title: Asia C-462/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 21.1.2010 (Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ümit Bekleyen v. Land Berlin (ETY:n ja Turkin välinen assosiaatiosopimus — Assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 7 artiklan toinen kohta — Turkkilaisen työntekijän lapsen oikeus vastaanottaa mikä tahansa työtarjous siinä vastaanottavassa jäsenvaltiossa, jossa hän on saanut ammattikoulutusta — Ammattikoulutuksen alkaminen vanhempien poistuttua lopullisesti tästä jäsenvaltiosta)

text:
               13.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/13

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 21.1.2010 (Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ümit Bekleyen v. Land Berlin
   (Asia C-462/08) (1)

   (ETY:n ja Turkin välinen assosiaatiosopimus - Assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 7 artiklan toinen kohta - Turkkilaisen työntekijän lapsen oikeus vastaanottaa mikä tahansa työtarjous siinä vastaanottavassa jäsenvaltiossa, jossa hän on saanut ammattikoulutusta - Ammattikoulutuksen alkaminen vanhempien poistuttua lopullisesti tästä jäsenvaltiosta)
   2010/C 63/19
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Ümit Bekleyen

      Vastaaja: Land Berlin

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Oberwaltungsgericht Berlin-Brandenburg — ETY–Turkki-assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 7 artiklan toisen kohdan tulkinta — Turkin kansalainen, joka on syntynyt vastaanottavassa jäsenvaltiossa ja joka palattuaan vanhempiensa kanssa alkuperävaltioonsa palaa yksin yli 10 vuotta myöhemmin suorittamaan ammattikoulutusta vastaanottavaan jäsenvaltioon, jossa hänen vanhempansa ovat aiemmin kuuluneet laillisille työmarkkinoille yli kolmen vuoden ajan — Oikeus päästä työmarkkinoille ja kyseisen Turkin kansalaisen vastaava oleskeluoikeus vastaanottavassa jäsenvaltiossa ammattikoulutuksen loppuun saattamisen jälkeen

      Tuomiolauselma

   Assosiaation kehittämisestä 19.9.1980 tehdyn, Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisellä assosiaatiosopimuksella perustetun assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80 7 artiklan toista kohtaa on tulkittava siten, että vastaanottavassa jäsenvaltiossa yli kolme vuotta laillisesti työskennelleen turkkilaisen työntekijän lapsi voi vedota tässä jäsenvaltiossa siellä päätökseen saattamansa ammattikoulutuksen jälkeen työmarkkinoille pääsyä koskevaan oikeuteen ja sitä vastaavaan oleskeluoikeuteen myös silloin, kun hän oli palattuaan vanhempiensa kanssa takaisin alkuperävaltioon palannut yksin tähän jäsenvaltioon aloittaakseen siellä tämän koulutuksen.

      (1)  EUVL C 19, 24.1.2009.


title: Asia T-467/12: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 11.4.2013 — Tridium v. SMHV — q-bus Mediatektur (SEDONA FRAMEWORK) (Yhteisön tavaramerkki — Väite — Väitteen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               1.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/43

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 11.4.2013 — Tridium v. SMHV — q-bus Mediatektur (SEDONA FRAMEWORK)
   (Asia T-467/12) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väite - Väitteen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2013/C 156/81
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Tridium, Inc. (Richmond, Virginia, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja M. Nentwig)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: P. Geroulakos)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: q-bus Mediatektur GmbH (Berliini, Saksa) (edustaja: asianajaja M.-T. Schott)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 2.8.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 1943/2011-2), joka koskee q-bus Mediatektur GmbH:n ja Tridium, Inc:in välistä väitemenettelyä

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Kantaja ja vastapuoli valituslautakunnassa vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja kumpikin niistä velvoitetaan korvaamaan puolet vastaajan oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 9, 12.1.2013.


title: Yhdistetyt asiat C-97/10—C-99/10: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 8.6.2011 (Tribunal d'instance de Daxin (Ranska) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — AG2R Prévoyance v. Bourdil SARL (C-97/10), Société boucalaise de boulangerie SARL (C-98/10), Baba-Pom SARL (C-99/10)

text:
               27.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/27

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 8.6.2011 (Tribunal d'instance de Daxin (Ranska) esittämät ennakkoratkaisupyynnöt) — AG2R Prévoyance v. Bourdil SARL (C-97/10), Société boucalaise de boulangerie SARL (C-98/10), Baba-Pom SARL (C-99/10)
   (Yhdistetyt asiat C-97/10—C-99/10) (1)

   2011/C 252/53
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 113, 1.5.2010.


title: Asia C-216/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Luxemburg) on esittänyt 8.5.2012 — Caisse nationale des prestations familiales v. Fjola Hliddal

text:
               4.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/6

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Luxemburg) on esittänyt 8.5.2012 — Caisse nationale des prestations familiales v. Fjola Hliddal
   (Asia C-216/12)
   2012/C 235/10
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Caisse nationale des prestations familiales

      Vastapuoli: Fjola Hliddal

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko Luxemburgin sosiaaliturvalain 306–308 §:ssä säädetyn vanhempainlomasta maksettavan korvauksen kaltaista etuutta pidettävä sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14.6.1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (1), sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna, jota sovelletaan Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Sveitsin valaliiton välillä henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta tehdyn sopimuksen ja päätösasiakirjan (2), jotka allekirjoitettiin Luxemburgissa 21.6.1999, liitteessä II olevan A osan 1 alakohdan mukaan, 1 artiklan u alakohdan i alakohdassa ja 4 artiklan 1 kohdan h alakohdassa tarkoitettuna perhe-etuutena?

      (1)  EYVL L 149, s. 2.

      (2)  EYVL 2002, L 114, s. 6.


title: Asia C-487/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 4.11.2014 – SC Total Waste Recycling SRL v. Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

text:
               26.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Unkari) on esittänyt 4.11.2014 – SC Total Waste Recycling SRL v. Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség
   (Asia C-487/14)
   (2015/C 026/11)
   Oikeudenkäyntikieli:

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: SC Total Waste Recycling SRL

      Vastapuoli: Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko asetuksen N:o 1013/2006 (1) 2 artiklan 35 kohdan d alakohdassa tarkoitettu jätteiden siirto, joka on toteutettu ”tavalla, jota ei ole olennaisilta osiltaan eritelty ilmoitus- tai siirtoasiakirjoissa” ymmärrettävä asetuksen liitteessä IA ja liitteessä IB tarkoitetuksi siirroksi (maanteitse, rautateitse, meritse, lentoteitse, sisävesitse)?

               2)

               Jos hyväksytyn jätteiden siirron joitakin yksityiskohtia ja/tai ehtoja muutetaan olennaisesti asetuksen N:o 1013/2006 17 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla ja jos tämän ilmoittaminen viranomaiselle laiminlyödään, onko kyseessä asetuksen N:o 1013/2006 2 artiklan 35 kohdan d alakohdassa tarkoitettu jätteiden siirto ”tavalla, jota ei ole olennaisilta osiltaan eritelty ilmoitus- tai siirtoasiakirjoissa”, joka on katsottava tämän vuoksi laittomaksi jätteiden siirroksi?

               3)

               Onko hyväksytyn jätteiden siirron yksityiskohtiin ja/tai ehtoihin asetuksen N:o 1013/2006 17 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi olennaiseksi muutokseksi katsottava se, että jätteet saapuvat ilmoitettuun kauttakulkumaahan muun kuin luvassa ja ilmoitusasiakirjassa mainitun rajanylityspaikan kautta?

               4)

               Jos laittomaksi jätteiden siirroksi on katsottava se, että jätteet kuljetetaan ilmoitettuun kauttakulkumaahan muun kuin luvassa ja ilmoitusasiakirjassa mainitun rajanylityspaikan kautta, voidaanko oikeasuhteisena pitää tästä määrättyä sakkoa, joka vastaa suuruudeltaan sakkoa, joka määrätään henkilölle, joka on laiminlyönyt sekä luvan hankkimisvelvollisuuden että ennakollisen kirjallisen ilmoittamisvelvollisuuden?

      (1)  Jätteiden siirrosta 14.6.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1013/2006 (EUVL L 190, s. 1).


title: Asia T-36/16: Kanne 26.1.2016 – Enercon v. EUIPO – Gamesa Eólica (vihreän sävyt)

text:
               29.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 111/32

         Kanne 26.1.2016 – Enercon v. EUIPO – Gamesa Eólica (vihreän sävyt)
   (Asia T-36/16)
   (2016/C 111/37)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Enercon GmbH (Aurich, Saksa) (edustaja: asianajaja S. Overhage)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Gamesa Eólica, SL (Sarriguren, Espanja)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Unionin väritavaramerkki, joka muodostuu vihreän eri sävyistä. Unionin tavaramerkki nro 2 346 542.

      EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 28.10.2015 asiassa R 597/2015-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 22 päivänä helmikuuta 2000 asiassa T-22/99, Gustave Rose vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Ylentämättä jättäminen – Ylennysohjekirja – Luottamuksensuoja – Harkintavallan väärinkäyttö – Ansioiden vertailu)

text:
13.5.2000             FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 135/11
                                            ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                             Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                  MIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                       1. ottaa kanteen tutkittavaksi;
                22 päivänä helmikuuta 2000
                                                                       2. kumoaa valtiontuesta, jonka Alankomaat aikoo toteuttaa
asiassa T-22/99, Gustave Rose vastaan Euroopan yhteisö-                     Saksan rajan tuntumassa sijaitsevien 633 alankomaisen
                         jen komissio (1)                                   huoltamon hyväksi, 20 päivänä heinäkuuta 1999 tehdyn
                                                                            komission päätöksen, joka on annettu tiedoksi numerolla
                                                                            K(1999) 2539 (1), tai ainakin kumoaa sen 2 ja 3 artiklan
(Henkilöstö – Ylentämättä jättäminen – Ylennysohjekirja –                   siltä osin kuin niissä todetaan yhden kantajan/kantajien
Luottamuksensuoja – Harkintavallan väärinkäyttö – Ansioi-                   osalta, että sitä, mitä kantaja/kantajat ovat saaneet väliaikai-
                           den vertailu)                                    sen säännöksen perusteella (Saksan rajan tuntumassa sijait-
                                                                            seville huoltamoille annettava tuki), pidetään EY:n perusta-
                        (2000/C 135/20)                                     missopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna kiel-
                                                                            lettynä valtiontukena, ja/tai että kantajan/kantajien on
                                                                            maksettava se takaisin, ja/tai että sitä, mitä kantajalla/kanta-
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                            jille voidaan maksaa tai mitä sille/niille tullaan maksamaan
                                                                            kyseisen väliaikaisen säännöksen perusteella, pidetään oi-
Asiassa T-22/99, Gustave Rose, Euroopan yhteisöjen komis-                   keudellisesti EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan
sion virkamies, kotipaikka Goutroux (Belgia), edustajanaan                  1 kohdassa tarkoitettuja kiellettynä tukena, ja
asianajaja L. Vogel, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa on
asianajotoimisto C. Kremer, 6 rue Heinrich Heine vastaan               3. velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään C. Berardis-
Kayser ja F. Duvieusart-Clotuche), jossa kantaja vaatii kumotta-
vaksi komission päätöksen olla ylentämättä kantajaa palkka-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
luokkaan C 1 vuoden 1998 ylennyskierroksella, yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toi-
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. Garcı́a-Valde-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat
casas sekä tuomarit P. Lindh ja J. D. Cooke, kirjaaja: hallintovir-    kuin asiassa T-318/99.
kamies J. Palacio González, on 22.2.2000 antanut tuomion,
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                      (1) EYVL L 280, 30.10.1999, s. 87.
1. Komission päätös olla ylentämättä kantajaa palkkaluokkaan C 1
     vuoden 1998 ylennyskierroksella kumotaan.
2. Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
(1) EYVL C 100, 10.4.1999.
                                                                       CAV Ulestraten-Schimmert-Hulsbergin V:n ynnä muiden
                                                                       19.1.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nosta-
                                                                                ma kanne
                                                                                (Asia T-14/00)
S. W. M. Baltussenin ynnä muiden 19.1.2000 Euroopan
       yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                                                (2000/C 135/22)
                          (Asia T-13/00)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                        (2000/C 135/21)
                                                                       CAV Ulestraten-Schimmert-Hulsbergin ym., kotipaikka Ule-
                                                                       straten (Alankomaat), ovat nostaneet 19.1.2000 Euroopan
                  (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                      yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-
                                                                       teen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edus-
S. W. M. Baltussen ym., kotipaikka Amsterdam (Alankomaat),             tajana on asianajaja G. van der Wal, Bryssel, ja prosessiosoite
ovat nostaneet 19.1.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen               Luxemburgissa on asianajotoimisto A. May, Grand-Rue 31.
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
komissiota vastaan. Kantajien edustajana on asianajaja G. van          Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
der Wal, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajo-
toimisto A. May, Grand-Rue 31.                                         1. ottaa kanteen tutkittavaksi;


title: Asia T-525/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.9.2015 – H&M Hennes & Mauritz v. SMHV – Yves Saint Laurent (käsilaukut) (Yhteisömalli — Mitättömyysmenettely — Rekisteröity yhteisömalli, joka esittää käsilaukkua — Aikaisempi malli — Mitättömyysperuste — Yksilöllinen luonne — Asetuksen (EY) N:o 6/2002 6 artikla — Perusteluvelvollisuus)

text:
               19.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 346/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.9.2015 – H&M Hennes & Mauritz v. SMHV – Yves Saint Laurent (käsilaukut)
   (Asia T-525/13) (1)

   ((Yhteisömalli - Mitättömyysmenettely - Rekisteröity yhteisömalli, joka esittää käsilaukkua - Aikaisempi malli - Mitättömyysperuste - Yksilöllinen luonne - Asetuksen (EY) N:o 6/2002 6 artikla - Perusteluvelvollisuus))
   (2015/C 346/26)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: H&M Hennes & Mauritz BV & Co. KG (Hampuri, Saksa) (edustajat: asianajajat H. Hartwig ja A. von Mühlendahl)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Yves Saint Laurent SAS (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja N. Decker)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n kolmannen valituslautakunnan 8.7.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 207/2012-3), joka liittyy H&M Hennes & Mauritz BV & Co. KG:n ja Yves Saint Laurent SAS:n väliseen mitättömyysmenettelyyn.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               H&M Hennes & Mauritz BV & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien ne kulut, jotka Yves Saint Laurent SAS:lle on aiheutunut sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) valituslautakunnan menettelyssä.

      (1)  EUVL C 359, 7.12.2013.


title: Asia T-15/07: Kanne 15.1.2007 — Saksan liittotasavalta v. komissio

text:
               24.3.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/20

         Kanne 15.1.2007 — Saksan liittotasavalta v. komissio
   (Asia T-15/07)
   (2007/C 69/47)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: M. Lumma, C. Schulze-Bahr, avustajanaan Rechtsanwalt C. von Donat)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Komission 27.7.1995 tekemällä päätöksellä Nordrhein-Westfalenin ohjelmalle yhteisen aloitteen RECHAR II (EAKR nro 94.02.10.041/ARINCO nro 94.DE.16.056) yhteydessä myöntämän EAKR:n tuen alentamisesta 3.11.2006 tehty komission päätös K (2006) 5164 lopullinen on kumottava,

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio on riidanalaisella päätöksellä alentanut Nordrhein-Westfalenin ohjelmalle yhteisen aloitteen RECHAR II yhteydessä myönnettävää Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) tukea.
   Kanteensa perusteeksi kantaja esittää, että riidanalaisella päätöksellä rikotaan 27.7.1995 tehtyä komission hyväksymispäätöstä K(95) 1793.
   Sen lisäksi se vetoaa asetuksen N:o 4253/88 (1) 24 artiklan 2 kohdan rikkomiseen, koska alentamisen edellytykset eivät ole täyttyneet. Se väittää tässä yhteydessä erityisesti, että poikkeamisia alustavasta rahoitussuunnitelmasta ei voida pitää huomattavana ohjelman muutoksena.
   Vaikka kyse olisi huomattavasta ohjelman muutoksesta, kantaja väittää, että komissio on antanut siihen ennalta hyväksyntänsä ”rakennerahastojen ohjelmakauden 1994-1999 tukitoimien rahoituksen päättämistä koskevissa suuntaviivoissa ”(SEK (1999) 1316).
   Jos oletetaan, että alentamista koskevat edellytykset ovat täyttyneet, kantaja väittää, ettei vastaaja ole käyttänyt sillä olevaa harkintavaltaa konkreettisen ohjelman osalta. Kantajan mukaan komission olisi pitänyt arvioida, onko EAKR-tuen alennus oikeasuhteinen.

      (1)  Rakennerahastojen päämääristä ja tehokkuudesta ja niiden toiminnan yhteensovittamisesta keskenään sekä Euroopan investointipankin toiminnan ja muiden rahoitusvälineiden kanssa annetun asetuksen (ETY) N:o 2052/88 soveltamisesta 19.12.1988 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 4253/88 (EYVL L 374, 31.12.1988, s. 1).


title: Asia C-461/10: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Högsta domstolen (Ruotsi) on esittänyt 20.9.2010 — Bonnier Audio AB, Earbooks AB, Norstedts Förlagsgrupp AB, Piratförlaget Aktiebolag ja Storyside AB v. Perfect Communication Sweden AB

text:
               20.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 317/24

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Högsta domstolen (Ruotsi) on esittänyt 20.9.2010 — Bonnier Audio AB, Earbooks AB, Norstedts Förlagsgrupp AB, Piratförlaget Aktiebolag ja Storyside AB v. Perfect Communication Sweden AB
   (Asia C-461/10)
   ()
   2010/C 317/42
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Högsta domstolen

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Bonnier Audio AB, Earbooks AB, Norstedts Förlagsgrupp AB, Piratförlaget Aktiebolag ja Storyside AB

      Vastapuoli: Perfect Communication Sweden AB

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko yleisesti saatavilla olevien sähköisten viestintäpalvelujen tai yleisten viestintäverkkojen yhteydessä tuotettavien tai käsiteltävien tietojen säilyttämisestä ja direktiivin 2002/58/EY muuttamisesta 15.3.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/24/EY (1) ja erityisesti sen 3, 4, 5 ja 11 artikla esteenä sellaisen kansallisen säännöksen soveltamiselle, joka on annettu teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/48/EY (2) 8 artiklan nojalla ja jonka mukaan internet-palvelun tarjoaja määrätään riita-asian oikeudenkäynnissä antamaan tietyn tilaajan tunnistamista varten tekijänoikeuden haltijalle tai sille, jolle hänen oikeutensa on siirtynyt, tieto siitä, kenelle tilaajalle internet-palvelun tarjoaja on rekisteröinyt tietyn IP-osoitteen, josta tekijänoikeutta väitetään loukatun? Kysymyksessä edellytetään, että hakija saattaa tiettyyn tekijänoikeuteen kohdistuneen loukkauksen todennäköiseksi ja että toimenpide on oikeasuhteinen.

               2)

               Vaikuttaako kysymykseen 1 annettavaan ratkaisuun se seikka, ettei jäsenvaltio ole pannut tietojen säilyttämistä koskevaa direktiiviä täytäntöön, vaikka sitä varten säädetty määräaika on päättynyt?

      (1)  EUVL L 105, s. 54.

      (2)  EUVL L 157, s. 45.


title: Asia T-172/10: Kanne 8.4.2010 — Colas v. SMHV — García-Teresa Gárate (BASE-SEAL)

text:
               19.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/49

      Kanne 8.4.2010 — Colas v. SMHV — García-Teresa Gárate (BASE-SEAL)
      (Asia T-172/10)
      (2010/C 161/78)
      Kannekirjelmän kieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Colas (Boulogne-Billancourt, Ranska) (edustaja: asianajaja E. Logeais)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

         Vastapuoli valituslautakunnassa: Rosario García-Teresa Gárate (Barcelona, Espanja)

         Vaatimukset

                  —

                  Ensisijaisesti kantaja vaatii, että valituslautakunnan ratkaisu on kumottava

                              —

                              siltä osin kuin valituslautakunta on todennut, ettei merkkien välillä ole mitään samankaltaisuutta, ja perustanut arviointinsa tästä virheelliseen kuvaukseen riidanalaisesta tavaramerkkihakemuksesta sekä jättänyt määrittämättä täsmällisesti merkityksellisen yleisön ja perustelematta sanojen BASE-SEAL erottamiskykyisyyden ja hallitsevan luonteen;

                              —

                              siltä osin kuin valituslautakunta on katsonut, etteivät merkit ole missään määrin samankaltaisia, ja hylännyt täten yhteisön tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan vastaisesti BASE-SEAL tavaramerkin rekisteröintihakemuksesta tehdyn väitteen.

                  —

                  Toissijaisesti kantaja vaatii, että valituslautakunnan ratkaisu on kumottava ainoastaan niiltä osin kuin se koskee muita tavaroita kuin ”kemikaaleja tieteellisiin, valokuvaus- sekä maatalous-, puutarhanhoito- ja metsätaloustarkoituksiin; … lannoitteita; kemiallisia aineita elintarvikkeiden säilöntään …”.

                  —

                  Joka tapauksessa SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

         Yhteisön tavaramerkin hakija: Rosario García-Teresa Gárate

         Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki ”BASE-SEAL” luokkiin 1, 17 ja 19 kuuluvia tavaroita varten (hakemus nro 3951464)

         Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

         Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Useat kansalliset (espanjalainen, unkarilainen, ranskalainen, puolalainen, ruotsalainen, saksalainen ja tšekkiläinen) kuviomerkit sekä kansainvälinen kuviomerkki, joka esittää osittain keltaista vinoneliötä, johon sisältyy sana ”Colas”, luokkiin 1, 19 ja 37 kuuluvia tavaroita varten

         Väiteosaston ratkaisu: Väite hylätään

         Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylätään

         Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu, koska kyseessä olevien tavaramerkkien välillä on sekaannusvaara.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 26 päivänä lokakuuta 2000 asiassa C-165/99, Itävallan tasavalta vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kanteen esittäminen myöhässä – Tutkimatta jättäminen)

text:
14.7.2001                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 200/25
177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen           5)    Työkyvyttömyyseläkkeen saaja, joka asuu jossakin muussa
tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa                     kuin eläkkeen maksavassa jäsenvaltiossa, ei ole asetuksen
tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Ghislain Leclere ja                   työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päi-
Alina Deaconescu vastaan Caisse nationale des prestations                        vänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen
familiales ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen 48                         N:o 1612/68 7 artiklassa tarkoitettu työntekijä ja hänellä voi
(josta on muutettuna tullut EY 39 artikla) ja 51 artiklan (josta                 olla oikeus työntekijäasemaan liittyviin oikeuksiin ainoastaan
on muutettuna tullut EY 42 artikla), sosiaaliturvajärjestelmien                  aikaisemman työsuhteen perusteella.
soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työnte-
kijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäse-
niinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuk-                 (1) EYVL C 100, 10.4.1999.
sen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kun se on 2.12.1996
annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97 (EYVL 1997
L 28, s. 1) muutettuna ja ajan tasalle saatettuna, 1 artiklan
u kohdan, 10 a, 73 ja 77 artiklan ja työntekijöiden vapaasta
liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta 1968
annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68 (EYVL L 257,
s. 2) 7 artiklan tulkinnasta sekä asetuksen N:o 1408/71,
sellaisena kun se on asetuksella N:o 118/97 muutettuna ja ajan                    YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
tasalle saatettuna, 1 artiklan u kohdan i alakohdan ja 10 a, 73
ja 77 artiklan sekä liitteiden II ja II a pätevyydestä, yhteisöjen
                                                                                (viides jaosto)
tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́-
guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat C. Gulmann ja A. La
Pergola sekä tuomarit D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet                                       26 päivänä lokakuuta 2000
(esittelevä tuomari), P. Jann, R. Schintgen, N. Colneric, S. von
Bahr, J.N. Cunha Rodrigues ja C. W. A. Timmermans, julkisasia-             asiassa C-165/99, Itävallan tasavalta vastaan Euroopan
mies: F. G. Jacobs, kirjaaja: osastopäällikkö D. Louterman-                                      yhteisöjen komissio(1)
Hubeau, on antanut 31.5.2001 tuomion, jonka tuomiolausel-
ma on seuraava:
                                                                             (Kanteen esittäminen myöhässä – Tutkimatta jättäminen)
                                                                                (2001/C 200/44)
1)    Kansallisen tuomioistuimen esittämää ensimmäistä kysymystä
      tarkasteltaessa ei ole voitu havaita seikkoja, jotka asettaisivat
      kyseenalaiseksi sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhtei-
      sön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin                          (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
      ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä
      kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY)
      N:o 1408/71, sellaisena kuin se on 2.12.1996 annetulla               (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
      neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97 muutettuna ja ajan                           tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
      tasalle saatettuna, 1 artiklan u kohdan i alakohdan ja liitteen II
      pätevyyden siltä osin kuin niissä sallitaan asumisedellytyksen       Asiassa C-165/99, Itävallan tasavalta (asiamiehenään H. Dossi,
      asettaminen Luxemburgissa ennen synnytystä maksettavan ja            avustajaan M. Schütte) vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
      varsinaisen synnytysavustuksen myöntämiselle.                        (asiamiehinään V. Kreuschitz ja D. Triantafyllou), jossa kantaja
                                                                           vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin kumoaa komission
                                                                           3.2.1999 tekemän päätöksen 1999/779/EY, joka koskee Itä-
2)    Asetuksen n:o 1408/71, sellaisena kuin se on asetuksella             vallan paikanpäällä suoramyyntinä kuluttajille myytävien vii-
      N:o 118/97 muutettuna ja ajan tasalle saatettuna, liite II a ei      nien ja muiden käymisen avulla valmistettavien juomien
      ole pätevä siltä osin kun sen I. Luxemburg -kohdan b alakoh-         vapauttamisella juomaverosta myöntämää valtiontukea (EYVL
      dassa mainitaan Luxemburgissa myönnettävä äitiysavustus.             L 305, s. 27), yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien
                                                                           kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. La Pergola sekä
                                                                           tuomarit M. Wathelet (esittelevä tuomari), P. Jann, L. Sevón ja
3)    Luxemburgissa myönnettävän kotihoidontuen kaltainen avustus          C. W. A. Timmermans, julkisasiamies: A. Tizzano, kirjaaja:
      ei kuulu perheavustuksiin, jotka suoritetaan asetuksen               R. Grass, on antanut 26.10.2000 määräyksen, jonka määräys-
      N:o 1408/71, sellaisena kuin se on asetuksella N:o 118/97            osa on seuraava:
      muutettuna ja ajan tasalle saatettuna, 77 artiklan nojalla
      vanhuus-, työkyvyttömyys- tai tapaturma- tai ammattitautielä-        1)    Kanne jätetään tutkimatta.
      kettä saaville henkilöille siitä riippumatta, minkä jäsenvaltion
      alueella he asuvat.                                                  2)    Itävallan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                                kulut.
4)    Työkyvyttömyyseläkkeen         saajalla    ei   ole    asetuksen
      N:o 1408/71, sellaisena kuin se on asetuksella N:o 118/97            (1) EYVL C 226, 7.8.1999.
      muutettuna ja ajan tasalle saatettuna, 73 artiklan perusteella
      oikeutta muihin perhe-etuuksiin kuin tämän asetuksen 77 ar-
      tiklassa tarkoitettuihin perheavustuksiin.


title: Asia C-555/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Salerno (Italia) on esittänyt 31.10.2016 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajina ovat Vincenzo D’Andria ja Giuseppina D’Andria

text:
               19.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale di Salerno (Italia) on esittänyt 31.10.2016 – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajina ovat Vincenzo D’Andria ja Giuseppina D’Andria
   (Asia C-555/16)
   (2017/C 195/09)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Salerno

      Rikosoikeudenkäynnin asianosaiset pääasiassa

   Vincenzo D’Andria ja Giuseppina D’Andria
   Unionin tuomioistuin (seitsemäs jaosto) on todennut 4.4.2017 antamassaan määräyksessä seuraavaa:
   SEUT 49 ja SEUT 56 artiklaa sekä yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja tehokkuusperiaatetta on tulkittava siten, että niiden kanssa ei ole ristiriidassa pääasiassa kyseessä olevan kaltainen rahapelejä koskeva kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään sellaisen uuden tarjouskilpailun järjestämisestä, jossa myönnetään toimilupia, joiden voimassaolon kesto on lyhyempi kuin aikaisemmin myönnettyjen toimilupien, sen takia, että järjestelmä organisoidaan uudelleen yhtenäistämällä toimilupien voimassaolon päättymisajankohdat.
   SEUT 49 ja SEUT 56 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle rajoittavalle kansalliselle säännökselle, jossa toimiluvan haltija velvoitetaan luovuttamaan vastikkeetta oikeus käyttää sellaisia aineelliseen tai aineettomaan omaisuuteen kuuluvia hyödykkeitä, jotka muodostavat pelin hallinnointi- ja keräysverkoston, siinä tapauksessa, että toiminta päättyy toimiluvan voimassaoloajan päätyttyä, jos tällaisella rajoituksella ylitetään se, mikä on tarpeen kyseisellä säännöksellä tosiasiallisesti tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkastettava.


title: Asia F-57/11: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 23.10.2012 — Eklund v. komissio (Henkilöstö — Palvelukseen ottaminen — Avoin kilpailu — Varallaololuetteloon merkitseminen — Varallaololuetteloon merkitylle henkilölle tehty työtarjous — Hyväksymisedellytykset — Tutkinnon suorittamisen jälkeinen työkokemus — Valintalautakunnan ja nimittävän viranomaisen toimivalta — Tarjotun työpaikan hyväksyminen — Työpaikkatarjouksen peruuttaminen)

text:
               16.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/29

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 23.10.2012 — Eklund v. komissio
   (Asia F-57/11) (1)

   (Henkilöstö - Palvelukseen ottaminen - Avoin kilpailu - Varallaololuetteloon merkitseminen - Varallaololuetteloon merkitylle henkilölle tehty työtarjous - Hyväksymisedellytykset - Tutkinnon suorittamisen jälkeinen työkokemus - Valintalautakunnan ja nimittävän viranomaisen toimivalta - Tarjotun työpaikan hyväksyminen - Työpaikkatarjouksen peruuttaminen)
   2013/C 46/56
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Gustav Eklund (Taino, Italia) (edustajat: asianajajat B. Cortese ja C. Cortese)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi B. Eggers, A. Aresu ja P. Pecho, sitten B. Eggers ja G. Gattinara, avustajanaan asianajaja A. Dal Ferro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Henkilöstö — Vaatimus komission sellaisen päätöksen kumoamiseksi, jolla ei hyväksytä vaikutusta sille, että kantaja hyväksyi koeaikaisen virkamiehen (avustaja) tehtävää koskevan tarjouksen yhteisessä tutkimuskeskuksessa Isprassa teknisenä hallintoavustajana ja jolla tämä tarjous peruutetaan, sekä vahingonkorvausvaatimus

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Gustav Eklund vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 211, 16.7.2011, s. 33.


title: Asia T-310/06 R: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 16.2.2007 — Unkari v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Maatalous — Vilja-alan yhteinen markkinajärjestely — Interventioelinten suorittama maissin haltuunotto — Asetus (EY) N:o 1572/2006 — Kiireellisyyden puuttuminen)

text:
               28.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/42

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 16.2.2007 — Unkari v. komissio
   (Asia T-310/06 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Maatalous - Vilja-alan yhteinen markkinajärjestely - Interventioelinten suorittama maissin haltuunotto - Asetus (EY) N:o 1572/2006 - Kiireellisyyden puuttuminen)
   (2007/C 95/85)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari
   Asianosaiset

      Kantaja: Unkarin tasavalta (asiamies: J. Fazekas)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: F. Clotuche-Duvieusart ja Z. B. Pataki)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Interventioelinten suorittamaan viljan haltuunottoon sovellettavista menettelyistä sekä menetelmistä viljan laadun määrittämiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 824/2000 muuttamisesta 18.10.2006 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1572/2006 (EYVL L 290, s. 29) täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus
   Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin


title: Asia T-348/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.4.2017 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis v. ERCEA (Välityslauseke — Seitsemäs tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelma — Minatran-sopimus — Tukikelpoiset kustannukset — Menettely vastaajan poissa ollessa)

text:
               22.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 161/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.4.2017 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis v. ERCEA
   (Asia T-348/16) (1)

   ((Välityslauseke - Seitsemäs tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelma - Minatran-sopimus - Tukikelpoiset kustannukset - Menettely vastaajan poissa ollessa))
   (2017/C 161/41)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Thessaloniki, Kreikka) (edustaja: asianajaja V. Christianos)

      Vastaaja: Euroopan tutkimusneuvoston toimeenpanovirasto (ERCEA) (asiamiehet: M. Pesquera Alonso ja F. Sgritta)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 272 artiklaan perustuva vaatimus siitä, että saatava, joka on vastaajan 26.5.2016 päivätyssä veloitusilmoituksessa nro 3241606289, jossa vaaditaan, että Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis palauttaa osan MINATRAN-hanketta varten saamastaan tuesta eli 245 525,43 euroa, on perusteeton ja että tämä summa vastaa tukikelpoisia kuluja.

      Tuomiolauselma

               1)

               Saatava, joka on Euroopan tutkimusneuvoston toimeenpanoviraston (ERCEA) 26.5.2016 päivätyssä veloitusilmoituksessa nro 3241606289, jossa vaaditaan, että Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis palauttaa osan MINATRAN-hanketta varten saamastaan tuesta eli 245 525,43 euroa, on perusteeton ja tämä summa vastaa tukikelpoisia kuluja.

               2)

               Vaaditun saatavan osan eli 132 192,12 euron takaisinperintä kuittaamalla on Mintaran-sopimuksen toteuttamista varten 18.8.2008 tehdyn tukisopimuksen nro 211166 ja Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY; Euratom) N:o 1605/2002 vastaista.

               3)

               ERCEA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 296, 16.8.2016.


title: Asia T-320/11: Kanne 17.6.2011 — Unkari v. komissio

text:
               27.8.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 252/36

         Kanne 17.6.2011 — Unkari v. komissio
   (Asia T-320/11)
   2011/C 252/81
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Asianosaiset

      Kantaja: Unkarin tasavalta (asiamiehet: M. Fehér, K. Szíjjártó ja K. Veres)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa maataloutta ja maaseudun kehittämistä koskevien liittymistä valmistelevien toimenpiteiden tukiohjelman (Sapard) mukaisesti Unkarille vuonna 2004 aiheutuneiden tiettyjen menojen jättämisestä EU:n rahoituksen ulkopuolelle 28.3.2011 tehdyn komission päätöksen 2011/192/EU ja

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja esittää kanteensa perusteeksi kolme kanneperustetta.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi ensimmäisenä siihen, että komissio rikkoi unionin lainsäädäntöä. Se väittää, että komission edellytetyn kolmen kuukauden määräajan noudattamatta jättämisen vuoksi suorittama rahoituksen vähentäminen on lainvastainen, koska sen mielestä, komission näkemyksen vastaisesti, unionin lainsäädännössä — konkreettisesti komission asetuksen 2222/2000 (1) 9 artiklan 6 kohdassa ja Euroopan yhteisön ja Unkarin tasavallan 15.6.2001 allekirjoittaman monivuotisen rahoituskehyksen liitteessä A olevan 8 artiklan 6 kohdassa — tarkoitetun Sapard-viraston suorittamaa maksua koskevan kolmen kuukauden määräajan laskeminen alkaa siitä, kun viranomaisella on käytössään kaikki maksujen suorittamisen edellyttämät tositteet. Niinpä siinä tapauksessa, että täydentävien tositteiden katsottaisiin olevan tarpeen, määräaika alkaa kulua vasta, kun viimeinen mainituista lisäasiakirjoista on toimitettu. Toisaalta komissio loukkasi kantajan mukaan samalla lojaalin yhteistyön ja luottamuksensuojan periaatteita, kun se vähensi rahoitusta tilanteessa, jossa Unkarin viranomaiset saattoivat perustellusti luottaa siihen, että niiden käyttämä maksumenettely oli unionin oikeuden mukainen.
   Toisena perusteena kantaja väittää, että komissio teki riidanalaisen päätöksen tekemisen yhteydessä ilmeisen arviointivirheen, koska se ei ottanut huomioon poikkeuksellisia seikkoja ja perusteltuja syitä, joiden vuoksi olisi ollut asianmukaista jättää vähennys suorittamatta tai vaihtoehtoisesti rajoittaa sitä. Tarkemmin sanottuna se mainitsee tällaisina seikkoina Sapard-ohjelman ”koulutuksellisen” luonteen ja sen, että Unkarin viranomaisten keskeisenä tavoitteena oli EU:n taloudellisten etujen suojaaminen. Kantaja korostaa sitä, ettei komissio kärsinyt mitään vahinkoa määräajan noudattamatta jättämisen vuoksi.
   Perustelujen puutteellisuutta koskevan kolmannen kanneperusteen mukaan riidanalaisen päätöksen perusteluissa ei selvitetä riittävästi syitä, joiden vuoksi komissio päätti suorittaa vähennyksen, eikä sitä, miten se määritti vähennyksen konkreettisen suuruuden, eikä varsinkaan sitä, miksi komissio poikkesi sovitteluelimen näkemyksestä, jonka mukaan vähennyksen soveltamista pohdittaessa on otettava huomioon käsiteltävässä asiassa vallitsevat poikkeukselliset olosuhteet.

      (1)  Yhteisön tuesta maataloutta ja maaseudun kehittämistä koskeville liittymistä valmisteleville toimenpiteille jäsenyyttä hakeneissa Keski- ja Itä-Euroopan maissa liittymistä edeltävänä aikana annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1268/1999 soveltamista koskevista rahoitussäännöistä 7.6.2000 annettu komission asetus (EY) N:o 2222/2000 (EYVL L 253, s. 5).


title: Asia C-547/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Innsbruck (Itävalta) on esittänyt 28.12.2009 — Pensionsversicherungsanstalt v. Andrea Schwab

text:
               17.4.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 100/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Innsbruck (Itävalta) on esittänyt 28.12.2009 — Pensionsversicherungsanstalt v. Andrea Schwab
   (Asia C-547/09)
   2010/C 100/22
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberlandesgericht Innsbruck

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Pensionsversicherungsanstalt

      Vastaaja: Andrea Schwab

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 76/207/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2002/73/ETY (1), 2 artiklan 2 kohdan ensimmäistä luetelmakohtaa ja 3 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja direktiivin 2006/54/ETY (2) 2 artiklan 1 kohdan a ja b alakohtaa ja 14 artiklan 1 kohdan c alakohtaa tulkittava siten, että julkisen eläkevakuutuslaitoksen toimesta tapahtuva välitön syrjintä sukupuolen perusteella (palveluksessa olevan naispuolisen lääkärin irtisanominen/palvelussuhteen lakkauttaminen) voidaan oikeuttaa?

               2)

               Onko direktiivin 97/80/ETY (3) 4 artiklan 1 kohtaa ja direktiivin 2006/54/EY 19 artiklan 1 kohtaa — ja mahdollisesti direktiivin 76/207/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2002/73/EY, 2 artiklan 2 kohdan toista luetelmakohtaa ja direktiivin 2006/54/EY 2 artiklan 1 kohdan b alakohtaa tai 2 artiklan 2 kohdan a alakohtaa luettuna yhdessä direktiivin 2000/78/EY (4) 6 artiklan 1 kohdan kanssa — tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan muun muassa sukupuoleen perustuvasta syrjinnästä johtuvien irtisanomisten ja palvelussuhteen lakkauttamisten riitauttamiskanteita käsiteltäessä ei saada suorittaa sosiaalisia tekijöitä koskevaa vertailua tai intressivertailua, vaan niiden yhteydessä saadaan ainoastaan arvioida näyttöä siitä, oliko irtisanomisen/palvelussuhteen lakkauttamisen pääasiallisena syynä sukupuoleen perustuva syrjintä vai joku muu työnantajan väittämä ja yksilöimä tätä painavampi syy?

      (1)  Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9.2.1976 annettu neuvoston direktiivi 76/207/ETY, EYVL L 39, s. 40

      (2)  Miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa 5.7.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/54/ETY, (uudelleenlaadittu toisinto) EYVL L 204, s. 23

      (3)  Todistustaakasta sukupuoleen perustuvissa syrjintätapauksissa 15.12.1997 annettu neuvoston direktiivi 97/80/ETY, EYVL 1998, s. L 14, s. 6

      (4)  Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annettu neuvoston direktiivi 2000/78/EY, EYVL L 303, s. 16


title: Asia C-357/14 P: Valitus, jonka Dunamenti Erőmű Zrt on tehnyt 21.7.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-179/09, Dunamenti Erőmű Zrt v. Euroopan komissio, 30.4.2014 antamasta tuomiosta

text:
               22.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 329/8

         Valitus, jonka Dunamenti Erőmű Zrt on tehnyt 21.7.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-179/09, Dunamenti Erőmű Zrt v. Euroopan komissio, 30.4.2014 antamasta tuomiosta
   (Asia C-357/14 P)
   2014/C 329/10
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Dunamenti Erőmű Zrt (edustajat: avocat J. Philippe, avocate F.-H. Boret ja avocate A.-C.Guyon)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-179/09 30.4.2014 antaman tuomion siltä osin kuin siinä pysytetään Unkarin pitkäaikaisten sähkönhankintasopimusten yhteydessä myöntämästä valtiontuesta C 41/05 4.6.2008 tehty komission päätös 2009/609/EY (1) ja jossa todettiin pitkäaikaiset sähkönhankintasopimukset lainvastaisiksi ja yhteismarkkinoille soveltumattomiksi valtiontuiksi,

               —

               ratkaisee asian lopullisesti ja kumoaa Unkarin pitkäaikaisten sähkönhankintasopimusten yhteydessä myöntämästä valtiontuesta C 41/05 4.6.2008 tehdyn komission päätöksen 2009/609/EY siltä osin kuin siinä todetaan, että pitkäaikaiset sähkönhankintasopimukset ovat lainvastaisia ja yhteismarkkinoille soveltumattomia valtiontukia, tai toissijaisesti palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen, ja

               —

               velvoittaa komission korvaamaan unionin yleisessä tuomioistuimessa ja unionin tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vetoaa viiteen valitusperusteeseen. Unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi valituksenalaisessa tuomiossa valittajan kanteen, joka koski ennen kaikkea Unkarin pitkäaikaisten sähkönhankintasopimusten yhteydessä myöntämästä valtiontuesta C 41/05 4.6.2008 tehdyn komission päätöksen 2009/609/EY kumoamista ja toissijaisesti kyseisen päätöksen 2 ja 5 artiklan kumoamista.
   Valittaja riitauttaa ensimmäisessä valitusperusteessaan unionin yleisen tuomioistuimen arvioinnin, jonka mukaan pitkäaikaisia sähkönhankintasopimuksia voitiin pitää uusina tukina ilman että sitä ennen oli ratkaistu, olivatko ne ylipäätään valtiontukea SEUT 107 artiklan 1 kohdan mukaan.
   Valittaja riitauttaa toisessa valitusperusteessaan unionin yleisen tuomioistuimen päätelmän siitä, että komissio ei ollut tehnyt virhettä katsoessaan, että ajankohta, jolloin Unkari liittyi Euroopan unioniin, oli asianmukainen viiteajankohta toimenpiteen luokittelemiseksi valtiontueksi SEUT 107 artiklan 1 kohdassa vahvistettujen perusteiden mukaisesti. Unionin yleinen tuomioistuin tekee oikeudellisen virheen, kun se katsoo, että liitteessä IV vahvistettiin sääntö, jonka mukaan asianmukainen ajankohta sen arvioimiseksi, oliko valtion toimenpide valtiontukea, oli Unkarin unioniin liittymisen ajankohta. IV artiklan tarkoitus otettiin vääristyneesti huomioon, koska siinä ei säädetä eikä siitä voida päätellä, että sen tarkasteleminen, onko toimenpide valtion tukea, olisi tehtävä liittymisajankohtana.
   Valittaja huomauttaa kolmannessa valitusperusteessaan, että unionin yleinen tuomioistuin tekee oikeudellisia virheitä, kun se katsoo, että oli myönnetty 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea, eikä ottanut huomioon seikkoja, jotka vallitsivat ajankohtana, jolloin pitkäaikaiset sähkönhankintasopimukset tehtiin. Unionin yleinen tuomioistuin erehtyy päätellessään, että tukea myönnettiin, kun i) Magyar Villamos Művek (MVM) oli toiminut yksityisenä sijoittajana tehdessään pitkäaikaisen sähkönhankintasopimuksen valmistelevana toimenpiteenä Dunamentin yksityistämisen helpottamiseksi, ja ii) joka tapauksessa on niin, että vaikka pitkäaikaisella sähkönhankintasopimuksella olisi annettu jotain etua (mistä valittaja on eri mieltä), tämä maksettiin takaisin, kun Dunamenti myytiin.
   Valittaja riitauttaa neljänneksi unionin yleisen tuomioistuimen arvioinnin, joka koskee MVM:n sitovasta vähimmäisostovelvoitteesta johtuvaa riskiä. Unionin yleinen tuomioistuin tekee oikeudellisen virheen, kun se päättelee tuen olemassaolon MVM:n sitovan vähimmäisostovelvoitteen perusteella näyttämättä rakenteellista riskiä toteen.
   Valittaja riitauttaa viidennessä valitusperusteessaan sen, että unionin yleinen tuomioistuin vahvistaa menetelmän, jota komissio käytti tuen määrän laskennassa. Unionin yleinen tuomioistuin tekee oikeudellisen virheen, kun se pysyttää kuvatun menetelmän, koska siinä määriteltiin perittävät summat tulojen eron perusteella eikä voittojen eron perustella, koska tämä ero saattaisi johtaa itse valtiontuen olemassaolon kyseenalaistamiseen.

      (1)  EUVL L 25, s. 53.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 14 päivänä syyskuuta 2004, asiassa T-254/03, José Manuel López Cejudo vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö — Elinolokorvaus — Asunto — Henkilöstösääntöjen X liitteessä oleva 5 ja 10 artikla)

text:
               20.11.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 284/17

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   14 päivänä syyskuuta 2004,
   asiassa T-254/03, José Manuel López Cejudo vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Henkilöstö - Elinolokorvaus - Asunto - Henkilöstösääntöjen X liitteessä oleva 5 ja 10 artikla)
   (2004/C 284/35)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa T-254/03, José Manuel López Cejudo, Euroopan yhteisöjen komission virkamies, kotipaikka Brasiilia (Brasilia), edustajinaan asianajajat G. Vandersanden ja L. Levi, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään J. Currall ja H. Tserepa-Lacombe, prosessiosoite Luxemburgissa), jossa kantaja vaatii nimittävän viranomaisen 12.6.2002 tekemän sen päätöksen kumoamista, joka koski asunnon myöntämistä kantajalle, ja nimittävän viranomaisen tekemän sen päätöksen kumoamista, joka sisältyy kantajan vuoden 2002 heinäkuun palkkakuittiin ja joka koskee elinolokorvauksia, sekä viivästyskorkojen maksamista ja korvausta henkisestä kärsimyksestä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (yhden tuomarin kokoonpano: A. W. H. Meij), kirjaaja: I. Natsinas, on 14.9.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Osapuolet vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 213, 6.9.2003.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (ensimmäinen jaosto) 18 päivänä marraskuuta 2004, asiassa C-284/03 (Cour d'appel de Bruxellesin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) Belgian valtio vastaan Temco Europe SA (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — 13 artiklan B kohdan b alakohta — Vapautetut toimet — Kiinteän omaisuuden vuokraus — Sopimus hallintaoikeudesta, joka voidaan välittömästi lakkauttaa)

text:
               8.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/14

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (ensimmäinen jaosto)
   18 päivänä marraskuuta 2004,
   asiassa C-284/03 (Cour d'appel de Bruxellesin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) Belgian valtio vastaan Temco Europe SA (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - 13 artiklan B kohdan b alakohta - Vapautetut toimet - Kiinteän omaisuuden vuokraus - Sopimus hallintaoikeudesta, joka voidaan välittömästi lakkauttaa)
   (2005/C 6/24)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa C-284/03, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Cour d'appel de Bruxelles (Belgia) on esittänyt 19.6.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 2.7.2003, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Belgian valtio vastaan Temco Europe SA, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit A. Rosas (esittelevä tuomari), R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts ja S. von Bahr, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut 18.11.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan B kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että toimet, joilla yhtiö samanaikaisesti myöntää eri sopimuksilla itseensä läheisessä yhteydessä oleville yhtiöille saman kiinteistön hallintaoikeuden, joka voidaan lakkauttaa välittömästi, sellaista korvausta vastaan, joka on pääosin vahvistettu hallintaoikeuden kohteena olevan pinta-alan mukaan, ovat tässä säännöksessä tarkoitettuja ”kiinteän omaisuuden vuokrausta” koskevia toimia, kun näiden sopimusten, sellaisina kuin niitä on käytännössä sovellettu, pääasiallisena tarkoituksena on tilojen tai kiinteistöpinta-alojen passiivinen käyttöön luovuttaminen sellaista vastiketta vastaan, joka liittyy ajan kulumiseen, eikä palvelun tarjoaminen, jolloin ne on määriteltävä toisella tapaa.

      (1)  EUVL C 213, 6.9.2003.


title: Asia T-812/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 19.7.2017 – BPC Lux 2 ym. v. komissio (Kumoamiskanne — Valtiontuki — Portugalin viranomaisten tuki Banco Espírito Santo-nimisen rahoituslaitoksen kriisinratkaisulle — Omaisuudenhoitoyhtiön perustaminen ja rahoittaminen — Päätös, jolla tuki todetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi — Oikeussuojan tarpeen puuttuminen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               4.9.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 293/32

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 19.7.2017 – BPC Lux 2 ym. v. komissio
   (Asia T-812/14) (1)

   ((Kumoamiskanne - Valtiontuki - Portugalin viranomaisten tuki Banco Espírito Santo-nimisen rahoituslaitoksen kriisinratkaisulle - Omaisuudenhoitoyhtiön perustaminen ja rahoittaminen - Päätös, jolla tuki todetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi - Oikeussuojan tarpeen puuttuminen - Tutkimatta jättäminen))
   (2017/C 293/37)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: BPC Lux 2 Sàrl (Senningerberg, Luxemburg) ja 19 muuta kantajaa, joiden nimet luetellaan määräyksen liitteessä (edustajat: asianajaja P. Fajardo, solicitor J. Webber ja solicitor M. Steenson ja K. Bacon, QC)

      Vastaaja: Euroopan komissio (edustajat: asiamiehet L. Flynn ja P.-J. Loewenthal)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Portugalin tasavalta (edustajat: asiamiehet L. Inez Fernandes ja S. Jaulino, avustajanaan asianajaja M. Mendes Pereira)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, jolla vaaditaan kumottaviksi 3.8.2014 annettu komission päätös C(2014) 5682 final, joka koskee valtiontukea SA.39250 (2014/N) – Portugal – Résolution de Banco Espírito Santo.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               BPC Lux 2 Sàrl ja muut kantajat, joiden nimet luetellaan liitteessä, velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan asian käsittelystä tässä oikeusasteessa ja välitoimimenettelystä Euroopan komissiolle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Portugalin tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 46, 9.2.2015.


title: Asia C-456/07: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 21.5.2008 (Najvyšší súd Slovenskej republikyn (Slovakian tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Karol Mihal v. Daňový úrad Košice V (Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta — Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Verovelvolliset — 4 artiklan 5 kohdan ensimmäinen alakohta — Julkisoikeudelliset yhteisöt — Haastemiehet — Luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt)

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/17

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 21.5.2008 (Najvyšší súd Slovenskej republikyn (Slovakian tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Karol Mihal v. Daňový úrad Košice V
   (Asia C-456/07) (1)

   (Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta - Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Verovelvolliset - 4 artiklan 5 kohdan ensimmäinen alakohta - Julkisoikeudelliset yhteisöt - Haastemiehet - Luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt)
   (2008/C 209/24)
   Oikeudenkäyntikieli: slovakki
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Najvyšší súd Slovenskej republiky
   Asianosaiset

      Kantaja: Karol Mihal

      Vastaaja: Daňový úrad Košice V
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Najvyšši súd Slovenskej republiky — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 4 artiklan 5 kohdan ensimmäisen alakohdan tulkinta — Sellaisen julkisoikeudellisen yhteisön sulkeminen verovelvollisuuden ulkopuolelle, joka harjoittaa toimintaa tai suorittaa liiketoimia viranomaisen ominaisuudessa — Julkisia tehtäviä hoitavien haastemiehien kuuluminen tämän käsitteen soveltamisalaan — Välitön oikeusvaikutus
   Määräysosa
   Haastemiehen harjoittaman toiminnan kaltainen toiminta ei ole arvonlisäverotonta yksinomaan sen perusteella, että se muodostuu viranomaisten valtaoikeuksiin kuuluvan toiminnan harjoittamisesta. Siinäkin tapauksessa, että haastemiehen katsottaisiin pääasiassa kyseessä olevan lainsäädännön kaltaisen lainsäädännön mukaan hoitavan tehtävässään tällaista toimintaa, se ei harjoita toimintaansa julkisoikeudellisena yhteisönä, koska ei kuulu viranomaisorganisaatioon vaan harjoittaa itsenäistä taloudellista toimintaa vapaan ammatin harjoittajana, eikä sen näin ollen kuulu jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 4 artiklan 5 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetyn vapautuksen piiriin.

      (1)  EUVL C 315, 22.12.2007.


title: Euroopan yhteisöjen komission 24.1.1996 Espanjan kuningaskuntaa vastaan nostama kanne (Asia C-21/96)

text:
4.5.96                FI                       Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                 N:o C 133/ 11
      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                             Commissione tributaria di primo grado di Reggio Emilian
                         (kuudes jaosto ),                         15.6.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat
                                                                   kaisupyyntö asiassa Max Mara Fashion Group Sri vastaan
                 7 päivänä maaliskuuta 1995 ,                                    Ufficio del registro di Reggia Emilia
asiassa C-360/93 , Euroopan parlamentti vastaan Euroopan                                    ( Asia C-307/95 )
                   unionin neuvosto ym. ( i )                                                  ( 96/C 133/22 )
(Yhteinen kauppapolitiikka — Palvelut — Julkiset hankin
                                nat)                               Commissione tributaria di primo grado di Reggio Emilia on
                          ( 96/C 133/21 )                          pyytänyt 15.6.1995 tekemällään päätöksellä, joka on saa
                                                                   punut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
                                                                   27.9.1995 , Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennak
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      koratkaisua asiassa Max Mara Fashion Group Sri vastaan
                                                                   Ufficio del registro di Reggio Emilia . Commissione tributa
                                                                   ria pyytää EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukai
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                   sesti ennakkoratkaisua varainsiirtojen yhteydessä maksetta
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)             vista välillisistä veroista 17 päivänä heinäkuuta 1969
                                                                   annetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY ( EYVL L 249 ,
Asiassa C-360/93 , Euroopan parlamentti ( asiamiehinä              s. 25 ), sellaisena kuin se on muutettuna 10 päivänä
Johann Schoo ja José Luis Rufas Quintana ) vastaan                 kesäkuuta 1985 annetulla neuvoston direktiivillä 85/303/
Euroopan unionin neuvosto ( asiamiehinä Ramon Torrent ja           ETY ( EYVL L 156 , s . 23 ), tulkinnasta .
Amadeu Lopes Sabino ), jota tukevat Euroopan yhteisöjen
komissio ( asiamiehinä Jörn Sack ja Patrick Hetsch ) ja            Yhteisöjen tuomioistuin on 21.12.1995 antamallaan
Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningas           määräyksellä päättänyt seuraavaa :
kunta ( asiamiehenä John E. Collins ), jossa kantaja vaatii,       Commissione tributaria di primo grado di Reggio Emilian
että Euroopan talousyhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen             esittämää ennakkoratkaisupyyntöä ei voida ottaa tutkitta
välisen julkisia hankintoja koskeviin sopimuksiin liittyvän        vaksi.
sopimuksen tekemisestä yhteisymmärryspöytäkirjana 10
päivänä toukokuuta 1993 tehty neuvoston päätös 93/
323/ETY ( EYVL L 125 , s . 1 ) ja direktiivin 90/53 l /ETY
säännösten soveltamisen ulottamisesta koskemaan Ameri
kan yhdysvaltoja 10 päivänä toukokuuta 1993 tehty                  Euroopan yhteisöjen komission 24.1.1996 Espanjan kunin
neuvoston päätös 93/324/ETY ( EYVL L 125 , s. 54 )                                gaskuntaa vastaan nostama kanne
kumotaan, yhteisöjen tuomioistuin ( kuudes jaosto ), toimien                                  ( Asia C-21/96 )
kokoonpanossa : jaoston puheenjohtaja C. N. Kakouris                                             96/C 133/23 )
sekä tuomarit G. F. Mancini, F. A. Schockweiler, P. J. G.
Kapteyn ( esittelevä tuomari ) ja J. L. Murray, julkisasiamies :   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.1.1996
G. Tesauro, kirjaaja : R. Grass, on antanut 7.3.1996               Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :                        kuningaskuntaa vastaan . Kantajan asiamiehinä ovat oikeu
                                                                   dellinen neuvonantaja Thomas F. Cusack ja komission
 1 ) Kumotaan Euroopan talousyhteisön ja Amerikan                  oikeudellisen yksikön virkamies Isabel Martinez del Peral ja
      yhdysvaltojen välisen julkisia hankintoja koskeviin          prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos Gomez de la Cruz,
      sopimuksiin liittyvän sopimuksen tekemisestä yhteis         Centre Wagner, Kirchberg.
      ymmärryspöytäkirjana 10 päivänä toukokuuta 1993
                                                                   Kantaja vaatii , että yhteisöjen tuomioistuin
      tehty neuvoston päätös 93/323/ETY ja direktiivin 90/
      531 /ETY säännösten soveltamisen ulottamisesta koske         1 , toteaa, että Espanjan kuningaskunta on jättänyt nou
      maan Amerikan yhdysvaltoja 10 päivänä toukokuuta                  dattamatta sille Euroopan atomienergiayhteisön perus
      1993 tehty neuvoston päätös 93/324/ETY.                           tamissopimuksen perusteella kuuluvia jäsenyysvelvoit
                                                                        teitaan, koska se ei ole antanut lääketieteelliseen tutki
                                                                        mukseen tai hoitoon osallistuvia henkilöitä koskevista
 2 ) Kumottujen päätösten vaikutukset pidetään voi
      massa .
                                                                        keskeisistä säteilysuojanormeista 3 päivänä syyskuuta
                                                                         1984 annetun neuvoston direktiivin 84/446/Euratom (')
                                                                        3 , 4 ja 5 artiklan täytäntöön panemiseksi tarpeellisia
 3 ) Neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku                 lakeja , asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se
      lut.                                                              ei ole ilmoittanut komissiolle niistä toimenpiteistä, joita
                                                                        se on toteuttanut direktiivin saattamiseksi osaksi kan
                                                                        sallista oikeusjärjestystä , ja
 4 ) Komissio ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus
      vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.                    2 , velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan
                                                                        oikeudenkäyntikulut.
 (M EYVL N:o C 232 , 28.8.1993                                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                    Euratomin perustamissopimuksen 161 artiklan kolmannen
                                                                    kohdan mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulok
 ---pagebreak--- N:o C 1.33/ 12          FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          4.5.96
seen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu,                 jonka mukaan taannehtivuuskielto ei nimenomaan ole
mutta jättää kansallisten viranomaisten valittavaksi                       sallittu ensimmäisessä kysymyksessä kuvatussa tapauk
muodon ja keinot.                                                          sessa ?
Kyseisen perustamissopimuksen1 92 artiklan mukaan jäsen              4 . Kierretäänkö edellä ensimmäisessä kysymyksessä kuva
valtiot toteuttavat kaikki yleis- ja erityistoimenpiteet, jotka           tun kaltaisessa tapauksessa sillä , että Saksan valtiosään
ovat aiheellisia tästä perustamissopimuksesta tai yhteisön                töoikeuden mukaan sen GG:n 3 artiklan 1 kohdassa
toimielinten säädöksistä johtuvien velvoitteiden täyttämi                hyväksytään taannehtivuusvaikutus, EY:n perustamis
sen varmistamiseksi . Lisäksi tämän perustamissopimuksen                   sopimuksen 119 artiklaa koskevan pöytäkirjan sisältä
33 artiklan ensimmäisen kohdan mukaan jäsenvaltiot                        mää taannehtivuuskieltoa kielletyllä tavalla, jos saman
antavat tarvittavat lait, asetukset ja hallinnolliset määräyk            asiantilan osalta kansallisessa oikeudessa, jonka
set vahvistettujen perusnormien noudattamisen varmista                   päämääränä on niin ikään tasa-arvoinen kohtelu amma
miseksi sekä toteuttavat tarvittavat toimenpiteet opetuksen,              tillisissa eläkejärjestelmissä , hyväksytään — toisin kuin
koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen osalta . Tässä                    yhteisön oikeudessa — säädöksen taannehtiva sovelta
tapauksessa direktiivissä vahvistettuja periaatteita on pidet            minen työntekijöihin erityisesti silloin, kun on kysymys
tävä edellä mainitussa 33 artiklassa tarkoitettuina perusnor             naisista, joita syrjitään välillisesti ?
meina, koska direktiivi on annettu tämän perustamissopi
muksen 31 artiklan mukaisesti .                                       5 . Jos neljänteen kysymykseen vastataan myöntävästi,
                                                                          kierretäänkö 26.4.1985 annetun Beschäftigungsförde
Komissio väittää , että direktiivin 3 , 4 ja 5 artiklaa ei ole            rungsgesetzin ( työllisyyden edistämisestä annettu Sak
pantu asianmukaisesti täytäntöön, koska useita kuninkaal                 san laki ) 2 pykälän 1 momentin säännöksen soveltami
lisia asetuksia ei ole tähän mennessä hyväksytty. Espanjan                sella, jossa sallitaan taannehtiva vaikutus 26.4.1985
kuningaskunnan liittymisasiakirjan 399 artiklassa vahvis                 asti , EY :n perustamissopimuksen 119 artiklaa koskevan
tettu määräaika päättyi jo 1.4.1986 .                                     pöytäkirjan ( Barber-pöytäkirja ) sisältämää taannehti
                                                                          vuuskieltoa kielletyllä tavalla ?
(M EYVL N:o L 265 , 5.10.1984, s . 1
                                                                      6 . Rikotaanko ensimmäisessä kysymyksessä kuvatun kal
                                                                          taisessa tapauksessa GG:n 3 artiklan 1 kohdan perus
                                                                          teella sallitulla taannehtivalla vaikutuksella yhteisön
                                                                          oikeutta, kun otetaan huomioon asianomaisiin saksalai
Landesarbeitsgericht Hamburgin 20.12.1995 tekemällään                     siin yrityksiin kohdistuva kohtuuton käänteinen syr
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Lilli                  jintä sekä se, että kansallista oikeutta on tulkittava siten,
      Schröder vastaan Deutsche Bundespost Telekom                        että se on yhteensopiva yhteisön oikeuden kanssa , tai
                           Asia C-50/96 )                                 muu yhteisön oikeuden oikeusperiaate, ja onko yhteisön
                           ( 96/C 133/24 )                                oikeudella näiltä osin etusija kansalliseen oikeuteen
                                                                          nähden ?
Landesarbeitsgericht Hamburg on pyytänyt 20.12.1995
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhtei
söjen tuomioistuimen kirjaamoon 21.2.1996 , Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Lilli Schröder vastaan            Tribunal de première instance de Namurin presidentin
Deutsche Bundespost Telekom ennakkoratkaisua seuraa                  16.2.1996 antamallaan välitoimia koskevalla määräyksellä
viin kysymyksiin :                                                    esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Christelle Deliège
1 . Syrjitäänkö yhteisöjen tuomioistuimen EY:n perusta               vastaan Asbl Ligue francophone de judo et disciplines
     missopimuksen 119 artiklaa koskevassa oikeuskäytän                           associées ja Asbl Ligue belge de judo
     nössä tarkoitetulla tavalla naisia välillisesti , silloin kun                             (Asia C-51 /96 )
     ammatillisessa eläkejärjestelmässä määrätään — ilman                                       ( 96/C 133/25 )
     että määräys kohdistuisi sen sanamuodon perusteella
     kumpaankaan sukupuoleen nimenomaisesti — että                    Tribunal de première instance de Namurin presidentti on
     osa-aikatyössä olevilla työntekijöillä, jotka työskentele       pyytänyt 16.2.1996 antamallaan välitoimia koskevalla
     vät alle 18 tuntia viikossa, ei ole oikeutta saada               määräyksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen
     lisäeläkettä, silloin kun tällaisista työntekijöistä noin 95     tuomioistuimen kirjaamoon 21.2.1996 , Euroopan yhteisö
     prosenttia on naisia ?                                           jen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Christelle
2 . Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi,               Deliège vastaan Asbl Ligue francophone de judo et discip
     koskeeko Euroopan yhteisön perustamissopimuksen                  lines associées ja Asbl Ligue belge de judo . Tribunal de
     119 artiklaa koskeva pöytäkirja ( ns . Barber-pöytäkirja )       première instance de Namurin presidentti pyytää yhteisöjen
     ja siihen sisältyvä taannehtivuuskielto myös sellaista           tuomioistuimen ratkaisua seuraavaan kysymykseen :
     välillistä naisiin kohdistuvaa syrjintätapausta kuin             Onko Rooman sopimuksen ja erityisesti sen 59—66 , 85 ja
     ensimmäisessä kysymyksessä on kuvattu ?                          86 artiklan vastainen sellainen asetus, jossa vaaditaan
3 . Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko               ammattilaiselta, puoliammattilaiselta tai tällaisen paikan
                                                                      hakijalta, että hänellä on kansallisen liittonsa lupa tai sen
     Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 119 artiklaa
                                                                      tekemä valintapäätös voidakseen kilpailla kansainvälisessä
     koskevaan pöytäkirjaan ( ns . Barber-pöytäkirja ) sisälty
     vällä taannehtivuuskiellolla etusija Saksan valtiosääntö
                                                                      kilpailussa, ja jossa säädetään kansallisista osallistujakiinti
                                                                      öistä tai vastaavista valintamenettelyistä ?
     oikeuteen nähden ( Grundgesetz für die Bundesrepublik
     Deutschlandin, jäljempänä GG, 3 artiklan 1 kohta ),


title: Asia C-379/04: Landgericht Würzburgin (Saksa) 23.8.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Richard Dahms GmbH vastaan Fränkischer Weinbauverband e. V.

text:
               23.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 262/24

         Landgericht Würzburgin (Saksa) 23.8.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Richard Dahms GmbH vastaan Fränkischer Weinbauverband e. V.
   (Asia C-379/04)
   (2004/C 262/43)
   Landgericht Würzburg on pyytänyt 23.8.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 3.9.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Richard Dahms GmbH vastaan Fränkischer Weinbauverband e. V., seuraaviin kysymyksiin:

               a)

               Annetaanko asetuksen (EY) N:o 753/02 (1) 21 artiklassa kantajalle subjektiivinen oikeus siihen, ettei vastaaja saa syrjiä sitä frankkilaisen viini- ja kuohuviinikilpailun osalta?

               b)

               Jos edellä olevaan kysymykseen on vastattava myöntävästi:
               Merkitseekö se, että vastaaja vaatii kantajalta sen vuoksi, ettei tämä ole vastaajan jäsen, frankkilaisen viini- ja kuohuviinikilpailun osalta jäseniin nähden kaksinkertaisia ilmoittautumismaksuja, asetuksen (EY) N:o 753/02 21 artiklassa tarkoitettua syrjintää?

      (1)  EYVL L 118, s. 1.


title: Asia T-371/16: Kanne 14.7.2016 – BP Aromatics v. komissio

text:
               26.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 350/20

         Kanne 14.7.2016 – BP Aromatics v. komissio
   (Asia T-371/16)
   (2016/C 350/25)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: BP Aromatics Ltd (Geel, Belgia) (edustajat: asianajajat H. Vanhulle, B. van de Walle de Ghelcke, C. Borgers ja N. Baeten)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               Kumoaa Belgian kuningaskunnan ylimääräistä voittoa koskevasta poikkeavasta valtiontukijärjestelmästä 11.1.2016 annetun komission päätöksen SA.37667 (2015/C) (ent. 2015/NN);

               —

               vaihtoehtoisesti, kumoaa päätöksen 2–4 artiklan;

               —

               joka tapauksessa velvoittaa Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen ja ilmeisen arviointivirheen kun se on todennut väitetyn tukitoimenpiteen olemassaolon ja luokitellessaan sen tukijärjestelmäksi neuvoston asetuksen N:o 2015/1589 (1) 1 artiklan d alakohdan ja SEUT 107 artiklan mukaiseksi tukijärjestelmäksi.

               2.

               Toinen kanneperuste perustuu siihen, että komissio on rikkonut SEUT 107 artiklaa kun se ei ole esittänyt perusteluja ja kun se on tehnyt oikeudellisen virheen todetessaan, että ylimääräistä voittoa koskeva järjestelmä on valtiontukitoimenpide.

               3.

               Kolmas kanneperuste perustuu siihen, että komissio on rikkonut neuvoston asetuksen N:o 2015/1589 16 artiklan 1 kohtaa ja loukannut yleisiä oikeusvarmuuden ja perusteltujen odotusten periaatteita määrätessään väitetyn tuen takaisinpalauttamisesta.

               4.

               Neljäs kanneperuste perustuu siihen, että komissio on rikkonut SEUT 2 artiklan 6 kohtaa ja loukannut yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja ylittänyt toimivaltansa kun se on vedonnut valtiontukisäännöstöön kieltäessään Belgian ylimääräistä voittoa koskevan järjestelmän.

      (1)  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 13.7.2015 annettu neuvoston asetus (EU) 2015/1589 (EUVL 2015, L 248, s. 9).


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS, 14 päivänä kesäkuuta 1995, asioissa T-462/93, T-464/93 ja T-470/93, Erika Lenz ja Volker Lenz vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstöasia - Vahingonkorvauskanne - Tutkittavaksi ottaminen - Kanteen määräaika)

text:
N:o C 208 /24        FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          12.8.95
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           sekä toissijaisesti korvaamaan tiettyjä kuluja, ensimmäisen
              TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,                              oikeusasteen tuomioistuin ( neljäs jaosto ), kokoonpanossa
                   8 päivänä kesäkuuta 1995,                       puheenjohtajan tehtäviä hoitava R. Schintgen, tuomarit R.
                                                                   García-Valdecasas ja P. Lindh, kirjaaja B. Pastor, on
asiassa T-554/93 , Mary Aharn ja 588 muuta vastaan                 antanut 14.6.1995 määräyksen, jonka määräysosa on
Euroopan unionin neuvosto ja Europaan yhteisöjen komis            seuraava :
                                sio ( ! )
                (Asian poistaminen rekisteristä)                   1 ) Asiat T-462/93, T-464/93 ja T-470/93 yhdistetään.
                          ( 95 /C 208/52 )
                                                                   2 ) Tuomarin jääviyttä koskevasta väitteestä ei ole tarpeen
                                                                        antaa tuomiota .
                 (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                   3 ) Kanteita ei oteta tutkittaviksi.
Asiassa T-544/93 Mary Aharn ja 588 muuta ( Yhdistynyt
kuningaskunta ja Irlanti ), edustajinaan asianajaja E. H.          4 ) Kantajat velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
Pijnacker Hordijk, Amsterdam, ja asianajaja ( Hoge Raad                  lut.
der Nederlanden) H.J. Bronkhorst, solicitor Burges Salmo
nin valtuuttamina , prosessiosoite Luxemburgissa asianajo         (> ) EYVL N:o C 33 , 5.2.1 993 , EYVL N:o C 54 , 25.2.1993 ja EYVL
toimisto Luc Frieden, 62 , avenue Guillaume, vastaan                    N:o C 139 , 18.5.1993
Euroopan unionin neuvosto ( asiamiehinään A. Brautigam ja
M. Bishop ) ja Euroopan yhteisöjen komissio ( asianmie
hinään G. Rozet ja G. Docksey ), jossa kantajat vaativat
tietyille maidon ja maitotuotteiden tuottajille, jotka eivät ole
voineet tilapäisesti harjoittaa toimintaansa, tarjottavasta
hyvityksestä 22 päivänä heinäkuuta 1993 annetun neu                    YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
voston asetuksen (ETY) N:o 21 87/93 8 artiklan 2 kohdan, a                        TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
alakohdan ja 14 artiklan neljännen kohdan kumoamista,                                19 päivänä kesäkuuta 1995 ,
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laa            asioissa T-43/91 DEP, T-44/91 DEP, T-51/91 DEP ja
jennetun ensimmäisen jaoston puheenjohtaja on antanut              T-52/91 DEP, Paul Edwin Hoyer ja Carine Smets vastaan
8.6.1995 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava :                                Euroopan yhteisöjen komissio ^)
1 ) Kaikkien kantajien nimet, lukuun ottamatta A.T.E.                           (Oikeudenkäyntikulujen vahvistaminen)
      Saintin, C. Murrayn ja M. Craigin nimiä, poistetaan                                     ( 95 /C 208/54 )
      asian T-554/93 kantajien luettelosta.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
2 ) Kantajat velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
      lut.
                                                                   Asioissa T-43/91 DEP, T-44/91 DEP, T-51 /91 DEP ja
                                                                   T-52/91 DEP, Euroopan yhteisöjen komission tilapäinen
(M EYVL N:o C 338 , 15.12.1993
                                                                   työntekijä Paul Edwin Hoyer, kotipaikka Hoeilaart ( Bel
                                                                   gia ), ja Euroopan yhteisöjen komission tilapäinen työntekijä
                                                                    Carine Smets, kotipaikka Overijse ( Belgia ), edustajanaan
                                                                    asianajaja ( Hoge Raad der Nederlanden ) Gerard van der
                                                                   Wal, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Aloyse
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           May, 31 , Grand Rue, vastaan Euroopan yhteisöjen komis
               TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,                              sio ( asiamiehet: Julian Currall ja Hendrik van Lier ), jossa
                                                                    kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
                   14 päivänä kesäkuuta 1995 ,                      asioissa T-43/91 , T-44/91 , T-51 /91 ja T-52/91 17.3.1994
asioissa T-462/93 , T-464/93 ja T-470/93 , Erika Lenz ja           antamiin tuomioihin liittyvien oikeudenkäyntikulujen vah
    Volker Lenz vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( l )         vistamista , yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
 (Henkilöstöasia — Vahingonkorvauskanne — Tutkitta                 istuin ( kolmas jaosto ), toimien kokoonpanossa presidentti
             vaksi ottaminen — Kanteen määräaika)                  J. Biancarelli, tuomarit C. P. Briët ja C. W. Bellamy, kirjaaja
                           ( 95/C 20-8/53 )
                                                                    H. Jung, on antanut 19.6.1995 määräyksen, jonka määrä
                                                                    ysosa on seuraava :
                   (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                     1 ) Asiat T-43191 DEP, T-44/91 DEP, T-51 /91 DEP ja
                                                                          T-52/91 DEP yhdistetään.
Asioissa T-462/93 , T-464/93 ja T-470/93 , Euroopan yhtei
söjen komission entinen virkamies Erika Lenz ja tämän               2 ) Kantajille korvattavien oikeudenkäyntikulujen koko
poika Volker Lenz, molempien kotipaikka Osnabrück                        naismäärä on 37 500 Hollannin guldenia (NLG), johon
 ( Saksa ), edustajanaan asianajaja Jürgen Schacht, Hampuri,              lisätään mahdollinen arvonlisävero.
prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Jean-Paul
Meyer, 14 , rue Prince Jean, vastaan Euroopan yhteisöjen            (') EYVL N:o C 201 , 31.7.1991 , ja EYVL N:o C 205 ,
 komissio ( asiamiehinään: Gianluigi Valsesia ja Barbara                6.8.1991
 Rapp-Jung ), joissa vaaditaan , että komissio velvoitetaan
 korvaamaan useita aineellisia ja aineettomia vahinkoja,


title: Asia C-458/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 12.6.2008 (Regeringsrättenin (Ruotsi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Skatteverket v. Gourmet Classic Ltd (Yhteisöjen tuomioistuimen toimivalta — Direktiivi 92/83/ETY — Alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistaminen — 20 artiklan ensimmäinen luetelmakohta — Ruoanlaittoviinin sisältämä alkoholi — Vapautus yhdenmukaistetusta valmisteverosta)

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/8

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 12.6.2008 (Regeringsrättenin (Ruotsi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Skatteverket v. Gourmet Classic Ltd
   (Asia C-458/06) (1)

   (Yhteisöjen tuomioistuimen toimivalta - Direktiivi 92/83/ETY - Alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistaminen - 20 artiklan ensimmäinen luetelmakohta - Ruoanlaittoviinin sisältämä alkoholi - Vapautus yhdenmukaistetusta valmisteverosta)
   (2008/C 209/11)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Regeringsrätten
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Skatteverket

      Vastaaja: Gourmet Classic Ltd
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Regeringsrätten — Alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19.10.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/83/ETY (EYVL L 316, s. 21) 20 artiklan ensimmäisen luetelmakohdan tukinta — Vapautus valmisteverosta — Viinipohjainen tuote, jonka alkoholipitoisuus on 4,8 prosenttia 100 kilogrammassa valmista tuotetta ja joka on tarkoitettu ruoanlaittoon
   Tuomiolauselma
   Ruoanlaittoviinin sisältämä alkoholi on luokiteltava alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19.10.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/83/ETY 20 artiklan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetuksi etyylialkoholiksi, jos sen todellinen alkoholipitoisuus on suurempi kuin 1,2 tilavuusprosenttia.

      (1)  EUVL C 326, 30.12.2006.


title: Yhdistetyt asiat T-268/15 ja T-272/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 8.11.2016 – Apcoa Parking Holdings v. EUIPO (PARKWAY) (EU-tavaramerkki — Hakemukset kuvio- ja sanamerkin PARKWAY rekisteröimiseksi EU-tavaramerkeiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta — Selvästi täysin perusteeton kanne)

text:
               16.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 14/32

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 8.11.2016 – Apcoa Parking Holdings v. EUIPO (PARKWAY)
   (Yhdistetyt asiat T-268/15 ja T-272/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Hakemukset kuvio- ja sanamerkin PARKWAY rekisteröimiseksi EU-tavaramerkeiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta - Selvästi täysin perusteeton kanne))
   (2017/C 014/39)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Apcoa Parking Holdings GmbH (Stuttgart, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Lohmann)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: H. Kunz)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanteet EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 25.3.2015 tekemistä päätöksistä (asiat R 2063/2014-4 ja R 2062/2014-4), jotka koskevat hakemuksia kuvio- ja sanamerkin PARKWAY rekisteröimiseksi EU-tavaramerkeiksi

      Määräysosa

               1)

               Kanteet hylätään.

               2)

               Apcoa Parking Holdings GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 245, 27.7.2015.


title: Asia T-291/14: Kanne 2.5.2014 – egeplast international v. komissio

text:
               14.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/42

         Kanne 2.5.2014 – egeplast international v. komissio
   (Asia T-291/14)
   2014/C 223/45
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: egeplast international GmbH (Greven, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Rosenfeld)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan valtiontuesta SA.33995 (2013/C) (ex NN/2013) – Saksa, Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tukeminen ja uusiutuvan energian käyttöä tukevan lisämaksun alentaminen paljon energiaa käyttävien yritysten osalta 18.12.2013 annetun Euroopan komission päätöksen C(2013) 4424 final

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa lähinnä seuraaviin kanneperusteiseen.

               1.

               Ei SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua suosintaa

                           —

                           Kantaja väittää, että uusiutuvan energian ensisijaisuudesta annetussa laissa (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, jäljempänä EEG) säädetyssä erityisessä tasausjärjestelyssä ei ole kyse SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta kantajan suosimisesta, vaan järjestely vain vähentää niitä kantajan kilpailukykyä merkittävästi heikentäviä kustannuksia, joita kantajalle on aiheutunut ainoastaan EEG-lisämaksujen käyttöön ottamisen johdosta. Tasausjärjestelyssä on kyse haitan hyvittämisestä osittaisesti eikä edun antamisesta.

               2.

               Ei valikoivaa etua

                           —

                           Kantaja väittää lisäksi, ettei erityinen tasausjärjestely ole valikoiva, koska sitä ei ole rajoitettu koskemaan vain tiettyjä yrityksiä tai tuotannonaloja. Vastaavasti myös käytännössä ne yritykset, jotka hyötyvät tasausjärjestelystä, ovat hyvin erilaisia. Järjestely sopii saumattomasti yhteen vuoden 2012 EEG:n kanssa ja mahdollistaa maksujärjestelyn, joka sopii johdonmukaisesti EEG:ssä säädettyyn järjestelmään.

               3.

               Ei valtion varoja tai valtion varoiksi katsottavia varoja

                           —

                           Kantaja esittää lisäksi, ettei EEG-lisämaksuista saaduissa tuloissa ole kyse valtion varoista tai valtion varoiksi katsottavista varoista. EEG-lisämaksuilla täytetään siirtoverkonhaltijan sähköntuottajaan kohdistama yksityisoikeudellinen korvausvaatimus kustannuksista, joita sille on syntynyt sähkön markkinoinnista. Lisämaksun suuruuden määrittävät siirtoverkonhaltijat ilman, että valtio osallistuisi tähän mitenkään. Bundesnetzagenturille säädettiin ainoastaan toimivalta tarkistaa, että siirtoverkonhaltijat määrittävät lisämaksujen suuruuden asianmukaisesti. Tästä toimivallasta ei kuitenkaan seurannut, että Bundesnetzagentur jatkuvasti valvoisi lisämaksuja tai että sillä olisi määräysvaltaa EEG-lisämaksutuloihin.

               4.

               Ei kilpailun vääristämistä tai haitallisia vaikutuksia kauppaan

                           —

                           Kantaja väittää tässä kohtaa, että siitä, ettei EEG-lisämaksutuloissa ole kyse valtion varoista, seuraa, ettei EEG-lisämaksujen alentaminen merkitse luopumista valtion tuloista. Luopumisesta ei ole kyse myöskään siksi, että lisämaksutileille maksettavien tulojen mahdollinen vähentyminen rahoitetaan vastaavasti yksityisistä varoista perimällä korkeampia lisämaksuja muilta kuin privilegioiduilta loppukäyttäjiltä.