title: Asia T-348/02: Quick Restaurants S.A:n 26.11.2002 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan nostama kanne

text:
C 31/18                 FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                         8.2.2003
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                   esittämättä huomautuksia kolmannen erän maksusta,
                                                                             komissio ei ole ottanut huomioon rakenneuudistussuun-
                                                                             nitelman epäonnistumista eikä eräiden edellytysten nou-
–     kumoaa kanteen kohteena olevan päätöksen                               dattamatta jättämistä;
      a)    siltä osin kuin komissio on huomioinut Alitalia-           –     Rakenneuudistussuunnitelman päättyessä myönnetyt
            yhtiölle 15.7.1997 tehdyllä päätöksellä 97/789/EY,               tuet, jotka on käytetty Alitalian toiminnasta aiheutunei-
            joka on vahvistettu 18.7.2001 tehdyllä päätöksellä               den tappioiden kattamiseksi, muodostavat uusia tukia,
            2001/723/EY, myönnetyn tuen toisen erän maksun                   jotka poikkeavat hyväksytyistä tuista. Ne muodostavat
            ja on päättänyt olla esittämättä huomautuksia kol-               joka tapauksessa tuen väärinkäytön, koska niitä on käytet-
            mannen erän maksusta;                                            ty rakenneuudistussuunnitelman päättymisen jälkeen ai-
                                                                             heutuneen tappion kattamiseen, eli eri tarkoitukseen kuin
                                                                             mihin komissio oli antanut luvan;
      b)    samoin kuin siltä osin kuin se on päättänyt, että
            Alitalian pääomapohjan vahvistamista koskeva toi-
            mi, määrältään 1 432 miljoonaa euroa, jonka Italian        –     Kantaja toteaa siitä, että vastaaja on päättänyt, että
            viranomaiset antoivat tiedoksi 29–30.4.2002, ei ole              Alitalian uusi 1 432 miljoonan euron suuruinen pääoman
            valtion tuki;                                                    korottaminen, jonka Italian viranomaiset antoivat tiedok-
                                                                             si 29–30.4.2002, ei ole valtion tuki, että komissio on
                                                                             erityisesti yksityisen sijoittajan periaatteen osalta ja sen
–     toissijaisesti kumoaa toisen edellä mainituista päätöksen              osalta, että yrityksen kannattavuusmahdollisuuksia ei
      kohdista;                                                              ole tutkittu, toiminut virheellisesti jättäessään ottamatta
                                                                             huomioon seuraavat seikat: Alitalian yksityiset osakkee-
                                                                             nomistajat eivät ole osallistuneet uuteen pääoman koro-
–     velvoittaa joka tapauksessa vastaajan korvaamaan oikeu-                tukseen heille kuuluvasta etuoikeudesta huolimatta; yksi-
      denkäyntikulut.                                                        tyiset pankit ovat osallistuneet pääoman korotukseen
                                                                             vasta sen jälkeen, kun valtio oli virallisesti osallistunut
                                                                             siihen; uusien osakkeiden hinnat olivat kaksi kolmasosaa
                                                                             alhaisempia kuin se pääoman korotus, johon vain valtio
                                                                             osallistui rakenneuudistusta varten myönnetyn tuen toi-
                                                                             sen ja kolmannen erän ansiosta.
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
Komissio on huomioinut kanteen kohteena olevalla päätöksel-
lä Italian tasavallan Alitalia Linee Aeree Italiane S.p.A:n raken-
neuudistusta varten myöntämän tuen toisen erän maksun ja
on päättänyt olla esittämättä huomautuksia kolmannen erän
maksusta. Kyseinen tuki hyväksyttiin 15.7.1997 tehdyllä pää-
töksellä 97/789/EY, joka vahvistettiin 18.7.2001 tehdyllä
päätöksellä 2001/723/EY. Komissio päätti kanteen kohteena
                                                                       Quick Restaurants S.A:n 26.11.2002 sisämarkkinoiden
olevassa päätöksessä lisäksi, että Alitalian 1 432 miljoonan
                                                                       harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)
euron suuruinen uusi pääoman korottaminen ei ole valtion
                                                                                vastaan nostama kanne
tuki.
                                                                                (Asia T-348/02)
Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi seuraaviin perusteisiin:
                                                                                (2003/C 31/27)
–     Perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan rikkominen,
      sillä perusteella, että Alitalian jätettyä noudattamatta
      ainakin kolmea tuen myöntämiselle asetettua edellytystä                              (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
      komission olisi pitänyt, voidakseen arvioida, soveltuuko
      tuen toisen ja kolmannen erän maksu yhteismarkkinoille,
      antaa kilpaileville yrityksille mahdollisuus esittää huo-
      mautuksensa;
                                                                       Quick Restaurants, jonka kotipaikka on Brysselissä, on nosta-
–     Vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakentei-       nut 26.11.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
      den uudistamiseksi tarkoitettua valtion tukea koskevien          teen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmoni-
      yhteisön suuntaviivojen rikkominen ja virheellinen sovel-        sointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan. Kantajan
      taminen sekä perustelujen puuttuminen sillä perusteella,         edustajana on asianajaja Louis Van Bunnen, prosessiosoite
      että päättäessään huomioida toisen erän maksun ja olla           Luxemburgissa.
 ---pagebreak--- 8.2.2003                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 31/19
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin             Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–    kumoaa SMHV:n toisen valituslautakunnan 17.9.2002
     tekemän päätöksen päätösosan ensimmäisen kohdan                   –     kumoaa komission 21.9.2002 tekemän päätöksen, jonka
                                                                             asianumero on A-2661/D-1565 (2002)
–    vahvistaa päätöksen muilta osin
                                                                       –     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Yhteisön     tavaramerkin       Quick Restaurants S.A.
hakija:
Haettutavaramerkki:             Kuviomerkki ”QUICK” - hakemus
                                N:o 350 793, joka koskee luok-         Kanteen kohteena on komission kirje, jolla komissio hylkäsi
                                kiin 29, 30, 31 ja 32 kuuluvia         kantajan 5.7.2002 tekemän kantelun lentobensiinin vapautta-
                                tavaroita ja palveluita (liha, kala,   misesta verosta Saksan Mineralölsteuergesetzin (kivennäisöl-
                                kahvi, elintarvikkeet, valmisate-      jyasetus) (jäljempänä MinöStG) 4 §:n 1 momentin 3 kohdan
                                riat, valmisjuomat).                   a alakohdan nojalla ja kieltäytyi aloittamasta valtiontukioikeu-
                                                                       dellista tutkintaa koskien lentobensiinin vapauttamista verosta
Tutkijan ratkaisu:              Tavaramerkin rekisteröimistä kos-      MinöStG:n 4 §:n 1 momentin 3 kohdan a alakohdan perusteel-
                                keva hakemus on hylätty.               la. Kantaja väittää, että komissio tulee päätöksessään lainvastai-
                                                                       sesti siihen lopputulokseen, ettei lentoyhtiöiden yksipuolinen
Valituslautakunnan rat-         Luokkiin 29, 30 ja 31 (ts. valmis-     vapauttaminen kivennäisöljyverosta ole valtiontukea sen vuok-
kaisu:                          ateriat) kuuluvien tavaroiden osal-    si, että kivennäisöljyverosta vapauttamisesta säädetään
                                ta riidanalainen päätös on vahvis-     19.10.1992 annetussa direktiivissä 92/81/EY ( 1).
                                tettu. Muiden tavaroiden osalta
                                päätös on kumottu.
Kanneperusteet:                 Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan         Kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä loukataan olen-
                                1 kohdan c alakohdan virheelli-        naisia muotomääräyksiä. Päätös on mitätön, koska komissio
                                nen soveltaminen. Kantajan mu-         ei ole arvioinut kantajan tekemän kantelun kautta tietoonsa
                                kaan tavaramerkki on omiaan yk-        saanutta tosiseikastoa huolellisesti ja kattavasti. Lisäksi komis-
                                silöimään kyseiset tavarat.            sio on rikkonut EY 253 artiklassa määrättyä perusteluvelvolli-
                                                                       suutta. Se ei ole selvittänyt yksityiskohtaisesti, miksi kantajan
                                                                       kantelussa esittämät tosiasiaväitteet ja oikeudelliset väitteet
                                                                       eivät riitä osoittamaan, että kyse on valtiontuesta. Komission
                                                                       olisi erityisesti pitänyt perustella se, minkä vuoksi yksinomaan
                                                                       EY 93 artiklan perusteella annettu direktiivi merkitse sitä, ettei
                                                                       asiaan voida soveltaa EY 87 ja EY 88 artiklaa. Tämän lisäksi
                                                                       riidanalainen päätös on kantajan mukaan ristiriitainen, ja on
Deutsche Bahn AG:n 28.11.2002 Euroopan yhteisöjen                      melko epävarmaa, onko se tehty lainmukaisesti.
              komissiota vastaan nostama kanne
                          (Asia T-351/02)
                                                                       Kantaja väittää myös, että MinöStG:n 4 §:n 1 momentin
                                                                       3 kohdan a alakohta täyttää EY 87 artiklan 1 kohdan
                           (2003/C 31/28)                              tunnusmerkistön. Vapauttaminen periaatteellisesta kivennäis-
                                                                       öljyä koskevasta valmisteverovelvollisuudesta on rahanarvoi-
                                                                       nen etu ilman lentoyhtiöiden tekemää asianmukaista vastasuo-
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                      ritusta ja se merkitsee näin ollen EY 87 artiklan 1 kohdassa
                                                                       tarkoitettua taloudellista suosimista. Suurnopeusjunaliikenteen
                                                                       harjoittajana kantajan ja lentoyhtiöiden välillä vallitsee kiistatta
                                                                       kilpailutilanne matkustajaliikenteen osalta suurkaupunkien ja
Deutsche Bahn AG, kotipaikka Berliini (Saksa), on nostanut             kaupunkialueiden välillä Saksassa ja lähialueilla ulkomailla, ja
28.11.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                lentoyhtiöt saavat näin ollen toisin kuin kantaja verovapautuk-
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                sen perusteella huomattavan kustannusedun, mikä johtaa
vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja M. Schütte, proses-         kilpailun vääristymiseen ja vaikuttaa jäsenvaltioiden välisen
siosoite Luxemburgissa.                                                kauppaan.


title: Asia T-381/08: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 4.9.2012 — DAI v. komissio (Maatalous — Sokeri — Euroopan yhteisön sokerialan väliaikainen rakenneuudistusjärjestelmä — Asetukset (EY) N:o 320/2006 ja (EY) N:o 928/2006 — Päätös 2008/445/EY — Takautuvasti myönnettävä rakenneuudistustuki)

text:
               20.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 319/9

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 4.9.2012 — DAI v. komissio
   (Asia T-381/08) (1)

   (Maatalous - Sokeri - Euroopan yhteisön sokerialan väliaikainen rakenneuudistusjärjestelmä - Asetukset (EY) N:o 320/2006 ja (EY) N:o 928/2006 - Päätös 2008/445/EY - Takautuvasti myönnettävä rakenneuudistustuki)
   2012/C 319/16
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: DAI — Sociedade de Desenvolvimento Agro-Industrial, SA (Coruche, Portugali) (edustajat: aluksi asianajajat J. da Cruz Vilaça, L. Romão ja A. Mestre, sitten asianajaja R. Oliveira)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Afonso ja P. Rossi)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Rakenneuudistustoimia markkinointivuosina 2006/2007 ja 2007/2008 toteuttaneille viljelijöille ja yrityksille takautuvasti myönnettävän yhteisön sokerialan väliaikaisen rakenneuudistusjärjestelmän mukaisesti maksettavan rakenneuudistustuen jäsenvaltiokohtaisista määristä 11.6.2008 tehdystä komission päätöksestä 2008/445/EY (EUVL L 156, s. 20) nostettu kanne.

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               DAI — Sociedade de Desenvolvimento Agro-Industrial, SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 313, 6.12.2008.


title: Asia T-240/07: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.6.2011 — Heineken Nederland ja Heineken v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt — Alankomaiden olutmarkkinat — Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan — Näyttö kilpailusääntöjen rikkomisesta — Oikeus tutustua asiakirjoihin — Sakko — Yhdenvertaisen kohtelun periaate — Kohtuullinen aika)

text:
               30.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 226/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.6.2011 — Heineken Nederland ja Heineken v. komissio
   (Asia T-240/07) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Alankomaiden olutmarkkinat - Päätös, jolla EY 81 artiklan rikkominen todetaan - Näyttö kilpailusääntöjen rikkomisesta - Oikeus tutustua asiakirjoihin - Sakko - Yhdenvertaisen kohtelun periaate - Kohtuullinen aika)
   2011/C 226/46
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Heineken Nederland BV (Zoeterwoude, Alankomaat) ja Heineken NV (Amsterdam, Alankomaat) (edustajat: asianajajat T. Ottervanger ja M. de Jong)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi A. Bouquet, S. Noë ja A. Nijenhuis, sittemmin A. Bouquet ja S. Noë, avustajanaan asianajaja M. Slotboom)

      Oikeudenkäynnin kohde

   [EY] 81 artiklan soveltamista koskevasta menettelystä (asia COMP/B-2/37.766 — Alankomaiden olutmarkkinat) 18.4.2007 tehdyn komission päätöksen K(2007) 1697 osittainen kumoaminen ja toissijaisesti kantajille määrätyn sakon alentaminen

      Tuomiolauselma

               1)

               [EY] 81 artiklan soveltamista koskevasta menettelystä (asia COMP/B-2/37.766 — Alankomaiden olutmarkkinat) 18.4.2007 tehdyn komission päätöksen K(2007) 1697 1 artikla kumotaan siltä osin kuin komissio toteaa siinä, että Heineken NV ja Heineken Nederland BV ovat osallistuneet sellaiseen rikkomiseen, johon on liittynyt sellaisten kaupallisten ehtojen — muiden kuin hintojen — satunnaista yhteensovittamista, joita yksittäisille asiakkaille on tarjottu hotelli- ja ravintola-alalla Alankomaissa.

               2)

               Sen sakon määräksi, joka päätöksen K(2007) 1697 3 artiklan a kohdassa määrätään yhteisvastuullisesti Heinekenille ja Heineken Nederlandille, vahvistetaan 197 985 937,5 euroa.

               3)

               Kanne hylätään muilta osin.

               4)

               Heineken ja Heineken Nederland vastaavat kahdesta kolmasosasta omista oikeudenkäyntikuluistaan ja ne velvoitetaan korvaamaan kaksi kolmasosaa Euroopan komission oikeudenkäyntikuluista.

               5)

               Komissio vastaa yhdestä kolmasosasta omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan yksi kolmasosa Heinekenin ja Heineken Nederlandin oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 211, 8.9.2007.


title: Asia C-497/11 P: Unionin tuomioistuimen määräys 10.10.2012 — Valittajana Helleenien tasavalta ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — EAKR — Taloudellisen tuen vähentäminen — Tavoitteen nro 1 (1994–1999) piiriin kuuluva toimenpideohjelma ”Tavoitettavuus ja valtatiet” Kreikassa — Avustavien tehtävien delegointi komission toimesta kolmansille — Salassapitovelvollisuus — Taloudellista tukea koskevan korjauksen suuruus — Komission harkintavalta — Tuomioistuinvalvonta)

text:
               6.4.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 101/3

         Unionin tuomioistuimen määräys 10.10.2012 — Valittajana Helleenien tasavalta ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-497/11 P) (1)

   (Muutoksenhaku - EAKR - Taloudellisen tuen vähentäminen - Tavoitteen nro 1 (1994–1999) piiriin kuuluva toimenpideohjelma ”Tavoitettavuus ja valtatiet” Kreikassa - Avustavien tehtävien delegointi komission toimesta kolmansille - Salassapitovelvollisuus - Taloudellista tukea koskevan korjauksen suuruus - Komission harkintavalta - Tuomioistuinvalvonta)
   2013/C 101/04
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Valittaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: P. Mylonopoulos ja K. Boskovits, avustajanaan dikigoros G. Michailopoulos)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Steiblytė ja D. Triantafyllou)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-81/09, Kreikka vastaan komissio, 13.7.2011 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi osittain kanteen, jossa vaadittiin kumoamaan Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR) alunperin tavoitteen 1 (1994–1999) piiriin kuuluvalle toimenpideohjelmalle ”Tavoitettavuus ja valtatiet” Kreikassa myönnetyn taloudellisen tuen vähentämisestä 15.12.2008 tehty komission päätös K(2008) 8573

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 340, 19.11.2011.


20150731043617002015/C 270/453082015TC27020150817FI01FIINFO_JUDICIAL20150603363721Asia T-308/15: Kanne 3.6.2015 – Reisenthel v. SMHV (keep it easy)
 ---documentbreak--- C2702015FI3610120150603FI0045361372Kanne 3.6.2015 – Reisenthel v. SMHV (keep it easy)
   (Asia T-308/15)2015/C 270/45Oikeudenkäyntikieli: saksa
      Asianosaiset

      Kantaja: Peter Reisenthel (Gilching, Saksa) (edustaja: asianajaja E. Aliki Busse)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön sanamerkki ”keep it easy” – Rekisteröintihakemus nro 12 877 924

      Riidanalainen päätös: SMHV:n viidennen valituslautakunnan 26.3.2015 asiassa R 2659/2014-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

            —

            kumoaa riidanalaisen päätöksen

            —

            velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperuste

            —

            Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Asia T-505/12: Kanne 19.11.2012 — Compagnie des montres Longines, Francillon v. SMHV

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/63

         Kanne 19.11.2012 — Compagnie des montres Longines, Francillon v. SMHV
   (Asia T-505/12)
   2013/C 26/125
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Compagnie des montres Longines, Francillon SA (Saint-Imier, Sveitsi) (edustaja: asianajaja P. González-Bueno Catalán de Ocón)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Xiuxiu Cheng (Budapest, Unkari)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston(tavaramerkit ja mallit) viidennen valituslautakunnan asiassa R 193/2012-5 14.9.2012 antaman päätöksen ja

               —

               velvoittamaan vastaajan ja vastapuolen valituslautakunnassa korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: mustavalkoinen kuviomerkki ”B” luokkiin 9 ja 25 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 8483562

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: luokkiin 7, 9 ja 14 kuuluvia tavaroita varten kansainväliseksi tavaramerkiksi nro 401319 rekisteröity levitetyistä siivistä ja niiden keskellä olevasta geometrisesta kuviosta koostuvaa laitetta esittävä kuviomerkki

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hylättiin kaikilta osin.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin.

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 8 artiklan 5 kohdan rikkominen.


title: Asia C-183/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 23.4.2015 – TSI GmbH v. Hauptzollamt Aachen

text:
               3.8.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 254/3

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 23.4.2015 – TSI GmbH v. Hauptzollamt Aachen
   (Asia C-183/15)
   (2015/C 254/04)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Düsseldorf

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: TSI GmbH

      Vastaaja: Hauptzollamt Aachen

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (1) liitteessä I olevaa yhdistettyä nimikkeistöä, sellaisena kuin se on muutettuna 19.9.2008 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1031/2008 (2), tulkittava siten, että tässä päätöksessä tarkemmin kuvatun kaltaiset aerodynaamiset ultravioletti-hiukkasmittauslaitteet ja kädessä pidettävät hiukkaslaskijat on luokiteltava alanimikkeeseen 9027 10 10?

      (1)  EYVL L 256, s. 1.

      (2)  Tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta 19.9.2008 annettu komission asetus (EY) N:o 1031/2008 (EUVL L 291, s. 1).


title: Asia T-214/01: Bank für Arbeit und Wirtschaft Aktiengesellschaftin 19.9.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 331/26                 FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       24.11.2001
Österreichische Postsparkassen 19.9.2001 Euroopan yh-                      Kantajan mukaan päätös loukkaa sen oikeuksia ja on lainvastai-
         teisöjen komissiota vastaan nostama kanne                          nen jo siksi, että FPÖ ei ole asetuksen N:o 17 3 artiklan
                                                                            2 kohdassa ja asetuksen N:o 2842/98 6 ja 7 artiklassa
                                                                            tarkoitettu kantelija. FPÖ:llä ei ole oikeutettua intressiä menet-
                          (Asia T-213/01)                                   telyn käynnistämiseen, vaan pelkkä poliittinen intressi. Puolue
                                                                            ei sitäpaitsi ole esittänyt kanteluaan ennen viranomaisten
                                                                            päättämää menettelyn vireillepanoa ja on siten käyttänyt tai
                          (2001/C 331/42)                                   ainakin saanut toteutetuksi kanteluoikeutensa. Ennen muuta
                                                                            vastaaja rikkoo moiteperusteiden edelleen toimittamisella ase-
                                                                            tuksen N:o 17 20 artiklaa ja EY 287 artiklaa sekä loukkaa
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                           luottamuksensuojan periaatetta.
                                                                            (1) Kuulemisesta tietyissä EY:n perustamissopimuksen [81] ja [82] ar-
                                                                                tiklan mukaisissa menettelyissä 22 päivänä joulukuuta 1998
Österreichische Postsparkasse, Wien, on nostanut 19.9.2001                     annettu komission asetus (EY) N:o 2842/98.
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
jan edustajina ovat asianajajat M. Klusmann, F. Wiemer ja
A. Reidlinger.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                            Bank für Arbeit und Wirtschaft Aktiengesellschaftin
–     kumoaa vastaajan 9.8.2001 asiassa COMP/36.571, Itäval-                19.9.2001 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nosta-
      lan pankit, tekemän päätöksen, ja                                                                   ma kanne
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäyn-                                          (Asia T-214/01)
      tikulut.
                                                                                (2001/C 331/43)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Toukokuussa 1997 komissio ryhtyi kantajaa ja seitsemää                      Bank für Arbeit und Wirtschaft Aktiengesellschaft, Wien,
muuta itävaltalaista pankkia vastaan EY 81 artiklan mukaiseen               on nostanut 19.9.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
menettelyyn neuvoston asetuksen N:o 17/62 3 artiklan                        oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
1 kohdan mukaisesti saatuaan tietoja, joiden mukaan eri                     komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja H. J. Nie-
itävaltalaisilla luottolaitoksilla saattoi olla kartelli.                   meyer, prosessiosoite Luxemburgissa.
                                                                            Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Kesäkuussa 1997 Itävallan vapauspuolue (FPÖ) pyysi komis-
siota aloittamaan EY 81 artiklan mukaisen menettelyn kahdek-
saa itävaltalaista pankkia kohtaan epäillyn kilpailua rajoittavan           –      kumoaa vastaajan 25.7.2001 asiassa COMP/36.571, Itä-
sopimuksen johdosta.                                                               vallan pankit, tekemän päätöksen, ja
                                                                            –      velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäyn-
                                                                                tikulut.
Syyskuussa 1999 vastaaja ilmoitti EY 81 artiklan rikkomista
koskevat moiteperusteet kantajalle. Vastaaja ilmoitti myöhem-
min kantajalle haluavansa toimittaa menettelyssä todetut moi-
teperusteet kattavasti FPÖ:lle asetuksen N:o 2842/98 (1) 7 artik-
lan mukaisesti. Kantaja vastusti tätä toimittamista ja katsoi,              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
ettei moiteperusteita saa esittää FPÖ:lle.
                                                                            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
                                                                            asiassa T-213/01 (Österreichische Postsparkasse AG v. komis-
Marraskuussa 2000 vastaaja antoi kantajalle täydentävän il-                 sio, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) esitettyjä.
moituksen moiteperusteista ja ilmoitti kumottavaksi vaaditulla
päätöksellä tälle lopullisesti aikeistaan välittää moiteperusteet
edelleen FPÖ:lle. Kanne kohdistuu kyseistä päätöstä vastaan.


title: Asia C-264/02: Tribunal d'instance de Viennen 5.7.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa SA Cofinoga Merignac vastaan Sylvain Sachithanathan

text:
28.9.2002                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          C 233/15
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin arvostelee sitä, että               –      Jos vastaus on kieltävä, onko kyseisiä direktiivejä tulkitta-
yhteisön lainkäyttöjärjestelmässä yksityisille taatut oikeussuo-                 va siten, että kansallisten tuomioistuinten on niiden
jakeinot eivät ole tehokkaita, mikä ei siis komission mukaan                     mukaisesti suosittava sellaista kansallisen oikeuden tul-
ole oikeudellisesti perusteltu näkemys.                                          kintaa, jonka mukaan kansalliset tuomioistuimet voivat
                                                                                sivuuttaa kansallisen oikeuden säännöksen, jonka mu-
                                                                                kaan yleisestä sääntelystä poikkeavan määräajan päätyttyä
(1) Toimenpiteistä kummeliturskakannan elvyttämiseksi ICES-suura-                kuluttaja ei saa esittää eikä tuomioistuin saa viran puolesta
    lueilla III, IV, V, VI ja VII sekä ICES-alueilla VIII a, b, d ja e           ottaa huomioon pätemättömyysperustetta, jonka mukaan
    sekä niihin liittyvistä edellytyksistä kalastusalusten toiminnan             kulutusluottosopimus on tehty tai sitä on jatkettu sääntö-
    valvomiseksi 14 päivänä kesäkuuta 2001 annettu komission
                                                                                jenvastaisella tavalla, koska tällaisella säännöksellä rajoi-
    asetus (EY) N:o 1162/2001 (EYVL L 159, s. 4).
                                                                                tettaisiin kuluttajan kanneoikeuksia poikkeuksellisesti ja
                                                                                koska kuluttajansuojan tehokkuutta loukattaisiin?
                                                                          (1) Kulutusluottoja koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja
                                                                              hallinnollisten määräysten lähentämisestä 22 päivänä joulukuuta
                                                                              1986 annettu neuvoston direktiivi 87/102/ETY (EYVL L 42, s. 48).
Tribunal d’instance de Viennen 5.7.2002 tekemällään                       (2) Kulutusluottoja koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa SA                         hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun direktiivin 87/
                                                                              102/ETY muuttamisesta 22 päivänä helmikuuta 1990 annettu
     Cofinoga Merignac vastaan Sylvain Sachithanathan                         neuvoston direktiivi 90/88/ETY (EYVL L 61, 10.3.1990, s. 14).
                           (Asia C-264/02)
                           (2002/C 233/23)
Tribunal d’instance de Vienne on pyytänyt 5.7.2002 tekemäl-               Corte Suprema di Cassazionen, Sezioni Unite Civili,
lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen             11.4.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
18.7.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                     kaisupyyntö asiassa Frahuil SA vastaan Assitalia SpA
ratkaisua asiassa SA Cofinoga Merignac vastaan Sylvain Sachit-
hanathan seuraaviin kysymyksiin:
                                                                                (Asia C-265/02)
–     Onko neuvoston 22.12.1986                 (87/102/EY) (1)     ja
      22.2.1990 (90/88/EY) (2) antamia direktiivejä tulkittava                                       (2002/C 233/24)
      siten, että niissä asetetaan kansallisille tuomioistuimille
      velvollisuus suosia sellaista kansallisen oikeuden tulkin-
      taa, jonka mukaan kulutusluottojen myöntäjien on annet-
      tava kuluttajan asemassa olevalle luotonottajalle kirjalli-
      sesti tiedoksi voimassa oleva todellinen vuosikorko ennen           Corte Suprema di Cassazione, Sezioni Unite Civili, on pyytänyt
      jokaista sellaisen jaksoittain jatkettavissa olevan luottoso-       11.4.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-
      pimuksen jatkamista, jonka korko on määrätty muuttu-                jen tuomioistuimeen 18.7.2002, Euroopan yhteisöjen tuo-
      vaksi?                                                              mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Frahuil SA vastaan
                                                                          Assitalia SpA seuraavaan kysymykseen:
–     Onko näitä direktiivejä tulkittava siten, että niissä asete-
      taan kansallisille tuomioistuimille velvollisuus suosia sel-        ”Onko 27.9.1968 tehdyn Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan
      laista kansallisen oikeuden tulkintaa, jonka mukaan kulu-           1 kohtaa, sellaisena kuin se on mukautettuna 9.10.1978
      tusluottojen myöntäjien on annettava kuluttajalle tiedoksi          tehdyllä Tanskan, Irlannin, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin
      ennen jokaista sopimuksen jatkamista sopimuslauseke,                yhdistyneen          kuningaskunnan          liittymissopimuksella,
      jonka mukaan kyseinen todellinen vuosikorko on muut-                25.10.1982 tehdyllä Helleenien tasavallan liittymissopimuk-
      tuva?                                                               sella, 26.5.1989 tehdyllä Espanjan kuningaskunnan ja Portuga-
                                                                          lin tasavallan liittymissopimuksella ja 29.11.1996 tehdyllä
–     Onko näitä direktiivejä tulkittava siten, että kansallisten         Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningas-
      tuomioistuinten on niiden mukaisesti suosittava sellaista           kunnan liittymissopimuksella, tulkittava siten, että käsitteen
      kansallisen oikeuden tulkintaa, jonka mukaan kansalliset            ’sopimusta koskeva asia’ piiriin kuuluu velvoite, johon tulliasi-
      tuomioistuimet voivat luotonantajan esittämää maksu-                oitsijan kanssa tekemänsä takaussopimuksen perusteella tulleja
      vaatimusta koskevan suorituskanteen yhteydessä ottaa                maksanut, tulliviranomaisten sijaan tullut takaaja vetoaa nosta-
      ilman ajallista rajoitusta huomioon viran puolesta tai              massaan takautumiskanteessa sellaista velallista vastaan, joka
      kuluttajan esittämänä pätemättömyysperusteen, jonka                 on maahantuotujen tavaroiden omistaja, mutta joka ei ole
      mukaan kulutusluottosopimus on tehty tai sitä on jatkettu           takaussopimuksen osapuoli?”
      sääntöjenvastaisella tavalla, eli esimerkiksi perusteen, joka
      koskee sitä, että sopimuksessa ei ole mainintaa todellisesta
      vuosikorosta?


title: Asia T-516/11: Kanne 22.9.2011 — MasterCard ym. v. komissio

text:
               26.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/40

         Kanne 22.9.2011 — MasterCard ym. v. komissio
   (Asia T-516/11)
   2011/C 347/72
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: MasterCard, Inc. (Wilmington, Yhdysvallat), MasterCard International, Inc. (Wilmington) ja MasterCard Europe (Waterloo, Belgia) (edustajat: asianajajat B. Amory, V. Brophy ja S. McInnes)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Kanne on otettava tutkittavaksi

               —

               komission 12.7.2011 tekemä kielteinen päätös, joka perustuu Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43) 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa ja 4 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädettyihin poikkeuksiin, on kumottava kokonaisuudessaan, ja

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kantajille aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on rikkonut asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohtaa ja 8 artiklan 1 kohtaa, koska

                           —

                           komissio ei ole osoittanut, että asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät

                           —

                           seikat, joihin komissio vetoaa, ovat asiallisesti virheellisiä, ja

                           —

                           ylivoimainen yleinen etu edellyttää EIM Business and Policy Researchin toimittamien niiden asiakirjojen, jotka liittyvät ”Costs and benefits to merchants of accepting different payment methods” -nimiseen tutkimukseen (Kauppiaille eri maksutapojen hyväksymisestä aiheutuvat kustannukset ja hyödyt) (COMP/2009/D1/020), sisältämien tietojen ilmaisemista.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on rikkonut asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäistä luetelmakohtaa ja 8 artiklan 1 kohtaa, koska

                           —

                           komissio ei ole osoittanut, että asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät

                           —

                           seikat, joihin komissio vetoaa, eivät ole uskottavia, ja

                           —

                           ylivoimainen yleinen etu edellyttää EIM:n asiakirjojen sisältämien tietojen ilmaisemista.


title: Asia C-409/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supremo Tribunal de Justiça (Portugali) on esittänyt 27.10.2009 — José Maria Ambrósio Lavrador ja Maria Cândida Olival Ferreira Bonifácio v. Companhia de Seguros Fidelidade SA

text:
               16.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 11/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supremo Tribunal de Justiça (Portugali) on esittänyt 27.10.2009 — José Maria Ambrósio Lavrador ja Maria Cândida Olival Ferreira Bonifácio v. Companhia de Seguros Fidelidade SA
   (Asia C-409/09)
   2010/C 11/28
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supremo Tribunal de Justiça

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: José Maria Ambrósio Lavrador ja Maria Cândida Olival Ferreira Bonifácio

      Vastapuoli: Companhia de Seguros Fidelidade SA

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko kolmannen liikennevakuutusdirektiivin (1) 1 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä sille, että Portugalin yksityisoikeudessa eli siviililain 503 §:n 1 momentissa sekä 504, 505 ja 570 §:ssä suljetaan pois liikenneonnettomuuden uhrina olevan alaikäisen oikeus vahingonkorvaukseen tai rajoitetaan sitä [liikenneonnettomuuden tilanteessa] yksin siitä syystä, että vahingot ovat uhrin itsensä osittain tai kokonaan aiheuttamia?

      (1)  Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 14.5.1990 annettu kolmas neuvoston direktiivi 90/232/ETY — EYVL L 129, s. 33.


title: Asia T-297/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.3.2015 – Evropaïki Dynamiki v. EASA (Julkiset palveluhankinnat — Tarjouspyyntömenettely — Tietoteknisten palvelujen tarjoaminen — Tarjoajan luokittelu toiselle tai kolmannelle sijalle monivaiheisessa menettelyssä — Perusteluvelvollisuus — Ilmeinen arviointivirhe — Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu)

text:
               11.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.3.2015 – Evropaïki Dynamiki v. EASA
   (Asia T-297/09) (1)

   ((Julkiset palveluhankinnat - Tarjouspyyntömenettely - Tietoteknisten palvelujen tarjoaminen - Tarjoajan luokittelu toiselle tai kolmannelle sijalle monivaiheisessa menettelyssä - Perusteluvelvollisuus - Ilmeinen arviointivirhe - Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu))
   (2015/C 155/23)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat N. Korogiannakis ja M. Dermitzakis)

      Vastaaja: Euroopan lentoturvallisuusvirasto (EASA) (asiamies: F. Kämpfe, avustajanaan asianajaja J. Stuyck)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä vaatimus niiden EASA:n päätösten kumoamiseksi, joilla kantajan tieto- ja viestintäteknisen alan palveluita koskevassa avoimessa tarjouspyyntömenettelyssä EASA.2009.OP.02 (EUVL 2009/S 22-030588) jättämät tarjoukset luokiteltiin toiselle tai kolmannelle sijalle monivaiheisessa menettelyssä, ja toisaalta vahingonkorvausvaatimus niiden vahinkojen korvaamiseksi, joita kyseessä olevasta hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelystä väitetysti aiheutui

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan lentoturvallisuusviraston (EASA) 6.7.2009 tekemä päätös, jolla Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE:n jättämä tarjous luokiteltiin kolmannelle sijalle monivaiheisessa menettelyssä avoimen tarjouspyyntömenettelyn EASA.2009.OP.02 erän 2 (asiakas–palvelin-sovellukset, kehittäminen ja ylläpito) osalta, kumotaan.

               2)

               EASA:n 10.7.2009 tekemä päätös, jolla Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikisin jättämä tarjous luokiteltiin toiselle sijalle monivaiheisessa menettelyssä avoimen tarjouspyyntömenettelyn EASA.2009.OP.02 erän 3 (järjestelmien, tietokantojen ja verkkojen hallinta) osalta, kumotaan.

               3)

               EASA:n 14.7.2009 tekemä päätös, jolla Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikisin jättämä tarjous luokiteltiin toiselle sijalle monivaiheisessa menettelyssä avoimen tarjouspyyntömenettelyn EASA.2009.OP.02 erän 5 (yrityksen sisällönhallinta, yrityksen aineistonhallinta ja asiakirjojenhallinnan käyttöönotto (mukaan lukien ylläpito ja huolto)) osalta, kumotaan.

               4)

               Kanne hylätään muilta osin.

               5)

               Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis vastaa neljäsosasta omia ja neljäsosasta EASA:n oikeudenkäyntikuluja, ja EASA vastaa kolmesta neljäsosasta omia ja Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikisin oikeudenkäyntikuluja.

      (1)  EUVL C 233, s. 26.9.2009.


title: Asia C-115/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 12.5.2011 (Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalenin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland, Landesverband Nordrhein-Westfalen e.V. v. Bezirksregierung Arnsberg (Direktiivi 85/337/ETY — Ympäristövaikutusten arviointi — Århusin yleissopimus — Direktiivi 2003/35/EY — Oikeus saada asiansa käsitellyksi tuomioistuimissa — Valtioista riippumattomat ympäristönsuojelujärjestöt)

text:
               9.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 204/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 12.5.2011 (Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalenin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland, Landesverband Nordrhein-Westfalen e.V. v. Bezirksregierung Arnsberg
   (Asia C-115/09) (1)

   (Direktiivi 85/337/ETY - Ympäristövaikutusten arviointi - Århusin yleissopimus - Direktiivi 2003/35/EY - Oikeus saada asiansa käsitellyksi tuomioistuimissa - Valtioista riippumattomat ympäristönsuojelujärjestöt)
   2011/C 204/10
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland, Landesverband Nordrhein-Westfalen e.V.

      Vastaaja: Bezirksregierung Arnsberg

      Muu osapuoli: Trianel Kohlekraftwerk Lünen GmbH & Co. KG

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen — Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annetun direktiivin 85/337/ETY (EYVL L 175, s. 40), sellaisena kuin se on muutettuna yleisön osallistumisesta tiettyjen ympäristöä koskevien suunnitelmien ja ohjelmien laatimiseen sekä neuvoston direktiivien 85/337/ETY ja 96/61/EY muuttamisesta yleisön osallistumisen sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeuden osalta 26.5.2003 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/35/EY (EUVL L 156, s. 17), 10 a artiklan tulkinta — Valtioista riippumattomien järjestöjen oikeus hakea muutosta lupapäätöksiin, jotka koskevat hankkeita, joilla todennäköisesti on merkittäviä ympäristövaikutuksia — Kyseisen oikeuden laajuus — Mahdollisuus vedota kaikkiin merkityksellisiin säännöksiin tai ainoastaan välittömästi yhteisön oikeuteen perustuviin säännöksiin, mukaan luettuna sellaisiin säännöksiin, joilla suojellaan pelkästään yleistä etua yksityisten oikeushyvien sijaan — Aineelliset edellytykset siinä tapauksessa, että mahdollisuus on rajoitettu ainoastaan yhteisön oikeuteen perustuviin säännöksiin

      Tuomiolauselma

               1)

               Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 26.5.2003 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/35/EY, 10 a artikla on esteenä lainsäädännölle, jossa direktiivin 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulle ympäristönsuojelua edistävälle valtioista riippumattomalle järjestölle ei tunnusteta mahdollisuutta vedota tuomioistuimessa unionin oikeuteen perustuvaan ympäristönsuojelua koskevaan sääntöön, kun kysymys on muutoksenhausta lupapäätökseen, joka koskee direktiivin 85/337, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2003/35, 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja hankkeita, joilla ”todennäköisesti on merkittäviä ympäristövaikutuksia”, sillä perusteella, että säännöllä suojellaan pelkästään yleistä etua yksityisten oikeushyvien sijaan.

               2)

               Tällaisella valtioista riippumattomalla järjestöllä on direktiivin 85/337, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2003/35, 10 a artiklan kolmannen kohdan viimeisen virkkeen nojalla oikeus vedota tuomioistuimessa sellaisten kansallisen oikeuden sääntöjen rikkomiseen, jotka perustuvat luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin, 92/43/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 20.11.2006 annetulla neuvoston direktiivillä 2006/105/EY, 6 artiklaan, kun kysymys on muutoksenhausta lupapäätökseen, joka koskee direktiivin 85/337, sellaisena kuin se on muutettuna, 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja hankkeita, joilla ”todennäköisesti on merkittäviä ympäristövaikutuksia”, vaikka tämä ei ole kansallisen prosessioikeuden nojalla sallittua siitä syystä, että säännöillä, joihin vedotaan, suojellaan pelkästään yleistä etua yksityisten oikeushyvien sijaan.

      (1)  EUVL C 141, 20.6.2009.


title: Asia C-518/07: Kanne 22.11.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta

text:
               9.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 37/8

         Kanne 22.11.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-518/07)
   (2008/C 37/10)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (edustajat: C. Docksey ja C. Ladenburger)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut direktiivin 95/46/EY (1) 28 artiklan 1 kohdan 2 alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on alistanut tietojenkäsittelyn valvonnasta yksityisellä sektorilla vastaavat Baden-Württenbergin, Baijerin, Berliinin, Brandenburgin, Bremenin, Hampurin, Hessenin, Mecklemburg-Etu-Pommerin, Ala-Saksin, Nordrhein-Westfalenin, Rheinland-Pfaltzin, Saarlandin, Saksin, Saksi-Anhaltin, Schleswig-Holsteinin ja Thüringenin osavaltioiden valvontaviranomaiset valtion valvontaan ja siten pannut virheellisesti täytäntöön tietosuojan valvontaviranomaisen ”itsenäisyyttä” koskevan säännöksen.

               —

               Saksan liittotasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY 28 artiklan 1 kohdan 1 alakohdalla velvoitetaan jäsenvaltiot valtuuttamaan ”yksi tai useampi julkinen viranomainen”, joka valvoo ”jäsenvaltioiden tämän direktiivin mukaisesti toteuttamien toimenpiteiden soveltamista” eli tietosuojaoikeudellisten säännösten soveltamista. Direktiivin 28 artiklan 1 kohdan 2 alakohdassa edellytetään valtuutettujen valvontaviranomaisten täyttä ”itsenäisyyttä”. Sanamuodon mukaisesti säädetään, että muut viranomaiset tai valtionhallinnon ulkopuoliset tahot eivät saa vaikuttaa valvontaviranomaisiin, joten myös jäsenvaltion lainsäädännöllä on estettävä ulkopuolinen vaikuttaminen valvontaviranomaisten päätöksiin ja niiden täytäntöönpanoon. Käytetyn sanamuodon mukainen täysi itsenäisyys merkitsee sitä, että viranomainen ei saa olla missään suhteessa riippuvainen mistään tahosta.
   On direktiivin 28 artiklan 1 kohdan 2 alakohdan vastaista, että yksityisen sektorin tietojenkäsittelyn valvonnasta vastaavat valvontaviranomaiset on alistettu valtion ammatilliseen, oikeudelliseen tai viranhoidolliseen valvontaan, kuten on säädetty kaikkien Saksan liittotasavallan 16 osavaltion osalta. Koska jokaisen osavaltion lakien mukaan valvontaviranomaisiin sovelletaan näiden kolmen valvonnan lajin erilaisia yhdistelmiä, on osavaltioiden lakien seurauksena se, että Saksan liittotasavalta rikkoo direktiivin 28 artiklan 1 kohdan 2 alakohdan mukaista velvoitetta, koska direktiivissä taataan valvontaviranomaisten täysi ”itsenäisyys”. Huolimatta oikeudellisen, ammatillisen ja viranhoidollisen valvonnan eroista kaikilla näillä valvonnan lajeilla rikotaan direktiivissä edellytettyä itsenäisyyttä.
   Teleologisesti tarkasteltuna yhteisön lainsäätäjä on pitänyt itsenäisyyttä tarpeellisena, jotta valvontaviranomaisille direktiivin 28 artiklan mukaisesti säädetyt tehtävät voidaan täyttää tehokkaasti. Täyden ”itsenäisyyden” käsite ilmenee lisäksi myös säädöksen säädöshistoriasta. Jäsenvaltioiden valvontaviranomaisten täyden ”itsenäisyyden” vaatimus on myös tietosuojaoikeuden alan voimassaolevan yhteisön säännöstön mukaista. Lisäksi Euroopan unionin perusoikeuskirjan 8 artiklan mukaan ”riippumaton viranomainen valvoo” henkilötietojen suojaa koskevien määräysten ja säännösten noudattamista.
   Saksan liittotasavallan kannattama suhteellisen itsenäisyyden käsite, jonka mukaan valvontaviranomainen on riippumaton vain suhteessa valvottaviin itseensä, on jo direktiivin täyttä itsenäisyyttä edellyttävän selvän ja laajan sanamuodon vastainen. Lisäksi tämän tulkinnan mukaisesti 28 artiklan 1 kohdan 2 alakohta jäisi täysin merkityksettömäksi. On myös torjuttava perustelut, joiden mukaan EY 95 artikla direktiivin oikeudellisena perustana sekä toissijaisuusperiaate ja suhteellisuusperiaate edellyttäisivät ”itsenäisyyttä” koskevan vaatimuksen suppeaa tulkintaa. Yhteisöjen tuomioistuin on jo katsonut, että direktiivi on annettu toimivaltaa koskevien määräysten mukaisesti ja että siinä torjutaan sen säännösten suppea tulkinta muiden kuin taloudellisten seikkojen osalta. Lisäksi kyseessä oleva säännös ei mene pidemmälle kuin on tarpeen direktiivillä EY 95 artiklan ja toissijaisuusperiaatteen mukaisesti tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi.

      (1)  EYVL L 281, s. 31.


title: Asia C-177/03: Euroopan yhteisöjen komission 16.4.2003 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 146/32                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                         21.6.2003
Hoge Raad der Nederlandenin 11.4.2003 tekemällään                     1.     a.   Onko asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1182/71 (1)
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa                                3 artiklan 2 kohdan johdantokappaletta ja c alakoh-
     Staatssecretaris van Financiën vastaan J. H. M. Feron                        taa tulkittava siten, että asetuksen (ETY) N:o 3886/
                                                                                92 (2) 50 a artiklassa säädetyn kaltainen viikoissa
                          (Asia C-170/03)                                         ilmaistu määräaika päättyy määräajan viimeisen
                                                                                viikon sen päivän lopussa, joka nimeltään vastaa
                                                                                sitä päivää, joka seurasi päivää, jona teurastus suori-
                          (2003/C 146/52)
                                                                                tettiin?
                                                                             b.   Onko jäsenvaltiolla vapaus määrittää asetuksen
Hoge Raad der Nederlanden on pyytänyt 11.4.2003 tekemäl-
                                                                                (ETY) N:o 3886/92 50 a artiklaa soveltaessaan
lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen                      ajankohta, jona palkkiohakemus on tehty, sovelta-
kirjaamoon 14.4.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
                                                                                malla kansallisia menettelytapasääntöjä, jotka kysei-
asiassa Staatssecretaris van Financiën vastaan J. H. M. Feron                     sen jäsenvaltion sisäisessä oikeusjärjestyksessä sovel-
ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
                                                                                tuvat vastaavanlaisiin kansallisiin hakemusten teke-
                                                                                misille asetettuihin määräaikoihin?
1.     Onko henkilöautoa, jonka työnantaja on antanut luon-
       nollisen henkilön käyttöön ja jota luonnollinen henkilö
       käyttää sekä ammattikäyttöön että yksityiskäyttöön, pi-               c.   Jos ei, onko asetuksen (ETY) N:o 3886/92 50 a artik-
       dettävä yhteisön tullittomuusjärjestelmän luomisesta                       laa tulkittava siten, että palkkiohakemus on ”toimi-
       28 päivänä maaliskuuta 1983 annetun neuvoston asetuk-                      tettu” myös silloin ajoissa, jos voidaan osoittaa, että
       sen (ETY) N:o 918/83 (1) 1 artiklan 2 kohdan c alakoh-                     se on ennen kolmen viikon määräajan päättymistä
       dassa tarkoitettuna henkilökohtaisena omaisuutena?                         lähetetty postitse ja toimivaltainen elin on saanut
                                                                                sen määräajan päättymisen jälkeen sellaisena ajan-
2.     Onko edellä mainitun asetuksen 3 artiklan a alakohtaa,                     kohtana, että se on voinut ilmoittaa kyseiset tiedot
       jonka mukaan omaisuuden on oltava ollut asianomaisen                       komissiolle samana päivänä, jona ne olisi ilmoitettu,
       hallinnassa vähintään kuuden kuukauden ajan ennen päi-                     jos toimivaltainen elin olisi saanut palkkiohakemuk-
       vää, jona asianomaisen vakituinen asuinpaikka on lakan-                    sen tässä määräajassa?
       nut olemasta kyseisessä kolmannessa maassa, tulkittava
       siten, että tietty esine, jonka asianomainen on saanut,
       vastiketta vastaan tai vastikkeetta, käyttöönsä suorittaes-    2.     Onko asetuksen (ETY) N:o 3886/92 50 a artiklan 1 kohta
       saan työtä esineen omistajalle, on asianomaisen hallin-               pätevä siltä osin kuin palkkio evätään hakijoilta sen
       nassa edellä mainitussa säännöksessä tarkoitetulla tavalla?           nojalla täysimääräisesti aina, kuin hakemiselle asetettu
                                                                             määräaika ylitetään, huolimatta määräajan ylityksen luon-
3.     Onko toiseen kysymykseen annettavan vastauksen kan-                   teesta tai laajuudesta?
       nalta merkitystä sillä, onko asianomaisella koko kuuden
       kuukauden ajanjakson ajan oikeus ostaa kyseinen henki-
       löauto?                                                        (1 ) EYVL 1971, L 124, s. 1.
                                                                      (2 ) EYVL 1992, L 391, s. 20.
( 1) EYVL 1983, L 105, s. 1.
College van Beroep voor het bedrijfslevenin 2.4.2003
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
asiassa 1. Maatschap Toeters 2. M.C. Verberk, joka toimii             Euroopan yhteisöjen komission 16.4.2003 Ranskan tasa-
nimellä firma Verberk-Voeten, vastaan Productschap Vee                                   valtaa vastaan nostama kanne
                              en Vlees
                          (Asia C-171/03)                                                        (Asia C-177/03)
                          (2003/C 146/53)                                                       (2003/C 146/54)
College van Beroep voor het bedrijfsleven on pyytänyt
2.4.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen
tuomioistuimen kirjaamoon 14.4.2003, Euroopan yhteisöjen              Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.4.2003 Euroo-
tuomioistuimelta asiassa 1. Maatschap Toeters 2. M.C. Verberk,        pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
joka toimii nimellä firma Verberk-Voeten, vastaan Product-            vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Jürgen Grunwald ja Bruno
schap Vee en Vlees ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:           Stromsky ja prosessiosoite Luxemburgissa.
 ---pagebreak--- 21.6.2003                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                          C 146/33
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                  tuvat pelastustoimiin säteilyvaaratilanteessa, on toistettu
                                                                              vain yleiskirjeessä, mikä ei vastaa yhteisöjen tuomioistui-
                                                                              men oikeuskäytännössä oikeusvarmuudelle asetettuja
–    toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut säteily-               vaatimuksia.
     vaaratilanteessa tarvittavia suojelutoimenpiteitä ja nouda-
     tettavia ohjeita koskevien tietojen antamisesta väestölle         –      Direktiivin 8 artikla on pantu virheellisesti täytäntöön:
     27 päivänä marraskuuta 1989 annetun neuvoston direk-                     tietojen antamista väestölle säteilyvaaratilanteessa koske-
     tiivin 89/618/Euratom ( 1) 2, 3, 5, 6, 7, ja 8 artiklan                  vissa kansallisissa säännöksissä ei säädetä sitovasti direk-
     mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut kyseis-             tiivissä tarkoitettujen toimenpiteiden soveltamisesta vas-
     ten artiklojen noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä                  taavia viranomaisia koskevien tietojen ilmoittamisesta.
–    velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-            (1 ) EYVL L 357, 7.12.1989, s. 31.
     tikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                       Euroopan yhteisöjen komission 24.4.2003 Euroopan par-
                                                                       lamenttia ja Euroopan unionin neuvostoa vastaan nosta-
–    Direktiivin 2 artikla on pantu virheellisesti täytäntöön:                                       ma kanne
     täytäntöönpanotoimenpiteet koskevat vain osaa artik-
     lassa tarkoitetuista tilanteista. Käsitteelle ”säteilyvaarati-
     lanne” annettua määritelmää ei ole pantu täytäntöön,                                         (Asia C-178/03)
     eivätkä täytäntöönpanotoimenpiteet koske ydinpolttoai-
     neiden tai radioaktiivisen jätteen kuljetusta ja varastointia,
     radioisotooppien tuotantoa, käyttöä, varastointia, hävittä-                                 (2003/C 146/55)
     mistä ja kuljetusta maatalouden, teollisuuden ja lääketie-
     teen sekä vastaaviin tieteen ja tutkimuksen tarkoituksiin
     eivätkä radioisotooppien käyttöä avaruuslaitteiden voi-
     manlähteenä. Lisäksi toimenpiteet koskevat ainoastaan
                                                                       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.4.2003 Euroo-
     Ranskan alueella sijaitseviin laitoksiin liittyviä riskejä
     eivätkä tämän alueen ulkopuolella sijaitseviin laitoksiin         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan parla-
     liittyviä riskejä.                                                menttia ja Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan
                                                                       asiamiehet ovat G. zur Hausen, L. Ström ja E. Righini,
                                                                       prosessiosoite Luxemburgissa.
–    Direktiivin 3 artikla on pantu virheellisesti täytäntöön:
     toteutetut täytäntöönpanotoimenpiteet eivät sisällä lain-
     kaan ilmaisujen ”merkittävä radioaktiivisten aineiden             Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
     päästö” ja ”epätavallisen korkeat radioaktiivisuusarvot,
     jotka saattavat vaikuttaa haitallisesti väestön terveyteen”       –      kumoaa vaarallisten kemikaalien viennistä ja tuonnista
     määritelmiä.                                                             28 päivänä tammikuuta 2003 annetun Euroopan parla-
                                                                              mentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 304/2003 (1)
–    Direktiivin 5 artikla on pantu virheellisesti täytäntöön:         –      toteaa, että asetuksen vaikutukset pysyvät voimassa siihen
     siltä osin kuin täytäntöönpanotoimenpiteet koskevat tie-                 asti, kunnes neuvosto on antanut uuden asetuksen
     tojen antamista väestölle, ne eivät – kuten on jo esitetty
     direktiivin 2 artiklan täytäntöönpanon osalta – kata
                                                                       –      velvoittaa Euroopan parlamentin ja neuvoston korvaa-
     kaikkia direktiivissä tarkoitettuja laitoksia ja toimintoja.
                                                                              maan oikeudenkäyntikulut.
–    Direktiivin 6 artikla on pantu virheellisesti täytäntöön:
     tietojen antamista väestölle säteilyvaaratilanteen yhtey-
     dessä koskevissa kansallisissa säännöksissä ei säädetä siitä,     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     että väestölle tiedotetaan viipymättä.
                                                                       PIC-asetuksessa pannaan täytäntöön Rotterdamin yleissopi-
–    Direktiivin 7 artikla on pantu virheellisesti täytäntöön:         muksen kansainvälisen kaupan kohteina olevia tiettyjä vaaralli-
     direktiivissä tarkoitetut toimenpiteet, jotka koskevat nii-       sia kemikaaleja ja torjunta-aineita koskevan ilmoitetun ennak-
     den henkilöiden tiedonsaantia, jotka mahdollisesti osallis-       kosuostumuksen menettely (jäljempänä PIC-yleissopimus).


title: Asian C-356/02 poistaminen rekisteristä

text:
8.3.2003                FI                      Euroopan unionin virallinen lehti                                      C 55/23
         Asian C-108/02 ( 1) poistaminen rekisteristä             poistettu asia C-129/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                  Ranskan tasavalta.
                          (2003/C 55/64)
                                                                  (1 ) EYVL C 131, 1.6.2002.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 12.12.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-108/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Saksan liittotasavalta.
                                                                           Asian C-274/02 ( 1) poistaminen rekisteristä
( 1) EYVL C 131, 1.6.2002.
                                                                                (2003/C 55/67)
                                                                  Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 5.12.2002
         Asian C-120/02 ( 1) poistaminen rekisteristä             antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                                                                  tu asia C-274/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                          (2003/C 55/65)                          Ranskan tasavalta.
                                                                  (1 ) EYVL C 233, 28.9.2002.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 12.12.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
tu asia C-120/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Luxemburgin suurherttuakunta.
( 1) EYVL C 131, 1.6.2002.                                                 Asian C-356/02 ( 1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2003/C 55/68)
         Asian C-129/02 ( 1) poistaminen rekisteristä             Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 12.12.2002
                                                                  antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
                          (2003/C 55/66)                          tu asia C-356/02 (Tribunal de travail de Nivellesin esittämä
                                                                  ennakkoratkaisupyyntö), Anne Hennecart vastaan Office na-
                                                                  tional de l’emploi (ONEM).
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presiden-tin 17.12.2002
antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on             (1 ) EYVL C 289, 23.11.2002.


title: Asia F-25/10: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 16.12.2010 — AG v. parlamentti (Henkilöstö — Virkamiehet — Irtisanominen koeajan jälkeen — Kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen — Myöhässä nostettu kanne — Ilmoittaminen vastaanottotodistuksin lähetetyllä kirjatulla kirjeellä)

text:
               5.2.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/19

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 16.12.2010 — AG v. parlamentti
   (Asia F-25/10) (1)

   (Henkilöstö - Virkamiehet - Irtisanominen koeajan jälkeen - Kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen - Myöhässä nostettu kanne - Ilmoittaminen vastaanottotodistuksin lähetetyllä kirjatulla kirjeellä)
   2011/C 38/37
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: AG (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Rodrigues ja C. Bernard-Glanz)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: S. Seyr et V. Montebello-Demogeot)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus sellaisen päätöksen kumoamisesta, jolla kantaja irtisanottiin koeajan jälkeen, ja vaatimus kantajan väitetysti kärsimän vahingon korvaamisesta

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               AG vastaa kaikista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 161, 19.6.2010, s. 58.


title: Asia T-146/03: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.12.2006 — Asociación de Estaciones de Servicio de Madrid ja Federación Catalana de Estaciones de Servicio v. komissio (Valtiontuki — Espanjan lainsäädäntö, jossa säädetään polttoaineen hinnannousuun perustuvista toimenpiteistä maatalousalan hyväksi — EY 88 artiklan 2 kohdassa määrätty varsinainen tutkintamenettely — Päätös, jossa todetaan, että tietyt toimet eivät ole tukea — Kumoamiskanne — Tutkittavaksi ottaminen — Asiavaltuus — Perusteluvelvollisuus)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/32

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.12.2006 — Asociación de Estaciones de Servicio de Madrid ja Federación Catalana de Estaciones de Servicio v. komissio
   (Asia T-146/03) (1)

   (Valtiontuki - Espanjan lainsäädäntö, jossa säädetään polttoaineen hinnannousuun perustuvista toimenpiteistä maatalousalan hyväksi - EY 88 artiklan 2 kohdassa määrätty varsinainen tutkintamenettely - Päätös, jossa todetaan, että tietyt toimet eivät ole tukea - Kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen - Asiavaltuus - Perusteluvelvollisuus)
   (2006/C 331/70)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantajat: Asociación de Empresarios de Estaciones de Servicio de la Comunidad Autónoma de Madrid (Madrid, Espanja) ja Federación Catalana de Estaciones de Servicio (Barcelona, Espanja) (edustajat: asianajajat R. Ortega Bueno ja M. Delgado Echevarría)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: aiemmin J. L. Buendía Sierra, sittemmin J. R. Vidal Puig)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Espanjan kuningaskunta (asiamiehet: valtionasiamies E. Braquehais Conesa ja M. Muñoz Pérez)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Polttoaineiden hinnannousuun perustuvista Espanjan toimenpiteistä maatalousalan hyväksi 11.12.2002 tehdyn komission päätöksen 2002/293/EY (EUVL 2003, L 111, s. 24) osittainen kumoaminen
   Tuomiolauselma

               1)

               Polttoaineiden hinnannousuun perustuvista Espanjan toimenpiteistä maatalousalan hyväksi 11.12.2002 tehdyn komission päätöksen 2002/293/EY 1 artikla kumotaan siltä osin kuin siinä todetaan, että maatalousosuuskunnille tarkoitetut tukitoimenpiteet, joista on säädetty Real Decreto-Ley 10/2000 de medidas urgentes de apoyo a los sectores agrario, pesquero y del transporte -nimisellä asetuksella (asetus maatalous-, kalatalous- ja kuljetusalan pikaisista tukitoimenpiteistä), eivät ole EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea.

               2)

               Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, minkä lisäksi se velvoitetaan vastaamaan kantajien oikeudenkäyntikuluista.

               3)

               Espanjan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 171, 19.7.2003.


title: Asia C-464/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.10.2007 (Korkeimman hallinto-oikeuden (Suomi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Avena Nordic Grain Oy:n vireille panema asia (Maatalous — Maataloustuotteiden vientitukijärjestelmä — Asetus (EY) N:o 800/1999 — 5 artikla — Vienti-ilmoituksen jättäminen — Toimittaminen telekopiona)

text:
               22.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/20

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 18.10.2007 (Korkeimman hallinto-oikeuden (Suomi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Avena Nordic Grain Oy:n vireille panema asia
   (Asia C-464/06) (1)

   (Maatalous - Maataloustuotteiden vientitukijärjestelmä - Asetus (EY) N:o 800/1999 - 5 artikla - Vienti-ilmoituksen jättäminen - Toimittaminen telekopiona)
   (2007/C 315/34)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Korkein hallinto-oikeus
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Avena Nordic Grain Oy
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Korkein hallinto-oikeus — Maataloustuotteiden vientitukijärjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 15.4.1999 annetun komission asetuksen (EY) N:o 800/1999 (EYVL L 102, s. 11) 5 artiklan 5 kohdan tulkinta — Telekopiona toimitetun vienti-ilmoituksen huomioon ottamatta jättäminen, kun alkuperäinen ilmoitus on toimitettu asianomaiselle viranomaiselle vasta lastauksen jälkeen — Suhteellisuusperiaate ja hyvän hallinnon periaate
   Tuomiolauselma
   Maataloustuotteiden vientitukijärjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 15.4.1999 annetun komission asetuksen (EY) N:o 800/1999, sellaisena kuin se on muutettuna 17.1.2001 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 90/2001, 5 artiklaa on tulkittava siten, että sen vastaista ei ole se, että toimivaltaiset tulliviranomaiset hyväksyvät telekopiona toimitetun maataloustuotteiden vienti-ilmoituksen, jos se on toimitettu ennen tavaroiden lastausta vientikuljetusta varten, jos tällä tavoin toimitettu ilmoitus sisältää kaikki tarpeelliset tiedot vietävien tavaroiden fyysistä tarkastusta varten ja jos kyseessä olevaan vientitapahtumaan ei liity minkäänlaista vilpillistä menettelyä tai yritystä menetellä vilpillisesti. Asia on näin, jos telekopiona toimitetussa vienti-ilmoituksessa tarkoitetut tavarat ovat saapuneet määränpäänä olevaan kolmanteen maahan ja jos myöhemmin toimitettu alkuperäinen ilmoitus on täysin yhtenevä telekopiona toimitetun ilmoituksen kanssa. Kansallisen tuomioistuimen on todennettava, täyttyvätkö nämä edellytykset pääasiassa.

      (1)  EUVL C 326, 30.12.2006.


title: Asia C-424/08: Yhteisöjen tuomioistuimen kolmannen jaoston puheenjohtajan määräys 29.7.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta

text:
               21.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 282/32

         Yhteisöjen tuomioistuimen kolmannen jaoston puheenjohtajan määräys 29.7.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-424/08) (1)

   2009/C 282/56

      Oikeudenkäyntikieli: saksa

   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 69, 21.3.2009.


title: Asia F-76/09: Kanne 14.9.2009 — Cusak-Gard'ner v. komissio

text:
               5.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/36

         Kanne 14.9.2009 — Cusak-Gard'ner v. komissio
   (Asia F-76/09)
   2009/C 297/56
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Carolyn Cusak-Gard'ner (Wavre, Belgia) (edustaja: solicitor John Temple Lang)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vaatimus, joka koskee 22.6.2009 tehdyn sen päätöksen kumoamista, jolla hylättiin kantajan hakemus, jossa vaadittiin hänen sairautensa hoidosta aiheutuneiden kulujen korvaamista kokonaan

      Vaatimukset

               —

               se 22.6.2009 tehty päätös on kumottava, jolla kantajan hakemus hylättiin

               —

               on todettava, että sairauskulujen korvaamista koskevien yleisten täytäntöönpanosäännösten vahvistamisesta 2.7.2007 tehdyn komission päätöksen II osaston 3 lukua ei sovelleta EU 241 artiklan nojalla

                           —

                           siltä osin kuin siinä säädetään, että sairaana olevan henkilön kotihoitajan majoitus- ja ruokakustannuksia ei korvata

                           —

                           siltä osin kuin siinä vahvistetaan sairaana olevan henkilön kotihoitajasta aiheutuvien korvattavien kustannusten enimmäismäärä

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys, (kuudes jaosto)  15 päivänä syyskuuta 2005 , asiassa C-112/04 P, Marlines SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku — EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta) — Kilpailu — Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt — Yritysten väliset sopimukset — Näyttö yrityksen osallistumisesta sellaisiin yritysten kokouksiin, joiden aiheena on kilpailun rajoittaminen)

text:
               14.1.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 10/5

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   (kuudes jaosto)
   15 päivänä syyskuuta 2005,
   asiassa C-112/04 P, Marlines SA vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Muutoksenhaku - EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta (josta on tullut EY 81 artiklan 1 kohta) - Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Yritysten väliset sopimukset - Näyttö yrityksen osallistumisesta sellaisiin yritysten kokouksiin, joiden aiheena on kilpailun rajoittaminen)
   (2006/C 10/09)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Asiassa C-112/04 P, jossa on kyse yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 56 artiklaan perustuvasta valituksesta, joka on pantu vireille 3.11.2004, Marlines SA (edustajinaan asianajajat D. Papatheofanous ja A. Anagnostou), vastapuolena: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään R. Lyal ja T. Christoforou), yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Borg sekä tuomarit A. La Pergola ja J. P. Puissochet (esittelevä tuomari), julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: R. Grass, on 15.9.2005 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Valitus hylätään, koska se on osittain selvästi perusteeton, ja osittain sen vuoksi, että sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Marlines SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut tässä oikeusasteessa.

      (1)  EUVL C 106, 30.4.2004.


title: Asia C-304/13: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 4.12.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Timişoara – Romania) – Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Centrul Judeţean Timiş v. Curtea de Conturi a României ja Camera de Conturi a Judeţului Timiş (Maatalous — Yhteinen maatalouspolitiikka — Asetus (EY) N:o 1782/2003 — Suorat tukijärjestelmät — Kansallisten suorien lisäpalkkioiden myöntämisedellytykset — Edellytys, josta ei ole säädetty unionin lainsäädännössä — Edellytys, jonka mukaan hakija ei saa tukihakemuksen jättämispäivänä olla velkaa valtion tai alueyksikön talousarvioon, ei ole hyväksyttävä)

text:
               16.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 56/2

         Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 4.12.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Timişoara – Romania) – Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Centrul Judeţean Timiş v. Curtea de Conturi a României ja Camera de Conturi a Judeţului Timiş
   (Asia C-304/13) (1)

   ((Maatalous - Yhteinen maatalouspolitiikka - Asetus (EY) N:o 1782/2003 - Suorat tukijärjestelmät - Kansallisten suorien lisäpalkkioiden myöntämisedellytykset - Edellytys, josta ei ole säädetty unionin lainsäädännössä - Edellytys, jonka mukaan hakija ei saa tukihakemuksen jättämispäivänä olla velkaa valtion tai alueyksikön talousarvioon, ei ole hyväksyttävä))
   (2015/C 056/02)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Curtea de Apel Timişoara

      Asianosaiset

      Kantaja: Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Centrul Judeţean Timiş

      Vastaajat: Curtea de Conturi a României, Camera de Conturi a Judeţului Timiş

      Muu osapuoli: Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Bucureşti

      Määräysosa

   Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71, (EY) N:o 1254/1999 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29.9.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003, sellaisena kuin se on muutettuna asiakirjalla Bulgarian tasavallan ja Romanian liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, 143 c artiklaa ja yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (EY) N:o 1290/2005, (EY) N:o 247/2006, (EY) N:o 378/2007 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1782/2003 kumoamisesta 19.1.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 132 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan kansallista lisätukea ei myönnetä tuottajille, jotka tukihakemuksen jättämispäivänä ovat velkaa valtion tai alueyksikön talousarvioon, koska Euroopan komissio ei ole etukäteen hyväksynyt mitään ehtoa, joka koskee tällaisten velkojen puuttumista.

      (1)  EUVL C 52, 22.2.2014.


title: High Court of Justice, Queen's Bench Divisionin 12.12.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa The Queen vastaan Minister of Agriculture, Fisheries and Food, ex parte: Royal Society for the Prevention of Cruelty to Animals ja Compassion in World Farming Ltd (Asia C-1/96)

text:
N:o C 46/ 12               FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         17.2.96
kansalliset määräykset, joiden mukaan ylennettäessä julkis           Society for the prevention of Cruelty to Animals ja
hallinnossa virkaan, jollaisissa työskentelee naisia vähem           Compassion in World Farming Ltd, ennakkoratkaisua
män kuin miehiä , ansioiltaan samanlaisista ( soveltuvuus,            seuraaviin kysymyksiin :
pätevyys ja ammattikokemus ) mies- ja naishakijoista etusija
on annettava naishakijoille, jollei joku mieshakijoista ole
henkilöönsä liittyvistä syistä ratkaisevasti parempi ?
                                                                      " Kun :
(') EYVL N:o L 39 , 14.2.1976 , s . 40
                                                                      a ) kaikki jäsenvaltiot ovat tulleet sopimuspuoliksi vuoden
                                                                          1976 tuotantoeläinten suojelua koskevaan eurooppalai
                                                                          seen yleissopimukseen ( jäljempänä 'yleissopimus'), ja
                                                                          yleissopimus on hyväksytty 18 päivänä kesäkuuta 1978
                                                                          tehdyllä EY:n päätöksellä 78/923/ETY( 1 ) ( EYVL N:o
Tribunal de commerce de Nicen ( seitsemäs jaosto ) 1.2.1995               L 323 , s . 12 );
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
asiassa Société des grands garages méditerranéens SA ja
Société Nissan France vastaan Société Nice ouest auto
                                   mobiles
                                                                      b ) yleissopimuksen mukaan perustettu pysyvä toimikunta
                                                                          on antanut vuoden 1988 karjaa koskevan suosituksen
                            ( Asia C-410/95                               ( jäljempänä 'suositus'), joka on tullut voimaan yleisso
                               ( 96/C 46/22 )                             pimuksen määräysten mukaisesti;
Tribunal de commerce de Nice ( seitsemäs jaosto ) pyytää
1.2.1995 tekemällään, yhteisöjen tuomioistuimen kirjaa               c ) yleissopimuksessa määrätyt ja sen mukaiset vaatimuk
moon 27.12.1995 saapuneella päätöksellä Euroopan yhtei                   set sisältävät määräyksiä vasikoiden eläinsuojien vähim
söjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Societe                   mäisleveydestä ja vasikoiden ruokavalion koostumuk
                                                                          sesta ;
des grands garages méditerranéens SA ja Societe Nissan ,
France vastaan Societe Nice ouest automobiles .
Tribunal de commerce de Nice ( seitsemäs jaosto ) pyytää              d ) neuvoston direktiivissä 91 /629/ETY( 2 ) asetetaan vel
yhteisöjen tuomioistuimelta vastausta seuraavaan kysy                    voittavat vasikoiden suojelun vähimmäisvaatimukset,
mykseen :                                                                 jotka ovat tietyiltä osin väljemmät kuin ne vaatimukset,
                                                                          joista on määrätty yleissopimuksessa ja joihin kuuluu
Onko asetusta N:o 123/85 ( 1 ) tulkittava siten, että siinä               vasikoiden eläinsuojien leveys ja vasikoiden ruokava
kielletään sellaisia ammattimaisia ajoneuvojen jälleenmyy                lion koostumus;
jiä, jotka eivät kuulu yksinmyyntiverkostoon, hankkimasta
ajoneuvoja myyntiä varten saman merkin toisessa jäsenval
tiossa toimivalta jälleenmyyjältä ?                                   e ) direktiivissä sallitaan se, että jäsenvaltiot ylläpitävät tai
                                                                          soveltavat alueellaan ankarampia määräyksiä vasikoi
( 1 ) Perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta
                                                                          den suojelemiseksi kuin tässä direktiivissä on
      moottoriajoneuvojen jälleenmyyntiä ja huoltopalveluja koske        säädetty;
      vien sopimusten ryhmiin 12 päivänä joulukuuta 1984 annettu
      komission asetus ( ETY ) N:o 123/85 ( EYVL N:o L 15 ,
      18.1.1995 , s . 16 )                                            f) vasikoita viedään jäsenvaltiosta (jäsenvaltio A ) tiettyi
                                                                          hin toisiin jäsenvaltioihin ( jäsenvaltiot B ), jotka ovat
                                                                          saattaneet direktiivin voimaan ja/tai noudattavat sitä,
                                                                          mutta jotka eivät ole saattaneet voimaan ja/tai noudata
                                                                          c kohdassa esitettyjä vaatimuksia, vaikka jäsenvaltio A
                                                                          onkin saattanut ne voimaan ja noudattaa niitä ;
High Court of Justice, Queen's Bench Divisionin
12.12.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat
kaisupyyntö asiassa The Queen vastaan Minister of Agri               g) vientimaan eläinsuojelujärjestöt ja julkinen mielipide,
culture, Fisheries and Food, ex parte: Royal Society for the              jota myös arvovaltaiset eläinlääketieteelliset lausunnot
Prevention of Cruelty to Animals ja Compassion in World                   tukevat, pitävät julmana ja moraalittomana vasikoiden
                                Farming Ltd                               vientiä kasvatettaviksi sellaiseen maahan, jossa yleisso
                                                                          pimusta ei noudateta .
                              ( Asia C-l/96 )
                                ( 96/C 46/23 )
                                                                      1 ) Voiko jäsenvaltio A tukeutua edellä mainituissa olosuh
High Court of Justice, Queen's Bench Division on pyytänyt                 teissa EY:n perustamissopimuksen 36 artiklaan ja
12.12.1995 tekemällään määräyksellä, joka on saapunut                     erityisesti siihen sisältyviin julkiseen moraaliin ja/tai
yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 2.1.1 996 , Euroopan                 yleiseen järjestykseen ja/tai eläinten terveyden ja elämän
yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa The Queen vastaan                     suojelemiseen liittyviin seikkoihin perustellakseen elä
Minister of Agriculture, Fisheries and Food, ex parte: Royal              vien vasikoiden viennin rajoitukset jäsenvaltiosta A,
 ---pagebreak---  17.2.96               1 FI |                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 46/13
        kun se pyrkii estämään näiden vasikoiden kasvattami              sellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistui
        sen jäsenvaltion B eläinsuojissa ?                                men kirjaamoon 3.1.1996 , yhteisöjen tuomioistuimelta
                                                                          vireillä olevissa rikosasioissa Carlo Suninoa ja Giancarlo
2 ) Jos direktiivin säännösten perusteella, jos ne ovat                   Dataa vastaan ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin :
        päteviä , olisi vastattava kieltävästi kysymykseen 1 ,
        ovatko tällaiset säännökset päteviä ?
 (') Tuotantoeläinten suojelua koskevan eurooppalaisen yleissopi
      muksen tekemisestä 19 päivänä kesäkuuta tehty neuvoston             1 ) Liittyykö työnvälitystä ja tilapäistyötä koskeva kansal
      päätös 78/923/ETY ( EYVL N:o L 323 , 17.11.1978 , s . 12 )               linen lainsäädäntö julkisen vallan käyttöön ETY:n
( 2 ) Vasikoiden suojelun vähimmäisvaatimuksista 19 päivänä mar               perustamissopimuksen 66 ja 55 artiklassa tarkoitetulla
      raskuuta    1991  annettu   neuvoston   direktiivi 91 /629/ETY
      ( EYVL Nro L 340, 11.12.1991 , s . 28 )
                                                                               tavalla, ottaen huomioon tämän lainsäädännön julkis
                                                                               oikeudellinen luonne, koska sen tavoitteena on suojella
                                                                               työntekijöihin ja kansantalouteen liittyviä etuja ?
Pretura Circondariale di Ivrea — Sezione Distaccata di
                                                                          2 ) Ovatko vastaajien vetoamat yhteisön oikeussäännökset
Strambinon 14.12.1995 tekemällään päätöksellä esittämä                         sellaisenaan sovellettavia tätä alaa koskevien täsmällis
ennakkoratkaisupyyntö vireillä olevissa rikosasioissa Carlo
                                                                               ten täytäntöönpanosäännösten puuttuessa, ja voivatko
               Suninoa ja Giancarlo Dataa vastaan
                                                                               kaikki yksityiset tai julkiset oikeussubjektit välittää
                           ( Asia C-2/96 )                                     ilman mitään erityistä valvontaa tai lupaa työntekijöitä
                             ( 96/C 46/24 )                                    ja/tai toimittaa tilapäistyöntekijöitä kolmansille ta
                                                                              hoille, silloin kun jäsenvaltio ei kykene täysin vastaa
Pretura Circondariale di Ivrea — Sezione Distaccata di                        maan omin hallinnollisin toimin työmarkkinoilta tule
Strambino on pyytänyt 14.12.1995 tekemällään päätök                           vaan palvelujen kysyntään ?
                                            ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                3 artiklan 2 kohdan perusteella tekemän valituksen, ensim
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                  mäisen oikeusasteen tuomioistuin ( laajennettu neljäs
                    9 päivänä tammikuuta 1996,                           jaosto ), toimien kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja
                                                                         D. P. M. Barrington sekä tuomarit R. García-Valdecasas,
asiassa T-575/93 , Casper Koelman vastaan Euroopan                       K. Lenaerts, P. Lindh ja J. Azizi, kirjaaja : B. Pastor, on
                       yhteisöjen komissio(')                            antanut 9.1.1996 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu
(Asetus N:o 17 — Valituksen hylkääminen — Perustele                     raava :
               minen — Kansallinen tuomioistuin)
                            ( 96/C 46/25 )
                                                                         1 ) Kantajan esittämät vaatimukset jätetään tutkimatta
                                                                              niiltä osin kuin niissä ei vaadita sen komission 1 4 päi
                   (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                            vänä lokakuuta 1 993 tekemän päätöksen kumoamista,
                                                                              jolla komissio on hylännyt kantajan tekemän valituk
                                                                              sen, ja niiltä osin kuin niissä ei vaadita vahingonkor
                                                                              vausta .
Asiassa T-575/93 , Casper Koelman, kotipaikka Bryssel,
edustajinaan asianajajat Michel Molitor, Lambert Dupong,
Pierre Feltgen ja Lucy Dupong, Luxemburg, prosessiosoite                 2 ) Kumoamista ja vahingonkorvausta koskevat vaatimuk
Luxemburgissa asianajotoimisto Michel Molitor, 14 A rue                       set hylätään perusteettomina.
des Bains, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamie
henä Berend Jan Drijber ), jota tukee väliintulijana Buma,
kotipaikka Amstelveen ( Alankomaat), edustajinaan asian                 3 ) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti
ajajat Cornelis van Rij ja Eduard A. P. Engels, Amsterdam,                    kulut, mukaan lukien väliintulijan oikeudenkäyntiku
                                                                              lut.
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Guy Harles,
8—10 rue Mathias Hardt, jossa kantaja esittää useita
komission 14 päivänä lokakuuta 1993 tekemiä sitä päätöstä                (M EYVL N:o C 27, 28.1.1994
koskevia vaatimuksia, jolla komissio hylkäsi kantajan
6 päivänä helmikuuta 1962 annetun neuvoston asetuksen
N:o 17 ( perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäi
nen täytäntöönpanoasetus, EYVL 1962 N:o 13 , s . 204 )


title: Asia T-309/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.3.2015 – Mat Foundries Europe v. komissio

text:
               11.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/40

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.3.2015 – Mat Foundries Europe v. komissio
   (Asia T-309/14) (1)

   (2015/C 155/57)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 223, 14.7.2014.


title: Asia T-27/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.12.2009 — Stella Kunststofftechnik v. SMHV — Stella Pack (Stella) (Yhteisön tavaramerkki — Menettämismenettely — Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki Stella — Mainitun tavaramerkin perusteella aiemmin aloitettu väitemenettely — Tutkittavaksi ottaminen — Asetuksen (EY) N:o 40/94 50 artiklan 1 kohta ja 55 artiklan 1 kohta (joista on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohta ja 56 artiklan 1 kohta)

text:
               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/51

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.12.2009 — Stella Kunststofftechnik v. SMHV — Stella Pack (Stella)
   (Asia T-27/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Menettämismenettely - Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki Stella - Mainitun tavaramerkin perusteella aiemmin aloitettu väitemenettely - Tutkittavaksi ottaminen - Asetuksen (EY) N:o 40/94 50 artiklan 1 kohta ja 55 artiklan 1 kohta (joista on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohta ja 56 artiklan 1 kohta)
   2010/C 24/89
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Stella Kunststofftechnik GmbH (Eltville, Saksa) (edustaja: asianajaja M. Beckensträter)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamiehet: A. Führer ja G. Schneider)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Stella Pack S.A. (Lubartów, Puola) (edustaja: asianajaja O. Bischof)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SMHV:n neljännen valituslautakunnan 13.11.2008 tekemästä sellaisesta päätöksestä (asia R 693/2008-4) nostettu kanne, joka koskee Stella Kunststofftechnik GmbH:n ja Stella Pack sp. z o.o.:n välistä menettämismenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Stella Kunststofftechnik GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 82, 4.4.2009.