title: Asia C-293/02: Royal Court of Jerseyn, Samedi Division, 5.8.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Jersey Produce Marketing Organisation Ltd vastaan 1) The States of Jersey ja 2) Jersey Potato Export Marketing Board, väliintulĳoina: 1) Top Produce Limited ja 2) Fairview Farm Ltd

text:
12.10.2002               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 247/5
4)     Onko EY 28 ja EY 30 artiklan tavaroiden vapaata                   Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
       liikkuvuutta koskevia määräyksiä, joita Euroopan talous-
       alueesta tehdyn sopimuksen (ETA-sopimus) 8–16 artiklan
       nojalla sovelletaan Norjaan, tulkittava päätöksessä 2000/         Komission mukaan Kreikan nykyinen lainsäädäntö ei ole
       766/EY ja päätöksessä 2001/9/EY olevien ja jo ensimmäi-           yhdenmukainen asetuksen N:o 3577/92 kanssa. Se, että direk-
       sessä kysymyksessä mainittujen säännösten osalta siten,           tiiviä sovelletaan sellaisenaan ja että sillä on etusija kansalliseen
       että niiden vastaista on menettely, jossa jäsenvaltio mää-        lainsäädäntöön nähden, ei vapauta jäsenvaltioita niiden velvol-
       rää, että edellä ensimmäisessä ja toisessa kysymyksessä           lisuudesta poistaa yhteisön oikeuden vastaiset kansallisen
       kuvatussa tilanteessa sietämisvelvollisuuden periaatteen          oikeuden säännökset.
       soveltaminen ei ole ollenkaan mahdollista?
                                                                         Mitä tulee siihen, että Peloponnesosin satamat on luokiteltu
( 1) EYVL L 306, 7.12.2000, s. 32.                                       saarella oleviksi satamiksi, komissio korostaa sitä, että Pelopon-
( 2) EYVL L 2, 5.1.2001, s. 32.                                          nesosin erottaa muusta Kreikasta keinotekoinen kanava ja että
( 3) EYVL L 109, 26.4.1983, s. 8.                                        sillä on sekä maantie- että rautatieyhteydet maan muihin osiin.
                                                                         Näin ollen on yleisen käsityksen ja yhteisöjen tuomioistuimen
                                                                         oikeuskäytännön (ks. yhdistetyt asiat C-15/98 ja C-105/99,
                                                                         Italia ja Sardegna Lines v. komissio, Kok. 2000, s. I-8855,
                                                                         55 kohta) mukaista, että Peloponnesos katsotaan osaksi Krei-
                                                                         kan mannerta.
Euroopan yhteisöjen komission 9.8.2002 Helleenien tasa-                  Komissio toteaa lopuksi saarikabotaasista, että vaikka vastaan-
                  valtaa vastaan nostama kanne                           ottavan valtion sääntöjä sovelletaan miehistöön liittyviin kysy-
                                                                         myksiin, nämä säännöt eivät missään tapauksessa saa olla EY:n
                                                                         perustamissopimuksen 49 artiklan vastaisia.
                          (Asia C-288/02)
                                                                         (1 ) EYVL L 364, 12.12.1992, s. 7.
                          (2002/C 247/09)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 9.8.2002 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
vastaan. Kantajan asiamiehet ovat K. Simonsson ja M. Patakia ja
prosessiosoite on Luxemburgissa. Kantaja vaatii, että yhteisöjen         Royal Court of Jerseyn, Samedi Division, 5.8.2002 teke-
tuomioistuin toteaa, että Kreikan tasavalta ei ole noudattanut           mällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta               asiassa Jersey Produce Marketing Organisation Ltd vas-
meriliikenteeseen jäsenvaltioissa (meriliikenteen kabotaasi)             taan 1) The States of Jersey ja 2) Jersey Potato Export
7 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen                    Marketing Board, väliintulijoina: 1) Top Produce Limited
(ETY) N:o 3577/92 (1) 1, 3 ja 6 artiklan mukaisia velvoitteitaan,                              ja 2) Fairview Farm Ltd
koska se on
                                                                                (Asia C-293/02)
–      nimenomaisesti antanut oikeuden kuljettaa matkustajia
       Kreikan mantereen satamien välillä vain kreikkalaisille
                                                                                (2002/C 247/10)
       matkustaja-aluksille ja saarikabotaasin osalta oikeuden
       tehdä risteilyjä bruttovetoisuudeltaan yli 650 tonnin
       matkustaja-aluksilla vain kreikkalaisille matkustaja-aluk-
       sille                                                             Royal Court of Jersey, Samedi Division, on pyytänyt 5.8.2002
                                                                         tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-
–      vaatinut, että yhteisön alukset, jotka on merkitty toiseen        mioistuimeen 13.8.2002, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
       tai kansainväliseen rekisteriin, esittävät lippuvaltion toi-      melta ennakkoratkaisua asiassa Jersey Produce Marketing Orga-
       mivaltaisen viranomaisen antaman todistuksen siitä, että          nisation Ltd vastaan 1) The States of Jersey ja 2) Jersey
       aluksella on oikeus tarjota kabotaasipalveluja                    Potato Export Marketing Board, väliintulijoina: 1) Top Produce
                                                                         Limited ja 2) Fairview Farm Ltd, seuraaviin kysymyksiin:
–      katsonut Peloponnesosin saareksi
                                                                         1.     Onko esimerkiksi sen kaltaisen lakiin perustuvan järjestel-
–      soveltanut saarikabotaasia harjoittaviin yhteisön säiliö-                män, jolla säädellään perunoiden vientiä Jerseyltä Yhdisty-
       aluksiin, rahtilaivoihin, matkustajalaivoihin ja -lauttoihin             neeseen kuningaskuntaan, katsottava olevan EY 29 artik-
       sekä risteilyaluksiin miehistöä koskevia Kreikan sääntöjä                lan vastainen viennin määrällisiä rajoituksia vaikutuksel-
       ja vaatinut laivanvarustajia tekemään toimivaltaisille vi-               taan vastaava toimenpide siksi, että suoraan Jerseyltä
       ranomaisille aluksen bruttovetoisuuden mittaamista kos-                  Yhdistyneeseen kuningaskuntaan lähetettävät perunat
       kevan hakemuksen, jotta Kreikan viranomaiset voivat                      voidaan kuljettaa toisen jäsenvaltion kautta, mutta ilman,
       laskea miehistön kokoonpanon.                                            että ne siirretään pois niitä kuljettavasta aluksesta?
 ---pagebreak--- C 247/6                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       12.10.2002
2.    Onko esimerkiksi sen kaltaisen lakiin perustuvan järjestel-       Lisäksi Italian hallitus väittää, että vaikka asetusta pidettäisiin-
      män, jolla säädellään perunoiden vientiä Jerseyltä Yhdisty-       kin olennaisen tärkeänä, se seikka, ettei Italian hallitus ole
      neeseen kuningaskuntaan, katsottava olevan EY 23, 25 ja           vastuussa oikeuden päätöksen nojalla suoritetusta alkoholi-
      28-29 artiklan vastainen sikäli kuin se voi vaikuttaa             määrän poistamisesta, tukee käsitystä siitä, että päätöksen on
      kyseisen saaren ja Yhdistyneen kuningaskunnan (Guern-             katsottava tulleen tehdyksi ”ylivoimaisen esteen” vallitessa,
      sey ja Man-saari mukaan lukien) väliseen kauppaan tai             mikä oikeuttaa poistetun tuotteen korvaamiseen. Tuollaisessa
      kun siihen saattaa kuulua tällaiseen kauppaan liittyvien          tapauksessa, juuri sen vuoksi, ettei maksajana oleva elin ole
      maksujen määrääminen?                                             toiminut virheellisesti, ei ole loukattu velvollisuutta toimittaa
                                                                        tuote edellä mainittuun varastoon eikä myöskään aiheutettu
                                                                        vahinkoa yhteisölle, jolla on intressi pelkästään siihen, että
                                                                        yhteisön varastot pysyvät ennallaan.
                                                                        Oliiviöljyn tuotantotuet
Italian tasavallan 21.8.2002 Euroopan yhteisöjen komis-
                 siota vastaan nostama kanne                            Kahden prosentin suuruinen kertaluontoinen, kokonaismää-
                                                                        rältään 22 678 386,33 euron suuruinen rahoituskorjaus Ita-
                                                                        lian lokakuun 1997 ja lokakuun 1999 väliseltä ajalta ilmoitta-
                         (Asia C-297/02)                                miin kuluihin johtui siitä, että Italian viranomaisten oli todettu
                                                                        syyllistyneen laiminlyönteihin. Nämä laiminlyönnit olivat seu-
                                                                        raavanlaisia:
                        (2002/C 247/11)
                                                                        –     maksajana oleva elin AIMA oli ilmoittanut öljyntuotan-
                                                                              toon      liittyvät    tiedot     myöhässä      valvontaelin
                                                                              AGECONTROL:ille
Italian tasavalta on 21.8.2002 nostanut kanteen Euroopan
yhteisöjen komissiota vastaan Euroopan yhteisöjen tuomiois-             –     maksajana olevan elimen ja valvontaelimen toimittamia
tuimessa. Kantajan asiamiehinä ovat Umberto Leanza, avustaja-                 tarkastuksia ei ollut yhteensovitettu
naan valtionasiamies Maurizio Fiorilli.
                                                                        –     saatavilla olevien riskitekijöitä koskevien tietojen puuttel-
                                                                              linen erittely ja arviointi.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
–     kumoaa 28.6.2002 tehdyn päätöksen nro K(2002)                     Vastauksena komission esittämään arvosteluun Italian hallitus
      2263 ( 1) seuraavilta Italian vastaisilta osiltaan: – B.4.1.      toteaa seuraavaa:
      -ITALIA- kartoitus nro 1999/666, joka liittyy alkoholiin,
      varainhoitovuoden 1998 budjettikohdan 1622 oikaise-
      minen 4 085 724,85 eurolla; – B.8.1. Tuet oliiviöljyn
      tuottamiseen – Italia, varainhoitovuosilta 1997, 1998 ja
      1999 22 678 386,33 euron suuruinen rahoituskorjaus
                                                                        a)   AIMA:n ja AGECONTROL:in toimintojen yhteensovitta-
                                                                             minen
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                               Valvontaelin on toistuvasti huolehtinut siitä, että AIMA:lta
                                                                        pyydetään riittävän ajoissa ja täsmällisesti kaikki ne tiedot,
                                                                        joiden avulla markkinointivuosikohtaisten toimintaohjelmien
Komissio katsoo, että asetuksen (ETY) N:o 3597/90 ( 2) oikean           mukaisten tarkastusten sujumista voidaan seurata. Jos tietojen
tulkinnan mukaan kaikissa tapauksissa, joissa ilmenee yhteisön          toimittaminen on myöhästynyt, se on vaatinut niiden esittä-
varastojen vajausta, on automaattisesti suoritettava budjetti-          mistä. Tältä osin kantaja lisää vielä, että varmistaakseen
kohdan oikaisu tutkimatta, mistä vajaus johtuu, ja seuraamuk-           säännöllisen ja järjestelmällisen tietojen vaihdon AGECON-
sena voi olla jäsenvaltion objektiivisen vastuun syntyminen.            TROL:in kanssa AIMA on jo useina eri markkinointivuosina
Italian hallituksen mukaan tällainen tulkinta on hylättävä              allekirjoittanut aiepöytäkirjoja valvontaelimen kanssa. Väite,
siitä syystä, että se on oikeudellisen logiikan, säännöksen             jonka mukaan toimintoja ei olisi yhteensovitettu, on siis
sanamuodon ja sen ”ration” vastainen.                                   perusteeton.


title: Asia C-681/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 27.12.2016 – Pfizer Ireland Pharmaceuticals, Operations Support Group v. Orifarm GmbH

text:
               3.4.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 104/30

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 27.12.2016 – Pfizer Ireland Pharmaceuticals, Operations Support Group v. Orifarm GmbH
   (Asia C-681/16)
   (2017/C 104/44)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Düsseldorf

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Pfizer Ireland Pharmaceuticals, Operations Support Group

      Vastaaja: Orifarm GmbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Voiko Saksan liittotasavaltaa varten myönnetyn lisäsuojatodistuksen haltija erityisjärjestelyn määräyksiin vedoten estää tuotteiden tuonnin liittymisvaltioista eli Tšekistä, Virosta, Latviasta, Liettuasta, Unkarista, Puolasta, Sloveniasta, Slovakiasta, Bulgariasta, Romaniasta ja Kroatiasta (vuoden 2003 liittymisasiakirjan liite IV (EUVL 2003, L 236, s. 797), sellaisena kuin se on muutettuna EUVL:ssä 2004, L 126, s. 4, Viron, Latvian, Liettuan, Puolan, Slovenian, Unkarin, Slovakian ja Tšekin osalta; vuoden 2005 liittymisasiakirjan I osa, liitteessä V (EUVL 2005, L 157, s. 268) oleva 1 kohta Romanian ja Bulgarian osalta; vuoden 2011 liittymisasiakirjan liite IV (EUVL 2012, L 112, s. 60) Kroatian osalta) Saksan liittotasavaltaan, jos lisäsuojatodistusta on haettu Saksan liittotasavallassa ajankohtana, jona liittymisvaltioissa olivat jo voimassa vastaavan lisäsuojatodistuksen saamista koskevat säännökset mutta Saksan liittotasavaltaa varten myönnetyn lisäsuojatodistuksen haltija ei voinut hakea tällaista todistusta kyseisessä liittymisvaltiossa tai todistusta ei voitu myöntää sille, koska siltä puuttui lisäsuojatodistuksen saamiseen vaadittava peruspatentti liittymisvaltiossa?

               2)

               Onko ensimmäiseen kysymykseen vastaamisen kannalta merkitystä sillä, että koska liittymisvaltiossa ei ollut saatu peruspatenttia, vastaavaa suojaa ei ollut mahdollista saada ajankohtana, jona Saksan liittotasavaltaa varten myönnettyä peruspatenttia haettiin, mutta kyseinen suoja oli mahdollista saada Saksan liittotasavaltaa varten myönnetyn peruspatentin perustana olleen hakemuksen julkaisemisajankohtaan mennessä?

               3)

               Voiko Saksan liittotasavaltaa varten myönnetyn lisäsuojatodistuksen haltija erityisjärjestelyn määräyksiin vedoten estää tuotteiden tuonnin liittymisvaltioista eli Tšekistä, Virosta, Latviasta, Liettuasta, Unkarista, Puolasta, Sloveniasta, Slovakiasta, Bulgariasta, Romaniasta ja Kroatiasta Saksan liittotasavaltaan, jos tuotteet tuotiin alkuperäisessä myöntämispäätöksessä vahvistetun lisäsuojatodistuksen voimassaoloajan päättymisen jälkeen mutta ennen lastenlääkkeistä sekä asetuksen (ETY) N:o 1768/92, direktiivin 2001/20/EY, direktiivin 2001/83/EY ja asetuksen (EY) N:o 726/2004 muuttamisesta 12.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1901/2006 (1) nojalla kuudella kuukaudella jatketun lisäsuojatodistuksen voimassaoloajan päättymistä?

               4)

               Onko kolmanteen kysymykseen vastaamisen kannalta Kroatian osalta merkitystä sillä, että Kroatian vuonna 2013 tapahtuneen liittymisen perusteella sovellettava erityisjärjestely tuli voimaan vasta sen jälkeen, kun asetus N:o 1901/2006 oli tullut voimaan 26.1.2007 – toisin kuin ennen 26.1.2007 unioniin liittyneissä muissa jäsenvaltioissa eli Tšekissä, Virossa, Latviassa, Liettuassa, Unkarissa, Puolassa, Sloveniassa, Slovakiassa, Bulgariassa ja Romaniassa?

      (1)  EUVL 2006, L 378, s. 1.


title: Asia C-530/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 8.10.2015 – Melitta France SAS ym. v. Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie

text:
               14.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 414/23

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d’État (Ranska) on esittänyt 8.10.2015 – Melitta France SAS ym. v. Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie
   (Asia C-530/15)
   (2015/C 414/29)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d’État

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Melitta France SAS, Cofresco Frischhalteprodukte GmbH & Co. KG, Délipapier, Gopack SAS, Industrie Cartarie Tronchetti SpA, Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica, SL, Kimberly-Clark SAS, Lucart France, Paul Hartmann AG, SCA Hygiène Products, SCA Tissue France ja Group’Hygiène syndicat professionnel

      Vastaaja: Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Euroopan unionin tuomioistuinta pyydetään vastaamaan kysymykseen siitä, onko 7.2.2013 annetussa komission direktiivissä 2013/2/EU (1) jätetty huomiotta 20.12.1994 annetun direktiivin 94/62/EY (2) 3 artiklassa määritelty pakkauksen käsite, kun siinä sisällytetään pakkauksia kuvaaviin esimerkkeihin ”rullahylsyt” (rullat ja putkilot), joiden ympärille on kierretty joustavaa materiaalia, kuten paperia tai muovikelmua, ja joita myydään kuluttajille, ja ylitetäänkö sillä Euroopan komissiolle täytäntöönpanovaltana annettu valtuutus.

      (1)  Pakkauksista ja pakkausjätteistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/62/EY liitteen I muuttamisesta 7.2.2013 annettu komission direktiivi 2013/2/EU (EUVL L 37, s. 10).

      (2)  Pakkauksista ja pakkausjätteistä 20.12.1994 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/62/EY (EYVL L 365, s. 10).


title: Asia C-413/08 P: Valitus, jonka Lafarge SA on tehnyt 22.9.2008 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-54/03, Lafarge SA v. Euroopan yhteisöjen komissio, 8.7.2008 antamasta tuomiosta

text:
               20.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 327/11

         Valitus, jonka Lafarge SA on tehnyt 22.9.2008 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-54/03, Lafarge SA v. Euroopan yhteisöjen komissio, 8.7.2008 antamasta tuomiosta
   (Asia C-413/08 P)
   (2008/C 327/19)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: Lafarge SA (edustaja: asianajajat A. Winckler, F. Brunet, E. Paroche, H. Kanellopoulos)

      Muut osapuolet: Euroopan yhteisöjen komissio, Euroopan unionin neuvosto
   Vaatimukset

               —

               Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-54/03 8.7.2008 antama tuomio on kumottava ja ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyt vaatimukset hyväksyen on EY:n perustamissopimuksen 229 artiklan, yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 61 artiklan ja neuvoston asetuksen N:o 17/62 (1) 17 artiklan, josta on tullut neuvoston asetuksen N:o 1/2003 (2) 31 artikla, 27.11.2002 tehty Euroopan komission päätös N:o 2005/471/EY (3) siltä osin kuin sillä määrätään kantajalle sakko

               —

               Toissijaisesti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-54/03 8.7.2008 antama tuomio on kumottava osittain ja ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyt vaatimukset hyväksyen komission kantajalle 27.11.2002 tehdyssä päätöksessä N:o 2005/471/EY määräämän sakon määrää on alennettava

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja esittää kuusi perustetta valituksensa tueksi.
   Ensimmäisessä perusteessaan valittaja väittää ensisijaisesti, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on vääristellyt sen arvioitaviksi saatettuja tosiseikkoja katsoessaan, että komissio saattoi pätevästi perustaa rikkomisten olemassaolon viittaukseen, joka koski sellaista kilpailusääntöjen vastaisten menettelyjen kokonaisuutta, joka johti kilpailun rajoittamiseen ja kipsilevymarkkinoiden vakauttamiseen.
   Toisessa perusteessaan valittaja väittää, että todistustaakkaa koskevia sääntöjä, syyttömyysolettamaa koskevaa periaatetta ja siitä seuraavaa periaatetta in dubio pro reo on loukattu, koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että komissio oli osoittanut valittajan osallistuneen yhteen monitahoiseen ja jatkettuun rikkomiseen, vaikkei rikkomisen olemassaolosta ja kestosta ollut esitetty minkäänlaisia todisteita.
   Kolmannessa perusteessaan valittaja väittää ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen loukanneen perusteluvelvollisuutta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta siten, että se oli vahvistanut komission kannan katsomalla, että tietyt todisteet riittivät osoittamaan valittajan syyllistyneen rikkomiseen, vaikka näitä samoja todisteita oli pidetty riittämättöminä osoittamaan, että kilpaileva yritys oli syyllistynyt rikkomiseen.
   Neljännessä perusteessaan valittaja väittää ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen loukanneen suhteellisuusperiaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, koska se ei ollut muuttanut langetetun sakon laskentapohjaa, jonka komissio oli vahvistanut ottamatta huomioon Lafargen liikevaihtoa ja sen markkinaosuuksia suhteessa sen kilpailijoiden vastaaviin.
   Viidennessä perusteessaan valittaja moittii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta siitä, että se teki useita oikeudellisia virheitä ja jätti noudattamatta perusteluvelvollisuuttaan katsoessaan, että komissio menetteli perustellusti korottaessaan kantajalle määrättyä sakkoa rikkomisen uusimisen perusteella, vaikka tälle ei ollut oikeudellista perustaa eikä sellaista lainvoimaista määräystä, joilla tällaista korottamista olisi voitu perustella. Näin menetellessään ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin loukkasi sekä yleistä periaatetta, jonka mukaan rangaistusten on perustuttava lakiin, että oikeusvarmuuden ja hyvän oikeudenkäytön periaatteita.
   Kuudennessa ja viimeisessä perusteessaan kantaja väittää vihdoin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tehneen oikeudellisen virheen katsoessaan, että komissio menetteli perustellusti korottaessaan sakon laskentapohjaa varoittavan vaikutuksen vuoksi, vaikka sen olisi pitänyt ottaa huomioon viimeksi mainitun lopullinen määrä arvioidessaan, oliko sakon määrää asianmukaista korottaa tämän vaikutuksen vuoksi.

      (1)  6.2.1962 annettu neuvoston asetus N:o 17 (perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäinen täytäntöönpanoasetus) (EYVL 13, s. 204).

      (2)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003, L 1, s. 1).

      (3)  27.10.2002 tehty komission päätös asiassa COMP/E-1/37.152 — kipsilevyt (EYVL 2005, L 166, s. 8).


title: Asia T-257/07 R II: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 30.10.2008 — Ranska v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Eläinten terveys — Asetus (EY) N:o 999/2001 — Tiettyjen tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden hävittäminen — Asetus (EY) N:o 746/2008 — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Fumus boni juris — Kiireellisyys — Intressivertailu)

text:
               20.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 327/26

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 30.10.2008 — Ranska v. komissio
   (Asia T-257/07 R II)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Eläinten terveys - Asetus (EY) N:o 999/2001 - Tiettyjen tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden hävittäminen - Asetus (EY) N:o 746/2008 - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Fumus boni juris - Kiireellisyys - Intressivertailu)
   (2008/C 327/48)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: E. Belliard, R. Loosli-Surrans, A.-L. During ja G. de Bergues)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Nolin ja A. Bordes)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: aluksi Gibbs ja I. Rao, sittemmin I. Rao, avustajanaan barrister T. Ward)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Tiettyjen tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden ehkäisyä, valvontaa ja hävittämistä koskevista säännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 999/2001 liitteen VII muuttamisesta 17.6.2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 746/2008 (EUVL L 202, s. 11) täytäntöönpanon lykkääminen siltä osin kuin tässä liitteessä VII olevassa A luvussa on otettu käyttöön 2.3 kohdan b alakohdan iii alakohta, 23 kohdan d alakohta ja 4 kohta.
   Määräysosa

               1)

               Tiettyjen tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden ehkäisyä, valvontaa ja hävittämistä koskevista säännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 999/2001 liitteen VII muuttamisesta 17.6.2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 746/2008 täytäntöönpanoa lykätään pääasiassa annettavan tuomion julistamiseen saakka siltä osin kuin sillä on otettu käyttöön 22.5.2001 annetun asetuksen (EY) N:o 999/2001 liitteessä VII olevassa A luvussa olevat 2.3 kohdan b alakohdan iii alakohta, 23 kohdan d alakohta ja 4 kohta.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-135/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.9.2010 — Schniga v. YKLV — Elaris ja Brookfield New Zealand (Gala Schnitzer) (Kasvinjalostajanoikeudet — Hakemus yhteisön kasvinjalostajanoikeuden myöntämiseksi Gala Schnitzer -omenalajikkeelle — Tekninen tutkimus — YKLV:n harkintavalta — Vastalauseet — Asetuksen (EY) N:o 2100/94 55 artiklan 4 kohta)

text:
               6.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/26

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.9.2010 — Schniga v. YKLV — Elaris ja Brookfield New Zealand (Gala Schnitzer)
   (Asia T-135/08) (1)

   (Kasvinjalostajanoikeudet - Hakemus yhteisön kasvinjalostajanoikeuden myöntämiseksi Gala Schnitzer -omenalajikkeelle - Tekninen tutkimus - YKLV:n harkintavalta - Vastalauseet - Asetuksen (EY) N:o 2100/94 55 artiklan 4 kohta)
   2010/C 301/42
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Schniga GmbH (Bolzano, Italia) (edustajat: asianajajat G. Würtenberger ja R. Kunze)

      Vastaaja: yhteisön kasvilajikevirasto (YKLV) (asiamiehet: B. Kiewiet ja M. Ekvad)

      Vastapuolet YKLV:n valituslautakunnassa ja väliintulijat unionin yleisessä tuomioistuimessa: Elaris SNC (Angers, Ranska) ja Brookfield New Zealand Ltd (Havelock North, Uusi-Seelanti) (edustaja: asianajaja M. Eller)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne YKLV:n valituslautakunnan 21.11.2007 tekemästä päätöksestä (asiat A 003/2007 ja A 004/2007), joka koskee yhteisön kasvinjalostajanoikeuden myöntämistä Gala Schnitzer -kasvilajikkeelle

      Tuomiolauselma

               1)

               Yhteisön kasvilajikeviraston (YKLV) valituslautakunnan 21.11.2007 tekemä päätös (asiat A 003/2007 ja A 004/2007) kumotaan.

               2)

               YKLV velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan Schniga GmbH:n oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Elaris SNC ja Brookfield New Zealand Ltd velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 142, 7.6.2008.


title: Asia C-420/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 31.5.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt tribunal de première instance francophone de Bruxelles – Belgia) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on U (Ennakkoratkaisupyyntö — SEUT 45 artikla — Työntekijöiden vapaa liikkuvuus — Velvollisuus rekisteröidä Belgiassa asuvan henkilön omistama ajoneuvo, joka on tarkoitettu käytettäväksi Italiassa)

text:
               31.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 249/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 31.5.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt tribunal de première instance francophone de Bruxelles – Belgia) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on U
   (Asia C-420/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - SEUT 45 artikla - Työntekijöiden vapaa liikkuvuus - Velvollisuus rekisteröidä Belgiassa asuvan henkilön omistama ajoneuvo, joka on tarkoitettu käytettäväksi Italiassa))
   (2017/C 249/04)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal de première instance francophone de Bruxelles

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   U

      Tuomiolauselma

   SEUT 45 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan kaikkien jäsenvaltiossa asuvien työntekijöiden on rekisteröitävä kyseisessä jäsenvaltiossa omistamansa ajoneuvo, joka on jo rekisteröity toisessa jäsenvaltiossa ja joka on tarkoitettu pääosin käytettäväksi mainitun toisen jäsenvaltion alueella.

      (1)  EUVL C 346, 19.10.2015.


title: Asia T-54/02: Vereins- und Westbank AG:n 28.2.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
20.4.2002                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 97/17
Kantaja esittää vielä, että komissio ei ole sakon määrää                 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
vahvistaessaan ottanut huomioon kysymyksessä olevien yritys-
ten kokoa, ja toteaa, että sille on määrätty asioissa ”sitruuna-
happo” ja ”natriumglukonaatti” kaksi eri sakkoa, vaikka mo-              –      kumoaa kanteen kohteena olevan 11.12.2001 tehdyn
lemmat tuotteet kuuluvat samaan tuoteperheeseen ja niitä olisi                  komission päätöksen C(2001)3693 lopullinen (asia
tullut käsitellä yhdessä. Kantajan mukaan sille vahvistettu                     COMP/E-1/37.919) (ex 37.391) – euroalueen valuuttojen
sakko on kohtuuttomalla tavalla ylisuuri ja se katsoo, että                     muunnosta perittävät pankkimaksut – Saksa, siltä osin
komissio on soveltanut asetuksen N:o 17/62 15 artiklan                          kuin se koskee kantajaa,
2 kohdan mukaista 10 prosentin ylärajaa toisiinsa verrattavissa
olevissa tilanteissa eri tavalla, minkä seurauksena kantaja joutui
muita huomattavasti huonompaan asemaan. Menettelyllä on                  –      toissijaisesti peruuttaa kantajalle määrätyt sakot taikka
loukattu suhteellisuusperiaatetta ja rikottu komission suunta-                  pienentää niiden määrää
viivoja ja komissio on toiminut oman ratkaisukäytäntönsä
vastaisesti. Menettelyllä on lisäksi saatettu pienet ja keskisuuret
yritykset toisia yrityksiä huonompaan asemaan ja sillä on                –      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
loukattu yleistä yhdenvertaisuusperiaatetta sekä periaatetta,
jonka mukaan sakko on määrättävä yksilöllisesti.
Kantaja toteaa vielä, että komissio on tehnyt arviointivirheen           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
siinä, että se on kieltäytynyt ottamassa sakon määrän vahvista-
misessa huomioon sitä seikkaa, että saman tosiseikaston
johdosta oli jo määrätty sakkoa USA:ssa ja Kanadassa.
                                                                         Kantaja riitauttaa asiakirjanumerolla C(29001)3693 lopullisek-
                                                                         si tulleen päätöksen, jonka vastaaja on tehnyt 11.12.2001 EY:n
Lopuksi kantaja katsoo, että sen oikeutta tulla kuulluksi on             81 artiklan soveltamismenettelyssä asiassa COMP/E-1/37.919
loukattu, koska komissio ei ole antanut sen tutustua asian               (ex 36.391) – euroalueen valuuttojen muunnosta perittävät
tutkinnasta laadittuun asiakirja-aineistoon kokonaisuudessaan.           pankkimaksut – Saksa.
Lisäksi yrityksen laillinen kasvaminen vaikuttaa menettelyn
pitkän keston takia kantajan vahingoksi korottamalla mahdol-
lisen sakon rajoja. Kantajaan sovelletaan vielä menettelyn
viivästymisen takia komission uutta, aiempaa olennaisesti                Kantajan mukaan kanteen kohteena oleva päätös, jonka kanta-
tiukempaa sakkokäytäntöä.                                                ja on tehnyt 11.12.2001 ja joka on saapunut Hampuriin
                                                                         (Saksa) 19.12.2001, on laiton.
                                                                         Kantaja väittää, että päätöksessä rikotaan EY:n perustamissopi-
                                                                         musta ja sen täytäntöönpanosäännöksiä (EY:n perustamissopi-
                                                                         muksen 230 artiklan 2 kohta), mistä syystä se on kumottava.
                                                                         Vastaajan päätökselleen esittämät perustelut eivät ole asianmu-
                                                                         kaisia. Kantaja ilmoittaa osallistuneensa vain sattumalta rahan-
                                                                         vaihtajien kokoukseen 15.10.1997. Kokous ei kantajan mu-
                                                                         kaan ole EY 81 artiklassa tarkoitettu kilpailua rajoittava so-
                                                                         pimus.
Vereins- und Westbank AG:n 28.2.2002 Euroopan yhtei-
           söjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                         Vastaajan päinvastaiset toteamukset perustuvat kantajan mu-
                            (Asia T-54/02)                               kaan riittämättömiin tietoihin ja ennakkoluuloihin sekä selvästi
                                                                         virheelliseen todisteluun.
                           (2002/C 97/31)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                        Hallinnollisessa menettelyssä ei ole kantajan mukaan noudatet-
                                                                         tu yhteisön oikeutta, koska kantajan puolustautumisoikeuksia,
                                                                         oikeutta asianmukaiseen kuulemiseen ja oikeutta tutustua
                                                                         asiakirjoihin on rikottu.
Vereins- und Westbank AG, kotipaikka Hampuri, on nostanut
28.2.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                  Päätöksessä rikotaan myös olennaisia muotomääräyksiä EY
vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Josef Lothar Schulte,                 230 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla, koska vastaaja ei ennen
Michael Ewen ja Alexandra Neus.                                          kaikkea ole esittänyt riittäviä perusteluja.
 ---pagebreak--- C 97/18                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      20.4.2002
Vastaaja on kantajan mukaan myös ylittänyt harkintavaltansa.             Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa:
Vastaajan tarkoituksena ei ole ollut estää kilpailun rajoittami-
nen vaan pienentää rahanvaihdosta perittäviä pankkikuluja.               –     henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan
                                                                               2 kohdan rikkomiseen.
Kantaja huomauttaa myös sakon olevan liian suuri ja näin                 –     henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan
ollen laiton. Vastaaja ei ole tässä yhteydessä noudattanut sakon               2 kohdan yleisten täytäntöönpanosäännösten rikkomi-
määrittämiseen sovellettavia periaatteita.                                     seen.
                                                                         –     yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja syrjintäkiellon
                                                                               periaatteen loukkaamiseen.
                                                                         Léopold Radauerin 1.3.2002 Euroopan unionin neuvostoa
                                                                                vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-67/02)
Peter Finchin 25.2.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota
                     vastaan nostama kanne                                                          (2002/C 97/33)
                            (Asia T-55/02)                                                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                            (2002/C 97/32)
                                                                         Léopold Radauer, kotipaikka Bryssel, on nostanut 1.3.2002
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                        Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                         messa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan
                                                                         edustajina ovat asianajajat Georges Vandersanden ja Laure
                                                                         Levi.
Peter Finch, kotipaikka Luxemburg, on nostanut 25.2.2002
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
messa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kanta-
                                                                         mioistuin
jan edustajana on asianajaja Jean Nöel Louis ja prosessiosoite
on Luxemburgissa.                                                        –     kumoaa vastaajan 17.4.2001 tekemän päätöksen, jolla
                                                                               vahvistetaan, että kantajan yhteisöjen eläkettä varten
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                     huomioon otettavat Itävallassa ennen Euroopan yhteisö-
                                                                               jen palvelukseen tuloa saadut siirretyt eläkeoikeudet vas-
–     kumoaa komission päätöksen, joka koskee lakisääteisten                   taavat palvelusvuosina 3 vuotta 10 kuukautta ja 10 päi-
      eläkkeiden osalta henkilöstösääntöjen liitteessä VIII ole-               vää, ja kumoaa tarvittavilta osin Euroopan unionin neu-
      van 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti huomioon otettavia                   voston 15.11.2001 tekemän päätöksen, jolla hylätään
      palvelusvuosia kantajan ennen palvelukseen tuloa saamia                  kantajan 17.7.2001 tekemä valitus
      eläkeoikeuksia yhteisön eläkejärjestelmään siirrettäessä;
                                                                         –     velvoittaa vastaajan vahvistamaan uudelleen kantajan
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                     yhteisöjen eläkettä varten huomioon otettavat Itävallassa
                                                                               saadut siirretyt eläkeoikeudet muutetun oikeusperustan
                                                                               perusteella ilman lainvastaisuuksia
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      –     velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-
                                                                               kulut.
Kantaja, joka on vastaajana olevan toimielimen virkamies
ja joka ennen palvelukseen tuloaan työskenteli Ranskassa,
Belgiassa ja Alankomaissa saaden eläkeoikeuksia näiden mai-              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
den eri eläkejärjestelmissä, kiistää riidanalaisessa päätöksessä
tehdyn, kaikkia siirrettyjä oikeuksia koskevaan hyvitykseen              Käsiteltävänä olevassa asiassa esitetty kanneperuste on sama
liittyvän hyvityslaskeman. Tarkemmin katsoen kantaja kiistää             kuin asiassa T-204/01, Maria-Luise Lindorfer vastaan Euroo-
sen, että nimittävä viranomainen on pitänyt viiteajankohtana             pan yhteisöjen neuvosto (EYVL C 317, 10.11.2001, s. 32)
vakinaistamispäivää eikä palvelukseentulopäivää.                         esitetty kanneperuste.


title: Asia T-4/08: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 29.1.2009 — EMSA v. Portugali

text:
               4.4.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/35

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 29.1.2009 — EMSA v. Portugali
   (Asia T-4/08) (1)

   (2009/C 82/61)

      Oikeudenkäyntikieli: portugali

   Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 183, 19.7.2008.


title: YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto), 16 päivänä joulukuuta 1997, asiassa C-104/96 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Coöperatieve Rabobank Vecht en Plassengebied BA vastaan Erik Aarnoud Minderhoud (Mediasafe BV:n konkurssipesän hoitaja) (Yhtiöoikeus - Ensimmäinen direktiivi 68/151/ETY - Soveltamisala - Yhtiön edustaminen - Eturistiriita - Hallituksen jäsenen puuttuva kelpoisuus tehdä yhtiötä sitova oikeustoimi)

text:
7.2.98                 FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 41/7
sopimusmääräystä koskevan, Euroopan unionista tehtyyn             tarkoitetuilta yhtiöiltä niiden jäsenten sekä ulkopuolisten
sopimukseen liitetyn pöytäkirjan N:o 2 tulkinnasta, yhtei-        etujen suojaamiseksi 9 päivänä maaliskuuta 1968 annetun
söjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpa-             ensimmäisen neuvoston direktiivin 68/151/ETY (EYVL
nossa: kuudennen jaoston puheenjohtajan tehtäviä hoitava          L 65, 14.3.1968, s. 8) 9 artiklan 1 kohdan tulkinnasta,
toisen jaoston puheenjohtaja R. Schintgen sekä tuomarit           yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoon-
G. F. Mancini (esittelevä tuomari), P. J. G. Kapteyn, J. L.       panossa: jaoston puheenjohtaja H. Ragnemalm (esittelevä
Murray ja G. Hirsch, julkisasiamies: G. Cosmas, kirjaaja:         tuomari) sekä tuomarit G. F. Mancini ja P. J. G. Kapteyn,
hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 11.12.1997 tuo-          julkisasiamies: A. La Pergola, kirjaaja: hallintovirkamies
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                           L. Hewlett, on antanut 16.12.1997 tuomion, jonka tuo-
                                                                  miolauselma on seuraava:
1) Laskettaessa välillisen sukupuoleen perustuvan syrjin-
     nän kohteeksi joutuneille osa-aikatyöntekijöille kuulu-      Se, miten yhtiön toimielinten jäsenten tekemiin oikeustoi-
     via lisäetuuksia heille karttuneet palveluskaudet on         miin voidaan vedota kolmatta henkilöä vastaan tilan-
     otettava huomioon 8.4.1976 alkaen eli siitä päivästä         teessa, jossa yhtiön toimielinten jäsenten ja yhtiön välillä
     alkaen, jolloin asiassa 43/75, Defrenne, annettiin tuo-      on eturistiriita, ei kuulu niiden takeiden yhteensovittami-
     mio.                                                         sesta samanveroisiksi, joita jäsenvaltioissa vaaditaan
                                                                  perustamissopimuksen 58 artiklan 2 kohdassa tarkoite-
                                                                  tuilta yhtiöiltä niiden jäsenten sekä ulkopuolisten etujen
2) Yhteisön oikeuden kanssa on ristiriidassa se, että EY:n
                                                                  suojaamiseksi 9 päivänä maaliskuuta 1968 annetun ensim-
     perustamissopimuksen 119 artiklaan perustuvaan vaa-
                                                                  mäisen neuvoston direktiivin 68/151/ETY soveltamisalaan,
     timukseen saada tunnustetuksi kantajien oikeus liittyä
                                                                  vaan se kuuluu kansallisen lainsäätäjän toimivaltaan.
     ammatilliseen eläkejärjestelmään sovelletaan kansal-
     lista säännöstä, jonka mukaan oikeuden ajalliset vai-
     kutukset kanteen menestyessä on rajoitettu kanteen           (1) EYVL C 145, 18.5.1996.
     nostamista edeltävään kahteen vuoteen.
(1) EYVL C 269, 14.9.1996.
                                                                         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                                                                                18 päivänä joulukuuta 1997,
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                           asiassa C-129/96 (Belgian Conseil d'EÂtat'n esittämä
                                                                  ennakkoratkaisupyyntö), Inter-Environnement Wallonie
                        (kuudes jaosto),                                        ASBL vastaan ReÂgion wallonne (1)
                 16 päivänä joulukuuta 1997,
                                                                  (Direktiivi 91/156/ETY Ð Täytäntöönpanolle varattu
asiassa C-104/96 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä               määräaika Ð Määräajan vaikutukset Ð Jätteen käsite)
ennakkoratkaisupyyntö), Coöperatieve Rabobank Vecht en
                                                                                (98/C 41/12)
Plassengebied BA vastaan Erik Aarnoud Minderhoud
          (Mediasafe BV:n konkurssipesän hoitaja) (1)
(Yhtiöoikeus Ð Ensimmäinen direktiivi 68/151/ETY Ð                                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Soveltamisala Ð Yhtiön edustaminen Ð Eturistiriita Ð
Hallituksen jäsenen puuttuva kelpoisuus tehdä yhtiötä
                      sitova oikeustoimi)                            (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan
                                                                      yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                          (98/C 41/11)
                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                   Asiassa C-129/96, jonka Belgian Conseil d'EÂtat on saatta-
                                                                  nut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla yhtei-
                                                                  söjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan-
   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan          sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Inter-
    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)            Environnement Wallonie ASBL vastaan ReÂgion wallonne
                                                                  ennakkoratkaisun ETY:n perustamissopimuksen 5 ja
                                                                  189 artiklan tulkinnasta sekä jätteistä 15 päivänä heinä-
Asiassa C-104/96, jonka Hoge Raad der Nederlanden on              kuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla          (EYVL L 194, 25.7.1975, s. 39) 1 artiklan a alakohdan
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä         tulkinnasta, sellaisena kuin direktiivi on muutettuna
kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa          18 päivänä maaliskuuta 1991 annetulla neuvoston direk-
Coöperatieve Rabobank Vecht en Plassengebied BA vas-              tiivillä 91/156/ETY (EYVL L 78, 26.3.1991, s. 32), yhtei-
taan Erik Aarnoud Minderhoud (Mediasafe BV:n konkurs-             söjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti
sipesän hoitaja) ennakkoratkaisun niiden takeiden yhteen-         G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat C. Gul-
sovittamisesta samanveroisiksi, joita jäsenvaltioissa vaadi-      mann, H. Ragnemalm ja R. Schintgen sekä tuomarit G. F.
taan perustamissopimuksen 58 artiklan 2 kohdassa                  Mancini, J. C. Moitinho de Almeida, P. J. G. Kapteyn, J. L.


title: Gaetano Aquilinon 21.8.1996 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne (Asia T-130/96)

text:
N:o C 318/ 18          FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    26.10.96
ja 31.12.1994 välinen aika ei riittänyt tämän tuen aineelli         tuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan .
selle arvioinnille ja että 31 päivän joulukuuta 1994 jälkeen         Kantajan edustaja on asianajaja Nicolas Lhoest, Bryssel,
komissio ei " ollut enää oikeutettu " vahvistamaan tuki             ja prosessiosoite Luxemburgissa on Fiduciaire Myson,
suunnitelman yhteensopivuutta           sääntöjen 5    artiklan      1 rue Glesener .
kanssa .
Kantaja katsoo, että riitautettu päätös on kumottava,                Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
koska                                                                istuin
— komission väite, että sillä ei ole ollut tarpeeksi                 — kumoaa komission 25.10.1995 tekemän ilmoituksen,
    aikaa voidakseen vahvistaa tuen sopivuuden                            joka sisälsi päätöksen pidättää kantajan palkasta
    yhteismarkkinoille, on virheellinen ja syrjii selvästi                9.3.1994— 15.2.1995 tapahtuneiden perusteettomien
    kantajaa suhteessa muihin teräsyrityksiin ( EKO-Stahl ).              poissaolojen vuoksi summa , joka vastaa 91:tä arkipäi
    Jo sääntöjen 5 artiklan sanamuodosta ilmenee yksiselit               vää ,
    teisesti, että nämä määräykset koskevat yksinomaan
    tukien aineellista yhteensopivuutta sääntöjen kanssa .
    Määräyksessä ei aseteta komissiolle minkäänlaista                — velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajalle kaikki neu
     määräaikaa päätöksen tekemiselle . Lähinnä siinä                     voston 25.10.1995 tekemän päätöksen täytäntöönpa
    määrätään, että yleinen poikkeus alueellisten tukien                  nossa kantajan palkasta pidätetyt summat korkoineen
    myöntämisen osalta Itä-Saksan alueella päättyi vuoden                 niiden pidätyspäivästä alkaen ,
     1994 lopussa . Sääntöjen missään kohdassa ei kielletä
    sitä, että komissio hyväksyy 5 artiklan mukaisesti
                                                                     — velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyn
    myönnettyjen tukien aineellisen yhteensopivuuden                      tikulut .
    myös 31 päivän joulukuuta 1994 jälkeen ,
— komission oikeudellinen näkemys, että se ei ole voinut             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    jälkikäteen todeta tukea sopivaksi yhteismarkkinoille,
    on virheellinen,
                                                                     Kantaja, joka on palkkaluokan D 1 virkamies, kiistää
— komissio on käyttänyt väärin harkintavaltaansa , kun se            nimittävän viranomaisen päätöksen, jossa katsotaan sellai
    ei ole ottanut huomioon kantajan oikeudellisia etuja             set poissaolot säännönvastaisiksi, joiden osalta kantajan
    eikä kantajan perusteltua luottamusta arvioidessaan              mukaan on annettu oikeassa ja asianmukaisessa muodossa
    tuen aineellista yhteensopivuutta sääntöjen kanssa ,             tehty lääkärintodistus, ja jossa päätetään pidättää hänen
                                                                     palkastaan summa, joka vastaa tätä väitettyä perusteetto
                                                                     mien poissaolojen jaksoa .
— päätös rikkoo EHTY:n perustamissopimuksen 5 ja
     15 artiklaa . Komissio on vastoin yhteisöjen tuomioistui
     men asioissa " Boussac " ja " Tubermeuse " antamia              Kantaja katsoo, että tehtäviensä puitteissa hän on joutunut
    tuomioita ottanut perusteeksi ainoastaan määräajan               vuosien aikana kantamaan ja käsittelemään useita paket
    väitetyn ylittymisen vaatiakseen yhteismarkkinoille              teja , kävelemään pitkiä matkoja ja olemaan usein seisaal
    aineellisesti sopivan tuen takaisinmaksua . Ei myöskään          laan . Kysymyksessä ovat toiminnat, joita ei voida suositella
    ole riittävää perustetta sille, minkä takia komissio ei olisi    kantajan kaltaisille henkilöille, joilla on selkäongelmia .
    voinut todeta 31 päivän joulukuuta 1994 jälkeen tuen             Siten sekä häntä hoitaneet lääkärit että hallinnon neuvoa
    yhteensopivuutta sääntöjen 5 artiklan kanssa , kun               antava lääkäri ovat useasti kehottaneet vastaajaa antamaan
     kaikki aineelliset edellytykset täyttyivät ennen tätä           kantajalle työtä, joka vastaa kantajan fyysisiä ominaisuuk
    päivämäärää .                                                    sia . Nämä kehotukset eivät ole tuottaneet tulosta .
                                                                     Kantaja korostaa erityisesti, että hänen poissaolonsa on
                                                                     aina perusteltu lääkärintodistuksin . Vastaaja katsoi kuiten
                                                                     kin maaliskuusta 1994 alkaen kantajan poissaolot perus
                                                                     teettomiksi, vaikka lääkärintodistusten pätevyyttä ei ollut
                                                                     kumottu yhdessäkään lääkärintarkastuksessa, komissio itse
Gaetano Aquilinon 21.8.1996 Euroopan unionin neuvos                 ei ollut katsonut tarpeelliseksi alistaa kantajaa uuteen
                   toa vastaan nostama kanne                         lääkärintarkastukseen eikä työkyvyttömyyslautakuntaa ol
                                                                     lut kutsuttu koolle .
                         ( Asia T-130/96 )
                           ( 96/C 318/34 )
                                                                     Kantaja vetoaa henkilöstösääntöjen 59 ja 60 artiklan,
                                                                     päätösten perusteluvelvollisuuden ja huolenpitovelvollisuu
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       den rikkomiseen .
Gaetano Aquilino, Havre ( Belgia ), on nostanut 21.8.1996
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois


title: Asia T-409/16: Kanne 31.7.2016 – Makhlouf v. neuvosto

text:
               10.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 371/12

         Kanne 31.7.2016 – Makhlouf v. neuvosto
   (Asia T-409/16)
   (2016/C 371/14)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Ehab Makhlouf (Damaskos, Syyria) (edustaja: asianajaja E. Ruchat)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               toteamaan, että kanne on otettava tutkittavaksi ja että se on perusteltu

               —

               tämän vuoksi kumoamaan 27.5.2016 annetun päätöksen (YUTP) 2016/850 ja sitä seuranneet täytäntöönpanotoimet siltä osin kuin ne koskevat kantajaa

               —

               velvoittamaan Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi viiteen kanneperusteeseen, jotka ovat olennaisilta osiltaan samat tai samankaltaiset kuin asiassa T-410/16, Makhlouf v. neuvosto, esitetyt kanneperusteet.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 9 päivänä kesäkuuta 1998, asiassa T-176/97, Alan Hick vastaan Euroopan yhteisöjen talous- ja sosiaalikomitea (Henkilöstö - Ylennys - Siirto aikaisemman yksikön palvelukseen - Yksikön edun mukainen tilapäinen siirto muihin tehtäviin - Harkintavallan väärinkäyttö)

text:
25.7.98               FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     C 234/27
asianajajat Jean-NoeÈl Louis, Thierry Demaseure ja Ariane           1) Kanne hylätään perusteettomana.
Tornel, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi-
misto Myson SARL, 30 rue de Cessange, vastaan Euroo-                2) Kukin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntiku-
pan parlamentti (asiamiehenä Yannis Pantalis), jossa vaa-                luistaan.
ditaan kumottavaksi Euroopan parlamentin päätös, jolla
kantaja jätettiin ylentämättä palkkaluokkaan C 3 vuoden             (1) EYVL C 252, 16.8.1997.
1996 ylennyskierroksella, yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
asteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpa-
nossa: jaoston puheenjohtaja P. Lindh sekä tuomarit K.
Lenaerts ja J. D. Cooke, kirjaaja: hallintovirkamies J. Pala-
cio GonzaÂlez, on antanut 11.6.1998 tuomion, jonka tuo-
miolauselma on seuraava:                                                 YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN M¾¾R¾YS,
                                                                                14 päivänä toukokuuta 1998,
1) Parlamentin päätös, jolla kantaja jätettiin ylentämättä          asiassa T-262/97, Anthony Goldstein vastaan Euroopan
     palkkaluokkaan C 3 vuoden 1996 ylennyskierroksella,                                 yhteisöjen komissio (1)
     kumotaan.
                                                                    (Vahingonkorvauskanne Ð Tutkittavaksi ottamisen edelly-
                                                                                tysten selvä puuttuminen)
2) Parlamentti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-                                       (98/C 234/54)
     kulut.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
(1) EYVL C 228, 26.7.1997.                                          Asiassa T-262/97, Anthony Goldstein, kotipaikka Lontoo,
                                                                    edustajanaan solicitor Raymond St John Murphy, 3 Kings
                                                                    Bench Walk, Inner Temple, Lontoo, vastaan Euroopan
                                                                    yhteisöjen komissio (asiamiehenään Richard Lyal), jossa
                                                                    kantaja pääasiallisesti vaatii korvausta vahingosta, jonka
                                                                    hän väittää kärsineensä sen vuoksi, että komissio ei mää-
                                                                    rännyt välitoimia, joita kantaja oli hakenut 6 päivänä hel-
                                                                    mikuuta 1962 annetun neuvoston asetuksen N:o 17
     YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN                            (perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäinen täy-
             TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                 täntöönpanoasetus; EYVL 13, 21.2.1962, s. 204) 3 artiklan
                  9 päivänä kesäkuuta 1998,                         2 kohdan nojalla tekemänsä tiettyjä kilpailua rajoittavia
                                                                    menettelytapoja koskevan kantelun yhteydessä, yhteisöjen
asiassa T-176/97, Alan Hick vastaan Euroopan yhteisöjen             ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto),
                 talous- ja sosiaalikomitea (1)                     toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja V. Tiili
                                                                    sekä tuomarit C. P. BrieÈt ja A. Potocki, kirjaaja: H. Jung,
(Henkilöstö Ð Ylennys Ð Siirto aikaisemman yksikön                  on 14.5.1998 antanut määräyksen, jonka määräysosa on
palvelukseen Ð Yksikön edun mukainen tilapäinen siirto              seuraava:
      muihin tehtäviin Ð Harkintavallan väärinkäyttö)
                                                                    1) Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottami-
                        (98/C 234/53)
                                                                         sen edellytykset selvästi puuttuvat.
                                                                    2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                    (1) EYVL C 370, 6.12.1997.
Asiassa T-176/97, Euroopan yhteisöjen talous- ja sosiaali-
komitean virkamies Alan Hick, edustajinaan asianajajat
Jean-NoeÈl Louis, Thierry Demaseure ja Ariane Tornel,
Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
Myson SARL, 30 rue de Cessange, vastaan Euroopan                         YHTEISÖJEN ENSIMM¾ISEN OIKEUSASTEEN
yhteisöjen talous- ja sosiaalikomitea (asiamiehinä MoiseÂs               TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN M¾¾R¾YS,
Bermejo Garde ja Denis Waelbroeck), jossa vaaditaan                                  26 päivänä toukokuuta 1998,
kumottavaksi 30.9.1990 tehty Euroopan yhteisöjen talous-
                                                                    asiassa T-60/98 R, Ecord Consortium for Russian Co-
ja sosiaalikomitean päätös N:o 439/96 A, jolla J ylennet-
                                                                           operation vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
tiin palkkaluokkaan A ja nimitettiin lausuntotyönosasto
B:n sosiaali-, perhe-, koulutus-, ja kulttuuriasioiden jaos-        (Välitoimet Ð Välitoimihakemus Ð Komission päätös
ton päälliköksi, sekä samana päivänä tehty päätös, jolla                     hylätä tarjouskilpailuun osallistunut tarjous)
kantajan hakemus tähän virkaan hylättiin, yhteisöjen                                         (98/C 234/55)
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toi-
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Azizi sekä                              (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
tuomarit R. García-Valdecasas ja M. Jaeger, kirjaaja: hal-
lintovirkamies A. Mair, on antanut 9.6.1998 tuomion,                Asiassa T-60/98 R, Ecord Consortium for Russian
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                   Co-operation, jonka muodostavat: Danagro Adviser A/S,


title: Asia T-221/17: Kanne 15.4.2017 – Mémora Servicios Funerarios v. EUIPO – Chatenoud (MEMORAME)

text:
               24.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/47

         Kanne 15.4.2017 – Mémora Servicios Funerarios v. EUIPO – Chatenoud (MEMORAME)
   (Asia T-221/17)
   (2017/C 239/59)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Mémora Servicios Funerarios SLU (Zaragoza, Espanja) (edustajat: asianajajat C. Marí Aguilar ja J. Gallego Jiménez)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Georges Chatenoud (Thiviers, Ranska)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

      Riidanalainen tavaramerkki: Sanamerkki MEMORAME, jota on haettu rekisteröitäväksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 12 929 071

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 10.2.2017 asiassa R 1308/2016-4 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa EUIPO:n 10.2.2017 tekemän päätöksen, jolla ratkaistaan asia R 1308/2016-4, siltä osin kuin siinä osittain hyväksytään merkin MEMORAME rekisteröimistä Euroopan unionin tavaramerkiksi koskeva hakemus nro 12929071, ja näin ollen hylkää merkin MEMORAME rekisteröimistä Euroopan unionin tavaramerkiksi koskevan hakemuksen nro 12929071 kokonaisuudessaan.

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut asetuksen 87 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja 8 artiklan 5 kohtaa on rikottu.

               —

               Kantaja väittää, että vastaajan valituslautakunta ei ole ottanut asianmukaisesti huomioon sitä, että väitteentekijän tavaramerkki MEMORA on erittäin tunnettu Euroopan unionin alueella.


title: Yhdistetyt asiat T-37/15 ja T-38/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.12.2016 – Abertis Telecom Terrestre ja Telecom Castilla-La Mancha v. komissio (Valtiontuki — Digitaalitelevisio — Tuki maanpäällisen verkon digitaalitelevisiolle Castilla-La Manchan syrjäisillä ja vähemmän kaupungistuneilla alueilla — Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi — Yrityksen käsite — Taloudellinen toiminta — Etu — Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu — Kilpailun vääristyminen — SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohta — Uudet tuet)

text:
               6.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.12.2016 – Abertis Telecom Terrestre ja Telecom Castilla-La Mancha v. komissio
   (Yhdistetyt asiat T-37/15 ja T-38/15) (1)

   ((Valtiontuki - Digitaalitelevisio - Tuki maanpäällisen verkon digitaalitelevisiolle Castilla-La Manchan syrjäisillä ja vähemmän kaupungistuneilla alueilla - Päätös, jossa tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi - Yrityksen käsite - Taloudellinen toiminta - Etu - Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu - Kilpailun vääristyminen - SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohta - Uudet tuet))
   (2017/C 038/37)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantajat: Abertis Telecom Terrestre SA (Barcelone, Espanja), Telecom Castilla La Mancha SA (Toledo, Espanja) (edustajat: aluksi asianajajat J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo, A. Balcells Cartagena ja M. Bolsa Ferruz, sitten J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo ja M. Bolsa Ferruz)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: É. Gippini Fournier, P. Němečková ja B. Stromsky)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: SES Astra (Betzdorf, Luxemburg) (edustajat: asianajajat F. González Díaz, F. Salerno ja V. Romero Algarra)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus valtiontuesta SA.27408 (C 24/10) (ex NN 37/2010, ex CP 19/2009), jota Castilla-La Manchan viranomaiset ovat myöntäneet maanpäällisen verkon digitaalitelevisiolle Castilla-La Manchan syrjäisillä ja vähemmän kaupungistuneilla alueilla, 1.10.2014 tehdyn komission päätöksen C(2014) 6846 final, sellaisena kuin se on muutettuna päätökseen C(2014) 6846 final sisältyvien tiettyjen virheiden korjaamisesta 20.10.2015 tehdyllä päätöksellä C(2015) 7193 final, kumoamisesta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanteet hylätään.

               2)

               Abertis Telecom Terrestre SA ja Telecom Castilla La Mancha SA vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission ja SES Astran oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 89, 16.3.2015.


title: Asia T-210/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.2.2016 – Mederer v. SMHV – Cadbury Netherlands International Holdings (Gummi Bear-Rings) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Euroopan yhteisön nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Kuviomerkki Gummi Bear-Rings — Aiempi kansallinen kuviomerkki GUMMY — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               4.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 26.2.2016 – Mederer v. SMHV – Cadbury Netherlands International Holdings (Gummi Bear-Rings)
   (Asia T-210/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Euroopan yhteisön nimeävä kansainvälinen rekisteröinti - Kuviomerkki Gummi Bear-Rings - Aiempi kansallinen kuviomerkki GUMMY - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2016/C 118/24)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Mederer GmbH (Fürth, Saksa) (edustajat: asianajajat C. Sachs ja O. Ruhl)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: V. Melgar ja H. Kunz)

      Muu osapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Cadbury Netherlands International Holdings BV (Breda, Alankomaat) (edustaja: asianajaja A. Padial Martínez)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n viidennen valituslautakunnan 16.12.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 225/2013-5), joka koskee Cadbury Netherlands International Holdings BV:n ja Mederer GmbH:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Mederer GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 245, 28.7.2014.


title: Asia C-405/15 P: Valitus, jonka sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) on tehnyt 24.7.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-15/13, Group Nivelles v. SMHV, 13.5.2015 antamasta tuomiosta – Easy Sanitairy Solutions (Suihkun lattiakaivo)

text:
               12.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 337/6

         Valitus, jonka sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) on tehnyt 24.7.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-15/13, Group Nivelles v. SMHV, 13.5.2015 antamasta tuomiosta – Easy Sanitairy Solutions (Suihkun lattiakaivo)
   (Asia C-405/15 P)
   (2015/C 337/08)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Valittaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: S. Bonne ja A. Folliard-Monguiral)

      Muut osapuolet: Group Nivelles NV ja Easy Sanitary Solutions BV

      Vaatimukset

   SMHV vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa valituksenalaisen tuomion

               —

               velvoittaa unionin yleisessä tuomioistuimessa kantajana olleen asianosaisen ja väliintulijana olleen osapuolen korvaamaan SMHV:n oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Unionin yleinen tuomioistuin on soveltanut virheellisesti asetuksen N:o 6/2002 (1) 63 artiklan 1 kohtaa katsoessaan, että aikaisempi malli, johon on vedottu mitättömyysvaatimuksen tueksi, koostuu Blücher-nimisen yrityksen tarjoamasta nesteenpoistolaitteesta kokonaisuudessaan. Group Nivelles vetosi pelkästään peitelaattaan, jonka sekä Blücher-yritys että muut yritykset ovat tehneet tunnetuksi, riippumatta lattiakaivon muodosta.
   Unionin yleinen tuomioistuin on soveltanut virheellisesti asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, luettuna yhdessä asetuksen N:o 6/2002 5 artiklan kanssa, katsoessaan, että SMHV oli velvollinen vertaamaan riidanalaista yhteisömallia aikaisempaan malliin, joka koostuu kahden erillisen eri asiakirjoissa tunnetuksi tehdyn osan yhdistelmästä. Asetuksen N:o 6/2002 5 artiklaan sovellettavan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan riidanalaista mallia ei saa verrata ”aikaisempien mallien tiettyjen piirteiden tai osien yhdistämiseen vaan aikaisempiin yksilöityihin ja määrättyihin malleihin”. Tuotteen, sellaisena kuin se on koottuna, ulkoasun piirteet voidaan toisinaan johtaa sen osien ulkoasun piirteistä mutta ulkoasun kokonaispiirteet pysyvät hypoteettisina tai joka tapauksessa riippuvaisina huomattavista likimääräisistä arvioista. Asetuksen N:o 6/2002 5 artiklassa tarkoitettu kahden mallin välisen samanlaisuuden käsite on kuitenkin esteenä sellaiselle vertailevalle tarkastelulle, joka perustuu hypoteeseihin tai likimääräisiin arvioihin.
   Unionin yleinen tuomioistuin on soveltanut virheellisesti asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, luettuna yhdessä asetuksen N:o 6/2002 6 artiklan ja 7 artiklan 1 kohdan kanssa, katsoessaan, että jos vertailtavat mallit on sisällytetty tuotteisiin, joiden luonne tai käyttötarkoitus poikkeavat toisistaan, tällainen ero voi merkitä, että kyseessä olevan asiantuntevan käyttäjän on mahdoton tuntea aikaisempaa mallia. Asetuksen N:o 6/2002 7 artikla sisältää oikeudellisen fiktion, jonka mukaan jokaisen ”tunnetuksi tulleen” mallin katsotaan tulleen sekä alalla, jota aikaisempi malli koskee, toimivien tahojen tietoon että sellaisen tuotteen, jota riidanalainen malli koskee, asiantuntevien käyttäjien tietoon. Kun aikaisemman mallin on osoitettu tulleen tunnetuksi, kyseessä olevan asiantuntevan käyttäjän on katsottava tuntevan sekä aikaisemman mallin että sen käyttöä koskevat yksityiskohdat, sellaisina kuin ne ilmenevät osapuolten esittämistä todisteista ja argumenteista.

      (1)  Yhteisömallista 12.12.2001 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 6/2002 (EUVL 2002, L 3, s. 1).


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (presidentin) määräys 25 päivänä kesäkuuta 2003 asiassa T-175/03 R, Norbert Schmitt vastaan Euroopan jälleenrakennusvirasto (Välitoimimenettely – Tutkittavaksi ottaminen)

text:
C 213/36                FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                         6.9.2003
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                            3)    velvoittaa Europolin maksamaan kantajalle vahingonkor-
     TUOMIOISTUIMEN (PRESIDENTIN) MÄÄRÄYS                                  vausta ja joka tapauksessa korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                           kulut.
                  25 päivänä kesäkuuta 2003
asiassa T-175/03 R, Norbert Schmitt vastaan Euroopan                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                     jälleenrakennusvirasto
       (Välitoimimenettely – Tutkittavaksi ottaminen)                Kantaja työskenteli 1.7.1999 alkaen vastaajan palveluksessa.
                                                                     Hänen työsopimuksensa voimassaolo päättyi 1.7.2003. Vas-
                         (2003/C 213/71)                             taaja on hylännyt kantajan pyynnön, joka koski hänen työsopi-
                                                                     muksensa voimassaolon jatkamista. Kantaja riitauttaa tämän
                                                                     päätöksen.
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                     Kantaja vetoaa kanteensa tueksi ensinnäkin perusteluvelvolli-
                                                                     suuden laiminlyöntiin.
Asiassa T-175/03 R, Norbert Schmitt, kotipaikka Koellerbach
(Saksa), edustajanaan asianajaja L. Polanz, vastaan Euroopan
jälleenrakennusvirasto (asiamiehenään C. Manolopoulos), jossa        Kantaja väittää seuraavaksi, että vastaaja on ylittänyt harkinta-
kantaja vaatii Euroopan jälleenrakennusviraston suorittaman          valtansa. Vastaaja on vahvistanut perusperiaatteita, suuntavii-
kantajan työsopimuksen irtisanomisen täytäntöönpanon lyk-            voja ja vaiheittaisen suunnitelman sen varmistamiseksi, että
käämistä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-           sopimusten jatkaminen toteutetaan yhdenmukaisesti ja avoi-
men presidentti on antanut 25.6.2002 määräyksen, jonka               mesti. Kantajan mukaan vastaaja on ylittänyt harkintavaltansa
määräysosa on seuraava:                                              mainittuja sääntöjä soveltaessaan.
1)    Välitoimihakemus hylätään.
                                                                     Kantaja vetoaa myös huolenpitovelvollisuuden laiminlyöntiin
2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                    ja yhdenvertaisuusperiaatteen loukkaamiseen.
                                                                     Kantaja katsoo lopuksi, että vastaaja on syyllistynyt harkinta-
                                                                     vallan väärinkäyttöön. Hän toteaa, että Alankomaiden sisä-
                                                                     asiainministeriö on vastaajan pyynnöstä tehnyt kantajasta
                                                                     turvallisuusselvityksen. Tästä selvityksestä ei ole ilmennyt
Elisabeth Saskia Smitin 29.4.2003 Europolia vastaan nos-             mitään seikkaa, joka olisi kantajan kannalta epäedullinen.
                            tama kanne                               Kantajan mukaan se, että turvallisuusselvitys on tehty, on
                                                                     kuitenkin todellinen syy siihen, että sopimusta kieltäydyttiin
                                                                     jatkamasta.
                          (Asia T-143/03)
                         (2003/C 213/72)
                   (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                     Jose Maria Sisonin 30.4.2003 Euroopan unionin neuvos-
Elisabeth Saskia Smit on nostanut 29.4.2003 Euroopan yhtei-                            toa vastaan nostama kanne
söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
Europolia vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat
P. de Casparis ja M. F. Baltussen.                                                             (Asia T-150/03)
                                                                                (2003/C 213/73)
Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuin
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
1)    kumoaa Europolin 25.2.2003 tekemän päätöksen, jolla
      Europol on hylännyt kantajan tekemän valituksen
      30.9.2002 tehdystä päätöksestä, ja kumoaa samalla
      30.9.2002 tehdyn päätöksen                                     Jose Maria Sison, kotipaikka Utrecht (Alankomaat), on nosta-
                                                                     nut 30.4.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
2)    velvoittaa Europolin uusimaan kantajan työsopimuksen           tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vas-
      1.7.2007 asti tai ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-        taan. Kantajan asiamiehinä ovat asianajajat J. Fermon,
      men määrittämäksi määräajaksi                                  A. Comte, E. Schultz ja D. Gurses.


               5.2.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 31/1

         Luettelot, joiden avulla määritetään, ketkä tuomarit kuuluvat neljännen, viidennen ja kuudennen jaoston ratkaisukokoonpanoon 12.10.2004 lähtien
   (2005/C 31/02)
   Yhteisöjen tuomioistuin laati 12.10.2004 pitämässään kokouksessa yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 11 c artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetun luettelon, jonka avulla määritetään, ketkä tuomarit kuuluvat kolmen tuomarin kokoonpanossa toimiviin jaostoihin, seuraavasti:
   Neljäs jaosto
   Colneric
   Cunha Rodrigues
   Schiemann
   Juhász
   Ilešič
   Levits
   Viides jaosto
   Gulmann
   Schintgen
   Makarczyk
   Kūris
   Arestis
   Klučka
   Kuudes jaosto
   La Pergola
   Puissochet
   Macken
   von Bahr
   Malenovský
   Lõhmus


title: Asia T-313/10: Kanne 26.7.2010 — Three-N-Products Private v. SMHV — Shah (AYUURI NATURAL)

text:
               25.9.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/22

         Kanne 26.7.2010 — Three-N-Products Private v. SMHV — Shah (AYUURI NATURAL)
   (Asia T-313/10)
   ()
   2010/C 260/30
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Three-N-Products Private Ltd (New Delhi, Intia) (edustaja: asianajaja C. Jäger)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: S Shah, A Shah, M Shah — Henkilöyhtiö, joka toimii nimellä FUDCO (Wembley, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Vaatimukset

               —

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) 1.6.2010 tekemä päätös asiassa R 1005/2009-4 on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava pysyttämään sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) väiteosaston 2.7.2009 tekemä päätös ja hylkäämään tavaramerkkihakemus nro 5805387 kokonaisuudessaan

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut

               —

               vastapuoli valituslautakunnassa on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien kantajalle valituslautakunnassa ja väiteosastossa aiheutuneet kulut, jos vastapuoli valituslautakunnassa on väliintulijana tässä asiassa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki AYUURI NATURAL luokkiin 3 ja 5 kuuluvia tavaroita varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kuviomerkin Ayur yhteisön tavaramerkkirekisteröinti nro 2996098 muun muassa luokkiin 3 ja 5 kuuluvia tavaroita varten; sanamerkin AYUR yhteisön tavaramerkkirekisteröinti nro 5429469 muun muassa luokkiin 3 ja 5 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen ja hakemuksen hylkääminen kokonaisuudessaan

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hyväksyminen, riidanalaisen päätöksen kumoaminen ja väitteen hylkääminen

      Kanneperusteet: Kantaja esittää kaksi perustetta kanteensa tueksi
   Ensimmäisessä kanneperusteessaan kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä rikotaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 ja 8 artiklaa, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, että sekaannusvaaraa ei ole ja että aikaisemmat tavaramerkit ovat luonteeltaan suggestiivisia kyseessä olevien tavaroiden osalta, mikä vähentää aikaisempien tavaramerkkien erottamiskykyä.
   Toisessa kanneperusteessaan kantaja katsoo, että riidanalaisella päätöksellä rikotaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 65 artiklan 2 kohtaa, koska valituslautakunta käytti väärin harkintavaltaansa riidanalaisen päätöksen tehdessään, koska se ei ole objektiivinen ja koska siltä puuttuu oikeudellinen perusta.


title: Euroopan yhteisöjen komission 20.5.1997 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-195/97)

text:
12.7.97                  I  FI    I                  Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 212/ 19
        Euroopan yhteisöjen komission 16.5.1997 Saksan                   Tribunal administratif de Luxembourgin ( 1 . jaosto )
               liittotasavaltaa vastaan nostama kanne                    7.5.1997 tekemillään päätöksillä esittämät ennakkoratkai
                             ( Asia C-192/97 )                           supyynnöt asioissa, joissa kantajina ovat Manuel de
                                                                         Castro Freitas ja Raymond Escallier ja vastaajana Ministre
                               ( 97/C 212/34 )                                           des classes moyennes et du tourisme
                                                                                ( Yhdistetyt asiat C-193/97 ja C-194/97)
                                                                                ( 97/C 212/35 )
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.5.1997
Europaan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Saksan liit
totasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudelli                Tribunal administratif de Luxembourg ( 1 . jaosto ) on pyy
sen yksikön virkamies Götz zur Hausen, ja prosessiosoite                 tänyt 7.5.1997 tekemillään päätöksillä, jotka ovat saapu
Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksikön virkamies                     neet yhteisöjen tuomioistuimeen 21.5.1997, Euroopan
Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner C 254, Kirch                     yhteisöjen tuomioistuimelta asioissa, joissa kantajina ovat
berg. -                                                                  Manuel de Castro Freitas ja Raymond Escallier ja vastaa
                                                                         jana Ministre des classes moyennes et du tourisme, ennak
                                                                         koratkaisua seuraaviin kysmyksiin:
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                         1 . Sovelletaanko itsenäisten ammatinharjoittajien toimin
1 . toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut                      taan ISIC-pääryhmiin 23—40 (teollisuus ja pienteolli
       tietyn teollisen toiminnan suuronnettomuuden vaarasta                    suus ) kuuluvassa tuotanto- ja jalostusteollisuudessa
       24 päivänä kesäkuuta 1982 annetun neuvoston direk                       sovellettavista, siirtymätoimenpiteitä koskevista yksi
       tiivin 82/501 /ETY H mukaisia velvoitteitaan ja erityi                  tyiskohtaisista säännöksistä 7 päivänä heinäkuuta
       sesti sen 1 artiklan sekä liitteiden I ja III mukaisia vel              1964 annetun neuvoston direktiivin 64/427/ETY ( ! )
       voitteitaan, koska                                                       3 artiklan ensimmäistä kohtaa, joka koskee "jonkin
                                                                                1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun toiminnan aloitta
                                                                                mista tai sen harjoittamista " ja jossa täsmennetään,
       — se ei ole pannut täysin täytäntöön " suuronnetto                      että " kyseistä toimintaa on harjoitettu toisessa jäsen
            muuden " käsitettä kansallisessa oikeudessaan,                      valtiossa ", silloin, kun yhteisön kansalainen on harjoit
            koska henkilöt, joilla on velvollisuus estää toimin                tanut lähtövaltiossa samanaikaisesti tämän direktiivin
            tahäiriöt tai poistaa niiden seuraukset, eivät sisälly              soveltamisalaan kuuluvia useita toimintoja ja vaatinut
            vakavassa vaarassa olevien henkilöiden joukkoon;                    yritykselleen oikeutta sijoittautua toiseen jäsenvaltioon
                                                                                jatkaen näiden toimintojen ( asia C-193/97) tai ammat
       — se ei ole pannut täysin täytäntöön "teollisen toi                     tien ( asia C-194/97) harjoittamista samanaikaisesti,
            minnan " käsitettä kansallisessa oikeudessaan,                      kun artiklaa sovellettaessa otetaan huomioon 17 päi
            koska se koskee kemikaalien käsittelyä vain, jos                    vänä huhtikuuta 1957 tehdyn Euroopan talousyhteisön
            aine muuttuu kemiallisesti;                                         perustamissopimuksen 52 artiklassa vahvistettu sijoit
                                                                                tautumisvapauden periaate ?
       — typen oksidin osalta se on asettanut kynnysarvon,
            joka ei ole direktiivin liitteen III mukainen;               2 . Jos vastaus edelliseen kysmykseen on myöntävä, muut
                                                                                tuuko 3 artiklan a kohdassa edellytetty toiminnan har
                                                                                joittamista koskeva ajanjakso kaikkien tai jonkin toi
       — se ei ole sisällyttänyt direktiivin liitteessä III mai                minnan osalta, jos niitä on harjoitettu samanaikaisesti ?
            nittua ainetta nro        175 kansallisten säännösten
            soveltamisalaan;
                                                                         3 . Miten asiaan vaikuttaa se, että kyseiset toiminnat liit
                                                                                tyvät tai eivät liity toisiinsa ?
2.     velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeu
       denkäyntikulut.                                                   ( 1 ) EYVL N:o 117, 23.7.1964, s . 1863 ( suomenkielinen erityispai
                                                                               nos 1994, alue 06 ( 01 ).
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustellut ovat
samat kuin asiassa C-l 86/87 ( 2) esitetyt; määräaika direk                      Euroopan yhteisöjen komission 20.5.1997 Italian
tiivin täytäntöönpanolle päättyi 8.1.1984 .                                               tasavaltaa vastaan nostama kanne
                                                                                ( Asia C-195 /97
(') EYVL N:o L 230, 5.8.1982, s . 1 ; direktiiviä on viimeksi muu
      tettu direktiivillä 92/692/ETY ( EYVL N:o L 377, 31.12.1991 ,                                    ( 97/C 212/36 )
      s. 48 ).
( 2 ) Katso tämän virallisen lehden sivu 16 .
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 20.5.1997
                                                                         Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian
                                                                         tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen
 ---pagebreak--- N:o C 212/20         I FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     12.7.97
osaston virkamies Paolo Stancanelli, ja prosessiosoite             3 . palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui
Luxemburgissa on c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre                   men käsiteltäväksi, jotta se voi ratkaista kanteen
Wagner, Kirchberg.                                                     perusteena olevat väitteet;
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuo          4. velvoittaa vastaajan korvaamaan välioikeudenkäynnin
mioistuin                                                              kulut.
— toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     yhteisön oikeuden mukaisia velvoitteitaan, koska se ei
     ole antanut säädetyssä määräajassa vesien suojelemi
     sesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheut      Valituksenalaisessa määräyksessä katsotaan vastoin valitta
     tamalta pilaantumiselta 12 päivänä joulukuuta 1991            jan selvästi ilmoittamaa kantaa, että tämä vaatisi sen
     annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY (') noudat          toteamista, että Saksan Uittotavalta on jättänyt noudatta
     tamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia      matta jäsenyysvelvoitteitansa sen tuomioistuinten noudat
     määräyksiä ja koska se ei ole ilmoittanut näistä toi         taman oikeuskäytännön vuoksi, mistä kantajalle on aiheu
     menpiteistä säädetyssä määräajassa komissiolle, ja            tunut vahinkoa . Tämä merkityksen muuttaminen on
                                                                   aineellisesti perusteetonta eikä sitä voida myöskään menet
— velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeuden               telysääntöjen kannalta hyväksyä .
     käyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklassa, jonka mukaan
direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden sitä         Liverpool Industrial Tribunalin 28.4.1997 tekemällään
                                                                   päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu, asetetaan jäsenvaltioille
                                                                            Donna Marie Davies vastaan Girobank plc
velvollisuus noudattaa direktiivien täytäntöönpanolle ase
tettuja määräaikoja. Tämä määräaika on päättynyt, mutta                                    ( Asia C-197/97 )
Italian tasavalta ei ole antanut komission vaatimuksissa
                                                                                97/C 212/38 )
mainitun direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,
asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä .
                                                                   Liverpool Industrial Tribunal pyytää 28.4.1997 tekemäl
 1  EYVL N:o L 375 , 31.12.1991 , s . 1 .                          lään, yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 23.5.1997
                                                                   saapuneella päätöksellä Euroopan yhteisöjen tuomioistui
                                                                   melta ennakkoratkaisua asiassa Donna Marie Davies vas
                                                                   taan Girobank plc seuraaviin kysymyksiin:
                                                                   1 ) Ovatko kaikki seuraavat sopimusmääräykset tai jot
Intertronic F. Cornelis GmbH:n 21.5.1997 tekemä valitus
                                                                       kut niistä ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois                 119 artiklassa määrätyn samapalkkaisuuden periaat
tuimen kolmannen jaoston 19.2.1997 antamasta määräyk                  teen kanssa siltä osin kuin ne koskevat naista, joka on
sestä asiassa T- 117/96, Intertronic F. Cornelis GmbH                  palannut työhön hänelle kuuluneen äitiysloman jäl
            vastaan Euroopan yhteisöjen komissio                       keen :
                       (Asia C-l 96/97 P)
                          ( 97/C 212/37 )                              a ) Määräys, jolla eläkeoikeus ( loppupalkkaan perus
                                                                            tuvassa eläkejärjestelmässä ) lasketaan käyttäen
                                                                            menetelmää, johon sisältyy tekijä, joka edustaa
Intertronic F. Cornelius GmbH, kotipaikka Emden ( Saksan                    eläkkeeseen oikeuttavaa palvelusaikaa, jos eläke ei
liittotasavalta ) on valittanut 21.5.1997 Euroopan yhtei                   kartu palkattoman vapaan aikana ( mihin sisältyy
söjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                       palkaton äitiysloma, jolloin nainen ei enää saa
oikeusasteen tuomioistuimen kolmannen jaoston 19.2.1997                     sopimukseen tai lakiin perustuvaa äitiysloman
antamasta määräyksestä asiassa T-l 17/96, Intertronic F. Cor               palkkaa ), jos työntekijä ei maksa suorituksia työn
nelis GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. Valitta                   antajan maksuperusteiseen eläkejärjestelmään;
jan edustajina ovat asianajaja professori Detlef Schumacher
ja asianajaja Wilhelm Wiltfang, Heidelberger Str. 7, Bremen.           b ) Käytäntö, jonka mukaan eläkeoikeus ( loppupalk
                                                                            kaan perustuvassa eläkejärjestelmässä ) lasketaan
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                              käyttäen menetelmää, johon sisältyy tekijä, joka
                                                                            edustaa eläkkeen perustana olevaa loppupalkkaa,
                                                                            jolla tarkoitetaan seuraavista kahdesta vaihto
 1.  kumoaa      ensimmäisen     oikeusasteen tuomioistuimen
                                                                            ehdosta suurempaa eli i ) työntekijälle viimeistä
     kolmannen jaoston 19.2.1997 antaman määräyksen;                        työpäivää edeltävinä 12 kuukautena maksettua
                                                                            eläkkeen perustana olevaa palkkaa taikka ii ) työn
2 . toteaa, että kanne on otettava tutkittavaksi;                           tekijän viimeistä työpäivää edeltävien viiden koko


title: Asia T-439/04: Eurohypo AG:n 5.11.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne

text:
               19.2.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/24

         Eurohypo AG:n 5.11.2004 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama kanne
   (Asia T-439/04)
   (2005/C 45/54)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Eurohypo AG, Eschborn (Saksa), on nostanut 5.11.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja M. Kloth, Hampuri (Saksa), prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston neljännen valituslautakunnan 6.8.2004 tekemän päätöksen (asia R 829/2002-4) siltä osin kuin siinä hylätään valitus, ja

               —

               velvoittaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               Tavaramerkin hakija:

               Kantaja

               Haettu tavaramerkki:

               Sanamerkki EUROHYPO luokkaan 36 kuuluville palveluille (talousasiat; raha-asiat; kiinteistöasiat, finanssipalvelut, rahoitus, rahoitusanalyysit, investointiasiat, vakuutusasiat)

               Asian tutkineen virkamiehen päätös:

               Hakemuksen hylkääminen kaikkien haettujen palvelujen osalta

               Valituslautakunnan päätös:

               Riidanalaisen päätöksen kumoaminen seuraavien luokkaan 36 kuuluvien palvelujen osalta: rahoitusanalyysit, investointiasiat, vakuutusasiat. Muilta osin valituksen hylkääminen.

               Kanneperusteet:

               74 artiklan 1 kohdan 1 alakohdan vaatimuksia ei ole
               otettu huomioon. 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on sovellettu väärin.