avointa virkaa koskevassa ilmoituksessa KOM 094/00
      korvauksena tälle aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä.                kyseessä olleeseen virkaan ja jolla kantajan hakemus hylättiin,
                                                                               sekä päätös, jolla nimenomaisesti hylättiin kantajan tästä
                                                                               päätöksestä tekemä valitus, kumotaan.
3)    Kanne hylätään muilta osin.
4)    Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoi-     2)    Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      tetaan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         (1) EYVL C 289, 13.10.2001.
(1) EYVL C 79, 10.3.2001.