title: Asia T-333/03: Masdar (U.K.) Ltd:n 30.9.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 289/32                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                       29.11.2003
Kantaja väittää ensinnäkin, että hyväksytylle tarjoajalle on          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
myönnetty muiden tarjoajien vahingoksi taloudellisia etuja.
Kantajan mukaan hyväksytyllä tarjoajalla on myös ollut etuoi-
keus tutustua olennaisiin tietoihin. Kantaja väittää erityisesti,
etteivät muut tarjoajat ole voineet tutustua joukkoon olennai-        Kantajan mukaan sen vaatimukset johtuvat komission ja erään
sia teknisiä tietoja, jotka koskevat CORDIS-hankkeen tietokan-        urakoitsijan välisistä kahdesta TACIS-sopimuksesta, jotka kos-
nan nykyistä tilannetta.                                              kevat kahta hanketta Moldoviassa ja Venäjällä. Urakoitsija teki
                                                                      kantajan kanssa aliurakkasopimuksen joidenkin palvelujen
                                                                      tuottamiseksi. Kun kantaja havaitsi seikkoja, jotka se katsoi
                                                                      urakoitsijan sopimuksenvastaiseksi menettelyksi, se tiedotti
Kantaja esittää lisäksi, etteivät tarjouspyyntömenettelyssä nou-
                                                                      asiasta komissiolle. Sillä ehdolla, että se saa maksun tuottamis-
datetut perusteet olleet tarjouseritelmässä kuvattujen perustei-      taan palveluista, kantaja suoritti palvelut, jotka olivat tarpeen
den mukaiset ja että komissio on käyttänyt tarjouseritelmässä
                                                                      sopimusten kattamien hankkeiden saattamiseksi loppuun. Ko-
julkaistuja perusteita syrjivästi valitakseen parhaan hinta/laatu-
                                                                      missio lopetti myöhemmin kaikki maksut urakoitsijalle ja
suhteen omaavan tarjouksen.
                                                                      antoi määräyksen palauttaa rahamäärät, jotka oli jo maksettu
                                                                      urakoitsijalle.
                                                                      Kantaja väittää, että komissio on oikeudetta jättänyt maksamat-
                                                                      ta 448 947,78 EUR ja että tästä on aiheutunut kantajalle lisää
                                                                      vahinkoa. Kantaja väittää, että komissio on saanut hyödyn
                                                                      kantajan tuottamista palveluista, mutta komissio ei ole maksa-
                                                                      nut kenellekään näistä palveluista. Kantaja katsoo, että perus-
Masdar (U.K.) Ltd:n 30.9.2003 Euroopan yhteisöjen ko-                 teetonta etua, asiainhuoltoa ja luottamuksensuojaa koskevien
                missiota vastaan nostama kanne                        periaatteiden nojalla sekä tuottamusvastuuta koskevien yleis-
                                                                      ten periaatteiden nojalla komissio on velvollinen maksamaan
                                                                      tuotetuista palveluista kantajalle. Kantaja vaatii lisäksi korkoa
                           (Asia T-333/03)                            sekä korvausta vahingosta, joka on aiheutunut siitä, että
                                                                      komissio on väitetysti oikeudetta jättänyt maksamatta kantajal-
                                                                      le palveluista.
                          (2003/C 289/66)
                   (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Masdar (U.K.) Ltd, kotipaikka Eversley, Hampshire (Yhdistynyt
kuningaskunta), on nostanut 30.9.2003 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajat ovat            Deutsche Post EURO EXPRESS GmbH:n 29.9.2003 sisä-
Philip Bentley, QC, ja barrister Patrick Green.                       markkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja
                                                                                mallit) vastaan nostama kanne
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                                (Asia T-334/03)
–     velvoittaa komission maksamaan kantajalle
                                                                                (2003/C 289/67)
      i)    448 947,78 EUR
      ii)   korkoa edellä mainitulle määrälle 31.7.2003 saakka                             (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
            yhteensä 98 121,24 GBP sekä 1.8.2003 lukien
            tuomion antamiseen saakka
      iii)  korvauksena aineellisesta vahingosta, saamatta jää-
            neestä voitosta ja aineettomasta vahingosta yhteensä
                                                                      Deutsche Post EURO EXPRESS GmbH, Bonn (Saksa) on
            1 532 931,09 GBP
                                                                      nostanut 29.9.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
                                                                      asteen tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmoni-
–     velvoittaa komission korvaamaan tästä oikeudenkäynnis-          sointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan. Kantajan edusta-
      tä johtuvat oikeudenkäyntikulut.                                ja on asianajaja Gabriele Lindhofer.


title: Asia C-669/16: Kanne 23.12.2016 – Euroopan komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

text:
               27.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/18

         Kanne 23.12.2016 – Euroopan komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
   (Asia C-669/16)
   (2017/C 063/26)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Norris-Usher ja C. Hermes)

      Vastaaja: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               toteaa, ettei Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ole noudattanut luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetun direktiivin 92/43/ETY (1) 4 artiklan 1 kohdan, liitteen II ja liitteen III mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole osoittanut alueita phocoena phocoena -lajin (pyöriäinen) suojelemiseksi

               —

               toteaa, ettei Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ole noudattanut myöskään saman direktiivin 3 artiklan 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole vastaavasti myötävaikuttanut Natura 2000 -verkoston perustamiseen siinä suhteessa, jossa pyöriäislajin (phocoena phocoena) elinympäristö on sen alueella

               —

               velvoittaa Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Pyöriäinen (phocoena phocoena) kuuluu vedessä elävien valaiden lajiin, joka on lueteltu luontotyyppejä koskevan direktiivin liitteessä II yhteisön tärkeänä pitämäksi lajiksi, jolle on osoitettava erityisten suojelutoimien alueita. Merkittävä osuus lajin kannasta Euroopan unionissa oleskelee merialueilla, joilla Yhdistynyt kuningaskunta käyttää itsemääräämisoikeuksiaan.
   Luontotyyppejä koskevan direktiivin 3 artiklan 2 kohdan ja 4 artiklan 1 kohdan sekä liitteiden II ja III mukaan jäsenvaltiot, joiden merialueilla on pyöriäisiä, on ehdotettava alueita niiden suojelemiseksi ja näin myötävaikutettava Natura 2000 -verkoston perustamiseen. Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan ehdotettu alueiden luettelo on tyhjentävä.
   Yhdistynyt kuningaskunta ei ole ehdottanut riittäviä alueita pyöriäisille.

      (1)  EYVL 1992, L 206, s. 7.


title: Asia T-204/12: Kanne 15.5.2012 — Vila Vita Hotel und Touristik v. SMHV — Viavita (VIAVITA)

text:
               21.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/25

         Kanne 15.5.2012 — Vila Vita Hotel und Touristik v. SMHV — Viavita (VIAVITA)
   (Asia T-204/12)
   2012/C 217/53
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Vila Vita Hotel und Touristik GmbH (Frankfurt, Saksa) (edustajat: asianajajat G. Schoenen ja V. Töbelmann)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Viavita SASU (Pariisi, Ranska)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 1.3.2012 asiassa R 419/2011-1 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan SMHV:n korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut ja

               —

               siinä tapauksessa, että vastapuoli valituslautakunnassa osallistuu asian käsittelyyn väliintulijana, velvoittamaan sen vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”VIAVITA” luokkiin 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44 ja 45 kuuluvia palveluita varten — yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 52201504

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Itävaltalainen sanamerkki ”VILA VITA PARC”, joka on rekisteröity numerolla 154631 luokkiin 39 ja 42 kuuluvia palveluita varten; saksalainen kuviomerkki ”VILA VITA TOURISTIK GMBH”, joka on rekisteröity numerolla 2097301 luokkiin 3, 35, 37, 39 ja 41 kuuluvia tavaroita ja palveluita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen osittainen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Riidanalaisen päätöksen kumoaminen ja väitteen hylkääminen

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohtaa on rikottu.


title: Asia C-402/00: Employment Tribunalin, Stratford (Yhdistynyt kuningaskunta), 10.10.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa F. Harding vastaan Skandia Asset Management Ltd

text:
23.12.2000              FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                               C 372/7
3.    Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi onko             2.     Voidaanko direktiivin ilmaisua ”etukäteen järjestetty” tul-
      direktiivin 20 artiklan 3 kohtaa samanlaisessa tapauksessa                 kita niin, että sillä viitataan siihen hetkeen, jolloin toimisto
      tulkittava siten, että valmisteveron maksusta vakuuden                     ja kuluttaja tekevät sopimuksen?
      antanut henkilö, joka ei ole kyennyt lyhyessä ajassa
      saamaan tietoa siitä, että väliaikaisen järjestelmän sovelta-
      mista ei ole lopetettu, voi esittää näytön toimenpiteen             (1) Matkapaketeista, pakettilomista ja pakettikiertomatkoista 13 päi-
      sääntöjenmukaisuudesta tai paikasta, jossa sääntöjenvas-                vänä kesäkuuta 1990 annettu neuvoston direktiivi 90/314/ETY
      taisuus tai rikkomus on todellisuudessa tapahtunut tuot-                (EYVL L 158, 23.6.1990, s. 59).
      teiden lähettämisestä alkaneen määräajan päättymisen
      jälkeenkin?
(1) EYVL L 76, 23.3.1992, s. 1.
                                                                          Employment Tribunalin, Stratford (Yhdistynyt kuningas-
                                                                          kunta), 10.10.2000 tekemällään päätöksellä esittämä en-
                                                                          nakkoratkaisupyyntö asiassa F. Harding vastaan Skandia
                                                                                Asset Management Ltd
                                                                                (Asia C-402/00)
                                                                                (2000/C 372/14)
                                                                          Employment Tribunal, Stratford (Yhdistynyt kuningaskunta),
                                                                          on pyytänyt 10.10.2000 tekemällään päätöksellä, joka on
                                                                          saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen 31.10.2000,
                                                                          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa F. Harding vas-
                                                                          taan Skandia Asset Management Ltd ennakkoratkaisua seuraa-
                                                                          vaan kysymykseen:
8o Juı́zo Cı́vel da Comarca do Porto, 3.a Secção 31.10.2000
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
asiassa Club-Tour, Viagens e Turismo, S.A. vastaan Carlos                 Onko EY-sopimuksen 141 artikla välittömästi sovellettavissa
Lobo Gonçalves Garrido, väliintulijana: Club Med Viagens,                 niin, että kantajana kansallisessa tuomioistuimessa oleva voi
                                 Lda                                      vedota siihen sellaista alueellista rajoitusta vastaan, joka sisältyy
                                                                          vuoden 1970 Equal Pay Actin 1 §:n 6 momenttiin, voidakseen
                                                                          verrata palkkaansa sellaisten miesten palkkaan, jotka tekevät
                                                                          toisessa jäsenvaltiossa olevalla työpaikalla samaa tai samanar-
                                                                          voista työtä hänen työnantajaansa kytköksissä olevan työnan-
                         (Asia C-400/00)                                  tajan palveluksessa?
                         (2000/C 372/13)
8o Juı́zo Cı́vel da Comarca do Porto, 3.a Secção on pyytänyt             Consiglio di Staton (neljäs jaosto), toimien tuomioistui-
31.10.2000 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroo-               men ominaisuudessa, 14.7.2000 tekemällään päätöksellä
pan yhteisöjen tuomioistuimeen 3.11.2000, Euroopan yhteisö-               esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Coopsette Scrl
jen tuomioistuimelta asiassa Club-Tour, Viagens e Turismo,                    vastaan ANAS ja l’Impresa Mambrini Costruzioni srl
S.A. vastaan Carlos Lobo Gonçalves Garrido, väliintulijana:
Club Med Viagens, Lda ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyk-
siin:                                                                                (Asia C-405/00)
                                                                                (2000/C 372/15)
1.    Ovatko matkat, jotka matkatoimisto järjestää kuluttajan
      tai tietyn kuluttajaryhmän pyynnöstä ja aloitteesta tämän           Consiglio di Staton (neljäs jaosto), toimien tuomioistuimen
      toiveiden mukaisesti ja joiden hintaan sisältyy kuljetus ja         ominaisuudessa, on pyytänyt 14.7.2000 tekemällään päätök-
      majoitus matkailualan yrityksessä ja joiden kesto ylittää           sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 6.11.2000,
      24 tuntia tai jotka sisältävät yöpymisen, yhteisön direktii-        Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Coopsette Scrl
      vin 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja ”matkapaket-                vastaan ANAS ja l’Impresa Mambrini Costruzioni srl ennakko-
      teja” (1)?                                                          ratkaisua seuraaviin kysymyksiin:


title: Asia T-134/12 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 8.5.2012 — Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Taloudellinen tuki — Tutkimus ja kehitys — Ennakkomaksujen takaisinperintä — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Muotovaatimusten noudattamatta jättäminen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               23.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 184/13

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 8.5.2012 — Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT v. komissio
   (Asia T-134/12 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Taloudellinen tuki - Tutkimus ja kehitys - Ennakkomaksujen takaisinperintä - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Muotovaatimusten noudattamatta jättäminen - Tutkimatta jättäminen)
   2012/C 184/24
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT, SA (Alicante, Espanja) (edustaja: asianajaja M. Jiménez Perona)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeudenkäynnin kohde

   Komission päätöksen, josta ilmoitettiin 13.1.2012 päivätyllä kirjeellä ja joka koskee useiden kantajalle myönnettyjen tukien peruuttamista, täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus.

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia T-748/16: Kanne 22.10.2016 – QH v. parlamentti

text:
               23.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/38

         Kanne 22.10.2016 – QH v. parlamentti
   (Asia T-748/16)
   (2017/C 022/53)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: QH (Woluwé-Saint-Pierre, Belgia) (edustajat: asianajajat N. Lhoëst ja S. Michiels)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 26.1.2016 tehdyn päätöksen, jolla hylätään tukipyyntö, ja siten kumoamaan 12.7.2016 tehdyn päätöksen, jolla hylätään kantajan valitus, sekä myöntämään kantajalle korvausta tämän kärsimästä vahingosta

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu eturistiriitaan, puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen, kontradiktorisen periaatteen loukkaamiseen, prosessuaalisen yhdenvertaisuuden periaatteen loukkaamiseen sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan ja 42 artiklan rikkomiseen.

               2.

               Toinen kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen tutkijan nimittämisessä, tutkijan riippumattomuuden ja puolueettomuuden puuttumiseen ja siihen, ettei tutkija ole toiminut valtuuksiensa rajoissa.

               3.

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin siltä osin kuin on kyse päätöksestä päättää hallinnollinen tutkinta.

               4.

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen ja huolenpitovelvollisuuden laiminlyöntiin.

               5.

               Viides kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen siltä osin kuin on kyse työpaikkakiusaamiseen liittyvien tekijöiden arvioinnista.


title: Asia C-220/07: Kanne 27.4.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta

text:
               8.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/11

         Kanne 27.4.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-220/07)
   (2007/C 211/21)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. Keppenne ja M. Shotter)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut yleispalveludirektiivin 2002/22/EY (1) 8 artiklan 2 kohdan, 12 ja 13 artiklan ja liitteen IV mukaisia velvoitteitaan säännösten, jotka liittyvät yritysten, jotka voivat taata yleispalvelun tarjonnan, nimeämiseen, saattamisen osaksi kansallista oikeusjärjestystä johdosta;

               —

               Ranskan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kanteellaan komissio ennen kaikkea moittii vastaajaa siitä, että se on pannut direktiivin 2002/22 täytäntöön virheellisesti sikäli kuin Ranskan lainsäädännössä säädetään, että yleispalvelun osan tarjoaminen voidaan antaa sellaisen toimijan hoidettavaksi, joka voi huolehtia tästä tarjoamisesta koko valtion alueella. Tällaisella säännöksellä loukataan sekä edellä mainitun direktiivin 8 artiklan 2 kohdassa ilmaistua syrjintäkiellon periaatetta että sen 8, 12 ja 13 artiklasta ja liitteestä IV ilmeneviä kannattavuus- ja tehokkuusperiaatteita, koska sillä suljetaan pois etukäteen taloudelliset toimijat, jotka eivät kykene huolehtimaan yleispalvelun tarjoamisesta koko valtion alueella. Direktiivillä ei tosin itsessään suljeta pois yhden ainoan toimijan, jonka tehtävänä on kattaa koko valtion alue, nimittämistä lopuksi, mutta joka tapauksessa siinä asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus noudattaa ensin avointa menettelyä, joka on direktiivin 8 artiklan 2 kohdan mukainen, sen takaamiseksi, että yhden ainoan toimijan mahdollinen nimittäminen on tehokkain ja kannattavin ratkaisu.

      (1)  Yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla (yleispalveludirektiivi) 7.3.2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/22/EY (EYVL L 108, s. 51).


title: Asiat T-211/04 ja T-215/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 18.12.2008 — Gibraltarin hallitus ja Yhdistynyt kuningaskunta v. komissio (Valtiontuki — Yhdistyneen kuningaskunnan ilmoittama tukijärjestelmä, joka koskee Gibraltarin hallituksen yhtiöverouudistusta — Päätös, jossa tukijärjestelmä todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi — Alueellinen valikoivuus — Aineellinen valikoivuus)

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/41

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 18.12.2008 — Gibraltarin hallitus ja Yhdistynyt kuningaskunta v. komissio
   (Asiat T-211/04 ja T-215/04) (1)

   (Valtiontuki - Yhdistyneen kuningaskunnan ilmoittama tukijärjestelmä, joka koskee Gibraltarin hallituksen yhtiöverouudistusta - Päätös, jossa tukijärjestelmä todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi - Alueellinen valikoivuus - Aineellinen valikoivuus)
   (2009/C 44/69)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja asiassa T-211/04: Gibraltarin hallitus (asiamiehet: barrister M. Llamas, solicitor J. Temple Lang ja asianajaja A. Petersen sekä aluksi asianajaja K. Nordlander, sittemmin asianajaja K. Karl)

      Kantaja asiassa T-215/04: Iso-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: aluksi M. Bethell ja E. Jenkinson, avustajinaan D. Anderson, QC, ja barrister H. Davies, sittenmmin E. Jenkinson, E. O'Neill ja S. Behzadi-Spencer)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: N. Khan ja V. Di Bucci)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia asiassa T-211/04: Iso-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: aluksi M. Bethell, avustajanaan D. Anderson, QC, ja barrister H. Davies, sittemmin E. Jenkinson ja E. O'Neill)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Espanjan kuningaskunta (asiamies: valtionasiamies N. Díaz Abad)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Tukijärjestelmästä, jonka Yhdistynyt kuningaskunta aikoo panna täytäntöön Gibraltarin hallituksen yhtiöverouudistuksen osalta, 30.3.2004 tehdyn komission päätöksen 2005/261/EY (EUVL 2005, L 85, s. 1) kumoamista koskeva vaatimus
   Tuomiolauselma

               1)

               Asiat T-211/04 ja T-215/04 yhdistetään tuomiota varten.

               2)

               Tukijärjestelmästä, jonka Yhdistynyt kuningaskunta aikoo panna täytäntöön Gibraltarin hallituksen yhtiöverouudistuksen osalta, 30.3.2004 tehty komission päätös 2005/261/EY, kumotaan.

               3)

               Komissio velvoitetaan korvaamaan Gibraltarin hallituksen ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan oikeudenkäyntikulut asiassa T-215/04, ja se vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               4)

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta vastaa väliintulijana asiassa T-211/04 omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               5)

               Espanjan kuningaskunta vastaa väliintulijana asioissa T-211/04 ja T-215/04 omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 217, 28.8.2004.


title: Intertronic-F. Cornelis GmbH:n 29.7.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-117/96)

text:
26.10.96             LEL                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 N:o C 318/ 11
Kantaja vaatii perustamissopimuksen 215 artiklan toisen              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
kohdan soveltamista toimielinten toiminnan vuoksi synty
neen tuottamuksesta riippumattoman vastuun perusteella               Kantaja on saksalainen yhtiö, joka haluaisi harjoittaa
ja lisäksi yhteisön viranomaisten tuottamusvastuun perus            telekopiomainontaa , ja se riitauttaa sen, että komissio on
teella .                                                             kieltäytynyt ottamasta kantaa kantajan Saksan liittotasa
                                                                     valtaa vastaan esittämään valitukseen, joka koskee Bundes
Tuottamuksesta riippumattoman vastuun osalta kantaja                 gerichtshofin 25.10.1996 antamaa tuomiota , jolla teleko
vetoaa siihen, että viranomaiset ovat vastuussa siitä , jos          piomainonta sallittiin ainoastaan, jos vastaanottaja on
yhdenvertaisuutta on loukattu julkisoikeudellisten velvoit          suostunut sen vastaanottamiseen nimenomaisesti tai hiljai
teiden osalta, ja siihen, että yhtenäisasiakirjalla perustettua      sesti .
sisäisiä rajoja vailla olevaa aluetta koskevan järjestelmän
soveltaminen aiheutti sille valtuutettuna tulliasioitsijana          Kantajan mielestä tällainen kieltäytyminen on ristiriidassa
odottamatonta vahinkoa, joka oli erityistä ja välitöntä .            paitsi yhteisön kilpailusääntöjen myös niiden periaatteiden
Valtuutetun tulliasioitsijan toiminnan lakkauttamisesta on           kanssa , jotka koskevat sisämarkkinoiden perustamista ja
nimittäin ollut seurauksena se, että tiettyjen alan yritysten        toimintaa . Edellä mainittu Bundesgerichtshofin päätös vah
liikevaihto on vähentynyt huomattavasti ja että muutamat             vistaa käytännössä sitä asemaa , joka suurilla mainosalan
niistä ovat lopettaneet kokonaan toimintansa .                       yrityksillä ( radio ja lehdistö ) on markkinoilla . Lisäksi tämä
                                                                     päätös on este homogeenisten markkinoiden luomiselle .
Yhteisön henkilöstön tuottamusvastuun osalta kantaja
väittää , että yhteisön viranomaiset ovat vahinkoa aiheutta
neella yhteisön lainsäädäntötoimella loukanneet tulliasioit
sijoiden saavutettuja oikeuksia ja luottamuksensuojan peri
aatetta .
                                                                     Thai Bicycle Industry Co. Ltd:n 26.7.1996 Euroopan
Viitatessaan vahingon luonteeseen kantaja esittää , että                         unionin neuvostoa vastaan nostama kanne
Euroopan yhtenäisen talousalueen perustamisen vuoksi se                                       ( Asia T-l 18/96
kärsi pitkään harjoittamassaan passitustoiminnassa kah                                         ( 96/C 318/24 )
denlaista odottamatonta vahinkoa a ) sen vuoksi, että
edellytykset harjoittaa tulliasioitsijan toimintaa on lähes
täydellisesti ja peruuttamattomasti poistettu ja b ) sen                               (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
vuoksi, että toiminnan harjoittamiselle on aiheutunut poik
keuksellisia menoja , kun yrityksen on täytynyt sopeutua             Thai Bicycle Industry Co . Ltd on nostanut 26.7.1996
odottamattomiin tapahtumiin aluksi sosiaalisesti mutta               Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
myöhemmin myös teknisesti ja hallinnollisesti .                      tuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan .
                                                                     Kantajan edustajat ovat Jean-Francois Bellis ja Richard
                                                                     Luff, ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
                                                                     A. F. Brausch, 8 Rue Zithe .
Intertronic-F. Cornelis GmbH:n 29.7.1996 Euroopan yhtei             Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                     istuin
           söjen komissiota vastaan nostama kanne
                         (Asia T-l 17/96 )                           — kumoaa 28.3.1996 annetun neuvoston asetuksen ( EY )
                          ( 96/C 318/23 )                                  N:o 648/96 , jolla on asetettu lopullinen polkumyynti
                                                                           tulli muun muassa Thaimaasta peräisin olevien polku
                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                             pyörien tuonnille, siltä osin kuin tämä polkumyyntitulli
                                                                           koskee kantajan valmistamia polkupyöriä, ja
Intertronic-F. Cornelis GmbH, Emden ( Saksan liittotasa
valta ), on nostanut 29.7.1996 Euroopan yhteisöjen ensim            — velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntiku
mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan                      lut .
yhteisöjen komissiota vastaan . Kantajan edustajat ovat
professori Schumacher, Bremen ( Saksan liittotasavalta ), ja         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
asianajaja Wilhelm Wiltfang, Krummhörn ( Saksan liittota
savalta ).                                                           Kantaja on thaimaalainen osakeyhtiö, joka on erikoistunut
                                                                     polkupyörien ja polkupyörien sekä moottoripyörien osien
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomio                valmistukseen . Yhtiö on nostanut kanteen sen vuoksi , että
istuin                                                               sen Euroopan yhteisöihin suuntautuvalle viennille on ase
                                                                     tettu polkumyyntitulleja .
— toteaa , että vastaaja on perustamissopimuksen vastai
     sesti jättänyt ryhtymättä toimenpiteisiin lopettaakseen         Kantaja väittää , että toimielimet ovat tehneet kaksi ilmeistä
     telekopiomainontakiellon soveltamisen, joka on kiel            virhettä määrittäessään kantajan polkumyyntimarginaa
     letty yritysten välinen järjestely ja jonka Saksan liittota    lia :
     savallan täytäntöönpanoviranomaiset ja elinkeinoelä
     män etuja ajavat järjestöt ovat panneet täytäntöön;             Toimielimet ovat keinotekoisesti suurentaneet kantajan
                                                                     polkumyyntimarginaalia neuvoston asetuksen ( ETY )
— velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku                  N:ö 2423 / 88 2 artiklan 3 kohdan b alakohdan ii alakohdan
     lut .                                                           vastaisesti , koska ne eivät ole käyttäneet perusteena kanta


title: Asia C-397/13 P: Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 29.1.2014 – Valittajana Simone Gbagbo sekä muina osapuolina Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio ja Norsunluurannikon tasavalta (Muutoksenhaku — Määräaika — Muotovaatimukset — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               10.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 175/19

         Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 29.1.2014 – Valittajana Simone Gbagbo sekä muina osapuolina Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio ja Norsunluurannikon tasavalta
   (Asia C-397/13 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Määräaika - Muotovaatimukset - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen))
   2014/C 175/23
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Simone Gbagbo (edustaja: asianajaja J.-C. Tchikaya)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: B. Driessen ja M. Chavrier), Euroopan komissio ja Norsunluurannikon tasavalta (edustaja: asianajaja J.-P. Mignard)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-119/11, Gbagbo v. neuvosto, 25.4.2013 antamasta tuomiosta, jolla unionin yleinen tuomioistuin on hylännyt kanteen, jolla vaadittiin kumoamaan yhtäältä neuvoston päätöksen 2010/656/YUTP muuttamisesta 14.1.2011 annettu neuvoston päätös 2011/18/YUTP (EUVL L 11, s. 36) ja toisaalta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvien rajoittavien erityistoimenpiteiden toteuttamisesta Norsunluurannikon tilanteen vuoksi annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 560/2005 muuttamisesta 14.1.2011 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 25/2011 (EUVL L 11, s. 1) kantajaa koskevin osin – Varojen jäädyttäminen – Perusteluvelvollisuus – Ilmeinen arviointivirhe

      Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Simone Gbagbo vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Norsunluurannikon tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 274, 21.9.2013.


title: Yhdistetyt asiat C-164/10–C-176/10: Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 16.2.2012 (Tribunale Amministrativo Regionale del Lazion (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Emanuele Ferazzoli ym. v. Ministero dell'Interno (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta — Sijoittautumisvapaus — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Onnenpelit — Urheilutapahtumiin liittyvien vetojen kerääminen — Toimilupavaatimus — Unionin oikeuden vastaisesta toimilupien myöntämisestä tehtävät päätelmät — 16300 lisätoimiluvan myöntäminen — Yhdenvertaisen kohtelun periaate ja avoimuusvelvollisuus — Oikeusvarmuuden periaate — Aikaisempien toimiluvanhaltijoiden suojaaminen — Kansallinen lainsäädäntö — Pakolliset vähimmäisetäisyydet vetojen keräämispisteiden välillä — Hyväksyttävyys — Rajanylittävät toiminnot, jotka ovat rinnastettavissa toimiluvan kohteena oleviin toimintoihin — Kansallisessa lainsäädännössä asetettu kielto — Hyväksyttävyys)

text:
               26.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/9

         Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 16.2.2012 (Tribunale Amministrativo Regionale del Lazion (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Emanuele Ferazzoli ym. v. Ministero dell'Interno
   (Yhdistetyt asiat C-164/10–C-176/10) (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta - Sijoittautumisvapaus - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Onnenpelit - Urheilutapahtumiin liittyvien vetojen kerääminen - Toimilupavaatimus - Unionin oikeuden vastaisesta toimilupien myöntämisestä tehtävät päätelmät - 16 300 lisätoimiluvan myöntäminen - Yhdenvertaisen kohtelun periaate ja avoimuusvelvollisuus - Oikeusvarmuuden periaate - Aikaisempien toimiluvanhaltijoiden suojaaminen - Kansallinen lainsäädäntö - Pakolliset vähimmäisetäisyydet vetojen keräämispisteiden välillä - Hyväksyttävyys - Rajanylittävät toiminnot, jotka ovat rinnastettavissa toimiluvan kohteena oleviin toimintoihin - Kansallisessa lainsäädännössä asetettu kielto - Hyväksyttävyys)
   2012/C 151/16
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

      Asianosaiset

      Kantajat: Emanuele Ferazzoli (C-164/10), Cosima Barberio (C-165/10), Patrizia Banchetti (C-166/10), Andrea Palomba (C-167/10), Michele Fanelli (C-168/10), Sandra Castronovo (C-169/10), Mirko De Filippo (C-170/10), Andrea Sacripanti (C-171/10), Emiliano Orru’ (C-172/10), Fabrizio Cariulo (C-173/10), Paola Tonachella (C-174/10), Pietro Calogero (C-175/10) ja Danilo Spina (C-176/10)

      Vastaaja: Ministero dell'Interno

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Henkilöiden vapaa liikkuvuus — Sijoittautumisvapaus — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Vedonlyöntien kerääminen — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan vetoja voivat kerätä ainoastaan sellaiset kansalliset toimijat, joille on myönnetty toimilupa — Uusien toimilupien haltijoiden uusien vetojen keräämispisteiden avaamiseen kohdistetut rajoitukset — Toimiluvan menettäminen julkiseksi katsottavaa pelitoimintaa vastaavan, rajatylittävän pelitoiminnan harjoittamisen vuoksi — Yhteensopivuus EY 43 ja EY 49 artiklan kanssa

      Määräysosa

               1)

               EY 43 ja EY 49 artiklaa sekä yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja tehokkuusperiaatetta on tulkittava siten, että ne estävät sellaista jäsenvaltiota, joka on unionin oikeutta rikkoen säätänyt, ettei tietylle toimijaryhmälle voida myöntää taloudellisen toiminnan harjoittamiseen tarvittavia toimilupia, ja joka pyrkii korjaamaan kyseisen rikkomisen kilpailuttamalla huomattavan määrän uusia toimilupia, suojaamasta olemassa olevien toimijoiden saavuttamia kaupallisia asemia vahvistamalla muun muassa uusien toimiluvan haltijoiden ja olemassa olevien toimijoiden toimipaikkojen väliset vähimmäisetäisyydet.

               2)

               EY 43 ja EY 49 artiklaa on tulkittava siten, että ne estävät soveltamasta seuraamuksia tarjouskilpailusta unionin oikeutta rikkoen pois suljettuun toimijaan sidoksissa oleviin henkilöihin sen vuoksi, että nämä ovat harjoittaneet järjestynyttä vetojen keräämistoimintaa ilman toimilupaa tai poliisin myöntämää lupaa, sellaisen uuden tarjouskilpailun jälkeenkin, jolla on tarkoitus korjata kyseinen unionin oikeuden rikkominen, jos kyseisellä tarjouskilpailulla ja siihen perustuvalla uusien toimilupien myöntämisellä ei tosiasiassa ole korjattu mainitun toimijan laitonta poissulkemista aikaisemmasta tarjouskilpailusta.

               3)

               EY 43 ja EY 49 artiklasta, yhdenvertaisen kohtelun periaatteesta, avoimuusvelvollisuudesta ja oikeusvarmuuden periaatteesta seuraa, että pääasioissa kyseessä olevan kaltaisen tarjouskilpailun ehdot ja yksityiskohtaiset säännöt ja etenkin valtion monopolien itsenäisen hallintoelimen ja muihin onnenpeleihin kuin hevoskilpailuihin liittyvän toimiluvan saajan välistä sopimusta koskevan luonnoksen 23 kohdan 2 alakohdan a alakohdassa ja 3 alakohdassa olevan kaltaiset määräykset tällaisen tarjouskilpailun päätteeksi myönnettyjen toimilupien menettämisestä on esitettävä selvästi, täsmällisesti ja yksiselitteisesti, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkastettava.

      (1)  EUVL C 161, 19.6.2010.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 10 päivänä toukokuuta 2001 asiassa C-389/99 (Rovaniemen hallinto-oikeuden esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Sulo Rundgren (Sosiaaliturva – Eläkkeensaajan velvollisuus suorittaa sosiaaliturvamaksuja, kun hän on sĳoittautunut toiseen jäsenvaltioon ennen asetusten N:o 1408/71 ja N:o 1612/68 voimaantuloa – Asuinvaltion oikeus periä sosiaaliturvamaksuja toisen jäsenvaltion suorittamista vanhuus- ja työkyvyttömyysetuuksista – Vaikutukset, joita on pohjoismaisen sosiaaliturvasopimuksen mukaisella vastavuoroisella luopumisella sairaus- ja äitiysetuuksista aiheutuvien kustannusten korvaamisesta)

text:
14.7.2001                FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 200/15
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                            YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                            (toinen jaosto)                                                              (viides jaosto)
                   10 päivänä toukokuuta 2001                                                   10 päivänä toukokuuta 2001
                                                                             asiassa C-389/99 (Rovaniemen hallinto-oikeuden esittämä
asiassa C-288/99 (Hessisches Finanzgericht, Kassel (Saksa),
                                                                                ennakkoratkaisupyyntö), Sulo Rundgren (1)
esittämä ennakkoratkaisupyyntö), vauDe Sport GmbH &
Co. KG, aiemmin vauDe Sport Albrecht von Dewitz,
           vastaan Oberfinanzdirektion Koblenz (1)                           (Sosiaaliturva – Eläkkeensaajan velvollisuus suorittaa sosi-
                                                                             aaliturvamaksuja, kun hän on sijoittautunut toiseen jäsen-
                                                                             valtioon ennen asetusten N:o 1408/71 ja N:o 1612/68
(Yhteinen tullitariffi – Tariffinimikkeet – Luokittelu yhdis-                voimaantuloa – Asuinvaltion oikeus periä sosiaaliturvamak-
          tettyyn nimikkeistöön – Lasten kantorinkka)                        suja toisen jäsenvaltion suorittamista vanhuus- ja työkyvyt-
                                                                             tömyysetuuksista – Vaikutukset, joita on pohjoismaisen
                           (2001/C 200/26)                                   sosiaaliturvasopimuksen mukaisella vastavuoroisella luopu-
                                                                             misella sairaus- ja äitiysetuuksista aiheutuvien kustannus-
                                                                                ten korvaamisesta)
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                (2001/C 200/27)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                        (Oikeudenkäyntikieli: suomi)
Asiassa C-288/99, jonka Hessisches Finanzgericht, Kassel                     (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
(Saksa), on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen                              yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa
tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa vauDe Sport GmbH                  Asiassa C-389/99, jonka Rovaniemen hallinto-oikeus (Suomi)
& Co. KG, aiemmin vauDe Sport Albrecht von Dewitz, vastaan                   on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistui-
Oberfinanzdirektion Koblenz ennakkoratkaisun yhdistetyn ni-                  men käsiteltäväksi saadakseen tässä asiassa, jonka on saattanut
mikkeistön tulkinnasta, sellaisena kuin kyseinen nimikkeistö                 kansallisessa tuomioistuimessa vireille Sulo Rundgren, ennak-
on tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista           koratkaisun sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön
annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteiden I ja                alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin am-
II muuttamisesta ja asetuksen (ETY) N:o 802/80 kumoamisesta                  matinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä
13 päivänä kesäkuuta 1995 annetun komission asetuksen (EY)                   kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY)
N:o 1359/95 (EYVL L 142, s. 1) liitteessä I, yhteisöjen                      N:o 1408/71 useiden säännösten tulkinnasta, sellaisena kuin
tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston                 asetus on muutettuna ja ajantasaistettuna 2.6.1983 annetulla
puheenjohtaja V. Skouris sekä tuomarit R. Schintgen (esittelevä              neuvoston asetuksella N:o 2001/83 (EYVL L 230, s. 6),
tuomari) ja N. Colneric, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja:           sellaisena kuin tämä oli viimeksi muutettuna tosiseikkojen
apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 10.5.2001 tuo-                   tapahtumahetkellä voimassa olleella 22.12.1995 annetulla
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                      neuvoston asetuksella N:o 3096/95 (EYVL L 335, s. 10),
                                                                             sekä työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella
Yhdistettyä nimikkeistöä, sellaisena kuin se on tariffi- ja tilastonimik-    15 päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen
keistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen          (ETY) N:o 1612/68 (EYVL L 257, s. 2) ja EY:n perustamissopi-
(ETY) N:o 2658/87 liitteiden I ja II muuttamisesta ja asetuksen              muksen 6 ja 48 artiklan (joista on muutettuina tullut EY 12 ja
(ETY) N:o 802/80 kumoamisesta 13 päivänä kesäkuuta 1995                      EY 39 artikla) tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides
annetun komission asetuksen (EY) N:o 1359/95 liitteessä I, on                jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. La
tulkittava siten, että lasten kantorinkaksi kutsuttu tuote, joka on          Pergola (esittelevä tuomari) sekä tuomarit M. Wathelet,
tarkoitettu siihen, että istuvaan asentoon asetettua lasta kannetaan         D. A. O. Edward, P. Jann ja L. Sevón, julkisasiamies: S. Alber,
aikuisen selässä, ja joka olennaisilta osin koostuu alumiiniputkista         kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 10.5.2001
tehdystä kantokehyksestä ja tekokuitua olevista yhteenommelluista            tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
kangaskappaleista valmistetusta lastenistuimesta, joka on pehmustet-
tu sivuilta sekä lapsen pään korkeudelta ja jossa on kiinnityshihnat,        1)    Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liik-
pehmustetut kantohihnat ja vatsan ympäri menevä tekstiiliainetta                   kuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoit-
oleva vyö sekä istuimen alla säilytyspaikka pienehköille esineille,                tajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971
kuuluu tariffinimikkeeseen 6307.                                                   annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 1408/71, sellaisena
                                                                                kuin se on muutettuna ja ajantasaistettuna 2.6.1983 annetulla
                                                                                neuvoston asetuksella N:o 2001/83, sellaisena kuin tämä oli
(1) EYVL C 299, 16.10.1999.                                                        viimeksi muutettuna tosiseikkojen tapahtumahetkellä voimassa
                                                                                olleella 22.12.1995 annetulla neuvoston asetuksella
                                                                                N:o 3096/95, sovelletaan henkilöön, joka tämän asetuksen
                                                                                tullessa voimaan jäsenvaltiossa
 ---pagebreak--- C 200/16                   FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           14.7.2001
      —      asui tässä valtiossa mutta ei työskennellyt siellä ja                     YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
             sai eläkkeellä olevana virkamiehenä eläkettä toisesta
             jäsenvaltiosta ja
                                                                                (ensimmäinen jaosto)
      —      johon sovellettiin asuinvaltiossaan sellaisia säädöksiä,
             joilla säännellään niitä sosiaaliturvan aloja, jotka kuulu-                          10 päivänä toukokuuta 2001
             vat tämän asetuksen soveltamisalaan.
      Työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella                 asiassa C-444/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
      15 päivänä lokakuuta 1968 annettua neuvoston asetusta                                              Italian tasavalta (1)
      (ETY) N:o 1612/68 ei sen sijaan periaatteessa sovelleta
      henkilöön, joka on muuttanut jäsenvaltiosta, jossa hän oli
      lopettanut työskentelyn, jäsenvaltioon, jossa hän ei työskentele         (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
      eikä hae työtä.                                                          vi 92/106/ETY – Direktiivin määräajassa tapahtuvan täy-
                                                                                täntöönpanon laiminlyönti)
2)    Asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja
      ajantasaistettuna asetuksella N:o 2001/83, sellaisena kuin                                          (2001/C 200/28)
      tämä on muutettuna asetuksella N:o 3096/95, 28 a artiklaan
      sisältyvää ilmaisua ”oikeutta eläkkeeseen ei ole” on tulkittava
      siten, että ilmaisulla tarkoitetaan tilannetta, jossa henkilölle
      ei tosiasiallisesti makseta Suomen lainsäädännön mukaisen                                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)
      kansaneläkkeen kaltaista asumiseen perustuvaa eläkettä eikä
      ansiotyöhön perustuvaa, tämän henkilön asuinmaana olevan
      jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti myönnettävää eläkettä,
      eikä tässä yhteydessä ole tarpeen tutkia, olisiko kyseisellä             (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
      henkilöllä ollut periaatteellinen oikeus näihin eläkkeisiin.                           tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
3)    Asetuksesta N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna                Asiassa C-444/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
      ja ajantasaistettuna asetuksella N:o 2001/83, sellaisena kuin            nään M. Wolfcarius ja S. Dragone), vastaan Italian tasavalta
      tämä on muutettuna asetuksella N:o 3096/95, ilmenevä ja                  (asiamiehenään U. Leanza, avustajanaan O. Fiumara), jossa
      kyseisen asetuksen 33 artiklassa erityisesti ilmaistu yleinen            kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Italian
      periaate, jonka mukaan eläkkeensaajalta ei voida pelkän                  tasavalta on jättänyt noudattamatta tietynlaisia jäsenvaltioiden
      jäsenvaltiossa asumisen perusteella periä pakollisia vakuutus-           välisiä tavaroiden yhdistettyjä kuljetuksia koskevista yhteisistä
      maksuja sellaisista etuuksista aiheutuvien kustannusten katta-           säännöistä 7 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston
      miseksi, joista jonkin toisen jäsenvaltion laitos vastaa, on             direktiivin 92/106/ETY (EYVL L 368, s. 38) ja erityisesti sen
      esteenä sille, että jäsenvaltio, jonka alueella eläkkeensaaja asuu,      2 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa
      perii eläkkeensaajalta lainsäädäntönsä mukaisesti maksuja tai            yhdistettyjä kuljetuksia koskevan lupa- ja kiintiöjärjestelmän,
      vastaavia suorituksia vanhuus-, työkyvyttömyys- ja työttömyys-           vaikka se onkin muuttanut erityisluvat yleisluviksi, yhteisöjen
      etuuksien kustantamiseksi, kun edunsaaja saa vastaavaa tarkoi-           tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa:
      tusta varten etuuksia, joiden kustannuksista vastaa eläkkeiden           jaoston puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuomarit P. Jann
      osalta toimivaltaisen jäsenvaltion laitos.                               (esittelevä tuomari) ja L. Sevón, julkisasiamies: L. A. Geelhoed,
                                                                               kirjaaja: R. Grass, on antanut 10.5.2001 tuomion, jonka
4)    Asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja               tuomiolauselma on seuraava:
      ajantasaistettuna asetuksella N:o 2001/83, sellaisena kuin
      tämä on muutettuna asetuksella N:o 3096/95, 28 a artiklan                1)    Italian tasavalta on jättänyt noudattamatta tietynlaisia jäsen-
      ja 33 artiklan 2 kohdan tulkinnan kannalta merkitystä ei ole                   valtioiden välisiä tavaroiden yhdistettyjä kuljetuksia koskevista
      sillä seikalla, että Suomen tasavalta ja Ruotsin kuningaskunta                 yhteisistä säännöistä 7 päivänä joulukuuta 1992 annetun
      ovat sopineet asetuksen N:o 1408/71 36 artiklan 3 kohdan ja                    neuvoston direktiivin 92/106/ETY 2 artiklan mukaisia velvoit-
      pohjoismaisen sosiaaliturvasopimuksen 23 artiklan mukaisesti,                  teitaan, koska se on pitänyt voimassa yhdistettyjä kuljetuksia
      että ne luopuvat vastavuoroisesti jäsenvaltion laitoksen toisen                koskevan lupa- ja kiintiöjärjestelmän, vaikka se onkin muutta-
      jäsenvaltion laitoksen puolesta suorittamista luontoisetuuksista               nut erityisluvat yleisluviksi.
      aiheutuvien kustannusten korvaamisesta.
                                                                               2)    Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
(1) EYVL C 6, 8.1.2000.
                                                                               (1) EYVL C 34, 5.2.2000.


title: Asia T-4/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys  22.3.2006  — Strack v. komissio (Henkilöstö — Virkamies, joka ilmoittaa OLAF:lle mahdollisesta moitittavasta käyttäytymisestä — OLAF:n päätös päättää tutkinta — Asianomaiselle vastainen päätös — Asiavaltuus — Tutkimatta jättäminen)

text:
               20.5.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 121/12

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 22.3.2006 — Strack v. komissio
   (Asia T-4/05) (1)

   (Henkilöstö - Virkamies, joka ilmoittaa OLAF:lle mahdollisesta moitittavasta käyttäytymisestä - OLAF:n päätös päättää tutkinta - Asianomaiselle vastainen päätös - Asiavaltuus - Tutkimatta jättäminen)
   (2006/C 121/21)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Guido Strack (Wasserliesch, Saksa) (edustaja: asianajaja R. Schmitt)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: C. Ladenburger ja H. Kraemer)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Yhtäältä kumoamisvaatimus, joka koskee 5.2.2004 tehtyä Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) päätöstä päättää tutkinta asiassa numero OF/2002/0356 ja vastaavaa 5.2.2004 laadittua lopullista tutkintakertomusta, ja toisaalta vaatimus, joka koskee mainitun tutkinnan uudelleen aloittamista ja uuden lopullisen tutkintakertomuksen laatimista
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 57, 5.3.2005.


title: Asia C-41/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Ireland (Irlanti) on esittänyt 2.2.2015 – Gerard Dowling, Padraig McManus, Piotr Skoczylas ja Scotchstone Capital Fund Limited v. Minister for Finance

text:
               27.4.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/31

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court of Ireland (Irlanti) on esittänyt 2.2.2015 – Gerard Dowling, Padraig McManus, Piotr Skoczylas ja Scotchstone Capital Fund Limited v. Minister for Finance
   (Asia C-41/15)
   (2015/C 138/43)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   High Court of Ireland

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Gerard Dowling, Padraig McManus, Piotr Skoczylas ja Scotchstone Capital Fund Limited

      Vastaaja: Minister for Finance

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Estääkö toinen yhtiöoikeusdirektiivi (1) kaikissa olosuhteissa, tämän tapauksen olosuhteet mukaan luettuina, direction order -määräyksen antamisen valtiovarainministerin katsoessa sen tarpeelliseksi luottolaitosten toiminnan vakauttamisesta vuonna 2010 annetun lain 9 §:n nojalla, kun tällaisella määräyksellä korotetaan yhtiön pääomaa ilman yhtiökokouksen suostumusta, lasketaan liikkeeseen uusia osakkeita tarjoamatta niitä lunastettaviksi olemassa oleville osakkeenomistajille ilman yhtiökokouksen suostumusta, alennettaan yhtiön osakkeiden nimellisarvoa ilman yhtiökokouksen suostumusta ja tässä tarkoituksessa muutetaan yhtiön perustamiskirjaa ja yhtiöjärjestystä ilman yhtiökokouksen suostumusta?

               2)

               Oliko High Courtin luottolaitosten toiminnan vakauttamisesta vuonna 2010 annetun lain 9 §:n nojalla antama, Irish Life and Permanent Group Holdings plc:tä ja Irish Life and Permanent plc:tä koskeva direction order -määräys Euroopan unionin oikeuden vastainen?

      (1)  Niiden takeiden yhteensovittamisesta samanveroisiksi, joita jäsenvaltioissa vaaditaan perustamissopimuksen 58 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilta yhtiöiltä niiden jäsenten sekä ulkopuolisten etujen suojaamiseksi osakeyhtiöitä perustettaessa sekä niiden pääomaa säilytettäessä ja muutettaessa 13.12.1976 annettu toinen neuvoston direktiivi 77/91/ETY (EYVL L 26, s. 1).


title: Asia C-261/02: Euroopan yhteisöjen komission 15.7.2002 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
24.8.2002                 FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 202/17
–    Henkilöstösääntöjen säännöksiä ei ole                             b)     velvoittaa Ranskan tasavallan maksamaan Euroopan yh-
     noudatettu                                                               teisöjen komission tilille ”EY:n omat varat” uhkasakkoa,
                                                                              jonka määrä on 242 650 euroa kultakin viivästyspäivältä,
                                                                              jona ei ole toteutettu kaikkia edellä mainitussa asiassa
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toteamus siitä,                       komissio vastaan Ranska annetun tuomion noudattami-
että valittaja on henkilöstösääntöjen 40 artiklan 4 kohdan                    sen edellyttämiä toimenpiteitä, alkaen tämän tuomion
d kohdan nojalla henkilökohtaisista myönnetyn virkavapauden                   antamisesta edellä mainitussa asiassa komissio vastaan
päätyttyä ”siirrettävä ensimmäiseen hänen palkkaluokkaansa                    Ranska annetun tuomion täytäntöönpanoon saakka;
vastaavan toimeen, joka vapautuu hänen ura-alueellaan tai
virkaryhmässään, jos hänellä on tähän toimeen vaadittava
soveltuvuus”, on virheellinen. Vaikeasti sairaalla virkamiehellä
ei nimenomaan ole vaadittavaa soveltuvuutta, jotta hänet               c)     velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
voitaisiin uudelleen sijoittaa.                                               tikulut.
(1) Ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.
                                                                       Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
                                                                       Vaikka EY 228 artiklassa ei mainita määräaikaa, jonka kuluessa
Euroopan yhteisöjen komission 15.7.2002 Ranskan tasa-                  jäsenvaltion on noudatettava velvoitteitaan, tuomion täytän-
                   valtaa vastaan nostama kanne                        töönpano on kuitenkin aloitettava välittömästi ja se on saatet-
                                                                       tava päätökseen mahdollisimman nopeasti. Käsiteltävänä ole-
                           (Asia C-261/02)                             vassa asiassa kaikki säännökset ja toimenpiteet, jotka ovat
                                                                       tarpeen, jotta Ranskan tasavalta saa lainsäädäntönsä yhteisöjen
                                                                       tuomioistuimen tuomion mukaiseksi, olisi pitänyt antaa ja
                           (2002/C 202/25)                             saattaa voimaan jo kauan aikaa sitten; kun komissio antoi
                                                                       perustellun lausuntonsa, yhteisöjen tuomioistuimen tuomiosta
                                                                       oli kulunut lähes vuosi. Tekstit, jotka Ranskan viranomaiset
                                                                       toimittivat perusteltuun lausuntoon antamansa vastauksen
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 15.7.2002 Euroo-              jälkeen, merkitsevät 16.12.1999 annetun tuomion valossa
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa             vasta osittaista ja hyvin puutteellista täytäntöönpanoa.
vastaan. Kantajan asiamiehet ovat Ch. Tufvesson ja H. van Lier,
prosessiosoite Luxemburgissa.
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-         Komissio katsoo, että on ehdotettava uhkasakkoa, jonka
tuin                                                                   määrä on 242 650 euroa päivässä, kun otetaan huomioon
                                                                       rikkomuksen vakavuus ja kesto sekä tarve määrätä tehokas
                                                                       seuraamus. Se laski yhteisöjen tuomioistuimelle ehdottamansa
a)    toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole toteuttanut kaikkia
                                                                       uhkasakon määrän käyttäen 8.1.1997 antamassaan tiedonan-
      toimenpiteitä, joita edellytetään yhteisöjen tuomioistui-
                                                                       nossa (4) määrittämäänsä laskentamenetelmää. Se antoi rikko-
      men asiassa C-239/98, komissio vastaan Ranska,
                                                                       muksen vakavuudelle kertoimen 10/20 ja rikkomuksen kestol-
      16.12.1999 antamassa tuomiossa (1), eikä EY 228 artiklan
                                                                       le kertoimen 2,3. Taatakseen uhkasakon tehokkuuden se kertoi
      mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut muuta
                                                                       luvulla 21,1 tuloksen, jonka se sai kertomalla 500 euron
      ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien,
                                                                       suuruisen sakon perusmäärän vakavuuden ja keston kertoi-
      asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittami-
                                                                       milla.
      sesta sekä direktiivien 73/239/ETY ja 88/357/ETY muut-
      tamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston
      direktiivin 92/49/ETY (kolmas muuta kuin henkivakuu-
      tusta koskeva direktiivi) (2) ja henkivakuutuksen ensiva-
      kuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten          ( 1) Kok. 1999, s. I-8935.
      määräysten yhteensovittamisesta sekä direktiivien 79/            ( 2) EYVL L 228, 11.8.1992, s. 1.
      267/ETY ja 90/619/ETY muuttamisesta 10 päivänä mar-              ( 3) EYVL L 360, 9.12.1992, s. 1.
      raskuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/96/ETY            ( 4) EYVL C 63, 28.2.1997, s. 2.
      (kolmas henkivakuutusdirektiivi) (3) täydellisen noudatta-
      misen edellyttämiä lakeja, asetuksia tai hallinnollisia mää-
      räyksiä ja erityisesti koska se ei ole täytäntöönpannut
      kyseisiä direktiivejä siltä osin kuin ne koskevat yhtiöitä,
      jotka ovat yhtiömuodoltaan ”mutuelles régies par le code
      de la mutualité”;


title: Asia C-404/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court of the United Kingdom (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 16.7.2013 — The Queen ClientEarthin hakemuksesta v. Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs

text:
               21.9.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 274/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supreme Court of the United Kingdom (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 16.7.2013 — The Queen ClientEarthin hakemuksesta v. Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs
   (Asia C-404/13)
   2013/C 274/25
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supreme Court of the United Kingdom

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: ClientEarth

      Vastapuoli: Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Jos ilmanlaatudirektiivin 2008/50/EY (1) (jäljempänä direktiivi) liitteessä XI eriteltyä määräaikaa 1.1.2010 ei ole saavutettu tietyllä alueella tai tietyssä taajamassa typpidioksidin raja-arvojen osalta, onko jäsenvaltiolla direktiivin ja/tai SEU 4 artiklan nojalla velvollisuus hakea määräajan pidennystä direktiivin 22 artiklan mukaisesti?

               2)

               Mikäli näin on, voidaanko ja jos, niin missä olosuhteissa, jäsenvaltio vapauttaa tästä velvollisuudesta?

               3)

               Mitä velvollisuuksia on jäsenvaltiolla, joka on jättänyt noudattamatta 13 artiklaa, johon 23 artikla (ja erityisesti sen 2 kohta) vaikuttaa?

               4)

               Kun 13 tai 22 artiklaa on jätetty noudattamatta, mitä oikeussuojakeinoja kansallisen tuomioistuimen on taattava unionin oikeuden perusteella direktiivin 30 artiklan ja/tai SEU 4 tai SEU 19 artiklan noudattamiseksi?

      (1)  Ilmanlaadusta ja sen parantamisesta 21.5.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/50/EY (EUVL L 152, s. 1).


title: Asia C-131/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.11.2012 (Finanzgericht Düsseldorfin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Pfeifer & Langen KG v. Hauptzollamt Aachen (Maatalous — Asetus (ETY) N:o 1443/82 — 3 artiklan 4 kohta — Sokerialan kiintiöjärjestelmän soveltaminen — Jäsenvaltion viranomaisten tuottajan luona jälkeenpäin suorittamassa tarkastuksessa toteama sokerin lisämäärä — Tämän lisämäärän huomioon ottaminen vahvistettaessa sen markkinointivuoden lopullinen tuotanto, jonka aikana erotus on todettu)

text:
               12.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 9/11

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 15.11.2012 (Finanzgericht Düsseldorfin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Pfeifer & Langen KG v. Hauptzollamt Aachen
   (Asia C-131/11) (1)

   (Maatalous - Asetus (ETY) N:o 1443/82 - 3 artiklan 4 kohta - Sokerialan kiintiöjärjestelmän soveltaminen - Jäsenvaltion viranomaisten tuottajan luona jälkeenpäin suorittamassa tarkastuksessa toteama sokerin lisämäärä - Tämän lisämäärän huomioon ottaminen vahvistettaessa sen markkinointivuoden lopullinen tuotanto, jonka aikana erotus on todettu)
   2013/C 9/16
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht Düsseldorf

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Pfeifer & Langen KG

      Vastaaja: Hauptzollamt Aachen

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Finanzgericht Düsseldorf — Sokerialan kiintiöjärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 8.6.1982 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1443/82 (EYVL L 158, s. 17) 3 artiklan 4 kohdan tulkinta — Jäsenvaltion viranomaisten myöhemmin tarkastuksen yhteydessä toteamat isoglukoosin lisämäärät — Tämän lisämäärän mahdollinen huomioon ottaminen vahvistettaessa sen markkinointivuoden lopullinen tuotanto, jonka aikana lisämäärä on todettu

      Tuomiolauselma

   Sokerialan kiintiöjärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 8.6.1982 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1443/82, sellaisena kuin se on muutettuna 23.2.1994 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 392/94, 3 artiklan 4 kohtaa on tulkittava siten, että sitä ei sovelleta siinä tapauksessa, että kansalliset viranomaiset ovat todenneet sokerin lisämäärän tuottajan luona jälkeenpäin suoritetussa tarkastuksessa, jos tämä lisämäärä on C-sokeria.

      (1)  EUVL C 179, 18.6.2011.


title: Asia F-63/05: Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 21.2.2008 — Arana de la Cal v. komissio (Henkilöstö — Sopimussuhteinen toimihenkilö — Valituksen viivästyminen — Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat)

text:
               30.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/60

         Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 21.2.2008 — Arana de la Cal v. komissio
   (Asia F-63/05) (1)

   (Henkilöstö - Sopimussuhteinen toimihenkilö - Valituksen viivästyminen - Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat)
   (2008/C 223/113)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Miriam Arana de la Cal (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja L. Vogel)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Currall ja G. Berscheid)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Arpio Santacruz ja I. Sulce)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Yhtäältä komission sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla hylättiin kantajan, joka on entinen ylimääräinen toimihenkilö, pyyntö, joka koski päätöstä, jolla määriteltiin hänen palkkaluokkansa ja palkkansa määrä sopimussuhteisena toimihenkilönä, ja toisaalta vahingonkorvausvaatimus (aikaisemmin T-271/05)
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 229, 17.9.2005, s. 31 (alun perin Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa numerolla T-271/05 rekisteröity asia, joka siirrettiin 15.12.2005 annetulla määräyksellä Euroopan unionin virkamiestuomioistuimeen).


title: Asia C-344/07 P: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 11.4.2008 — Focus Magazin Verlag GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Merant GmbH (Muutoksenhaku — Yhteisön tavaramerkki — Asetus (EY) N:o 40/94 — Asetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Sekaannusvaara — Sanamerkki FOCUS )

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/16

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 11.4.2008 — Focus Magazin Verlag GmbH v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Merant GmbH
   (Asia C-344/07 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 40/94 - Asetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Sekaannusvaara - Sanamerkki ’FOCUS’)
   (2008/C 209/22)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Focus Magazin Verlag GmbH (edustajat: Rechtsanwalt M. Herrmann ja Rechtsanwalt B. Müller)

      Valittajan vastapuolet: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider) ja Merant GmbH (edustaja: Rechtsanwalt A. Schultz)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-491/04, Merant v. SMHV — Focus Magazin Verlag (FOCUS), 16.5.2007 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (SMHV) toisen valituslautakunnan 18.10.2004 tekemän päätöksen R 542/2002-2, jolla hyväksyttiin valitus väiteosaston päätöksestä, jolla hylättiin osittain hakemus sanamerkin FOCUS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi luokkiin 3, 6, 7, 8, 9, 14, 15, 16, 21, 24, 25, 26, 28, 29, 32, 33, 34, 35, 36, 38, 39, 41 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten väitteen johdosta, jonka teki luokkiin 9, 16, 41 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten rekisteröidyn kansallisen kuviomerkin MICRO FOCUS haltija — Sekaannusvaara kahden tavaramerkin välillä
   Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Focus Magazin Verlag GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 79, 29.3.2008.


title: Asia C-551/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 9.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Općinski sud u Puli-Pola – Kroatia) – Pula Parking d.o.o. v. Sven Klaus Tederahn (Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Asetus (EU) N:o 1215/2012 — Ajallinen ja aineellinen soveltamisala — Siviili- ja kauppaoikeudelliset asiat — Täytäntöönpanomenettely maksamatta jätetyn julkisen pysäköintimaksusaatavan perimiseksi — Kuuluminen soveltamisalaan — Käsite ”tuomioistuin” — Julkinen notaari, joka on antanut täytäntöönpanomääräyksen todistusvoimaisen asiakirjan perusteella)

text:
               8.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 144/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 9.3.2017 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Općinski sud u Puli-Pola – Kroatia) – Pula Parking d.o.o. v. Sven Klaus Tederahn
   (Asia C-551/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa - Asetus (EU) N:o 1215/2012 - Ajallinen ja aineellinen soveltamisala - Siviili- ja kauppaoikeudelliset asiat - Täytäntöönpanomenettely maksamatta jätetyn julkisen pysäköintimaksusaatavan perimiseksi - Kuuluminen soveltamisalaan - Käsite ”tuomioistuin” - Julkinen notaari, joka on antanut täytäntöönpanomääräyksen todistusvoimaisen asiakirjan perusteella))
   (2017/C 144/11)
   Oikeudenkäyntikieli: kroaatti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Općinski sud u Puli-Pola

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Pula Parking d.o.o.

      Vastaaja: Sven Klaus Tederahn

      Tuomiolauselma

               1)

               Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 12.12.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1215/2012 1 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluu täytäntöönpanomenettely, jonka alueellisen yhteisön omistama yhtiö on pannut vireille sellaista luonnollista henkilöä vastaan, jonka kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa, ja joka koskee sellaisen maksamatta jätetyn pysäköintimaksusaatavan perimistä, joka on aiheutunut pysäköinnistä yleisellä parkkipaikalla, jonka hallinnoinnin mainittu yhteisö on delegoinut kyseiselle yhtiölle, kun maksu ei ole rangaistusluonteinen vaan pelkkä vastike suoritetusta palvelusta.

               2)

               Asetusta N:o 1215/2012 on tulkittava siten, että toimiessaan heille kansallisessa lainsäädännössä annetun toimivallan puitteissa todistusvoimaiseen asiakirjaan perustuvissa täytäntöönpanomenettelyissä julkiset notaarit Kroatiassa eivät kuulu tässä asetuksessa tarkoitetun tuomioistuimen käsitteen alaan.

      (1)  EUVL C 48, 8.2.2016.


title: Asia T-556/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 19.4.2016 – Portugali v. komissio (Kumoamiskanne — Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto — Kanteen nostamisen määräaika — Alkamisajankohta — Myöhässä jätetty kanne — Tutkimatta jättäminen)

text:
               6.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 200/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 19.4.2016 – Portugali v. komissio
   (Asia T-556/15) (1)

   ((Kumoamiskanne - Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto - Kanteen nostamisen määräaika - Alkamisajankohta - Myöhässä jätetty kanne - Tutkimatta jättäminen))
   (2016/C 200/35)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão ja J. Saraiva de Almeida)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Guerra e Andrade ja D. Triantafyllou)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 22.6.2015 tehtyä komission täytäntöönpanopäätöstä (EU) 2015/1119 (EUVL 2015, L 182, s. 39) koskeva kumoamisvaatimus siltä osin kuin siinä jätetään tiettyjä Portugalin tasavallalle aiheutuneita menoja unionin rahoituksen ulkopuolelle

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Portugalin tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 398, 30.11.2015.


title: Asia T-91/12: Kanne 23.2.2012 — Flying Holding ym. v. komissio

text:
               28.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 126/20

         Kanne 23.2.2012 — Flying Holding ym. v. komissio
   (Asia T-91/12)
   2012/C 126/40
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Flying Holding NV (Antwerpen-Wilrijk, Belgia), Flying Group Lux SA (Luxemburg, Luxemburg) ja Flying Service NV (Antwerpen-Deurne, Belgia) (edustajat: asianajajat C. Doutrelepont ja V. Chapoulaud)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan komission 15.12.2011 ja 17.1.2012 tekemät päätökset ja

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat vaativat kanteellaan niiden komission päätösten kumoamista, joilla hylättiin kantajien vaatimus saada osallistua rajoitettuun tarjouspyyntömenettelyyn, joka koskee matkustajien tilauslentojen ja tilauslentokonepalvelujen tarjoamista (1).
   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu perustelujen puuttumiseen tai niiden puutteellisuuteen siltä osin kuin komissio ei toisessa 17.1.2012 tekemässään päätöksessä tutkinut kantajien sille 15.12.2011 tehdyn päätöksen jälkeen esittämiä tietoja eikä antanut niihin vastausta.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen siltä osin kuin komissio tukeutui tietoihin, jotka se oli saanut Luxemburgin viranomaisilta, ilman että ne oli toimitettu kantajille ennen 15.12.2011 päivätyn päätöksen tekemistä.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen, koska komissio otti ensimmäisessä päätöksessä huomioon asiakirjoja kuulematta kantajien näkemystä tästä ja koska se pysytti toisella päätöksellä ensimmäisen päätöksen ja jätti vastaamatta kantajien sillä välin sille esittämiin uusiin tietoihin.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen siltä osin kuin komissio ei toteuttanut kantajille vähiten rajoittavinta toimenpidettä, kun se eväsi kantajien osallistumisen puitesopimusta koskevaan rajoitettuun tarjouspyyntömenettelyyn sillä perusteella, etteivät luxemburgilaisesta yhtiöstä Flying Group esitetyt tiedot olleet täsmällisiä, todenmukaisia eivätkä kattavia, vaikka merkitykselliset ja välittömästi tarjouspyynnön kohteeseen liittyvät tiedot toimitettiin kohtuullisessa ajassa.

               5)

               Viides kanneperuste, joka perustuu varainhoitoasetuksen (2) 89 artiklan ja varainhoitoasetuksen soveltamissääntöjen (3) 135 artiklan rikkomiseen siltä osin kuin Euroopan komissio edellytti kantajilta, että ne toimittavat komissiolle tietoja kantajien luxemburgilaisesta yhtiöstä ilman, että tämä välittömästi liittyy tarjouspyynnön kohteeseen, joka koskee ainoastaan Brysselistä lähtevää lentoliikennettä.

      (1)  EUVL 2011/S 192-312059.

      (2)  Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (EYVL L 248, s. 1).

      (3)  Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä 23.12.2002 annettu komission asetus (EY, Euratom) N:o 2342/2002 (EYVL L 357, s. 1).


title: Asia C-276/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal du Travail de Verviers (Belgia) on esittänyt 26.6.2006 — Mamate El Youssfi v. Office national des pensions

text:
               16.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 224/21

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal du Travail de Verviers (Belgia) on esittänyt 26.6.2006 — Mamate El Youssfi v. Office national des pensions
   (Asia C-276/06)
   (2006/C 224/39)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunal du Travail de Verviers
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Mamate El Youssfi

      Vastaaja: Office national des pensions
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Perustuuko vanhusten lakisääteisen tuloturvan myöntämisen epääminen:

               —

               29.4.2004 annetun asetuksen (EY) N:o 883/2004 (1) (sellaisena kuin se korvaa 14.6.1971 annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71) liian suppeaan tulkintaan erityisesti EIOS:n 14 artiklaan, sen ensimmäisen pöytäkirjan 1 artiklaan ja 14.5.2003 annettuun asetukseen (ETY) N:o 859/2003 (2) nähden, kun se perustuu siihen, että

               —

               hakija ei kuulu 14.6.1971 annetun Euroopan yhteisöjen neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (3) soveltamisalaan,

               —

               hakijaa ei ole katsottu kansalaisuutta vaille olevaksi henkilöksi tai pakolaiseksi,

               —

               hakija ei ole sellaisen maan kansalainen, jonka kanssa Belgia on tulotakuun alalla joko tehnyt vastavuoroisuutta koskevan sopimuksen tai todellisuudessa tunnustanut vastavuoroisuuden olemassaolon tai

         hakijalla ei ole Belgian järjestelmässä minkäänlaista oikeutta vanhuuseläkkeeseen tai jälkeen jääneen eläkkeeseen?

               —

               Mikäli tähän kysymykseen vastataan kieltävästi:

               —

               perustuuko epääminen sellaiseen tulkintaan, joka on yhteensoveltumaton Rabatissa 27.4.1976 allekirjoitetun, yhteisön puolesta 26.9.1978 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2211/78 (EYVL L 264, s. 1) hyväksytyn ja 26.2.1996 tehdyllä EY:n ja Marokon välisellä sopimuksella (EYVL L 70, 18.3.2000) täydennetyn Euroopan talousyhteisön ja Marokon kuningaskunnan välisen yhteistyösopimuksen kanssa?

      (1)  Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 883/2004 (EUVL L 166, s.1).

      (2)  Asetuksen (ETY) N:o 1408/71 ja asetuksen (ETY) N:o 574/72 muuttamisesta soveltamisalan laajentamiseksi koskemaan kolmansien maiden kansalaisia, joita kyseiset säännökset eivät jo koske yksinomaan heidän kansalaisuutensa vuoksi 14 päivänä toukokuuta 2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 859/2003 (EUVL L 124, s. 1).

      (3)  Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1408/71 (EYVL L 149, s. 2).


title: Asia C-189/09: Kanne 28.5.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/33

         Kanne 28.5.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-189/09)
   2009/C 180/56
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: L. Balta ja B. Schöfer)

      Vastaaja: Itävallan tasavalta

      Vaatimukset

               —

               On todettava, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut yleisesti saatavilla olevien sähköisten viestintäpalvelujen tai yleisten viestintäverkkojen yhteydessä tuotettavien tai käsiteltävien tietojen säilyttämisestä ja direktiivin 2002/58/EY muuttamisesta 15.3.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/24/EY (1) mukaisia jäsenyysvelvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä eikä ilmoittanut niistä komissiolle.

               —

               Itävallan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika umpeutui 15.9.2007. Tämän kanteen nostamisajankohtana vastaaja ei kuitenkaan ollut vielä toteuttanut kaikkia direktiivin täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä tai se ei joka tapauksessa ollut ilmoittanut niistä komissiolle.

      (1)  EUVL L 105, 13.4.2006, s. 54–63.


title: Asia T-383/14 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 24.3.2015 – Europower v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Julkiset rakennusurakat — Tarjouspyyntömenettely — Kolmituotantolaitoksen rakentaminen ja huolto — Tarjoajan tarjouksen hylkääminen ja sopimuksen tekeminen toisen tarjoajan kanssa — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Fumus boni juris — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               11.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 24.3.2015 – Europower v. komissio
   (Asia T-383/14 R)
   ((Väliaikainen oikeussuoja - Julkiset rakennusurakat - Tarjouspyyntömenettely - Kolmituotantolaitoksen rakentaminen ja huolto - Tarjoajan tarjouksen hylkääminen ja sopimuksen tekeminen toisen tarjoajan kanssa - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Fumus boni juris - Kiireellisyysedellytys ei täyty))
   (2015/C 155/33)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Europower SpA (Milano, Italia) (edustajat: asianajajat G. Cocco ja L. Salomoni)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Cappelletti, L. Di Paolo ja F. Moro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on pääasiallisesti kyse hakemuksesta 3.4.2014 tehdyn päätöksen – jolla komissio on hylännyt Europowerin tekemän tarjouksen tarjouspyyntömenettelyssä JRC IPR 2013.C04.0031 OC, joka koskee kaasuturbiinikäyttöisen kolmituotantolaitoksen rakentamista ja huoltoa komission yhteisen tutkimuskeskuksen (YTK) Ispran (Italia) toimipaikassa (EUVL 2013/S 137-237146), ja tehnyt sopimuksen CPL Concordian kanssa – ja siis kaikkien muidenkin myöhempien päätösten täytäntöönpanon lykkäämiseksi.

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-207/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria regionale di Milano (Italia) on esittänyt 2.5.2011 — 3D I srl v. Agenzia delle Entrate Ufficio di Cremona

text:
               16.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria regionale di Milano (Italia) on esittänyt 2.5.2011 — 3D I srl v. Agenzia delle Entrate Ufficio di Cremona
   (Asia C-207/11)
   2011/C 211/26
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Commissione tributaria regionale di Milano

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: 3D I srl

      Vastaaja: Agenzia delle Entrate Ufficio di Cremona

      Ennakkoratkaisukysymys

   Ovatko eri jäsenvaltioissa olevia yhtiöitä koskeviin sulautumisiin, diffuusioihin, varojensiirtoihin ja osakkeidenvaihtoihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23.7.1990 annetun neuvoston direktiivin 90/434/ETY (1) 2 ja 4 artikla sekä 8 artiklan 1 ja 2 kohta esteenä nyt esillä olevassa asiassa Italiassa voimassa olevan kaltaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, eli 30.12.1992 annetun asetuksen 2 §:n 2 momentille, jonka mukaan siirtävältä yhtiöltä kannetaan veroa varojensiirron tai osakkeidenvaihdon yhteydessä syntyneestä luovutusvoitosta, joka koostuu siirrettyjen osakkeiden tai osuuksien alkuperäisten hankintakustannusten ja markkina-arvon välisestä erosta, paitsi jos siirtävä yhtiö kirjaa taseeseensa tähän tarkoitukseen varatun vararahaston, joka vastaa varojensiirron yhteydessä syntynyttä arvonkorotusta?

      (1)  EYVL L 225, s. 1.


title: Asia T-419/07: Kanne 19.11.2007 — Okalux v. SMHV — Messe Düsseldorf (OKATECH)

text:
               12.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 8/27

         Kanne 19.11.2007 — Okalux v. SMHV — Messe Düsseldorf (OKATECH)
   (Asia T-419/07)
   (2008/C 8/49)
   Kannekirjelmän kieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Okalux GmbH (Marktheidenfeld, Saksa) (edustaja: Rechtsanwältin M. Beckensträter)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Messe Düsseldorf GmbH
   Kantajan vaatimukset

               —

               SMHV:n toisen valituslautakunnan asiassa R 766/2007-2 3.9.2007 tekemä päätös, joka annettiin tiedoksi 18.9.2007, on kumottava ja 16.12.2006 tehty vaatimus yhteisön tavaramerkin N:o 915 058 osittaisesta menettämisestä on hylättävä 16.5.2007 esitettyjen valitusperusteiden nojalla;

               —

               toissijaisesti 16.5.2007 tehtyä valitusta koskeva asia on palautettava mitättömyysosastoon;

               —

               vastaaja tai muut valituslautakunnan menettelyn osapuolet on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien alkuperäisen menettelyn kulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka mitättömäksi julistamista on vaadittu: sanamerkki OKATECH luokkiin 6, 19 ja 42 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten (yhteisön tavaramerkki N:o 915 058)

      Yhteisön tavaramerkin haltija: valittaja

      Yhteisön tavaramerkin mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen esittäjä: Messe Düsseldorf GmbH.

      Mitättömyysosaston ratkaisu: Kyseessä olevan tavaramerkin mitättömäksi julistaminen luokkaan 42 kuuluvien palvelujen osalta; tämän päätöksen peruuttaminen oikeudenkäyntikulujen osalta.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen tutkimatta jättäminen.

      Kanneperusteet: Erityisesti asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 57 ja 77 a artiklan rikkominen sekä oikeuden tulla kuulluksi loukkaaminen.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1).


title: Asia C-137/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto)  16.2.2006  (Regeringsrättenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Amy Rockler v. Försäkringskassan, aiemmin Riksförsäkringsverket (Työntekijöiden vapaa liikkuvuus — Euroopan yhteisöjen virkamiehet ja muu henkilöstö — Vanhempainraha — Sen kauden huomioon ottaminen, jonka ajan henkilö on ollut vakuutettuna Euroopan yhteisöjen yhteisessä sairausvakuutusjärjestelmässä)

text:
               3.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 131/10

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 16.2.2006 (Regeringsrättenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Amy Rockler v. Försäkringskassan, aiemmin Riksförsäkringsverket
   (Asia C-137/04) (1)

   (Työntekijöiden vapaa liikkuvuus - Euroopan yhteisöjen virkamiehet ja muu henkilöstö - Vanhempainraha - Sen kauden huomioon ottaminen, jonka ajan henkilö on ollut vakuutettuna Euroopan yhteisöjen yhteisessä sairausvakuutusjärjestelmässä)
   (2006/C 131/17)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Regeringsrätten
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Amy Rockler

      Vastaaja: Försäkringskassan, aiemmin Riksförsäkringsverket
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Regeringsrätten — EY 39 artiklan tulkinta — Oikeus vanhempainetuuksiin (”föräldrapenning”). Kautta, jona työntekijä on ollut vakuutettuna yhteisen sairausvakuutusjärjestelmässä Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen mukaisesti, ei ole otettu huomioon
   Tuomiolauselma
   EY:n perustamissopimuksen 48 artiklaa (josta on muutettuna tullut EY 39 artikla) on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaista kansallista lainsäädäntöä sovellettaessa on otettava huomioon kausi, jonka ajan työntekijä on ollut vakuutettuna Euroopan yhteisöjen yhteisessä sairausvakuutusjärjestelmässä.

      (1)  EUVL C 106, 30.4.2004.


title: Asia C-484/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 7.9.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Sosiaalipolitiikka — Työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelu — Direktiivi 93/104/EY — Työajan järjestäminen — 17 artiklan 1 kohta — Poikkeus — 3 ja 5 artikla — Oikeus vuorokautiseen ja viikoittaiseen vähimmäislepoaikaan)

text:
               28.10.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/3

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 7.9.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
   (Asia C-484/04) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Sosiaalipolitiikka - Työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelu - Direktiivi 93/104/EY - Työajan järjestäminen - 17 artiklan 1 kohta - Poikkeus - 3 ja 5 artikla - Oikeus vuorokautiseen ja viikoittaiseen vähimmäislepoaikaan)
   (2006/C 261/05)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Rozet ja N. Yerrell)

      Vastaaja: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: M. Bethell ja E. O'Neill sekä Barrister K. Smith)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 23 päivänä marraskuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/104/EY (EYVL L 307, 13.12.1993, s. 18) 17 artiklan 1 kohdan rikkominen — Poikkeuksen soveltamisala — Lepoaikoja koskevien säännösten täytäntöönpano
   Tuomiolauselma

               1)

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 23 päivänä marraskuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/104/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 22.6.2000 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2000/34/EY, 17 artiklan 1 kohdan eikä 3 ja 5 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on soveltanut kyseisen direktiivin 17 artiklan 1 kohdassa säädettyä poikkeusta niihin työntekijöihin, joiden työajan pituutta ei osittain mitata tai määritellä ennalta tai jotka voivat itse päättää siitä osittain, ja koska se ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä työntekijöiden vuorokautista ja viikoittaista lepoaikaa koskevien oikeuksien toteuttamiseksi.

               2)

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 31, 5.2.2005.