title: Asia C-392/01: Euroopan yhteisöjen komission 9.10.2001 Espanjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
24.11.2001               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 331/15
noudattaa direktiivissä sen täytäntöönpanolle varattua määrä-            Østre Landsretin 26.9.2001 tekemällään päätöksellä esittä-
aikaa. Tämä määräaika päättyi 1.1.2000 ilman, että Yhdistynyt            mä ennakkoratkaisupyyntö asiassa De Danske Bilimpor-
kuningaskunta on antanut komission vaatimuksissa tarkoite-                tører vastaan Skatteministeriet, Told- og Skattestyrelsen
tun direktiivin noudattamiseksi tarpeellisia säännöksiä.
                                                                                (Asia C-383/01)
(1) EYVL L 1, 5.1.1999, s. 1.
                                                                                (2001/C 331/25)
                                                                         Østre Landsret on pyytänyt 26.9.2001 tekemällään päätöksel-
Euroopan yhteisöjen komission 4.10.2001 Ison-Britan-
                                                                         lä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 5.10.2001,
nian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vas-
                                                                         ennakkoratkaisua asiassa De Danske Bilimportører vastaan
                       taan nostama kanne
                                                                         Skatteministeriet, Told- og Skattestyrelsen seuraaviin kysymyk-
                                                                         siin:
                          (Asia C-382/01)
                                                                         1)    Voiko jäsenvaltion kantama välillinen vero (rekisteröinti-
                          (2001/C 331/24)                                      vero), joka on uusien autojen osalta 105 prosenttia
                                                                               52 800 DKK:sta ja 180 prosenttia verotusarvon loppu-
                                                                               osasta, olla määrällistä rajoitusta vaikutukseltaan vastaava
                                                                               toimenpide ja siksi EY:n perustamissopimuksen 28 artik-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 4.10.2001 Euroo-                      lan perusteella kielletty (ks. asiassa C-47/88, komissio v.
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ison-Britannian ja                     Tanska, 11.12.1990 annettu tuomio, Kok. 1990,
Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan. Kanta-                   s. I-4509, 13 kohta)?
jan asiamiehenä on Christina Tufvesson, prosessiosoite Luxem-
burgissa.                                                                2)    Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä,
                                                                               voiko rekisteröintivero olla oikeutettu niiden perusteiden
                                                                               vuoksi, jotka on mainittu perustamissopimuksen 30 ar-
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                   tiklassa tai 28 artiklaa koskevassa yhteisöjen tuomioistui-
                                                                               men oikeuskäytännössä (ks. asia 120/78, Rewe Zentral,
–     toteaa, että Yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut                 20.2.1979, Kok. 1979, s. 649)?
      vakuutusyritysryhmään kuuluvien vakuutusyritysten lisä-
      valvonnasta 27 päivänä lokakuuta 1998 annetun Euroo-
      pan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/78/EY (1)
      mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän
      direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
      hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole
      ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.
–     velvoittaa Yhdistyneen kuningaskunnan korvaamaan oi-
      keudenkäyntikulut.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 9.10.2001 Espanjan ku-
                                                                                ningaskuntaa vastaan nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (Asia C-392/01)
EY 249 artiklassa määrätään, että direktiivi velvoittaa saavutet-
tavaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on                                        (2001/C 331/26)
osoitettu. Tästä seuraa implisiittisesti, että jäsenvaltioiden
velvollisuutena on noudattaa direktiivissä säädettyä määräai-
kaa. Tämä määräaika päättyi 5.6.2000, eikä Yhdistynyt kunin-
gaskunta ole antanut komission vaatimuksissa mainitun direk-
tiivin noudattamisen edellyttämiä säännöksiä.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 9.10.2001 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningas-
                                                                         kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön
(1) EYVL L 330, 5.12.1998, s. 1–12.
                                                                         jäsen Isabel Martı́nez del Peral, prosessiosoite Luxemburgissa
                                                                         c/o saman yksikön jäsen Luis Escobar Guerrero, Centre
                                                                         Wagner, Kirchberg.
 ---pagebreak--- C 331/16                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       24.11.2001
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–     toteaa, että koska Espanjan kuningaskunta ei ole antanut
      harhaanjohtavaa mainontaa koskevan direktiivin                     –     kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen pre-
      84/450/ETY (1) muuttamisesta sisällyttämällä siihen ver-                 sidentin asiassa T-132/01 R, Euroalliages ym. v. komissio,
      taileva mainonta 6 päivänä lokakuuta 1997 annetun                        1.8.2001 antaman määräyksen,
      Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
      97/55/EY (2) noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia
      ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niistä       –     hylkää asiassa T-132/01 R tehdyn välitoimihakemuksen,
      komissiolle, se ei ole noudattanut kyseisen direktiivin                  ja
      3 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan.
–     velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeu-               –     velvoittaa kantajat korvaamaan käsitteltävänä olevasta
      denkäyntikulut.                                                          valituksesta sekä välitoimihakemuksesta ja kyseisen mää-
                                                                               räyksen muuttamista koskevasta hakemuksesta aiheutu-
                                                                               neet kustannukset.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Direktiivin 3 artiklan 1 kohdan mukaan Espanjan kuningas-
kunnan piti toteuttaa direktiivin noudattamisen edellyttämät             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
toimenpiteet viimeistään 23.4.2000 ja ilmoittaa tästä viipy-
mättä komissiolle. Espanjan kuningaskunta ei kuitenkaan
ole täyttänyt näitä velvoitteitaan, sillä se ei ole toteuttanut
tarvittavia toimenpiteitä kyseisen direktiivin saattamiseksi             –     Määräyksellä rikotaan asetuksen (EY) N:o 384/96 (1) 3 ar-
osaksi Espanjan oikeusjärjestystä.                                             tiklan 1 kohdan säännöksiä, koska siinä todetaan, että
                                                                               ”merkittävä ja vakava on tulkittava toistensa synonyy-
                                                                               meiksi”. Asetusta ei voida tulkita siten, että sen 3 artiklan
                                                                               mukainen merkittävä vahinko vastaisi välitoimimenette-
                                                                               lyssä edellytettyä vakavaa vahinkoa.
(1) EYVL L 250, 19.9.1984, s. 17.
(2) EYVL L 290, 23.10.1997, s. 18.                                       –     Määräys on poikkeusolosuhteita koskevan oikeuskäytän-
                                                                               nön vastainen, koska siinä todetaan, että vakiintuneesta
                                                                               oikeuskäytännöstä voidaan poiketa esillä olevien seikko-
                                                                               jen perusteella.
                                                                         –     Määräys on oikeuskäytännön vastainen, koska siinä tode-
                                                                               taan, että kantajien mahdollisesti kärsimä vahinko on
Euroopan yhteisöjen komission 12.10.2001 tekemä vali-                          korjaamaton.
tus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuimen presidentin asiassa T-132/01 R, Euroalliages,
Péchiney Éectrométallurgie, Vargon Alloys A.B ja Ferroat-
lantica vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 1.8.2001                   (Toissijaisesti)
                     antamasta määräyksestä
                                                                         –     Esillä olevien intressien vertailusta on todettava, että
                       (Asia C-404/01 P(R))
                          (2001/C 331/27)                                      riidanalaisessa määräyksessä on päädytty epäjohdonmu-
                                                                               kaiseen tulkintaan katsottaessa, että tuonnin kirjaaminen
                                                                               ilman vakuuden antamista ei johda korjaamattomaan
                                                                               tilanteeseen toisin kuin tuonnin kirjaaminen annettaessa
Euroopan yhteisöjen komissio on valittanut 12.10.2001 (valo-                   vakuus, ja
kopio saapunut 11.10.2001) Euroopan yhteisöjen tuomiois-
tuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuimen presidentin asiassa T-132/01 R, Euroalliages,                      riidanalainen määräys on asetuksen 384/96 7 artiklan
Péchiney Électrométallurgie, Vargon Alloys A.B ja Ferroatlanti-               (jolla täytäntöönpannaan WTO:n polkumyyntiä koske-
ca vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 1.8.2001 antamasta                    van sopimuksen 7 artiklasta johtuvat yhteisön velvoitteet)
määräyksestä. Valittajan asiamiehinä ovat V. Kreuschitz ja                     vastainen, koska määräyksessä katsotaan, että tuonnin
S. Meany, joita avustaa Ph. Bentley, Barrister, prosessiosoite                 kirjaamisella ei ole samanlaisia vaikutuksia kuin polku-
Luxemburgissa.                                                                 myynnin vastaisilla toimilla.


title: Asia T-118/01: Diputación Foral de Bizkaian 31.5.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
11.8.2001                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              C 227/29
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                     valtiontukea. Kantaja katsoo, että tässä tapauksessa ei ole
                                                                               kyse valtiontuelle ominaisesta valikoivasta toimenpitees-
–     kumoaa komission päätöksen olla ylentämättä kantajaa                     tä, ainakaan niiden FGV:lle myönnettyjen määrien osalta,
      palkkaluokkaan A 6 vuoden 2000 ylennyskierroksella;                      jotka se on saanut vastineena merikuljetuspalvelusta.
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         –     Edellä mainitussa määräyksessä tarkoitetun tuen käsitteen
                                                                               virheellinen tulkinta. Komissio väittää, että matkaseteleinä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                            myönnetyt määrät eivät vastanneet kantajan todellista
                                                                               tarvetta, koska niitä ei ollut vielä käytetty riidanalaisen
                                                                               päätöksen tekopäivään mennessä. Kantaja korostaa tältä
Kantaja vetoaa kanteensa tueksi henkilöstösääntöjen 25 artik-                  osin, että matkasetelit eivät edellytä niiden käyttämistä
lassa vahvistetun perusteluvelvollisuuden rikkomiseen, henki-                  tiettyyn määräpäivään mennessä ja että niiden hankinta
löstösääntöjen 45 artiklan rikkomisen, sekä yhdenvertaista                     merkitsee tavanomaista liiketointa.
kohtelua ja yhdenvertaisia uralla etenemismahdollisuuksia
koskevien periaatteiden loukkaamiseen. Kantaja esittää perus-
teenaan muun muassa arviointikertomuksen puuttumisen.
                                                                         –     EY 295 artiklassa vahvistetun omistusoikeuden loukkaa-
                                                                               minen. Riidanalaisessa päätöksessä velvoitetaan kuljetus-
                                                                               palveluja tarjoava sopimuspuoli korvaamaan kaikki saa-
                                                                               dut määrät sillä perusteella, ettei hankittuja matkaseteleitä
                                                                               ole käytetty. Kantaja väittää, että tällaisen velvoitteen
                                                                               asettamisella oletetaan tosiasiallisesti sopimuskapasiteetin
                                                                               rajoittamista, mikä menee valtiontukea koskevissa yhtei-
                                                                               sön säännöksissä sallittua pidemmälle.
Diputación Foral de Bizkaian 31.5.2001 Euroopan yhtei-
           söjen komissiota vastaan nostama kanne                        –     Päätöksen perustelujen puuttuminen tai riittämättömyys.
                                                                               Päätöksessä ei ole osoitettu, että vuoden 1995 sopimuk-
                          (Asia T-118/01)                                      sella olisi todellista vaikutusta kilpailuun ja jäsenvaltioiden
                                                                               väliseen kauppaan.
                          (2001/C 227/56)
                                                                         –     EY 87 artiklan toisen kohdan a alakohdan virheellinen
                                                                               tulkinta. Katsoessaan, että koska tuki myönnetään yksit-
                   (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                              täisille kuluttajille, joilla on erityisiä tarpeita, sitä voidaan
                                                                               pitää sosiaalisena tukena, komissio väittää minkäänlaista
                                                                               näyttöä esittämättä, että perustamissopimuksessa asetettu
Diputación Foral de Bizkaia, kotipaikka Bilbao (Espanja),                     edellytys, jonka mukaan tuotteiden alkuperän perusteella
on nostanut 31.5.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                          ei saa esiintyä syrjintää, ei täyty.
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Marta
Morales Isasi ja Ignacio Saenz-Cortabarria-Fernández.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin               Mikäli ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo, kuten
                                                                         riidanalaisessa päätöksessä todetaan, että vuoden 1995 sopi-
–     kumoaa Espanjan tukiohjelmasta Ferries Golfo de Viz-
                                                                         mus merkitsee EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua, FGV:lle
      caya -varustamon hyväksi 29.11.2000 tehdyn komission
                                                                         myönnettyä valtiontukea, kantaja väittää sen olevan laillista
      päätöksen (EYVL L 289, 29.3.2001, s. 28)
                                                                         tukea (olemassa olevaa tukea), sillä Espanjan kuningaskunta ei
–     kumoaa kyseisen päätöksen 2 artiklan siltä osin kuin               ole laiminlyönyt perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan
      siinä määrätään 985 500 000 Espanjan pesetan takaisin-             (josta on tullut EY 88 artiklan 3 kohta) viimeisessä virkkeessä
      perimisestä korkoineen                                             asetettua velvollisuutta. Kantaja toteaa laillisesta tuesta, että
                                                                         EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevis-
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.               ta yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annetun asetuksen
                                                                         N:o 659/1999 14 artiklan 1 kohdassa ei sallita tuen takaisinpe-
                                                                         rimistä, minkä vuoksi päätöksen 2 artikla on pätemätön.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja esittää kanteensa tueksi seuraavat perustelut:
–     EY 87 artiklan 1 kohdan rikkominen. Komissio on tehnyt
      arviointivirheen katsoessaan, että kaikki Ferries Golfo de
      Vizcayalle (FGV) vuoden 1995 sopimuksen perusteella
      maksetut määrät ovat kyseisessä artiklassa tarkoitettua


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS, 18 päivänä elokuuta 1995, asiassa T-146/95 R, Giorgio Bernardi vastaan Euroopan parlamentti

text:
14.10.95              LU                         Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                   N:o C 268/23
    YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                              asiamiehen nimittämismenettelyn keskeyttämiseksi ja osoit
              TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,                                tamaan Euroopan parlamentille tietyt määräykset, jotka
                  29 pàivânà kesåkuuta 1995 ,                        koskevat mainitun menettelyn myöhempiä vaiheita, ensim
                                                                     mäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on antanut
asiassa T-6/95 , Cantine dei colli Berici coop. arl vastaan
                                                                     18.8.1995 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava :
                Euroopan yhteisöjen komissio ^)
(Maatalous — Yhteinen viinin markkinajärjestely — Pakol             1 ) Välitointa koskeva hakemus hylätään.
linen tislausjärjestely — Tutkittavaksi ottaminen — Hen
         kilö, jota asetus koskee suoraan ja erikseen)               2 ) Oikeudenkäyntikuluista päätetään pääasian ratkaisun
                           95/C 268 /49                                   yhteydessä.
                   (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Asiassa T-6/95 , Cantine dei colli Berici coop . arl, kotipaikka
Lonigo ( Italia ), edustajanaan asianajaja Ivone Cacciavillani,      Comafrica SpA:n ja Dole Fresh Fruit Europe Ltd &C Co:n
Venetsia , prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto             28.2.1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
Alain Lorang, 51 rue Albert 1er, vastaan Euroopan yhtei                                     nostama kanne
söjen komissio ( asiamiehinään Eugenio de March ja Alberto                                    ( Asia T-72/95 )
Dal Ferro ), jossa vaaditaan viinivuotta 1993/1994 koske
                                                                                ( 95/C 268/51 )
vasta poikkeusjärjestelystä tuottajien toteuttamien pakolli
seen tislaukseen toimitettavien pöytäviinimäärien toimitus
ten osalta 21 päivänä joulukuuta 1994 annetun komission                              (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
asetuksen ( EY ) N:o 3151 /94 ( EYVL N:o L 332 , s . 32 )
1 artiklan 1 kohdan kumoamista ; yhteisöjen ensimmäisen              Comafrica SpA, kotipaikka Genova ( Italia ) ja Dole Fresh
oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto ), toimien ko              Fruit Europe Ltd & Co, kotipaikka Hampuri ( Saksa ),
koonpanossa jaoston puheenjohtaja J. Biancarelli, tuomarit           edustajanaan solicitor Bernhard O'Connor ( Irlanti ), proses
C. P. Briët ja C. W. Bellamy, kirjaaja H. Jung, on antanut           siosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Arsène Kronsha
29 päivänä kesäkuuta 1995 määräyksen, jonka määräysosa               gen, 12 , boulevard de la Foire , on nostanut 28.2.1995
on seuraava :                                                        Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                     tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vas
1 ) Kanne jätetään tutkimatta.                                       taan .
2 ) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku                Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
     lut, joihin kuuluvat myös välitoimia koskevasta menet          istuin :
     telystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
                                                                     — ottaa kanteen tutkittavaksi;
3 ) Neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan,
    jotka sille ovat aiheutuneet väliintulopyynnön esittämi         — kumoaa yhtenäisestä vähennyskertoimesta kullekin A
    sestä .                                                              ja B-luokan toimijalle vuoden 1995 tariffikiintiöstä
                                                                         myönnettävän banaanimäärän määrittämiseksi 2 päi
(') EYVL N:o C 74, 25.3.1995                                             vänä joulukuuta 1994 annetun komission asetuksen
                                                                          ( EY ) N:o 2947/94 ( J ) siltä osin kuin se koskee kantajia ,
                                                                         tai vaihtoehtoisesti erga omnes ;
                                                                     — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                         lut .
    YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
    TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS,                              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                    18 päivänä elokuuta 1995 ,                       Kantajat, jotka molemmat tuovat banaaneja yhteisöön ,
asiassa T-1 46/95 R, Giorgio Bernardi vastaan Euroopan               riitauttavat komission päätökset pienentää niille vuodeksi
                            parlamentti                              1995 myönnettyjä banaanimääriä riidanalaisessa asetuk
                          ( 95/C 268/50 )                            sessa asetetulla väliaikaisella vähennyskertoimella .
                                                                     Kantajat väittävät ensinnäkin, että komissio päätti vähen
                  (Oikeudenkäyntikieli. ranska)                      nyskertoimesta väärin laskettujen viitemäärien perusteella
                                                                     siten, että riidanalaisessa asetuksessa ei oteta huomioon sitä,
Asiassa T- 1 46/95 R, Euroopan parlamentin entinen virka            että jotkut määrät on laskettu kahdesti eri toimijoille
mies Giorgio Bernardi ( kotipaikka Luxemburg, edustaja              useassa jäsenvaltiossa, ja siten, että toimintojen määrittä
naan asianajaja Giancarlo Lattanzi, Massa-Carrare, Italia ,          misperusteita, joiden mukaan oikeus osallistua tariffikiin
prosessiosoite Luxemburgissa kantajan luona osoitteessa              tiöön myönnetään, on sovellettu väärin. Komissio on lisäksi
33 rue Godchaux ) vastaan Euroopan parlamenti ( asiamie             myöntänyt, että vuoden 1995 viitemäärät voidaan määri
hinään Ezio Perillo ja Chistian Pennera ), jossa kantaja vaatii      tellä vasta lisäselvityksen jälkeen . Tässä tilanteessa komissio
tuomioistuinta toteuttamaan välitoimet Euroopan oikeus              on päättänyt asettaa väliaikaisen vähennyskertoimen vir


title: Asia C-47/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 30.1.2014 – Holterman Ferho Exploitatie BV ym. v. F.L.F. Spies von Büllesheim

text:
               7.4.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 102/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 30.1.2014 – Holterman Ferho Exploitatie BV ym. v. F.L.F. Spies von Büllesheim
   (Asia C-47/14)
   2014/C 102/29
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Hoge Raad der Nederlanden

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Holterman Ferho Exploitatie BV, Ferho Bewehrungsstahl GmbH, Ferho Vechta GmbH ja Ferho Frankfurt GmbH

      Vastapuoli: F.L.F. Spies von Büllesheim

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetuksen (EY) N:o 44/2001 (1) II luvun 5 jakson (18–21 artiklan) säännöksiä tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että tuomioistuin soveltaa kyseisen asetuksen 5 artiklan 1 alakohdan a alakohtaa tai 5 artiklan 3 alakohtaa tarkasteltavana olevan kaltaisessa tapauksessa, jossa yhtiö ei vaadi vastaajaa vastuuseen ainoastaan sen perusteella, että hän on kyseisen yhtiön hallituksen jäsenenä täyttänyt tehtävänsä virheellisesti tai menetellyt oikeudenvastaisesti, vaan yhtiö vaatii häntä vastuuseen lisäksi myös sen perusteella, että hän on toiminut tahallisesti tai tietoisen huolimattomasti suorittaessaan hänen ja kyseisen yhtiön välisen työsopimuksen mukaisia tehtäviään?

               2)

                           a)

                           Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko asetuksen (EY) N:o 44/2001 5 artiklan 1 alakohdan a alakohdan ilmaisua ”sopimusta koskevassa asiassa” tulkittava siten, että se kattaa myös tarkasteltavana olevan kaltaisen tapauksen, jossa yhtiö vaatii hallituksensa jäsenenä toiminutta henkilöä vastuuseen siitä, että hän on laiminlyönyt velvollisuutensa täyttää yhtiöoikeudellisen tehtävänsä asianmukaisesti?

                           b)

                           Jos toisen kysymyksen a kohtaan vastataan myöntävästi, onko asetuksen (EY) N:o 44/2001 5 artiklan 1 alakohdan a alakohdan ilmaisua ”sen paikkakunnan – –, missä kanteen perusteena oleva velvoite on täytetty tai täytettävä” tulkittava siten, että sillä tarkoitetaan paikkakuntaa, jossa hallituksen jäsen on täyttänyt yhtiöoikeudellisen tehtävänsä tai hänen olisi pitänyt se täyttää ja joka lähtökohtaisesti on kyseisen asetuksen 60 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettu paikka, missä kyseisellä yhtiöllä on keskushallinto tai pääasiallinen toimipaikka?

               3)

                           a)

                           Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko asetuksen (EY) N:o 44/2001 5 artiklan 3 alakohdan ilmaisua ”sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausta koskevassa asiassa” tulkittava siten, että se kattaa myös tarkasteltavana olevan kaltaisen tapauksen, jossa yhtiö vaatii hallituksensa jäsenenä toiminutta henkilöä vastuuseen siitä, että hän on täyttänyt yhtiöoikeudellisen tehtävänsä virheellisesti tai menetellyt oikeudenvastaisesti?

                           b)

                           Jos kolmannen kysymyksen a kohtaan vastataan myöntävästi, onko asetuksen (EY) N:o 44/2001 5 artiklan 3 alakohdan ilmaisua ”sen paikkakunnan – –, missä vahinko sattui tai saattaa sattua” tulkittava siten, että sillä tarkoitetaan paikkakuntaa, jossa hallituksen jäsen on täyttänyt yhtiöoikeudellisen tehtävänsä tai hänen olisi pitänyt se täyttää ja joka lähtökohtaisesti on kyseisen asetuksen 60 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettu paikka, missä kyseisellä yhtiöllä on keskushallinto tai pääasiallinen toimipaikka?

      (1)  Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001 (EYVL L 2001, L 12, s. 1).


title: Asia C-337/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden on esittänyt 21.7.2008 — X Holding BV ja Staatssecretaris van Financiën

text:
               25.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/10

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hoge Raad der Nederlanden on esittänyt 21.7.2008 — X Holding BV ja Staatssecretaris van Financiën
   (Asia C-337/08)
   (2008/C 272/15)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Hoge Raad der Nederlanden
   Pääasian asianosaiset
   X Holding BV ja Staatssecretaris van Financiën
   Ennakkoratkaisukysymys
   Onko EU 43 artiklaa luettuna yhdessä EU 48 artiklan kanssa tulkittava siten, että se on esteenä jäsenvaltion kansalliselle säännökselle, jonka mukaan emoyhtiö ja sen tytäryhtiö voivat valita, että niiltä perittävä vero peritään tähän jäsenvaltioon sijoittautuneelta emoyhtiöltä ikään kuin olisi kyse yhdestä ainoasta verovelvollisesta, ja että tämä valintamahdollisuus varataan yhtiöille, jotka kuuluvat voiton verotuksen osalta kyseisen jäsenvaltion verotukselliseen toimivaltaan?


title: Asia T-192/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 28.2.2017 – NF v. Eurooppa-neuvosto (Kumoamiskanne — 18.3.2016 annettu EU:n ja Turkin julkilausuma — Lehdistötiedote — Kansainvälisen sopimuksen käsite — Toimen antajan yksilöiminen — Toimen vaikutus — Eurooppa-neuvoston istunto — Euroopan unionin neuvoston tiloissa pidetty Euroopan unionin jäsenvaltioiden valtion- tai hallitusten päämiesten kokous — Osallistuminen tapaamiseen kolmannen valtion edustajan kanssa unionin jäsenvaltioiden edustajien ominaisuudessa — SEUT 263 artiklan ensimmäinen kohta — Toimivallan puuttuminen)

text:
               18.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 121/30

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 28.2.2017 – NF v. Eurooppa-neuvosto
   (Asia T-192/16) (1)

   ((Kumoamiskanne - 18.3.2016 annettu EU:n ja Turkin julkilausuma - Lehdistötiedote - Kansainvälisen sopimuksen käsite - Toimen antajan yksilöiminen - Toimen vaikutus - Eurooppa-neuvoston istunto - Euroopan unionin neuvoston tiloissa pidetty Euroopan unionin jäsenvaltioiden valtion- tai hallitusten päämiesten kokous - Osallistuminen tapaamiseen kolmannen valtion edustajan kanssa unionin jäsenvaltioiden edustajien ominaisuudessa - SEUT 263 artiklan ensimmäinen kohta - Toimivallan puuttuminen))
   (2017/C 121/44)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: NF (edustajat. B. Burns, solicitor, sekä P. O’Shea ja I. Whelan, barristers)

      Vastaaja: Eurooppa-neuvosto (asiamiehet: K. Pleśniak, Á. de Elera-San Miguel Hurtado ja S. Boelaert)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuvasta vaatimus kumota Eurooppa-neuvoston ja Turkin tasavallan välillä väitetysti 18.3.2016 tehty sopimus, jonka otsikko on ”EU:n ja Turkin julkilausuma, 18. maaliskuuta 2016”

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään, koska unionin yleinen tuomioistuin ei ole toimivaltainen.

               2)

               Väliintulohakemuksista, jotka NQ, NR, NS, NT, NU ja NV sekä Belgian kuningaskunta, Helleenien tasavalta ja Euroopan komissio ovat tehneet, ei ole tarpeen lausua.

               3)

               NF ja Eurooppa-neuvosto vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               4)

               NQ, NR, NS, NT, NU ja NV sekä Belgian kuningaskunta, Helleenien tasavalta ja komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 232, 27.6.2016.


title: Asia C-354/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Retten i Kolding, Civilretten (Tanska) on esittänyt 27.6.2013 — FOA Karsten Kaltoftin edustajana v. Billundin kunta

text:
               31.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/22

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Retten i Kolding, Civilretten (Tanska) on esittänyt 27.6.2013 — FOA Karsten Kaltoftin edustajana v. Billundin kunta
   (Asia C-354/13)
   2013/C 252/37
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Retten i Kolding, Civilretten

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: FOA Karsten Kaltoftin edustajana

      Vastaaja: Billundin kunta

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko esimerkiksi SEU 6 artiklan perusoikeuksia koskevassa säännössä ilmenevän unionin lainsäädännön vastaista se, että työnantaja yleisesti tai julkishallinnollinen työnantaja erityisesti harjoittaa lihavuuteen perustuvaa erilaista kohtelua?

               2)

               Voidaanko unionin lainsäädäntöön mahdollisesti sisältyvää lihavuuteen perustuvan erilaisen kohtelun kieltoa soveltaa suoraan Tanskan kansalaiseen ja hänen viranomaistyönantajaansa?

               3)

               Jos lihavuuteen perustuva erilainen kohtelu on unionin tuomioistuimen mukaan yleisesti tai erityisesti julkishallinnollisen työnantajan harjoittamana kiellettyä unionissa, voidaanko lihavuuteen perustuvan syrjinnän vastaista toimintaa arvioitaessa noudattaa jaetun todistustaakan periaatetta siten, että kiellon tehokas täytäntöönpano osoitetuissa syrjintätapauksissa edellyttää todistustaakan siirtämistä vastaajalle eli työnantajalle (vertaa todistustaakasta sukupuoleen perustuvissa syrjintätapauksissa 15.12.2007 annetun neuvoston direktiivin 97/80/EY (1) johdanto-osan 18 perustelukappale)?

               4)

               Voidaanko pysyvää lihavuutta pitää yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annettuun neuvoston direktiiviin 2000/78/EY (2) sisältyvän suojan piiriin kuuluvana vammana ja jos voidaan, millä perustein ratkaistaan, seuraako henkilön lihavuudesta konkreettisesti se, että häntä suojaa kyseisen direktiivin mukainen vammaan perustuva syrjintäkielto?

      (1)  EYVL L 14, s. 6.

      (2)  EYVL L 303, s. 16.


title: Asia C-394/05: Euroopan yhteisöjen komission  9.11.2005  Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               28.1.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/5

         Euroopan yhteisöjen komission 9.11.2005 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-394/05)
   (2006/C 22/10)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 9.11.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat D. Recchia ja M. Konstantinidis.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               Toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut romuajoneuvoista 18 päivänä syyskuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/53/EY (1) 2 artiklan 2 ja 5 alakohdan, 3 artiklan 5 kohdan, 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan sekä direktiivin liitteessä II olevan 5 artiklan 1–4 kohdan, 6 artiklan 3 kohdan a alakohdan ja 4 kohdan, 7 artiklan 1 ja 2 kohdan, 8 artiklan 3 ja 4 kohdan, 10 artiklan 3 kohdan ja 12 artiklan 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on antanut 24.6.2003 asetuksen nro 209, jolla kyseistä direktiiviä ei saateta osaksi kansallista oikeusjärjestystä direktiivin mukaisella tavalla.

               2)

               Velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 7.11.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen, jossa se vaatii toteamaan, että Italian tasavalta ei ole noudattanut romuajoneuvoista 18 päivänä syyskuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 200/53/EY 2 artiklan 2 ja 5 alakohdan, 3 artiklan 5 kohdan, 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan sekä direktiivin liitteessä II olevan 5 artiklan 1–4 kohdan, 6 artiklan 3 kohdan a alakohdan ja 4 kohdan, 7 artiklan 1 ja 2 kohdan, 8 artiklan 3 ja 4 kohdan, 10 artiklan 3 kohdan sekä 12 artiklan 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut kaikkia tarvittavia toimenpiteitä

               —

               romuajoneuvojen määrittelemiseksi jätteiksi sekä näiden jätteiden käsittelyn määrittelemiseksi direktiivin säännösten mukaisesti

               —

               kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen sisällyttämiseksi direktiivin täytäntöönpanoasetukseen

               —

               siitä säätämiseksi, että kaikki direktiivin liitteessä II tarkoitetut vaaralliset osat ja materiaalit poistetaan ajoneuvoista ennen niiden jatkokäsittelyä

               —

               teknisten mahdollisuuksien rajoissa siitä säätämiseksi, että ajoneuvoista niitä korjattaessa poistetut käytetyt osat kerätään tähän tarkoitukseen varattuihin keskuksiin

               —

               hävittämistä koskevien todistusten osalta sen takaamiseksi, että luvan saaneet käsittelykeskukset antavat ne direktiivin 6 artiklan mukaisesti. Viimeksi mainitut todistukset eivät myöskään näytä olevan edellytys [ajoneuvon] poistamiseksi Pubblico Registro Automobilisticosta, kuten direktiivissä edellytetään.

               —

               sen järjestämiseksi, että valmistajat vastaavat kaikista tai suuresta osasta ajoneuvojen maksuttoman palautusjärjestelmän käyttöönotosta aiheutuvista kustannuksista

               —

               sen varmistamiseksi, että romuajoneuvojen vaaralliset osat varastoidaan turvallisesti ennen niiden käsittelyä

               —

               sen varmistamiseksi, että kierrätys on ensisijainen menettely kyseisten ajoneuvojen muuhun talteenottoon nähden

               —

               sen poissulkemiseksi, että tietyt direktiivissä tarkoitetut sen sisältämät erityissäännökset saatetaan osaksi kansallista oikeusjärjestystä kyseisen direktiivin 10 artiklan mukaisilla sopimuksilla

               —

               direktiivin tavoitteiden saavuttamisen arvioinnin kannalta tarpeellisten valvonta- ja arviointijärjestelmien käynnistämiseksi sillä tavoin, että tavoitteet voidaan saavuttaa ennen 1.1.2006

               —

               siitä säätämiseksi, että ajoneuvojen ja niiden osien valmistajien toimitettavien tietojen on vastattava käsittelylaitosten vaatimuksia

               —

               saavutettujen tulosten määräaikaisvalvonnan täytäntöönpanemiseksi ja näiden tulosten ilmoittamiseksi toimivaltaisille viranomaisille ja komissiolle; velvollisuuden asettamiseksi toimivaltaisille viranomaisille, jotta ne toteuttavat toimenpiteitä sopimusten yhteydessä saavutetun edistyksen arvioimiseksi.

         Komissio vaatii lisäksi, että Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EYVL L 269, 21.10.2000, s. 34.


title: Asia F-121/05: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 14.6.2007 — De Meerleer v. komissio (Henkilöstö — Virkamiehet — Avoin kilpailu — Kirjallisiin kokeisiin hyväksymättä jättäminen — Työkokemus — Perusteluvelvollisuus — Valintalautakunnan päätöksestä ilmoittaminen — Uudelleenkäsittelyä koskeva vaatimus)

text:
               21.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 170/42

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 14.6.2007 — De Meerleer v. komissio
   (Asia F-121/05) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Avoin kilpailu - Kirjallisiin kokeisiin hyväksymättä jättäminen - Työkokemus - Perusteluvelvollisuus - Valintalautakunnan päätöksestä ilmoittaminen - Uudelleenkäsittelyä koskeva vaatimus)
   (2007/C 170/80)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Michel De Meerleer (Ophain-Bois-Seigneur-Isaac, Belgia) (edustaja: asianajaja E. Boigelot)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja K. Herrmann)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Yhtäältä kilpailun EPSO/A/19/04 valintalautakunnan päätöksen olla hyväksymättä kantajan hakemusta ja päätöksen olla lausumatta kantajan tekemästä uudelleenkäsittelyä koskevasta vaatimuksesta kumoaminen ja toisaalta vahingonkorvausvaatimus.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 60, 11.3.2006, s. 52.


title: Asia T-163/17: Kanne 14.3.2017 – Consorzio di Garanzia dell’Olio Extra Vergine di Oliva di Qualità v. komissio

text:
               24.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/38

         Kanne 14.3.2017 – Consorzio di Garanzia dell’Olio Extra Vergine di Oliva di Qualità v. komissio
   (Asia T-163/17)
   (2017/C 129/58)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Consorzio di Garanzia dell’Olio Extra Vergine di Oliva di Qualità (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat A. Fratini ja G. Pandolfi)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               hyväksymään kanteen ja siten tunnustamaan sopimussuhteen ulkopuolisen komission vastuun SEUT 268 artiklan ja SEUT 340 artiklan toisen kohdan perusteella

               —

               määräämään kantajalle aiheutuneen aineellisen vahingon (todellinen vahinko ja saamatta jäänyt voitto) ja aineettoman vahingon korvaamisesta

               —

               määräämään korkojen ja viivästyskorkojen maksamisesta

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Nyt käsiteltävän asian kantaja pyrkii saamaan korvausta vahingosta, joka sille on aiheutunut yhtäältä siitä, että komissio ei ole koordinoidusti hallinnoinut oliiviöljyn myynninedistämistä kolmansissa maissa koskevia Euroopan unionin ohjelmia ja toisaalta siitä, että komissio ei ole poistanut kahden ohjelman koordinoimattoman päällekkäisyyden aiheuttaman kilpailun vääristymisen vahingollisia vaikutuksia.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee lainvastaisuuksia, joihin komissio on syyllistynyt, perustuu SEUT 18 artiklassa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 21 artiklassa tarkoitetun syrjintäkiellon periaatteen ja luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen, koska komissio ei ole varmistanut oliiviöljyn myynninedistämistä kolmansissa maissa koskevien Euroopan unionin ohjelmien johdonmukaista koordinointia; se perustuu myös Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun hyvän hallinnon periaatteen ja hyvää hallintoa koskevan oikeuden loukkaamiseen, koska komissio ei ole kantajan mukaan toteuttanut toimenpiteitä, jotka ovat välttämättömiä sen jälkeen, kun sitä on informoitu niistä kilpailunvastaisista vaikutuksista, jotka johtuvat kahden myynninedistämiskampanjan puuttuvasta koordinoinnista.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka koskee todellista ja varmaa vahinkoa, perustuu siihen, että komissio on aiheuttanut kantajalle huomattavan vahingon, kun se ei ole noudattanut sille kuuluvia velvoitteita (todellinen vahinko, saamatta jäänyt voitto ja aineeton vahinko).

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka koskee syy-yhteyden olemassaoloa, perustuu siihen, että koska aiheutunut vahinko on riittävän suora ja välitön seuraus oliiviöljyn myynninedistämistä kolmansissa maissa koskevien ohjelmien epäasianmukaisesta hallinnoinnista, komission menettelyn ja väitetyn vahingon, joka on korvattava SEUT 340 artiklan toisen kohdan perusteella, välillä on välitön yhteys.


title: Yhdistetyt asiat C-376/15 P ja C-377/15 P: Valitus, jonka Changshu City Standard Parts Factory ja Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd ovat tehneet 9.7.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-558/12 ja T-559/12, Changshu City Standard Parts Factory ja Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd v. Euroopan unionin neuvosto, 29.4.2015 antamasta tuomiosta

text:
               16.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 381/12

         Valitus, jonka Changshu City Standard Parts Factory ja Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd ovat tehneet 9.7.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) yhdistetyissä asioissa T-558/12 ja T-559/12, Changshu City Standard Parts Factory ja Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd v. Euroopan unionin neuvosto, 29.4.2015 antamasta tuomiosta
   (Yhdistetyt asiat C-376/15 P ja C-377/15 P)
   (2015/C 381/15)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Changshu City Standard Parts Factory ja Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd (edustajat: avvocato R. Antonini ja avocat E. Monard)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio ja European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI)

      Vaatimukset

   Valittajat vaativat, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-558/12 ja T-559/12, Changshu City Standard Parts Factory ja Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd v. Euroopan unionin neuvosto, antaman tuomion

               —

               hyväksyy valittajien unionin yleisessä tuomioistuimessa nostaman kanteen ja kumoaa lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuonnista annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 91/2009 muuttamisesta 4.10.2012 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 924/2012 (1) valittajia koskevilta osin

               —

               velvoittaa neuvoston korvaamaan unionin yleisessä tuomioistuimessa ja unionin tuomioistuimessa käydyistä menettelyistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut mukaan lukien valittajien oikeudenkäyntikulut

               —

               velvoittaa väliintulijat vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen erityisesti käsitteen ”kaikki [vertailukelpoinen] vienti” ja kyseisten säännösten välisen suhteen osalta tulkitsemalla virheellisesti polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (2) 2 artiklan 10 kohtaa ja 2 artiklan 11 kohtaa sekä tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen 1994 VI artiklan soveltamisesta tehdyn sopimuksen 2 artiklan 4 kappaletta ja 2 artiklan 4 kappaleen 2 kohtaa; valittajat katsovat, että unionin tuomioistuin asetti niille kohtuuttoman todistustaakan.
   Valittajat väittävät lisäksi, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen tulkitsemalla virheellisesti polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 2 artiklan 10 kohtaa ja tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen 1994 VI artiklan soveltamisesta tehdyn sopimuksen 2 artiklan 4 kappaletta, jätti käsittelemättä tietyt valittajien väitteet sekä teki oikeudellisen virheen arvioidessaan SEUT 296 artiklan mukaista perusteluvelvollisuutta.

      (1)  EUVL L 275, s. 1.

      (2)  EYVL L 343, s. 51.


title: Albano Moncadan 11.6.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-178/97)

text:
16.8.97             1 FI 1                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 252/35
Ensinnäkin kantaja vetoaa harkintavallan väärinkäyttöön            Kantaja väittää, että 17.2.1993 annetun komission työjär
ja menettelyvirheesen, koska peräkkäisten työsopimusten            jestyksen 23 artiklaa on rikottu, sillä kantajalla oli täysi
tai palvelujen tarjoamista koskevien sopimusten tekeminen          oikeus olettaa tulevansa määrätyksi estyneenä olleen esi
eri yhtiöiden kanssa on lainvastaista, sikäli kuin sopimus        miehensä sijaiseksi erityisesti 16. ja 20.8.1996 . Kantajan
ehtoja ei ole määritelty suhteessa yksikön tarpeisiin, vaan        mukaan päätös on tehty tietoisesti ja piittaamatta niistä
tarkoituksena on ollut ainoastaan välttää henkilöstösään          kantajan esittämistä selvityksistä, jotka koskivat hänen
töjen soveltaminen. On katsottava, että nämä sopimukset            oikeuksiensa kunnioittamista . Lisäksi tällaisella menette
on tehty sellaisen toimenhaltijan kanssa, johon sovelletaan        lyllä loukataan räikeästi sitä huolenpitovelvollisuutta, joka
henkilöstösääntöjä tai muihin toimenhaltijoihin sovelletta        komissiolla on virkamiestään kohtaan .
via sääntöjä ja määräyksiä.
                                                                   Toisen kanneperusteen mukaan henkilöstösääntöjen
Toinen kanneperuste koskee huolenpitovelvollisuuden,               25 artiklaa on rikottu, sillä komissio ei antanut kantajalle
avustamisvelvollisuuden ja luottamuksensuojan periaatteen          perusteluja riidanalaisen päätöksen asianmukaisuuden
                                                                   arvioimiseksi .
loukkaamista sekä Euroopan ihmisoikeussopimuksen
3 artiklan rikkomista , sillä perusteella, että komissio ei
ryhtynyt toimenpiteisiin kantajan pyytäessä siltä apua .           Vahingonkorvausvaatimuksen osalta kantaja väittää, että
                                                                   hänelle on aiheutunut henkistä kärsimystä, sillä hänen ura
                                                                   kehityksensä on ollut selkiintymätöntä jo lähes kahden
Lopuksi kantaja vaatii yhden ecun maksamista symboli              vuoden ajan.
sena eleenä korvauksena edellä mainittujen loukkaamisten
vuoksi kärsimästään aineettomasta vahingosta .
                                                                   Huguette Meyerin ym. 17.6.1997 Euroopan yhteisöjen
                                                                               tuomioistuinta vastaan nostama kanne
Albano Moncadan 11.6.1997 Euroopan yhteisöjen komis                                      ( Asia T-181 /97 )
                 siota vastaan nostama kanne
                                                                                ( 97/C 252/77 )
                        Asia T-l 78/97 )
                          97/C 252/76 )
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                   Huguette Meyer, kotipaikka Mamer ( Luxemburg ), Ines
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      Bruno, kotipaikka Luxemburg, Alba Muller di Lenardo,
                                                                   kotipaikka Mersch ( Luxemburg), Maria da Paz Gomes,
Albano Moncada, kotipaikka Luxemburg, on nostanut                  kotipaikka Luxemburg, ja Leonor Araujo, kotipaikka
11.6.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen             Strassen ( Luxemburg) ovat nostaneet 17.6.1997 Euroopan
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota            yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
vastaan . Kantajan edustajina ovat asianajajat Jean-Noel           kanteen Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta vastaan . Kan
Louis, Thierry Demaseure ja Ariane Tornel, Bryssel, ja             tajien edustajina ovat asianajajat Jean-Noel Louis, Ariane
prosessiosoite Luxemburgissa on Fiduciaire Myson SARL,             Tornel ja Françoise Parmentier, Bryssel, ja prosessiosoite
30 rue de Cessange .                                               Luxemburgissa on Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Ces
                                                                   sange .
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois            Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuin                                                               tuin
— kumoaa 12.8.1996 tehdyn päätöksen, jolla eräs kanta             — kumoaa päätökset, joilla nimenomaisesti hylättiin koti
     jan työtovereista määrättiin kantajan esimiehen sijai             talouslisän perusteella aiheettomasti vähennettyjen
     seksi tämän ollessa estynyt 16 . ja 20.8.1996,                     summien korvaamista koskevat vaatimukset,
                                                                   — velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajille kaikki
— velvoittaa komission maksamaan kantajalle symboli                    aiheettomasti vähennetyt summat vähennyksen tekemi
     sesti yhden ecun,                                                  sen ja korvauksen maksamisen väliseltä ajalta lasketta
                                                                        vine 8 prosentin suuruisine vuotuisine viivästyskorkoi
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                  neen ,
                                                                   — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantaja, joka on A 4 palkkaluokan virkamies, riitauttaa
yksikkönsä päällikön tekemän päätöksen, jolla eräs kanta          Kantajat, joiden puolisot työskentelevät pankkialalla
jan työtovereista määrättiin E-3-osaston päällikön sijai          Luxemburgissa, esittävät, että vastaaja vähensi kesäkuu
seksi tämän poissaolon ajaksi 16 . ja 20.8.1996 .                  hun 1996 asti yhteisön virkamiehiin sovellettavien henki


title: Asia C-83/05: Amtsgericht Freiburgin 14.1.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö sakkoasiassa, jossa Bernd Voigt valittaa Regierungspräsidium Karlsruhe-Brettenin sakkomääräyksestä

text:
               2.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/25

         Amtsgericht Freiburgin 14.1.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö sakkoasiassa, jossa Bernd Voigt valittaa Regierungspräsidium Karlsruhe-Brettenin sakkomääräyksestä
   (Asia C-83/05)
   (2005/C 82/51)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Amtsgericht Freiburg on pyytänyt 14.1.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 18.2.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua sakkoasiassa, jossa Bernd Voigt valittaa Regierungspräsidium Karlsruhe-Brettenin sakkomääräyksestä, seuraaviin kysymyksiin:

               1.

               Onko tyyppihyväksyntädirektiiviä 70/156/ETY, (1) sellaisena kuin se on muutettuna 18.6.1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/53/ETY, (2) joka on saatettu Saksan oikeusjärjestelmän osaksi 9.12.1994 annetulla Verordnung über die EG-Typgenehmigung für Fahrzeuge und Fahrzeugteile -nimisellä asetuksella, (jota on muutettu viimeksi 7.2.2004) tulkittava siten, että myös sellaisen moottoriajoneuvon kuljettaja, jonka ajoneuvo on rekisteröity EY-tyyppihyväksynnän perusteella annetun tyyppihyväksynnän seurauksena henkilöautona, on oikeutettu ottamaan ajoneuvon hyväksyttynä ajoneuvotyyppinä käyttöön tieliikenteessä ja erityisesti, sovelletaanko tämän moottoriajoneuvon kuljettajan osalta myös sellaisia nopeusrajoituksia, jotka koskevat pelkästään henkilöautoja?

               2.

               Saavatko liikennerikkomusten tutkinnan osalta toimivaltaiset viranomaiset todeta, että Kraftfahrt-Bundesamtin EY-tyyppihyväksynnän mukaan antamat tyyppihyväksynnät ja saksalaisten ajoneuvorekisteriviranomaisten näiden EY-tyyppihyväksyntien perusteella suorittamat rekisteröinnit eivät ole ratkaisevia ajoneuvotyypin luokittelun suhteen silloin, kun vahvistetaan, mitä nopeusrajoitusta sellaisen ajoneuvotyypin kuljettajan on noudatettava?

      (1)  Moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annettu neuvoston direktiivi 70/156/ETY; korvattu ja muutettu 18.6.1992 annetulla direktiivillä 92/53/ETY.

      (2)  Moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 70/156/ETY muuttamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/53/ETY (EYVL L 225, 10.8.1992, s. 1).


title: Asia C-13/08: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 14.1.2008 — Maataloutta koskeva asia, jonka osapuolet ovat: Erich Stamm, Anneliese Hauser ja Regierungspräsidium Freiburg

text:
               12.4.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 92/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 14.1.2008 — Maataloutta koskeva asia, jonka osapuolet ovat: Erich Stamm, Anneliese Hauser ja Regierungspräsidium Freiburg
   (Asia C-13/08)
   (2008/C 92/20)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesgerichtshof
   Pääasian asianosaiset
   Erich Stamm, Anneliese Hauser ja Regierungspräsidium Freiburg
   Ennakkoratkaisukysymys
   Myönnetäänkö henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta tehdyn Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Sveitsin valaliiton sopimuksen (1) liitteessä I olevan 15 artiklan 1 kohdan mukaan vastaanottavassa valtiossa itsenäiseksi ammatinharjoittajaksi ryhtymisen ja itsenäisenä ammatinharjoittajana toimimisen osalta vain liitteessä 1 olevan 12 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille itsenäisille ammatinharjoittajille yhtä edullinen kohtelu kuin sen omille kansalaisille myönnetty kohtelu, vai sovelletaanko sitä myös sopimuksen liitteessä I olevan 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin itsenäistä ammattia harjoittaviin rajatyöntekijöihin?

      (1)  EYVL L 114, s. 6.


title: Asia T-254/00 R: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 14.7.2008 — Hôtel Cipriani v. komissio

text:
               27.9.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/23

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 14.7.2008 — Hôtel Cipriani v. komissio
   (Asia T-254/00 R)
   (2008/C 247/46)

      Oikeudenkäyntikieli: italia

   Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.


title: Asia C-527/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Berlin (Saksa) on esittänyt 21.11.2014 – Ukamaka Mary Jecinta Oruche ja Nzubechukwu Emmanuel Oruche v. Saksan valtio

text:
               26.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Berlin (Saksa) on esittänyt 21.11.2014 – Ukamaka Mary Jecinta Oruche ja Nzubechukwu Emmanuel Oruche v. Saksan valtio
   (Asia C-527/14)
   (2015/C 026/22)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgericht Berlin

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Ukamaka Mary Jecinta Oruche ja Nzubechukwu Emmanuel Oruche

      Vastaaja: Saksan valtio

      Muut osapuolet: Oberbürgermeister der Stadt Potsdam ja Emeka Emmanuel Mary Oruche

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Onko oikeudesta perheenyhdistämiseen 22.9.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/86/EY (1) 7 artiklan 2 kohdan ensimmäistä alakohtaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännökselle, jonka mukaan perheenkokoajan perheenjäsenen ensimmäisen maahantulon edellytykseksi asetetaan, että perheenjäsen ennen maahantuloaan osoittaa voivansa ilmaista itseään yksinkertaisella tavalla saksan kielellä?

      (1)  EUVL L 251, s. 12


title: Asia T-510/12: Kanne 21.11.2012 — Conrad Electronic v. SMHV — Sky IP international (EuroSky)

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/65

         Kanne 21.11.2012 — Conrad Electronic v. SMHV — Sky IP international (EuroSky)
   (Asia T-510/12)
   2013/C 26/128
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Conrad Electronic (Hirschau, Saksa) (edustajat: asianajajat P. Mes, C. Graf von der Groeben, G. Rother, J. Bühling, J. Künzel, D. Jestaedt, M. Bergermann, J. Vogtmeier ja A. Kramer)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Sky IP International Ltd (Isleworth, Yhdistynyt kuningaskunta

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 20.9.2012 antaman päätöksen asiassa R 1183/2011-4

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut valitusmenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Conrad Electronic

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”EuroSky” luokkaan 9 kuuluvia tavaroita varten — rekisteröintihakemus nro 4 539 896

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sky IP International Ltd

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Luokkiin 9, 16, 18, 25, 28, 35, 36, 38, 41, 42, 43 ja 43 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten rekisteröidyt kansalliset ja yhteisön sana- ja kuviomerkit ”SKY”

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia C-191/06: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 6.3.2007 (Tribunale di Leccen (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — rikosoikeudenkäynti Aniello Galloa ja Gianluca Damontea vastaan (Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta — Sijoittautumisvapaus — Palvelujen tarjoamisen vapaus — EY 43 ja EY 49 artiklan tulkinta — Uhkapelit — Vedonlyöntivälitys urheilutapahtumissa — Konsessiosopimusta koskeva edellytys — Tietynmuotoisten pääomayhtiöiden jättäminen ulkopuolelle — Poliisin myöntämää lupaa koskeva edellytys — Rangaistusseuraamukset)

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/23

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 6.3.2007 (Tribunale di Leccen (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — rikosoikeudenkäynti Aniello Galloa ja Gianluca Damontea vastaan
   (Asia C-191/06) (1)

   (Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta - Sijoittautumisvapaus - Palvelujen tarjoamisen vapaus - EY 43 ja EY 49 artiklan tulkinta - Uhkapelit - Vedonlyöntivälitys urheilutapahtumissa - Konsessiosopimusta koskeva edellytys - Tietynmuotoisten pääomayhtiöiden jättäminen ulkopuolelle - Poliisin myöntämää lupaa koskeva edellytys - Rangaistusseuraamukset)
   (2007/C 96/41)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunale di Lecce
   Rikosoikeudenkäynnin asianosainen/asianosaiset pääasiassa
   Aniello Gallo ja Gianluca Damonte
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunale di Lecce — EY 31, 43, 49 ja 81–86 artiklan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan vedonlyöntitoiminnan harjoittamisen edellytyksenä on toimiluvan saaminen
   Määräysosa

               1)

               Kansallinen lainsäädäntö, jolla kielletään erityisesti urheilutapahtumia koskevien vedonlyöntien välittäminen, hyväksyminen, rekisteröinti ja edelleentoimittaminen ilman kyseisen jäsenvaltion myöntämää konsessiosopimusta tai sen poliisin antamaa lupaa, on EY 43 ja EY 49 artiklassa määrättyjen sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisvapauden este.

               2)

               Kansallisen tuomioistuimen on tarkistettava, pyritäänkö kansallisella lainsäädännöllä, jolla rajoitetaan uhkapelialalla toimivien toimijoiden lukumäärää, todellakin estämään se, että tämän alan toimintoja harjoitettaisiin rikollisessa tai vilpillisessä tarkoituksessa.

               3)

               EY 43 ja EY 49 artiklaa on tulkittava siten, että niiden vastainen on sellainen pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen lainsäädäntö, jolla suljetaan pois ja jolla kaiken lisäksi edelleen suljetaan pois uhkapelialalta sellaiset toimijat, joiden oikeudellinen muoto on pääomayhtiö, jonka osakkeita noteerataan säännellyillä markkinoilla.

               4)

               EY 43 ja EY 49 artiklaa on tulkittava siten, että niiden vastainen on sellainen pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään rikosoikeudellinen seuraamus pääasian syytettyjen kaltaisille henkilöille siitä syystä, että he ovat harjoittaneet järjestäytynyttä vedonlyöntivälitystoimintaa ilman kansallisen lainsäädännön edellyttämää konsessiosopimusta tai poliisin myöntämää lupaa, kun nämä henkilöt eivät ole voineet varustautua näillä konsessiosopimuksilla tai luvilla sen vuoksi, että tuo jäsenvaltio on yhteisön oikeuden vastaisesti kieltäytynyt niitä heille myöntämästä.

      (1)  EUVL C 165, 15.7.2006.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 19 päivänä helmikuuta 1998, asiassa T-3/97, Anna Maria Campogrande vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö - Ilmoitus avoimesta virasta - Avoimen viran taso - Nimitys palkkaluokkiin A 4/A 5 luokiteltuun yksikön päällikön virkaan - 19.7.1988 tehdyn komission päätöksen lainvastaisuus - Hakemuksen hylkääminen)

text:
C 113/14              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  11.4.98
komitean tekemän päätöksen, jolla hylättiin Chambellan-           2) Kukin asianosainen velvoitetaan vastaamaan omista
tin tekemät nimittämistä koskevat ehdotukset henkilöstö-               oikeudenkäyntikuluistaan.
sääntöjen mukaisiin ja hallinnollisiin elimiin ja siltä osin
kuin on tarpeen kumoamaan komission kantajan valituk-             (1) EYVL C 74, 8.3.1997.
sesta tekemän nimenomaisen hylkäämispäätöksen, yhteisö-
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Lindh
sekä tuomarit K. Lenaerts ja J. D. Cooke, kirjaaja: hallin-
tovirkamies A. Mair, on 19.2.1998 antanut tuomion,
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                      YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                19 päivänä helmikuuta 1998,
1) Lausunnon antaminen käsiteltävänä olevasta kanteesta
     raukeaa.                                                     asiassa T-196/97, Donato Continolo vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio (1)
                                                                  (Henkilöstö Ð Kylpylähoito Ð Henkilöstösääntöjen 59
2) Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja                        artikla Ð Sairausloma Ð Erityisloma)
     korvaa kantajalle puolet tämän oikeudenkäyntiku-
     luista. Kantaja vastaa puolesta omista oikeudenkäynti-                                (98/C 113/35)
     kuluistaan.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(1) EYVL C 388, 21.12.1996.                                       Asiassa T-196/97, Donato Continolo, Euroopan yhteisöjen
                                                                  komission virkamies, edustajinaan asianajajat Jean-NoeÈl
                                                                  Louis, Thierry Demaseure, Ariane Tornel ja FrancËoise Par-
                                                                  mentier, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa c/o Fidu-
                                                                  ciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange, vastaan Euroo-
                                                                  pan yhteisöjen komissio (asiamiehinään Christine Berardis-
                                                                  Kayser ja Florence Duvieusart-Clotuche), jossa kantaja
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                          vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                              kumoaa komission 24.6.1996 tekemän päätöksen, sellai-
                19 päivänä helmikuuta 1998,                       sena kuin se on vahvistettu kantajan 30.1.1997 tekemän
                                                                  valituksen hylkäävässä päätöksessä, jolla komissio totesi,
asiassa T-3/97, Anna Maria Campogrande vastaan Euroo-             ettei kantajalle myönnetä ylimääräistä lomaa kylpylähoi-
                 pan yhteisöjen komissio (1)                      toa varten, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs
(Henkilöstö Ð Ilmoitus avoimesta virasta Ð Avoimen                jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P.
viran taso Ð Nimitys palkkaluokkiin A 4/A 5 luokiteltuun          Lindh sekä tuomarit K. Lenaerts ja J. D. Cooke, kirjaaja:
yksikön päällikön virkaan Ð 19.7.1988 tehdyn komission            hallintovirkamies A. Mair, on antanut 19.2.1998 tuomion,
   päätöksen lainvastaisuus Ð Hakemuksen hylkääminen)             jonka tuomiolauselma on seuraava:
                        (98/C 113/34)                             1) Kanne hylätään.
                                                                  2) Osapuolet vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                  (1) EYVL C 7, 10.1.1998.
Asiassa T-3/97, Anna Maria Campogrande, Euroopan
yhteisöjen komission virkamies, edustajanaan asianajaja
Marc-Albert Lucas, LieÁge, prosessiosoite Luxemburgissa
asianajotoimisto Evelyne Korn, 21 avenue de Nassau, vas-
taan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään Gian-
                                                                       YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
luigi Valsesia ja Denis Waelbroeck), jossa kantaja vaatii
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan
komission päätöksen, jolla Cesare De Montis nimitettiin                            4 päivänä maaliskuuta 1998,
pääosasto I B:n (ulkosuhteet: Amerikka, Etelä- ja Kaak-           asiassa T-146/96, Maria da GracËa De Abreu vastaan
kois-Aasia sekä pohjoinen-etelä-yhteistyö) osasto B:n (lati-                  Euroopan yhteisöjen tuomioistuin (1)
nalainen Amerikka) 2. yksikön (Andien ryhmä) päälli-
                                                                  (Koeajalla olevat virkamiehet Ð Väliaikaisen toimihenki-
köksi; ja päätöksen, jolla komissio hylkäsi kantajan hake-
                                                                  lön nimittäminen virkaan Ð Virkaiän ja palkkatason säi-
muksen       tähän    virkaan,    yhteisöjen   ensimmäisen
                                                                  lyttäminen Ð Yhdenvertaisen kohtelun periaate Ð Lain-
oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoon-
                                                                                vastaisuusväite)
panossa: jaoston puheenjohtaja P. Lindh sekä tuomarit K.
Lenaerts ja J. D. Cooke, kirjaaja: hallintovirkamies A.                                    (98/C 113/36)
Mair, on 19.2.1998 antanut tuomion, jonka tuomiolau-
selma on seuraava:                                                                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                  Asiassa T-146/96, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen
1) Kanne hylätään.                                                virkamies Maria da GracËa De Abreu, kotipaikka Luxem-


title: Euroopan yhteisöjen komission 13.2.1996 Espanjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne (Asia C-40/96)

text:
30.3.96              . I FI I                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    N:o C 95/ 11
sesti tullimaksua vaikutukseltaan vastaavan maksun varsi              kuningaskuntaa vastaan . Kantajan asiamiehinä ovat oikeu
naisella sisäisellä maksulla , joka ei ole syrjivä ja joka on          dellinen neuvonantaja H. Van Lier ja oikeudellisen yksikön
Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen sanamuo                  virkamies R. Vidal, ja prosessiosoite Luxemburgissa on c/o
don ja hengen mukainen ?                                               saman yksikön virkamies C. Gomez de la Cruz , Centre
                                                                       Wagner, C 252 .
(') EYVL N:o L 399 , 30.12.1989 , s . 46
                                                                       Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                       1 ) toteaa , että Espanjan kuningaskunta on jättänyt täyttä
Arrondissementsrechtbank te Amsterdamin 1.2.1996 teke
                                                                             mättä EY:n perustamissopimuksen 5 ja 189 artiklan
                                                                             mukaiset velvoitteensa, koska se ei ole asetetussa
mällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asi                      määräajassa pannut täytäntöön eikä ilmoittanut yhtei
assa Koninklijke Vereeniging ter Bevordering van de Belan                   sön menettelyn toteuttamiseksi kaasusta ja sähköstä
gen des Boekhandels vastaan 1 . Free Record Shop BV ja                       teollisilta käyttäjiltä perittävien hintojen avoimuuden
                 2 . Free Record Shop Holding NV                           . takaamiseksi 29 päivänä kesäkuuta 1990 annetussa
                            ( Asia C-39/96 )                                 neuvoston direktiivissä 90/377/ETY ( l ) edellytettyjä tar
                              ( 96/C 95/ 19 )                                peellisia lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ;
                    (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                    2 ) velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                             lut .
Arrondissementsrechtbank te Amsterdam on pyytänyt
1 . 2 . 1 996 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroo         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
pan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 13.2.1996 ,
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Koninklijke               EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen koh
Vereeniging ter Bevordering van de Belangen des Boekhan               dan ja 5 artiklan ensimmäisen kohdan mukaan jäsenvaltioil
dels vastaan 1 . Free Record Shop BV ja 2 . Free Record Shop           la on velvollisuus ryhtyä kaikkiin tarpeellisiin toimenpitei
Holding NV ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin :                   siin niille osoitetuista direktiiveistä johtuvien velvoitteiden
                                                                       noudattamiseksi asetetussa määräajassa . Kyseinen määrä
1 ) Jos yritysten välinen sopimus tai yritysten yhteenliitty          aika päättyi 1.7.1991 , eikä Espanjan kuningaskunta ollut
        män päätös kilpailun sääntelemisestä on tehty ennen            tähän mennessä ryhtynyt toimenpiteisiin kaasusta ja
        asetuksen N:o 17 ( ! ) voimaantuloa ja jos tästä sopimuk      sähköstä teollisilta käyttäjiltä perittävien hintojen avoimuu
        sesta tai päätöksestä on ajoissa ilmoitettu komissiolle        den takaamista koskevien tarpeellisten säädösten täytän
        tämän asetuksen säännösten mukaisesti ja jos komissio          töönpanemiseksi .
        ei ole ollenkaan reagoinut ilmoitukseen, onko tämä
        sopimus tai päätös edelleenkin " väliaikaisesti pätevä ",
                                                                       (•) EYVL N:o L 185 , 17.7.1990 , s . 16
        kuten ilmoitetut yritysten väliset järjestelyt yhteisöjen
        tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan ovat ?
2 ) Jos vastaus on myönteinen, voiko tämä " väliaikainen
        pätevyys " jatkua määräämättömän ajan ? Jos ei, mitkä
        seikat aiheuttavat tämän " väliaikaisen pätevyyden "
        päättymisen ?                                                       Euroopan yhteisöjen komission 14.2.1996 Ranskan
                                                                                tasavaltaa vastaan nostama kanne
3 ) Koskeeko tämä " väliaikainen pätevyys " vain kysymyk
                                                                                ( Asia C-43 /96 )
        sessä 1 tarkoitettua sopimusta tai päätöstä sellaisena ,
        kuin se on ilmoitettu, vai koskeeko se myös myöhemmin                                      ( 96/C 95/21 )
        tehtyjä sopimuksia tai päätöksiä , joilla samaa yritysten
        välistä järjestelyä jatketaan muutetussa muodossa, siltä       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 14.2.1996
        osin kuin sopimukset tai päätökset eivät merkitse tämän        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan
        yritysten välisen järjestelyn laajentamista tai vahvista      tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellisen
        mista yhteismarkkinoiden toiminnan tai toteutumisen            yksikön virkamiehet Helene Michard ja Enrico Traversa, ja
        kannalta ?                                                     prosessiosoite Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksikön
                                                                       virkamies Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner,
(') EYVL 1962 , s . 204                                                Kirchberg.
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio vaatii , että yhteisöjen
                                                                       tuomioistuin
     Euroopan yhteisöjen komission 13.2.1996 Espanjan
              kuningaskuntaa vastaan nostama kanne                     1 ) toteaa , että pitäessään voimassa säännöksiä, joiden
                                                                             mukaan verovelvollisen toiminnassaan käyttämiin kul
                            ( Asia C-40/96 )                                 jetusvälineisiin liittyvää alv:a ei voida vähentää, Rans
                              ( 96/C 95/20 )                                 kan tasavalta on rikkonut sen jäsenvaltioiden liikevaih
                                                                             toverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhtei
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 13.2.1 996                          nen arvonlisäverojärjestelmä : yhdenmukainen määräy
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan                        tymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun


title: Asia T-586/13: Kanne 8.11.2013 — H.P. Gauff Ingenieure v. SMHV — Gauff (Gauff THE ENGINEERS WITH THE BROADER VIEW)

text:
               25.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/27

         Kanne 8.11.2013 — H.P. Gauff Ingenieure v. SMHV — Gauff (Gauff THE ENGINEERS WITH THE BROADER VIEW)
   (Asia T-586/13)
   2014/C 24/49
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: H.P. Gauff Ingenieure GmbH & Co. KG — JBG (Nürnberg, Saksa) (edustaja: asianajaja G. Schneider-Rothhaar)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Gauff GmbH & Co. Engineering KG (Nürnberg, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 5.9.2013 tekemän päätöksen (asia R 118/2013-1)

               —

               palauttamaan asian SMHV:lle ja kehottamaan sitä palauttamaan menetetyn määräajan

               —

               velvoittamaan SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien valitusmenettelyssä aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki ”Gauff THE ENGINEERS WITH THE BROADER VIEW” luokkiin 11, 19, 36, 37, 39, 40, 41 ja 42 kuuluville tavaroille ja palveluille — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 10 028 082

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Gauff GmbH & Co. Engineering KG

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: saksalainen sanamerkki ja yhteisön sanamerkki ”Gauff” sekä saksalainen kuviomerkki ja yhteisön kuviomerkki ”GAUFF” luokkiin 9, 16, 35, 36, 37, 39, 40, 41, 42 ja 44 kuuluville tavaroille ja palveluille

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hyväksyminen osittain

      Valituslautakunnan ratkaisu: menetetyn määräajan palauttamista koskevan pyynnön hylkääminen ja valituksen tutkimatta jättäminen

      Kanneperusteet: asetuksen N:o 207/2009 81 artiklan rikkominen.


title: Asia C-43/01 P: Sandro Cognignin 1.2.2001 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston asiassa T-314/00, Sandro Cognigni vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 30.11.2000 antamasta tuomiosta

text:
24.3.2001                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                  C 95/5
Kilpailuneuvoston 14.12.2000 tekemällään päätöksellä                   Onko jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämi-
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Arkkitehtuuri-                  sestä      annetun       neuvoston        ensimmäisen         direktiivin
toimisto Riitta Korhonen Oy, Arkkitehtitoimisto Pentti                 (89/104/ETY) (1) 12 artiklan 1 kohdassa käytettyä ilmaisua
Toivonen Oy ja Rakennuttajatoimisto Vilho Tervomaa                     ”ottaa tosiasialliseen käyttöön” tulkittava edellä kohdassa 3.4
               vastaan Varkauden Taitotalo Oy                          tarkoitetulla tavalla (2), ja jos vastaus tähän on kieltävä, minkä
                                                                       (muiden) kriteerien perusteilla on määritettävä, mitä ”tosiasial-
                                                                       lisella käytöllä” tarkoitetaan?
                            (Asia C-18/01)
                                                                       Voiko edellä mainitusta ”tosiasiallisesta käytöstä” olla kyse
                           (2001/C 95/07)                              myös silloin, kun tavaramerkkiä ei käytetä siihen, että myytäi-
                                                                       siin sillä varustettuja uusia tavaroita, vaan sitä käytetään edellä
Kilpailuneuvosto 14.12.2000 tekemällään päätöksellä, joka on           kohdan 3.1 alakohdassa v) ja vi) tarkoitetuissa (3) muissa
saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon                 toiminnoissa?
16.1.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Ark-
kitehtuuritoimisto Riitta Korhonen Oy, Arkkitehtitoimisto
Pentti Toivonen Oy ja Rakennuttajatoimisto Vilho Tervomaa              (1) EYVL L 40, 11.2.1989, s. 1.
vastaan Varkauden Taitotalo Oy ennakkoratkaisua seuraavaan             (2) ”Kysymykseen siitä voidaanko tiettyä käyttöä pitää ”tosiasiallisena
kysymykseen:                                                               käyttönä”, voidaan vastata vain, jos i) otetaan huomioon kaikki
                                                                           tapaukselle ominaiset tosiseikat ja olosuhteet, joista ii) ratkaiseva
Onko osakeyhtiötä, jonka kaupunki omistaa ja jossa kaupunki                merkitys on sillä, syntyykö tapaukselle ominaisten tosiseikkojen
                                                                           ja olosuhteiden muodostamasta kokonaisuudesta, kun kyseisiä
käyttää määräysvaltaa, pidettävä julkisia palveluhankintoja
                                                                           tosiseikkoja ja olosuhteita tarkastellaan keskinäisissä yhteyksissään
koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta                 ja yhteydessä siihen, mitä kyseisellä elinkeinoelämän toimialalla
annetun direktiivin (92/50/ETY) (1), 1 artiklan b kohdassa                 on käytäntönä ja kaupallisesti järkevää, se vaikutelma, että käytöllä
tarkoitettuna hankintaviranomaisena, kun yhtiö hankkii suun-               pyritään löytämään tavaramerkillä varustetuille tavaroille ja palve-
nittelu- ja rakennuttamispalveluja yrityksille vuokrattavia toi-           luille markkinoita tai säilyttämään niiden markkinaosuuksia eikä
mitiloja käsittävään rakennuskohteeseen?                                   ainoastaan pitämään voimassa tavaramerkkiä, ja iii), näiden tosi-
                                                                           seikkojen ja olosuhteiden osalta on pääsääntöisesti kiinnitettävä
                                                                           huomiota käytön laatuun, laajuuteen, toistuvuuteen, säännönmu-
Lisäkysymyksenä kilpailuneuvosto tiedustelee, vaikuttaako                  kaisuuteen samoin kuin kestoon, kyseessä olevien tavaroiden tai
asian arvosteluun se, että kaupungin rakennushankkeella pyri-              palvelujen lajiin sekä kyseisen yrityksen lajiin ja suuruuteen.”
tään luomaan edellytyksiä kaupungissa harjoitettavalle elinkei-        (3) Osien ja sellaisten sammutusaineiden, jotka eivät olleet merkki-
notoiminnalle.                                                             tuotteita, myyminen tavaramerkillä MINIMAX varustettuihin tu-
                                                                           lensammutuslaitteisiin yrityksille, jotka huolsivat tällaisia laitteita.
                                                                           Tavaramerkillä MINIMAX varustettujen tulensammutuslaitteiden
Toisena lisäkysymyksenä kilpailuneuvosto tiedustelee, vaikut-
                                                                           huoltaminen, tarkastaminen, testaaminen, korjaaminen ja ylläpitä-
taako asian arvosteluun se, että rakennettavat toimitilat vuokra-          minen sekä sellaisten tarrojen käyttäminen, joissa oli sanat
taan vain yhdelle yritykselle.                                             ”Gebruiksklaar Minimax”.
(1) annettu 18 päivänä kesäkuuta 1992 (EYVL, Erityispainos 1994,
    06/Nide 03, s. 139).
                                                                       Sandro Cognignin 1.2.2001 tekemä valitus Euroopan
                                                                       yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen en-
                                                                       simmäisen jaoston asiassa T-314/00, Sandro Cognigni
                                                                       vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 30.11.2000 anta-
Hoge Raad der Nederlandenin 26.1.2001 tekemällään                                                masta tuomiosta
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
       Ansul B.V. vastaan Ajax Brandbeveiliging B.V.                                              (Asia C-43/01 P)
                            (Asia C-40/01)                                                         (2001/C 95/09)
                            (2001/C 95/08)                             Sandro Cognigni on valittanut 1.2.2001 Euroopan yhteisöjen
                                                                       tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
Hoge Raad der Nederlanden on pyytänyt 26.1.2001 tekemäl-               teen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston asiassa T-314/00,
lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen          Sandro Cognini v. Euroopan yhteisöjen komissio, 30.11.2000
31.1.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-               antamasta tuomiosta. Valittajan edustajana on asianajaja Wal-
ratkaisua asiassa Ansul B.V. vastaan Ajax Brandbeveiliging B.V.        ter Massucci (Fermo) ja prosessiosoite 5 via Giovanni XXIII,
seuraaviin kysymyksiin:                                                Pedaso.
 ---pagebreak--- C 95/6                   FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         24.3.2001
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                      vista turvallisuutta ja terveyttä koskevista vähimmäisvaa-
                                                                                timuksista annetun direktiivin 89/655/ETY (1) muuttami-
–    kumoaa kanteen kohteena olevan määräyksen ja palaut-                       sesta 5 päivänä joulukuuta annetun neuvoston direktiivin
     taa asian pääasiassa toimivaltaisen tuomioistuimen käsi-                   95/63/EY (2) noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia
     teltäväksi.                                                                ja hallinnollisia määräyksiä ja/tai koska se ei ole ilmoitta-
                                                                                nut näistä toimenpiteistä komissiolle ja
–    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                         –      velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
1)    Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa nostetun
      kanteen oikeudellinen luonnehdinta                                 EY 249 artikla, jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutetta-
                                                                         vaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, merkitsee impli-
      Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa nostetun                 siittisesti jäsenvaltiolle velvollisuutta noudattaa direktiivissä
      kanteen osalta todettakoon, että sen oikeudellinen mää-            asetettua määräaikaa. Tämä määräaika päättyi 5.12.1998, eikä
      rittely ei sellaisenaan voi merkitä sitä, että nyt esillä          Irlanti ole toteuttanut komission vaatimuksissa tarkoitetun
      olevan kanteen ei voitaisi katsoa täyttävän tutkittavaksi          direktiivin noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä.
      ottamisen edellytyksiä, minkä vuoksi voidaan perustel-
      lusti väittää, että kanteen kohteena olevan määräyksen
      perustelut pitäisi hylätä.                                         (1) EYVL L 393, 30.12.1989, s. 13.
                                                                         (2) EYVL L 335, 30.12.1995, s. 28.
2)    Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimivalta
      On selvää, että kun kyse on yhteisön toimielimen
      ja jonkin tämän perustaman neuvoa-antavan elimen
      välisestä ristiriidasta, ensimmäisen oikeusasteen tuo-
      mioistuin on toimivaltainen ratkaisemaan asian.
                                                                         Tribunale di Sienan 26.1.2001 tekemällään päätöksellä
      Lisäksi henkilöstösääntöjen 91 artiklan mukaan yhteisö-            esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Milena Castellani
      jen tuomioistuin on toimivaltainen ratkaisemaan yhtei-             vastaan Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)
      sön ja jonkin henkilöstösäännöissä mainitun henkilön
      välisen riidan. Tältä osin ensimmäisen oikeusasteen                                           (Asia C-50/01)
      tuomioistuimen, todetessaan, että yhteisöjen tuomiois-
      tuin on toimivaltainen, olisi pitänyt viran puolesta siirtää
      asia toimivaltaisen tuomioistuimen käsiteltäväksi.                                            (2001/C 95/11)
                                                                         Tibunale di Siena on pyytänyt 26.1.2001 tekemällään päätök-
                                                                         sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 5.2.2001,
                                                                         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-
                                                                         sa Milena Castellani vastaan Istituto nazionale della previdenza
                                                                         sociale (INPS) seuraaviin kysymyksiin:
Euroopan yhteisöjen komission 5.2.2001 Irlantia vastaan
                           nostama kanne
                                                                         Onko palkkaturvakassan maksaman avustuksen laskennallisen
                                                                         määrän ja työnantajan viiteajanjaksona suorittamien palkkojen
                            (Asia C-48/01)                               päällekkäisyyden kieltävä säännös (decreto legislativon
                                                                         nro 80/1992 2 §:n 4 momentti) yhteensopiva – myös yhteisö-
                           (2001/C 95/10)                                jen tuomioistuimen edellä mainittua decreto legislativoa koske-
                                                                         van oikeuskäytännön valossa – direktiivin 80/987/ETY (1)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 5.2.2001 Euroo-                 kanssa ja erityisesti
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.
Kantajan edustaja on oikeudellisen yksikön oikeudellinen                 1)     voidaanko kyseisen päällekkäisyyden kieltävän säännök-
virkamies Nicola Yerrell ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o                    sen katsoa olevan yhteensopiva direktiivin päämäärän
oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz,                       kanssa, joka on (3 artiklan 1 kohta) sen varmistaminen,
Centre Wagner, Kirchberg, Luxemburg.                                            että maksamatta olevat palkkasaatavat tietyn ajanjakson
                                                                                kuluessa ja tietynpituiselta ajalta (4 artiklan 1 ja 2 kohta)
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                    maksetaan, vai
–    toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut EY:n perustamissopi-        2)     vastaako päällekkäisyyden kieltävä säännös sosiaaliturvaa
     muksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut                    koskevaa edellytystä, joka ei ole yhteensopiva direktiivissä
     työntekijöiden työssään käyttämille työvälineille asetetta-                80/987/ETY säädetyn sosiaalisen edellytyksen kanssa;