title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 29 päivänä tammikuuta 2004 asiassa C-209/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Itävallan tasavalta (Direktiivi 92/43/ETY – Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Luontotyyppien suojelu – Luonnonvarainen eläimistö ja kasvisto – Ruisrääkän elintila – Wörschacher Moosin erityissuojelualue)

text:
C 71/4                    FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                            20.3.2004
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                       EY 7 artiklan 4 kohtaan, mutta eivät direktiivin 93/89/ETY
                                                                                7 artiklan h alakohtaan tai direktiivin 1999/62/EY 7 artiklan
                            (kuudes jaosto)                                     9 kohtaan, mikäli direktiivien täytäntöönpano on laiminlyöty
                                                                                tai ne on pantu puutteellisesti täytäntöön, laskettaessa vähin-
                    5 päivänä helmikuuta 2004                                   tään 12 tonnia painavilta tavaraliikenteeseen käytettäviltä
                                                                                ajoneuvoilta koko itävaltalaisen Brennerin moottoritien osalta
                                                                                perittävää tiemaksua.
asiassa C-157/02 (Oberster Gerichtshofin esittämä ennak-
koratkaisupyyntö): Rieser Internationale Transporte                       3)    Itävaltalaiset liikenteenharjoittajat voivat vedota yhtä hyvin
GmbH vastaan Autobahnen- und Schnellstraßen-Finan-                              kuin muihin jäsenvaltioihin sijoittuneet liikenteenharjoittajat
                    zierungs-AG (ASFINAG) (1)                                   direktiivin 93/89/ETY 7 artiklan b alakohtaan ja direktiivin
                                                                                1999/62/EY 7 artiklan 4 kohtaan tuodakseen esiin sen,
(Maanteiden tavarakuljetukset – Tiemaksut – Brennerin                           että niitä syrjitään koko itävaltalaisen Brennerin moottoritien
moottoritie – Syrjintäkielto – Liikenteenharjoittajan kansal-                   (ylisuuren) tariffin takia sellaisiin tienkäyttäjiin verrattuina,
lisuuteen tai kuljetuksen lähtöpaikkaan tai määränpäähän                        jotka käyttävät pelkästään tämän moottoritien osittaisia tieo-
                          perustuva syrjintä)                                   suuksia.
                            (2004/C 71/05)                                4)    Asiassa C-21/94, parlamentti vastaan neuvosto, 5.7.1995
                                                                                annettua tuomiota on tulkittava siten, että direktiivin 93/89/
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                              ETY vaikutukset pysyvät voimassa 20.7.1999 asti, jona
                                                                                ajankohtana direktiivi 1999/62/EY tuli voimaan.
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen          5)    Jäsenvaltioiden oli 20.7.1999 ja 1.7.2000 välisen ajanjakson
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                          aikana pidättäydyttävä antamasta säännöksiä, jotka olivat
                                                                                omiaan vakavasti vaarantamaan direktiivissä 1999/62/EY
                                                                                säädetyn tavoitteen toteuttamisen, mutta yksityiset oikeussub-
Asiassa C-157/02, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on                      jektit eivät voineet vedota kansallisissa tuomioistuimissa tähän
saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen                     direktiiviin suhteessa jäsenvaltioihin sen aikaansaamiseksi, että
käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa                  tämän direktiivin vastaista voimassa ollutta sääntöä ei sovelleta.
vireillä olevassa asiassa, Rieser Internationale Transporte
GmbH ja Autobahnen- und Schnellstraßen-Finanzierungs-AG
                                                                          (1) EYVL C 169, 13.7.2002.
(ASFINAG), ennakkoratkaisun tiettyjen maanteiden tavaralii-
kenteeseen tarkoitettujen ajoneuvojen verotuksen sekä tiettyjen
infrastruktuurien käytöstä perittävien tie- ja käyttömaksujen
soveltamisesta jäsenvaltioissa 25 päivänä lokakuuta 1993
annetun neuvoston direktiivin 93/89/ETY (EYVL L 279, s. 32)
ja verojen ja maksujen kantamisesta raskailta tavaraliikenteen
ajoneuvoilta tiettyjen infrastruktuurien käytöstä 17 päivänä                      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
kesäkuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston
direktiivin 1999/62/EY (EYVL L 187, s. 42) tulkinnasta,                                               (toinen jaosto)
yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpa-
nossa: presidentti V. Skouris, joka hoitaa kuudennen jaoston                                 29 päivänä tammikuuta 2004
puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit J. N. Cunha Rodrigues
(esittelevä tuomari), J.-P. Puissochet, R. Schintgen ja F. Macken,        asiassa C-209/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: johtava hallintovirkamies                                     Itävallan tasavalta (1)
M.-F. Contet, on antanut 5.5.2004 tuomion, jonka tuomiolau-
selma on seuraava:                                                        (Direktiivi 92/43/ETY – Jäsenyysvelvoitteiden noudattamat-
                                                                          ta jättäminen – Luontotyyppien suojelu – Luonnonvarainen
1)    Yksityisoikeudellista oikeushenkilöä vastaan voidaan vedota         eläimistö ja kasvisto – Ruisrääkän elintila – Wörschacher
      silloin, kun se tekee sopimuksia tienkäyttäjien kanssa, sellaisiin                       Moosin erityissuojelualue)
      direktiivin säännöksiin, joilla voi olla välittömiä oikeusvaiku-
      tuksia, jos valtio on antanut tämän oikeushenkilön tehtäväksi                                   (2004/C 71/06)
      julkisen tieverkoston käytöstä suoritettavien tiemaksujen kanta-
      misen ja kyseinen oikeushenkilö on välittömästi tai välillisesti                          (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
      valtion valvonnassa.
2)    Yksityiset oikeussubjektit voivat vedota suhteessa valtion viran-   (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
      omaisiin tiettyjen maanteiden tavaraliikenteeseen tarkoitettujen                   tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
      ajoneuvojen verotuksen sekä tiettyjen infrastruktuurien käytöstä
      perittävien tie- ja käyttömaksujen soveltamisesta jäsenvaltioissa
      25 päivänä lokakuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin             Asiassa C-209/02, Euroopan yhteisöjen komissio,asiamiehe-
      93/89/ETY 7 artiklan b alakohtaan ja verojen ja maksujen            nään J. C. Schieferer, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan
      kantamisesta raskailta tavaraliikenteen ajoneuvoilta tiettyjen      Itävallan tasavalta, asiamiehenään C. Pesendorfer, prosessiosoi-
      infrastruktuurien käytöstä 17 päivänä kesäkuuta 1999 anne-          te Luxemburgissa, jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuin-
      tun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/62/          ta toteamaan, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut
 ---pagebreak--- 20.3.2004                 FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                                 C 71/5
luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston                 Luxemburgissa, vastaan Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin
suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston                     yhdistynyt kuningaskunta, asiamiehenään K. Manji, jossa kan-
direktiivin 92/43/ETY (EYVL L 206, s. 7) 6 artiklan 3 ja                    taja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Ison-
4 kohdan mukaisia velvoitteitaan, luettuna yhdessä kyseisen                 Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole
direktiivin 7 artiklan kanssa, koska se on hyväksynyt Steiermar-            noudattanut perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja
kin osavaltiossa sijaitsevan Wörschachin kunnan golfkentän                  väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheu-
laajennushankkeen kyseisessä kunnassa sijaitsevalla luonnon-                tuvilta vaaroilta 13 päivänä toukokuuta 1996 annetun neuvos-
varaisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979 anne-               ton direktiivin 96/29/Euratom (EYVL L 159, s. 1) mukaisia
tun neuvoston direktiivin 79/409/ETY (EYVL L 103, s. 1)                     velvoitteitaan, koska se ei ole antanut koko alueellaan tämän
4 artiklassa tarkoitetulla erityissuojelualueella olevalle ruisrää-         direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,asetuksia ja hal-
kän (crex crex) elinympäristölle aiheutuvien vaikutusten arvi-              linnollisia määräyksiä tai joka tapauksessa koska se ei ole
oinnin kielteisestä tuloksesta huolimatta, yhteisöjen tuomiois-             ilmoittanut niistä komissiolle, yhteisöjen tuomioistuin (neljäs
tuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-                jaosto), toimien kokoonpanossa: C. W. A. Timmermans (esitte-
johtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit C. Gulmann                        levä tuomari), joka hoitaa neljännen jaoston puheenjohtajan
(esittelevä tuomari), J. N. Cunha Rodrigues, J.-P. Puissochet ja            tehtäviä, sekä tuomarit A. La Pergola ja S. von Bahr, julkisasia-
N. Colneric, julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: R. Grass, on               mies: A. Tizzano, kirjaaja: R. Grass, on antanut 29.1.2004
antanut 29.1.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-                     tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
raava:
1)    Itävallan tasavalta ei ole noudattanut luontotyyppien sekä            1)    Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
      luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä               ei ole noudattanut perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden
      toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY                     ja väestönterveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheu-
      6 artiklan 3 ja 4 kohdan mukaisia velvoitteitaan, luettuna                  tuvilta vaaroilta 13 päivänä toukokuuta 1996 annetun neuvos-
      yhdessä kyseisen direktiivin 7 artiklan kanssa, koska se on                 ton direktiivin 96/29/Euratom mukaisia velvoitteitaan, koska
      hyväksynyt Steiermarkin osavaltiossa sijaitsevan Wörschachin                se ei ole antanut säädetyssä määräajassa tämän direktiivin
      kunnan golfkentän laajennushankkeen kyseisessä kunnassa                     noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia
      sijaitsevalla ja luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä             määräyksiä.
      huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/
      ETY 4 artiklan mukaisesti osoitetulla Wörschacher Moosin              2)    Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
      erityissuojelualueella olevalle ruisrääkän (crex crex) elinympäris-         velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      tölle aiheutuvien vaikutusten arvioinnin kielteisestä tuloksesta
      huolimatta.
                                                                            (1) EYVL C 180, 27.7.2002.
2)    Itävallan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
      kulut.
(1) EYVL C 169, 13.7.2002.
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   Giudice di pace di Bitonto 21.11.2003 tekemällään päätök-
                                                                            sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Vincenzo
                             (neljäs jaosto)                                      Manfredi vastaan Lloyd Adriatico Assicurazioni
                   29 päivänä tammikuuta 2004
                                                                                (Asia C-509/03)
asiassa C-218/02: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningas-                                               (2004/C 71/08)
                                kunta (1)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
vi 96/29/Euratom – Väestön ja työntekijöiden suojelu ioni-
soivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta – Direktiivin jäsen-             Giudice di pace di Bitonto, on pyytänyt 21.11.2003 tekemäl-
valtion koko alueella tapahtuvan täytäntöönpanon laiminly-                  lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                  önti)                                     4.12.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
                                                                            ratkaisua asiassa Vincenzo Manfredi vastaan Lloyd Adriatico
                            (2004/C 71/07)                                  Assicurazioni, seuraaviin kysymyksiin:
                     (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                        1)    Ovatko Consiglio di Staton 23.4.2002 antamassa tuo-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                  miossa nro 2199 ja TAR Lazion (Roma) 5.7.2001
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                            antamassa tuomiossa nro 6139 lopullisesti vahvistetut
                                                                                tosiseikat, jotka on katsottava kokonaisuudessaan maini-
                                                                                tuiksi ja toistetuiksi tässä, ristiriidassa yhteisön oikeuden
Asiassa C-218/02, Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehe-                        ja erityisesti EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan
nään aluksi T. F. Cusack ja sittemmin X. Lewis, prosessiosoite                    kanssa?


title: Asian T-220/02 poistaminen rekisteristä

text:
               11.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 228/44

         Asian T-220/02 poistaminen rekisteristä (1)

   (2004/C 228/105)

      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)

   Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (yhden tuomarin kokoonpanossa: M. E. Martins Ribeiro) 12.5.2004 antamalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia T-220/02, Antonio Silva vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.

      (1)  EYVL C 247, 12.10.2002.


title: Asia C-515/15 P: Valitus, jonka Roland SE on tehnyt 25.9.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-631/14, Roland SE v. Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto, 16.7.2015 antamasta tuomiosta

text:
               5.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/6

         Valitus, jonka Roland SE on tehnyt 25.9.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-631/14, Roland SE v. Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto, 16.7.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-515/15 P)
   (2016/C 326/10)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Roland SE (edustaja: C. Onken, Rechtsanwältin)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto
   Christian Louboutin
   Unionin tuomioistuin (yhdeksäs jaosto) on hylännyt valituksen 14.4.2016 antamallaan määräyksellä.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 7 päivänä maaliskuuta 1996, asiassa T-146/94, Calvin Williams vastaan Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin (Henkilöstö - Velvollisuudet - Julkisen viranhoidon arvokkuutta loukkaavat toimet - Lojaalisuusvelvollisuus - Kurinpitomenettely - Viraltapano)

text:
13.4.96                FI_                      Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                     N:o C 108/9
     sekä vastaajan päätös 27.6. 1 994 siltä osin, kuin siinä on         YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
     hylätty valitus Cont. 12/94-R tätä päätöstä koskevilta                        TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,
     osin, kumotaan.                                                                  7 päivänä maaliskuuta 1996,
4 ) Muilta osin kanne hylätään.                                     asiassa T-146/94, Calvin Williams vastaan Euroopan yhtei
                                                                                söjen tilintarkastustuomioistuin i 1 )
5 ) Vastaajan on vastattava omista oikeudenkäyntikuluis            (Henkilöstö — Velvollisuudet — Julkisen viranhoidon
     taan, minkä lisäksi sen on korvattava yksi neljäsosa           arvokkuutta loukkaavat toimet — Lojaalisuusvelvollisuus
     kantajan oikeudenkäyntikuluista. Kantajan on vastat                       — Kurinpitomenettely — Viraltapano)
     tava kolmesta neljäsosasta omia oikeudenkäyntikulu                                      ( 96/C 108/19 )
     jaan.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
P ) EYVL C 304 , 29.10.1994
                                                                    Asiassa T-146/94 , Euroopan yhteisöjen tilintarkastus
                                                                    tuomioistuimen entinen virkamies Calvin Williams, koti
                                                                    paikka Luxemburg, edustajanaan asianajaja Eric Boigelot,
                                                                    Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
                                                                    Jean-Paul Noesen, 18 , rue des Glacis, vastaan Euroopan
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                            yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin ( asiamiehinä Jean
              TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                               Marie Steiner, Jan Inghelram ja Paolo Giusta ), jossa kantaja
                                                                    vaatii ensinnäkin, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                 6 päivänä maaliskuuta 1996 ,                       tuomioistuin         kumoaa         tilintarkastustuomioistuimen
asiassa T-93/94, Michael Becker vastaan Euroopan yhtei             24.6.1993 tekemän päätöksen , jolla kantaja on pantu
              söjen tilintarkastustuomioistuin ( 1 )                viralta vanhuuseläkettä alentamatta tai poistamatta ja
(Henkilöstö — Palkkatason luokitus — Ikälisä — Yhden               toiseksi, että se kumoaa 24.1.1994 tehdyn nimenomaisen
           vertainen kohtelu — Huolenpitovelvoite)                  päätöksen , jolla hänen valituksensa on hylätty ja kolman
                           ( 96/C 108/ 18 )                         neksi, että se kumoaa, sikäli kuin se osoittautuu tarpeelli
                                                                    seksi, samaa valitusta koskevan hiljaisen hylkäämispäätök
                                                                    sen, joka on tehty 23.1.1994 , ensimmäisen oikeusasteen
                  (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                      tuomioistuin ( viides jaosto ), toimien kokoonpanossa :
                                                                    jaoston puheenjohtaja R. Schintgen sekä tuomarit R. Gar
Asiassa T-93/94, Michael Becker, Euroopan yhteisöjen                cfa-Valdecasas ja J. Azizi, kirjaaja : hallintovirkamies J. Pa
tilintarkastustuomioistuimen virkamies, kotipaikka Lu              lacio Gonzalez, on antanut 7.3.1996 tuomion, jonka
xemburg, asiamiehenään asianajaja Roy Nathan, Luxem                tuomiolauselma on seuraava :
burg, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Roy
Nathan, 18 , rue de Glacis, vastaan Euroopan yhteisöjen              1 ) Kanne hylätään.
tilintarkastustuomioistuin ( asiamiehinä Jean-Marie Stenier
ja Jan Inghelram ), jossa kantaja vaatii kumoamaan tilintar        2 ) Kumpikin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntiku
                                                                          luistaan .
kastustuomioistuimen 2.12.1993 tekemän päätöksen, jolla
hylättiin kantajan palkkatason luokitusta koskeva valitus,
                                                                     (!) EYVL N:o C 146 , 28.5.1994
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( ensim
mäinen jaosto ), toimien kokoonpanossa : presidentti A.
Saggio sekä tuomarit V. Tiili ja R. M. Moura-Ramos,
kirjaaja : johtava hallintovirkamies B. Pastor, on antanut
6.3.1996 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :                      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,
 1 ) Kumotaan tilintarkastustuomioistuimen päätös, jolla se                            7 päivänä maaliskuuta 1996,
      kieltäytyi yhteisön virkamiehiin sovellettavien henkilös      asiassa T-362/94, Jan Robert de Rijk vastaan Euroopan
      tösäännön ja yhteisön muuta henkilöstöä koskevien                                   yhteisöjen komissio (')
      palvelussuhteen ehtojen muuttamisesta 21 päivänä jou
      lukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY,                 (Henkilöstö — Yhteisön ulkopuolella sijaitsevassa asema
      Euratom, EHTY) N:o 3947/92 perusteella luokittele             paikassa työskentelevien virkamiesten täydentävä sairaus
      masta uudelleen kantajaa 1.1.1993 alkaen tämän                  vakuutusjärjestelmä — Sairauskulujen korvaamismenet
      S. 2.1993 kirjeitse esittämän vaatimuksen mukaisesti,                                           tely)
      samoin kuin 2.12.1993 tehty tilintarkastustuomiois                                       ( 96/C 108/20 )
      tuimen päätös, jolla hylättiin kantajan valitus edellä
      mainitusta hylkäävästä päätöksestä.                                              (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                     Asiassa T-362/94, Euroopan yhteisöjen virkamies Jan
 2 ) Tilintarkastustuomioistuin vastaa omista ja kantajan             Robert de Rijk, kotipaikka Helsinki, edustajanaan asian
      oikeudenkäyntikuluista.                                         ajaja Nicolas Lhoëst, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa
                                                                      asianajotoimisto Myson sàrl, 1 , rue Glesener, vastaan
 (') EYVL C 120 , 30.4.1994                                           Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehinä Gianluigi Val
                                                                      sesia ja Julian Currall ), jossa kantaja vaatii komission
                                                                      18.1.1994 tekemän päätöksen kumoamista siltä osin kuin


title: Asia C-488/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 18.12.2008 (Court of Sessionin (Skotlanti), Edinburgh (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Royal Bank of Scotland plc v. The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen — Sekä verollisiin että verosta vapautettuihin liiketoimiin käytetyt tavarat ja palvelut — Suhdeluvun mukainen vähennys — Laskeminen — Direktiivin 17 artiklan 5 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetut menetelmät — Velvollisuus soveltaa 19 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettua pyöristyssääntöä)

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/19

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 18.12.2008 (Court of Sessionin (Skotlanti), Edinburgh (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Royal Bank of Scotland plc v. The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   (Asia C-488/07) (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen - Sekä verollisiin että verosta vapautettuihin liiketoimiin käytetyt tavarat ja palvelut - Suhdeluvun mukainen vähennys - Laskeminen - Direktiivin 17 artiklan 5 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetut menetelmät - Velvollisuus soveltaa 19 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettua pyöristyssääntöä)
   (2009/C 44/31)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Court of Session (Skotlanti), Edinburgh
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Royal Bank of Scotland plc

      Vastaaja: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Court of Session (Skotlanti), Edinburgh — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 17 artiklan 5 kohdan ja 19 artiklan 1 kohdan tulkinta — Tavarat ja palvelut, joita käytetään sekä verollisiin että verosta vapautettuihin liiketoimiin — Vähennyksen suhdeluvun laskeminen — Pyöristyssäännöt
   Tuomiolauselma
   Jäsenvaltioilla ei ole velvollisuutta soveltaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 19 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettua pyöristyssääntöä silloin, kun ostoihin sisältyvän veron vähennysoikeuden suhdeluku on laskettu tämän direktiivin 17 artiklan 5 kohdan kolmannen alakohdan a, b, c tai d alakohdassa tarkoitetun erityismenetelmän mukaisesti.

      (1)  EUVL C 8, 12.1.2008.


title: Asia T-206/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 3.7.2014 – Stance v. SMHV – Pokarna (STANCE) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Väitteen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               29.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 339/17

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 3.7.2014 – Stance v. SMHV – Pokarna (STANCE)
   (Asia T-206/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Väitteen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen))
   2014/C 339/20
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Stance, Inc. (San Clemente, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat R. Kunze ja G. Würtenberger)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: V. Melgar)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Pokarna Ltd (Secundrabad Andhra Pradesh, Intia)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n viidennen valituslautakunnan 1.2.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 885/2012-5), joka koskee Pokarna Ltd:n ja Stance, Inc.:in välistä väitemenettelyä

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan vastaajan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 171, 15.6.2013.


title: Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessäEYVL C 169, 13.7.2002

text:
C 180/36         FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                    27.7.2002
                                                          III
                                                     (Tiedotteita)
                                                  (2002/C 180/64)
                     Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä
         EYVL C 169, 13.7.2002
         Luettelo aiemmista julkaisuista
         EYVL C 156, 29.6.2002
         EYVL C 144, 15.6.2002
         EYVL C 131, 1.6.2002
         EYVL C 118, 18.5.2002
         EYVL C 109, 4.5.2002
         EYVL C 97, 20.4.2002
                                            Nämä tekstit ovat saatavilla:
                                         EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex
                                          CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Asia T-349/16: Kanne 30.6.2016 – Bank Saderat Iran v. neuvosto

text:
               22.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 305/48

         Kanne 30.6.2016 – Bank Saderat Iran v. neuvosto
   (Asia T-349/16)
   (2016/C 305/65)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Bank Saderat Iran (Teheran, Iran) (edustajat: solicitor T. de la Mare, QC, barrister R. Blakeley sekä solicitor S. Jeffrey, solicitor S. Ashley ja solicitor A. Irvine)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               Kumoaa 18.4.2016 annetun Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/603 (EUVL 2016, L 104, s. 8), ja 18.4.2016 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2016/609 Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta (EUVL 2016, L 104, s. 19), niiltä osin kuin niitä sovelletaan kantajaan, ja

               —

               velvoittaa neuvoston korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, että kantajan uudelleennimeäminen huhtikuussa 2016 on (i) oikeuden ja harkintavallan väärinkäyttöä (ii) vastoin kantajan oikeutta hyvään hallintoon ja (iii) vastoin oikeusvoiman, oikeusvarmuuden ja lopullisuuden periaatteita.

               2.

               Toinen kanneperuste perustuu siihen, että kantajan uudelleennimeäminen huhtikuussa 2016 rikkoo Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 266 artiklaa.

               3.

               Kolmas kanneperuste perustuu siihen, että kantajan uudelleennimeämistä huhtikuussa 2016 rasittaa ilmeinen arviointivirhe.

               4.

               Neljäs kanneperuste perustuu siihen, että kantajan uudelleennimeäminen huhtikuussa 2016 loukkaa kantajan perusoikeuksia maineen kunnioittamiseen ja omaisuudensuojaan sekä suhteellisuusperiaatetta ja syrjimättömyysperiaatetta.

               5.

               Viides kanneperuste perustuu siihen, että kantajan uudelleennimeäminen huhtikuussa 2016 ei ole tarpeen ja on yhteisen kattavan toimintasuunnitelman vastainen.


title: Asia C-531/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 19.5.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Sijoittautumisvapaus — Pääomien vapaa liikkuvuus — EY 43 ja EY 56 artikla — Kansanterveys — Apteekit — Säännökset ja määräykset, joiden mukaan vain proviisoreilla on oikeus pitää apteekkia — Oikeuttaminen — Väestön varma ja laadukas lääkehuolto — Proviisorien ammatillinen riippumattomuus — Farmaseuttisten tuotteiden jakeluyritykset — Kunnalliset apteekit)

text:
               4.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 153/5

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 19.5.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-531/06) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Sijoittautumisvapaus - Pääomien vapaa liikkuvuus - EY 43 ja EY 56 artikla - Kansanterveys - Apteekit - Säännökset ja määräykset, joiden mukaan vain proviisoreilla on oikeus pitää apteekkia - Oikeuttaminen - Väestön varma ja laadukas lääkehuolto - Proviisorien ammatillinen riippumattomuus - Farmaseuttisten tuotteiden jakeluyritykset - Kunnalliset apteekit)
   2009/C 153/09
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: E. Traversa ja H. Krämer, avustajinaan avvocato G. Giacomini ja avvocato E. Boglione)

      Vastaaja: Italian tasavalta (asiamies: I. M. Braguglia, avustajanaan avvocato dello Stato G. Fiengo)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Helleenien tasavalta (asiamies: E. Skandalou), Espanjan kuningaskunta (asiamiehet: J. Rodríguez Cárcamo ja F. Díez Moreno), Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues ja B. Messmer), Latvian tasavalta (asiamiehet: E. Balode-Buraka ja L. Ostrovska) ja Itävallan tasavalta (asiamiehet: C. Pesendorfer ja T. Kröll)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 43 ja EY 56 artiklan rikkominen — Apteekkien omistusjärjestelmä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan yhteisöjen komissio, Italian tasavalta, Helleenien tasavalta, Espanjan kuningaskunta, Ranskan tasavalta, Latvian tasavalta ja Itävallan tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 42, 24.2.2007.


title: Asia T-56/03: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys  15.3.2006  — Bioelettrica v. komissio

text:
               20.5.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 121/18

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 15.3.2006 — Bioelettrica v. komissio
   (Asia T-56/03) (1)

   (2006/C 121/33)

      Oikeudenkäyntikieli: italia

   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 101, 26.4.2003.


title: Asia C-24/03: Italian tasavallan 15.1.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
22.3.2003                FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 70/9
       c)    annetaan tietoja, joilla kylläkin pyritään osakkaiden       Italian tasavallan 15.1.2003 Euroopan yhteisöjen komis-
             tai yleisön harhauttamiseen perusteettoman edun                              siota vastaan nostama kanne
             saamiseksi mutta jotka ovat seurausta arvioinneista,
             jotka erikseen tarkasteltuina poikkeavat todellisuu-
             desta enintään tietyn kynnysarvon määrällä;                                            (Asia C-24/03)
       d)    väärillä tiedoilla tai vilpillisillä laiminlyönneillä ja                               (2003/C 70/15)
             joka tapauksessa tiedonannoilla ja tiedoilla, jotka
             eivät anna oikeaa ja riittävää kuvaa yhtiön varalli-
             suusasemasta, rahoitusasemasta ja taloudellisesta tu-
             loksesta, ei muuteta konsernin varallisuusasemaa tai
             taloudellista asemaa ”merkittävästi”?                       Italian tasavalta on nostanut 15.1.2003 Euroopan yhteisöjen
                                                                         tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                         vastaan. Italian tasavallan asiamiehenä on professori Umberto
3)     Kun otetaan huomioon, että kullakin jäsenvaltiolla on             Leanza, avustajanaan valtionasiamies Maurizio Fiorilli.
       velvollisuus säätää ensimmäisessä direktiivissä 68/151/
       ETY ja neljännessä direktiivissä 78/660/ETY säädetyistä
       oikeudenvastaisista teoista aiheutuvista ”asianmukaisista         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
       seuraamuksista”, onko näitä direktiivejä ja erityisesti EY
       44 artiklan 3 kohdan g alakohtaa, ensimmäisen direktii-
       vin 68/151/ETY 2 artiklan 1 kohdan f alakohtaa ja                 kumoaa 5.11.2002 tehdyn komission päätöksen K(2002)
       6 artiklaa sekä neljännen direktiivin 78/660/ETY 2 artik-         4127 (1), jolla jätettiin EMOTR:n tukiosastosta maksettavan
       lan 2, 3 ja 4 kohtaa, sellaisena kuin tämä direktiivi on          yhteisörahoituksen ulkopuolelle seuraavat Italian tasavallan
       täydennettynä direktiivillä 83/349/ETY ja direktiivillä 90/       toteuttamat menot:
       605/ETY, yhdessä luettuina tulkittava siten, että ne ovat
       esteenä jäsenvaltion laille, jossa on yhtiöille ”niin yhtiön      –     kertomuksen B.2.1 kohta – varainhoitovuosi 1999–2000
       jäsenten kuin ulkopuolisten etujen” suojaamiseksi asete-                – hedelmät ja vihannekset – määrä: 68 050 euroa;
       tun julkistamisvelvollisuuden sekä oikeiden ja riittävien
       tietojen antamisvelvollisuuden laiminlyönnin varalta otet-
       tu käyttöön seuraamusjärjestelmä,                                 –     kertomuksen B.2.1 kohta – varainhoitovuosi 2000–2001
                                                                               – hedelmät ja vihannekset – määrä: 7 853 euroa;
       a)    jossa oikeus rangaistusvaatimuksen esittäminen on           –     kertomuksen B.4.1.6 kohta – varainhoitovuosi 1998–
             vakavampien tapausten (varallisuusvahinko) osalta                 1999 – viljan varastointi – määrä: 1 272 616,34 euroa.
             annettu ainostaan osakkaille ja velkojille, mikä estää
             yleisen ja tehokkaan suojan antamisen ulkopuoli-
             sille,
                                                                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
       b)    jossa lievemmät tapaukset (ei varallisuusvahinkoa
             eikä rangaistusvaatimusta) on luokiteltu pelkiksi
             rikkomuksiksi, mikä perusteluissa esiin tuoduista
             syistä johtaa Italian prosessijärjestelmässä tehotto-
                                                                         1. H e d e l m ä t j a v i h a n n e k s e t
             muuteen, ja
                                                                         Komissio väittää, että Italian viranomaiset eivät ole täysin
       c)    jossa rangaistusvaatimuksen myöhäisen peruuttami-           noudattaneet asetuksen N:o 2200/96 ( 2) (25 artikla) ja asetuk-
             sen sallivan järjestelmän johdosta yksityiset asian-
                                                                         sen N:o 659/97 ( 3) (9 artiklan 2 ja 3 kohta) säännöksiä,
             osaiset pystyvät täydellisesti mitätöimään yhtiöiden        minkä seurauksena yhteisön markkinoiltapoistamiskorvausta
             avoimuudesta muodostuvalle oikeushyvälle tarkoi-            vahvistettaessa on ilmoitettu liian alhaiset määrät. Tämän
             tetun suojan.
                                                                         vuoksi komissio on vahvistanut yhteisön markkinoiltapoista-
                                                                         miskorvauksen korkeaksi.
( 1) EYVL L 65, 14.3.1968, s. 8.                                         Kantaja väittää kuitenkin, että Italian viranomaiset ovat toimit-
( 2) EYVL L 222, 14.8.1978, s. 11.
( 3) EYVL L 193, 18.7.1983, s. 1.
                                                                         taneet voimassa olevien yhteisön sääntöjen mukaisesti riittä-
( 4) EYVL L 317, 16.11.1990, s. 60.
                                                                         västi tietoja komissiolle, jolla olisi ollut mahdollisuus oikaista
                                                                         yhteisön markkinoiltapoistamiskorvausta siten, että se olisi
                                                                         poikennut vain vähän maksajaviraston ilmoittamasta lopulli-
                                                                         sesta määrästä. Se, että komissio on laiminlyönyt oikaista
                                                                         yhteisön markkinoiltapoistamiskorvausta, ei johdu Italian vi-
                                                                         ranomaisista, jotka ovat ilmoittaneet, että korvauksen määrää
                                                                         on korjattava ja ovat antaneet määriä koskevat tiedot.
 ---pagebreak--- C 70/10                   FI                        Euroopan unionin virallinen lehti                                        22.3.2003
2.    Vi l j a n j ul k i n e n va r a s to in t i                    Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-
                                                                      sa Finanzamt Bergisch Gladbach vastaan Hans U. Hundt-
                                                                      Eßwein seuraaviin kysymyksiin:
Komissio väittää, että entinen AIMA, ostaessaan markkinointi-
vuonna 1997-1998 maissia, ei ole vahvistanut ensimmäistä
varastointipäivää tarjouksen hyväksymistä koskevassa ilmoi-           1.     Toimiiko sellainen henkilö, joka ostaa tai rakennuttaa
tuksessa, vaan on antanut hinnan vahvistamista koskevan                      asuinrakennuksen asuakseen siinä itse, asuinrakennuksen
määräajan kulua siihen asti, kunnes tuen vastaanottaja käytän-               ostamisen tai rakennuttamisen osalta verovelvollisena,
nössä varastoi viljaa ensimmäistä kertaa. Komission mukaan                   kun hän haluaa käyttää asuinrakennuksen tiettyä tilaa
EMOTR:n on pitänyt tästä syystä maksaa enemmän kuin jos                      työhuoneenaan harjoittaakseen päätoimisen työnsä ohel-
AIMA ei olisi vahvistanut etukäteen mitään varastointipäivää,                la itsenäistä ammattia?
vaan olisi pitänyt lähtökohtana sitä, kun tarjouksen hyväksy-
mistä koskeva kirje lähetettiin, jolloin kyseinen varastointi olisi
ollut mahdollista aloittaa. Maksajavirasto AGEA ei ole samaa          Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
mieltä komission kanssa, koska asetuksessa N:o 689/92 (4)
ei säädetä mitään siitä, että tuotteelle maksettavan hinnan
laskennan perustana käytettäisiin tarjouksen hyväksymistä             2.     Kun määräosaisten yhteisomistusoikeuksien haltijat tai
koskevan kirjeen lähettämistä seuraavaa päivää, ja lisäksi                   aviopuolisot tilaavat yhdessä investointihyödykkeen ja
asetuksessa annetaan interventioelimelle valta vahvistaa tuot-               kun näiden henkilöiden muodostama yhteisomistusyk-
teen varastointisuunnitelma, mistä seuraa, että AIMA vahvistaa               sikkö ei itse harjoita liiketoimintaa, onko katsottava, että
ohjelmansa tuen maksajan ja sen vastaanottajan kanssa sovitun                tällöin on kyse muun kuin verovelvollisen suorittamasta
mukaisesti.                                                                  ostosta, joka ei oikeuta ostohintaan sisältävän arvonlisä-
                                                                             veron vähentämiseen, vai ovatko yhteisomistajat tämän
                                                                             suoritteen vastaanottajia?
3.    Raa kat up akka- alan p alkkio
                                                                      Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
Euroopan tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksessa todet-
tiin, että tupakkalaadun 01 takuukynnys oli ylitetty markki-          3.     Kun aviopuolisot ostavat määräosaisten yhteisomistusoi-
nointivuonna 1998.                                                           keuksien haltijoina investointihyödykkeen ja kun hyödy-
                                                                             kettä käyttää liiketoimintaansa vain toinen heistä, kuuluu-
Tällainen virhe ei ole johtanut siihen, että erityiset takuukyn-             ko oikeus ostohintaan sisältyvän arvonlisäveron vähentä-
nykset olisi ylitetty kyseisenä markkinointivuotena muiden                   miseen
laatujen osalta.
                                                                             a)    tälle yhdelle puolisolle niin, että hän saa vähentää
                                                                                vain hänelle ostajana kuuluvaa suhteellista osuutta
( 1) EYVL L 306, 8.11.2002, s. 26.                                                 vastaavan määrän ostohintaan sisältyvästä arvonli-
Komission päätös Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston                      säverosta
(EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen meno-
jen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle.
                                                                                vai
( 2) EYVL L 297, 21.11.1996, s. 1.
( 3) EYVL L 100, 17.4.1997, s. 22.
( 4) EYVL L 74, 20.3.1992, s. 18.                                            b)    onko hänellä direktiivin 77/388/ETY (1) 17 artiklan
                                                                                2 kohdan a alakohdan mukaisesti oikeus vähentää
                                                                                se osa ostohintaan sisältyvästä verosta, joka vastaa
                                                                                liiketoimintakäytön osuutta hyödykkeen kokonais-
                                                                                käytöstä?
                                                                      4.     Edellyttääkö vähennysoikeuden käyttäminen direktiivin
                                                                             77/388/ETY 18 artiklan mukaan sitä, että direktiivin 77/
Bundesfinanzhofin 29.8.2002 tekemällään päätöksellä                          388/ETY 22 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu lasku on
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Finanzamt Ber-                        annettu yksin kyseiselle aviopuolisolle tai yhteisomistus-
        gisch Gladbach vastaan Hans U. Hundt-Eßwein                          oikeuden haltijalle niin, että lasku koskee vain tämän
                                                                             henkilön suhteellista osuutta vastaavaa vastikkeen ja
                                                                             veron määrää, vai riittääkö se, että lasku on annettu
                             (Asia C-25/03)
                                                                             yhteisomistusoikeuden haltijalle tai aviopuolisoille ilman
                                                                             tällaista jaottelua?
                            (2003/C 70/16)
                                                                      (1 ) EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1.
Bundesfinanzhof on pyytänyt 29.8.2002 tekemällään päätök-
sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 23.1.2003,


title: Asia T-341/07: Kanne 10.9.2007 — Sison v. neuvosto

text:
               10.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/58

         Kanne 10.9.2007 — Sison v. neuvosto
   (Asia T-341/07)
   (2007/C 269/105)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: J. M. Sison (Utrecht, Alankomaat) (edustajat: lakimiehet J. Fermon, A. Comte, H. Schultz, D. Gürses ja W. Kaleck)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto
   Vaatimukset

               —

               Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta sekä päätösten 2006/379/EY ja 2006/1008/EY kumoamisesta 28.6.2007 tehty neuvoston päätös 2007/445/EY on kumottava EY 230 artiklan nojalla jäljempänä täsmennettäviltä osin ja erityisesti on toimittava seuraavasti:

               —

               Mainitun päätöksen 1 artiklan 1 kohdan [35] alakohta, jossa lukee ”Sison, Jose Maria (alias Armando Liwanag; alias Joma, Filippiinien kommunistisen puolueen, mukaan lukien NPA, johtaja) syntynyt 8.2.1939 Cabugaossa, Filippiineillä”, on kumottava.

               —

               Mainitun päätöksen 1 artiklan 2 kohdan 7 alakohta on kumottava siltä osin kuin siinä mainitaan kantajan nimi: ”Filippiinien kommunistinen puolue, mukaan lukien New People's Army (NPA), joka on yhteydessä Sison Jose Maria C:hen (alias Armando Liwanag, alias Joma, Filippiinien kommunistisen puolueen, mukaan lukien NPA, johtaja)”.

               —

               Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi 27.12.2001 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2580/2001 (EYVL L 344, s. 70) on EY 241 artiklan perusteella todettava lainvastaiseksi.

               —

               Yhteisö on velvoitettava korvaamaan kantajalle EY 235 ja EY 288 artiklan nojalla 291 427,97 euroa sekä 200,87 euroa kuussa yhteisöjen tuomioistuimen tuomion julistamiseen asti sekä korot lokakuusta 2002 lukien siihen saakka, kunnes koko maksu on suoritettu.

               —

               Neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kanteellaan kantaja vaatii EY 230 artiklan nojalla tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 (1) 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta sekä päätösten 2006/379/EY ja 2006/1008/EY kumoamisesta 28.6.2007 tehdyn neuvoston päätöksen 2007/445/EY (2) kumoamista professori Jose Maria Sisonia koskevilta osin. Kantaja vaatii lisäksi yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että EY 241 artiklan perusteella neuvoston asetus N:o 2580/2001 on lainvastainen, ja hän vaatii myös EY 235 ja EY 288 artiklan nojalla korvausta vahingoista, joita hän väittää aiheutuneen.
   Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin perusteisiin:
   Kantaja väittää, että neuvosto on rikkonut EY 253 artiklaa päätöksensä perusteluosassa esittämiensä perustelujen osalta. Tältä osin kantaja väittää, että neuvosto teki ilmeisen arviointivirheen, kun se teki riidanalaisen päätöksen, koska riidanalainen päätös perustui sellaisiin tosiseikkoihin ja väitteisiin, joista ei ollut näyttöä. Kantajan mukaan kyseessä oleva päätös loukkaa lisäksi hyvän hallinnon periaatetta. Kantaja väittää edelleen, että päätös on asetuksen 2580/2001 EY 2 artiklan 3 kohdan ja yhteisen kannan 2001/931/YUTP 1 artiklan 4 kohdan vastainen ja että se loukkaa suhteellisuusperiaatetta. Kantaja väittää myös, että päätös on EY 56 artiklassa määrätyn pääomien vapaan liikkuvuuden vastainen. Lopuksi kantaja väittää, että päätös on tehty sellaisia yhteisön oikeuden yleisiä periaatteita loukaten, jotka perustuvat oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevaan periaatteeseen, oikeuteen puolueettomaan tuomioistuimeen, syyttömyysolettamaan, puolustautumisoikeuksiin, oikeuteen tulla kuulluksi, legaliteettiperiaatteeseen, sananvapauteen, yhdistymisvapauteen sekä omistusoikeuteen, joista Euroopan ihmisoikeussopimuksessa määrätään. Lopuksi kantaja väittää, että neuvosto on käyttänyt väärin harkintavaltaansa, koska se on sisällyttänyt kantajan riidanalaisen päätöksen liitteenä olevaan luetteloon.

      (1)  EYVL L 344, 28.12.2001, s. 70.

      (2)  EUVL L 169, s. 58.


title: Asia T-63/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.6.2017 – E-Control v. ACER (Energia — Verkkoon pääsyä koskevat edellytykset rajat ylittävässä sähkön kaupassa — Kansallisten sääntelyviranomaisten päätökset rajasiirtokapasiteetin jakamisesta — Yhteensopivuus asetuksen (EY) N:o 714/2009 kanssa — ACERin lausunto — Käsite päätös, johon voidaan hakea muutosta, ACERissa — Asetuksen (EY) N:o 713/2009 19 artikla — ACERin valituslautakunnan päätös, jolla valitus jätetään tutkimatta — Oikeudellinen virhe — Perusteluvelvollisuus)

text:
               21.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 277/38

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 29.6.2017 – E-Control v. ACER
   (Asia T-63/16) (1)

   ((Energia - Verkkoon pääsyä koskevat edellytykset rajat ylittävässä sähkön kaupassa - Kansallisten sääntelyviranomaisten päätökset rajasiirtokapasiteetin jakamisesta - Yhteensopivuus asetuksen (EY) N:o 714/2009 kanssa - ACERin lausunto - Käsite päätös, johon voidaan hakea muutosta, ACERissa - Asetuksen (EY) N:o 713/2009 19 artikla - ACERin valituslautakunnan päätös, jolla valitus jätetään tutkimatta - Oikeudellinen virhe - Perusteluvelvollisuus))
   (2017/C 277/56)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Energie-Control Austria für die Regulierung der Elektrizitäts- und Erdgaswirtschaft (E-Control) (Wien, Itävalta) (edustaja: F. Schuhmacher, asianajaja)

      Vastaaja: Energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyövirasto (ACER) (asiamies: E. Tremmel)

      Kantajan vaatimuksia tukeva väliintulija: Itävallan tasavalta (asiamies: C. Pesendorfer)

      Vastaajan vaatimuksia tukevat väliintulijat: Tšekin tasavalta (asiamiehet: M. Smolek, T. Müller ja J. Vláčil), Puolan tasavalta (asiamies: B. Majczyna) ja Polskie Sieci Elektroenergetyczne S.A. (Konstancin-Jeziorna, Puola) (edustajat: aluksi M. Motylewski ja A. Kulińska, sittemmin H. Napieła ja K. Figurska, asianajajat)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 263 artiklaan perustuva kumoamisvaatimus ACERin valituslautakunnan asiassa A-001-2015 16.12.2015 tekemästä päätöksestä, jolla hylättiin valitus ACERin 23.9.2015 antamasta lausunnosta nro 09/2015, joka koski kysymystä siitä, ovatko kansallisten sääntelyviranomaisten päätökset rajasiirtokapasiteetin jakamisesta Keskisessä Itä-Euroopassa koskevien menettelyjen hyväksymisestä yhteensopivia verkkoon pääsyä koskevista edellytyksistä rajat ylittävässä sähkön kaupassa ja asetuksen (EY) N:o 1228/2003 kumoamisesta 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 714/2009 (EUVL 2009, L 211, s. 15) ja sen liitteessä I olevien käytettävissä olevan kansallisten verkkojen välisten yhteenliityntöjen siirtokapasiteetin hallintaa ja jakamista koskien suuntaviivojen kanssa.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Energie-Control Austria für die Regulierung der Elektrizitäts- und Erdgaswirtschaft (E-Control) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyöviraston (ACER) oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Tšekin tasavalta, Puolan tasavalta ja Polskie Sieci Elektroenergetyczne S.A. vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 156, 2.5.2016.


title: Tuomioistuimen päätös, annettu 31 päivänä tammikuuta 2011 , asiassa E-13/10 – Aleris Ungplan AS vastaan EFTAn valvontaviranomainen (EFTAn valvontaviranomainen kieltäytyy aloittamasta menettelyä ETA-valtion väitetyn hankintoja koskevien velvollisuuksien laiminlyönnin johdosta – Kannekelpoiset toimet – Tutkittavaksi ottaminen)

text:
               12.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 141/12

         TUOMIOISTUIMEN PÄÄTÖS,
   annettu 31 päivänä tammikuuta 2011,
   asiassa E-13/10
   Aleris Ungplan AS vastaan EFTAn valvontaviranomainen
   (EFTAn valvontaviranomainen kieltäytyy aloittamasta menettelyä ETA-valtion väitetyn hankintoja koskevien velvollisuuksien laiminlyönnin johdosta – Kannekelpoiset toimet – Tutkittavaksi ottaminen)
   2011/C 141/12
   Asiassa E-13/10, Aleris Ungplan AS vastaan EFTAn tuomioistuin, on tehty EFTA-valtioiden välisen, valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamista koskevan sopimuksen 36 artiklan toisen kohdan nojalla HAKEMUS nuorison tukipalvelujen hankinnasta Norjassa 21 päivänä kesäkuuta 2010 annetun EFTAn valvontaviranomaisen päätöksen N:o 248/10/KOL kumoamiseksi. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti, ja tuomarit Thorgeir Örlygsson (esittelevä tuomari) ja Per Christiansen, antoi 31 päivänä tammikuuta 2011 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Hakemus hylätään, koska sitä ei voida ottaa tutkittavaksi.

               2)

               Menettelyn kustannuksista vastaa hakija.


title: Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti EUVL C 128, 24.5.2008

text:
               7.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 142/1

         Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

   (2008/C 142/01)

         EUVL C 128, 24.5.2008

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 116, 9.5.2008

      EUVL C 107, 26.4.2008

      EUVL C 92, 12.4.2008

      EUVL C 79, 29.3.2008

      EUVL C 64, 8.3.2008

      EUVL C 51, 23.2.2008

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Euroopan yhteisöjen komission 28.7.1998 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-292/98)

text:
C 299/20               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       26.9.98
    Ð ei pidä tarpeellisena Sarriólle määrätyn sakon               Ð Laiminlyönti arvioida sitä, ettei sakkoa laskettaessa
         kumoamista kokonaan tai osittain perustelujen                 ole esitetty perusteluja, ja sitä, että perustelut ja pää-
         puutteellisuuden vuoksi, vaikka päätöksessä ei                tösosa ovat ristiriitaisia.
         ilmoitettu tekijöitä, jotka komissio olisi järjestel-
         mällisesti ottanut huomioon sakon määrää laskies-
         saan;                                                     Ð Laiminlyönti arvioida sakon laskentatavan virheelli-
                                                                       syyttä.
    Ð hyväksyy menetelmän, jota komissio käytti laskies-
         saan sakon määrää ja jonka mukaan se muunsi vii-          Ð Sakon alentamista koskevien perustelujen ja tuomio-
         tetilikauden liikevaihdon ecuiksi tuon vuoden kes-            lauselman väliset ristiriitaisuudet.
         kikurssilla ja määräsi sen perusteella suoraan
         sakon suuruuden, eikä arvioinut tämän menettelyn
         oikeudellisia seurauksia eikä Sarriólle tästä lasken-
         tatavasta aiheutunutta vahinkoa;
    Ð määrittelee Prat Cartonille vähäisemmästä osallis-
                                                                   Euroopan yhteisöjen komission 28.7.1998 Italian tasaval-
         tumisesta rikkomiseen myönnetyn sakon alentami-
                                                                                taa vastaan nostama kanne
         sen 1,5 miljoonaan ecuun,
                                                                                (Asia C-292/98)
                                                                                (98/C 299/31)
2. palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
    men käsiteltäväksi, jos katsoo, ettei voi ratkaista asiaa
    lopullisesti kaikilta tai joiltakin osin,
                                                                   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 28.7.1998
                                                                   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian
                                                                   tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamies on oikeudellisen
3. kumoaa komission päätöksen kaikilta niiltä osin, joi-
                                                                   yksikön virkamies Francesco P. Ruggeri Laderchi ja
    den osalta se hyväksyy tämän ensimmäisen oikeusas-
                                                                   prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de la
    teen tuomioistuimen tuomiota koskevan valituksen,
                                                                   Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
4. alentaa sakon kohtuulliseksi katsomaansa määrään,               Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
5. velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut             1. toteaa, ettei Italian tasavalta ole noudattanut perusta-
    sekä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa että                missopimuksen sekä
    yhteisöjen tuomioistuimessa aiheutuneiden kulujen
    osalta.
                                                                       a) eläinten suojelemisesta kuljetuksen aikana annetun
                                                                           direktiivin 91/628/ETY muuttamisesta 29 päivänä
                                                                           kesäkuuta 1995 annetun neuvoston direktiivin 95/
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                           29/EY (1) ja
Valittaja riitauttaa valituksellaan sellaisia erityisiä kohtia         b) haitallisista aineista ja tuotteista eläinten ruokin-
tuomiosta, joiden osalta Sarrió katsoo ensimmäisen                         nassa annetun neuvoston direktiivin 74/63/ETY
oikeusasteen tuomioistuimen soveltaneen yhteisön oikeut-                   muuttamisesta 16 päivänä helmikuuta 1996 anne-
taa virheellisesti ja laiminlyöneen sille kuuluvan perustelu-              tun komission direktiivin 96/6/EY (2)
velvollisuuden.
                                                                       mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseis-
Sarrió katsoo ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                  ten direktiivien noudattamisen edellyttämiä lakeja, ase-
tehneen erityisesti seuraavat oikeudelliset arviointivirheet:          tuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ilmoittanut
                                                                       näistä toimenpiteistä säädetyssä määräajassa,
Ð Päätöksen virheellinen tulkinta tosiasiallisesti riitaute-       2. velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeuden-
    tun rikkomisen osalta.                                             käyntikulut.
Ð Yhteisön oikeuden virheellinen tulkinta ja soveltami-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    nen siltä osin kuin Sarrión osallistumisen tuottajien
    kokouksiin on katsottu automaattisesti merkitsevän
    kilpailun vastaista menettelyä; toissijaisesti laimin-         EY:n perustamissopimuksen 189 artikla, jonka mukaan
    lyönti arvioida sitä, ettei Sarrió ole pannut sopimusta        direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden
    täytäntöön; edelleen toissijaisesti tehdyn rikkomisen          jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu, merkitsee sitä, että
    virheellinen luokittelu.                                       jäsenvaltioilla on velvollisuus noudattaa direktiiveissä
 ---pagebreak--- 26.9.98               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 299/21
täytäntöönpanon osalta säädettyä määräaikaa. Kyseiset              miosta. Valittajien edustajat ovat asianajaja Hans Hell-
määräajat ovat päättyneet ilman että Italian tasavalta olisi       man, Köln, ja asianajaja Hans-Joachim Hellman, Mann-
antanut komission vaatimuksissa mainittujen direktiivien           heim, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
noudattamisen edellyttämiä säännöksiä.                             Loesch & Wolter, 11 rue Goethe.
(1) EYVL L 148, 30.6.1995, s. 52.
                                                                   Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin
(2) EYVL L 49, 28.2.1996, s. 29.
                                                                   1. kumoaa valittajille 8.8.1994 tiedoksi annetun ja
                                                                       EYVL:ssä 19.9.1994 julkaistun EY:n perustamissopi-
                                                                       muksen 85 artiklan soveltamisesta 13.7.1994 tehdyn
                                                                       komission päätöksen (IV/C/33.833 Ð Kartonki) siltä
                                                                       osin kuin se koskee valittajia ja
Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 5 de Ovie-
don 1.6.1998 tekemällään välipäätöksellä esittämä ennak-
koratkaisupyyntö asiassa Entidad de Gestión de Derechos            2. velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku-
de los Productores Audiovisuales (EGEDA) vastaan Hoste-                lut.
                lería Asturiana, SA (HOASA)
                       (Asia C-293/98)
                                                                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                        (98/C 299/32)
                                                                   Yhteisön oikeuden rikkominen: sille, että valittajat on
                                                o                  määrätty vastaamaan Finnboardille määrätystä sakosta
Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n 5 de Oviedo
                                                                   yhteisvastuullisesti Finnboardin kanssa, ei ole oikeudellista
on pyytänyt 1.6.1998 tekemällään välipäätöksellä, joka on
                                                                   perustaa. Neuvoston asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohta
saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
                                                                   ei voi olla kolmansien sääntöjenvastaisuuksia koskevan
29.7.1998, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa
                                                                   vastuun perusteena. Komissio ja ensimmäisen oikeusasteen
Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audio-
                                                                   tuomioistuin eivät kumpikaan ole todenneet valittajien
visuales (EGEDA) vastaan Hostelería Asturiana, SA
                                                                   itsensä rikkoneen EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan
(HOASA) ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:
                                                                   1 kohtaa. Tuomioistuimen käsitys, jonka mukaan yritys
                                                                   voidaan velvoittaa maksamaan yhteisvastuullisesti sakkoa,
Onko neuvoston direktiivin 93/83/ETY (1) 1 artiklan 2 koh-         kun komissio on kyseisessä päätöksessä todennut, että
dan a alakohtaa ja 3 kohtaa tulkittava siten, että sitä, että      myös kyseisten yritysten tekemä rikkominen olisi voitu
hotelliyritys vastaanottaa satelliitin välityksellä tai maitse     todeta, loukkaa nulla poena sine lege -periaatetta ja siihen
televisiosignaaleja ja lähettää ne edelleen kaapeleitse eri        perustuvaa analogiatulkinnan kieltoa sekä syyttömyysolet-
hotellihuoneisiin, on pidettävä yleisölle välittämisenä tai        tamaa koskevaa periaatetta; se on ristiriidassa oikeusval-
yleisön vastaanottamana lähetyksenä?                               tion prosessia koskevien periaatteiden kanssa ja sillä lou-
                                                                   kataan valittajien perustavanlaatuisia puolustautumisoi-
                                                                   keuksia.
(1) EYVL L 248, 6.10.1993, s. 15.
                                                                   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin viittaa perusteetto-
                                                                   masti yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöön, jonka
                                                                   mukaan sakkoja voidaan määrätä taloudellisen kokonai-
                                                                   suuden muodostaville yrityksille. Yhteisvastuuta ei voida
                                                                   johtaa taloudellista kokonaisuutta koskevista periaatteista.
Metsä-Serla Oyj:n, UPM-Kymmene Oyj:n (aiemmin Uni-                 Myöskään taloudellista kokonaisuutta koskevat edellytyk-
ted Paper Mills Ltd), Tamrock Oy:n (aiemmin Tampella               set eivät täyty.
Corporation) ja Kyro Oyj Abp:n (aiemmin Kyro Ab)
29.7.1998 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäi-
sen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun kolmannen
jaoston 14.5.1998 antamasta tuomiosta yhdistetyissä asi-
oissa T-339/94, T-340/94, T-341/94 ja T-342/94, Metsä-
    Serla Oyj ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                      (Asia C-294/98 P)                            Euroopan yhteisöjen komission 29.7.1998 Ranskan tasa-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
                        (98/C 299/33)
                                                                                (Asia C-296/98)
                                                                                (98/C 299/34)
Metsä-Serla Oyj ym. ovat valittaneet 29.7.1998 Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensim-
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun kolman-             Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 29.7.1998
nen jaoston yhdistetyissä asioissa T-339/94, T-340/94,             Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan
T-341/94 ja T-342/94, Metsä-Serla Oyj ym. vastaan                  tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudelli-
Euroopan yhteisöjen komissio, 14.5.1998 antamasta tuo-             nen neuvonantaja Christina Tufvesson ja oikeudellisen


title: Asiat C-9/01–C-12/01: Hof van Beroep te Gentin 3.1.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asioissa S. Monnier vastaan Govan Sports N. V., E. Van Ankeren vastaan Govan Sports N. V., Govan Sports N. V. vastaan P. Jacobs ja Govan Sports N. V. vastaan D. D'Hondt

text:
C 61/10                  FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      24.2.2001
Østre Landsretin 20.12.2000 tekemällään päätöksellä esit-                Kysymys 5
tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Assurandør-Societe-
tet, joka edustaa Taksatorringeniä, vastaan Skatteministe-               Onko kysymyksiin 1 ja 2 vastattaessa merkitystä sillä, että
                                  riet                                   suurimpien vakuutusyhtiöiden osalta vahinkotarkastuspalve-
                                                                         luista huolehtivat näiden vakuutusyhtiöiden palveluksessa ole-
                                                                         vat omat vahinkotarkastajat ja että nämä palvelut ovat näin
                             (Asia C-8/01)                               ollen arvonlisäverottomia?
                            (2001/C 61/16)                               (1) EYVL L 145, s. 1.
Østre Landsret on pyytänyt 20.12.2000 tekemällään päätök-
sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 10.1.2001,
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-
sa Assurandør-Societetet, joka edustaa Taksatorringeniä, vas-
taan Skatteministeriet seuraaviin kysymyksiin:
Kysymys 1                                                                Hof van Beroep te Gentin 3.1.2001 tekemällään päätöksel-
                                                                         lä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asioissa S. Monnier
                                                                         vastaan Govan Sports N. V., E. Van Ankeren vastaan
Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmu-               Govan Sports N. V., Govan Sports N. V. vastaan P. Jacobs
kaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmu-                       ja Govan Sports N. V. vastaan D. D’Hondt
kainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977
annettua kuudetta neuvoston direktiiviä 77/388/ETY (1) ja                                      (Asiat C-9/01–C-12/01)
erityisesti sen 13 artiklan B kohdan a alakohtaa tulkittava
niin, että vahinkotarkastuspalveluja, jotka yritys suorittaa
jäsenilleen, on pidettävä tässä artiklassa mainittuna vakuutus-                                    (2001/C 61/17)
toimintana tai siinä mainittuina vakuutustoimintaan liittyvinä
vakuutuksenvälittäjän ja vakuutusasiamiehen palveluina?
                                                                         Hof van Beroep te Gent on pyytänyt 3.1.2001 tekemällään
                                                                         päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen
                                                                         kirjaamoon 10.1.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
Kysymys 2
                                                                         ennakkoratkaisua asioissa S. Monnier vastaan Govan Sports N.
                                                                          V., E. Van Ankeren vastaan Govan Sports N. V., Govan Sports
                                                                         N. V. vastaan P. Jacobs ja Govan Sports N. V. vastaan
Onko kuudennen arvonlisäverodirektiivin 13 artiklan A koh-               D. D’Hondt seuraavaan kysymykseen:
dan 1 alakohdan f alakohtaa tulkittava niin, että arvonlisävero-
vapautus on myönnettävä sellaisille palveluille, jotka yritys –
joka muilta osin täyttää tässä säännöksessä asetetut vapautuk-           Ovatko palvelujen tarjoamisen vapautta koskevat perustamis-
sen edellytykset – suorittaa omille jäsenilleen, jos ei voida            sopimuksen määräykset esteenä sellaiselle lainsäädännölle,
osoittaa, että verovapautus on jo johtanut tai konkreettisesti           jossa kielletään maksua vastaan toimivien (ammattimaisten tai
uhkaa johtaa kilpailun vääristymiseen, vaan on ainoastaan                ei-ammattimaisten) urheilijoiden välittäminen, ja/tai onko sitä,
mahdollista, että kilpailu vääristyy?                                    että monopoliasema tällaisten urheilijoiden välityksen osalta
                                                                         on annettu Vlaamse Dienst voor Arbeidsbemiddelingille (Flan-
                                                                         derin työnvälityslaitos), pidettävä määräävän markkina-ase-
Kysymys 3                                                                man väärinkäyttönä? Onko siis 28.11.1975 tehdyn kuninkaan
                                                                         päätöksen säännökset yhteisön oikeuden eli erityisesti EY:n
                                                                         perustamissopimuksen 86 artiklan ja 90 artiklan 1 kohdan
Onko kysymykseen 2 vastattaessa merkitystä sillä, miten                  vastaisia, siltä osin kuin tässä kuninkaan päätöksessä annetaan
vähäisenä kilpailun vääristymisen mahdollisuutta on pidettävä,           yksinoikeus maksua vastaan toimivien ammattimaisten tai ei-
eli esimerkiksi sillä, että mahdollisuus ei ole realistinen?             ammattimaisten urheilijoiden välittämiseen julkiselle työnväli-
                                                                         tyselimelle ja tällä päätöksellä tehdään yksityisten työnvälitys-
                                                                         elinten toiminta käytännössä mahdottomaksi sitä kautta, että
Kysymys 4                                                                siinä kielletään tällainen työnvälitystoiminta ja säädetään
                                                                         tämän päätöksen vastaisesti tehtyjen sopimusten olevan mität-
                                                                         tömiä, ja siltä osin kuin kyseinen työnvälitystoiminta voi
Onko kuudennen arvonlisäverodirektiivin 13 artiklan A koh-               ulottua myös toisten jäsenvaltioiden kansalaisiin ja toisten
dan 1 kohdan f alakohdan kanssa ristiriidassa se, että kansalli-         jäsenvaltioiden alueelle?
sen oikeuden mukaan on mahdollista antaa tässä direktiivin
säännöksessä tarkoitettu arvonlisäverovapautus ajallisesti rajoi-
tettuna, jos on epäselvää, missä määrin vapautus voi myöhem-
min johtaa kilpailun vääristymiseen?


title: Asia T-403/09: Kanne 7.10.2009 — Tecnoprocess v. Euroopan yhteisöjen komission Marokon edustusto ym.

text:
               5.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 297/31

         Kanne 7.10.2009 — Tecnoprocess v. Euroopan yhteisöjen komission Marokon edustusto ym.
   (Asia T-403/09)
   2009/C 297/46
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Tecnoprocess Srl (Rooma, Italia) (edustaja: asianajaja A. Majoli)

      Vastaajat: Euroopan yhteisöjen komission Marokon ja Euroopan yhteisöjen komission Nigerian tasavallan edustustot sekä Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               Asiassa on todettava, että Abuyan ja Rabatin edustustot sekä komissio ovat saaneet perusteetonta etua

               —

               Tämän vuoksi Abuyan ja Rabatin edustustot sekä komissio on velvoitettava yhteisvastuullisesti maksamaan kantajalle 114 069,94 euroa sille maksupäivään asti laskettavine korkoineen, tai jokin muun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeaksi harkitsema summa sille maksupäivään asti laskettavine korkoineen

               —

               Abuyan ja Rabatin edustusto sekä komissio on velvoitettava yhteisvastuullisesti korvaamaan tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tässä asiassa kantajana oleva Technoprocess, joka on kantajana myös asiassa T-264/09, Technoprocess vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ja komission Marokon edustusto, ja asiassa T-367/09, Technoprocess vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ja komission Nigerian tasavallan edustusto, väittää, että kyseiset edustustot ja komissio ovat Marokon ja Nigerian viranomaisten kanssa tehtyjä sellaisia sopimuksia soveltaessaan, joista noissa kahdessa jutussa on kyse, perusteettomasti kieltäytyneet neuvotteluteitse ratkaisemasta kyseisten sopimusten toimeenpanoon liittyviä erilaisia kysymyksiä. Kantaja oli tästä huolimatta useaan otteeseen ehdottanut yhteisöjen toimielimille, että mainittuihin sopimuksiin liittyvät velat ja saatavat korvattaisiin.
   Tämän seurauksena edustustot ja komissio ovat perusteettomasti pidättäneet itsellään suuria summia, jotka olisi pitänyt siirtää kantajalle, ja ne ovat näin saaneet perusteetonta etua.


title: Asia T-361/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.4.2016 – Choice v. EUIPO (Choice chocolate & ice cream) (EU-tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin Choice chocolate & ice cream rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)

text:
               30.5.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 191/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.4.2016 – Choice v. EUIPO (Choice chocolate & ice cream)
   (Asia T-361/15) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Hakemus kuviomerkin Choice chocolate & ice cream rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta))
   (2016/C 191/37)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Choice sp. z o.o. (Legnica, Puola) (edustaja: asianajaja T. Mielke)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamies: D. Walicka)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 30.4.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2221/2014-5), joka koskee hakemusta kuviomerkin Choice chocolate & ice cream rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Choice sp. z o.o. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 294, 7.9.2015.


title: Asia C-157/06: Kanne  23.3.2006  — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta

text:
               3.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 131/32

         Kanne 23.3.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-157/06)
   (2006/C 131/61)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: X. Lewis ja D. Recchia)

      Vastaaja: Italian tasavalta
   Vaatimukset

               —

               Yhteisöjen tuomioistuimen on todettava, että Italian tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 93/36/ETY (1) 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan, 6 artiklan ja 9 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on 11.7.2003 antanut Ministero dell'Internon asetuksen, Prot. 558/A/04/03/RR, jolla annetaan lupa poiketa julkisia tavaranhankintoja koskevista yhteisön säännöistä kevythelikopterien hankkimiseksi poliisin ja palokunnan tarpeisiin, vaikka yksikään niistä edellytyksistä, joilla tällainen poikkeus voitaisiin perustella, ei ole täyttynyt.

               —

               Italian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Euroopan yhteisöjen komissio on 23.3.2006 nostanut kanteen, jotta todettaisiin, että Italian tasavalta ei ole noudattanut julkisia tavaranhankintoja koskevien sopimustentekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun direktiivin 93/36/ETY ja erityisesti sen 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan, luettuna yhdessä saman direktiivin 6 artiklan ja 9 artiklan kanssa, mukaisia velvoitteitaan, koska se on 11.7.2003 antanut Ministero dell'Internon asetuksen, jolla annetaan lupa poiketa julkisia tavaranhankintoja koskevista yhteisön säännöistä kevythelikopterien hankkimiseksi poliisin ja palokunnan tarpeisiin, vaikka yksikään niistä edellytyksistä, joilla tällainen poikkeus voitaisiin perustella, ei ole täyttynyt.
   Muiden jäsenyysvelvoitteiden loukkaamista koskevien oikeudenkäyntien valmisteluvaiheessa komissio on tullut tietoiseksi edellä mainitun Ministro dell'Internon asetuksen olemassaolosta. Komissio väittää, että kyseinen asetus on ristiriidassa edellä mainitun julkisia tavaranhankintoja koskevan direktiivin kanssa siltä osin kuin yksikään niistä edellytyksistä, joiden täyttyessä direktiivin 93/36/ETY 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaan kyseistä direktiiviä ei tarvitse soveltaa — eli kun tavaranhankintasopimukset on julistettu salaisiksi, kun tavaranhankintasopimusten toteuttaminen edellyttää erityisiä turvatoimia tai kun kyseisen jäsenvaltion keskeiset turvallisuusedut sitä vaativat — ei ole täytetty.

      (1)  EYVL L 199, 9.8.1993, s. 1.


title: Asia C-66/04: Yhdistyneen kuningaskunnan 16.2.2004 Euroopan parlamenttia ja Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
               17.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/21

         Yhdistyneen kuningaskunnan 16.2.2004 Euroopan parlamenttia ja Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne
   (Asia C-66/04)
   (2004/C 94/44)
   Yhdistynyt kuningaskunta on nostanut 16.2.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan parlamenttia ja Euroopan unionin neuvostoa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Rosemary Caudwell, Lord Goldsmith, QC, Her Majesty's Attorney-General, Nicholas Paines, QC sekä Tim Ward, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa, että elintarvikkeissa käytettävistä tai käytettäviksi tarkoitetuista savuaromeista 10 päivänä marraskuuta 2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2065/2003 (1) on pätemätön

               2)

               velvoittaa Euroopan parlamentin ja Euroopan unionin neuvoston korvaamaan Yhdistyneen kuningaskunnan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Riidanalainen asetus annettiin EY 95 artiklan perusteella. Tässä artiklassa parlamentille ja neuvostolle annetaan toimivalta toteuttaa sisämarkkinoiden toteuttamista ja toimintaa koskevia toimenpiteitä jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämiseksi.
   Yhdistynyt kuningaskunta ei vastusta asetuksen asiasisältöä, mutta väittää, että EY 95 artikla ei ole asianmukainen oikeudellinen perusta sen antamiselle. Asetuksessa ei yhdenmukaisteta kansallista lainsäädäntöä, vaan siinä otetaan sen sijaan käyttöön yhteisön tason menettely savuaromien hyväksymiseksi elintarvikkeissa. Siinä edellytetään, että tällaiset savuaromit voidaan saattaa markkinoille ainoastaan, jos tähän annetaan lupa muissa asetuksissa, jotka komissio antaa Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen (jäljempänä ”viranomainen”) niiden turvallisuutta koskevan lausunnon perusteella.
   Kyseiset säännökset ovat asetuksen ydin; siinä ei vahvisteta kansallisen lainsäädännön yhdenmukaistettuja standardeja, vaan pyritään uskomaan hyväksyttyjen savuaromien luettelon laatiminen kokonaan komissiolle ja viranomaiselle.
   Yhdistynyt kuningaskunta väittää, että EY 95 artiklassa myönnetty lainsäädäntötoimivalta on toimivalta yhdenmukaistaa kansallinen lainsäädäntö; se ei ole toimivalta yhteisön erillisvirastojen perustamiseen tai tehtävien jakamiseen tällaisille erillisvirastoille, eikä myöskään toimivalta vahvistaa menettelyjä, joiden mukaisesti komissio laatii hyväksyttyjen tuotteiden luetteloita yhteisön viraston suorittaman arvioinnin perusteella. Tehtävien jakaminen yhteisön elimille tai komissiolle ei kuulu kansallinen lainsäädännön piiriin, eikä tällaista toimintaa voida kuvailla EY 95 artiklassa tarkoitetuksi kansallisen lainsäädännön yhdenmukaistamiseksi.
   Asetuksen säännökset eivät näin ollen kuulu EY 95 artiklassa parlamentille ja neuvostolle yhdenmukaistamiseen myönnettyyn toimivaltaan, ja ainoa asianmukainen oikeudellinen perusta tällaiselle toimenpiteelle on EY 308 artikla.

      (1)  EYVL L 309, 26.11.2003, s. 1—8.


title: Asia T-232/16 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.1.2017 – komissio v. Frieberger ja Vallin (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Eläkkeet — Henkilöstösääntöjen uudistus — Eläkeiän nostaminen — Päätös, jolla hylätään eläkeoikeuksien hyvityksen uudelleenarviointi — Ne ultra petita -periaate — Oikeudellinen virhe — Perusteluvelvollisuus)

text:
               27.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 63/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.1.2017 – komissio v. Frieberger ja Vallin
   (Asia T-232/16 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Eläkkeet - Henkilöstösääntöjen uudistus - Eläkeiän nostaminen - Päätös, jolla hylätään eläkeoikeuksien hyvityksen uudelleenarviointi - Ne ultra petita -periaate - Oikeudellinen virhe - Perusteluvelvollisuus))
   (2017/C 063/39)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Berscheid ja G. Gattinara)

      Muut osapuolet: Jürgen Frieberger (Woluwe-Saint-Lambert, Belgia) ja Benjamin Vallin (Saint-Gilles, Belgia) (edustajat: asianajajat J.-N. Louis ja N. de Montigny)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (kolmas jaosto) 2.3.2016 antamasta tuomiosta Frieberger ja Vallin v. komissio (F-3/15, EU:H:2016:26) tehty valitus, jolla vaaditaan kyseisen tuomion kumoamista

      Tuomiolauselma

               1)

               Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (kolmas jaosto) 2.3.2016 antama tuomio Frieberger ja Vallin v. komissio (F-3/15) kumotaan.

               2)

               Jürgen Friebergerin ja Benjamin Vallinin virkamiestuomioistuimessa asiassa F-3/15 nostama kanne hylätään.

               3)

               Osapuolet vastaavat muutoksenhausta aiheutuneista omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               4)

               Frieberger ja Vallin velvoitetaan korvaamaan virkamiestuomioistuimen käsittelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien Euroopan komissiolle aiheutuneet kulut.

      (1)  EUVL C 243, 4.7.2016.


title: Asia F-91/09: Kanne 30.10.2009 — Marcuccio v. komissio

text:
               16.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 11/41

         Kanne 30.10.2009 — Marcuccio v. komissio
   (Asia F-91/09)
   2010/C 11/79
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen komission päätöksen kumoaminen, jolla komissio hylkäsi kantajan vaatimuksen niiden vahinkojen korvaamisesta, jotka kantaja on kärsinyt sellaisen kirjeen johdosta, jolla komissio pyysi lääkäriä tekemään kantajalle lääkärintarkastuksen tämän todellisen työkyvyn arvioimiseksi

      Vaatimukset

               —

               konkludenttinen päätös, jolla komissio hylkäsi kantajan 9.9.2008 päivätyn hakemuksen, on lakiin perustumattomana todettava mitättömäksi tai toissijaisesti kumottava

               —

               päätös, jolla komissio 16.3.2009 hylkäsi 9.9.2008 tehdyn hakemuksen, on sen muodosta riippumatta tarpeellisin osin lakiin perustumattomana todettava mitättömäksi tai toissijaisesti kumottava

               —

               kirje ADMIN.B.2/MB/ks/D(09) 16349, joka on päivätty 30.6.2009, on tarpeellisin osin lakiin perustumattomana todettava mitättömäksi tai toissijaisesti kumottava

               —

               on todettava tarpeellisin osin, että komission virkamies: a) lähetti tai antoi lähettää 9.12.2003 päivätyn ”lääkärintarkastus Tricasessa (Le)” -otsikoidun kirjeen A.S.L. Le 2 — Maglien johtajalle; b) pyysi johtajaa suorittamaan kantajalle lääkärintarkastuksen; c) ilmoitti johtajalle, että kantajan pitkäaikaisen sairauden (yli 365 päivää) vuoksi tätä koskeva menettely (työkyvyttömyyslautakunnassa) hänen työkykynsä tai -kyvyttömyytensä arvioimiseksi oli aloitettu 14.2.2003; d) ilmoitti johtajalle näkemyksinään, jotka ovat täysin perusteettomia, että kantaja ”on käyttänyt useita sellaisia taktiikoita työkyvyttömyyslautakunnan koollekutsumisen viivyttämiseksi, jotka Euroopan komission toimivaltainen pääosasto hylkäsi perusteettomina”; e) ilmoitti johtajalle, että kantaja on ”kutsuttu lääkärintarkastusta varten maanantaiksi 8.12.2003 Brysseliin”; f) ilmoitti johtajalle instituutiota työkyvyttömyyslautakunnassa edustavan henkilön nimen; g) ilmoitti johtajalle, että 9.12.2003”mitään lääkärintodistusta ei ollut lähetetty faksitse komission terveydenhoitopalveluun” h) ilmoitti johtajalle näkemyksenään, joka on täysin perusteeton, että kantajan olisi täytynyt lähettää telekopiona lääkärintodistus komission terveydenhoitopalveluun oikeuttaakseen poissaolonsa lääkärintarkastuksesta, joka olisi ollut määrä tehdä Brysselissä 8.12.2003; i) liitti 9.12.2003 päivättyyn kirjeeseen kaksi asiakirjaa, joista ensimmäinen koskee työkyvyttömyyslautakunnan väitettyä koollekutsumista kantajan asian osalta ja toinen kantajan määräämistä lääkärintarkastukseen.

               —

               tekijät, jotka ovat aiheuttaneet vahingot, on todettava ja julistettava tarpeellisin osin kokonaan ja entistä suuremmalla syyllä lainvastaisiksi

               —

               vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle vahingonkorvauksena 300 000 euron suuruinen summa tai muu suurempi tai pienempi summa, jonka virkamiestuomioistuin katsoo kohtuulliseksi

               —

               komissio on velvoitettava maksamaan kantajalle sitä seuraavan päivän, kun 9.9.2008 tehty hakemus saapui komissioon, ja 300 000 euron tosiasiallisen maksupäivän väliseltä ajalta kyseisestä summasta kertyvät korot 10 prosentin vuosittaisen korkokannan mukaan ja vuosittain pääomitettuina

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan kaikki tästä kanteesta aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-287/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Okresní soud v Českých Budějovicích (Tšekki) on esittänyt 19.5.2017 – Česká pojišťovna a.s. v. WCZ spol. s r.o.

text:
               14.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 269/3

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Okresní soud v Českých Budějovicích (Tšekki) on esittänyt 19.5.2017 – Česká pojišťovna a.s. v. WCZ spol. s r.o.
   (Asia C-287/17)
   (2017/C 269/05)
   Oikeudenkäyntikieli: tšekki

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Okresní soud v Českých Budějovicích

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Česká pojišťovna a.s.

      Vastaaja: WCZ spol. s r.o.

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjumisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/7/EU (1) 6 artiklan 1 ja 3 kohtaa tulkittava siten, että tuomioistuimen on kyseisen direktiivin 3 tai 4 artiklassa määriteltyyn kaupalliseen toimeen perustuvaa saatavaa koskevassa velkomusasiassa määrättävä asian voittaneelle kantajalle maksettavaksi 40 euron summa (tai vastaava summa kansallisessa valuutassa) sekä jäsenvaltion menettelysäännöksissä vahvistetun suuruinen korvaus oikeudenkäyntikuluista, mukaan lukien korvaus ennen kanteen nostamista vastaajalle annetun maksumuistutuksen kuluista?

      (1)  EUVL 2011, L 48, s. 1.


title: Asia C-74/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Oradea (Romania) on esittänyt 18.2.2015 – Dumitru Tarcău ja Ileana Tarcău v. Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA – Sucursala Baia Mare ym.

text:
               26.5.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Oradea (Romania) on esittänyt 18.2.2015 – Dumitru Tarcău ja Ileana Tarcău v. Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA – Sucursala Baia Mare ym.
   (Asia C-74/15)
   (2015/C 171/16)
   Oikeudenkäyntikieli: romania

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Curtea de Apel Oradea

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Dumitru Tarcău ja Ileana Tarcău

      Vastaajat: Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA – Sucursala Baia Mare, Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA Arad, Cristian Nicolae Tarcău, Corina Tarcău, SC Magenta, edustajanaan selvitysmies Pareto Grup IPURL, SC Crisco SRL, edustajanaan tuomioistuimen määräämä erityinen toimitusjohtaja CII Renata Moldovan ja SC Crisco SRL, edustajanaan toimitusjohtaja Cristian Tarcău

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 93/13/ETY (1) 2 artiklan b alakohdassa määriteltyä käsitettä ”kuluttaja” tulkittava siten, että tämä määritelmä sisältää luonnolliset henkilöt, jotka ovat allekirjoittaneet takaajina liikeyrityksen toimintansa harjoittamista varten tekemää luottosopimusta täydentäviä asiakirjoja ja liitännäissopimuksia (takaussopimuksia, kiinteistön panttaussopimuksia) sellaisissa olosuhteissa, joissa näillä luonnollisilla henkilöillä ei ole ollut mitään yhteyttä liikeyrityksen toimintaan ja joissa he ovat toimineet ammatilliseen toimintaansa kuulumattomassa tarkoituksessa, vai siten, että se ei sisällä tällaisia henkilöitä?

               2)

               Onko direktiivin 93/13/ETY 1 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvat ainoastaan elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välillä tehdyt, tavaroiden ja palvelujen myyntiin liittyvät sopimukset, vai kuuluvatko tämän direktiivin soveltamisalaan myös luottosopimuksen liitännäissopimukset (vakuussopimus, takaussopimus), joiden edunsaajana on liikeyritys ja jotka ovat sellaisten luonnollisten henkilöiden allekirjoittamia, joilla ei ole mitään yhteyttä liikeyrityksen toimintaan ja jotka ovat toimineet ammatilliseen toimintaansa kuulumattomassa tarkoituksessa?

      (1)  Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL L 95, s. 29)


title: Asia F-100/08: Kanne 17.12.2008 — Petrilli v. komissio

text:
               7.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/52

         Kanne 17.12.2008 — Petrilli v. komissio
   (Asia F-100/08)
   (2009/C 55/94)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Alessandro Petrilli (Grottammare, Italia) (edustajat: asianajajat J.-L. Lodomez ja J. Lodomez)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Oikeusriidan kohde ja kuvaus
   Nimittävän viranomaisen sen päätöksen kumoaminen, joka koskee kantajan pääasiallisen asuinpaikan vahvistamista
   Vaatimukset

               —

               Se 16.9.2008 tehty päätös on kumottava, jolla nimittävä viranomainen hylkäsi sen, että kantajan pääasiallisen asuinpaikan vahvistetaan olevan Italiassa

               —

               sellainen mahdollinen päätös, jonka komissio saattaisi joutua tekemään valituksesta, jonka kantaja teki uusien todisteiden esittämisen seurauksena, on kumottava tarvittavilta osin

               —

               komissio on velvoitettava maksamaan korkoa, joka vastaa Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioitaan varten vahvistamaa kyseisenä ajankohtana sovellettavaa korkoa, korotettuna kahdella pisteellä, niistä summista, jotka maksetaan kantajan eläkkeeseen 1.7.2007 alkaen taannehtivasti sovellettavan Italian korjauskertoimen perusteella, ja

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.