title: Asia C-371/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Espanja) on esittänyt 13.7.2015 – Cepsa Quimica S.A. v. Espanjan valtio

text:
               21.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/39

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Supremo (Espanja) on esittänyt 13.7.2015 – Cepsa Quimica S.A. v. Espanjan valtio
   (Asia C-371/15)
   (2015/C 311/43)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Supremo

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Cepsa Quimica S.A.

      Vastaaja: Espanjan valtio

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko päätös 2013/448/EU (1) Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 296 artiklan ja perusoikeuskirjan (2) 41 artiklan vastainen siltä osin kuin korjauskerroin on määritetty menettelyssä, joka loukkaa perusteluvelvollisuutta, koska laitosten toiminnanharjoittajat eivät voi saada tietoonsa kertoimen määrittämisessä huomioon otettuja tietoja, laskelmia ja perusteita?

               2)

               Onko päätös 2013/448/EU, siltä osin kuin siinä määritellään ja vahvistetaan direktiivin 2003/87/EY (3) 10 a artiklan 5 kohdassa ja päätöksen 2011/278/EU (4) 15 artiklassa tarkoitettu teollisuuden päästökatto ja monialainen korjauskerroin, mainitun vuoden 2003 direktiivin 10 a artiklan 1 kohdan ja 23 artiklan 3 kohdan vastainen, koska sitä ei ole hyväksytty päätöksessä 1999/468/EY (5) tarkoitetussa valvonnan sisältävässä sääntelymenettelyssä?

               3)

               Kun otetaan huomioon, että päätöksellä 2013/448/EU ja/tai päätöksen 2011/278/EU 15 artiklalla aiheutetaan epäsuhta

                           —

                           direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 5 kohdan a ja b alakohdassa määritetyn laskentaperustan, johon ei sisällytetä päästöjä, jotka aiheutuvat jätekaasujen polttoon liittyvästä sähköntuotannosta ja lämmön yhteistuotannosta direktiivin liitteessä I mainituissa laitoksissa,

                           —

                           ja mainitun direktiivin 10 a artiklan 1 ja 4 kohdassa määritettyjen maksuttomien päästöoikeuksien jakoperusteiden, jotka sisältävät tällaiset päästöt, välillä:

                                       a)

                                       Rikotaanko päätöksellä 2013/448/EU ja/tai päätöksen 2011/278/EU 15 artiklalla direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 5 kohtaa tarkasteltuna yhdessä sen 3 artiklan u kohdan ja 10 a artiklan 1 kohdan kolmannen kohdan viimeisen virkkeen kanssa, kun niissä säädetään, että päästöjä, jotka aiheutuvat jätekaasujen poltosta tai lämmön tuotannosta direktiivin liitteessä I tarkoitetuissa sähköä tuottavissa laitoksissa, on teollisuuden päästökattoa määritettäessä joka tapauksessa pidettävä ”sähköntuottajien” päästöinä ja ne on siis jätettävä laskelman ulkopuolelle?

                                       b)

                                       Jos edelliseen kysymykseen vastataan kieltävästi, rikotaanko päätöksellä 2013/448/EU ja/tai päätöksen 2011/278/EU 15 artiklalla direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 5 kohtaa ja/tai kyseisen direktiivin tavoitteita siltä osin kuin niissä jätetään mainitussa säännöksessä säädetyn teollisuuden päästökaton laskentaperusteen ulkopuolelle päästöt, jotka aiheutuvat sähkön tuotannosta jätekaasuilla ja lämmön yhteistuotannosta kyseisen direktiivin liitteessä I mainituissa laitoksissa, joille kuitenkin voidaan jakaa maksutta päästöoikeuksia saman direktiivin 10 a artiklan 1–4 kohdan mukaisesti?

               4)

               Ovatko komission päätös 2013/448/EU ja tapauksen mukaan päätös 2011/278/EU, jota siinä sovelletaan, direktiivin 10 a artiklan 12 kohdan vastaisia siltä osin kuin niillä ulotetaan toimialojen välinen korjauskerroin koskemaan komission päätöksessä 2010/2/EU (6) (nykyinen päätös 2014/746/EU) (7) määritettyjä aloja, joiden katsotaan olevan alttiita merkittävälle hiilivuodon riskille, minkä seurauksena maksutta jaettavien päästöoikeuksien määrä pienenee?

               5)

               Rikotaanko päätöksellä 2013/448/EU direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 5 kohtaa, koska Euroopan komissio kyseisen kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettuja kaudella 2005–2007 todennettuja päästöjä määrittäessään

                           a)

                           ei ottanut huomioon päästöjä, joita ei ollut kirjattu unionin tapahtumalokiin, vaikka kyse olisi ollut päästöistä, joiden kirjaaminen ei ollut pakollista kyseisellä kaudella;

                           b)

                           ekstrapoloi mahdollisuuksien mukaan relevantit päästöluvut vuotta 2008 myöhempien vuosien todennetuista päästöistä soveltamalla 1,74 prosentin kerrointa käänteiseen suuntaan;

                           c)

                           jätti laskelman ulkopuolelle kaikki ennen 30.6.2011 suljettujen laitosten päästöt?

      (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 11 artiklan 3 kohdan mukaisista kansallisista täytäntöönpanotoimenpiteistä päästöoikeuksien jakamiseksi maksutta siirtymäaikana 5.9.2013 annettu komission päätös 2013/448/EU (EUVL L 240, s. 27).

      (2)  EYVL 2000, C 364, s. 1.

      (3)  Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY (EUVL L 275, s. 32).

      (4)  Päästöoikeuksien yhdenmukaistettua maksutta tapahtuvaa jakoa koskevien unionin laajuisten siirtymäsäännösten vahvistamisesta direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan mukaisesti 27.4.2011 annettu komission päätös 2011/278/EU (EUVL L 130, s. 1).

      (5)  Menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28.6.1999 tehty neuvoston päätös 1999/468/EY (EYVL L 184, s. 23).

      (6)  Luettelon laatimisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY nojalla niistä toimialoista ja toimialojen osista, joiden katsotaan olevan alttiita merkittävälle hiilivuodon riskille 24.12.2009 annettu komission päätös 2010/2/EU (EUVL L 1, s. 10).

      (7)  EUVL L 308, s. 114.


title: Euroopan yhteisöjen komission 16.7.1998 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-260/98)

text:
C 299/12                FI                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       26.9.98
NV Koninklijke KNP BT:n 9.7.1998 tekemä valitus                         olosuhteita ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-                  jättänyt noudattamatta EY:n perustamissopimuksen
tuimen 14.5.1998 antamasta tuomiosta asiassa T-309/94,                  190 artiklaa, minkä vuoksi tuomio on kumottava.
NV Koninklijke KNP BT vastaan Euroopan yhteisöjen                       Edelleen, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on
                            komissio                                    loukannut tiettyjä yleisiä oikeusperiaatteita, erityisesti
                                                                        yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja suhteellisuuspe-
                       (Asia C-248/98 P)
                                                                        riaatetta,    rikkonut     EY:n    perustamissopimuksen
                          (98/C 299/19)                                 190 artiklaa ja asetuksen N:o 17 15 artiklan 6 kohtaa
                                                                        vahvistamalla sakon komission käyttämän ºvaihtoeh-
                                                                        toisen menetelmänº perusteella, eli käyttänyt tarkem-
                                                                        min perustelematta perusyksikkönä 7,5 prosenttia
NV Koninklijke KNP BT on valittanut 9.7.1998 Euroopan                   myös vuoden 1989 lopun jälkeisen ajanjakson osalta.
yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen 14.5.1998 antamasta
tuomiosta asiassa T-309/94, NV Koninklijke KNP BT vas-             Ð Puolustautumisoikeuksien loukkaaminen ja perustelu-
taan Euroopan yhteisöjen komissio. Valittajan edustajana                velvollisuuden laiminlyönti. Ensimmäisen oikeusasteen
on asianajaja T. R. Ottervanger, prosessiosoite Luxembur-               tuomioistuin on loukannut tiettyjä yleisiä oikeusperi-
gissa on asianajotoimisto Loeff Claeys Verbeke, 56Ð58                   aatteita, erityisesti yhdenvertaisen kohtelun periaatetta
rue Charles Martel.                                                     ja suhteellisuusperiaatetta, ja rikkonut EY:n perusta-
                                                                        missopimuksen 190 artiklaa ja asetuksen N:o 17
                                                                        15 artiklaa ottamalla sakon määrää laskettaessa huo-
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                          mioon myös Badischen, KNP:n saksalaisen tytäryhtiön,
                                                                        sisäisen liikevaihdon.
Ð kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
    14.5.1998 asiassa T-309/94 (1) antaman tuomion;                Ð Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on toiminut
                                                                        vastoin yhteisön oikeutta (yhdenvertaisuusperiaate
                                                                        ja suhteellisuusperiaate, EY:n perustamissopimuksen
Ð kumoaa 13.7.1994 tehdyn komission päätöksen (IV/                      190 artikla ja erityisesti asetuksen N:o 17 15 artikla)
    33.833) ja kumoaa kantajalle määrätyn sakon tai alen-               pitäessään itse sakon määrää laskiessaan virheellisesti
    taa sitä, 7.10.1994 nostetun kanteen mukaisesti tai,                rikkomisen alkamisajankohtana vuoden 1986 puolivä-
    toissijaisesti, siirtää asian ensimmäisen oikeusasteen              liä myös Badischen osalta.
    tuomioistuimen käsiteltäväksi mainitun päätöksen
    (osittaista) kumoamista varten;                                (1) EYVL C 209, 4.7.1998, s. 30.
Ð velvoittaa komission korvaamaan ensimmäisen oikeus-
    asteen tuomioistuimessa ja yhteisöjen tuomioistuimessa
    aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
                                                                   Pretura circondariale di Firenzen 20.6.1998 tekemällään
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö rikosasiassa
                                                                    Giovanni Carra, Alessandra Colombo ja Barbara Gianassi
                                                                                (Asia C-258/98)
Ð Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen olisi tullut
    kumota päätös, koska se oli täysin riittämättömästi                                      (98/C 299/20)
    perusteltu. Päätös ei etenkään sisällä pienintäkään sel-
    vitystä siitä, minkälaista menetelmää komissio käytti
    vahvistaessaan sakon, joka oli suhteessa niiden eri yri-       Pretura circondariale di Firenze on pyytänyt 20.6.1998
    tysten liikevaihtoon, joiden osalta KNP:n katsottiin           tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan
    olevan vastuussa, eikä siitä, miten kauan ja missä laa-        yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 15.7.1998, Euroo-
    juudessa kukin näistä yrityksistä osallistui rikkomi-          pan yhteisöjen tuomioistuimelta rikosasiassa Giovanni
    seen. Jättämällä perustelematta, tai perustelemalla riit-      Carra, Alessandra Colombo ja Barbara Gianassi ennakko-
    tämättömästi, kieltäytymisensä päätöksen kumoami-              ratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
    sesta, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on
    rikkonut EY:n perustamissopimuksen 190 artiklaa.
                                                                   1. Onko EY:n perustamissopimuksen 86 ja 90 artiklalla,
                                                                        sellaisina kuin niitä on tulkittu yhteisöjen tuomiois-
Ð Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen olisi tullut                  tuimen 11.12.1997 antamassa tuomiossa (*), välitön
    tuomiossaan tutkia KNP:n väite siitä, että komissio oli             oikeusvaikutus siten, että niillä kielletään jäsenvaltiota
    virheellisesti määrännyt sakon, joka koski ajanjaksoa               asettamasta työnvälitystoiminnan harjoittamista koske-
    vuoden 1989 lopusta lukien tai, toissijaisesti, siitä, että         via yleisiä ja ehdottomia kieltoja ja näin ollen velvoite-
    komission olisi tullut määrätä vain hyvin kohtuullinen              taan tuomioistuin pitämään rikosoikeudelliselta kan-
    sakko, kun otetaan huomioon KNP:n vähäinen osalli-                  nalta lainmukaisena kaikkea yksityistä työnvälitystoi-
    suus. Ottamatta lainkaan huomioon näitä erityisiä                   mintaa sekä jättämään soveltamatta kansallisessa


title: Asia C-494/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgia) on esittänyt 6.11.2014 – Euroopan unioni, jota edustaa Euroopan komissio v. Axa Belgium SA

text:
               2.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 34/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgia) on esittänyt 6.11.2014 – Euroopan unioni, jota edustaa Euroopan komissio v. Axa Belgium SA
   (Asia C-494/14)
   (2015/C 034/07)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal de première instance de Bruxelles

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Euroopan unioni, jota edustaa Euroopan komissio

      Vastapuoli: Axa Belgium SA

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko henkilöstösääntöjen 85 a artiklan 1 kohdassa käytettyä ilmausta ”vastuussa olevia ulkopuolisia” tulkittava unionin oikeudessa itsenäisesti vai viitataanko sillä tämän ilmauksen merkitykseen kansallisessa oikeudessa?

               2)

               Jos ilmaukselle annetaan itsenäinen ulottuvuus, onko sen tulkittava tarkoittavan kaikkia henkilöitä, joiden syyksi kuolema, tapaturma tai sairaus voidaan lukea, vai vain sitä henkilöä, joka on asetettu vastuuseen tuottamuksensa takia?

               3)

               Jos ilmauksella ”vastuussa olevia ulkopuolisia” viitataan kansalliseen oikeuteen, velvoittaako unionin oikeus kansallisen tuomioistuimen hyväksymään kanteen, jonka Euroopan unioni on nostanut sijaantulon perusteella, kun sen virkamies on joutunut liikenneonnettomuuteen, jossa on osallisena ajoneuvo, jonka vastuuta ei ole todettu, kun moottoriajoneuvoja koskevasta pakollisesta vahinkovastuuvakuutuksesta 21.11.1989 annetun lain 29 bis §:ssä säädetään, että vakuutuksenantajat, joissa onnettomuudessa osallisina olevien ajoneuvojen omistajalla, kuljettajalla tai haltijalla on vastuuvakuutus, maksavat automaattisesti korvauksia heikommassa asemassa olevalle tienkäyttäjälle ilman, että omistajan, kuljettajan tai haltijan vastuuta on todettava?

               4)

               Edellyttävätkö Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen sisältö tai rakenne, että Euroopan unionille henkilöstösääntöjen 73 ja 78 §:n nojalla koituneiden kustannusten on lopullisesti jäätävä sen vastattaviksi?


title: Asia C-318/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 11.7.2007 — Hein Persche v. Finanzamt Lüdenscheid

text:
               20.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 247/3

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 11.7.2007 — Hein Persche v. Finanzamt Lüdenscheid
   (Asia C-318/07)
   (2007/C 247/04)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesfinanzhof
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Hein Persche

      Vastaaja: Finanzamt Lüdenscheid
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Kuuluuko pääomien vapaan liikkuvuuden (EY 56 artikla) soveltamisalaan se, että jäsenvaltion kansalaiset antavat päivittäistavaroista koostuvia tavaralahjoituksia laitoksille, joiden kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa ja jotka on heidän jäsenvaltionsa oikeuden mukaan tunnustettu yleishyödyllisiksi?

               2)

               Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko pääomien vapaan liikkuvuuden (EY 56 artikla) vastaista — ottaen huomioon suhteellisuusperiaate (Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 5 artiklan kolmas kohta) ja veroviranomaisten velvollisuus tarkastaa verovelvollisen ilmoitukset — se, että jäsenvaltion oikeuden mukaan yleishyödyllisille laitoksille annettavat lahjoitukset hyväksytään verovähennyksiksi vain siinä tapauksessa, että kyseisen laitoksen kotipaikka on tässä jäsenvaltiossa?

               3)

               Mikäli toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko jäsenvaltion veroviranomaisilla direktiivin 77/799/ETY perusteella velvollisuus käyttää toisessa jäsenvaltiossa toteutuneen tapahtuman selvittämiseksi toisen jäsenvaltion hallintoviranomaisten apua, vai voidaanko verovelvolliselle todeta, että hänellä on jäsenvaltionsa menettelysääntöjen mukaan näyttötaakka (objektiivinen todistustaakka) ulkomaisten tapahtumien osalta?


title: Asia T-392/02: Solvay Pharmaceuticals B.V:n 26.12.2002 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
8.3.2003               FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 55/33
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                    misen peruuttamisen osalta ja komission asetuksen (EY)
                                                                              N:o 2430/1999 muuttamisesta 23 päivänä syyskuuta
–     kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (OHMI)                    2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1756/2002
      toisen valituslautakunnan 1.10.2002 asiassa R 114/                      ja
      2000-1 antaman ratkaisun
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.              –     velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut
                                                                              kokonaisuudessaan, tai
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                               –     toissijaisesti siinä tapauksessa, että kanne hylätään, sovel-
                                                                              taa työjärjestyksen 87 artiklan 3 kohdan ensimmäistä
Yhteisön     tavaramerkin      J. Tricot & Sons Ltd.                          alakohtaa ja velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeuden-
hakija:                                                                       käyntikulut kokonaisuudessaan, koska komissio on jatku-
                                                                              vasti laiminlyönyt yhteistyön ja avoimuuden tämän asian
Haettu tavaramerkki:           Sanamerkki EMOS – hakemus                      hallintokäsittelyn aikana.
                               nro 133637 – luokkaan 25 kuulu-
                               ville tavaroille (vaatteet).
Sen tavaramerkki- tai          Kantaja.
merkkioikeuden haltija,                                                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
johon väitemenettelyssä
on vedottu:
Tavaramerkki- tai merk-        Saksalainen tavaramerkki EMO-            Kantaja on nifursolin eli erään lisäaineen tuottaja. Kantaja
kioikeus, johon väiteme-       SWISS, joka on rekisteröity luok-        riitauttaa neuvoston asetuksen (EY) N:o 1756/2002 (1). Riitau-
nettelyssä on vedottu:         kiin 10, 24 ja 25 kuuluville tuot-       tetulla asetuksella muutetaan rehujen lisäaineista annettua
                               teille.                                  neuvoston direktiiviä 70/524/ETY (2) sekä peruutetaan nifurso-
                                                                        lin saama hyväksyminen, joka koskee sen saattamista markki-
Väiteosaston ratkaisu:         Väitteet hylätään.                       noille. Asetuksen (EY) N:o 2430/1999 ( 3) mukaan tämä hyväk-
                                                                        syminen edellyttää liikkeeseen laskemisesta vastaavaa henkilöä,
Valituslautakunnan rat-        Valitus hylätään.                        joka käsiteltävänä olevassa tapauksessa on kantaja.
kaisu:
Kanneperusteet:                Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artik-
                               lan 1 kohdan b alakohdan virheel-        Kanteensa tueksi kantaja vetoaa direktiivin 70/524/ETY 9 m ar-
                               linen soveltaminen (sekaannus-           tiklan ja 3 a artiklan b kohdan rikkomiseen sekä ennalta
                               vaara).                                  varautumisen periaatteen rikkomiseen. Riitautetun asetuksen
                                                                        6 perustelukohdassa todetaan, että ei voida taata, ettei nifursoli
                                                                        aiheuttaisi riskiä ihmisen terveydelle. Kantajan mukaan neu-
                                                                        vosto on muuttanut edellä mainituissa artikloissa tarkoitettuja
                                                                        kriteerejä; kyseisten säännösten mukaan hyväksyminen voi-
                                                                        daan peruuttaa ainoastaan silloin, jos ilmenee, että lisäaine
                                                                        vaikuttaa haitallisesti ihmisten tai eläinten terveyteen tai ympä-
Solvay Pharmaceuticals B.V:n 26.12.2002 Euroopan unio-                  ristöön, tai jos kyseinen lisäaine aiheuttaa vahinkoa kuluttajille
            nin neuvostoa vastaan nostama kanne                         muuttamalla tuotteiden ominaisuuksia.
                         (Asia T-392/02)
                                                                        Kantaja tuo lisäksi esiin, että neuvosto ei voi nojautua ennalta
                         (2003/C 55/85)
                                                                        varautumisen periaatteeseen, koska se ei millään tavalla viittaa
                                                                        kyseiseen periaatteeseen. Kantaja väittää, että neuvosto on joka
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                        tapauksessa ottanut huomioon pelkästään hypoteettisen riskin,
                                                                        mikä on ristiriidassa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                        men oikeuskäytännön kanssa, jonka mukaan ennalta varautu-
Solvay Pharmaceuticals B.V. (kotipaikka Weesp, Alankomaat)              misen periaatetta sovellettaessa ei oteta huomioon nollariskiä.
on nostanut 26.12.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin
neuvostoa vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Callista
                                                                        Kantaja vetoaa myös direktiivin 70/524/ETY, sellaisena kuin
Meijer, Francis Herbert ja Michel L. Struys, kotipaikka Luxem-
                                                                        se on muutettuna, 9 m artiklan viidennen luetelmakohdan
burg.
                                                                        rikkomiseen sekä yleiseen yhdenmukaisen kohtelun periaattee-
                                                                        seen. Kantajan mukaan neuvosto ja komissio perustelevat
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin              peruuttamisen suorittamista tietojen riittämättömyydellä, vaik-
                                                                        ka komissio ei ole käyttänyt toimivaltaansa ja velvoittanut
–     kumoaa rehujen lisäaineista annetun neuvoston direktii-           lisäaineen liikkeeseen laskemisesta vastaavaa henkilöä toimitta-
      vin 70/524/ETY muuttamisesta tietyn lisäaineen hyväksy-           maan sille kyseisiä tietoja.
 ---pagebreak--- C 55/34                   FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                              8.3.2003
Kantaja vetoaa lopuksi oikeusvarmuuden, hyvän hallintotavan              Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
ja vilpittömän mielen periaatteiden rikkomiseen. Kantaja ko-
rostaa, että se on useaan otteeseen kääntynyt komission
puoleen saamatta missään vaiheessa tietoja, jotka olisivat               Haettu tavaramerkki:            Kolmiulotteinen merkki, jonka
tehneet sille mahdolliseksi toimittaa sellaiset tulokset, jotka                                          muoto on ylösalaisin seisova
olisivat komission ja neuvoston mielestä hyväksyttävissä.                                                pullo ja jonka väreinä ovat läpinä-
                                                                                kyvä ja valkoinen – Hakemus
                                                                                nro 1162395
( 1) Rehujen lisäaineista annetun neuvoston direktiivin 70/524/ETY
     muuttamisesta tietyn lisäaineen hyväksymisen peruuttamisen osal-    Tuotteet tai palvelut:          Luokkien 3 ja 20 tuotteet (mm.
     ta ja komission asetuksen (EY) N:o 2430/1999 muuttamisesta                                          saippuat, valkaisutuotteet ja muut
     23 päivänä syyskuuta 2002 annettu neuvoston asetus (EY)                                             vaatteiden pesussa käytettävät ai-
     N:o 1756/2002 (EYVL L 265, s. 1).                                                                   neet, puhdistus- ja kiillotusaineet
( 2) Rehujen lisäaineista 23 päivänä marraskuuta 1970 annettu neu-                                       sekä muoviset säilytysastiat neste-
     voston direktiivi 70/524/ETY (EYVL L 270, s. 1).
                                                                                mäisille, geelimäisille ja tahnamai-
( 3) Tietyille kokkidiostaattien ja muiden lääkkeenkaltaisten aineiden
                                                                                sille aineille)
     ryhmään kuuluville rehun lisäaineille annettavasta hyväksymises-
     tä, jota varten edellytetään liikkeeseen laskemisesta vastaavaa
     henkilöä, 16 päivänä marraskuuta 1999 annettu komission asetus      Päätös, johon haetaan           Tutkijan tekemä hakemuksen hyl-
     (EY) N:o 2430/1999 (EYVL L 296, s. 3).                              muutosta valituslauta-          kääminen
                                                                         kunnalta:
                                                                         Valituslautakunnan rat-         Valituksen hylkääminen
                                                                         kaisu:
                                                                         Kanneperusteet:                 –      Merkillä on useita tunnuso-
                                                                                maisia erityispiirteitä ja se on
                                                                                erottamiskykyinen.
Henkel KGaA:n 27.12.2002 sisämarkkinoiden harmoni-                                                       –      Valituslautakunta ei tunnus-
sointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nostama                                                         tanut merkin erityistä geo-
                                  kanne                                                                         metristä muotoa.
                                                                                –      Merkki saa suojaa useissa jä-
                                                                                senvaltioissa.
                           (Asia T-393/02)
                            (2003/C 55/86)
                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                         Arnaldo Lucaccionin 27.12.2002 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
Henkel KGaA on nostanut 27.12.2002 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen sisä-
markkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mal-                                           (Asia T-394/02)
lit) (OHMI) vastaan. Kantajan edustaja on Rechtsanwalt
Chr. Osterrieth, prosessiosoite Luxemburgissa.
                                                                                (2003/C 55/87)
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
–       kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston neljän-
        nen valituslautakunnan 3.10.2002 tekemän päätöksen
        asiassa R 313/2001-4, joka koskee yhteisötavaramerkki-
        hakemusta nro 1162395;                                           Arnaldo Lucaccioni (kotipaikka St-Leonard-on-Sea, Yhdistynyt
                                                                         kuningaskunta) on nostanut 27.12.2002 Euroopan yhteisöjen
                                                                         ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
–       velvoittaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston kor-           pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat
        vaamaan oikeudenkäyntikulut.                                     asianajajat Juan Ramon Iturriagagoitia ja Karine Delvolvé.


title: Asia T-353/10 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 25.10.2010 — Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Taloudellinen tuki — Taloudellisen tuen takaisinmaksua koskeva maksumuistutus — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Muotovaatimusten noudattamatta jättäminen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               18.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 346/43

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 25.10.2010 — Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro v. komissio
   (Asia T-353/10 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Taloudellinen tuki - Taloudellisen tuen takaisinmaksua koskeva maksumuistutus - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Muotovaatimusten noudattamatta jättäminen - Tutkimatta jättäminen)
   2010/C 346/86
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro AE (Ateena, Kreikka) (edustaja: asianajaja E. Tzannini)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: D. Triantafyllou ja A. Sauka)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus 22.7.2010 päivätystä komission maksumuistutuksesta, joka koskee kantajalle lääketieteellisen tutkimushankkeen yhteydessä taloudellisena tukena myönnetyn 109 415,20 euron suuruisen summan takaisinmaksua

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Yhdistetyt asiat C-359/11 ja C-400/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 23.10.2014 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Bundesgerichtshof – Saksa) – Alexandra Schulz v. Technische Werke Schussental GmbH und Co. KG (asia C-359/11) ja Josef Egbringhoff v. Stadtwerke Ahaus GmbH (asia C-400/11) (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivit 2003/54/EY ja 2003/55/EY — Kuluttajansuoja — Sähkön ja maakaasun sisämarkkinat — Kansallinen lainsäädäntö, jossa määritetään yleisen toimitusvelvollisuuden puitteissa kuluttajien kanssa tehtävien sopimusten sisältö — Elinkeinonharjoittajan yksipuolisesti tekemä palveluhintojen muutos — Kuluttajille ilmoitetaan ajoissa ennen muutoksen voimaantuloa muutoksen perusteista, edellytyksistä ja laajuudesta)

text:
               8.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 439/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 23.10.2014 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Bundesgerichtshof – Saksa) – Alexandra Schulz v. Technische Werke Schussental GmbH und Co. KG (asia C-359/11) ja Josef Egbringhoff v. Stadtwerke Ahaus GmbH (asia C-400/11)
   (Yhdistetyt asiat C-359/11 ja C-400/11) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivit 2003/54/EY ja 2003/55/EY - Kuluttajansuoja - Sähkön ja maakaasun sisämarkkinat - Kansallinen lainsäädäntö, jossa määritetään yleisen toimitusvelvollisuuden puitteissa kuluttajien kanssa tehtävien sopimusten sisältö - Elinkeinonharjoittajan yksipuolisesti tekemä palveluhintojen muutos - Kuluttajille ilmoitetaan ajoissa ennen muutoksen voimaantuloa muutoksen perusteista, edellytyksistä ja laajuudesta))
   (2014/C 439/02)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Alexandra Schulz (C-359/11) ja Josef Egbringhoff (C-400/11)

      Vastapuolet: Technische Werke Schussental GmbH und Co. KG (C-359/11) ja Stadtwerke Ahaus GmbH (C-400/11)

      Tuomiolauselma

   Sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 96/92/EY kumoamisesta 26.6.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/54/EY 3 artiklan 5 kohtaa, luettuna yhdessä direktiivin liitteen A kanssa, ja maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 98/30/EY kumoamisesta 26.6.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/55/EY 3 artiklan 3 kohtaa, luettuna yhdessä direktiivin liitteen A kanssa, on tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasioissa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa määritetään yleisen toimitusvelvollisuuden puitteissa kuluttajien kanssa tehtävien sähkön- ja kaasuntoimitussopimusten sisältö ja jossa säädetään mahdollisuudesta muuttaa tätä toimitusta koskevia tariffeja mutta jossa ei taata sitä, että kuluttajille ilmoitetaan ajoissa ennen tämän muutoksen voimaantuloa muutoksen perusteet, edellytykset ja laajuus.

      (1)  EUVL C 311, 22.10.2011.


title: Yhdistetyt asiat T-454/10 ja T-482/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.5.2013 — Anicav ym. v. komissio (Maatalous — Yhteinen markkinajärjestely — Tuki hedelmä- ja vihannesalalle — Kumoamiskanne — Yksityistä suoraan koskeva säädös — Tutkittavaksi ottaminen — Hedelmä- ja vihannesjalosteet — Toimintarahastot ja -ohjelmat — Toimintojen, jotka ”eivät ole varsinaisia jalostustoimintoja” , rahoittaminen)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/64

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 30.5.2013 — Anicav ym. v. komissio
   (Yhdistetyt asiat T-454/10 ja T-482/11) (1)

   (Maatalous - Yhteinen markkinajärjestely - Tuki hedelmä- ja vihannesalalle - Kumoamiskanne - Yksityistä suoraan koskeva säädös - Tutkittavaksi ottaminen - Hedelmä- ja vihannesjalosteet - Toimintarahastot ja -ohjelmat - Toimintojen, jotka ”eivät ole varsinaisia jalostustoimintoja”, rahoittaminen)
   2013/C 225/143
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav) (Napoli, Italia) (asia T-454/10) ja Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon) (Madrid, Espanja) sekä 16 muuta kantajaa, joiden nimet esitetään liitteessä I (asia T-482/11) (edustajat: aluksi asianajajat J. L. da Cruz Vilaça, S. Estima Martins ja S. Carvalho de Sousa, sitten Estima Martins, Carvalho de Sousa ja R. Oliveira)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: asiassa T-454/10 aluksi B. Schima ja M. Vollkommer, sitten Schima ja N. Donnelly ja asiassa T-482/11 K. Banks ja Schima)

      Väliintulijat, jotka tukevat kantajien vaatimuksia asiassa T-454/10: Associazione Italiana Industrie Prodotti Alimentari (AIIPA) (Milano, Italia) ja kymmenen muuta väliintulijaa, joiden nimet esitetään liitteessä II (edustajat: aluksi asianajajat J. L. da Cruz Vilaça, S. Estima Martins ja S. Carvalho de Sousa, sitten Estima Martins, Carvalho de Sousa ja R. Oliveira)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Confederazione Cooperative Italiane (Rooma, Italia) ja kahdeksan muuta väliintulijaa, joiden nimet esitetään liitteessä III (edustajat: asianajajat M. Merola, C. Santacroce ja L. Cappelletti)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanteet, joissa asiassa T-454/10 vaaditaan kumottavaksi neuvoston asetusten (EY) N:o 2200/96, (EY) N:o 2201/96 ja (EY) N:o 1182/2007 soveltamissäännöistä hedelmä- ja vihannesalalla 21.12.2007 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1580/2007 (EUVL L 350, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 30.7.2010 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 687/2010 (EUVL L 199, s. 12), 52 artiklan 2 a kohta ja liite VIII, ja asiassa T-482/11 neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä hedelmä- ja vihannesalan sekä hedelmä- ja vihannesjalostealan osalta 7.6.2011 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 (EUVL L 157, s. 1) 50 artiklan 3 kohta ja 60 artiklan 7 kohta

      Tuomiolauselma

               1)

               Neuvoston asetusten (EY) N:o 2200/96, (EY) N:o 2201/96 ja (EY) N:o 1182/2007 soveltamissäännöistä hedelmä- ja vihannesalalla 21.12.2007 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1580/2007, sellaisena kuin se on muutettuna 30.7.2010 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 687/2010, 52 artiklan 2 a kohdan toinen alakohta kumotaan siltä osin kuin siinä säädetään, että ”toimintojen, jotka eivät ole varsinaisia jalostustoimintoja”, arvo sisältyy jalostettaviksi tarkoitettujen hedelmien ja vihannesten kaupan pidetyn tuotannon arvoon.

               2)

               Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä hedelmä- ja vihannesalan sekä hedelmä- ja vihannesjalostealan osalta 7.6.2011 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 50 artiklan 3 kohta kumotaan siltä osin kuin siinä säädetään, että ”toimintojen, jotka eivät ole varsinaisia jalostustoimintoja”, arvo sisältyy jalostettaviksi tarkoitettujen hedelmien ja vihannesten kaupan pidetyn tuotannon arvoon.

               3)

               Täytäntöönpanoasetuksen N:o 543/2011 60 artiklan 7 kohta kumotaan.

               4)

               Asiassa T-454/10 nostetusta kanteesta ei ole syytä lausua siltä osin kuin se koskee asetuksen N:o 1580/2007 liitteen VIII kumoamista.

               5)

               Asetuksen N:o 1580/2007 52 artiklan 2 a kohdan toisen alakohdan ja täytäntöönpanoasetuksen N:o 543/2011 50 artiklan 3 kohdan vaikutukset pidetään voimassa yksinomaan siten, että tuottajaorganisaatioille näiden säännösten nojalla maksettuja maksuja tämän tuomion julistamispäivään saakka pidetään lopullisina.

               6)

               Asiassa T-454/10 Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetalin (Anicav) sekä tämän vaatimuksia tukeneiden väliintulijoiden, joiden nimet esitetään liitteessä II, oikeudenkäyntikulut.

               7)

               Asiassa T-454/10 komission vaatimuksia tukeneet väliintulijat, joiden nimet esitetään liitteessä III, vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               8)

               Asiassa T-482/11 Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja se velvoitetaan korvaamaan Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetalesin (Agrucon) ja muiden kantajien, joiden nimet esitetään liitteessä I, oikeudenkäyntikulut.

               9)

               Asiassa T-482/11 komission vaatimuksia tukeneet väliintulijat, joiden nimet esitetään liitteessä III, vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 328, 4.12.2010.


title: Asia T-27/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 1.10.2007 — US Steel Košice v. komissio (Kumoamiskanne — Direktiivi 2003/87/EY — Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä — Slovakian vuosille 2008-2012 osalta esittämä kasvihuonekaasujen päästölupien myöntämistä koskeva kansallinen jakosuunnitelma — Hylkäävä komission päätös — Päätös ei vaikuta kantajiin suoraan — Tutkimatta jättäminen)

text:
               8.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/42

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 1.10.2007 — US Steel Košice v. komissio
   (Asia T-27/07) (1)

   (Kumoamiskanne - Direktiivi 2003/87/EY - Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä - Slovakian vuosille 2008-2012 osalta esittämä kasvihuonekaasujen päästölupien myöntämistä koskeva kansallinen jakosuunnitelma - Hylkäävä komission päätös - Päätös ei vaikuta kantajiin suoraan - Tutkimatta jättäminen)
   (2007/C 297/85)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: US Steel Košice s.r.o. (Košice, Slovakia) (edustajat: asianajaja E. Vermulst ja solicitor C. Thomas)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: D. Lawunmi ja Ü. Wölker)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, jossa vaaditaan kumottavaksi komission 29.11.2006 tekemä päätös, joka koskee kasvihuonekaasujen päästölupien myöntämistä koskevaa kansallista jakosuunnitelmaa, jonka Slovakian tasavalta on esittänyt vuosille 2008–2012 kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (EUVL L 275, s. 32) mukaisesti.
   Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               US Steel Košice s.r.o. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 69, 24.3.2007.


title: Asia F-61/07: Kanne 18.6.2007 — Bauch v. komissio

text:
               25.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 199/52

         Kanne 18.6.2007 — Bauch v. komissio
   (Asia F-61/07)
   (2007/C 199/101)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Gerhard Bauch (Berliini, Saksa) (edustaja: Rechtsanwalt W. Uhlmann)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Vastaaja on velvoitettava muuttamaan 12.3.2007 antamaansa todistusta tai toissijaisesti antamaan kantajalle lisätodistuksen siitä, että kantajalle maksettuun summaan ei sisälly eläkeoikeuden hyvittämiseksi maksettavaa eroamiskorvausta ja siten siihen ei sisälly eläkettä tai eläkettä vastaavaa korvausta.

               —

               Vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja työskenteli Euroopan yhteisöjen komission palveluksessa väliaikaisena toimihenkilönä. Tänä aikana hän oli palkattomalla virkavapaalla silloisen Saksan talousministeriön virkamiehenä. Ministeriö pienensi kantajan eläkettä valtioiden välisestä ja valtion rajat ylittävästä toiminnasta maksettavaan eläkkeeseen liittyvän eläkemaksujen päällekkäisyyden takia, koska Euroopan yhteisöjen komissio oli antanut kantajalle todistuksen eläkeoikeuksien hyvittämiseksi maksettavan eroamiskorvauksen maksamisesta.
   Kantaja vetoaa siihen, että tämä komission todistus on virheellinen, koska väliaikaiselle toimihenkilölle ei voitu lyhyen palveluajan perusteella myöntää eläkeoikeutta (henkilöstösääntöjen 77–84 artikla) ja näin ollen kantajalle ainoastaan palautettiin eläkekassaan suoritetut maksut.


title: Asia C-685/13: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 11.11.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal de première instance de Liège – Belgia) – Belgacom SA v. Commune de Fléron

text:
               19.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/23

      Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 11.11.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal de première instance de Liège – Belgia) – Belgacom SA v. Commune de Fléron
      (Asia C-685/13) (1)

      (2015/C 016/34)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

         (1)  EUVL C 61, 1.3.2014.


title: Asia C-491/11 P: Valitus, jonka Fuchshuber Agrarhandel GmbH on tehnyt 26.9.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-451/10, Fuchshuber Agrarhandel GmbH v. komissio, 21.7.2011 antamasta määräyksestä

text:
               14.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/3

         Valitus, jonka Fuchshuber Agrarhandel GmbH on tehnyt 26.9.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-451/10, Fuchshuber Agrarhandel GmbH v. komissio, 21.7.2011 antamasta määräyksestä
   (Asia C-491/11 P)
   2012/C 13/07
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Fuchshuber Agrarhandel GmbH (edustaja: Rechtsanwalt G. Lehner)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että

               —

               asiassa pidetään suullinen käsittely

               —

               Euroopan komissio velvoitetaan suorittamaan kantajalle 14 päivän kuluessa 2 623 282,31 euroa ja maksamaan lisäksi 24.9.2007 lähtien 6 prosentin vuotuista korkoa 1 641 372,50 euron suuruiselle määrälle ja 16.10.2007 lähtien 6 prosentin suuruista korkoa 981 909,81 suuruiselle määrälle

               —

               Euroopan komission todetaan olevan velvollinen korvaamaan kantajalle mahdollisesti aiheutuneet muut vahingot, jotka liittyvät 3.9.2007 valittuun erään KUK459 ja 17.9.2007 valittuun erään KUK456

               —

               Euroopan komission todetaan olevan velvollinen korvaamaan oikeudenkäyntikulut kantajalle 14 päivän kuluessa; maksu on suoritettava kantajan oikeudenkäyntiasiamiehelle.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valitus kohdistuu unionin yleisen tuomioistuimen määräykseen, jolla unionin yleinen tuomioistuin on hylännyt perusteettomana kanteen, jossa oli vaadittu korvausta vahingosta, jonka väitetään aiheutuneen kantajana ja valittajana olevalle asianosaiselle sen vuoksi, ettei komissio ole valvonut viljojen — tässä tapauksessa Unkarin interventioelimen hallussa olleen maissin — myymiseksi uudelleen yhteisön markkinoilla järjestettävien pysyvien tarjouskilpailujen toteuttamisehtoja.
   Unionin yleisen tuomioistuimen oikeudellinen käsitys, jonka mukaan komission ei voida todeta menetelleen lainvastaisesti, on virheellinen, koska oikeuskäytäntöä, (1) johon unionin yleinen tuomioistuin on viitannut, ei voida soveltaa käsiteltävänä olevaan tapaukseen.
   Toisin kuin unionin yleinen tuomioistuin on katsonut, asiassa sovellettavista säännöksistä (2) seuraa, että pysyvät tarjouskilpailut jäsenvaltioiden interventioelinten hallussa olevien viljojen myymiseksi uudelleen on toteutettava komission vastuulla. Tällöin komissiolla on sekä ratkaisuvalta että valvontavelvollisuus. (3) Kyseisillä interventioelimillä ei ole ollut harkintavaltaa.
   Komission valvontavelvollisuuden tarkoituksena ei ole ainoastaan unionin taloudellisten etujen vaan myös yksittäisten markkinaosapuolien etujen suojaaminen. Valvontavelvollisuudelle säädetään asetuksessa 884/2006 (4) konkreettinen sisältö siten, että maksajavirastojen on vähintään kerran vuodessa tarkastettava kaikki interventiovarastot niihin varastoituina olevien tuotteiden asianmukaisen säilytyksen ja varastojen koskemattomuuden toteamiseksi, ja komissiolle on tarkastuksen jälkeen toimitettava jäljennös tarkastuspöytäkirjasta. Oikeusriidan kohteena olevassa tapauksessa näiden säännösten noudattaminen on laiminlyöty vakavalla tavalla.
   Se, ettei komissio ole käyttänyt valvontatoimivaltaansa riidanalaisen valintamenettelyn yhteydessä, merkitsee näin ollen selvää ja vakavaa velvollisuuksien laiminlyöntiä.
   Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt menettelyvirheen, koska se on todistelua vastaanottamatta katsonut kantajan esittämän tosiseikkojen kuvauksen paikkansa pitämättömäksi ja ratkaissut asian suullista käsittelyä pitämättä.

      (1)  Asia C-247/98, komissio v. Kreikka, tuomio 11.1.2001 sekä asia T-224/04, Italia v. komissio, tuomio 13.11.2008.

      (2)  Erityisesti viljan yhteisestä markkinajärjestelystä 29.9.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1784/2003 (EUVL L 270, s. 78) 6 ja 24 artikla.

      (3)  Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21.6.2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 (EUVL L 209, s. 1) 37 artikla.

      (4)  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä julkisena varastointina toteutettavien interventiotoimenpiteiden Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) myönnettävän rahoituksen ja jäsenvaltioiden maksajavirastojen hoitaman julkisen varastoinnin toimien kirjanpidon osalta 21.6.2006 annettu komission asetus (EY) N:o 884/2006 (EUVL L 171, s. 35).


title: Asia C-229/08: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 12.1.2010 (Verwaltungsgericht Frankfurt am Mainin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Colin Wolf v. Stadt Frankfurt am Main (Direktiivi 2000/78/EY — 4 artiklan 1 kohta — Ikään perustuvan syrjinnän kielto — Kansallinen säännös, jolla määrätään 30 vuoden enimmäisiästä otettaessa virkaan palomiehiä — Tavoiteltu päämäärä — Todellisen ja ratkaisevan työhön liittyvän vaatimuksen käsite)

text:
               13.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 12.1.2010 (Verwaltungsgericht Frankfurt am Mainin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Colin Wolf v. Stadt Frankfurt am Main
   (Asia C-229/08) (1)

   (Direktiivi 2000/78/EY - 4 artiklan 1 kohta - Ikään perustuvan syrjinnän kielto - Kansallinen säännös, jolla määrätään 30 vuoden enimmäisiästä otettaessa virkaan palomiehiä - Tavoiteltu päämäärä - ”Todellisen ja ratkaisevan työhön liittyvän vaatimuksen” käsite)
   2010/C 63/08
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgericht Frankfurt am Main

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Colin Wolf

      Vastaaja: Stadt Frankfurt am Main

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Saksa) — Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY (EYVL L 303, s. 16) 6 artiklan 1 kohdan ja 17 artiklan tulkinta — Ikään perustuvan syrjinnän kielto — Käsitteet ”objektiivisesti ja asianmukaisesti perusteltu” ikään perustuva erilainen kohtelu sekä ”jotta työ voisi kestää kohtuullisen ajan ennen eläkkeelle siirtymistä” — Kansallinen säännös, jossa palomiesten uralle palvelukseen otettavien virkamiesten enimmäisiäksi on vahvistettu 30 vuotta

      Tuomiolauselma

   Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY 4 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa vahvistetaan 30 vuoden enimmäisikä otettaessa hakijoita keskitason paloteknisen yksikön palvelukseen.

      (1)  EUVL C 223, 30.8.2008.


title: Asia C-47/09: Kanne 5.9.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta

text:
               4.4.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/18

         Kanne 5.9.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-47/09)
   (2009/C 82/33)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: F. Clotuche-Duvieusart ja D. Nardi)

      Vastaaja: Italian tasavalta
   Vaatimukset

               —

               Komissio vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Italian tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 2000/36/EY (1) 3 artiklan ja direktiivin 2000/13/EY 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan eikä direktiivin 2000/36/EY 3 artiklan 5 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on säätänyt mahdollisuudesta täydentää sellaisten suklaatuotteiden myyntinimityksiä adjektiivilla ”puro” tai mainintaa ”cioccolato puro”, jotka eivät sisällä muita kasvisrasvoja kuin kaakaovoita

               —

               Italian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Suklaatuotteiden myyntimerkinnät ja erityisesti niiden myyntinimitykset on yhdenmukaistettu yhteisössä täysin, jotta kuluttajille voitaisiin taata oikeat tuotetiedot myyntimerkinnöistä annetun direktiivin 2000/13 (2) ja suklaatuotteista annetun direktiivin 2000/36 mukaisesti. Direktiivissä 2000/36 säädetään, että tuotteet, jotka sisältävät enintään 5 prosenttia tiettyjä kasvisrasvoja säilyttävät myyntinimityksensä ennallaan, mutta myyntimerkinnöissä on oltava seuraava erillinen maininta lihavoituna: ”sisältää kaakaovoin lisäksi muita kasvirasvoja”.
   Kanteen kohteena olevassa Italian lainsäädännöllä, jossa sallitaan maininnan ”puro” (puhdas) lisääminen sellaisten tuotteiden myyntinimitykseen, jotka sisältävät ainoastaan kaakaovoita rasva-aineena, muutetaan yhteisön tasolla yhdenmukaistettuja määritelmiä ja haitataan niiden käyttöä. Koska italiaksi ”puro” merkitsee samaa kuin muuttamaton, johon, ei ole lisätty mitään, ja joka on näin ollen alkuperäinen, kuluttajille syntyy mielikuva, että tuotteet, jotka ovat direktiivin säännösten ja direktiiveillä vahvistettujen myyntinimityksiä koskevien vaatimusten mukaisia, mutta joissa on muita kasvisrasvoja kuin kaakaovoita, ovat epäpuhtaita, muutettuja, niihin on lisätty jotakin, eivätkä ne ole alkuperäisiä vain siitä syystä, että tuote sisältää tämän tyyppisiä kasvisrasvoja vain sen verran kuin lainsäädännössä sallitaan ilman myyntinimityksen muuttamista.
   Lisäksi sana ”puro” on laatuadjektiivi, jonka käyttö myyntinimityksessä edellyttää tiettyjen tekijöiden olemassaoloa. Direktiivin 2000/36 3 artiklan 5 kohdassa säädetään, että laatuvaatimuksia koskevat maininnat edellyttävät tiettyjen kaakaokuiva-aineen kokonaispitoisuuden vähimmäismäärien noudattamista, ja nämä vähimmäismäärät ovat korkeammat kuin ne, joita vaaditaan nimityksiltä, joissa ei ole tällaisia kuvaavia ilmaisuja. Italian lainsäädännön mukainen maininta ”puro” ei sitä vastoin edellytä pelkästään kaakaovoin käyttämistä rasva-aineena eikä se edellytä kaakaokuiva-aineen vähimmäispitoisuuksien noudattamista. Tämän vuoksi kyseessä on direktiivin 3 artiklan 5 kohdan rikkominen. Lisäksi näin rikotaan kuluttajien oikeuksia.

      (1)  Elintarvikkeena käytettävistä kaakao- ja suklaatuotteista 23.6.2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/36/EY, EYVL L 197, s. 19.

      (2)  Myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20.3.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/13/EY, EYVL L 109, s. 29.


               9.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 73/23

         Konkurrenten.no AS:n 11 päivänä tammikuuta 2017 EFTAn valvontaviranomaista vastaan nostama kanne
   (Asia E-1/17)
   (2017/C 73/13)
   Konkurrenten.no AS edustajanaan asianajaja Jon Midthjell, Advokatfirmaet Midthjell AS, Grev Wedels plass 5, N-0151 Oslo, Norja, nosti 11 päivänä tammikuuta 2017 EFTAn tuomioistuimessa kanteen EFTAn valvontaviranomaista vastaan.
   Kantaja pyytää EFTAn tuomioistuinta

               1.

               kumoamaan EFTAn valvontaviranomaisen 7 päivänä toukokuuta 2015 antaman päätöksen N:o 179/15/KOL sekä

               2.

               määräämään vastaajan ja mahdolliset väliintulijat maksamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

               —

               Kantaja, Konkurrenten.no AS, on yksityinen linja-autoyhtiö, joka liikennöi pikavuoroja Keski- ja Etelä-Norjan välillä.

               —

               Konkurrenten teki 23 päivänä maaliskuuta 2011 yhdistetyn valtiontukea ja julkista hankintaa koskevan kantelun Norjaa vastaan. EFTAn valvontaviranomainen käynnisti kantelun pohjalta kaksi erillistä tutkimusta, joista toinen koski julkista hankintaa (valvontaviranomaisen asiat N:o 69548 ja 69656) ja toinen valtiontukea (asiat N:o 69694 ja 73321).

               —

               Kantelun julkista hankintaa koskevan osan perusteella EFTAn valvontaviranomainen antoi Norjalle perustellun lausunnon 27 päivänä kesäkuuta 2012.

               —

               Kantelun valtiontukea koskevan osan pohjalta annettiin puolestaan 7 päivänä toukokuuta 2015 riidanalainen päätös N:o 179/15/KOL.

               —

               Norjan viranomaiset ilmoittivat 7 päivänä heinäkuuta 2015 riidanalaisen päätöksen 5 artiklan mukaisesti kirjeitse EFTAn valvontaviranomaiselle, että kantajan kilpailijalle Nettbussille myönnetyn sääntöjenvastaisen tuen kokonaismäärä oli 99 453 890 Norjan kruunua.

               —

               Riidanalaisen päätöksen 4 artiklan mukainen määräaika, jonka kuluessa Norjan olisi pitänyt periä sääntöjenvastainen tuki takaisin, umpeutui 7 päivänä syyskuuta 2015, eikä takaisinperintää ollut suoritettu.

               —

               Nettbuss kieltäytyi maksamasta takaisinperittävää määrää, ja kiistan johdosta Norjan viranomaiset pyysivät EFTAn valvontaviranomaiselta selvennystä riidanalaiseen päätökseen 6 päivänä lokakuuta 2015 päivätyllä kirjeellä. EFTAn valvontaviranomainen ilmoitti 26 päivänä lokakuuta 2015 antamassaan vastauksessa, että se ei yhtynyt Norjan viranomaisten tulkintaan, vaan kannatti Nettbussin näkemystä.

               —

               Norjan viranomaiset totesivat EFTAn valvontaviranomaiselle lähettämässään, 12 päivänä marraskuuta 2015 päivätyssä kirjeessä, että valvontaviranomaisen riidanalaisesta päätöksestä esittämän tulkinnan takia takaisinperintävaatimusta olisi pienennettävä huomattavasti.

               —

               Itä-Agderin lääni ja Nettbuss pääsivät 8 päivänä syyskuuta 2016 sovintoratkaisuun, jonka mukaan Nettbuss suostui maksamaan takaisin 5 000 000 Norjan kruunua.

               —

               Kantaja vastustaa EFTAn valvontaviranomaisen tulkintaa ja esittää, että riidanalaisen päätöksen takia Nettbussin Itä-Agderin lääniltä kymmenen vuoden aikana (2004–2014) saama valtiontuki jää käytännössä lähes kokonaan perimättä.


title: Asia T-596/10: Kanne 28.12.2010 — Almunia Textil v. SMHV — FIBA Europe (EuroBasket)

text:
               12.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 80/20

         Kanne 28.12.2010 — Almunia Textil v. SMHV — FIBA Europe (EuroBasket)
   (Asia T-596/10)
   2011/C 80/39
   Kannekirjelmän kieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Almunia Textil, SA (La Almunia de Doña Godina, Espanja) (edustaja: asianajaja J. E. Astiz Suárez)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: FIBA Europa eV (München, Saksa)

      Vaatimukset

               —

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 6.10.2010 tekemä päätös asiassa R 280/2010-1 on kumottava.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: FIBA Europe eV.

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki EuroBasket luokkiin 9, 14, 16, 24, 25, 26, 28, 35, 38 ja 41 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten.

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja.

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön ja kansallinen kuviomerkki, joka sisältää sanaosan Basket, luokkiin 18, 25 ja 28 kuuluvia tavaroita varten.

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen osittainen hyväksyminen ja yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen osittainen hylkääminen luokkiin 9, 25, 28 ja 41 kuuluvien tavaroiden osalta.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hyväksyminen ja väitteen hylkääminen.

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska asianomaisten tavaramerkkien välillä on sekaannusvaara.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1)


title: Asia T-86/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.7.2012 — Kreikka v. komissio (EMOTR — Tukiosasto — Yhteisörahoituksen ulkopuolelle jätettävät menot — Hedelmät ja vihannekset — Maaseudun kehittäminen — Maksumääräaikojen noudattamatta jättäminen — Unionin tuomioistuimen tuomion täytäntöönpano — Oikeusvoima — 24 kuukauden aika — Suhteellisuusperiaate)

text:
               11.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/13

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.7.2012 — Kreikka v. komissio
   (Asia T-86/08) (1)

   (EMOTR - Tukiosasto - Yhteisörahoituksen ulkopuolelle jätettävät menot - Hedelmät ja vihannekset - Maaseudun kehittäminen - Maksumääräaikojen noudattamatta jättäminen - Unionin tuomioistuimen tuomion täytäntöönpano - Oikeusvoima - 24 kuukauden aika - Suhteellisuusperiaate)
   2012/C 243/23
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet: aluksi V. Kontolaimos, S. Charitaki ja M. Tassopoulou, sitten M. Tassopoulou, I. Chalkias ja K. Tsagkaropoulos)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamies: H. Tserepa-Lacombe, avustajanaan asianajaja P. Katsimani)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 20.12.2007 tehdyn päätöksen 2008/68/EY (EUVL L 18, s. 12) kumoamiseksi tiettyjä Helleenien tasavallan menoja koskevilta osin

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 142, 7.6.2008.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 18 päivänä tammikuuta 2001 asiassa C-83/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Espanjan kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 12 artiklan 3 kohdan a alakohta – Alennetun verokannan soveltaminen moottoritiemaksuihin)

text:
2.6.2001                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 161/5
1)     Tecnologie Vetroresina SpA (TVR) velvoitetaan maksamaan          1)    Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut jäsenvaltioiden
       Euroopan yhteisöjen komissiolle 77 558,80 euroa sopimuksen             liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen
       mukaisine korkoineen 1.2.1990 lukien, kunnes velka on                  arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste
       kokonaisuudessaan maksettu.                                            – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston
                                                                              direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna
2)     Kanne hylätään muilta osin.                                            20.12.1996 annetulla neuvoston direktiivin 96/95/EY,
                                                                              12 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisia velvoitteitaan,
3)     Tecnologie Vetroresina SpA:n (TVR) vastavaatimus hylätään.             koska se on soveltanut alennettua arvonlisäverokantaa sellaiseen
                                                                              palvelujen suorittamiseen, joka koskee tienkäyttömahdollisuu-
4)     Tecnologie Vetroresina SpA (TVR) velvoitetaan korvaamaan               den tarjoamista tiemaksua vastaan.
       oikeudenkäyntikulut.
                                                                        2)    Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeuden-
( 1) EYVL C 137, 2.5.1998.                                                    käyntikulut.
                                                                        (1) EYVL C 160, 5.6.1999.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                           (viides jaosto)
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                  18 päivänä tammikuuta 2001
                                                                                (kuudes jaosto)
asiassa C-83/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                    Espanjan kuningaskunta (1)
                                                                                18 päivänä tammikuuta 2001
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Kuuden-
nen arvonlisäverodirektiivin 12 artiklan 3 kohdan a alakohta            asiassa C-162/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
– Alennetun verokannan soveltaminen moottoritiemaksui-                                           Italian tasavalta (1)
                                hin)
                                                                        (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Työnte-
                          (2001/C 161/09)                               kijöiden vapaa liikkuvuus – Sijoittautumisvapaus – Ham-
                                                                                maslääkärit – Asumisedellytys)
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (2001/C 161/10)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Asiassa C-83/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
nään oikeudellinen neuvonantaja M. Dı́az-Llanos La Roche ja             (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
oikeudellisen yksikön virkamies C. Gómez de la Cruz) vastaan                    yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Espanjan kuningaskunta (asiamiehenään valtionasiamies
S. Ortiz Vaamonde), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomiois-
tuinta toteamaan, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudatta-          Asiassa C-162/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
nut jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmu-               nään F.P. Ruggeri Laderchi ja B. Mongin) vastaan Italian
kaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmu-             tasavalta (asiamiehenään U. Leanza, avustajanaan valtionasia-
kainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977                  mies F. Quadri), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta
annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL                toteamaan, että Italian tasavalta on jättänyt noudattamatta
L 145, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 20.12.1996               EY:n perustamissopimuksen 48 ja 52 artiklan (joista on
annetulla neuvoston direktiivillä 96/95/EY (EYVL L 338, s. 89),         muutettuina tullut EY 39 ja EY 43 artikla) mukaisia velvoittei-
12 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on soveltanut             taan, koska
alennettua arvonlisäverokantaa tienkäyttömahdollisuuden tar-
joamista koskevaan palvelujen suorittamiseen, yhteisöjen tuo-           –     se on sallinut jatkaa Italian valtion väliaikaisen päämiehen
mioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston                     13.9.1946 antaman asetuksen nro 233 – vaikka sitä on
puheenjohtaja A. La Pergola (esittelevä tuomari) sekä tuomarit                muutettu 8.11.1991 annetun lain nro 362 9 §:llä –
M. Wathelet, D.A.O. Edward, P. Jann ja L. Sevón, julkisasiamies:             soveltamista siten, että hammaslääkärit, jotka harjoittavat
S. Alber, kirjaaja: R. Grass, on antanut 18.1.2001 tuomion,                   ammattiaan Italiassa, ovat tosiasiallisesti velvollisia asu-
jonka tuomiolauselma on seuraava:                                             maan siellä, ja koska


title: Asia T-599/13: Kanne 25.10.2013 — Giovanni Cosmetics v. SMHV — Vasconcelos & Gonçalves (GIOVANNI GALLI)

text:
               25.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/23

         Kanne 25.10.2013 — Giovanni Cosmetics v. SMHV — Vasconcelos & Gonçalves (GIOVANNI GALLI)
   (Asia T-599/13)
   2014/C 24/41
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Giovanni Cosmetics, Inc. (Rancho Dominguez, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat J. van den Berg ja M. Meddens-Bakker)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Vasconcelos & Gonçalves, SA (Lissabon, Portugali)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 13.8.2013 asiassa R 1189/2012-2 tekemän päätöksen

               —

               toteamaan, että yhteisön tavaramerkkihakemus nro 9 232 471 on hylättävä

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanaosan ”GIOVANNI GALLI” sisältävä kuviomerkki luokkiin 3, 14 ja 18 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 9 232 471

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: yhteisön tavaramerkiksi nro 2 404 283 luokkaan 3 kuuluvia tavaroita varten rekisteröity sanamerkki ”GIOVANNI”

      Väiteosaston ratkaisu: Väite hylätään.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylätään.

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia T-584/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 11.12.2012 — Atlas Transport v. SMHV — Hartmann (ATLAS TRANSPORT) (Yhteisön tavaramerkki — Menettämismenettely — Menettämishakemuksen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               9.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/24

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 11.12.2012 — Atlas Transport v. SMHV — Hartmann (ATLAS TRANSPORT)
   (Asia T-584/11) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Menettämismenettely - Menettämishakemuksen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2013/C 38/42
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Atlas Transport GmbH (Düsseldorf, Saksa) (edustajat: asianajajat U. Hildebrandt, K. Schmidt-Hern ja B. Weichhaus)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: G. Schneider)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Alfred Hartmann (Leer, Saksa)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 1.9.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 2262/2010-1), joka koskee Alfred Hartmannin ja Atlas Transport GmbH:n välistä menettämismenettelyä.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Osapuolet vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 32, 4.2.2012.


title: Asia T-354/99: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio  31.5.2006  — Kuwait Petroleum (Nederland) v. komissio (Valtiontuki — Vähämerkityksisestä tuesta annettu komission tiedonanto — Polttoaineiden valmisteverojen korotus — Huoltamoille myönnetyt tuet — Öljy-yhtiöt — Vaara tukien kasautumisesta — Lauseke hintoja ohjailevasta järjestelmästä — Hyvän hallinnon periaate)

text:
               29.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/31

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 31.5.2006 — Kuwait Petroleum (Nederland) v. komissio
   (Asia T-354/99) (1)

   (Valtiontuki - Vähämerkityksisestä tuesta annettu komission tiedonanto - Polttoaineiden valmisteverojen korotus - Huoltamoille myönnetyt tuet - Öljy-yhtiöt - Vaara tukien kasautumisesta - Lauseke hintoja ohjailevasta järjestelmästä - Hyvän hallinnon periaate)
   (2006/C 178/56)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Kuwait Petroleum (Nederland) BV (Rotterdam, Alankomaat) (edustaja: asianajaja P. Mathijsen)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: aiemmin G. Rozet ja H. Speyart, sittemmin G. Rozet ja H. van Vliet)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: aiemmin M. Fierstra, sittemmin H. Sevenster)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, jossa on kyse valtiontuesta, jonka Alankomaat aikoo toteuttaa Saksan rajan tuntumassa sijaitsevien 633 alankomaisen huoltamon hyväksi 20 päivänä heinäkuuta 1999 tehdyn komission päätöksen 1999/705/EY (EYVL L 280, s. 87) osittaista kumoamista koskevasta vaatimuksesta
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Alankomaiden kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EYVL C 102, 8.4.2000.


title: Asian T-359/00 poistaminen rekisteristä

text:
C 317/36                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     10.11.2001
Kantajan mukaan varastoa hoitava yhtiö suoritti huonosti                 päätöksellä sopimuksen erästä N:o 5, joka koski 65 000 tonnin
lastauksen ja Puolan poliisi, joka totesi ylipainoa, määräsi             suuruisen rasvattoman maitojauhe-erän kuljettamista Irlannis-
kantajalle sakkoja. Tämän lisäksi varastointiyhtiö vaati ennak-          ta Venäjälle.
komaksua näistä lastaustoimista aiheutuneista ylimääräisistä
kustannuksista.                                                          Kantajan mukaan interventioelin, Department of Agriculture,
                                                                         Food and Rural Development (D.A.F.) luovutti tavarat sille
Näiden vaatimustensa tueksi kantaja väittää, että komissiolla            huomattavalla viiveellä, minkä johdosta sen oli maksettava
on sopimukseen perustuva vastuu sekä sopimuksen ulkopuoli-               laivanvarustajalle rahtaamansa aluksen seisontakustannuksia.
nen vastuu.
                                                                         Näiden vaatimustensa tueksi, joilla pyritään saamaan korvausta
Kantaja vetoaa samoihin perusteluihin kuin asiassa T-215/01              kantajalle aiheutuneista vahingoista, kantaja vetoaa komission
ottaen huomioon sen, että tässä tapauksessa ylimääräiset                 sopimussuhteeseen perustuvaan vastuuseen, sekä toissijaisesti
kustannukset olivat seurausta interventioelimen varaston toi-            tämän sopimussuhteen ulkopuoliseen vastuuseen esittäen sa-
minnasta, sillä tämä vaati ennakolta tavaroiden vapauttamises-           mankaltaiset perusteet ja perustelut kuin asiassa T-215/01.
ta ja lastaamisesta aiheutuvien kustannusten lisäysten maksa-
mista sekä suoritti huonosti tähän toimintaan liittyvät toimet,          (1) Rasvattoman maitojauheen toimittamisesta Venäjälle 18 päivänä
minkä johdosta kantaja joutui maksamaan sakkoa.                              elokuuta 1999 annettu komission asetus (EY) N:o 1815/1999
                                                                             (EYVL L 220, s. 13).
Galberson G.E.:n 24.9.2001 Euroopan yhteisöjen komis-
                  siota vastaan nostama kanne                                      Asian T-42/00 (1) poistaminen rekisteristä
                          (Asia T-221/01)                                                         (2001/C 317/71)
                          (2001/C 317/70)                                                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                        Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                         men toisen jaoston puheenjohtajan 5.6.2001 antamalla mää-
Galberson G.E. -niminen yhtiö, kotipaikka Pariisi, on nostanut           räyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
24.9.2001 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                   T-42/00, City-Broker Deutschland GmbH vastaan Sisämarkki-
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                  noiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV).
vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Thierry Gallois.
                                                                         (1) EYVL C 135, 13.5.2000.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     velvoittaa komission maksamaan kantajalle vahingonkor-
      vausta, jonka määrä vastaa suurudeltaan laskua BRU
      114 4316 (25 761,11 Yhdysvaltain dollaria) ja laskua
      BRU 413 1828 (23 115,40 euroa)                                              Asian T-359/00 (1) poistaminen rekisteristä
–     toteaa, että vahingonkorvaukselle on laskettava korkoa                                      (2001/C 317/72)
      kunkin maksamattoman laskun kahdeksannesta päivästä
      lukien                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
–     velvoittaa komission korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-             Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
      kulut.                                                             men neljännen jaoston puheenjohtajan 21.6.2001 antamalla
                                                                         määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia
                                                                         T-359/00, Organización de Productores Asociados de Grandes
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Atuneros Congeladores (OPAGAC) y Empresarios Asociados
                                                                         vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
Kantaja väittää, että komissio on tehnyt asetuksen
N:o 1815/1999 (1) perusteella sen kanssa 23.9.1999 päivätyllä            (1) EYVL C 45, 10.2.2001.


title: Asia F-19/13: Virkamiestuomioistuimen määräys 29.8.2016 – Boyd v. komissio

text:
               10.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 371/35

         Virkamiestuomioistuimen määräys 29.8.2016 – Boyd v. komissio
   (Asia F-19/13) (1)

   (2016/C 371/42)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 123, 27.4.2013, s. 30.


title: Asia F-14/12 RENV: Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 30.9.2015 – Schönberger v. tilintarkastustuomioistuin (Henkilöstö — Virkamiehet — Asian palauttaminen virkamiestuomioistuimeen kumoamisen jälkeen — Ylennys — Vuoden 2011 ylennysmenettely — Ylennyksen epääminen — Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osin selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)

text:
               9.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 371/46

         Virkamiestuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 30.9.2015 – Schönberger v. tilintarkastustuomioistuin
   (Asia F-14/12 RENV)
   ((Henkilöstö - Virkamiehet - Asian palauttaminen virkamiestuomioistuimeen kumoamisen jälkeen - Ylennys - Vuoden 2011 ylennysmenettely - Ylennyksen epääminen - Kanne, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osin selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton))
   (2015/C 371/47)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Peter Schönberger (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja O. Mader)

      Vastaaja: Euroopan unionin tilintarkastustuomioistuin (asiamiehet: B. Schäfer ja Í. Ní Riagáin Düro)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamiskanne vastaajan päätöksistä olla ylentämättä kantajaa palkkaluokkaan AD13 vuoden 2011 ylennysmenettelyssä.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset osin selvästi puuttuvat ja koska kanne on osittain selvästi perusteeton.

               2)

               Asioissa F-14/12 ja F-14/12 RENV Peter Schönberger vastaa omista ja Euroopan unionin tilintarkastustuomioistuimen oikeudenkäyntikuluista.

               3)

               Asiassa T-26/14 P Euroopan unionin tilintarkastustuomioistuin vastaa omista ja Peter Schönbergerin oikeudenkäyntikuluista.


title: Asia T-414/10: Kanne 15.9.2010 — Companhia Previdente v. komissio

text:
               20.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 317/35

         Kanne 15.9.2010 — Companhia Previdente v. komissio
   (Asia T-414/10)
   ()
   2010/C 317/63
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Companhia Previdente — Sociedade de Controle de Participações Financeiras, SA (Lissabon, Portugali) (edustajat: asianajajat D. Proença de Carvalho ja J. Caimoto Duarte)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               komission 30.6.2010 tekemän päätöksen K(2010) 4387 lopullinen, joka koskee SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamista koskevaa menettelyä (asia COMP/38.344 — Jänneteräs), 1 ja 2 artikla on kumottava osittain kantajaa koskevilta osin

               —

               on todettava, että rikkomisia, joista Companhia Previdente on yhteisvastuussa, koskevien muiden kanteiden yhteydessä Socitrelille määrätyn sakon määrän alentamisesta seuraa, että kantajan sakkoa, josta se on yhteisvastuussa, alennetaan automaattisesti.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Esillä olevassa asiassa on riitautettu sama päätös kuin asiassa T-385/10, ArcelorMittal Wire France ym. vastaan komissio.
   Kantaja esittää unionin yleiselle tuomioistuimelle seuraavaa:

               i)

               SEUT 101 artiklaa ja henkilökohtaista vastuuta rikkomisista koskevia periaatteita on rikottu yhdessä Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan ja perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annetun asetuksen N:o 1/2003 (1) 23 artiklan 2 kohdan kanssa. Päätöksessä on tehty ilmeinen arviointivirhe määritettäessä Companhia Previdenten yhteisvastuuta Socitrelin rikkomisista, koska siinä ylitetään asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohdassa säädetty sakon enimmäismäärä.

               ii)

               SEUT 296 artiklaa on rikottu, koska komissio ei ole kiistänyt kantajan väitteitä eikä ole kumonnut erityisesti olettamaa siitä, että Companhia Previdentella on ratkaiseva määräysvalta Socitreliin yhteisvastuun vahvistamisen ja sakon määräämisen osalta eikä myöskään selosta asianmukaisesti, millä perusteella se katsoi, että kyseessä oli ratkaiseva määräysvalta tätä edeltävänä ajanjaksona eli vuosina 1994–1998, joihin olettamaa ei mitä ilmeisimmin voida soveltaa

         Toissijaisesti

               iii)

               SEUT 101 artiklan 1 kohtaa, ETA-sopimuksen 53 artiklaa ja asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohtaa on rikottu ja suhteellisuusperiaatetta on loukattu, koska sen sakon enimmäismäärä, joka Companhia Previdentelle voidaan määrätä, on ylitetty

               iv)

               suhteellisuus- ja syrjintäkiellon periaatteita on loukattu, koska asiassa ei ole otettu huomioon nykyiseen kriisiin liittyvää taloudellista asiayhteyttä eikä sitä, että Companhia Previdente ei kykene maksamaan sakkoa.

      (1)  EYVL L 1, 4.1.2003, s. 1.


title: Højesteretin 18.2.1998 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Skatteministeriet vastaan Bent Vestergaard (Asia C-55/98)

text:
C 137/10             FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        2.5.98
   Arbeitnehmerentsendegesetzin (laki lähetetyistä työn-               oon 16 päivänä joulukuuta 1996 annetun Euroopan
   tekijöistä, jäljempänä AEntG) 1 §:n 3 momentin 1.                   parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/71/EY (2)
   virkkeessä oleva kansallisen oikeuden säännös, jolla                3 artiklan 1 kohdan b alakohtaa tulkittava siten, ettei
   yleissitoviksi todettujen työehtosopimusten sellaisten              siinä, kun EY:n perustamissopimuksen 48, 59 ja
   oikeusnormien sitovuus, jotka koskevat työehtosopi-                 60 artiklaa tulkitaan oikein, edellytetä eikä sallita
   musosapuolien yhteisten rahastojen työntekijöiden                   edellä kysymyksissä 1Ð3 kyseenalaistettuja säänte-
   lomaoikeuksien osalta perimiä maksuja ja myöntämiä                  lyitä?
   etuuksia, sekä siten näiden työehtosopimusten oikeus-
   normit tässä yhteydessä noudatettavasta menettelystä           (1) EYVL L 307, 13.12.1993, s. 18.
   ulotetaan kohdistumaan ulkomaiseen työnantajaan ja             (2) EYVL L 18, 21.1.1997, s. 1.
   sen palveluksessa näiden työehtosopimusten soveltami-
   sen kohteena olevalle alueelle työskentelemään lähetet-
   tyyn työntekijään?
2) Onko EY:n perustamissopimuksen 48, 59 ja 60 artiklaa
   tulkittava siten, että niiden kanssa ovat ristiriidassa        Hùjesteretin 18.2.1998 tekemällään päätöksellä esittämä
   AEntG:n 1 §:n 1 momentin 2. virkkeen ja 3 momentin             ennakkoratkaisupyyntö asiassa Skatteministeriet vastaan
   1. virkkeen säännökset, jotka edellyttävät yleissitoviksi                              Bent Vestergaard
   todettujan työehtosopimusten sisältämien sellaisten                                     (Asia C-55/98)
   oikeusnormien soveltamista,                                                              (98/C 137/20)
   a) joiden mukainen loman pituus ylittää työaikojen
       järjestämisen tietyistä piirteistä 23 päivänä marras-      Hùjesteret on pyytänyt 18.2.1998 tekemällään päätök-
       kuuta 1993 annetussa neuvoston direktiivissä 93/           sellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
       104/EY (1) vuosilomalle vahvistetun vähimmäis-             men kirjaamoon 24.2.1998, Euroopan yhteisöjen tuo-
       ajan,                                                      mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Skatteministeriet
                                                                  vastaan Bent Vestergaard seuraaviin kysymyksiin:
       ja / tai
                                                                  1) Onko se yhteensopivaa EY:n perustamissopimuksen 6
   b) joiden mukaan saksalaisilla työnantajilla on oikeus              ja 59 artiklan kanssa, että Tanskan oikeuskäytännössä
       vaatia työehtosopimusosapuolien yhteisiltä rahas-               Ð ks. Hùjesteretin 19.10.1994 antama tuomio (Ugesk-
       toilta korvausta suorittamistaan lomapalkoista ja               rift for Rettsvñsen, s. 970) Ð oletetaan, että ulkomail-
       lomarahoista, vaikka ulkomaisilla työnantajilla ei              la yleisessä turistikohteessa pidettävään kurssiin, jonka
       ole oikeutta tällaisten vaatimusten esittämiseen,               kurssipaikkaa ei sellaisenaan ole ammatillisesti perus-
       jolloin sen sijaan lähetetyn työntekijän on itse esi-           teltu, liittyy niin paljon matkailullisia tekijöitä, että
       tettävä vaatimuksensa suoraan työehtosopimusosa-                kurssimaksuja ei voida pitää vähennyskelpoisina tulon-
       puolien yhteisille rahastoille.                                 hankkimiskustannuksina?
       ja / tai                                                   2) Jos se ei ole yhteensopivaa kyseisten määräysten
   c) joissa asetetaan näiden työehtosopimusten nojalla                kanssa, voidaanko vero-oikeuden alalla vallitsevaa
       noudatettavassa sosiaalietuusrahastoon liittyvässä              kansallista oikeustilaa puolustaa viittaamalla Euroo-
       menettelyssä ulkomaiselle työnantajalle työehtoso-              pan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöön ja
       pimusosapuolien yhteisille rahastoille annettaviksi             erityisesti asiassa C-204/90, Bachmann (1) ja asiassa
       edellytettyjen tietojen laajuuden suhteen pitem-                C-250/95, Futura Participation SA (2) annettuihin tuo-
       mälle meneviä vaatimuksia kuin saksalaiselle työn-              mioihin?
       antajalle?
                                                                  (1) Asia C-204/90, Bachmann, tuomio 28.1.1992 (Kok. 1992, s. I-
                                                                      249).
3) Onko EY:n perustamissopimuksen 48, 59 ja 60 artiklaa           (2) Asia C-250/95, Futura Participation SA, tuomio 15.5.1997
   tulkittava siten, että niiden kanssa on ristiriidassa              (Kok. 1997, s. I-2492).
   AEntG:n 1 §:n 4 momentin sääntely, jonka seurauk-
   sena yleissitovaksi todetun työehtosopimuksen, jota
   sovelletaan AEntG:n 1 §:n 3 momentin 1. virkkeen
   mukaan myös ulkomaiseen työnantajaan ja sen palve-
   luksessa tämän työehtosopimuksen soveltamisen koh-
   teena olevalle alueelle työskentelemään lähetettyyn            Asociación Telefónica de Mutualistasin (ATM) 26.2.1998
   työntekijään, alakohtaiseen sidottuisuuspiiriin kuulu-         tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusas-
   vat kaikki Ð mutta vain nämä Ð Saksassa työskente-             teen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston asiassa T-178/
   lemään lähetetyt työntekijät yhtenä yrityskokonaisuu-          94, Asociación Telefónica de Mutualistas (ATM) vastaan
   tena, vaikka saksalaisten työnantajien osalta noudate-         Euroopan yhteisöjen komissio, 18.12.1997 antamasta tuo-
   taan tästä poikkeavaa yrityskäsitettä, joka tietyissä                                        miosta
   tapauksissa merkitsee yleissitovan työehtosopimuksen                                   (Asia C-57/98 P)
   sidottuisuuspiiriin kuuluvien yritysten edellä tarkoite-
   tusta poikkeavaa rajaamista?                                                             (98/C 137/21)
4) Onko palveluiden tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta           Asociación Telefónica de Mutualistas (ATM) on valittanut
   työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvalti-       26.2.1998 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroo-


title: Asia C-559/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 30.10.2013 — Finanzamt Dortmund-Unna v. Josef Grünewald

text:
               15.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 30.10.2013 — Finanzamt Dortmund-Unna v. Josef Grünewald
   (Asia C-559/13)
   2014/C 45/31
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesfinanzhof

      Pääasian asianosaiset

      Vastaaja ja Revision-valittaja: Finanzamt Dortmund-Unna

      Kantaja ja Revision-valittajan vastapuoli: Josef Grünewald

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 63 artikla esteenä jäsenvaltion säännöstölle, jonka mukaan kyseisen jäsenvaltion ulkopuolella asuvan verovelvollisen maksamat yksityiset elatussuoritukset, jotka liittyvät kyseisen jäsenvaltion alueella olevan tuloa tuottavan omaisuuden luovutukseen ennakkoperintönä, eivät ole vähennyskelpoisia, vaikka samanlaiset maksut ovat yleisen verovelvollisuuden yhteydessä vähennyskelpoisia siten, että vähennyksestä aiheutuu sitä vastaava verovelvollisuus (yleisesti verovelvolliselle) etuuden vastaanottajalle?


title: Asia F-91/13: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 1.10.2014 – DF v. komissio (Henkilöstö — Palkkaus — Ulkomaankorvaus — Matkakulut — Kantajan tilapäinen työskentely maassa, jonka kansalainen hän on — Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukainen edellytys)

text:
               10.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 395/63

      Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 1.10.2014 – DF v. komissio
      (Asia F-91/13) (1)

      ((Henkilöstö - Palkkaus - Ulkomaankorvaus - Matkakulut - Kantajan tilapäinen työskentely maassa, jonka kansalainen hän on - Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukainen edellytys))
      (2014/C 395/76)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Kantaja: DF (edustajat: asianajajat L. Levi ja A. Blot)

         Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi J. Currall ja V. Joris, sitten J. Currall)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Vaatimus kumota päätös, jolla kantajaa vaadittiin palauttamaan ulkomaankorvaus ja matkakulujen korvauksia, jotka hän sai työskennellessään tilapäisesti Saksassa 1.9.2009 ja 31.8.2012 välisenä aikana, sekä vaatimus jo pidätettyjen määrien palauttamisesta ja vahingonkorvauksesta.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Euroopan komissio velvoitetaan maksamaan DF:lle 1 500 euroa korvauksena tämän aineettomasta vahingosta.

                  2)

                  Kanne hylätään muilta osin.

                  3)

                  Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan neljäsosa DF:n oikeudenkäyntikuluista.

                  4)

                  DF vastaa kolmesta neljäsosasta omia oikeudenkäyntikulujaan.

         (1)  EUVL C 367, 14.12.2013, s. 40.