title: Asia T-273/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.6.2015 – Lithomex v. SMHV – Glaubrecht Stingel (LITHOFIX) (Yhteisön tavaramerkki — Mitättömäksi julistamista koskeva menettely — Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki LITHOFIX — Aikaisemmat kansalliseksi ja kansainväliseksi tavaramerkiksi rekisteröidyt sanamerkit LITHOFIN — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Tavaroiden samankaltaisuus — Velvollisuutta tutkia samankaltaisuutta suhteessa kaikkiin aikaisemman tavaramerkin kattamiin tavaroihin ei ole — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 53 artiklan 1 kohdan a alakohta)

text:
               20.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 236/40

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 3.6.2015 – Lithomex v. SMHV – Glaubrecht Stingel (LITHOFIX)
   (Asia T-273/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Mitättömäksi julistamista koskeva menettely - Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki LITHOFIX - Aikaisemmat kansalliseksi ja kansainväliseksi tavaramerkiksi rekisteröidyt sanamerkit LITHOFIN - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Tavaroiden samankaltaisuus - Velvollisuutta tutkia samankaltaisuutta suhteessa kaikkiin aikaisemman tavaramerkin kattamiin tavaroihin ei ole - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 53 artiklan 1 kohdan a alakohta))
   (2015/C 236/54)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Lithomex ApS (Langeskov, Tanska) (edustaja: asianajaja L. Ullmann)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: S. Bonne)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Glaubrecht Stingel GmbH & Co. KG (Wendlingen, Saksa) (edustaja: asianajaja T. Krüger)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n viidennen valituslautakunnan 17.2.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 2280/2012-5), joka koskee Glaubrecht Stingel GmbH & Co. KG:n ja Lithomex ApS:n välistä mitättömäksi julistamista koskevaa menettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Lithomex ApS velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 253, 4.8.2014.


title: Asia T-403/03: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 7.1.2008 — Marmara Import-Export v. SMHV — Marmara Zeytin Tarim Satis (marmara) (Yhteisön tavaramerkki — Väite — Väitteen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               8.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 64/37

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 7.1.2008 — Marmara Import-Export v. SMHV — Marmara Zeytin Tarim Satis (marmara)
   (Asia T-403/03) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väite - Väitteen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   (2008/C 64/60)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Marmara Import-Export GmbH (Düsseldorf, Saksa) (edustajat: asianajajat A. von Arnswaldt ja G. Rother)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: J. Weberndorfer)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Marmara Zeytin Tarim Satis Kooperatifleri Birligi (Bursa, Turkki) (edustaja: asianajaja A. Andorfer-Erhard)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 1.10.2003 tekemästä päätöksestä (asia R 515/2002-1), joka koskee Marmara Import-Export GmbH:n ja Marmara Zeytin Tarim Satis Kooperatifleri Birligin välistä väitemenettelyä
   Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Kantaja ja väliintulija vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja kumpikin velvoitetaan korvaamaan puolet vastaajan oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 71, 20.3.2004.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 24 päivänä heinäkuuta 2003 asiassa C-166/02 (Tribunal Judicial da Comarca de Alcácer do Salin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Daniel Fernando Messejana Viegas vastaan Companhia de Seguros Zurich SA, Mitsubishi Motors de Portugal SA (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta – Selvästi oikeuskäytännöstä johdettavissa oleva vastaus – Toinen direktiivi 84/5/ETY – Pakollinen liikennevakuutus – Vastuujärjestelmät – Vastuun vähimmäismäärät)

text:
C 226/2                  FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                           20.9.2003
     —     kolmanneksi korvaus ei saa ylittää sitä, mikä on tarpeen,        Ltd, kotipaikka Denham (Yhdistynyt kuningaskunta), Hoechst
           jotta voidaan kattaa kaikki ne kustannukset tai osa niistä       Marion Roussel SA, kotipaikka Bryssel (Belgia), Marion
           kustannuksista, joita julkisen palvelun velvoitteiden            Merrell SA, kotipaikka Puteaux (Ranska), Marion Merrell
           täyttäminen aiheuttaa, kun otetaan huomioon kyseisestä           SA, kotipaikka Barcelona (Espanja), Sanova Pharma GmbH,
           toiminnasta saadut tulot ja kyseisten velvoitteiden              kotipaikka Wien (Itävalta), Temmler Pharma GmbH & Co.KG,
           täyttämisestä saatava kohtuullinen voitto                        kotipaikka Marburg (Saksa), Schuck GmbH, kotipaikka
                                                                            Schwaig (Saksa), Laboratoires Roussell Lda, kotipaikka Mem
     —     neljänneksi silloin, kun julkisen palvelun velvoitteiden         Martins (Portugali), Laboratoires Roussell Diamant SARL,
           täyttämisestä vastaavaa yritystä ei valita julkisia hankintoja   kotipaikka Puteaux, Roussel Iberica SA, kotipaikka Barcelona
           koskevassa menettelyssä, tarvittavan korvauksen taso on          (asianajajat; B. Sträter ja M. Ambrosius), Gerot Pharmazeutika
           määritettävä tarkastelemalla sellaisia kustannuksia, joita       GmbH, kotipaikka Wien (asianajaja, K. Grigkar), Cambridge
           keskisuurelle, hyvin johdetulle ja asetettujen julkisen          Healthcare Supplies Ltd, kotipaikka Rackhearth (Yhdistynyt
           palvelun velvoitteiden täyttämisen kannalta riittävillä          kuningaskunta), (asianajajat; M. D. Vaughan, QC, K. Bacon,
           kuljetusvälineillä varustetulle yritykselle aiheutuu kyseisten   barrister, ja S. Davis, solicitor), ja Laboratoires pharmaceutiques
           velvoitteiden täyttämisestä, kun otetaan huomioon toimin-        Trenker SA, kotipaikka Bryssel (asianajajat; L. Defalque
           nasta saadut tulot ja kyseisten velvoitteiden täyttämisestä      ja X. Leurquin), yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpa-
           saatava kohtuullinen voitto.                                     nossa: presidentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen
                                                                            puheenjohtajat J.-P. Puissochet, M. Wathelet, R. Schintgen
3)   EY:n perustamissopimuksen 77 artiklaa (josta on tullut                 ja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit C. Gulmann,
     EY 73 artikla) ei voida soveltaa sellaisiin julkisiin tukiin,          D. A. O. Edward, A. La Pergola, P. Jann (esittelevä tuomari),
     joilla korvataan julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä         V. Skouris, F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr,
     aiheutuneita lisäkustannuksia, ottamatta huomioon asetusta             J. N. Cunha Rodrigues ja A. Rosas, julkisasiamies S. Alber,
     N:o 1191/69, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella              kirjaaja johtava hallintovirkamies M. Múgica Arzamendi, on
     N:o 1893/91.                                                           antanut 24.7.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on
                                                                            seuraava:
                                                                            1)    Valitus hylätään.
(1) EYVL C 273, 23.9.2000.
                                                                            2)    Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan tässä
                                                                                oikeudenkäynnissä ja välitoimimenettelyssä aiheutuneet
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                          oikeudenkäyntikulut.
                   24 päivänä heinäkuuta 2003                               (1) EUVL C 70, 22.3.2003.
asiassa C-39/03 P, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                     Artegodan GmbH ym (1)
(Muutoksenhaku – Direktiivit 65/65/ETY ja 75/319/ETY –
Ihmisille tarkoitetut lääkkeet – Ruokahalua hillitsevät                             YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
lääkkeet: amfepramoni, klobentsoreksi, fenproporeksi,
norpseudoefedriini, fentermiini – Markkinoille saattamista                                         (ensimmäinen jaosto)
koskevan luvan peruuttaminen – Komission toimivalta –
                      Peruuttamisedellytykset)                                                 24 päivänä heinäkuuta 2003
                           (2003/C 226/02)                                  asiassa C-166/02 (Tribunal Judicial da Comarca de Alcácer
                                                                            do Salin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Daniel
           (Oikeudenkäyntikieli: saksa, englanti ja ranska)                 Fernando Messejana Viegas vastaan Companhia de
                                                                             Seguros Zurich SA, Mitsubishi Motors de Portugal SA (1)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                       (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohta – Selvästi
                                                                            oikeuskäytännöstä johdettavissa oleva vastaus – Toinen
Asiassa C-39/03 P, Euroopan yhteisöjen komissio                             direktiivi 84/5/ETY – Pakollinen liikennevakuutus –
(asiamiehinään: R. B. Wainwright ja H. Støvlbæk, avustajanaan                      Vastuujärjestelmät – Vastuun vähimmäismäärät)
B. Wägenbaur), jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-                                             (2003/C 226/03)
men (laajennettu toinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-74/00,
T-76/00, T-83/00–T-85/00, T-132/00, T-137/00 ja T-141/00,                                       (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
Artegodan ym. vastaan komissio, 26.11.2002 antaman
tuomion (Kok. 2002, s. II–4945) kumoamista, ja jossa valitta-               (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
jan vastapuolina ovat Artegodan GmbH, kotipaikka Lüchow                                    tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Saksa) (asianajaja, U. Doepner), Bruno Farmaceutici SpA,
kotipaikka Rooma (Italia), Essential Nutrition Ltd, kotipaikka              Asiassa C-166/02, jonka Tribunal Judicial da Comarca de
Brough (Yhdistynyt kuningaskunta), Hoechst Marion Roussel                   Alcácer do Sal (Portugali) on saattanut EY 234 artiklan nojalla
 ---pagebreak--- 20.9.2003               FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 226/3
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä                     vähennysoikeutta pelkästään sen vuoksi, että niiden
kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa Daniel               rahoittamiseen on maksettu tukea
Fernando Messejana Viegas vastaan Companhia de Seguros
Zurich SA, Mitsubishi Motors de Portugal SA, CGU                         2.   velvoittaa Espanjan          kuningaskunnan        korvaamaan
International Insurance plc – Agência Geral em Portugal                       oikeudenkäyntikulut.
ja Instituto de Solidariedade e Segurança Social (ISSS) osallis-
tuessa asian käsittelyyn ennakkoratkaisun moottoriajoneuvojen
käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
30 päivänä joulukuuta 1983 annetun toisen neuvoston direk-
tiivin 84/5/ETY (EYVL 1984, L 8, s. 17) tulkinnasta, yhteisöjen          Komissio väittää, että Espanjan kuningaskunta on jättänyt
tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa:                noudattamatta tiettyjä kuudennen direktiivin säännöksiä
jaoston puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuomarit P. Jann                  kahdella perusteella:
(esittelevä tuomari) ja A. Rosas, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja:
R. Grass, on antanut 24.7.2003 tuomion, jonka tuomiolau-
selma on seuraava:                                                       1)   Vähennyksen suhdeluvun soveltaminen verovelvollisiin,
                                                                              jotka toteuttavat ainoastaan vähennykseen oikeuttavia
                                                                              liiketoimia (Espanjan arvonlisäverolain 102 §:n 1 mo-
                                                                              mentti).
Moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa
vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
30 päivänä joulukuuta 1983 annetun toisen neuvoston direktiivin               Komission mukaan Espanjan lainsäädännössä laajennetaan
84/5/ETY 1 artiklan 2 kohta on esteenä lainsäädännölle, jossa                 lainvastaisesti vähennyksen suhdeluvun soveltamisalaa,
on säädetty useita ajoneuvojen liikenteeseen käyttämisestä aiheutuviin        sillä sitä ei sovelleta ainoastaan verovelvollisiin, jotka
vahinkoihin sovellettavia vastuujärjestelmiä ja yhden näistä osalta           toteuttavat vähennykseen oikeuttavia liiketoimia ja
vastuulle enimmäismääriä, jotka ovat alempia kuin mainitussa artik-           vähennykseen oikeuttamattomia liiketoimia (yhdistetysti
lassa asetetut vastuun vähimmäismäärät.                                       verovelvolliset), vaan myös verovelvollisiin, jotka toteutta-
                                                                              vat ainoastaan vähennykseen oikeuttavia liiketoimia
                                                                              (kokonaan veroverovelvolliset), pelkästään siitä syystä, että
                                                                              nämä ovat saaneet tukea, joka ei kuulu niiden arvonlisä-
(1) EYVL C 156, 29.6.2002.                                                    verollisten liiketoimien veron perusteeseen. Kuudennen
                                                                              direktiivin 17 artiklan 5 kohdan mukaan vähennyksen
                                                                              suhdeluvun mekanismia voidaan soveltaa ainoastaan siinä
                                                                              tapauksessa, että verovelvolliset toteuttavat sekä verollisia
                                                                              mutta verosta vapautettuja liiketoimia että arvonlisäve-
                                                                              rollisia liiketoimia.
Euroopan yhteisöjen komission 14.5.2003 Espanjan
            kuningaskuntaa vastaan nostama kanne                              Komissio lisää, että jäsenvaltioille on annettu mahdollisuus
                                                                              sisällyttää tuet yhdistetysti verovelvollisten vähennyksen
                          (Asia C-204/03)                                     suhdelukuun ja että se muodostaa poikkeuksen sellaisten
                                                                              liiketoimien, jotka ovat verollisia ja joille ei ole myönnetty
                          (2003/C 226/04)                                     vapautusta, toteuttamiseen liittyvien arvonlisäverollisten
                                                                              summien vähennystä koskevasta pääsäännöstä. Kyseistä
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 14.5.2003                            mahdollisuutta ei näin ollen voida käyttää siten, että
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan                         muita kuin direktiivissä säädettyjä tapauksia kohdeltaisiin
kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudelli-                 epäedullisesti, vastoin sitä, mitä yhteisön lainsäätäjä on
nen neuvonantaja Enrico Traversa ja oikeudellisen yksikön jäsen               säätänyt. Mahdolliset vaikutukset verotuksen neutraalisuu-
Lidia Lozano Palacios, prosessiosoite Luxemburgissa.                          teen sen seurauksena, että jäsenvaltiot käyttävät kuuden-
                                                                              nen direktiivin 19 artiklassa säädettyä mahdollisuutta,
                                                                              eivät voi oikeuttaa Espanjan viranomaisten pyrkimystä
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                  laajentaa vähennyksen rajoitusta kokonaan verovelvolli-
                                                                              siin, sillä tähän ei ole oikeudellista perustaa ja kyseessä
1.    toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut                  olisi direktiivin vastainen toimenpide.
      yhteisön oikeuden mukaisia velvoitteitaan ja erityisesti
      jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmu-
      kaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä:                      Kyseessä oleva espanjalainen säännös johtaa kaksinkertai-
      yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä touko-                    seen verotukseen, sillä tukea saava verovelvollinen
      kuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin                      käyttää tuen osana tavaroiden tai palvelujen hankinnasta
      77/388/ETY (1), sellaisena kuin se on muutettuna,                       maksamastaan hinnasta. Kyseisiä hankintoja verotetaan
      19 artiklan 2 ja 5 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska                kuudennen direktiivin säännösten mukaan, sillä tuen
      se on pitänyt voimassa lainsäädännön, jonka mukaan                      määrää rasittaa vastaava arvonlisävero. Jos kyseinen määrä
      ainoastaan arvonlisäverollisia liiketoimia toteuttaviin                 sisällytetään lisäksi vähennyksen suhdeluvun osoittajaan,
      verovelvollisiin sovelletaan vähennyksen suhdelukua ja                  minkä seurauksena tukea saavan verovelvollisen
      jossa otetaan käyttöön erityissäännös, jolla rajoitetaan                vähennysoikeutta rajoitetaan, kyseisestä tuesta on makset-
      tavaroiden tai palvelujen ostoa vastaavan arvonlisäveron                tava kaksi kertaa arvonlisäveroa. Vaikka 19 artiklassa


title: Asia T-151/07: Kanne 8.5.2007 — KONE ym. v. komissio

text:
               7.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/34

         Kanne 8.5.2007 — KONE ym. v. komissio
   (Asia T-151/07)
   (2007/C 155/62)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantajat: KONE Corp. (Helsinki, Suomi), KONE GmbH (Hannover, Saksa) ja KONE BV (Haag, Alankomaat) (edustajat: solicitor T. Vinje, lakimiehet D. Paemen, J. Schindler ja B. Nijs, J. Flynn, QC ja barrister D. Scannell)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset
   Kantajat vaativat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta

               —

               kumoamaan päätöksen 2 artiklan 2 kohdan siltä osin kuin siinä määrätään KONE Corporationille ja KONE GmbH:lle sakko ja joko jättämään sakon määräämättä tai määräämään pienemmän sakon kuin komission päätöksessä on määrätty.

               —

               kumoamaan komission päätöksen 2 artiklan 4 kohdan siltä osin kuin siinä määrätään KONE Corporationille ja KONE BV:lle sakko ja määräämään pienemmän sakon kuin komission päätöksessä on määrätty.

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kanteellaan kantajat vaativat 21.2.2007 tehdyn sellaisen komission päätöksen K(2007) 512 lopullinen (asia COMP/E-1/38.823 — PO/Elevators and Escalators) kumoamista osittain EY 230 artiklan nojalla, jossa kantajien kuten muidenkin yritysten katsottiin osallistuneen neljään yksittäiseen, monimutkaiseen ja jatkettuun EY 81 artiklan 1 kohdan rikkomiseen, koska ne olivat jakaneet markkinoita sopimalla ja/tai neuvottelemalla hissien ja liukuportaiden myynti-, asennus-, huolto- ja modernisointitarjousten ja -sopimusten kohdentamisesta.
   Kantajat KONE Corporation ja sen tytäryhtiöt KONE GmbH ja KONE BV riitauttavat riidanalaisen päätöksen vain siltä osin kuin siinä on määrätty sakkoja KONE:elle kokonaisuutena siitä, että se on osallistunut kilpailusääntöjen rikkomiseen Saksassa ja Alankomaissa.
   Saksassa tapahtuneen kilpailusääntöjen rikkomisen osalta kantajat väittävät, että komissio teki virheen sakon määrän määrittämisessä. Ensinnäkin kantajat väittävät, että komissio sovelsi vuoden 2002 yhteistyötiedonantoa (1) väärin, koska (i) sen olisi tullut mainitun tiedonannon 8 kohdan b alakohdan ja 8 kohdan a alakohdan nojalla myöntää KONE:elle vapautus sakoista tai vaihtoehtoisesti (ii) sen olisi tullut alentaa kantajien sakkoa mainitun tiedonannon 23 kohdan viimeisen alakohdan nojalla.
   Toiseksi kantajat väittävät, että komissio on soveltanut väärin asetuksen (EY) N:o 17 15 artiklan 2 kohdan ja EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan 5 kohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennasta vuonna 1998 (2) annettuja suuntaviivoja (jäljempänä vuoden 1998 suuntaviivat sakkojen laskennasta), koska (i) se ei kantajien mukaan sakkoa määrätessään ole ottanut huomioon kohdemarkkinoiden kokoa ja koska (ii) se ei ole ottanut asianmukaisesti huomioon sitä, että kantajat eivät ole kiistäneet tosiseikkoja, mikä ilmenee siitä, että komissio alensi mainitun yhteistoiminnan nojalla sakkoa vain yhdellä prosentilla.
   Kolmanneksi kantajat väittävät, että komissio ei ole noudattanut yhteisön oikeuden perusperiaatteita, koska (i) se ei ole ottanut huomioon luottamuksensuojan periaatetta, kun se ei hyvissä ajoin ole ilmoittanut niille, että sakoista vapauttaminen ei ole mahdollista, koska (ii) se ei ole ottanut huomioon yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, kun se kohteli samassa tilanteessa olevia tahoja, jotka pyysivät sakoista vapauttamista, eri tavoin ja koska (iii) epäämällä pääsyn asiakirjoihin se on loukannut kantajien puolustautumisoikeuksia.
   Alankomaissa tapahtuneesta kilpailusääntöjen rikkomisesta kantajat toteavat, että komissio teki virheen evätessään niiltä kaikenlaisen sakon alentamisen ja määrätessään sakoksi 79 750 000 euroa. Kantajat väittävät ensinnäkin, että komissio sovelsi väärin vuoden 2002 yhteistyötiedonantoa, koska se ei alentanut kantajien sakkoa sillä perusteella, että kantajat toimittivat tietoa ja tekivät yhteistyötä hallinnollisen menettelyn aikana. Toiseksi kantajat väittävät, että komissio ei ottanut huomioon luottamuksensuojan ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteita. Lopuksi kantajat tuovat esiin, että komissio sovelsi väärin vuoden 1998 suuntaviivoja sakkojen laskennasta, koska se ei ottanut huomioon lieventäviä olosuhteita kantajien eduksi ja koska se ei asianmukaisesti ottanut huomioon sitä, että kantajat eivät kiistäneet tosiseikkoja.

      (1)  Komission tiedonanto sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa (EYVL 2002, C 45, s. 3).

      (2)  EYVL 1998, C 9, s. 3.


title: Asia T-87/08: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 16.6.2008 — Kypros v. komissio

text:
               30.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/58

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 16.6.2008 — Kypros v. komissio
   (Asia T-87/08) (1)

   (2008/C 223/105)

      Oikeudenkäyntikieli: kreikka

   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 142, 7.6.2008.


title: Asia C-262/05: Euroopan yhteisöjen komission 22.6.2005 Itävallan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               20.8.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/13

         Euroopan yhteisöjen komission 22.6.2005 Itävallan tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-262/05)
   (2005/C 205/25)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.6.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Hans Støvlbæk ja Andreas Manville, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä annettujen neuvoston direktiivien 89/48/ETY ja 92/51/ETY sekä yleissairaanhoidosta vastaavien sairaanhoitajien, hammaslääkäreiden, eläinlääkäreiden, kätilöiden, arkkitehtien, farmasian alan ja lääkäreiden toimintaa koskevien direktiivien 77/452/ETY, 77/453/ETY, 78/686/ETY, 78/687/ETY, 78/1026/ETY, 78/1027/ETY, 80/154/ETY, 80/155/ETY, 85/384/ETY, 85/432/ETY, 85/433/ETY ja 93/16/ETY muuttamisesta 14 päivänä toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/19/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin täysimääräisen noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

               —

               velvoittaa Itävallan tasavaltaa korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 3.1.2003.

      (1)  EYVL L 206, s. 1.


title: Asia C-294/02: Euroopan yhteisöjen komission seuraavia vastaajia vastaan nostama kanne 1. Alcatel Microelectronics N.V., 2. A-Consult EDV-Beratungsgesellschaft mbH, 3. Intracom S.A. Hellenic Telecommunications & Electronic Industry, 4. Ision Sales & Services GmbH & Co. KG, 5. Euram-Kamino GmbH, 6. Landesbank Kiel, Girozentrale ja 7. InterTeam GmbH, selvitystilassa

text:
23.11.2002                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 289/7
Linzissä sijaitsevan Berufungssenats I der Region Linz                  Euroopan yhteisöjen komission seuraavia vastaajia vas-
bei der Finanzlandesdirektion für Oberösterreichin                      taan nostama kanne 1. Alcatel Microelectronics N.V., 2. A-
11.7.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-                  Consult EDV-Beratungsgesellschaft mbH, 3. Intracom S.A.
  kaisupyyntö Herbert Handlbauer GmbH:n valitusasiassa                  Hellenic Telecommunications & Electronic Industry,
                                                                        4. Ision Sales & Services GmbH & Co. KG, 5. Euram-
                                                                        Kamino GmbH, 6. Landesbank Kiel, Girozentrale ja 7. In-
                                                                                terTeam GmbH, selvitystilassa
                            (Asia C-278/02)
                                                                                (Asia C-294/02)
                           (2002/C 289/11)                                                        (2002/C 289/12)
                                                                        Euroopan yhteisön komissio on nostanut 14.8.2002 Euroopan
                                                                        yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen seuraavia vastaajia vas-
                                                                        taan: 1. Alcatel Microelectronics N.V., 2. A-Consult EDV-
Linzissä sijaitseva Berufungssenats I der Region Linz bei               Beratungsgesellschaft mbH, 3. Intracom S.A. Hellenic Telecom-
der Finanzlandesdirektion für Oberösterreich on pyytänyt                munications & Electronic Industry, 4. Ision Sales & Services
11.7.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-            GmbH & Co. KG, 5. Euram-Kamino GmbH, 6. Landesbank
jen tuomioistuimeen 29.7.2002, Euroopan yhteisöjen tuo-                 Kiel, Girozentrale ja 7. InterTeam GmbH, selvitystilassa (saapu-
mioistuimelta ennakkoratkaisua Herbert Handlbauer GmbH:n                nut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 12.8.2002).
valitusasiassa seuraaviin kysymyksiin:                                  Kantajan edustajana on komission oikeudellisen yksikön virka-
                                                                        mies Günter Wilms, jota avustaa asianajaja Rolf Karpenstein.
                                                                        Prosessiosoite on Luxemburgissa.
1)     Onko Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaa-
       misesta 18 päivänä joulukuuta 1992 annettu neuvoston
       asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 (1) välittömästi sovel-         Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
       lettavissa jäsenvaltioissa erityisesti markkinajärjestelyjen     tuin
       (vientituet) alalla, kun on kyse väärinkäytöksistä?
                                                                        1.    velvoittaa vastaajat maksamaan yhteisvelallisina kantajalle
                                                                              317 214,00 euroa korkoineen, joiden määrä ylittää 2 pro-
                                                                              sentilla Euroopan rahapoliittisen instituutin Euro-siirtojen
       a)    Onko mainitun asetuksen 3 artiklan 1 kohta, jossa
                                                                              osalta käyttämän prosenttimäärän siten, että korko laske-
             asetetaan väärinkäytöksille 4 vuoden vanhentumis-
                                                                              taan 125 820,00 eurolle 8.6.1998 ja 191 394,00 eurolle
             aika, jäsenvaltioiden tulliviranomaisten välittömästi
                                                                              6.5.1999 alkaen.
             sovellettavissa?
                                                                        2.    velvoittaa vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
2)     Onko tullien tarkastuksesta vastaavan yritystarkastusyksi-
       kön ilmoitus yrityksen asiasta vastaavalle taholle sellainen
       tutkinta- tai menettelytoimi, joka katkaisee mainitun
       asetuksen 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun 4 vuoden
       vanhentumisajan, kun asetuksen (ETY) N:o 4045/89 (2)             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
       mukainen tarkastus johtuu yleisesti tunnetusta riskistä tai
       yhteisen maatalouspolitiikan toteuttamisessa vallitsevien
       yhteisön taloudellisten etujen vastaisten toimien yleisyy-       Kanteella vaaditaan palauttamaan erään hankkeen (Electronic
       destä?                                                           Commerce Fulfilment Service for the Electronics Industry)
                                                                        edistämiseksi maksettujen ennakkomaksujen ja sen rahoituso-
                                                                        suuden, jonka komission oli sopimuksen perusteella tunnustet-
                                                                        tava, erotus. Yhteisöjen tuomioistuimen toimivalta perustetaan
                                                                        sopimuksessa olevaan oikeuspaikkalausekkeeseen(”The Court
( 1) EYVL 1995, L 312, s. 1.                                            of First Instance of the European Communities, (...) shall have
( 2) EYVL 1989, L 388, s. 18.                                           exclusive jurisdiction in any dispute between the Commission
                                                                        and the Contractors concerning the validity, application and
                                                                        interpretation of this contract”).


title: Asia T-87/11 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 9.6.2011 — GRP Security v. tilintarkastustuomioistuin (Väliaikainen oikeussuoja — Julkinen palveluhankinta — Sääntöjenvastaisuuksien toteaminen tietyissä tarjouskilpailun voittajan toimittamissa asiakirjoissa — Päätökset tarjouskilpailun voittajaan kohdistuvasta hallinnollisesta seuraamuksesta ja sopimuksen yksipuolisesta irtisanomisesta — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               23.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 219/17

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 9.6.2011 — GRP Security v. tilintarkastustuomioistuin
   (Asia T-87/11 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Julkinen palveluhankinta - Sääntöjenvastaisuuksien toteaminen tietyissä tarjouskilpailun voittajan toimittamissa asiakirjoissa - Päätökset tarjouskilpailun voittajaan kohdistuvasta hallinnollisesta seuraamuksesta ja sopimuksen yksipuolisesta irtisanomisesta - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty)
   2011/C 219/27
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: GRP Security (Bertrange, Luxemburg) (edustaja: asianajaja G. Osch)

      Vastaaja: Euroopan unionin tilintarkastustuomioistuin (asiamiehet: T. Kennedy, J.-M. Stenier ja J. Vermer)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus, joka koskee yhtäältä 14.1.2011 tehtyä päätöstä, jolla tilintarkastustuomioistuin vaati kantajaa maksamaan 16 000 euroa vahingonkorvauksina ja pidätti itsellään oikeuden vaatia myöhemmin vahingonkorvauksia, ja toisaalta sen samana päivänä tehtyä päätöstä, joka koski hallinnollista seuraamusta kantajan sulkemisesta väliaikaisesti kolmen kuukauden ajaksi pois niiden sopimusten ja avustusten piiristä, jotka rahoitetaan Euroopan unionin talousarviosta.

      Määräysosa

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-318/09 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 21.12.2011 — valittajana A2A SpA, aiemmin ASM Brescia SpA ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Valtiontuki — Julkisia palveluja tuottaville yrityksille myönnettyjä tukia koskeva ohjelma — Verovapautukset — Päätös, jossa tukiohjelma todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi — Kumoamiskanne — Tutkittavaksi ottaminen — Asiavaltuus — Oikeussuojan tarve — EY 87 artikla — Tuen käsite — EY 88 artikla — Uuden tuen käsite — EY 10 artikla — Vilpitöntä yhteistyötä koskeva velvollisuus — Asetus (EY) N:o 659/1999 — 1 ja 14 artikla — Takaisinperimismääräyksen laillisuus — Oikeusvarmuuden periaate — Perusteluvelvollisuus)

text:
               18.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 49/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 21.12.2011 — valittajana A2A SpA, aiemmin ASM Brescia SpA ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-318/09 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Valtiontuki - Julkisia palveluja tuottaville yrityksille myönnettyjä tukia koskeva ohjelma - Verovapautukset - Päätös, jossa tukiohjelma todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi - Kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen - Asiavaltuus - Oikeussuojan tarve - EY 87 artikla - Tuen käsite - EY 88 artikla - Uuden tuen käsite - EY 10 artikla - Vilpitöntä yhteistyötä koskeva velvollisuus - Asetus (EY) N:o 659/1999 - 1 ja 14 artikla - Takaisinperimismääräyksen laillisuus - Oikeusvarmuuden periaate - Perusteluvelvollisuus)
   2012/C 49/05
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: A2A SpA, aiemmin ASM Brescia SpA (edustajat: avvocato A. Santa Maria, avvocato A. Giardina, avvocato C. Croff ja avvocato G. Pizzonia)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Righini, V. Di Bucci ja D. Grespan)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu kahdeksas jaosto) asiassa T-189/03, ASM Brescia SpA vastaan komissio, 11.6.2009 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi valtiontuesta, joka koskee Italian myöntämiä verovapautuksia ja halpakorkoisia lainoja yleishyödyllisille laitoksille, joiden osake-enemmistö on julkisessa omistuksessa, 5.6.2002 tehdyn komission päätöksen 2003/193/EY (EUVL L 77, s. 21) 2 ja 3 artiklan kumoamista koskevan vaatimuksen.

      Tuomiolauselma

               1)

               Päävalitus ja vastavalitus hylätään.

               2)

               A2A SpA velvoitetaan korvaamaan päävalituksesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan vastavalituksesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 267, 7.11.2009.


title: Asia F-2/12: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 13.11.2014 – Hristov v. komissio ja EMA (Henkilöstö — Sääntelyviraston johtajan valinta- ja nimitysmenettely — Euroopan lääkevirasto (EMA) — Kaksivaiheinen valintamenettely — Esivalinta komissiossa — EMA:n hallintoneuvoston tekemä nimitys — EMA:n hallintoneuvoston velvollisuus valita johtaja komission valitsemista hakijoista — Kumoamiskanne — Esivalintakomitean kokoonpano — Esivalintalautakunnan jäsenen ja EMA:n hallintoneuvoston jäsenen tehtävien kasautuminen — Hakijat, jotka ovat EMA:n hallintoneuvoston jäseniä ja joiden nimet mainitaan komission valitsemista ehdokkaista laaditussa luettelossa — Sen hakijan nimittäminen, joka on EMA:n hallintoneuvoston jäsen — Puolueettomuutta koskeva velvollisuus — Laiminlyönti — Kumoaminen — Vahingonkorvauskanne — Henkinen kärsimys, joka on erotettavissa kumoamisen perustana olevasta lainvastaisuudesta — Näyttöä ei ole esitetty)

text:
               12.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 7/46

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 13.11.2014 – Hristov v. komissio ja EMA
   (Asia F-2/12) (1)

   ((Henkilöstö - Sääntelyviraston johtajan valinta- ja nimitysmenettely - Euroopan lääkevirasto (EMA) - Kaksivaiheinen valintamenettely - Esivalinta komissiossa - EMA:n hallintoneuvoston tekemä nimitys - EMA:n hallintoneuvoston velvollisuus valita johtaja komission valitsemista hakijoista - Kumoamiskanne - Esivalintakomitean kokoonpano - Esivalintalautakunnan jäsenen ja EMA:n hallintoneuvoston jäsenen tehtävien kasautuminen - Hakijat, jotka ovat EMA:n hallintoneuvoston jäseniä ja joiden nimet mainitaan komission valitsemista ehdokkaista laaditussa luettelossa - Sen hakijan nimittäminen, joka on EMA:n hallintoneuvoston jäsen - Puolueettomuutta koskeva velvollisuus - Laiminlyönti - Kumoaminen - Vahingonkorvauskanne - Henkinen kärsimys, joka on erotettavissa kumoamisen perustana olevasta lainvastaisuudesta - Näyttöä ei ole esitetty))
   (2015/C 007/52)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Asianosaiset

      Kantaja: Emil Hristov (Sofia, Bulgaria) (edustajat: asianajajat M. Ekimdjiev, K. Boncheva ja G. Chernicherska)

      Vastaajat: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi J. Currall ja D. Stefanov, sitten J. Currall ja N. Nikolova) ja Euroopan lääkevirasto (EMA) (asiamiehet: aluksi V. Salvatore ja T. Jablonski, sitten J. Currall ja N. Nikolova)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ensimmäiseksi vaatimus kumota komission päätökset, jotka koskevat EMA:n hallintoneuvostolle sen johtajan nimittämis- ja valintamenettelyn yhteydessä toimitetun esivalintaluettelon laatimista ja hyväksymistä, toiseksi vaatimus kumota päätös, jolla kyseiseen tehtävään nimitettiin toinen hakija ja kolmanneksi vaatimus saada korvausta väitetystä henkisestä kärsimyksestä

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan komission 20.4.2011 tekemä päätös, jossa se toimitti Euroopan lääkeviraston hallintoneuvostolle luettelon neljästä hakijasta, joita esivalintalautakunta suositteli ja joita koskevat suositukset nimitysasioiden neuvoa-antava komitea vahvisti, kumotaan.

               2)

               Euroopan lääkeviraston hallintoneuvoston 6.10.2011 tekemä päätös, joka koskee johtajan nimittämistä, kumotaan.

               3)

               Kanne hylätään muilta osin.

               4)

               Euroopan komissio ja Euroopan lääkevirasto vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne kumpikin velvoitetaan korvaamaan puolet Emil Hristovin oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 184, 23.6.2012, s. 21.


title: Asia C-271/15 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 14.7.2016 – Valittajana Sea Handling SpA (selvitystilassa) sekä muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Oikeus tutustua Euroopan unionin toimielinten asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — 4 artiklan 2 kohdan kolmas luetelmakohta — Poikkeukset oikeudesta tutustua asiakirjoihin — Virheellinen tulkinta — Perusteluvelvollisuus — Valtiontukien valvontamenettelyyn liittyvät asiakirjat — Tarkastus-, tutkinta- ja tilintarkastustoimien tarkoitusten suoja — Yleinen olettama, jonka mukaan asiakirjoihin tutustumisesta tehtävää poikkeusta sovelletaan hallintomenettelyn koko asiakirja-aineistoon — Yleisen luottamuksellisuutta koskevan olettaman ulottuvuus — Oikeus tutustua tutkintamenettelyn perustana olevaan kanteluun — Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen — Ylivoimainen yleinen etu)

text:
               12.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 335/22

         Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 14.7.2016 – Valittajana Sea Handling SpA (selvitystilassa) sekä muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-271/15 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Oikeus tutustua Euroopan unionin toimielinten asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - 4 artiklan 2 kohdan kolmas luetelmakohta - Poikkeukset oikeudesta tutustua asiakirjoihin - Virheellinen tulkinta - Perusteluvelvollisuus - Valtiontukien valvontamenettelyyn liittyvät asiakirjat - Tarkastus-, tutkinta- ja tilintarkastustoimien tarkoitusten suoja - Yleinen olettama, jonka mukaan asiakirjoihin tutustumisesta tehtävää poikkeusta sovelletaan hallintomenettelyn koko asiakirja-aineistoon - Yleisen luottamuksellisuutta koskevan olettaman ulottuvuus - Oikeus tutustua tutkintamenettelyn perustana olevaan kanteluun - Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen - Ylivoimainen yleinen etu))
   (2016/C 335/30)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Sea Handling SpA (selvitystilassa) (edustajat: B. Nascimbene ja M. Merola, avvocati)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Clotuche-Duvieusart, D. Grespan ja D. Nardi)

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Sea Handling SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 311, 21.9.2015.


title: Asia C-278/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Aachen (Saksa) on esittänyt 19.5.2016 – Rikosoikeudenkäynti Frank Sleutjesia vastaan

text:
               12.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 335/31

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Aachen (Saksa) on esittänyt 19.5.2016 – Rikosoikeudenkäynti Frank Sleutjesia vastaan
   (Asia C-278/16)
   (2016/C 335/41)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Aachen

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   Frank Sleutjes

      Muu osapuoli: Staatsanwaltschaft Aachen

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko oikeudesta tulkkaukseen ja käännöksiin rikosoikeudellisissa menettelyissä 20.10.2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/64 (1) (Celex-numero 32010L0064) 3 artiklaa tulkittava siten, että StPO:n [Straffprozessordnung, Saksan rikosprosessilaki, jäljempänä StPO] 37 §:n 3 momentin mukainen käsite ”tuomio” kattaa myös StPO:n 407 §:ssä ja sitä seuraavissa pykälissä tarkoitetut rangaistusmääräykset?

      (1)  EUVL 2010, L 280, s. 1.


title: Asia C-512/06 P: Valitus, jonka PTV Planung Transport Verkehr AG on tehnyt 18.12.2006 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-302/03, PTV Planung Transport Verkehr AG v. sisämarkkinoiden harmoinisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 10.10.2006 antamasta tuomiosta

text:
               24.2.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 42/12

         Valitus, jonka PTV Planung Transport Verkehr AG on tehnyt 18.12.2006 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-302/03, PTV Planung Transport Verkehr AG v. sisämarkkinoiden harmoinisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 10.10.2006 antamasta tuomiosta
   (Asia C-512/06 P)
   (2007/C 42/21)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Valittaja: PTV Planung Transport Verkehr AG (edustaja: Rechtsanwalt F. Nielsen)

      Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto
   Vaatimukset

               —

               Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) 10.10.2006 antama tuomio (asia T-302/03) on kumottava.

               —

               Vastaaja ja valituksen vastapuoli on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 10.10.2006 antama tuomio on ristiriidassa asetuksen N:o 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on perusteettomasti katsonut, että merkin ”map&guide” ja tavaroiden ”tietokoneohjelmistot” ja palvelujen ”tietokoneohjelmointi” välillä on olemassa ”suora ja konkreettinen yhteys” ja että merkillä ”map&guide” voidaan ”välittömästi yksilöidä” nämä tavarat ja palvelut (tuomion 40 kohta). Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen olettaessaan, että merkin ”map&guide” perusteella merkityksellinen yleisö ”muodostaa välittömästi ja asiaa enempää harkitsematta — suoran ja todellisen yhteyden tietokoneohjelmistoihin ja tietokoneohjelmointia koskeviin palveluihin, jotka tarjoavat (kaupungin) karttoja ja (matka-)oppaita koskevan toiminnon” (tuomion 47 kohta). Lopuksi tuomiossa väitetään, että tavararyhmässä ”tietokoneohjelmistot” ja palveluryhmässä ”tietokoneohjelmointi” on myös sellaisia tavaroita ja palveluja, joiden tehtävänä on tarjota (kaupungin) karttoja ja (matka-)oppaita.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiossa omaksuma tulkinta asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdasta on virheellinen. Toisin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on katsonut, haetulta tavaramerkiltä ei puutu erottumiskyky. Haettu tavaramerkki ei ole kuvaileva. ”Konkreettinen ja suora yhteys” ja ”välitön yksilöinti” voidaan hyväksyä vain silloin, kun on kyse käsitteestä, jolla osoitetaan suoraan kyseessä olevia tavaroita tai palveluja tai kuvaillaan ominaisuutta, joka asianomaisella tavaralla tai palvelulla on välittömästi eli sellaisenaan. Tämä ei pidä paikkansa merkin ”map&guide” osalta. Sillä ei osoiteta suoraan tavaroita ”tietokoneohjelmistot” eikä palveluja ”tietokoneohjelmointi”, eikä sillä viitata tavaroihin tai palveluihin suoraan liittyvään ominaisuuteen. Yleisön ei ole mahdollista muodostaa ”välittömästi ja asiaa enempää harkitsematta — suora[aa] ja todellis[ta] yhtey[ttä] ’tietokoneohjelmistoihin’ ja ’tietokoneohjelmointia’ koskeviin palveluihin, jotka tarjoavat (kaupungin) karttoja ja (matka-)oppaita koskevan toiminnon”. Palvelujen ”tietokoneohjelmointi” ja tavaroiden ”tietokoneohjelmistot” tehtävänä ei myöskään voi olla (kaupungin) karttojen ja (matka-)oppaiden ”tarjoaminen”.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiossa hyväksymä yhteys merkin ”map&guide” ja niiden tavaroiden ”tietokoneohjelmistot” ja palvelujen ”tietokoneohjelmointi” välillä, joiden rekisteröintiä on konkreettisesti haettu, ei ole olemassa sellaisenaan, vaan sen voidaan katsoa olemassa vasta deduktiivisen päättelyn tuloksena.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1).


title: Asia T-258/12: Kanne 12.6.2012 — Mederer v. SMHV — Katjes Fassin (SOCCER GUMS)

text:
               21.7.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 217/28

         Kanne 12.6.2012 — Mederer v. SMHV — Katjes Fassin (SOCCER GUMS)
   (Asia T-258/12)
   2012/C 217/60
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Mederer GmbH (Fürth, Saksa) (edustajat: asianajajat O. Ruhl ja C. Sachs)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Katjes Fassin GmbH & Co. KG (Emmerich am Rhein, Saksa)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan neljännen valituslautakunnan 10.4.2012 asiassa R 225/2011-4 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ja Katjes Fassin GmbH & Co. KG:n korvaamaan väitemenettelystä, valitusmenettelystä ja unionin yleisessä tuomioistuimessa käytävästä menettelystä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki SOCCER GUMS luokkaan 30 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 8 629 446

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Katjes Fassin GmbH & Co. KG

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansallinen sanamerkki SOCCER STAR luokkaan 30 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet:

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 1 kohdan rikkominen

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia C-2/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 3.6.2010 (Varhoven administrativen sadin (Bulgaria) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Regionalna Mitnicheska Direktsia — Plovdiv v. Petar Dimitrov Kalinchev (Valmisteverot — Käytettyjen ajoneuvojen verotus — Maahantuotujen käytettyjen ajoneuvojen verotus, joka on korkeampi kuin kansallisella alueella jo käytössä oleviin ajoneuvoihin kohdistuva verotus — Verotus valmistusvuoden ja ajoneuvon mittarissa olevan kilometrilukeman perusteella — Käsite ”samanlaiset kotimaiset tuotteet” )

text:
               14.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 221/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 3.6.2010 (Varhoven administrativen sadin (Bulgaria) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Regionalna Mitnicheska Direktsia — Plovdiv v. Petar Dimitrov Kalinchev
   (Asia C-2/09) (1)

   (Valmisteverot - Käytettyjen ajoneuvojen verotus - Maahantuotujen käytettyjen ajoneuvojen verotus, joka on korkeampi kuin kansallisella alueella jo käytössä oleviin ajoneuvoihin kohdistuva verotus - Verotus valmistusvuoden ja ajoneuvon mittarissa olevan kilometrilukeman perusteella - Käsite ”samanlaiset kotimaiset tuotteet”)
   2010/C 221/12
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Varhoven administrativen sad

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Regionalna Mitnicheska Direktsia — Plovdiv

      Vastaaja: Petar Dimitrov Kalinchev

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Varhoven Administrativen Sad (Bulgaria) — EY 25 artiklan ja 90 artiklan ensimmäisen kohdan sekä valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnasta 25.2.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/12/ETY (EYVL L 76, s. 1) 3 artiklan 3 kohdan tulkinta — Jäsenvaltiosta maan alueelle tapahtuvan käytettyjen autojen tuomisen yhteydessä kannettava kansallinen (valmiste)vero, joka on korkeampi kuin valmistevero, joka on maksettava samalle alueelle tuoduista uusista autoista, joista ei sen vuoksi, että ne ovat jo liikenteessä, kanneta enää valmisteveroa myytäessä niitä edelleen käytettyinä autoina — Käsite ”samanlaiset kotimaiset tuotteet” — Kansallisen lainsäädännön yhteensoveltuvuus yhteisön oikeuden kanssa

      Tuomiolauselma

               1)

               Valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnasta 25.2.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/12/ETY 3 artiklan 3 kohdan ensimmäistä alakohtaa ei sovelleta pääasiassa kyseessä olevan kaltaiseen tilanteeseen, eikä se täten voi olla esteenä sille, että jäsenvaltio ottaa käyttöön sellaisen valmisteverojärjestelmän, jonka mukaan valmisteveroa kannetaan käytettyjen moottoriajoneuvojen jäsenvaltion alueelle tapahtuvan tuomisen yhteydessä, vaikka tätä valmisteveroa ei ole maksettava välittömästi myytäessä edelleen sellaisia moottoriajoneuvoja, jotka ovat jo kyseisen jäsenvaltion alueella ja joista tällainen valmistevero on jo maksettu silloin, kun ajoneuvot on tuotu ensimmäisen kerran kyseisen jäsenvaltion alueelle, kunhan tällainen järjestelmä ei aiheuta rajojen ylitykseen liittyviä muodollisuuksia jäsenvaltioiden välisessä kaupassa.

               2)

               SEUT 110 artiklan ensimmäistä kohtaa on tulkittava siten, että Bulgariaan tuotavia käytettyjä ajoneuvoja on pidettävä samanlaisina tuotteina kuin niitä käytettyjä ajoneuvoja, jotka on jo rekisteröity kyseisen jäsenvaltion alueella ja jotka on tuotu mainitun jäsenvaltion alueelle uusina ajoneuvoina, niiden alkuperästä riippumatta.

               3)

               SEUT 110 artiklan ensimmäinen kohta on esteenä jäsenvaltion pääasiassa kyseessä olevan tilanteen kaltaisissa olosuhteissa moottoriajoneuvoihin soveltamalle eriytetylle valmisteverojärjestelmälle, jos tämä järjestelmä kohdistuu eri tavalla muista jäsenvaltioista tuotuihin käytettyihin ajoneuvoihin kuin kyseisen jäsenvaltion alueella jo rekisteröityihin käytettyihin ajoneuvoihin, jotka on tuotu tälle alueelle uusina ajoneuvoina.

      (1)  EUVL C 55, 7.3.2009.


title: Asian T-165/99 poistaminen rekisteristä

text:
C 191/32                FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      10.8.2002
Anselmo Brigantin 1.7.2002 Euroopan yhteisöjen komis-                     olevien kysymysten perusteella, mutta oli pysyttänyt ennallaan
                  siota vastaan nostama kanne                             kilpailuilmoituksessa vaaditun vähimmäispistemäärän.
                          (Asia T-195/02)                                 Kantaja vetoaa vaatimustensa tueksi seuraaviin perusteisiin:
                          (2002/C 191/54)                                 –     Valintalautakunnan virheet ovat olleet sellaisia, että kah-
                                                                                den kokeen tulokset ovat vääristyneet.
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)                        –     Hakijoiden kykyjen asianmukaisen ja yhdenvertaisen arvi-
                                                                                oinnin rikkominen sekä yhdenvertaisuusperiaatteen ja
                                                                                yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaaminen.
Anselmo Briganti on nostanut 1.7.2002 Euroopan yhteisöjen
                                                                          –
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on                 –     Luottamuksensuojan periaatteen rikkominen.
avvocato Giovanni Sciusco.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–     kumoaa valintalautakunnan päätöksen olla hyväksymättä
                                                                                Asian T-152/98 (1) poistaminen rekisteristä
      kantajaa valintakokeen KOM/A/11/01 myöhempään vai-
      heeseen sillä perusteella, että tämä ei ollut saanut vaadittua
      vähimmäispistemäärää kokeesta a;                                                           (2002/C 191/55)
–     kumoaa valintalautakunnan arviointiperusteet sen vahvis-                               (Oikeudenkäyntikieli: italia)
      tettua, että kokeen a oikeus- ja sisäasiat -osan kysymyk-
      seen nro 38 ja kokeen c kysymykseen nro 3 sisältyi
      virheitä;                                                           Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                          men neljännen jaoston puheenjohtajan 16.5.2002 antamalla
–     kumoaa kilpailun KOM/A/11/01 valintakokeen a oikeus-                määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-
      ja sisäasiat -osan;                                                 teristä on poistettu asia T-152/98, Azienda Agricola Ponte
                                                                          S. Pietro vastaan Euroopan unionin neuvosto.
–     kumoaa kaikki kokeen KOM/A/11/01 oikeus- ja sisäasiat
      -osaan liittyvät valintalautakunnan toimet, jotka on toteu-         (1) EYVL C 358, 21.11.1998.
      tettu kokeen järjestämisen jälkeen;
–     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                                          Asian T-165/99 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2002/C 191/56)
Esillä olevan asian kantaja, joka on osallistunut kilpailun KOM/
A/11/01 (johtavat virkamiehet – oikeus- ja sisäasiat) alustaviin                            (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
valintakokeisiin, riitauttaa valintalautakunnan päätöksen olla
hyväksymättä häntä kokeen myöhempään vaiheeseen sillä
perusteella, ettei hän ole läpäissyt koetta a.                            Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                          men neljännen jaoston puheenjohtajan 16.5.2002 antamalla
Kantaja toteaa, että valintalautakunta vahvisti valintakokeen             määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-
järjestämisen jälkeen, että kokeen a oikeus- ja sisäasiat                 teristä on poistettu asia T-165/99, Omega Air Limited ja
-osan kysymyksen nro 38 ja kokeen c kysymyksen nro 3                      Seven Q Inc. vastaan Euroopan unionin neuvosto.
muotoilussa oli tapahtunut virheitä, ja että se oli tämän jälkeen
kumonnut kyseiset kysymykset ja laskenut pisteet jäljellä                 (1) EYVL C 281, 2.10.1999.


title: Asia C-76/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 11.9.2007 (Finanzgericht Kölnin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Herbert Schwarz ja Marga Gootjes-Schwarz v. Finanzamt Bergisch Gladbach (EY:n perustamissopimuksen 8 a artikla (josta on muutettuna tullut EY 18 artikla) — Euroopan kansalaisuus — EY:n perustamissopimuksen 59 artikla (josta on muutettuna tullut EY 49 artikla) — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Tuloverolainsäädäntö — Koulumaksut — Vähennysoikeus, joka on rajoitettu koskemaan kotimaisille yksityisille oppilaitoksille suoritettuja koulumaksuja)

text:
               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 11.9.2007 (Finanzgericht Kölnin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Herbert Schwarz ja Marga Gootjes-Schwarz v. Finanzamt Bergisch Gladbach
   (Asia C-76/05) (1)

   (EY:n perustamissopimuksen 8 a artikla (josta on muutettuna tullut EY 18 artikla) - Euroopan kansalaisuus - EY:n perustamissopimuksen 59 artikla (josta on muutettuna tullut EY 49 artikla) - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Tuloverolainsäädäntö - Koulumaksut - Vähennysoikeus, joka on rajoitettu koskemaan kotimaisille yksityisille oppilaitoksille suoritettuja koulumaksuja)
   (2007/C 269/10)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Finanzgericht Köln
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Herbert Schwarz ja Marga Gootjes-Schwarz

      Vastaaja: Finanzamt Bergisch Gladbach
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Finanzgericht Köln — Sellaisen kansallisen tuloverolainsäädännön yhteensoveltuvuus EY 18, 39, 43 ja 49 artiklan kanssa, jossa lasten koulumaksujen perusteella myönnetään verovähennys vain sillä edellytyksellä, että lapset käyvät koulua tietyissä kotimaisissa oppilaitoksissa — Lapset, jotka käyvät koulua muiden jäsenvaltioiden oppilaitoksissa
   Tuomiolauselma

               1)

               Kun jäsenvaltion verovelvolliset laittavat lapsensa toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevaan ja pääosin yksityisin varoin rahoitettavaan kouluun, EY 49 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä sellaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan verovelvolliset voivat vähentää tuloverotuksessa erityisinä menoina tietyille tämän jäsenvaltion alueelle sijoittautuneille yksityiskouluille suorittamansa koulumaksut mutta jossa evätään yleisesti tällainen mahdollisuus silloin, kun koulumaksut on suoritettu toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelle yksityiskoululle.

               2)

               Kun jäsenvaltion verovelvolliset lähettävät lapsensa käymään toiseen jäsenvaltioon sijoittautunutta koulua, jonka tarjoamat palvelut eivät kuulu EY 49 artiklan soveltamisalaan, EY 18 artikla on esteenä sellaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan verovelvolliset voivat vähentää tuloverotuksessa erityisinä menoina tietyille tämän jäsenvaltion alueelle sijoittautuneille kouluille suorittamansa koulumaksut mutta jossa evätään yleisesti tällainen mahdollisuus silloin, kun koulumaksut on suoritettu toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelle koululle.

      (1)  EUVL C 93, 16.4.2005.


title: Asia T-221/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.7.2011 — Ergo Versicherungsgruppe v. SMHV — Société de développement et de recherche industrielle (ERGO Group) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin ERGO Group rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön sanamerkki URGO — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               10.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/47

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.7.2011 — Ergo Versicherungsgruppe v. SMHV — Société de développement et de recherche industrielle (ERGO Group)
   (Asia T-221/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin ERGO Group rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön sanamerkki URGO - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   2011/C 269/104
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Ergo Versicherungsgruppe AG (Düsseldorf, Saksa) (edustajat: asianajajat V. von Bomhard, A. W. Renck, T. Dolde ja J. Pause)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: B. Schmidt)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Société de développement et de recherche industrielle (Chenôve, Ranska) (edustaja: asianajaja K. Dröge)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu SMHV:n neljännen valituslautakunnan 20.3.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 520/2008-4), joka koskee Société de développement et de recherche industriellen ja Ergo Versicherungsgruppe AG:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Ergo Versicherungsgruppe AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 180, 1.8.2009.


title: Asia C-470/09 P: Valitus, jonka Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación foral de Guipúzcoa on tehnyt 26.11.2009 yhdistetyissä asioissa T-30/01–T-32/01 ja T-86/02–T-88/02, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava ym. v. komissio, 9.9.2009 annetusta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu viides jaosto) tuomiosta

text:
               13.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 37/10

         Valitus, jonka Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación foral de Guipúzcoa on tehnyt 26.11.2009 yhdistetyissä asioissa T-30/01–T-32/01 ja T-86/02–T-88/02, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava ym. v. komissio, 9.9.2009 annetusta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu viides jaosto) tuomiosta
   (Asia C-470/09 P)
   2010/C 37/12
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Valittaja: Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación foral de Guipúzcoa (edustajat: abogado I. Sáenz-Cortabarría Fernández ja abogado M. Morales Isasi)

      Muut osapuolet: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Álava — Diputación foral de Álava, Comunidad Autónoma del País Vasco — Baskimaan hallitus, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Euroopan yhteisöjen komissio ja Comunidad Autónoma de la Rioja

      Vaatimukset

               —

               Valitus on otettava tutkittavaksi ja todettava perustelluksi.

               —

               Valituksenalainen tuomio on kumottava.

               —

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esitetty vaatimus on hyväksyttävä ja riidanalaisen päätöksen 3 artikla on kumottava.

               —

               Asia on toissijaisesti palautettava ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi, joka on velvoitettava ottamaan vastaan todisteet, joiden vastaanottaminen oli evätty.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan asian käsittelystä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa aiheutuneet ja valituksen käsittelystä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut ja väliintulijana ollut Comunidad Autónoma de la Rioja korvaamaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa aiheutuneet kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

               1.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on syyllistynyt oikeudelliseen virheeseen katsoessaan, että riidanalaisen verotoimenpiteen alustavan tutkinnan päättäminen ennen asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1) voimaantuloa edellytti komission tästä tekemää (ja jäsenvaltiolle osoittamaa) nimenomaista päätöstä.

               2.

               Komission 28.11.2000 tekemälle päätökselle on annettu väärä merkitys katsomalla, että sillä päätettiin riidanalaisen verotoimenpiteen alustavaa tutkimista koskeva menettely, joka oli aloitettu huhtikuussa 1994 rekisteröidyn kantelun perusteella. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsomalla, ettei riidanalaisen verotoimenpiteen uutta tutkintaa vuonna 2000 ollut suoritettava olemassa oleviin tukiin sovellettavassa menettelyssä.

               3.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen jättäessään noudattamatta todistustaakkaa ja todisteiden arviointia koskevia prosessuaalisia säännöksiä erityisesti 28.11.2000 tehdyn päätöksen muodostaman asiakirjanäytön osalta (päätöksen uskottavuus ja todistusvoima). Oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin on loukattu.

               4.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen loukatessaan todisteiden arviointia ja todistustaakkaa koskevia prosessuaalisia sääntöjä niiden asioissa esitettyjen objektiivisten, merkityksellisten, yhtäpitävien ja ratkaisevien indisioiden osalta, jotka osoittavat, että komissio oli ennen 28.11.2000 tehtyä päätöstä tutkinut alustavasti riidanalaisen verotoimenpiteen ja päättänyt tutkinnan. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on syyllistynyt oikeudelliseen virheeseen katsoessaan, ettei riidanalaisen verotoimenpiteen uutta tutkintaa vuonna 2000 ollut suoritettava olemassa oleviin tukiin sovellettavassa menettelyssä.

               5.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen vahvistaessaan vuonna 1993 säädetyn riidanalaisen verotoimenpiteen toimintatueksi soveltamalla investointituen määritelmää alueellisia valtiontukia koskevien, vuoden 1998 suuntaviivojen mukaisesti. Oikeusvarmuuden periaatetta ja erityisesti taannehtivuuskiellon periaatetta on loukattu.

               6.

               Valituksenalaisessa tuomiossa on tehty oikeudellinen virhe sellaisen verosääntelyn alustavassa tutkinnassa valtiontukiasioissa merkityksellisinä pidettävien tietojen käsitteen osalta, ja virhe on johtanut siihen, että alustavan menettelyn kestoa ei ole katsottu kohtuuttoman pitkäksi.

               7.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että käsiteltävässä asiassa 79:ää kuukautta ei ole pidettävä kohtuuttoman pitkänä aikana riidanalaisen verotoimenpiteen alustavalle tutkinnalle ja tämän johdosta, ettei asiassa ole rikottu asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklan 1 kohtaa oikeusvarmuuden periaatteen osalta.

               8.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, että käsiteltävässä asiassa 79:ää kuukautta ei ole pidettävä kohtuuttoman pitkänä aikana riidanalaisen verotoimenpiteen alustavalle tutkinnalle ja tämän johdosta, ettei asiassa ole rikottu asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklan 1 kohtaa hyvän hallinnon periaatteen osalta.

               9.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan kyseessä olevassa konkreettisessa tapauksessa, etteivät siinä vallitse sellaiset poikkeukselliset olosuhteet, jotka oikeuttavat perusteltuun luottamukseen riidanalaisen verotoimenpiteen sääntöjenmukaisuuteen ja jotka estävät tukien määräämisen takaisin perittäviksi asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Päätökselle on annettu väärä merkitys.

               10.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan kyseessä olevassa konkreettisessa tapauksessa, ettei kyseessä ole yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaaminen, joka estää tukien määräämisen takaisin perittäviksi asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

               11.

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen jättäessään noudattamatta todisteiden vastaanottamista koskevia prosessuaalisia sääntöjä ja päättäessään olla vastaanottamatta tiettyjen komission asiakirjojen avulla esitettävää todistelua, jota valittaja oli vaatinut ja jota on ensimmäisen oikeusasteen käyttämien niiden toteamusten, joilla valittajan vaatimus hylättiin, perusteella pidettävä olennaisen tärkeänä valittajan etujen puolustuksen kannalta. Oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin ja prosessuaalisen yhdenvertaisuuden ja puolustautumisoikeuksien periaatteita on loukattu.

      (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus, EYVL L 83, s. 1.


title: Asia C-435/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 24.3.2011 — Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 85/337/ETY — Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi — Valintaperusteet — Raja-arvojen asettaminen — Hankkeen laajuus)

text:
               21.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 152/6

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 24.3.2011 — Euroopan komissio v. Belgian kuningaskunta
   (Asia C-435/09) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 85/337/ETY - Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi - Valintaperusteet - Raja-arvojen asettaminen - Hankkeen laajuus)
   2011/C 152/10
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. van Beek, J.-B. Laignelot ja C. ten Dam)

      Vastaaja: Belgian kuningaskunta (asiamies: T. Materne)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY (EYVL L 175, s. 40), sellaisena kuin se on muutettuna 3.3.1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY (EYVL L 73, s. 5), virheellinen ja puutteellinen täytäntöönpano — 4 artiklan 2 ja 3 kohta luettuina yhdessä liitteiden II ja III kanssa (Flanderin hallintoalue), 4 artiklan 1 kohta luettuna yhdessä liitteessä I olevien 8 kohdan a alakohdan ja 18 kohdan a alakohdan kanssa sekä 7 artiklan 1 kohdan b alakohta (Vallonian hallintoalue) sekä 4 artiklan 2 ja 3 kohta luettuina yhdessä liitteiden II ja III kanssa (Brysselin pääkaupunkiseudun hallintoalue) — Raja-arvot ja arviointiperusteet

      Tuomiolauselma

               1)

               Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 3.3.1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY, mukaisia velvoitteitaan, koska seuraavien säännösten asianmukaisen ja täysimääräisen täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä ei ole toteutettu:

                           —

                           Flanderin hallintoalueen lainsäädännön osalta direktiivin 85/337, sellaisena kuin se on muutettuna 26.5.2003 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/35/EY, 4 artiklan 2 ja 3 kohta luettuina yhdessä kyseisen direktiivin liitteiden II ja III kanssa

                           —

                           Vallonian hallintoalueen lainsäädännön osalta direktiivin 85/337, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2003/35, 4 artiklan 1 kohta, luettuna yhdessä kyseisen direktiivin liitteessä I olevien 8 kohdan a alakohdan ja 18 kohdan a alakohdan kanssa, sekä saman direktiivin 7 artiklan 1 kohdan b alakohta

                           —

                           Brysselin pääkaupunkiseudun hallintoalueen lainsäädännön osalta direktiivin 85/337, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2003/35, 4 artiklan 2 ja 3 kohta, luettuina yhdessä liitteiden II ja III kanssa, sekä liite III itsessään.

               2)

               Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 24, 30.1.2010.


title: Asia T-187/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.11.2015 – Compagnia Trasporti Pubblici ym. v. komissio (Valtiontuet — Campanian alueella linja-autoreittien verkostoa liikennöivä yritys — Hyvitys, jota Italian viranomaiset ovat maksaneet julkisen palvelun velvoitteista Consiglio di Staton antaman tuomion jälkeen — Komission päätös, jolla toimenpide todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi — Tuensaajan kanssa vastaavanlaisessa tilanteessa olevien yritysten nostama kanne)

text:
               18.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/38

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.11.2015 – Compagnia Trasporti Pubblici ym. v. komissio
   (Asia T-187/15) (1)

   ((Valtiontuet - Campanian alueella linja-autoreittien verkostoa liikennöivä yritys - Hyvitys, jota Italian viranomaiset ovat maksaneet julkisen palvelun velvoitteista Consiglio di Staton antaman tuomion jälkeen - Komission päätös, jolla toimenpide todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi - Tuensaajan kanssa vastaavanlaisessa tilanteessa olevien yritysten nostama kanne))
   (2016/C 016/47)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantajat: Compagnia Trasporti Pubblici SpA (Napoli, Italia), Atap – Azienda Trasporti Automobilistici Pubblici delle Province di Biella e Vercelli SpA (Biella, Italia), Actv SpA (Venetsia, Italia), Ferrovie Appulo Lucane Srl (Bari, Italia), Asstra – Associazione Trasporti (Rooma, Italia) ja Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV) (Rooma) (edustaja: asianajaja M. Malena)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Armati, G. Conte ja P.J. Loewenthal)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus valtiontuesta SA.35842 (2014/C) (ex 2012/NN), jonka Italia on toteuttanut – Julkisen palvelun velvoitteesta maksettava lisähyvitys CSTP -yritykselle – 19.1.2015 annetun komission päätöksen (EU) 2015/1074 (EUVL L 179, s. 112) kumoamiseksi.

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Compagnia Trasporti Pubblici SpA, Atap – Azienda Trasporti Automobilistici Pubblici delle Province di Biella e Vercelli SpA, Actv SpA, Ferrovie Appulo Lucane Srl, Asstra – Associazione Trasporti (Rooma, Italia) ja Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV) vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 190, 8.6.2015.


title: Asia T-534/12: Kanne 8.12.2012 — Still v. SMHV (Fleet Data Services)

text:
               2.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/25

         Kanne 8.12.2012 — Still v. SMHV (Fleet Data Services)
   (Asia T-534/12)
   2013/C 32/39
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Still GmbH (Hampuri, Saksa) (edustaja: asianajaja S. Waller)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 10.9.2012 asiassa R 130/2012-1 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

               —

               käsittelemään asian unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 50 artiklan 1 kohdan nojalla yhdessä kanteen kanssa, joka on nostettu samanaikaisesti sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan samoin 10.9.2012 tekemästä päätöksestä R 4/2012-1, joka koskee merkkiä ”Truck Data Services” koskevaa hakemusta yhteisön tavaramerkiksi nro 9931429.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki, jossa on sanat ”Fleet Data Services”, luokkiin 9, 12, 35, 36, 37 ja 39 kuuluville tavaroille ja palveluille — hakemus yhteisön tavaramerkiksi nro 9 931 387

      Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet:

               —

               Asetuksen nro 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen

               —

               Asetuksen nro 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen

               —

               Asetuksen nro 207/2009 73 artiklan 2 kohdan rikkominen


title: Asia C-108/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 6.9.2011 (Tribunale Ordinario di Venezian (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ivana Scattolon v. Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca (Sosiaalipolitiikka — Direktiivi 77/187/ETY — Työntekijöiden oikeuksien turvaaminen yrityksen luovutuksen yhteydessä — Yrityksen ja luovutuksen käsitteet — Julkisoikeudellinen luovuttaja ja luovutuksensaaja — Luovutuksensaajassa voimassa olevan työehtosopimuksen soveltaminen luovutuspäivästä lähtien — Palkkakohtelu — Luovuttajassa saavutetun palvelusajan huomioiminen)

text:
               22.10.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 311/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 6.9.2011 (Tribunale Ordinario di Venezian (Italia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ivana Scattolon v. Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca
   (Asia C-108/10) (1)

   (Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 77/187/ETY - Työntekijöiden oikeuksien turvaaminen yrityksen luovutuksen yhteydessä - Yrityksen ja luovutuksen käsitteet - Julkisoikeudellinen luovuttaja ja luovutuksensaaja - Luovutuksensaajassa voimassa olevan työehtosopimuksen soveltaminen luovutuspäivästä lähtien - Palkkakohtelu - Luovuttajassa saavutetun palvelusajan huomioiminen)
   2011/C 311/12
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale Ordinario di Venezia

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Ivana Scattolon

      Vastaaja: Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunale Ordinario di Venezia — Työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 14.2.1977 annetun neuvoston direktiivin 77/187/ETY (EYVL L 61, s. 26) ja työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12.3.2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/23/EY (EYVL L 82, s. 16) soveltamisala — Direktiivin 77/187/ETY 3 artiklan 1 kohdan tulkinta — Hallinnon siivouspalveluhenkilöstön siirtäminen paikallishallinnon palveluksesta valtionhallinnon palvelukseen — Työntekijöiden oikeuksien turvaaminen, mukaan lukien paikallishallinnon yksikön palveluksessa saavutettu palvelusaika

      Tuomiolauselma

               1)

               Se, että jäsenvaltion viranomainen ottaa palvelukseensa toisen viranomaisen palkkaaman henkilöstön, joka vastaa sellaisten liitännäispalvelujen suorittamisesta kouluille, joihin kuuluu muun muassa ylläpitotehtäviä ja hallinnollisia avustustehtäviä, on työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 14.2.1977 annetun neuvoston direktiivin 77/187/ETY soveltamisalaan kuuluva yrityksen luovutus, kun kyseinen henkilöstö muodostuu sellaisten työntekijöiden organisoidusta kokonaisuudesta, joita suojataan työntekijöinä kyseisen jäsenvaltion kansallisessa oikeudessa.

               2)

               Kun direktiivissä 77/187 tarkoitettu luovutus johtaa siihen, että siirrettyihin työntekijöihin sovelletaan välittömästi luovutuksensaajassa voimassa olevaa työehtosopimusta, ja kun tässä sopimuksessa vahvistetut palkkaehdot liittyvät muun muassa palvelusaikaan, tämän direktiivin 3 artikla on esteenä sille, että siirrettyjen työntekijöiden palkka laskee huomattavasti heidän välittömästi siirtoa edeltäneeseen tilanteeseensa verrattuna siksi, että heidän luovuttajan palveluksessa saavuttamaansa palvelusaikaa, joka vastaa luovutuksensaajan palveluksessa olevien työntekijöiden saavuttamaa palvelusaikaa, ei oteta huomioon määritettäessä heidän lähtöpalkkaluokkaansa luovutuksensaajassa. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tutkittava, laskiko palkka tällä tavoin pääasiassa kyseessä olevan siirron yhteydessä.

      (1)  EUVL C 134, 22.5.2010.


title: Asia T-683/13: Kanne 20.12.2013 — Brammer v. SMHV — Office Ernest T. Freylinger (EUROMARKER)

text:
               1.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 61/14

         Kanne 20.12.2013 — Brammer v. SMHV — Office Ernest T. Freylinger (EUROMARKER)
   (Asia T-683/13)
   2014/C 61/24
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Brammer GmbH (Wien, Itävalta) (edustaja: asianajaja R. Kornfeld)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Office Ernest T. Freylinger SA (Strassen, Luxemburg)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta
   siltä osin kuin sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) vahvisti väiteosaston 4.7.2012 tekemän päätöksen myös siltä osin, että väite hyväksyttiin myös luokkiin 38 ja 42 kuuluvien palveluiden osalta,

               —

               toteamaan, että sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) on toiminut virheellisesti

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) 8.10.2013 asiassa R 1653/2012-1 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan vastaajana olevan viraston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”EUROMARKER” luokkiin 38, 42 ja 45 kuuluville palveluille — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 9 852 849

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Office Ernest T. Freylinger SA

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: sanamerkki ”EURIMARK” luokkiin 35, 41, 42 ja 45 kuuluville palveluille — yhteisön tavaramerkki nro 5 850 111

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hyväksyminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asiat T-84/10 R ja T-223/10 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 25.6.2010 — Regione Puglia v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Yhteisön taloudellisen tuen vähentämistä koskeva päätös — Veloitusilmoitus — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               28.8.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 234/38

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 25.6.2010 — Regione Puglia v. komissio
   (Asiat T-84/10 R ja T-223/10 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Yhteisön taloudellisen tuen vähentämistä koskeva päätös - Veloitusilmoitus - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyysedellytys ei täyty)
   2010/C 234/68
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Regione Puglia (edustajat: asianajajat F. Brunelli ja A. Aloia)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Cattabriga ja A. Steiblytė)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Hakemus, joka koskee yhtäältä komission 22.12.2009 tekemän päätöksen K(2009) 10350, joka koskee Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR) Italiassa tavoitteen 1 kohdealueeseen kuuluvalle toimintaohjelmalle POR Puglia (2000–2006) myönnetyn tuen osittaista poistamista, ja toisaalta kyseistä päätöstä seuranneen, 26.2.2010 päivätyssä veloitusilmoituksessa olleen maksumääräyksen, täytäntöönpanon lykkäämistä.

      Määräysosa

               1)

               Asiat T-84/10 R ja T-223/10 R yhdistetään tämän määräyksen antamista varten.

               2)

               Välitoimihakemukset hylätään.

               3)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Asia C-665/15: Kanne 14.12.2015 – Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta

text:
               15.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 59/10

         Kanne 14.12.2015 – Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-665/15)
   (2016/C 059/10)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Guerra e Andrade ja J. Hottiaux)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta

      Vaatimukset

               —

               Unionin tuomioistuimen on todettava, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 2006/126/EY (1) 7 artiklan 5 kohdan d alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole liittynyt Euroopan unionin ajokorttiverkostoon.

               —

               Portugalin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Direktiivistä 2006/126/EY ja oikeuskäytännöstä seuraa, että ajokortin myöntäneen jäsenvaltion on varmistettava, täyttyvätkö ajokortin myöntämisen vähimmäisedellytykset.
   Jos Portugalin valtio ei ole liittynyt Euroopan unionin ajokorttiverkostoon (RESPER), se ei voi varmistaa, täyttyvätkö ajokortin myöntämisen vähimmäisedellytykset. Se ei voi erityisesti varmistaa, onko hakijalla jo ajokortti toisessa jäsenvaltiossa.
   Toisaalta, koska Portugali ei ole liittynyt RESPERiin, muut jäsenvaltion eivät voi varmistaa yhdessä Portugalin kanssa, täyttyvätkö ajokortin myöntämisen vähimmäisedellytykset.
   Tämän lisäksi muut jäsenvaltiot eivät voi tehdä yhdessä Portugalin kanssa tarkistuksia tapauksissa, joissa ajokortin myöntämisen vähimmäisedellytykset eivät selvästi täyttyneet.
   Koska Portugali ei ole liittynyt RESPERiin, se vaarantaa liittymisvelvollisuuden ja direktiivin 2006/126 keskeisen tavoitteen, joka on parantaa liikenneturvallisuutta helpottaen samalla henkilöiden vapaata liikkuvuutta.
   Direktiivin 7 artiklan 5 kohdan d alakohdassa säädetään selvästi, että jäsenvaltioiden on käytettävä Euroopan unionin ajokorttiverkostoa erityisesti toteuttaakseen tarkistuksia ja nimenomaan estääkseen sen, että henkilöllä on useampi kuin yksi ajokortti.
   Direktiivin 16 artiklan 2 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden on sovellettava 7 artiklan 5 kohtaa 19.1.2013 lähtien.

      (1)  Ajokorteista 20.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/126/EY (uudelleenlaadittu teksti), EUVL L 403, s. 18.