title: Asia T-27/04: El Corte Inglés, S.A:n 27.1.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (SMHV) vastaan nostama kanne

text:
20.3.2004               FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                         C 71/41
–     todetaan sen 3 artiklassa, että tietyt tuet, jotka Espanja      Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
      suunnittelee myöntävänsä kantajalle rakenneuudistuk-
      seen liittyvien poikkeuksellisten kustannusten kattami-         –     kumoaa nimittävän viranomaisen 20.12.2002 päivätyn
      seksi vuonna 2001, rikkovat kivihiiliteollisuuden valtion-            päätöksen, jossa vahvistetaan kantajan aloituspalkkaluo-
      tuesta 23 päivänä heinäkuuta 2002 annetun neuvoston                   kaksi A7;
      asetuksen (EY) N:o 1407/2002 (4) 7 artiklaa
                                                                      –     tarvittaessa kumoaa nimittävän viranomaisen 9.10.2003
–     velvoitetaan Espanja sen 4 artiklassa perimään muiden                 tekemän päätöksen, jossa hylätään kantajan oikaisu-
      määrien ohella 1 artiklassa mainitut tuet takaisin.                   pyyntö;
                                                                      –     velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-
Kantaja esittää vaatimustensa tueksi seuraavaa:
                                                                            kulut.
–     Komissiolla ei ollut toimivaltaa tehdä riidanalaista päätös-
      tä EHTYn perustamissopimuksen päättymisen jälkeen.
                                                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–     Riidanalaisen päätöksen tekemiseen johtanut menettely
      ei ollut asianmukainen, koska komissio ei ollut aiemmin
      kumonnut päätöksen 2002/827/EHTY 1, 2 ja 5 artiklaa.
                                                                      Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-17/95
                                                                      antaman tuomion (1) johdosta komissio muutti sääntöjä, jotka
–     Oikeusvarmuuden periaatteen loukkaaminen ja samanai-            koskevat palkkaluokkaan ja -tasoon nimittämisen perusteita
      kaiset menettelyvirheet, koska päätöksessä 98/637/EHTY          palvelukseen otettaessa. Riidanalaisessa päätöksessä komissio
      sallitut tietyt tuet luokiteltiin riidanalaisen päätöksen       vahvisti kantajan palkkaluokaksi A7 palvelukseen ottamisajan-
      1 artiklassa väärinkäytöksi ja yhteismarkkinoille soveltu-      kohtana ja niin muodoin hylkäsi tämän vaatimuksen uudesta
      mattomiksi, vaikka kyseiset tuet oli jo katsottu perustel-      palkkaluokasta.
      luiksi päätöksessä 2002/827/EHTY.
–     Tosiseikkoja koskeva ilmeinen arviointivirhe, koska tietty-     Kantaja vetoaa kanteessaan siihen, ettei päätöstä ole perusteltu,
      jä kantajalle myönnettyjä tukia rakenneuudistukseen liit-       sekä ilmeiseen arviointivirheeseen ja väittää, että häntä on
      tyvien poikkeuksellisten kustannusten kattamiseksi ei           syrjitty, kun hänen vaatimuksensa uudesta palkkaluokasta on
      katsottu perustelluiksi.                                        hylätty, suhteessa muihin virkamiehiin, joilla on yhtä pitkä
                                                                      ammatillinen kokemus kuin hänellä ja jotka ovat saaneet
                                                                      uuden palkkaluokan.
(1) Asia T-291/02, Gonzáles y Díez v. komissio (EYVL C 289,
    23.11.2002, s. 33).
(2) EYVL L 303, 13.11.1998, s. 57.
                                                                      (1) Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
(3) EYVL L 58, 28.2.2001, s. 24.
                                                                          tuomio 5.10.1995 (EYVL C 315, 25.11.1995, s. 14).
(4) EYVL L 205, 2.8.2002, s. 1.
Jacques Verborghin 20.1.2004 Euroopan yhteisöjen ko-                  El Corte Inglés, S.A:n 27.1.2004 sisämarkkinoiden harmo-
                missiota vastaan nostama kanne                              nisointivirastoa (SMHV) vastaan nostama kanne
                           (Asia T-26/04)                                                        (Asia T-27/04)
                          (2004/C 71/71)                                                         (2004/C 71/72)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                        (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
Jacques Verborgh, Aalter (Belgia), on nostanut 20.1.2004              El Corte Inglés on nostanut 27.1.2004 Euroopan yhteisöjen
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-             ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisä-
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-          markkinoiden harmonisointivirastoa (SMHV) vastaan. Kanta-
jien edustajana on asianajaja Nicolas Lhoëst, prosessiosoite          jan kotipaikka on Madrid, ja edustajina ovat asianajajat Juan
Luxemburgissa.                                                        Luis Rivas Zurdo ja Emilio López Leiva.
 ---pagebreak--- C 71/42                  FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                       20.3.2004
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:               Castellblanch S.A:n 26.1.2004 sisämarkkinoiden harmoni-
                                                                          sointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan
                                                                                nostama kanne
–    kumoaa SMHV:n (toinen valituslautakunta) 10.11.2003
     tekemän päätöksen asiassa R 0285/2002-2, siltä osin
     kuin siinä hylätään kantajan valitus ja mahdollistetaan                                         (Asia T-29/04)
     yhteisön tavaramerkkihakemuksen nro. 1.155.985 THE
     OBSERVER hyväksyminen luokissa 18, 25, 28, 35 ja 41;
                                                                                (2004/C 71/73)
–    kumoaa yhteisön tavaramerkin nro. 1.155.985 THE
     OBSERVER rekisteröimisen luokissa 18, 25, 28, 35 ja 41;
     ja                                                                   (Oikeudenkäyntikieli määrätään työjärjestyksen 131 artiklan
                                                                                2 kohdan mukaan Kanteen laatimiskieli: englanti)
–    velvoittaa vastaajan tai vastaajat korvaamaan oikeuden-
     käyntikulut.
                                                                          Castellblanch, S.A., kotipaikka Sant Sadurni d’Anoia, Espanja,
                                                                          on nostanut 26.1.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
                                                                          oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden har-
                                                                          monisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaan.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       Kantajan edustajina ovat asianajajat E. Cornu, E. De Gryse ja
                                                                          D. Moreau. Muuna asianosaisena valituslautakunnassa oli
                                                                          Champagne Louis Roederer S.A.
Yhteisön tavaramerkin           Guardian Newspaper Limited
hakija:
                                                                          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
Haettu tavaramerkki:            Yhteisön nimimerkki ”THE OB-
                                SERVER”—            hakemus      nro.
                                1.155.985, luokkiin 9, 16, 18,            –     kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston toisen
                                25, 28, 35, 36, 38 ja 41 kuuluville             valituslautakunnan 15.11.2003 tekemän päätöksen;
                                tuotteille.
                                                                          –     velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Sen tavaramerkki- tai           Kantaja.
merkkioikeuden haltija,
johon väitemenettelyssä
on vedottu:
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Tavaramerkki- tai merk-         Espanjalainen           kuviomerkki
kioikeus, johon väiteme-        (nro. 953.859) ja sanamerkki              Yhteisön tavaramerkin           Castellblanch S.A.
nettelyssä on vedottu:          (nro. 2.116.030) kaikille luok-           hakija:
                                kiin 18, 25, 28, 35 ja 41 kuulu-
                                ville tuotteille.
                                                                          Rekisteröitäväksi haettu        Luokkaan 33 (viinit) kuuluville
                                                                          yhteisön tavaramerkki:          tavaroille haettu kuvamerkki
Väiteosaston ratkaisu:          Väitteen hylkääminen.                                                     ”CHRISTAL CASTELBLANCH”
Valituslautakunnan rat-         Valituksen hylkääminen.                   Väitemenettelyssä rekis-        CHAMPAGNE LOUIS ROEDE-
kaisu:                                                                    teröintiä vastaan vedo-         RER, S.A.
                                                                          tun tavaramerkki- tai
                                                                          merkkioikeuden haltija:
Kanneperusteet:                 –      Riittävä näyttö niistä kahdes-
                                       ta tavaramerkistä, joihin
                                       väite perustuu.                    Rekisteröintiä vastaan          Luokkaan 33 (shamppanja, kuo-
                                                                          vedottu tavara-merkki-          huviinit) kuuluvilla tavaroilla
                                –      Asetuksen (EY) N:o 40/94           tai merkkioikeus:               oleva kansallinen sanamerkki
                                       8 artiklan 1 kohdan a ja                                           ”CRISTAL”
                                       b alakohdan virheellinen so-
                                       veltaminen.                        Väiteosaston päätös:            Väitteen hylkääminen
                                                                          Valituslautakunnan pää-         Valituksen hylkääminen
                                                                          tös:


title: Asia C-325/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 19.12.2012 (Sąd Rejonowy w Koszalinien (Puola) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Krystyna Alder ja Ewald Alder v. Sabina Orlowska ja Czeslaw Orlowski (Asetus (EY) N:o 1393/2007 — Asiakirjojen tiedoksi antaminen — Osapuoli, jonka asuinpaikka on toisessa jäsenvaltiossa — Oikeudenkäyntivaltiossa asuva edustaja — Tällaista edustajaa ei ole — Asiakirja-aineistoon liitetyt oikeudenkäyntiasiakirjat — Tiedonsaantiolettama)

text:
               16.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 19.12.2012 (Sąd Rejonowy w Koszalinien (Puola) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Krystyna Alder ja Ewald Alder v. Sabina Orlowska ja Czeslaw Orlowski
   (Asia C-325/11) (1)

   (Asetus (EY) N:o 1393/2007 - Asiakirjojen tiedoksi antaminen - Osapuoli, jonka asuinpaikka on toisessa jäsenvaltiossa - Oikeudenkäyntivaltiossa asuva edustaja - Tällaista edustajaa ei ole - Asiakirja-aineistoon liitetyt oikeudenkäyntiasiakirjat - Tiedonsaantiolettama)
   2013/C 46/12
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Sąd Rejonowy w Koszalinie

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Krystyna Alder ja Ewald Alde

      Vastaajat: Sabina Orlowska ja Czeslaw Orlowski

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Sąd Rejonowy Koszalinie (Puola) — SEUT 18 artiklan ja oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa (asiakirjojen tiedoksianto) ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1348/2000 kumoamisesta 13.11.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1393/2007 (EUVL L 324, 10.12.2007, s. 79) 1 artiklan 1 kohdan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään, että sellaisen oikeudenkäynnin osapuolen, jolla on kotipaikka toisen valtion alueella ja joka ei ole nimennyt edustajaa, jolla on kotipaikka kyseisessä valtiossa, voidaan katsoa saaneen tiedoksi oikeudenkäyntiasiakirjat, kun ne on liitetty asian asiakirja-aineistoon

      Tuomiolauselma

   Oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa (asiakirjojen tiedoksianto) ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1348/2000 kumoamisesta 13.11.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1393/2007 1 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan sellaisen oikeudenkäynnin osapuolen, jonka vakituinen asuinpaikka tai tavanomainen oleskelupaikka on toisessa jäsenvaltiossa ja joka ei ole nimennyt tiedoksiannot vastaanottamaan valtuutettua edustajaa, joka asuu oikeudenkäyntijäsenvaltiossa, voidaan katsoa saaneen tiedoksi hänelle tarkoitetut oikeudenkäyntiasiakirjat, kun ne on liitetty käsiteltävän asian asiakirja-aineistoon.

      (1)  EUVL C 269, 10.9.2011.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 17 päivänä tammikuuta 2000 asiassa T-14/99, Marie-Jeanne Kraus vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Kotitalouslisä – Perusteettoman edun palautus – Maksun ilmeinen virheellisyys)

text:
5.5.2001                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 134/17
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                  TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                     TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                17 päivänä tammikuuta 2000
                   31 päivänä tammikuuta 2001
                                                                           asiassa T-14/99, Marie-Jeanne Kraus vastaan Euroopan
                                                                                yhteisöjen komissio (1)
asiassa T-156/98, RJB Mining vastaan Euroopan yhteisöjen
                              komissio (1)
                                                                           (Henkilöstö – Kotitalouslisä – Perusteettoman edun palautus
                                                                                – Maksun ilmeinen virheellisyys)
(EHTY:n perustamissopimus – Yrityskeskittymä – Tutkitta-
                   vaksi ottaminen – Valtiontuet)                                                   (2001/C 134/36)
                            (2001/C 134/35)                                                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                           Asiassa T-14/99, Marie-Jeanne Kraus, Euroopan yhteisöjen
                                                                           komission virkamies, kotipaikka Luxemburg, edustajanaan
                     (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                       asianajaja L. Thielen, Luxemburg, prosessiosoite Luxembur-
                                                                           gissa asianajotoimisto L. Thielen, 10 rue Willy Goergen,
                                                                           vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään C. Berar-
Asiassa T-156/98, RJB Mining, kotipaikka Harworth (Yhdisty-                dis-Kayser, F. Clotuche-Duvieusart ja B. Wägenbaur), jossa
nyt kuningaskunta), edustajinaan barrister M. Brealey ja solici-           kantaja vaatii yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tor J. Lawrence, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto             tuinta kumoamaan 19.10.1998 tehdyn komission päätöksen,
Arendt & Medernach, 8–10 rue Mathias Hardt, vastaan Euroo-                 jossa kantaja velvoitetaan palauttamaan maksettu kotitalous-
pan yhteisöjen komissio (asiamiehinään K. Leivo ja R. Lyal),               lisä, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto),
jota tukevat RAG Aktiengesellschaft, kotipaikka Essen (Saksa),             toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Mengozzi
edustajinaan asianajajat M. Hansen, Tanska, ja S. Völcker,                 sekä tuomarit V. Tiili ja R. M. Moura Ramos, kirjaaja:
Berliini, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Loesch             hallintovirkamies J. Palacio González, on 17.1.2000 antanut
& Wolter, 11 rue Goethe, ja Saksan liittotasavalta (asiamiehi-             tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
nään W.-D. Plessing ja C.-D. Quassowski), jossa kantaja
vaatii yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta                  1)    Kanne hylätään.
kumoamaan komission päätöksen, joka on tehty 29 päivänä
heinäkuuta 1998 ja jolla hyväksytään se, että RAG Aktienge-                2)    Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
sellschaft on hankkinut määräysvallan Saarbergwerke AG:sta
ja Preussag Anthrazit GmbH:sta (asia nro IV/EHTY.1252 –                    (1) EYVL C 100, 10.4.1999.
RAG / Saarbergwerke AG / Preussag Anthrazit), ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien ko-
koonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuomarit M. Vilaras
ja N. J. Forwood, kirjaaja: H. Jung, on 31.1.2000 antanut
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                                YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
1)     Komission päätös, joka on tehty 29 päivänä heinäkuuta 1998                           TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
       ja jolla hyväksytään se, että RAG Aktiengesellschaft on
       hankkinut määräysvallan Saarbergwerke AG:sta ja Preussag
                                                                                16 päivänä tammikuuta 2001
       Anthrazit GmbH:sta (asia nro IV/EHTY.1252 – RAG /
       Saarbergwerke AG / Preussag Anthrazit), kumotaan.
                                                                           yhdistetyissä asioissa T-97/99 ja T-99/99, Michael Chamier
                                                                           ja Eoghan O’Hannrachain vastaan Euroopan parlament-
2)     Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoite-                                    ti (1)
       taan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut lukuun otta-
       matta kantajalle RAG Aktiengesellschaftin ja Saksan liittotasa-     (Henkilöstö – Palkkaluokan A 1 virka – Henkilöstösääntöjen
       vallan väliitulosta aiheutuneita oikeudenkäyntikuluja.              29 artiklan 2 kohta – Ilmoitus avoimesta virasta – Ilmeinen
                                                                                arviointivirhe – Harkintavallan väärinkäyttö)
3)     RAG Aktiengesellschaft ja Saksan liittotasavalta vastaavat
       kumpikin omista oikeudenkäyntikuluistaan.                                                    (2001/C 134/37)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
(1) EYVL C 358, 21.11.1998.
                                                                           Yhdistetyissä asioissa T-97/99 ja T-99/99, Michael Chamier,
                                                                           Euroopan parlamentin virkamies, kotipaikka Reckange-sur-
                                                                           Mess (Luxemburg), ja Eoghan O’Hannrachain, Euroopan parla-
                                                                           mentin virkamies, kotipaikka Cents (Luxemburg), edustajinaan


title: Asia T-750/16: Kanne 28.10.2016 – FV v. neuvosto

text:
               9.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/42

         Kanne 28.10.2016 – FV v. neuvosto
   (Asia T-750/16)
   (2017/C 006/52)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: FV (Rhode–St–Genèse, Belgia) (edustajat: asianajajat L. Levi ja A. Tymen)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan tämän kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi

         ja siis

               —

               kumoamaan 8.12.2015 päivätyn päätöksen, joka on tehty virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 42c artiklan nojalla

               —

               tarvittaessa kumoamaan 19.7.2016 päivätyn päätöksen, jolla hylätään kantajan 8.3.2016 esittämä oikaisuvaatimus

               —

               velvoittamaan vastaajan maksamaan 151 101 euron määrän, jota voidaan myöhemmin tarkistaa, korvauksena kantajalle aiheutuneesta aineellisesta vahingosta

               —

               velvoittamaan vastaajan maksamaan 70 000 euron määrän, joka on arvioitu kohtuulliseksi korvaukseksi kantajalle aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 42c artiklaan kohdistettuun lainvastaisuusväitteeseen, Euroopan unionin perusoikeuskirjan 20 ja 21 artiklan rikkomiseen, yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY (EYVL 2000, L 303, s. 16) rikkomiseen ja henkilöstösääntöjen 1d artiklan rikkomiseen.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu henkilöstösääntöjen 42c artiklan rikkomiseen, henkilöstölle annetun tiedonannon nro 71/15, jolla on tarkoitus tiedottaa henkilöstösääntöjen 42c artiklan täytäntöönpanosta, rikkomiseen sekä siihen, että perusteet, jotka kantajan mukaan johtivat siihen, että hänet asetettiin virkavapaalle viran puolesta, olivat tosiasiallisesti ja oikeudellisesti ilmeisen virheellisiä ja sääntöjenvastaisia.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu kuulluksi tulemista koskevan oikeuden ja puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu huolenpitovelvollisuuden laiminlyöntiin.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu harkintavallan väärinkäyttöön.


title: Asia C-63/16 P: Valitus, jonka Actega Terra GmbH on tehnyt 4.2.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-766/14, Actega Terra v. EUIPO, 23.11.2015 antamasta määräyksestä

text:
               18.7.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/15

         Valitus, jonka Actega Terra GmbH on tehnyt 4.2.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-766/14, Actega Terra v. EUIPO, 23.11.2015 antamasta määräyksestä
   (Asia C-63/16 P)
   (2016/C 260/19)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Actega Terra GmbH (edustaja: C. Onken, Rechtsanwältin)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO), Heidelberger Druckmaschinen
   Unionin tuomioistuin (seitsemäs jaosto) on hylännyt valituksen 24.5.2016 antamallaan määräyksellä ja on päättänyt, että valittaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 23 päivänä marraskuuta 2000 asiassa C-320/99 Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivi 97/68/EY Liikkuvat työkoneet – Kaasu- ja hiukkaspäästöt)

text:
10.3.2001                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 79/3
L 281, s. 51) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut             keja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoit-
säädetyssä määräajassa tiedoksi tämän direktiivin noudattami-              tanut näitä toimenpiteitä komissiolle, yhteisöjen tuomioistuin
sen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä            (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohta-
tai toteuttanut direktiivin noudattamisen edellyttämiä toimen-             ja C. Gulmann (esittelevä tuomari) sekä tuomarit J.-P. Puisso-
piteitä, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien ko-              chet ja F. Macken, julkisasiamies: A. Saggio, kirjaaja: R. Grass,
koonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. Gulmann (esittelevä                  on antanut 23.11.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on
tuomari) sekä tuomarit J.-P. Puissochet ja F. Macken, julkisasia-          seuraava:
mies: A. Saggio, kirjaaja: R. Grass, on antanut 23.11.2000
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                 1)    Ranskan tasavalta ei ole noudattanut liikkuviin työkoneisiin
                                                                                asennettavien polttomoottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen
1)    Ranskan tasavalta ei ole noudattanut liikkuviin työkoneisiin               torjuntatoimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön
      asennettavien polttomoottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen                lähentämisestä 16 päivänä joulukuuta 1997 annetun Euroo-
      torjuntatoimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön               pan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/68/EY mukaisia
      lähentämisestä 16 päivänä joulukuuta 1997 annetun Euroo-                   velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa
      pan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/47/EY mukaisia                 tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia
      velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa             ja hallinnollisia määräyksiä.
      tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia
      ja hallinnollisia määräyksiä.                                        2)    Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                                kulut.
2)    Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
      kulut.                                                               (1) EYVL C 299, 16.10.1999.
(1) EYVL C 299, 16.10.1999.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (viides jaosto)
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                30 päivänä marraskuuta 2000
                           (kolmas jaosto)
                                                                           asiassa C-436/98 (Supreme Courtin esittämä ennakkorat-
                  23 päivänä marraskuuta 2000                              kaisupyyntö), HMIL Ltd vastaan Minister for Agriculture,
                                                                                Food and Forestry (1)
asiassa C-320/99 Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                        Ranskan tasavalta (1)                              (Maatalous – Yhteinen markkinajärjestely – Tiettyjen nau-
                                                                           danlihojen vientiin myönnettävä erityistuki ja yksityisen
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-                                         varastoinnin tuki)
vi 97/68/EY Liikkuvat työkoneet – Kaasu- ja hiukkaspääs-
                                  töt)                                                                (2001/C 79/06)
                           (2001/C 79/05)                                                      (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                         (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen           Asiassa C-436/98, jonka Supreme Court (Irlanti) on saattanut
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                      EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on tullut EY
                                                                           234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi
Asiassa C-320/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-                 saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole-
nään M. Nolin) vastaan Ranskan tasavalta (asiamiehinään                    vassa asiassa HMIL Ltd vastaan Minister for Agriculture,
K. Rispal-Bellanger ja G. Taillandier), jossa kantaja vaatii               Food and Forestry ennakkoratkaisun tiettyjen luuttomien
yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Ranskan tasavalta ei             naudanlihojen vientiin myönnettävää erityistukea koskevista
ole noudattanut liikkuviin työkoneisiin asennettavien poltto-              edellytyksistä 20 päivänä heinäkuuta 1982 annetun komission
moottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen torjuntatoimenpitei-               asetuksen (ETY) N:o 1964/82 (EYVL L 212, s. 48), sellaisena
tä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä                   kuin se on muutettuna asetusten (ETY) N:o 32/82, (ETY)
16 päivänä joulukuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin                    N:o 1964/82 ja (ETY) N:o 74/84 muuttamisesta tiettyjen
ja neuvoston direktiivin 97/68/EY (EYVL 1998, L 59, s. 1)                  erityistukea saavien naudanlihojen vientiin liittyvien tullimuo-
mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä                dollisuuksien täyttämisen osalta 23 päivänä lokakuuta 1987
määräajassa tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä la-               annetulla komission asetuksella (ETY) N:o 3169/87 (EYVL


title: Asia C-274/08: Kanne 25.6.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ruotsin kuningaskunta

text:
               13.9.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 236/7

         Kanne 25.6.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ruotsin kuningaskunta
   (Asia C-274/08)
   (2008/C 236/10)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: B. Schima ja P. Dejmek)

      Vastaaja: Ruotsin kuningaskunta
   Vaatimukset

               —

               on todettava, että Ruotsin kuningaskunta ei ole noudattanut sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 96/92/EY (1) kumoamisesta 26.6.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/54/EY (2) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut asianmukaisia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että toimitus- ja tuotantointressit ovat vertikaalisesti integroituneessa yrityksessä kyseisen direktiivin 15 artiklan 2 kohdan b ja c alakohdan mukaisesti toiminnallisesti riippumattomia, ja koska se ei ole kyseisen direktiivin 23 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti velvoittanut sääntelyviranomaista hyväksymään etukäteen ainakin niitä menetelmiä, joita käytetään laskettaessa sellaisia seikkoja tai vahvistettaessa sellaisia ehtoja ja edellytyksiä, jotka koskevat pääsyä kansalliseen verkkoon, siirto- ja jakelutariffit mukaan luettuina.

               —

               Ruotsin kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Ruotsi on väittänyt, että 15 artiklan 2 kohdan b ja c alakohta on saatettu osaksi Ruotsin oikeutta, ja vetoaa tältä osin sähkölain eri säännöksiin, joista ilmenee muun muassa, että verkkoyhtiön (sähkölaitosyrityksen) tilinpäätös on laadittava erikseen ja että verkkoyhtiön tilintarkastajan on tarkastettava tämä erillinen tilinpäätös erikseen. Ruotsi on lisäksi väittänyt, että sellaiset kulut, jotka verkkoyhtiöllä on jonkun toisen yhtiön kanssa, on kohdennettava verkkoyhtiöön ainoastaan niiltä osin kuin ne koskevat verkkoyhtiötä. Verkkoyhtiöt ovat lisäksi velvollisia laatimaan valvontasuunnitelman ja valvomaan sen noudattamista.
   Komissio toteaa sitä vastoin, ettei 15 artiklan 2 kohdan b ja c alakohdasta ilmenevien hallintarakenteiden järjestämistä koskevien vaatimusten voida katsoa täyttyvän sellaisten yleisten sääntöjen perusteella, jotka koskevat esimerkiksi erillistä kulujen seurantaa tai yleisesti sovellettavia seuraamusmääräyksiä.
   Ruotsin mukaan toiminnallista erillisyyttä koskeva vaatimus täyttyy myös osakeyhtiölakiin sisältyvien sellaisten yleisten yhtiöoikeudellisten säännösten ansiosta, joiden mukaan emoyhtiö ja tytäryhtiö ovat erillisiä oikeushenkilöitä ja oikeussubjekteja.
   Komissio katsoo, että emoyhtiöllä on osake-enemmistön haltijana huomattava vaikutusvalta tytäryhtiöönsä tai -yhtiöihinsä nähden, koska tietyt merkitykselliset seikat kuuluvat osakkeenomistajien päätösvaltaan. Sähkölaitosyritys ja sen hallitus eivät näin ollen voi missään oloissa olla pelkästään yleisen yhtiöoikeuden perusteella riippumattomia osake-enemmistön haltijaan nähden. Myöskään se seikka, että integroitu yhtiö noudattaa osakeyhtiölain tilintarkastusta ja varainsiirroille asetettuja rajoja koskevia säännöksiä, ei komission mukaan merkitse sitä, että riippumattomia hallintarakenteita koskeva vaatimus täyttyisi. Komission mukaan 15 artiklan 2 kohdan b ja c alakohdan asianmukainen kansallinen täytäntöönpano edellyttää sitä, että on olemassa sitovia sääntöjä, jotka selvästi heijastavat edellä mainittuihin säännöksiin sisältyviä vaatimuksia, eli takeet siitä, että sähkölaitosyrityksen johto voi toimia itsenäisesti ja integroituun sähköyhtiöön nähden riippumattomasti jakelun osalta ja sellaisten voimavarojen osalta, joita tarvitaan verkon ylläpitoon, käyttöön ja kehittämiseen. Nämä vaatimukset eivät täyty osakeyhtiölakiin sisältyvien säännösten perusteella.
   Kuten direktiivin 23 artiklan 2 kohdan a alakohdan sanamuodosta ilmenee, kyseisessä säännöksessä edellytetään järjestelmää verkkotariffien tai ainakin niiden laskentatavan hyväksymiseksi etukäteen. Ruotsi on nimenomaisesti myöntänyt, että nykyinen ruotsalainen tapa laskea verkkotariffit sekä ne kriteerit, jotka kyseisten tariffien on täytettävä, perustuvat jälkikäteiseen tarkasteluun, mutta että käynnissä on selvitystyö, joka koskee uutta, etukäteiseen hyväksyntään perustuvaa järjestelmää ja että valtiopäiville tullaan mahdollisesti tekemään asiaa koskeva ehdotus vuoden 2008 kesäkuussa.
   Edellä esitetyt seikat huomioon ottaen komissio katsoo, ettei Ruotsi ole asianmukaisella tavalla saattanut direktiiviä 2003/54/EY ja erityisesti 15 artiklan 2 kohdan b alakohtaa ja 23 artiklan 2 kohdan a alakohtaa osaksi kansallista lainsäädäntöään.

      (1)  EYVL L 27, s. 20.

      (2)  EUVL L 176, s. 37.


title: Asia T-121/09: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 13.7.2010 — Al Shanfari v. neuvosto ja komissio

text:
               28.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 234/54

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 13.7.2010 — Al Shanfari v. neuvosto ja komissio
   (Asia T-121/09) (1)

   ()
   2010/C 234/96
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 113, 16.5.2009.


title: Asia T-106/09: Kanne 13.3.2009 — adp Gauselmann v. SMHV — Maclean (Archer Maclean's Mercury)

text:
               16.5.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/40

         Kanne 13.3.2009 — adp Gauselmann v. SMHV — Maclean (Archer Maclean's Mercury)
   (Asia T-106/09)
   2009/C 113/80
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: adp Gauselmann (Espelkamp, Saksa) (edustajat: lakimies P. Koch Moreno)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Archer Maclean (Banbury, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Vaatimukset

               —

               on todettava, että sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 12.1.2009 asiassa R 1266/2007-1 tekemä päätös on neuvoston asetuksen N:o 40/94 vastainen

               —

               on todettava, että yhteisön tavaramerkiksi rekisteröintiä koskeva hakemus nro 4 290 227 luokkiin 9 ja 28 kuuluvia tavaroita varten kuuluu neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaan sisältyvän kiellon soveltamisalaan

               —

               SMHV ja tarvittaessa väliintulija on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: kuviomerkki ”Archer Maclean’s Mercury” luokkiin 9, 16 ja 28 kuuluvia tavaroita varten — hakemus nro 4 290 227

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: saksalainen sanamerkki ”Merkur” luokkiin 6, 9, 28, 35, 37, 41ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, että kysymyksessä olevat tavaramerkit eivät olleet ulkoasultaan, lausuntatavaltaan tai merkityssisällöltään samankaltaisia eivätkä luokkiin 9 ja 28 kuuluvat tavarat ole samoja, minkä vuoksi kysymyksessä olevien merkkien välillä ei ole sekaannusvaaraa.


title: asia T-203/99: Patrizia de Palman, Jacquelinen Escalen, Claudine Hamptauxin ja Harry Woodin 13.9.1999 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 333/32                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     20.11.1999
Vuosien 1995-1997 arviointikertomukseen liittyen kantaja on              — Päätöksellä on rikottu syrjintäkiellon periaatetta, koska
tietoinen, että edellä mainituissa täytäntöönpanomääräyksissä                 nimittävä viranomainen kieltäytyy myöntämästä ammat-
vahvistetaan, että arviointikertomusta ei ole välttämätöntä                   tijärjestötoimintaan liittyvien asioiden hoitoa koskevia
laatia, jos virkamies saavuttaa eläkeiän ennen kertomuksen                    loma- tai matkapäiviä, vaikka virkamiehille, joille on
tiedoksiantamista koskevan määräajan päättymistä. Kantaja                     myönnetty jokin muu erityisloma kuin ammattijärjestötoi-
kuitenkin katsoo, että näiden määräysten lainmukaisuus on                     mintaan liittyvien asioiden hoitoa koskeva loma, voidaan
hyvin kyseenalainen, kun otetaan huomioon niiden antamispe-                   tarvittaessa myöntää matkapäiviä erityisellä päätöksellä;
rusta.
                                                                         — Päätöksellä on rikottu luottamuksensuojan periaatetta,
                                                                              koska nimittävän viranomaisen olisi joka tapauksessa
                                                                              pitänyt kunnioittaa kantajien perusteltua luottamuksen-
                                                                              suojaa, joka liittyi aikaisempaan käytäntöön matkapäivien
                                                                              myöntämisestä tällaisissa tapauksissa ja sen olisi pitänyt
                                                                              näin ollen päättää asianomaisesta siirtymätoimenpiteistä
                                                                              kyseisten lomapäivien osalta, jos katsotaan että se on
                                                                              voinut hylätä riidanalaisia matkapäiviä koskevan hake-
Patrizia de Palman, Jacquelinen Escalen, Claudine Hamp-                       muksen.
tauxin ja Harry Woodin 13.9.1999 Euroopan yhteisöjen
              komissiota vastaan nostama kanne
                                                                         Kantajat vetoavat edelleen siihen, että vastaaja ei ole noudatta-
                                                                         nut päätösten perusteluvelvollisuutta koskevaa periaatetta.
                           (asia T-203/99)
                          (1999/C 333/72)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                         Olli Mattilan 23.9.1999 Euroopan unionin neuvostoa ja
Patrizia de Palma, Jacquelinen Escale, Claudine Hamptaux ja               Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
Harry Woodin, kotipaikka Belgia, ovat nostaneet 13.9.1999
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-                                       (Asia T-204/99)
jien edustajana on asianajaja Carlos Mourato, Bryssel, proses-
siosoite Luxemburgissa on Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de                                         (1999/C 333/73)
Cessange.
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:                               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
— kumoaa 11.6.1999 tehdyt päätökset, joilla hylättiin kanta-             Olli Mattila on nostanut 23.9.1999 kanteen Euroopan unionin
     jien 8.12., 14.12., 18.12. ja 10.12.1998 nimittävälle               neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan Euroo-
     viranomaiselle osoitetut valitukset; valituksissa riitautettiin     pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa.
     nimittävän viranomaisen päätös, jolla se oli hylännyt               Kantajaa edustaa professori Zacharias Sundström ja prosessi-
     hakemukset ammattijärjestötoimintaan liittyvien asioiden            osoite Luxemburgissa on asianajotoimisto Arendt & Meder-
     hoitoa koskevasta lomasta ja matkapäivistä, joita kantajat          nach, 28-30 rue Mathias Hardt.
     olivat pyytäneet osallistuakseen SFIE:n kongressiin;
— velvoittaa komission korvaamaan kantajien oikeudenkäyn-                Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
     tikulut.                                                            mioistuin
                                                                         — kumoaa 14.7.1999 ja 5.7.1999 päivätyt kirjeet siltä osin,
                                                                              kuin niihin sisältyy tai niistä ilmenee neuvoston tai komis-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                           sion päätös tai muu toimenpide, jolla on vastattu kantajan
                                                                              EY 230 artiklan nojalla esittämään hakemukseen;
Kanne koskee nimittävän viranomaisen päätöstä, jolla se
oli hylännyt hakemukset ammattijärjestötoimintaan liittyvien             — velvoittaa joka tapauksessa neuvoston ja komission yhteis-
asioiden hoitoa koskevasta lomasta ja matkapäivistä, jotka                    vastuullisesti korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
koskivat 25-28.9 välistä ajanjaksoa ja joita kantajat olivat
pyytäneet osallistuakseen SFIE:n Italiassa pidettyyn kongressiin.
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kanteensa tueksi kantajat vetoavat seuraaviin perusteisiin:
                                                                         Kantaja on nostanut kanteen siitä, että vastaajina olevat
— Päätöksellä on rikottu henkilöstösääntöjen 24 a artiklaa ja            toimielimet ovat evänneet häneltä oikeuden saada tutustua
     57 artiklan toista alakohtaa, henkilöstösääntöjen liitteessä        tiettyihin asiakirjoihin, jotka koskevat Euroopan unionin yh-
     V olevaa 6 ja 7 artiklaa sekä 20.7.1974 tehtyä puitesopi-           teistyötä Venäjän ja muiden entiseen Neuvostoliittoon kuulu-
     musta komission ja ammattiyhdistysten välisistä suhteista;          neiden valtioiden kanssa.


title: Asia T-210/08: Kanne 4.6.2008 — Verhuizingen Coppens NV v. komissio

text:
               2.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 197/30

         Kanne 4.6.2008 — Verhuizingen Coppens NV v. komissio
   (Asia T-210/08)
   (2008/C 197/53)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Verhuizingen Coppens NV (Bierbeek, Belgia) (edustajat: advocaat J. Stuyck ja avocate I. Buelens)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               asiassa COMP/38.543.2008 11.3.2008 tehdyn komission päätöksen 1 artiklan kumoaminen siltä osin kuin se on koskee kantajaa

               —

               asiassa COMP/38.543.2008 11.3.2008 tehdyn komission päätöksen 2 artiklan kumoaminen siltä osin kuin se on koskee kantajaa

               —

               toissijaisesti sakon merkittävä alentaminen ja sakon määrän vahvistaminen siten, että se vastaa enintään 10 prosenttia kyseisen yrityksen liikevaihdosta kansainvälisten muuttopalvelujen merkityksellisillä markkinoilla

               —

               joka tapauksessa Euroopan yhteisöjen komission velvoittaminen korvaamaan oikeudenkäyntikulut kantajan osalta.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii kahdella ensimmäisellä kanneperusteellaan, että EY 81 artiklan soveltamista koskevasta menettelystä (asia COMP/38.543 — Kansainväliset muuttopalvelut) 11.3.2008 tehty komission päätös K(2008) 926 lop. kumotaan.
   Kantaja katsoo ensinnäkin, että asiassa on rikottu EY 81 artiklan 1 kohtaa. Kantaja tuomittiin sen takia, että se oli osallistunut monitahoiseen kartelliin, vaikka kantaja oli komission asiakirjojen mukaan erottunut muista kartelliin osallistuneista tahoista siten, että sen vahvistettiin osallistuneen ainoastaan pieneen osaan olemassa olleeksi väitetystä kartellista. Lisäksi kantaja oli osallistunut tapahtuneeksi väitettyyn kartellirikkomukseen lyhemmän aikaa kuin komissio oli vahvistanut ja komissio on jättänyt arvioimatta kantajan kartellirikkomukseen osallistumisen relatiivista painoa.
   Kantaja katsoo toiseksi, että asiassa on rikottu asetuksen 1/2003 (1) 23 artiklan 2 ja 3 kohtaa, koska komissio on vahvistanut virheellisesti sekä rikkomisen keston että katsonut sen olleen luonteeltaan jatkuvaa.
   Toissijaisesti kantaja vaatii, että se vapautetaan määrätystä sakosta tai että sakkoa ainakin alennetaan merkittävästi sillä perusteella, että sakon perusmäärä on laskettu virheellisesti ja sakkoa laskettaessa on loukattu suhteellisuusperiaatetta.

      (1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 ((ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EYVL L 1, s. 1).


title: Yhdistetyt asiat C-297/10 ja C-298/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 8.9.2011 (Bundesarbeitsgerichtin (Saksa) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Sabine Hennigs (C-297/10) v. Eisenbahn-Bundesamt ja Land Berlin (C-298/10) v. Alexander Mai (Direktiivi 2000/78/EY — 2 artiklan 2 kohta ja 6 artiklan 1 kohta — Euroopan unionin perusoikeuskirja — 21 ja 28 artikla — Jäsenvaltion julkisen sektorin työsopimussuhteisten toimihenkilöiden palkkoja koskeva työehtosopimus — Iän perusteella määräytyvä palkka — Työehtosopimus, jossa poistetaan palkan määräytyminen iän perusteella — Saavutettujen oikeuksien säilyttäminen)

text:
               22.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 8.9.2011 (Bundesarbeitsgerichtin (Saksa) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — Sabine Hennigs (C-297/10) v. Eisenbahn-Bundesamt ja Land Berlin (C-298/10) v. Alexander Mai
   (Yhdistetyt asiat C-297/10 ja C-298/10) (1)

   (Direktiivi 2000/78/EY - 2 artiklan 2 kohta ja 6 artiklan 1 kohta - Euroopan unionin perusoikeuskirja - 21 ja 28 artikla - Jäsenvaltion julkisen sektorin työsopimussuhteisten toimihenkilöiden palkkoja koskeva työehtosopimus - Iän perusteella määräytyvä palkka - Työehtosopimus, jossa poistetaan palkan määräytyminen iän perusteella - Saavutettujen oikeuksien säilyttäminen)
   2011/C 311/17
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesarbeitsgericht

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Sabine Hennigs (C-297/10) ja Land Berlin (C-298/10)

      Vastapuolet: Eisenbahn-Bundesamt (C-297/10) ja Alexander Mai (C-298/10)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesarbeitsgericht — Euroopan unionin perusoikeuskirjan (EUVL C 83, 30.3.2010, s. 389) 21 artiklan, sellaisena kuin se on pantu täytäntöön yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetulla neuvoston direktiivillä 2000/78/EY (EYVL L 303, s. 16), tulkinta — Työsopimussuhteisten toimihenkilöiden palkka jäsenvaltion julkisella sektorilla — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään ikään perustuvista erisuuruisista peruspalkoista

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin perusoikeuskirjan 21 artiklassa vahvistettua ja yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetulla neuvoston direktiivillä 2000/78/EY konkretisoitua ikään perustuvan syrjinnän kiellon periaatetta sekä etenkin kyseisen direktiivin 2 artiklaa ja 6 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasioissa kyseessä olevan kaltaiselle työehtosopimuksessa toteutetulle toimenpiteelle, jonka mukaan julkisen sektorin työsopimussuhteisen toimihenkilön peruspalkan palkkataso määritetään kussakin palkkaluokassa kyseisen toimihenkilön palvelukseen ottamisen yhteydessä hänen ikänsä perusteella. Tältä osin se, että unionin oikeus on esteenä kyseiselle toimenpiteelle ja että kyseinen toimenpide sisältyy työehtosopimukseen, ei rajoita Euroopan unionin perusoikeuskirjan 28 artiklassa tunnustettua oikeutta neuvotella ja tehdä työehtosopimuksia.

               2)

               Direktiivin 2000/78 2 artiklaa ja 6 artiklan 1 kohtaa sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 28 artiklaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä asian C-297/10 pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle työehtosopimuksessa toteutetulle toimenpiteelle, jolla korvataan palkkausjärjestelmä, joka johtaa ikään perustuvaan syrjintään, palkkausjärjestelmällä, joka perustuu objektiivisiin perusteisiin, siten, että tietyt ensiksi mainitun palkkausjärjestelmän syrjivät vaikutukset pidetään samalla väliaikaisesti ja rajoitetun ajan voimassa, jotta varmistetaan, että palveluksessa olevat toimihenkilöt siirtyvät uuteen järjestelmään ilman, että he menettävät tuloja.

      (1)  EUVL C 260, 25.9.2010.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 19 päivänä heinäkuuta 1999 asiassa T-14/98, Heidi Hautala vastaan Euroopan unionin neuvosto (Yleisön oikeus tutustua neuvoston asiakirjoihin - Päätös 93/731/EY - Poikkeukset asiakirjajulkisuuteen - Yleisen edun turvaaminen kansainvälisten suhteiden osalta - Oikeus tutustua asiakirjan osiin)

text:
16.10.1999                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 299/23
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                                 YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-
                     MIOISTUIMEN TUOMIO                                                      MIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                   19 päivänä heinäkuuta 1999                                               20 päivänä toukokuuta 1999
asiassa T-14/98, Heidi Hautala vastaan Euroopan unionin                    asiassa T-139/96, MD Foods Amba ja Danske Mejeriers
                              neuvosto (1)                                 Fællesorganisation vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                                sio (1)
(Yleisön oikeus tutustua neuvoston asiakirjoihin – Päätös
93/731/EY – Poikkeukset asiakirjajulkisuuteen – Yleisen
                                                                                (Lausunnon antamisen raukeaminen)
edun turvaaminen kansainvälisten suhteiden osalta – Oikeus
                      tutustua asiakirjan osiin)
                                                                                (1999/C 299/31)
                            (1999/C 299/30)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: tanska)
                     (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                           Asiassa T-139/96, MD Foods Amba, kotipaikka Viby (Tanska)
Asiassa T-14/98, Heidi Hautala, kotipaikka Helsinki, edustaji-             ja Danske Mejeriers Fællesorganisation, kotipaikka Arhus
naan asianajajat Onno W. Brouwer ja Thomas Janssens,                       (Tanska), edustajinaan asianajaja G. Lett, Kööpenhamina ja
Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Marc                asianajaja N. Scandamis, Ateena, prosessiosoite Luxemburgissa
Loesch, 11 rue Goethe, jota tukee Suomen tasavalta (asiamie-               asianajotoimisto R. Assa, 1 rue J. P. Brasseur, vastaan Euroopan
hinään Holger Rotkirch ja Tuula Pynnä) ja Ruotsin kuningas-                yhteisöjen komissio (asiamiehinään J. L. Iglesias Buhigues ja
kunta (asiamiehinään Lotty Nordling, Karin Kussak, Kristina                H. Støvlbæk), jota tukee Helleenien tasavalta, Euroopan unio-
Svahn Starrsjö ja Anders Kruse), vastaan Euroopan unionin                  nin neuvosto ja Koinopraktiki Tyrokomion Monadon Ioanni-
neuvosto (asiamiehinään Jill Aussant, Giorgio Maganza ja                   non Pindos AEBE, jossa kanta vaatii, että ensimmäisen oikeus-
Martin Bauer), jota tukee Ranskan tasavalta (asiamiehinään                 asteen tuomioistuin kumoaa neuvoston asetuksen (ETY) N:o
Kareen Rispal-Bellanger ja Denys Wibaux), jossa kantaja vaatii             2081/92 17 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesta maan-
kumottavaksi 4.11.1997 tehdyn neuvoston päätöksen, jolla                   tieteellisten merkintöjen ja alkuperäisnimitysten rekisteröin-
neuvosto on kieltäytynyt antamasta kantajalle tiettyä asiakirjaa,          nistä 12 päivänä kesäkuuta 1996 annetun komission asetuksen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto),                (EY) N: o 1107/96) EYVL L 148, s. 1) siltä osin kuin siinä
toimien kokoonpanossa: presidentti B. Vesterdorf sekä tuoma-               rekisteröidään nimitys ”Feta” suojattuna alkuperänimityksenä,
rit J. Pirrung ja M. Vilaras, kirjaaja: H. Jung, on 19.7.1999              ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toi-
antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                         mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Jaeger sekä
                                                                           tuomarit K. Lenaerts ja J. Azizi, kirjaaja: H. Jung, on antanut
                                                                           20.5.1999 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
1. Kumotaan 4.11.1997 tehty neuvoston päätös siitä, että kanta-
     jalle ei anneta tilaisuutta tutustua tavanomaisten aseiden vientiä
     käsitelleen työryhmän kertomukseen.                                   1. Lausunnon antaminen tästä kanteesta raukeaa.
2. Neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                   2. Kantajat ja komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
3. Suomen tasavalta, Ruotsin kuningaskunta ja Ranskan tasavalta
                                                                           3. Väliintulijat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
     vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
(1) EYVL C 72, 7.3.1998.                                                   (1) EYVL C 354, 23.11.1996.


title: Asia C-234/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 18.7.2013 (Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazion (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Sky Italia Srl v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni (Televisiotoiminta — Direktiivi 2010/13/EU — 4 artiklan 1 kohta ja 23 artiklan 1 kohta — Mainospalat — Kansallinen lainsäädäntö, jossa maksutelevisiotoiminnan harjoittajien osalta säädetään mainontaan käytettävissä olevasta enimmäislähetysajasta, joka on lyhyempi kuin maksuttoman televisiolähetystoiminnan harjoittajien osalta säädetty enimmäislähetysaika — Yhdenvertainen kohtelu — Palvelujen tarjoamisen vapaus)

text:
               7.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/16

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 18.7.2013 (Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazion (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Sky Italia Srl v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni
   (Asia C-234/12) (1)

   (Televisiotoiminta - Direktiivi 2010/13/EU - 4 artiklan 1 kohta ja 23 artiklan 1 kohta - Mainospalat - Kansallinen lainsäädäntö, jossa maksutelevisiotoiminnan harjoittajien osalta säädetään mainontaan käytettävissä olevasta enimmäislähetysajasta, joka on lyhyempi kuin maksuttoman televisiolähetystoiminnan harjoittajien osalta säädetty enimmäislähetysaika - Yhdenvertainen kohtelu - Palvelujen tarjoamisen vapaus)
   2013/C 260/26
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Sky Italia Srl

      Vastaaja: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni
   Reti Televisive Italiane (RTI) SpA, Maria Iaccarinon osallistuessa asian käsittelyyn

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunale Amministrativo Regionale Per il Lazio — Audiovisuaalisten mediapalvelujen tarjoamista koskevien jäsenvaltioiden tiettyjen lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 10.3.2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/13/EU (EUVL L 95, s. 1) 4 artiklan tulkinta — SEUT 49, 56 ja 63 artiklan sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 11 artiklan, kun sitä luetaan Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10 artiklan sekä Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännön valossa, tulkinta — Mainontaan käytettävissä olevan ajan enimmäisprosenttimäärä — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan maksutelevisio-operaattoreihin sovellettavat mainonnan tuntikohtaiset rajoitukset ovat tiukempia kuin muihin operaattoreihin sovellettavat rajoitukset

      Tuomiolauselma

   Audiovisuaalisten mediapalvelujen tarjoamista koskevien jäsenvaltioiden tiettyjen lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 10.3.2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/13/EU (audiovisuaalisia mediapalveluja koskeva direktiivi) 4 artiklan 1 kohtaa, yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja SEUT 56 artiklaa on tulkittava siten, ettei niiden vastaisena ole lähtökohtaisesti pidettävä pääasiassa kyseessä olevan kaltaista kansallista lainsäädäntöä, jossa säädetään sellaisista televisiomainontalähetysten enimmäisajoista, jotka ovat maksutelevisiotoiminnan harjoittajien osalta lyhyemmät kuin maksuttoman televisiolähetystoiminnan harjoittajien osalta, kunhan suhteellisuusperiaatetta noudatetaan, mikä kansallisen tuomioistuimen on tarkistettava.

      (1)  EUVL C 217, 21.7.2012.


title: Asia T-201/04: Microsoft Corporationin 7.6.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               10.7.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/18

         Microsoft Corporationin 7.6.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-201/04)
   (2004/C 179/36)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Microsoft Corporation, Washington (Yhdysvallat) on nostanut 7.6.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat I. S. Forrester, QC ja asianajaja J.-F. Bellis.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa komission 24.3.2004 tekemän päätöksen tai toissijaisesti kumoaa määrätyn sakon tai alentaa huomattavasti sen määrää

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja riitauttaa komission päätöksen, jossa todettiin kantajan syyllistyneen kahteen määräävän aseman väärinkäyttöön ja määrättiin tälle 497 196 304 euron suuruinen sakko. Komissio katsoi päätöksessä, että kantaja oli kieltäytynyt toimittamasta ”yhteentoimivuutta koskevia tietoja” ja evännyt niiden käytön työryhmäpalvelinten käyttöjärjestelmätuotteiden kehittämisessä ja jakelussa. Komissio katsoi toiseksi, että kantaja oli sitonut ”Windows Client PC Operating Systemin” saatavuuden Windows Media Playerin samanaikaiseen hankintaan.
   Kantaja väittää kanteensa tueksi ensinnäkin, että komissio erehtyi katsoessaan, että kantaja rikkoi EY 82 artiklaa kieltäytymällä toimittamasta liikennekäytäntöjään kilpailijoille ja epäämällä tämän yrityskohtaisen teknologian käytön kilpailevissa työryhmäpalvelinten käyttöjärjestelmissä.
   Kantajan mukaan yhteisöjen tuomioistuinten asettamat edellytykset sille, että määräävässä asemassa olevan yrityksen on myönnettävä teollis- ja tekijänoikeuksiensa käyttämistä koskeva lisenssi, eivät täyty tässä asiassa. Kantajan mukaan teknologia, jonka käyttämiseen sen on annettava lisenssi, ei ole edellytyksenä yhteentoimivuudelle Microsoft PC -käyttöjärjestelmien kanssa, väitetty kieltäytyminen toimittamasta teknologiaa ei estänyt uusien tuotteiden tuloa johdannaismarkkinoille ja se ei lopuksi johtanut kaiken kilpailun poistamiseen johdannaismarkkinoilta.
   Kantaja väittää lisäksi, että riidanalaisessa päätöksessä evättiin virheellisesti kantajalta mahdollisuus vedota teollis- ja tekijänoikeuksiinsa objektiivisena perusteluna väitetylle kieltäytymiselleen toimittaa teknologiaa, ja siinä esitettiin sen sijaan uusi ja oikeudellisesti virheellinen vertailu julkistamista edellyttävän yleisen edun kanssa.
   Kantaja väittää myös, että lisenssiä ohjelmiston kehittämiseen ETA:lla ei milloinkaan pyydetty ja että kantajan velvollisuutena ei ollut pitää Sunin pyyntöä sellaisena, että se aiheuttaisi EY 82 artiklaan perustuvan erityisen velvollisuuden.
   Kantaja väittää lisäksi, että EY 82 artiklaa käsiteltävänä olevan asian tosiseikkoihin soveltaessaan komissio jätti ottamatta huomioon velvoitteet, jotka Euroopan yhteisöille aiheutuvat Maailman kauppajärjestön teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehdystä sopimuksesta (TRIPS).
   Kantaja väittää toiseksi, että komissio erehtyi katsoessaan, että kantaja rikkoi EY 82 artiklaa sitoessaan PC-käyttöjärjestelmiensä saatavuuden Windows Media Playeriksi kutsutun mediatoiminnon samanaikaiseen hankintaan.
   Kantajan mukaan riidanalainen päätös perustuu spekulatiiviseen markkinoiden sulkemisteoriaan, jonka mukaan Windows Media Player -nimisen mediatoiminnon jakelualueen laajuus saattaa jossain epämääräisessä vaiheessa tulevaisuudessa johtaa tilanteeseen, jossa sisällöntarjoajat ja ohjelmistojen kehittäjät koodaavat lähes yksinomaan Windows Media -muodoissa. Kantaja väittää, että tämä teoria on ristiriidassa AOL / Time Warner -yrityskeskittymää koskevan komission päätöksen (1) sekä asiakirja-aineistossa olevien niiden todisteiden kanssa, jotka osoittavat, että sisällöntarjoajat koodaavat edelleen monissa muodoissa.
   Kantaja väittää myös, että riidanalaisessa päätöksessä ei oteta huomioon hyötyä, joka kantajan liiketoimintamallista saadaan ja joka merkitsee uuden toiminnon sisällyttämistä Windowsiin vastauksena teknologian kehitykseen ja kysynnän muutoksiin.
   Kantajan mukaan riidanalaisessa päätöksessä ei myöskään täytetä edellytyksiä, jotka EY 82 artiklan ja varsinkin sen d alakohdan rikkomisen toteaminen edellyttävät. Kantaja väittää, että Windows ja sen mediatoiminto eivät ole kaksi erillistä tuotetta. Kantaja väittää lisäksi, että riidanalaisessa päätöksessä ei osoiteta, että väitetty sidonta ja sidotut tuotteet eivät liity luonnollisesti tai kaupallisen käytön vuoksi toisiinsa. Kantaja väittää lisäksi, että riidanalaisessa päätöksessä jätetään huomiotta Euroopan yhteisöille TRIPSissä asetettu velvoite EY 82 artiklaa asian tosiseikkoihin sovellettaessa ja että asetettu korjaustoimenpide ei ole oikeasuhteinen.
   Kantaja väittää kolmanneksi, että vaatimus siitä, että kantaja nimittää päätöksen noudattamisen valvonnasta vastaavan toimitsijamiehen, joka vastaanottaa ja tutkii kanteluita, ja maksaa tälle palkkaa, on lainvastainen, koska se ylittää komission toimivallan. Kantaja toteaa, että toimitsijamiehelle siirretyt valtuudet ovat tutkinta- ja täytäntöönpanovaltuuksia, jotka kuuluvat tavallisesti komissiolle ja joita ei voida siirtää.
   Kantaja väittää lopuksi, ettei sakon määräämiseen kantajalle ole olemassa perustaa, koska väärinkäytön toteaminen on oikeudellisesti uusi asia. Kantaja väittää myös, että sakko on selvästi liiallinen.

      (1)  Yrityskeskittymän julistamisesta yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi 11 päivänä lokakuuta 2000 tehty komission päätös 2001/718/EY (Asia COMP/M.1845 — AOL/Time Warner) (EYVL 2001 L 268, s. 28).


title: Asia C-271/03: Irlannin 21.6.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
23.8.2003               FI                               Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 200/17
Sallitaanko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhden-            mista koskevia palveluita tarjoavien yritysten kansalliseen rekis-
mukaistamisesta - yhteinen arvonlisäverojärjestelmä – 17 päivänä           teriin.
toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin (77/
388/ETY) (1) 13 artiklan C kohdan 1 alakohdan a alakohdassa
se, että jäsenvaltio, joka on käyttänyt sillä olevaa mahdollisuutta        Vaarallisien jätteiden osalta samassa säännöksessä säädetään
ja myöntänyt verovelvollisille oikeuden hakeutua arvonlisävero-            vielä yhdestä, velvollisuutta rekisteröityä edellä mainittuun
velvollisiksi kiinteän omaisuuden vuokrauksesta, asettaa hankin-           rekisteriin koskevasta poikkeuksesta: jos tällaisia jätteitä
toihin sisältyvän arvonlisäveron täysimääräisen vähentämisen               kuljettaa jätteiden tuottaja, poikkeusta sovelletaan, jos nämä
edellytykseksi sen, että verohallinto on etukäteen antanut hyväk-          yritykset kuljettavat jätteitä alle 30 kilogrammaa ja alle 30 litraa
synnän, jolla ei ole taannehtivaa vaikutusta?                              päivässä.
(1) Suomenk. erityispainos Alue 9 nide 1 s. 28.                            Yhteenvetona voidaan todeta, että kyseinen velvollisuus on
                                                                           rajoitettu koskemaan ainoastaan vaarallisten jätteiden keräilyä
                                                                           ja kuljettamista, ja tällöin on suljettu pois vaarallisten jätteiden
                                                                           tuottajan keräilemät ja kuljettamat, tietyn päivittäisen määrän
                                                                           alittavat määrät sekä vaarattomien jätteiden keräily ja kuljetta-
                                                                           minen muiden puolesta.
                                                                           Tämä on selvästi ristiriidassa direktiivin kanssa. Direktiivin
                                                                           12 artiklan mukaan toimivaltaisten viranomaisten on rekiste-
Euroopan yhteisöjen komission 23.6.2003 Italian tasavaltaa                 röitävä erotuksetta kaikki yritykset, joiden toiminta ei ole
                      vastaan nostama kanne                                luvanvaraista mutta jotka ammattimaisesti harjoittavat minkä-
                                                                           laisten tahansa, vaarallisten tai vaarattomien jätteiden keräilyä ja
                                                                           kuljetusta.
                           (Asia C-270/03)
                                                                           (1) EYVL L 194, 25.7.1975, s. 39.
                           (2003/C 200/30)                                 (2) EYVL L 78, 26.3.1991, s. 32.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.6.2003 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa
vastaan. Kantajan asiamiehet ovat Luca Visaggio ja Roberto
Amorosi.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                               Irlannin 21.6.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
                                                                                nostama kanne
–     toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut jätteistä
      annetun direktiivin 75/442/ETY (1) 12 artiklan mukaisia                                        (Asia C-271/03)
      velvoitteitaan, sellaisena kuin tämä direktiivi on muutet-
      tuna direktiivillä 91/156/ETY (2), koska sen 5.2.1997                                          (2003/C 200/31)
      antaman lain (decreto legislativo) nro 22 30 §:n 4
      momentin mukaan, sellaisena kuin tämä laki on muutet-
      tuna 9.12.1998 annetulla lailla nro 426, yritykset voivat
      harjoittaa omien vaarattomien jätteidensä keräilyä ja kulje-         Irlanti on nostanut 21.6.2003 Euroopan yhteisöjen tuomiois-
      tusta tavanomaisena ja laillisena toimintana ilman velvolli-         tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
      suutta rekisteröityä jätteistä huolehtimista koskevia palve-         Kantajan asiamiehenä on D. J. O'Hagan, jota avustavat
      luita tarjoavien yritysten kansalliseen rekisteriin ja kuljettaa     P. Gallagher, SC, barrister P. McGarry ja J. Buttimore, Office of
      omia vaarallisia jätteitään alle 30 kilogrammaa ja alle              the Attorney General, prosessiosoite Luxemburgissa.
      30 litraa päivässä ilman velvollisuutta rekisteröityä edellä
      mainittuun rekisteriin
                                                                           Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–     velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
      kulut.                                                               a)    ottaa kanteen tutkittavaksi;
                                                                           b)    kumoaa komission päätöksen C(2003)1084, jolla vähen-
                                                                                netään tukea, jota Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR)
                                                                                myönnettiin 21.12.1989 tehdyn komission päätöksen
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                              C89(2258/7) nojalla yksityissektorin matkailua ja kehitystä
                                                                                koskevan      yleiskattavan      tukijärjestelmän   mukaisen
                                                                                matkailua koskevan toimintaohjelman (1989–1993) alaoh-
Vaarattomista jätteistä decreto legislativon 30     §:n 4 momentissa
                                                                                jelmalle 2 Irlannissa;
säädetään nimenomaisesti, että yritys, joka          omaan lukuunsa
omassa ammattitoiminnassaan keräilee ja              kuljettaa tällaisia
jätteitä, ei ole velvollinen rekisteröitymään       jätteistä huolehti-    c)    velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
 ---pagebreak--- C 200/18                FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                            23.8.2003
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     taannehtiva soveltaminen, jotka laadittiin vasta useita vuosia
                                                                        kyseessä olevien hankkeiden päättymisen jälkeen, tilanteessa,
                                                                        jossa käytetyt menettelyt olivat kaiken aikaa komission tuolloin
Kantaja väittää, että komission päätös C(2003) 1084 on                  hyväksymien parhaiden käytäntöjen mukaisia, merkitsee sitä,
kumottava seuraavilla perusteilla:                                      että komissio sovelsi taannehtivasti yhteisön sääntöjä.
I. Komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen.                        IV. Suhteellisuusperiaatteen ja/tai rangaistusten määräämistä
                                                                             koskevien periaatteiden loukkaaminen
    a)   Irlannin viranomaiset eivät pidä pätevänä ekstrapo-            Komissio olisi selvästi voinut toimia tässä asiassa toisin ja jättää
         lointia, jonka komissio väittää suorittaneensa, ja väit-       päätöksensä tekemättä. Komission lähestymistapa on tavoittee-
         tävät, ettei ekstrapolointi ole hyväksyttävä menetelmä         seen nähden täysin suhteeton, kun otetaan huomioon kyseessä
         takaisinmaksun rahallisen arvon vahvistamiseen vuosiksi        olevien hankkeiden jatkuva tehokkuus ja hankkeiden tuensaajan
         1989–1993 laaditun matkailua koskevan toimintaoh-              luonne. Tällainen lähestymistapa merkitsee tosiasiassa rangais-
         jelman kaltaisten hyvin laajojen tukijärjestelmien osalta.     tuksen määräämistä tilanteessa, jossa minkään yrityksen tai
         Kantaja väittää lisäksi, ettei komissio ole yksilöinyt sen     viranomaisen ei ole osoitettu syyllistyneen mihinkään väärin-
         ekstrapoloinnin oikeudellista perustaa, jonka se väittää       käytökseen.
         suorittaneensa.
                                                                        (1) Asetuksen (ETY) N:o 2052/88 soveltamisesta rakennerahastojen
    b)   Se, että komissio sovelsi asetuksen N:o 4253/88 (1)                toiminnan yhteensovittamisen osalta toisaalta keskenään ja toisaalta
         23 artiklan sanamuodosta omaa tulkintaansa tavalla,                Euroopan investointipankin toiminnan ja muiden rahoitusvälineiden
         jonka avulla se saattoi laajentaa toimivaltaansa, rikkoo           kanssa 19 päivänä joulukuuta 1988 annettu neuvoston asetus (ETY)
                                                                            N:o 4253/88 (EYVL L 374, 31.12.1988, s. 1–14).
         tämän artiklan nimenomaisia säännöksiä ja merkitsee
         sitä, että komissio teki ilmeisen arviointivirheen käyt-
         täessään kyseisen asetuksen 24 artiklan mukaista
         harkintavaltaansa.
    c)   Komissio toimi ilmiselvästi virheellisesti pyrkiessään
         perustelemaan Irlannille määräämäänsä rangaistusta
         lomakkeilla, jotka julkaistiin huhtikuussa 1997 eli
         monta vuotta kyseessä olevan ohjelman päättymisen
         jälkeen ja joissa komission mukaan kodifioitiin aikai-         Euroopan yhteisöjen komission 24.6.2003 Irlantia vastaan
         semmin vahvistettu käytäntö, vaikka tätä yleistä                                            nostama kanne
         käytäntöä eivät olleet vahvistaneet sen enempää
         komissio kuin tilintarkastustuomioistuinkaan kyseistä
         ohjelmaa valvoessaan.
                                                                                (Asia C-274/03)
    d)   Kantaja väittää lisäksi, että komissio teki ilmiselvästi
         virheen päätellessään, että Irlannin viranomaisten laati-                                  (2003/C 200/32)
         massa raportointijärjestelmässä oli virheitä tai riskejä.
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.6.2003 Euroo-
II. Perustamissopimuksen täytäntöönpanoa koskevan perusta-              pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia vastaan.
     vanlaatuisen oikeussäännön rikkominen                              Kantajan asiamies on Georges Zavvos, prosessiosoite Luxem-
                                                                        burgissa.
Asetuksen N:o 4253/88 24 artiklan mukaista harkintavaltaansa
käyttäessään komissio toimi väärin tai teki oikeudellisen               Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
virheen, koska se ei ottanut huomioon seikkoja, joihin hake-
muksessa oli vedottu. Komission lähestymistapa rikkoo muun
muassa asetuksen N:o 4253/88 23 ja 24 artiklan säännöksiä.              1)     toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut moottoriajoneuvojen
                                                                               käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta
                                                                               koskevien jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen lähentämisestä
                                                                               ja neuvoston direktiivien 73/239/ETY ja 88/357/ETY
III. Taannehtivuuden kieltoa koskevan periaatteen, oikeusvar-                  muuttamisesta 16 päivänä toukokuuta 2000 annetun Eu-
      muuden periaatteen ja luottamuksensuojan periaatteen                     roopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/26/EY
      noudattamatta jättäminen                                                 (Neljäs liikennevakuutusdirektiivi) (EYVL L 181, 20.7.2000,
                                                                               s. 65–74) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
                                                                               tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,
Varainhoitoa koskevien standardien taannehtiva soveltaminen,                   asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, tai joka tapauksessa
ja erityisesti niiden tuen myöntämistä koskevien perusteiden                   koska se ei ole ilmoittanut niistä komissiolle;


title: Asia C-481/03: Euroopan yhteisöjen komission 19.11.2003 Luxemburgin suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne

text:
C 7/26                   FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                        10.1.2004
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
–     toteaa, että Kreikan tasavalta ei ole noudattanut henkilö-
      kuljetukseen tarkoitetuista köysiratalaitteistoista 20 päi-     Määräaika kansallisen oikeuden saattamiseksi direktiivin mu-
      vänä maaliskuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin              kaiseksi päättyi 8.8.2002.
      ja neuvoston direktiivin 2000/09/EY (1) mukaisia velvoit-
      teitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin
      noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnol-      (1) EYVL L 200, 8.8.2000, s. 35.
      lisia määräyksiä tai koska se ei anakaan ole ilmoittanut
      niistä komissiolle
–     velvoittaa Kreikan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
      tikulut.
                                                                      Euroopan yhteisöjen komission 19.11.2003 Luxemburgin
                                                                               suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (Asia C-481/03)
Määräaika, jossa edellä mainittu direktiivi oli pantava täytän-
töön sisäisessä oikeusjärjestyksessä, on päättynyt 3.5.2002.                                      (2004/C 7/45)
(1) EYVL L 106, 3.5.2000, s. 21.
                                                                      Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 19.11.2003 Euroo-
                                                                      pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur-
                                                                      herttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on W. Wils,
                                                                      prosessiosoite Luxemburgissa.
                                                                      Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                      tuin
Euroopan yhteisöjen komission 18.11.2003 Luxemburgin
          suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne                     1.    toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudat-
                                                                            tanut yhteisön rautateiden kehittämisestä annetun neu-
                                                                            voston direktiivin 91/440/ETY muuttamisesta 26 päivänä
                          (Asia C-479/03)                                   helmikuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja
                                                                            neuvoston direktiivin 2001/12/EY (1) sekä rautatieyritys-
                            (2004/C 7/44)                                   ten toimiluvista annetun neuvoston direktiivin 95/18/EY
                                                                            muuttamisesta 26 päivänä helmikuuta 2001 annetun
                                                                            Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/13/
                                                                            EY (2) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
                                                                            kyseisten direktiivien noudattamisen edellyttämiä lakeja,
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 18.11.2003 Euroo-                  asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, tai ei ainakaan ole
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur-                   ilmoittanut niistä komissiolle
herttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on M. Patakia,
prosessiosoite Luxemburgissa.                                         2.    velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan
                                                                            oikeudenkäyntikulut.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
1)    toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudat-        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      tanut kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästys-
      ten torjumisesta 29 päivänä kesäkuuta 2000 annetun
      Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/35/          Kyseisten direktiivien täytäntöönpanolle asetettu määräaika
      EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut         päättyi 15.3.2003.
      kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,
      asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoit-
      tanut niitä komissiolle                                         (1) EYVL L 75, 15.3.2001, s. 1.
                                                                      (2) EYVL L 75, 15.3.2001, s. 26.
2)    velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan
      oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-215/17: Kanne 7.4.2017 – Pear Technologies v. EUIPO – Apple (PEAR)

text:
               29.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 168/33

         Kanne 7.4.2017 – Pear Technologies v. EUIPO – Apple (PEAR)
   (Asia T-215/17)
   (2017/C 168/44)
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset ja muu osapuoli

      Kantaja: Pear Technologies Ltd (Macao) (edustajat: J. Coldham, solicitor, ja E. Himsworth, QC)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Apple Inc. (Cupertino, Kalifornia, Yhdysvallat)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”PEAR” – Rekisteröintihakemus nro 13 115 076

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 18.1.2017 asiassa R 860/2016-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen ja/tai

               —

               palauttaa asian käsiteltäväksi uudelleen valituslautakunnassa

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kantajalle valituslautakunnassa aiheutuneet kulut

               —

               velvoittaa valituslautakunnassa pidetyn menettelyn muun osapuolen, jos se on asiassa väliintulijana, korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien kantajalle valituslautakunnassa aiheutuneet kulut.

      Kanneperuste

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohdan rikkominen.


title: Asia C-456/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Castilla La Mancha (Espanja) on esittänyt 2.10.2014 – Manuel Orrego Arias v. Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

text:
               8.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 439/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Superior de Justicia de Castilla La Mancha (Espanja) on esittänyt 2.10.2014 – Manuel Orrego Arias v. Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real
   (Asia C-456/14)
   (2014/C 439/31)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla La Mancha

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Manuel Orrego Arias

      Vastapuoli: Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

      Ennakkoratkaisukysymys

   Kysymys 28.5.2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/40/EY (1) 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ensimmäisen luetelmakohdan tulkinnasta ja erityisesti siitä, viitataanko tämän säännöksen sisältämässä ilmaisussa rikos, josta voidaan rangaista vähintään vuoden pituisella vapausrangaistuksella kyseessä olevasta rikoksesta abstraktisti säädettyyn rangaistukseen vai päinvastoin tuomitulle määrättyyn konkreettiseen vankeusrangaistukseen, ja siis siitä, tunnustettaisiinko kahdeksan kuukauden vapausrangaistukseen tuomitun kolmannen maan kansalaisen karkottamisesta tehty jäsenvaltion päätös muissa jäsenvaltioissa vai ei.

      (1)  Kolmansien maiden kansalaisia koskevien maastapoistamispäätösten vastavuoroisesta tunnustamisesta 28.5.2001 annettu neuvoston direktiivi 2001/40/EY
   (EYVL L 149, s. 34).


title: Asia C-421/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'État (Ranska) on esittänyt 28.7.2016 – Ministre des finances et des comptes publics v. Marc Lassus

text:
               24.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 392/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'État (Ranska) on esittänyt 28.7.2016 – Ministre des finances et des comptes publics v. Marc Lassus
   (Asia C-421/16)
   (2016/C 392/12)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d'État

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Ministre des finances et des comptes publics

      Vastapuoli: Marc Lassus

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko 23.7.1990 annetun direktiivin 90/434/ETY (1) 8 artiklan edellä mainittuja säännöksiä tulkittava siten, että niissä kielletään direktiivin soveltamisalaan kuuluvan osakkeidenvaihdon yhteydessä veronmaksun lykkäyksen mekanismi, jossa poikkeuksena säännöstä, jonka mukaan arvonnoususta kannettavan veron verotettava tapahtuma toteutuu arvonnousun realisoitumisvuonna, vaihdosta syntyvä arvonnousu todetaan ja siitä määrätään vero osakkeidenvaihdon yhteydessä ja vero tulee maksettavaksi vuonna, jonka aikana veronmaksun lykkäyksen päättävä tapahtuma, joka voi olla muun muassa osakkeidenvaihdon yhteydessä saatujen osakkeiden luovutus, toteutuu?

               2)

               Jos osakkeidenvaihdossa syntynyt arvonnousu on veronalainen, voiko siitä kantaa veron valtio, jolla oli verotusvalta vaihtohetkellä, vaikka tämän vaihdon yhteydessä saatujen osakkeiden luovutus kuuluu jonkin toisen jäsenvaltion verotusvaltaan?

               3)

               Jos edellisiin kysymyksiin vastataan, että direktiivi ei ole esteenä sille, että osakkeidenvaihdosta syntyvästä arvonnoususta kannetaan vero siinä yhteydessä, kun vaihdon yhteydessä saadut osakkeet luovutetaan edelleen, silloinkaan, jos nämä kaksi liiketoimea eivät kuulu saman jäsenvaltion verotusvaltaan, voiko jäsenvaltio, jossa osakkeidenvaihdossa syntynyttä arvonnousua koskevan veron maksamista on lykätty, kantaa syntyneen arvonnousun lykätyn veron tämän luovutuksen yhteydessä, jollei sovellettavien kahdenvälisen verosopimuksen määräysten soveltamisesta muuta johdu, ottamatta huomioon tämän luovutuksen tulosta, jos tuloksena on luovutustappio? Tämä kysymys esitetään sekä 23.7.1990 annetun direktiivin että Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 43 artiklassa, josta on tullut Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 49 artikla, taatun sijoittautumisvapauden kannalta, koska verovelvollinen, jolla on verotuksellinen kotipaikka Ranskassa osakkeidenvaihdon ja osakkeiden luovutuksen aikana, voisi vähentää luovutustappion tämän päätöksen 4 kohdassa mainituin edellytyksin?

               4)

               Jos kolmanteen kysymykseen vastataan, että vaihdossa saatujen osakkeiden luovutuksessa syntyvä luovutustappio on otettava huomioon, onko jäsenvaltion, jossa osakkeidenvaihdossa syntynyt arvonnousu realisoituu, vähennettävä luovutustappio realisoituneesta arvonnoususta, vai onko sen luovuttava osakkeidenvaihdossa syntyneen arvonnousun verottamisesta, koska luovutus ei kuulu sen verotusvaltaan?

               5)

               Jos neljänteen kysymykseen vastataan, että luovutustappio on vähennettävä osakkeidenvaihdossa syntyneestä arvonnoususta, mikä on otettava luovutettujen osakkeiden hankintahinnaksi laskettaessa tätä luovutustappiota? Onko erityisesti otettava huomioon luovutettujen osakkeiden yksikköhankintahintana vaihdossa saatujen yhtiön osakkeiden kokonaisarvo, sellaisena kuin se ilmenee arvonnoususta annetusta ilmoituksesta, jaettuna vaihdossa saatujen näiden osakkeiden lukumäärällä, vai onko otettava huomioon painotettu keskimääräinen hankintahinta, jolloin on otettava huomioon myös vaihdon jälkeen suoritetut toimenpiteet, kuten muut saman yhtiön osakkeiden hankinnat tai ilmaisannit?

      (1)  Eri jäsenvaltioissa olevia yhtiöitä koskeviin sulautumisiin, jakautumisiin, varojensiirtoihin ja osakkeidenvaihtoihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23.7.1990 annettu neuvoston direktiivi 90/434/ETY (EYVL 1990, L 225, s. 1).


title: Asia C-152/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Schwerin (Saksa) on esittänyt 4.5.2009 — André Grootes v. Amt für Landwirtschaft Parchim

text:
               18.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 167/4

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Schwerin (Saksa) on esittänyt 4.5.2009 — André Grootes v. Amt für Landwirtschaft Parchim
   (Asia C-152/09)
   2009/C 167/06
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgericht Schwerin

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: André Grootes

      Vastaaja: Amt für Landwirtschaft Parchim

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voidaanko asetuksen (EY) N:o 1782/2003 (1) 40 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut viljelijän kohtaamat vaikeudet hyväksyä pinta-alatuen määrittämisessä myös siinä tapauksessa, että 15.5.2003 edelleen käynnissä oleva maatalouden ympäristötoimenpide koostuu pelkästään (pysyvän) laidunkäytön jatkamisesta, joka liittyy ajallisesti saumattomasti (tai joka tapauksessa ”välittömästi”) toimenpiteeseen, jolla peltoa on muutettu laitumeksi?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
               Voidaanko asetuksen (EY) N:o 1782/2003 40 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut viljelijän kohtaamat vaikeudet hyväksyä pinta-alatuen määrittämisessä ainoastaan siinä tapauksessa, että käyttötarkoituksen muuttaminen pellosta laitumeksi on tapahtunut (nimenomaan) sen vuoksi, että viljelijä on osallistunut edellä mainitun artiklan mukaiseen maatalouden ympäristötoimenpiteeseen?

               3)

               Edellyttääkö asetuksen (EY) N:o 1782/2003 40 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen viljelijän kohtaamien vaikeuksien hyväksyminen, että tukea hakeva viljelijä on myös (se, joka on) tehnyt käyttötarkoituksen muutoksen, vai voiko myös myöhemmin maatalouden ympäristötoimenpiteeseen ”mukaan tuleva” maanviljelijä vedota menestyksellisesti tässä artiklassa tarkoitettuihin viljelijän vaikeuksiin?

      (1)  Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71, (EY) N:o 1254/1999 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29.9.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1782/2003; EUVL L 270, s. 1.