title: Asian C-183/94 poistaminen rekisteristä

text:
N:o C 119/10           FI                       Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                         13.5.95
koskevat samoja kysymyksiä kuin asioissa C-47/95, C                rekisteristä asian C-455/93 : Italian tasavalta vastaan Eu
48/95, C-50/95 ja C-60/95 ( 1 ).                                    roopan yhteisöjen komissio.
(M Ks . tämän virallisen lehden sivu 5 .                            (M EYVL N:o C 18 , 21 . 1 . 1994
      Yhdistettyjen asioiden C-183/89 ( a ) ja C-138/90 (2)                  Asian C- 1 1 7/94 ( J ) poistaminen rekisteristä
                    poistaminen rekisteristä
                                                                                ( 95/C 119/23
                          (95/C 119/21 )
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentti on poista           Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentti on poista
nut 21 päivänä helmikuuta 1995 antamallaan määräyksellä             nut 17 päivänä helmikuuta 1995 antamallaan määräyksellä
rekisteristä yhdistetyt asiat C-183/89 ja C-138/90: 1 )             rekisteristä asian C-l 17/94 ( Landegericht Diisseldorfin
Gesamtverband des deutschen Steinkohlenbergbaus, 2)                 esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Ratiopharm GmbH &
Eschweiler Bergwerks-Verein AG, 3 ) Gewerkschaft Auguste            Co ja Mundipharma GmbH.
Victoria, 4) Gewerkschaft Sophia-Jacoba, 5 ) Preussag AG
Kohle, 6 ) Ruhrkohle AG, 7) Saarbergwerke AG vastaan                0 ) EYVL N:o C 174, 25 . 6 . 1994
Euroopan yhteisöjen komissio ja Saksan liittotasavalta
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
í 1 ) EYVL N:o C 192, 29 . 7. 1989
(2 ) EYVL N:o C 146, 15 . 6 . 1990
                                                                             Asian C-183/94 (*) poistaminen rekisteristä
                                                                                (9SIC 119/24)
                                                                    Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentti on poista
         Asian C-455/93 () poistaminen rekisteristä                 nut 7 päivänä helmikuuta 1995 antamallaan määräyksellä
                          (95/C 119/22                              rekisteristä asian C-l 83/94: Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                    vastaan Italian tasavalta .
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentti on poista
nut 17 päivänä helmikuuta 1995 antamallaan määräyksellä             (!) EYVL N:o C 233 , 20. 8 . 1994
                                          ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           Peter ja J. Pantalis ), jossa vaaditaan Euroopan parlamentin
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                               29 . 9 . 1992 tekemän sellaisen päätöksen mitätöintiä, jolla
                 22 päivänä maaliskuuta 1995 ,                      kantajalta evättiin ulkomaankorvaus 1 . 9 . 1992 lähtien,
                                                                    ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto),
        asiassa T-43/93, Sylviane Dachy ym. vastaan                 toimien kokoonpanossa jaoston puheenjohtaja B. Vester
                    Euroopan parlamentti (*)                        dorf, tuomarit D. P. M. Barrington ja A. Saggio, kirjaaja H.
(Henkilöstöasia — Ulkomaankorvaus — Kansainvälisen                  Jung, on antanut 22. 3 . 1995 tuomion, jonka tuomiolau
             järjestön hyväksi tehdyt palvelukset)                  selma on seuraava :
                          ( 95/C 119/25 )
                                                                    1 ) Kanne hylätään.
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Asiassa T-43/93, Sylviane Dachy, Loris ja Fabio Lo Giudice,         2 ) Kumpikin osapuoli vastaa omista oikeudenkäynti
jotka ovat Euroopan parlamentin entisen virkamiehen                      kuluistaan.
Mario Lo Giudicen perillisiä, kotipaikka Namur (Belgia),
edustajanaan asianajaja Manuel Campolini, Bryssel, proses          (!) EYVL N:o C 210, 4 . 8 . 1993
siosoite Luxemburgissa Charles Duron asianajotoimisto, 6,
rue Heine, vastaan Euroopan parlamentti (asiamiehet: M.


title: Asia C-215/00: Regeringsrättenin 3.5.2000 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Arbetsmarknadsstyrelsen vastaan Petra Rydergård

text:
22.7.2000                 FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 211/15
Regeringsrättenin 3.5.2000 tekemällään päätöksellä esit-                         elintarvikkeista, LMG) 9 §:n 1 momenttia siten, että
tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Arbetsmarknadssty-                            terveyttä koskevat tiedot yleisesti nautittavissa elintarvik-
                 relsen vastaan Petra Rydergård                                  keissa ovat yleisesti ja kokonaan kiellettyjä ja koska se
                                                                                asettaa terveyttä koskevien tietojen rekisteröinnin edelly-
                                                                                tykseksi edeltävän lupamenettelyn (LMG:n 9 §:n 3 mo-
                           (Asia C-215/00)
                                                                                mentti),
                           (2000/C 211/25)                                  2. velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Regeringsrätten on pyytänyt 3.5.2000 tekemällään päätök-
sellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
31.5.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Ar-
betsmarknadsstyrelsen vastaan Petra Rydergård ennakkoratkai-                –    (Terveyttä koskevien tietojen kielto
sua seuraaviin kysymyksiin:                                                      elintarvikkeissa) (LMG:n 9 §:n 1 mo-
                                                                                mentti)
1. Voidaanko Petra Rydergårdin tilanteen kaltaisessa tilan-
     teessa olevan henkilön katsoa olleen työvoimaviranomais-                    LMG:n 9 §:n 1 momentin a-c kohtaa ei voida soveltaa eikä
     ten käytettävissä neuvoston asetuksen N:o 1408/71 (1)                       tulkita siten, että yleisesti nautittaviin elintarvikkeisiin
     69 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla niiden työttö-                 voitaisiin liittää terveyttä koskevia tietoja (mahdolliset
     myysajan päivien aikana, jolloin hän ei ole voinut harjoittaa               viittaukset fysiologisiin taikka farmakologisiin, erityisesti
     ansiotyötä sairaan lapsen hoitamisen vuoksi, ja riippuuko                   nuorentaviin ja vanhentumista estäviin, hoikentaviin taikka
     tämä arviointi kansallisen oikeuden sisällöstä?                             terveyttä ylläpitäviin vaikutuksiin). Tällainen säännös ra-
                                                                                joittaa direktiivin 79/112/ETY 2 artiklan 1 kohdan b ala-
2. Sisältyykö 69 artiklan 1 kohtaan vaatimus siitä, että                         kohdan soveltamisalaa. Sitä voidaan soveltaa vain, jos se
     työnhakijan on pitänyt olla työvoimaviranomaisten käy-                      on perusteltua 15 artiklan 2 kohdassa mainituista syistä
     tettävissä keskeytyksettä neljän viikon ajan välittömästi                   (kansanterveyden suojeleminen, kuluttajansuoja, vilpilli-
     ennen lähtöä toiseen jäsenvaltioon?                                         nen kilpailu). Jäsenvaltion oikeus ei saa kuitenkaan johtaa
                                                                                olemassa olemien kulutustottumusten vahvistamiseen,
                                                                                jotta niitä tyydyttävän kotimaisen teollisuusalan saavutta-
(1) Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisöjen alueella liikku-        ma etu säilyisi, jos voidaan käyttää muita toimenpiteitä
    viin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä                 kuluttajien suojelemiseksi harhaanjohtamiselta. Komission
    14 päivänä kesäkuuta 1971 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o                 mielestä yleinen kielto ilmoittaa terveyttä koskevia tietoja
    1408/71 (EYVL erityispainos 1994, 5, Nide 1, s. 57.)                         elintarvikkeissa ei ole välttämätön kuluttajien suojelemi-
                                                                                seksi erehtymiseltä, jos maininta ei ole harhaanjohtava,
                                                                                eikä tämä kielto näin ollen ole direktiivin 79/112/ETY
                                                                                15 artiklan 2 kohdan nojalla perusteltu.
                                                                            –    (Terveyttä koskeviin tietoihin elintar-
                                                                                vikkeissa liittyvä edeltävä lupamenette-
                                                                                ly (LMG:n 9 §:n 3 momentti)
Euroopan yhteisöjen komission 31.5.2000 Itävallan tasa-
                  valtaa vastaan nostama kanne                                   Vaatimus LMG:n 9 §:n 3 momentin mukaisen luvan
                                                                                hankkimisesta on EY 28 artiklassa (aikaisempi 30 artikla)
                           (Asia C-221/00)                                       tarkoitettu vaikutukseltaan vastaava toimenpide myös sil-
                                                                                loin, kun se on mahdollinen totuudenmukaisten ja har-
                                                                                haanjohtamattomien tietojen osalta, kuten liittovaltion
                           (2000/C 211/26)                                       hallitus ilmoittaa. Tällainen sääntely johtaa siihen, että
                                                                                terveyttä koskevilla tiedoilla varustettuja tuotteita, joita
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 31.5.2000 Euroo-                        valmistetaan ja markkinoidaan muissa jäsenvaltioissa lailli-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa                     sesti, ei voida tuoda välittömästi Itävallan markkinoille.
vastaan. Kantajan asiamiehenä on Euroopan yhteisöjen komis-                      Koska komissio on sitä mieltä, että terveyttä koskevien
sion oikeudellisen yksikön virkamies Josef Christian Schieferer,                 tietojen merkitsemistä elintarvikkeisiin koskeva yleinen
ja prosessiosoite c/o Euroopan yhteisöjen komission oikeudel-                    kielto ei ole perusteltu kuluttajien suojelemiseksi, tästä
lisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre                         seuraa tähän liittyvän edeltävän lupamenettelyn osalta
Wagner C 254, Luxemburg-Kirchberg.                                               sama johtopäätös. Lisäksi kuluttajia voidaan suojella toi-
                                                                                menpiteillä, jotka rajoittavat tavaroiden vapaata liikkuvuut-
                                                                                ta vähemmän, kuten markkinoiden asianmukaisella val-
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                     vonnalla.
1. toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut direktiivin
     79/112/ETY (1) 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 15 ar-               (1) EYVL 1979, L 33, s. 1.
     tiklan 1 ja 2 kohdan eikä EY 28 artiklan (aiempi perusta-
     missopimuksen 30 artikla) mukaisia velvoitteitaan, koska
     se on tulkinnut ja soveltanut Lebensmittelgesetzin (laki


title: Asia T-855/16: Kanne 7.12.2016 – Fertisac v. ECHA

text:
               30.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/56

         Kanne 7.12.2016 – Fertisac v. ECHA
   (Asia T-855/16)
   (2017/C 030/64)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Fertisac, S.L. (Atarfe, Espanja) (edustaja: asianajaja J. Gómez Rodríguez)

      Vastaaja: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan ECHAn 15.11.2016 tekemän päätöksen nro SME (2016) 5150, jossa todettiin, ettei FERTISAC S.L. täytä edellytyksiä keskisuuria yrityksiä koskevan maksunalennuksen saamiselle, ja jolla se velvoitettiin maksamaan hallinnollinen maksu

               —

               mitätöimään ECHAn päätökseen nro SME (2016) 5150 perustuvan ECHAn 15.11.2016 asettaman laskun nro 10060160, jonka määrä vastaa FERTISAC S.L:n maksaman määrän ja suurelta yritykseltä perittävän määrän erotusta

               —

               kumoamaan ECHAn 15.11.2016 asettaman laskun nro 10060161, jossa määritetään ECHAn päätöksessä nro SME (2016) 5150 tarkoitettu hallinnollinen maksu

               —

               velvoittamaan Euroopan kemikaaliviraston (ECHA) korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu FERTISAC S.L:n luokittelemiseen suureksi yritykseksi

                           —

                           Tässä yhteydessä väitetään, että mikroyritysten sekä pienten ja keskisuurten yritysten määritelmästä 6.5.2003 annetun komission suosituksen 2003/361/EY (EYVL 2003, L 124, s. 36) liitteessä olevan 2 artiklan 1 kohdan mukaan mikroyritysten sekä pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) luokka koostuu yrityksistä, joiden palveluksessa on vähemmän kuin 250 työntekijää ja joiden vuosiliikevaihto on enintään 50 miljoonaa euroa tai taseen loppusumma on enintään 43 miljoonaa euroa.

                     Yrityksen luokittelussa pk-yritykseksi sovelletaan kantajan mukaan kahta kynnystä. Kyse ei sen mukaan ole vain yhden kynnyksen ylittymisestä (kuten on katsottu ECHAn päätöksessä, jossa tarkastellaan vain yhtä kynnystä eli vuosittaista liikevaihtoa) siten, että ensimmäinen eli henkilöstömäärää koskeva edellytys, joka on selkeästi erotettu konjunktiolla ”ja”, voitaisiin sivuuttaa. FERTISAC S.L:n henkilöstömäärä ei ole missään vaiheessa ylittänyt 250 henkilön kynnystä.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että vastaaja tulkitsi suositusta 2003/361 virheellisesti

                           —

                           Tässä yhteydessä väitetään, että kantajan koon määrittämiseksi on otettava huomioon ainoastaan kantajan ja sen omistusyhteysyritysten tiedot. Kantaja ei kuulu konserniin. Euroopan komission julkaisema pk-yrityksen käsitettä koskeva opas vahvistaa kantajan mukaan tällaisen tulkinnan. Toisaalta kantaja mainitsee, että kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta 18.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (EUVL 2006 L 396, s. 1) 3 artiklassa sekä kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o 1907/2006 perustuvista Euroopan kemikaalivirastolle suoritettavista maksuista 16.4.2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 340/2008 (EUVL 2008, L 107, s. 6) johdanto-osan yhdeksännessä perustelukappaleessa ja 2 artiklassa viitataan pk-yritysten määrittelemisen osalta suositukseen 2003/361.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (viides jaosto) 16 päivänä joulukuuta 2004, asiassa C-313/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 1999/63/EY — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti — Voimaansaattamistoimenpiteiden ilmoittamatta jättäminen)

text:
               5.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 57/10

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (viides jaosto)
   16 päivänä joulukuuta 2004,
   asiassa C-313/03: Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 1999/63/EY - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti - Voimaansaattamistoimenpiteiden ilmoittamatta jättäminen)
   (2005/C 57/19)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asiassa C-313/03, jossa on kyse 23.7.2003 nostetusta EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään: M.-J. Jonczy) vastaan Italian tasavalta (asiamiehinään: I. M. Braguglia ja A. Cingolo), yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. Silva de Lapuerta sekä tuomarit R. Schintgen (esittelevä tuomari) ja J. Makarczyk, julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: R. Grass, on antanut 16.12.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1.

               Italian tasavalta ei ole noudattanut Euroopan yhteisön kansallisten varustamoyhdistysten keskusjärjestön (ECSA) ja Euroopan unionin kuljetusalojen ammattiliiton (FST) tekemästä, merenkulkijoiden työajan järjestämistä koskevasta sopimuksesta 21 päivänä kesäkuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/63/EY 3 artiklan 1 kohdan eikä siihen liitetyn, 30.9.1998 tehdyn eurooppalaisen sopimuksen merenkulkijoiden työajan järjestämisestä mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

               2.

               Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 226, 20.9.2003.


title: Euroopan yhteisöjen komission 30.5.1997 Portugalin tasavaltaa vastaan nostama kanne (Asia C-208/97)

text:
26.7.97              FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 228/7
Komission mukaan Belgian Pohjanmeren suojelemiseksi                 Euroopan yhteisöjen komission 2.6.1997 Euroopan unio
toteuttamat toimenpiteet ja Belgian ( kansallinen tai alu                      nin neuvostoa vastaan nostama kanne
eellinen ) lainsäädäntö eivät ole direktiivin 7 artiklassa tar                              (Asia C-209/97)
koitettuja vesien pilaamisen vähentämisohjelmia .
                                                                                ( 97/C 228/ 14 )
(M EYVL N:o L 129, 18.5.1976, s . 23 .
                                                                    Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 2.6.1997
                                                                    Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan
                                                                    unionin neuvostoa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat
                                                                    Michel Nolin ja Pieter van Nuffel, ja prosessiosoite
Euroopan yhteisöjen komission 30.5.1997 Portugalin tasa            Luxemburgissa on c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre
                 valtaa vastaan nostama kanne                       Wagner.
                        ( Asia C-208/97)
                           97/C 228/ 13 )                           Komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 30.5.1997                  — kumoaa jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten keski
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin                 näisestä avunannosta sekä jäsenvaltioiden hallintovi
tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen               ranomaisten ja komission yhteistyöstä tulli- ja maata
                                                                        lousasioita   koskevan      lainsäädännön   moitteettoman
yksikön virkamies Francisco de Sousa Fialho ja prosessio
soite Luxemburgissa c/o Carlos Gomez de la Cruz, Centre                 soveltamisen varmistamiseksi 13 päivänä maaliskuuta
                                                                        1997 annetun neuvoston asetuksen ( EY ) N:o 515/
Wagner, Kirchberg.
                                                                        97 n ,
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                    — pitää EY:n perustamissopimuksen 174 artiklan nojalla
                                                                        voimassa mainitun asetuksen V ja VI osaston,
— toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut
     EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen
     kohdan ja muiden alojen kuin kloorialkalielektrolyysi         — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
     teollisuuden elohopeapäästöjen raja-arvoista ja laatuta
     voitteista 8 päivänä maaliskuuta 1984 annetun neu
     voston direktiivin 84/156/ETY (') 4 artiklan mukaisia          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktii
     vin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
     hallinnollisia määräyksiä , sillä se ei ole laatinut eikä      — Virheellinen oikeudellinen perusta :
     soveltanut tämän direktiivin 4 artiklassa säädettyjä eri
     tyisohjelmia,                                                      Tarkasteltavana oleva asetus olisi voitu antaa EY:n
                                                                        perustamissopimuksen 100 a artiklan nojalla, jolloin
— toissijaisesti toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole               sen antamisessa ei olisi voitu nojautua 235 artiklaan.
     noudattanut kyseisen määräyksen ja säännöksen
     mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ilmoittanut               — Aivan kuten aiemmin annetulla asetuksella ( ETY )
     näistä toimenpiteistä viipymättä komissiolle, ja                       N:o 1468/81 myös asetuksella ( EY ) N:o 515/97
                                                                            lähennetään jäsenvaltioiden kansallisia säännöksiä .
                                                                            Ensin mainittu asetus oli mahdollista antaa EY:n
— velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden
     käyntikulut.                                                           perustamissopimuksen 235 artiklan nojalla sen
                                                                            takia, että kyseisenä ajankohtana EY:n perustamis
                                                                            sopimuksessa ei vielä ollut 100 a artiklaa, joka
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                         lisättiin Euroopan yhtenäisasiakirjalla . Lisäksi vii
                                                                            meisestä perustelukappaleesta ilmenee, että neuvos
Perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen kohdan                          ton mukaan 235 artiklan käyttäminen oikeudelli
mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen näh                  sena perustana on perusteltua ainoastaan siltä osin
den jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu . Tässä                   kuin on kyse uuden TTJ-tietokannan perustami
tapauksessa kyseessä olevaa direktiiviä oli tehokkaasti                     sesta ( tullitietojärjestelmä, ks . kyseisen asetuksen
sovellettava 13.3.1986 lähtien, mutta kyseisen direktiivin                  23—41 artikla ).
4 artiklassa säädettyjä erityisohjelmia vasta 1.1.1989
alkaen. Vaikka säädetyt määräajat ovat jo päättyneet, Por                  Kuitenkaan TTJ:ää ei voida pitää itsenäisenä
tugalin tasavalta ei vielä ole laatinut eikä soveltanut kysei              yhteisön yksikkönä . Jäsenvaltiot ovat itse TTJ-osa
siä erityisohjelmia eikä myöskään ilmoittanut niistä komis                 puolia samalla tavalla kuin komissio, jolla ei ole
siolle .                                                                    siinä keskeistä vaan pikemminkin koordinoiva teh
                                                                            tävä .
(') EYVL N:o L 74 , 17.3.1984, s . 49 .
                                                                            Toissijaisesti komissio arvioi, että vaikka 235 artik
                                                                            lan käyttäminen oikeudellisena perustana olisi


title: Asia T-298/15: Kanne 8.6.2015 – Atlas v. SMHV (EFEKT PERLENIA)

text:
               27.7.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 245/44

         Kanne 8.6.2015 – Atlas v. SMHV (EFEKT PERLENIA)
   (Asia T-298/15)
   (2015/C 245/54)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Atlas sp. z o.o. (Łódź, Puola) (edustaja: asianajaja R. Rumpel)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan EFEKT PERLENIA – Rekisteröintihakemus nro 12 668 125

      Riidanalainen päätös: SMHV:n viidennen valituslautakunnan 13.3.2015 asiassa R 2352/2014-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               toteaa, että kanne on perusteltu

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin sillä hylättiin rekisteröintihakemus

               —

               muuttaa riidanalaista päätöstä niin, että merkki rekisteröidään kaikille tavaroille ja palveluille, joita varten sen rekisteröintiä on vaadittu

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on rikottu.


title: Asia C-453/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 21.6.2007 (Finanzgericht Berlin-Brandenburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Volker Ludwig v. Finanzamt Luckenwalde (Kuudes direktiivi — Arvonlisävero — Luottojen välitystä koskevien liiketoimien käsite)

text:
               4.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/10

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 21.6.2007 (Finanzgericht Berlin-Brandenburgin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Volker Ludwig v. Finanzamt Luckenwalde
   (Asia C-453/05) (1)

   (Kuudes direktiivi - Arvonlisävero - Luottojen välitystä koskevien liiketoimien käsite)
   (2007/C 183/16)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Finanzgericht Berlin-Brandenburg
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Volker Ludwig

      Vastaaja: Finanzamt Luckenwalde
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Finanzgericht des Landes Brandenburg — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna, 13 artiklan B kohdan d alakohdan 1 alakohdan tulkinta — Luottojen välitystä koskevien liiketoimien käsite — Vapautuksen epääminen sellaisen provision osalta, jonka itsenäinen sijoitusneuvoja (Vermögensberater) saa luottosopimuksen tekemisestä sijoitusneuvontayritykseltä, jonka aliedustaja se on, silloin kun neuvojan ja luottosopimuksen osapuolten välillä ei ole sopimussuhdetta
   Tuomiolauselma

               1)

               Se seikka, että verovelvollinen analysoi hankkimiensa asiakkaiden varallisuustilanteen välittääkseen heille luottoja, ei estä toteamasta, että kyse on jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan B kohdan d alakohdan 1 alakohdassa tarkoitetusta luottojen välitystä koskevasta palvelusta, mikäli mainitun verovelvollisen tarjoamaa luottojen välitystä koskevaa palvelua on pidettävä edellä esitettyjen tulkintaan liittyvien seikkojen valossa pääasiallisena suorituksena, johon nähden sijoitusneuvontapalvelu on liitännäinen, jolloin sijoitusneuvontapalvelua kohdellaan verotuksellisesti samoin kuin luottojen välitystä koskevaa palvelua. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana on määrittää, onko asia näin sen käsiteltävänä olevassa oikeusriidassa.

               2)

               Se seikka, että verovelvollinen ei ole sopimussuhteessa luottosopimuksen, jonka tekemiseen hän on osaltaan vaikuttanut, kumpaankaan osapuoleen ja että hän ei ole suorassa yhteydessä yhteen näistä osapuolista, ei ole esteenä sille, että mainittu verovelvollinen tarjoaa kuudennen direktiivin 77/388 13 artiklan B kohdan d alakohdan 1 alakohdassa tarkoitetun luottojen välitystä koskevan verosta vapautetun palvelun.

      (1)  EUVL C 60, 11.3.2006.


title: Asia C-291/08: Kanne 1.7.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta

text:
               25.10.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 272/6

         Kanne 1.7.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-291/08)
   (2008/C 272/06)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: H. Støvlbæk ja C. Egerer)

      Vastaaja: Itävallan tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut tiettyjen direktiivien mukauttamisesta henkilöiden vapaan liikkuvuuden alalla Bulgarian ja Romanian liittymisen johdosta 20.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/100/EY (1) 2 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

               —

               Itävallan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin 2006/100/EY täytäntöönpanon määräaika päättyi 1.1.2007.

      (1)  EUVL L 363, s. 141.


title: Asia T-361/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 7.9.2006 — Itävalta v. komissio

text:
               28.10.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 261/31

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 7.9.2006 — Itävalta v. komissio
   (Asia T-361/04) (1)

   (2006/C 261/63)

      Oikeudenkäyntikieli: saksa

   Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 300, 4.12.2004.


title: Asia T-582/08: Kanne 30.12.2008 — Carpent Languages v. komissio

text:
               21.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 69/43

         Kanne 30.12.2008 — Carpent Languages v. komissio
   (Asia T-582/08)
   (2009/C 69/96)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Carpent Languages SPRL (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja P. Goergen)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Kanne on otettava tutkittavaksi ja se on todettava perustelluksi

               —

               kantajan tekemän tarjouksen hylkäämistä koskeva päätös on täten kumottava

               —

               päätös ratkaista tarjouskilpailu ADIE TECHNICS -nimisen rajavastuuyhtiön hyväksi on kumottava

               —

               vaihtoehtoisesti komissio on velvoitettava maksamaan kantajalle 200 000 euroa (kaksisataatuhatta euroa) korvauksena tälle aiheutuneesta aineellisesta vahingosta ja henkisestä kärsimyksestä, jos ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei hyväksy vaatimusta riidanalaisen päätöksen kumoamisesta, ja

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan asian kaikki oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja riitauttaa komission päätöksen hylätä sen tekemä tarjous tarjouskilpailussa, joka koskee erää N:o 4 sopimuksesta nimeltä ”Kokousten ja konferenssien järjestämispalveluja koskevat lukuisat puitesopimukset” (EUVL 2008, S 58-77561), sekä päätöksen ratkaista tarjouskilpailu toisen tarjouksentekijän hyväksi. Kantaja vaatii lisäksi vahingonkorvausta kantajalle riidanalaisesta päätöksestä väitetysti aiheutuneesta vahingosta.
   Kanteensa tueksi kantaja esittää kolme kanneperustetta, jotka koskevat:

               —

               perusteluvelvollisuuden loukkaamista siltä osin kuin komissio ei ilmoittanut hyväksytyn tarjouksentekijän saamaa pistemäärää eikä sitä, miltä osin hyväksytty tarjous oli edullisempi kuin kantajan tarjous; komissio ei myöskään ilmoittanut kantajalle kummasta kahdesta kantajan esittämästä tapaustutkimuksesta se ei saanut riittävästi pisteitä

               —

               ilmeistä arviointivirhettä, koska arviointikomitea oli antanut 70 pistettä huonomman tuloksen toiselle kantajan esittämistä tapaustutkimuksista siitä huolimatta, että kantaja oli esittänyt yksityiskohtaisesti ja tarjouspyynnön mukaisesti näkemyksen, jota se olisi noudattanut kysyttyjen palvelujen suorittamiseksi, menetelmät, joita se olisi käyttänyt eri tehtävien suorittamiseksi, työaikataulun sekä kustannusarvion, ja

               —

               yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja syrjimättömyyden periaatteen, sellaisina kuin ne on määritelty varainhoitoasetuksen 89 artiklan 1 kohdassa, loukkaamista siltä osin kuin tarjouskilpailun voittaja ei täyttänyt valintaeperusteita teknisen kapasiteetin osalta.


title: Asia T-313/07: Kanne 16.8.2007 — Cemex UK Cement v. komissio

text:
               6.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/25

         Kanne 16.8.2007 — Cemex UK Cement v. komissio
   (Asia T-313/07)
   (2007/C 235/46)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Cemex UK Cement Ltd (Thorpe, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: lakimies S. Tromans, lakimies C. Thomann, D. Wyatt, QC ja solicitor S. Taylor)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Komission 12.6.2007 tekemä päätös, joka on annettu kantajalle tiedoksi ja jonka tämä on vastaanottanut 21.6.2007 ja jolla hylätään Cemex UK Cement Limitedin tekemä kantelu, joka koski Yhdistyneen kuningaskunnan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY mukaisesti tiedoksiantamaa kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien jakoa koskevaa kansallista jakosuunnitelmaa, on kumottava.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kanteella vaaditaan sellaisen komission päätöksen kumoamista, joka sisältyi 12.6.2007 päivättyyn kirjeeseen, jonka kantaja vastaanotti 21.6.2007, ja jolla hylättiin kantajan tekemä kantelu, joka koski Yhdistyneen kuningaskunnan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (1) mukaisesti tiedoksiantamaa EU:n päästökauppajärjestelmän toista vaihetta koskevaa kansallista jakosuunnitelmaa.
   Kantaja valitti Euroopan komissiolle siitä, että viimeksi mainitun kansallisen jakosuunnitelman mukainen kantajan Rugbyn tehtaan päästöoikeuksien alentaminen ja siitä seuraavat kantajan kilpailijoiden laitosten saamat ylisuuret päästöoikeudet olivat lainvastaista valtiontukea, joka kantajan mukaan

               a)

               lainvastaisesti syrjii Rugbyn tehdasta, koska siinä ei riittävästi oteta huomioon viimeksi mainitun tehtaan käyttöönottoaikaa ja koska siinä käytetään tehtaan saamien päästöoikeuksien perusteena sellaista päästökautta, josta Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset tietävät, että se ei ole edustava;

               b)

               estää kantajan emoyhtiön Cemex Espana SA:n sijoittautumisvapauden.

         Kantaja väittää lisäksi, että komissio oli väärässä, kun se katsoi, että ”ensimmäisen vuoden säännöstä” ei seurannut minkäänlaista yhteismarkkinoille soveltumatonta tukea, ja että näin ollen komissio oli myös väärässä, kun se kieltäytyi aloittamasta EY 88 artiklan 2 kohdan mukaista menettelyä. Tältä osin kantaja väittää, että komissio katsoi virheellisesti, että Yhdistyneen kuningaskunnan Rugbyn tehtaaseen soveltamat päästöoikeuksien jakomenetelmät eivät olleet syrjiviä ja että ne olivat komission ohjeistuksen mukaisia.

      (1)  Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY (EUVL L 275, s. 32).


title: Asia C-553/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 25.10.2012 (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Bernhard Rintisch v. Klaus Eder (Tavaramerkit — Direktiivi 89/104/ETY — 10 artiklan 1 kohta ja 2 kohdan a alakohta — Tosiasiallinen käyttö — Käyttö muodossa, joka itsessään on rekisteröity tavaramerkiksi ja joka poikkeaa vain sellaisilta osin, ettei poikkeaminen vaikuta tavaramerkin erottamiskykyyn — Tuomion ajalliset vaikutukset)

text:
               22.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 399/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 25.10.2012 (Bundesgerichtshofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Bernhard Rintisch v. Klaus Eder
   (Asia C-553/11) (1)

   (Tavaramerkit - Direktiivi 89/104/ETY - 10 artiklan 1 kohta ja 2 kohdan a alakohta - Tosiasiallinen käyttö - Käyttö muodossa, joka itsessään on rekisteröity tavaramerkiksi ja joka poikkeaa vain sellaisilta osin, ettei poikkeaminen vaikuta tavaramerkin erottamiskykyyn - Tuomion ajalliset vaikutukset)
   2012/C 399/10
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Bernhard Rintisch

      Vastaaja: Klaus Eder

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesgerichtshof — Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY (EYVL L 40, s. 1) 10 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan a alakohdan tulkinta — Tavaramerkin käyttämisen käsite — Kansallinen säännöstö, jonka mukaan myös tavaramerkin käyttämistä muodossa, joka poikkeaa sen rekisteröidystä muodosta, voidaan pitää rekisteröidyn tavaramerkin käyttämisenä, jos poikkeaminen ei vaikuta tavaramerkin erottamiskykyyn — Tavaramerkin rekisteröiminen toisen rekisteröidyn tavaramerkin suojan varmistamiseksi tai laajentamiseksi — Perusteltu luottamus — Oikeuskäytännössä tapahtuneen muutoksen sovellettavuus tapauksiin, joiden tosiseikat olivat jo tapahtuneet ennen tuomion julistamispäivää

      Tuomiolauselma

               1)

               Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21.12.1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY 10 artiklan 2 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä sille, että rekisteröidyn tavaramerkin haltija voi, osoittaakseen käyttäneensä kyseistä tavaramerkkiä tässä säännöksessä tarkoitetulla tavalla, vedota siihen, että tavaramerkkiä on käytetty muodossa, joka poikkeaa sen rekisteröidystä muodosta, ilman, että näiden kahden muodon välisillä poikkeavaisuuksilla vaikutetaan kyseisen tavaramerkin erottamiskykyyn, ja näin siitä huolimatta, että myös kyseinen poikkeava muoto on rekisteröity tavaramerkiksi.

               2)

               Direktiivin 89/104 10 artiklan 2 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että se estää tulkitsemasta kansallista säännöstä, jolla 10 artiklan 2 kohdan a alakohta saatetaan osaksi kansallista oikeusjärjestystä, siten, että kyseistä kansallista säännöstä ei sovelleta ”puolustavaan” tavaramerkkiin, joka on rekisteröity ainoastaan sellaisen toisen rekisteröidyn tavaramerkin, joka on rekisteröity siinä muodossa, jossa sitä käytetään, suojan varmistamiseksi tai laajentamiseksi.

      (1)  EUVL C 80, 17.3.2012.


title: Corte Suprema di Cassazionen 24.10.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö riita-asiassa Società Trasporti Castelletti Spedizioni Internazionali SpA vastaan Hugo Trumpy SpA (Asia C-159/97)

text:
12.7.97              LH                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    N:o C 212/ 9
Euroopan yhteisöjen komission 23.4.1997 Van Balkom                      joka sisältyy konossementtiin, joka kuuluu osana
     Non-Ferro Scheiding BV:tä vastaan nostama kanne                    asianosaisten välisiin tavanomaisiin liikesuhteisiin;
                         ( Asia C-156/97 )                              tämän saman oikeuskäytännön mukaan on näytet
                                                                        tävä, että näihin liikesuhteisiin sovelletaan sellaisia
                            ( 97/C 212/17)
                                                                        yleisiä sopimusehtoja ( jotka ovat toisen sopimusosa
                                                                        puolen eli tässä tapauksessa rahdinkuljettajan laati
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.4.1997                      mat), joihin tämä lauseke sisältyy (ks. asia 71 /83 , tuo
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Van Bal                   mio 19.6.1984 (2 ), jossa viitataan sellaisiin aikaisem
kom Non-Ferro Scheiding BV:tä vastaan. Kantajan asia                   min annettuihin tuomioihin, joissa on korostettu, että
miehinä ovat H. Van Lier ja G. zur Hausen ja prosessi                  asianosaisten tahdonilmaisun on oltava selkeästi ja
osoite Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksikön virka                täsmällisesti ilmaistu ).
mies C. Gomez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
                                                                        Yleissopimuksen 17 artiklaan tehdyllä muutoksella
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                            siihen   kuitenkin   lisättiin    " normatiivinen " käsite
— velvoittaa vastaajan maksamaan Euroopan yhteisöjen                    " kauppatapa " ( joka sellaisenaan on riippumaton
     komissiolle 251 649 ecua ja maksamaan tälle sum                   asianosaisten tahdosta, ainakin jos siihen selvästi on
     malle 1.7.1991 alkaen kunkin kuukauden ensimmäi                   viitattu kyseisessä sopimuksessa ), ja tämän perusteella
     senä työpäivänä julkaistun ja Euroopan raha-asiain                 voidaan kysyä, onko vaatimus, jonka mukaan asian
     yhteistyörahaston ecumääräisissä suorituksissa käyttä             osaisen on ( tosiasiallisesti ) tunnettava tämä kauppa
     män prosenttimäärän mukaista korkoa sekä maksa                    tapa, tai asianosaisen omasta syystä johtuva anteek
     maan 251 649 eculle 4 prosentin viivästyskorkoa                    siantamaton tietämättömyys riittävä edellytys sille,
     1.5.1995 lukien,                                                   että tuomioistuimen toimivaltaa koskevan sopimuk
                                                                        sen voidaan katsoa olevan jatkuvasti voimassa kai
— velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajan oikeuden                    kissa jatkuvissa liikesuhteissa, jotka ovat nyt esillä
     käyntikulut.                                                       olevan kaltaisia . Toisin sanoen, eikö enää ole tarpeen
                                                                        todeta asianosaisten tahtoa, vaikka 17 artiklassa käy
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                     tetään sanaa " tehtävä ", jolla viitataan tahdonilmai
                                                                        suun eli kauppatapaan ( kauppatapalausekkeet)?
Kanne perustuu osapuolten 4.12.1990 tekemään sopimuk
seen BM 488/88 DE-NL. Sopimuksen 13 kohdan mukaan                  2 ) Toinen kysymys koskee sitä, millaisia merkityksiä
sopimuspuolet saattavat kaikki mahdolliset sopimuksen                   ilmaukselle " sellaista muotoa noudattaen " voidaan
pätevyyttä, tulkintaa tai täyttämistä koskevat riitaisuudet             antaa, kun sitä tarkastellaan eri näkökulmista . Ensim
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi .                     mäinen näkökulma koskee oikeuspaikkalausekkeen
Komissio on päättänyt Saksan oikeuden nojalla irtisanoa                 ilmaisutapaa eli sitä, onko sen tarpeen sisältyä asia
sopimuksen, koska vastaaja ei ole pannut sitä täytäntöön.               kirjaan, jonka sen laatinut asianosainen on allekirjoit
                                                                        tanut ilmaisten näin tarkoituksensa vedota siihen, esi
                                                                        merkiksi siten, että konossementin allekirjoituksen
                                                                        yhteydessä merkitään nimenomainen viittaus yksin
                                                                        omaisen toimivallan antavaan lausekkeeseen, vaikka
                                                                        toinen sopimuspuoli ( laivaaja ) ei ole allekirjoittanut
Corte Suprema di Cassazionen 24.10.1996 tekemällään                     tätä viittausta .
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö riita-asiassa
Societä Trasporti Castelletti Spedizioni Internazionali SpA             Toisella näkökulmalla pyritään selvittämään, onko
                   vastaan Hugo Trumpy SpA                              tarpeen, että oikeuspaikkalauseketta on erikseen
                          ( Asia C-159/97 )                             korostettu sopimustekstissä , vai onko riittävää ja
                             ( 97/C 212/ 18 )                           tästä syystä merkityksetöntä lausekkeen pätevyyden
                                                                        kannalta, että tämä lauseke on vain yksi monista lau
Corte Suprema di Cassazione on pyytänyt 24.10.1996                      sekkeista, joilla säännellään kuljetussopimuksen sisäl
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan                      töä ja vaikutuksia .
yhteisöjen tuomioistuimeen 25.4.1997, Euroopan yhteisö
jen tuomioistuimelta tässä kansallisessa tuomioistuimessa               Kolmannella näkökulmalla pyritään selvittämään,
vireillä olevassa riita-asiassa Societä Transporti Castelletti           onko oikeuspaikkalausekkeen laatimiskielen ja sopi
Spedizioni Internazionali SpA vastaan Hugo Trumpy SpA                    muspuolten kansallisuuden välillä oltava jokin yhteys
ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin :                               vai riittääkö, että se on laadittu jollakin kansainväli
                                                                         sessä kaupassa yleisesti käytetyllä kielellä .
  1 ) Ensimmäinen kysymys:
                                                                   3 ) Kolmannella ennakkoratkaisukysymyksellä pyritään
       17 artiklan ( l ) alkuperäisen sanamuodon tulkintaa               selvittämään, onko sopimuksen mukaan toimivaltai
      koskevassa yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytän                 sella tuomioistuimella oltava jokin yhteys sopimus
      nössä on korostettu tässä säännössä tuomioistuimen                 osapuolten kansallisuuden ja/tai kotipaikan kanssa
      toimivaltaa koskevan sopimusehdon (jäljempänä                      taikka sopimuksen täyttämispaikan ja/tai tekopaikan
       oikeuspaikkalauseke ) pätevyydelle asetettujen edelly            kanssa, kunhan tämä tuomioistuin on jonkin sopi
      tysten osalta, että asianosaisten tosiasiallinen tahto             musvaltion tuomioistuin, vai onko tämä viimeksi
      tehdä tuomioistuimen toimivaltaa koskeva sopimus                   mainittu edellytys yksin riittävä niin, ettei tuomiois
       on selvitettävä ja sitä on suojattava myös silloin, kun           tuimella ole tarpeen olla mitään aineellista yhteyttä
       sellainen oikeuspaikkalauseke tunnustetaan päteväksi,             kyseiseen sopimussuhteeseen.
 ---pagebreak--- N:o C 212/10         | FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            12.7.97
 4 ) Neljäs ennakkoratkaisukysymys koskee kauppatavan               11 ) Yhdestoista ennakkoratkaisukysymys koskee niitä
     syntytapaa eli sitä, riittääkö tähän se, että oikeuspaik              edellytyksiä, joiden täyttyessä kyseisen lausekkeen
     kalauseke esiintyy vakiintuneesti alan etujärjestöjen                  sisällyttämistä käytettyyn lomakkeeseen, jota tämän
     tai useiden merikuljetusyritysten laatimissa konosse                  lomakkeen käyttäjän sopimuskumppani ei ole allekir
     menteissa, vai onko tarpeen näyttää toteen, että meri                 joittanut, voidaan pitää viimeksi mainitun sopimus
     kuljetusten käyttäjät ( olivatpa ne ammattimaisia tai                  puolen kannalta erittäin kohtuuttomana ja jopa vää
     eivät) ovat hiljaisesti hyväksyneet toisen sopimusosa                 rinkäyttönä .
     puolen menettelyn, koska ne eivät lausekkeen jatku
     vasta käytöstä huolimatta ole millään tavoin vastusta         12 ) Kahdestoista ennakkoratkaisukysymys koskee sitä,
     neet sitä tai esittäneet varauksia sen suhteen niin, ettei             onko silloin, kun selvitetään, onko kauppatapa tun
     enää voida katsoa , että näiden kahden eri sopimusta                  nettu tai olisiko se pitänyt tuntea, edellä viidennessä
     hon välillä olisi erimielisyyttä .                                     kysymyksessä mainitun edellytyksen lisäksi otettava
                                                                            huomioon käytetty konossementtiasiakirja, jonka
 5 ) Viides ennakkoratkaisukysymys koskee sitä, miten                       kääntöpuolelle on painettu useita sopimuslausekkeita
     vakiintunut käytäntö tehdään tunnetuksi . Onko tar                    ( ks . edellä toinen ennakkoratkaisukysymys ).
     peen, että oikeuspaikkalausekkeen sisältävä konosse
     menttilomake jätetään jollekin elimelle ( alan etujär         13 ) Kolmannellatoista ennakkoratkaisukysymyksellä halu
     jestöön, kauppakamareihin, satamatoimistoihin tms.),                   taan selvittää, miten voidaan määritellä, kuka on se
     jotta siitä voitaisiin saada tietoja, vai onko sen oltava              oikeussubjekti, joka tunsi tai jonka olisi pitänyt tun
     jollain muulla tavalla yleisesti tunnettu ?                            tea kauppatapa : onko alkuperäinen laivaaja tällainen,
 6 ) Kuudennessa ennakkoratkaisukysymyksessä kysytään ,                     vaikkei tämä olisikaan sopimusvaltion ( vaan tässä
     onko oikeuspaikkalauseke pätevä siinäkin tapauk                       asiassa Argentiinan ) kansalainen, vai riittääkö, että
     sessa, että sitä on sopimuksen mukaan toimivaltai                     kysymyksessä on sellainen konossementin siirron
     sissa tuomioistuimissa sovellettavien aineellisten sään               saaja, joka on jonkin sopimusvaltion ( tässä asiassa
     nösten perusteella pidettävä sopimusehtona, jolla rah                 Italian ) kansalainen ?
     dinkuljettajan vastuu poistetaan tai sitä rajoitetaan.
                                                                    14 ) Neljännellätoista ennakkoratkaisukysymyksellä halu
 7) Seitsemäs ennakkoratkaisukysymys koskee sitä, voiko                     taan selvittää, viitataanko ilmauksella " olisi pitänyt
     asiaa käsittelevä tuomioistuin (muu kuin sopimuksen                    tuntea " vilpittömään mieleen ja siihen, että tietty
     mukaan toimivaltainen tuomioistuin ) oikeuspaikka                     sopimus on objektiiviselta kannalta sääntöjenmukai
     lausekkeen pätevyyttä arvioidessaan tutkia sen koh                    sesti syntynyt, vai subjektiiviselta kannalta tavan
     tuullisuuden ja näin niitä tavoitteita, jotka rahdinkul               omaiselle huolellisuudelle asetettuihin edellytyksiin,
     jettajalla oli sen valitessa muun kuin Brysselin yleisso              kun arvioidaan, mikä velvollisuus sopijapuolella on
     pimuksessa määriteltyjen tavanomaisten perusteiden                     selvittää täydellisesti kansainvälisessä kaupassa ylei
     nojalla tai tuomioistuimen prosessikin ( ns . lex fori                 nen käytäntö edellä yhdeksännessä kysymyksessä tar
     -sääntö ) mukaan tavanomaisin perustein määräytyvän                    koitetussa merkityksessä .
     toimivaltaisen tuomioistuimen .
 8 ) Kahdeksannella ennakkoratkaisukysymyksellä pyri               (') Tarkoittaa 27.9.1968 tehdyn Brysselin yleissopimuksen , sellai
     tään selvittämään, onko sen, että useat laivaajat ja/tai             sena kuin se on muutettuna 9.10.1978 Luxemburgissa tehdyllä
                                                                          Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-Britannian ja
     konossementin siirronsaajat ovat riitauttaneet oikeus               Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan liittymissopi
     paikkalausekkeen pätevyyden nostamalla kanteita                      muksella, 17 artiklaa ( EYVL N:o L 304, 30.10.1978 , s . 1 ).
     muissa kuin oikeuspaikkalausekkeen mukaan toimi               ( 2 ) Kok . 1984, s . 2417.
     valtaisessa tuomioistuimessa, katsottava osoittavan ,
     että lausekkeen sisällyttäminen konossementtimallei
     hin ja -lomakkeisiin ei ole vakiintunut kauppatapa .
 9 ) Yhdeksännellä ennakkoratkaisukysymyksellä pyritään
                                                                    Kernkraftwerke Lippe-Ems GmbH:n 25.4.1997 tekemä
     selvittämään, onko kauppatavan oltava vakiintunutta
                                                                    valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo
     kaikissa Euroopan yhteisön jäsenvaltioissa, vai tarkoi
                                                                    mioistuimen ensimmäisen laajennetun jaoston 25.2.1997
     tetaanko ilmauksella " kansainvälinen kauppa " sitä ,
                                                                    antamasta tuomiosta yhdistetyissä asioissa T-149/94 ja
     että on riittävää, että tapa on vakiintunut niissä
     maissa, joilla perinteisesti on hallitseva asema kan          T-181/94, Kernkraftwerke Lippe-Ems GmbH vastaan
                                                                                Euroopan yhteisöjen komissio
     sainvälisessä kaupassa .
                                                                                (Asia C-161/97 P)
10 ) Kymmenennellä ennakkoratkaisukysymyksellä pyri
     tään selvittämään, voidaanko kyseiseen kauppatapaan                                         ( 97/C 212/ 19 )
     vedota silloin, kun halutaan poiketa yksittäisten valti
     oiden pakottavasta lainsäädännöstä, kuten esimer              Kernkraftvverke Lippe-Ems GmbH on valittanut 25.4.1997
     kiksi Italian siviililain 1341 §:stä, joka koskee toisen       Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen
     sopimusosapuolen laatimia yleisiä sopimusehtoja ja             ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen laa
     jossa säädetään, että tällaisilla ehdoilla on oikeusvai       jennetun jaoston 25.2.1997 antamasta tuomiosta yhdiste
     kutuksia vain, kun toinen sopimusosapuoli tunsi ne             tyissä asioissa T-149/94 ja T-181/94, Kernkraftwerke Lippe
     tai sen olisi pitänyt ne tuntea, ja jossa edellytetään,        Ems GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio. Valitta
     että lausekkeet, joilla rajoitetaan tuomioistuinten toi       jan edustajat ovat asianajajat Bernd Kunth, Gerhard Wiede
     mivaltaa tai poiketaan tuomioistuinten toimivaltaa             mann ja Helmut Nicolaus, asianajotoimisto Bruckhaus
     koskevista säännöksistä, on vahvistettava erikseen             Westrick Stegemann, Diisseldorf, ja prosessiosoite Luxem
     allekirjoituksin.                                              burgissa c/o asianajaja Alex Bonn, 22 Cote d'Eich.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 14 päivänä heinäkuuta 1995, asiassa T-291/94, Zudella Patricia Pimley-Smith vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö - Kilpailu - Valintalautakunnan päätös, jossa todettiin hakijan epäonnistuminen suullisessa kokeessa - Perusteluvelvollisuuden laajuus - Tuomioistuimen harjoittaman valvonnan laajuus silloin, kun menettelytapaa koskevia säännöksiä ei ole rikottu)

text:
N:o C 268/22            FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   14.10.95
tämän maksettavaksi määrätyn sakon viivästyskorot                    2 ) Kukin asianosainen vastaa omista oikeudenkäynti
30.6.1992 alkaen maksupäivään asti, jonka sakon määrä                     kuluistaan .
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 23.3.1994 anta
massa tuomiossa vahvistettiin 2 000 000 ecuksi ( asiat T            C ) EYVL N:o C 351 , 10.12.1994
39/92 ja T-40/92 , CB ja Europay v . komissio, Kok . 1992,
s . 11-49 ) ja , toisaalta , luetaan 2 000 000 ecun suuruinen
kantajan maksama määrä ensin korkojen ja sitten viivästys
koroilla lisätyn pääoman hyväksi, yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuin ( laajennettu neljäs jaosto ),
toimien kokoonpanossa K. Lenaerts, joka hoitaa jaoston
puheenjohtajan tehtäviä , tuomarit R. Schintgen, R. Garcia               YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
Valdecasas, P. Lindh ja J. Azizi , kirjaaja : J. Palacio Gonza                    TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,
lez, on antanut 14.7.1995 tuomion, jonka tuomiolauselma                                13 pàivànâ syyskuuta 1995 ,
on seuraava :
                                                                     asiassa T-276/94 , Adam Buick vastaan Euroopan yhtei
                                                                                söjen komissio ^)
1 ) Kanne hylätään.                                                  (Henkilöstöasia — Henkilökohtaisista syistä myönnetty
                                                                                loma — Sijoittaminen uudelleen)
2 ) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku                                         ( 95/C 268/48 )
       lut.
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
( ] ) EYVL N:o C 275 , 1.10.1994
                                                                     Asiassa T-276/94 , Euroopan yhteisöjen komission virka
                                                                     mies Adam Buick, tätä nykyä henkilökohtaisista syistä
                                                                     myönnetyllä lomalla Lontoossa, edustajanaan oikeuden
                                                                     käynnissä asianajaja Jean-Noël Louis, Bryssel, proses
                                                                     siosoite Luxemburgissa tilitoimisto Myson SARL, 1 rue
                                                                     Glesener, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamies :
                                                                     Ana Maria Alves Vieira ), jossa toisaalta vaaditaan kumot
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                            tavaksi komission päätös olla sijoittamatta uudelleen kan
                 TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                             tajaa taloudellisten ulkosuhteiden pääosaston yksikössä
                                                                     " yhteensovitus G-24 " haettavaksi ilmoitettuun palkkalu
                    14 påivånå heinakuuta 1995 ,                     okan A 7/A 4 virkaan ( KOM/1816/93 ) ja jossa toisaalta
asiassa T-291 /94, Zudella Patricia Pimley-Smith vastaan             vaaditaan korvausta , yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                 Euroopan yhteisöjen komissio^)                      tuomioistuin ( kolmas jaosto ), toimien kokoonpanossa :
 (Henkilöstö — Kilpailu — Valintalautakunnan päätös,                 jaoston puheenjohtaja J. Biancarelli sekä tuomarit C. P.
jossa       todettiin hakijan       epäonnistuminen suullisessa      Briët ja C. W. Bellamy; kirjaaja : B. Pastor, on antanut
kokeessa — Perusteluvelvollisuuden laajuus — Tuomio                 13.9.1995 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava :
 istuimen harjoittaman valvonnan laajuus silloin, kun
      menettelytapaa koskevia säännöksiä ei ole rikottu)             1 ) Kumotaan komission päätös olla sijoittamatta uudel
                                                                          leen kantajaa taloudellisten ulkosuhteiden pääosaston
                             ( 95/C 268/47 )
                                                                          yksikössä "yhteensovitus G-24 " haettavaksi ilmoitet
                                                                          tuun palkkaluokan A 7/A 4 virkaan (KOM/1816/93).
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                    2 ) Vastaaja velvoitetaan korvaamaan kumotun päätöksen
                                                                          hyväksymisestä kantajalle välittömästi aiheutunut tosi
                                                                          asiallinen vahinko .
 Asiassa T-291 /94 , Zudella Patricia Pimley-Smith, koti
 paikka Bryssel, edustajinaan asianajajat Georges Vander            3 ) Asianosaisten on ilmoitettava ensimmäisen oikeusas
 sanden ja Laure Levi, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa              teen tuomioistuimelle kolmen kuukauden määräajassa
 c/o fiduciaire Myson SARL, 1 rue Glesener, vastaan
 Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehenä Gianluigi Val                tämän tuomion tiedoksiantamispäivästä lukien keski
 sesia ), jossa vaadittiin kumoamaan avoimen kilpailun EUR/               näiseen sopimukseen perustuva varsinaisen korvauksen
                                                                          määrä sille mahdollisesti suoritettavine korkoineen .
 B/30 valintalautakunnan tekemä , 29.11.1993 kantajalle
 tiedoksiannettu päätös olla merkitsemättä tätä varallaolo
 luetteloon ja kumoamaan tarpeellisilta osin komission               4 ) Jos sopimukseen ei päästä, asianosaisten on toimitet
                                                                           tava ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle sa
 21.6.1994 tekemä päätös, jolla kantajan valitus hylättiin,
 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ( toinen jaosto ),                  massa määräajassa rahamääräiset vaatimuksensa.
 toimien kokoonpanossa jaoston puheenjohtaja D. P. M.
 Barrington ja tuomarit A. Saggio ja V. Tiili ; kirjaaja : J.         5 ) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
 Palacio Gonzalez, on antanut 14.7.1995 tuomion, jonka
 tuomiolauselma on seuraava :                                         (') EYVL N:o C 304 , 29.10.1994
  1 ) Kanne hylätään.


title: Asia T-67/11: Kanne 24.1.2011 — Martinair Holland v. komissio

text:
               26.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 95/9

         Kanne 24.1.2011 — Martinair Holland v. komissio
   (Asia T-67/11)
   2011/C 95/15
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Martinair Holland BV (Haarlemmermeer, Alankomaat) (edustaja: asianajaja R. Wesseling)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Päätöksen 1, 2, 3, 4, 5, 6 ja 7 artikla on kumottava joko kokonaan tai osittain tai

               —

               päätöksen 5 artiklassa asetettujen sakkojen määrää on alennettava ja

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   SEUT 263 artiklan 261 SEUT artiklan sekä asetuksen N:o 1/2003 31 artiklan mukainen vaatimus, joka koskee SEUT 101 artiklan, ETA-sopimuksen 53 artiklan ja lentoliikenteestä tehdyn Sveitsin valaliiton ja Euroopan yhteisön välisen sopimuksen 8 artiklan soveltamista koskevasta menettelystä 9.11.2010 tehdyn komission päätöksen K(2010) 7694 lopullinen (asia COMP/39.258 — Lentorahti) kumoamista ja uudelleentarkastelua, ja toissijaisesti kantajalle määrätyn sakon määrän alentamista koskeva vaatimus.
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäisessä kanneperusteessaan kantaja väittää, että

                           —

                           komissio laiminlöi SEUT 296 artiklan ja perusoikeuskirjan 41 artiklan (hyvän hallinnon periaate) mukaisen perusteluvelvollisuutensa siltä osin kuin päätöksen perusteella ei ole mahdollista varmistua kilpailusääntöjen rikkomisten luonteesta ja laajuudesta: toisaalta päätöksen päätösosassa yksilöidään selvästi neljä (väitetysti yhtenä kokonaisuutena pidettävää ja jatkettua) rikkomista, jotka liittyvät eri yritysten, joille päätös on osoitettu, muodostamiin ryhmiin, eri ajanjaksoihin ja eri maantieteellisiin reitteihin. Toisaalta väitetiedoksianto ei pohjaudu näihin neljään erityiseen rikkomiseen eikä siinä edes viitata niihin;

                           —

                           siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin ei voi tutkia aineellisesti niitä perusteita, joihin päätös pohjautuu, puutteellisten perustelujen (tai niiden riittämättömän selkeyden) vuoksi, komissio loukkasi kantajan menettelyllisiä oikeuksia; kantaja väittää erityisesti, että päätöksessä loukataan hyvää hallintoa koskevaa oikeutta, oikeutta tehokkaaseen oikeussuojakeinoon ja oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin sekä syyttömyysolettamaa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41, 47 ja 48 artiklassa taattuja puolustautumisoikeuksia.

               2)

               Toisessa kanneperusteessaan kantaja väittää, että komissio teki ilmeisiä arviointivirheitä laskiessaan sakon määrää asetuksen N:o 1/2003 ja sakkojen laskennasta annettujen suuntaviivojen vastaisesti sekä loukkasi yhdenvertaisuusperiaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja laiminlöi perusteluvelvollisuutensa Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 ja 49 artiklan, SEUT 296 artiklan ja unionin oikeuden yleisten periaatteiden vastaisesti. Kantaja esittää tältä osin seuraavaa:

                           —

                           komissio teki ensinnäkin ilmeisiä arviointivirheitä rikkoen siten sakkojen laskennasta annettuja suuntaviivoja ja loukaten suhteellisuusperiaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, kun se otti myyntiarvoa laskiessaan huomioon hinnat ja saapuvat lennot;

                           —

                           toiseksi komissio teki ilmeisiä arviointivirheitä arvioidessaan rikkomisen törkeyttä rikkoen siten asetusta N:o 1/2003 ja sakkojen laskennasta annettuja suuntaviivoja sekä loukaten suhteellisuusperiaatetta;

                           —

                           kolmanneksi komissio rikkoi asetusta N:o 1/2003 ja sakkojen laskennasta annettuja suuntaviivoja sekä loukkasi suhteellisuusperiaatetta ottaessaan huomioon sääntelyjärjestelmät lieventävänä seikkana, jonka perusteella sakon määrä alennettiin ainoastaan 15 prosenttia

                           —

                           neljänneksi komissio laiminlöi perusteluvelvollisuutensa sakkojen laskennan osalta SEUT 296 artiklan ja perusoikeuskirjan 41 artiklan vastaisesti.


title: Asia C-215/04: Østre Landsretin 14.5.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Marius Pedersen A/S vastaan Miljøstyrelsen

text:
               24.7.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/7

         Østre Landsretin 14.5.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Marius Pedersen A/S vastaan Miljøstyrelsen
   (Asia C-215/04)
   (2004/C 190/12)
   Østre Landsret on pyytänyt 14.5.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 21.5.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Marius Pedersen A/S vastaan Miljøstyrelsen seuraaviin kysymyksiin:
   Ensimmäinen kysymys:

               1.

               Onko Euroopan yhteisössä, Euroopan yhteisöön ja Euroopan yhteisöstä tapahtuvien jätteiden siirtojen valvonnasta ja tarkastamisesta 1 päivänä helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 259/93 (1) 2 artiklan g alakohdan ii alakohdassa oleva ilmaisu ”mikäli yllä mainittu ei ole mahdollista” ymmärrettävä siten, että hyväksytty kerääjä ei voi automaattisesti toimia ilmoittajana hyödynnettäviksi tarkoitettujen jätteiden viennissä?
               Jos kysymykseen vastataan myöntävästi, yhteisöjen tuomioistuinta pyydetään täsmentämään, millä edellytyksillä hyväksytty kerääjä voi toimia ilmoittajana hyödynnettäviksi tarkoitettujen jätteiden viennissä.
               Voiko kyseinen edellytys olla se, ettei jätteiden tuottaja ole tiedossa tai että kyse on useasta tuottajasta, joista kunkin erikseen tuottaman jätteen määrä on niin vähäinen, että olisi kohtuutonta, että ne ilmoittavat viennistä kukin erikseen?

               2.

               Annetaanko asetuksen N:o 259/93 7 artiklan 2 kohdassa, luettuna yhdessä 4 artiklan a alakohdan ensimmäisen ja toisen luetelmakohdan kanssa, lähettävän valtion toimivaltaisille viranomaisille mahdollisuus vastustaa hyödynnettäväksi tarkoitetun jätteen vientiä koskevaa konkreettista hakemusta, jos se ei ole saanut ilmoittajalta tietoa siitä, että kyseisiä jätteitä käsitellään vastaanottovaltiossa tavalla, joka vastaa sitä ympäristönsuojelun tasoa, jota edellytetään lähettävän valtion lainsäädännössä?

               3.

               Onko asetuksen N:o 259/93 6 artiklan 5 kohdan ensimmäinen luetelmakohta ymmärrettävä siten, että jätteiden koostumusta koskevan ilmoitusvelvollisuuden katsotaan täyttyneen silloin, kun ilmoittaja ilmoittaa, että kyse on tietyntyyppisestä jätteestä, esimerkiksi ”elektroniikkalaiteromusta”?

               4.

               Onko asetuksen N:o 259/93 7 artiklan 1 ja 2 kohta ymmärrettävä siten, että 7 artiklan 2 kohdassa asetettu määräaika alkaa kulua siitä, kun lähettävän valtion toimivaltaiset viranomaiset lähettävät vastaanottotodistuksen, huolimatta siitä, etteivät ne ole saaneet kaikkia 6 artiklan 5 kohdassa säädettyjä tietoja?
               Jos kysymykseen vastataan kieltävästi, mitkä tiedot ilmoitukseen on liitettävä, jotta 7 artiklan 2 kohdassa asetettu 30 päivän määräaika alkaisi kulua?
               Aiheuttaako kyseisen 30 päivän määräajan ylittäminen sen, etteivät toimivaltaiset viranomaiset voi enää esittää vastalauseita tai pyytää lisätietoja?

      (1)  Euroopan yhteisössä, Euroopan yhteisöön ja Euroopan yhteisöstä tapahtuvien jätteiden siirtojen valvonnasta ja tarkastamisesta 1 päivänä helmikuuta 1993 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 259/93 (EYVL L 30, s. 1).


title: Asia T-143/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 23.4.2013 — Zhejiang Heda Solar Technology v. komissio

text:
               15.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/40

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 23.4.2013 — Zhejiang Heda Solar Technology v. komissio
   (Asia T-143/13) (1)

   2013/C 171/83
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 123, 27.4.2013.


title: Asia T-75/14: Kanne 23.1.2014 – USFSPEI v. neuvosto ja parlamentti

text:
               24.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/26

         Kanne 23.1.2014 – USFSPEI v. neuvosto ja parlamentti
   (Asia T-75/14)
   2014/C 194/34
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Union syndicale fédérale des services publics européens et internationaux (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat J.-N. Louis ja D. de Abreu Caldas)

      Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kanteen tutkittavaksi ja toteamaan sen perustelluksi

               —

               tämän seurauksena kumoamaan 22.10.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1023/2013 27, 32 ja 46 kohdan, 64 kohdan b alakohdan, 65 kohdan b alakohdan ja 67 kohdan b alakohdan

               —

               velvoittamaan vastaajat maksamaan kantajalle symbolinen 1 euron korvaus aineettomasta vahingosta sekä korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa asetuksen (EU, Euratom) N:o 1023/2013 (1) 27, 32 ja 46 kohdan, 64 kohdan b alakohdan, 65 kohdan b alakohdan ja 67 kohdan b alakohdan lainvastaisuuteen siltä osin kuin niillä muutetaan erityisesti henkilöstösääntöjen 5 artiklaa (tehtäväryhmän SC perustaminen), 6 artiklaa (urakehityksen vastaavuuden turvaamisen lakkauttaminen), 40 artiklan 2 kohtaa (henkilökohtaisista syistä myönnetyn virkavapaan rajoittaminen 12 vuoteen), 43 artiklan toista kohtaa (mahdollisuus hoitaa hallintovirkamiehen tehtäviä palkkaluokasta AST 5 alkaen AST:n sijasta), 44 artiklan 1 kohtaa (uudet edellytykset ikälisien kertymiselle), 51 artiklaa (epäpätevyyttä koskeva menettely), 52 artiklaa (yksikön edun vuoksi myönnettävä virkavapaa), 77 artiklaa (1,8 prosentin eläkekertymä) ja liitteessä VIII olevan 9 artiklan 2 kohtaa (varhaiseläke ilman eläkkeen alentamista).
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi henkilöstöä edustavien järjestöjen ja lainsäätäjän välisen vuoden 2004 uudistusta koskevan sopimuksen rikkomiseen muun muassa urakehityksen uudistamisen, lineaarisen urakehityksen periaatteiden ja urakehityksen vastaavuuden osalta.
   Se vetoaa myös perusoikeuskirjan 27 artiklan ja Euroopan sosiaalisen peruskirjan 21 artiklan rikkomiseen sekä saavutettuja oikeuksia koskevan periaatteen, suhteellisuusperiaatteen ja syrjintäkiellon periaatteen loukkaamiseen.

      (1)  Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen muuttamisesta 22.10.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 1023/2013 (EUVL L 287, s. 15).


title: Asia T-533/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.6.2016 – Liettua v. Komissio

text:
               22.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 305/53

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 10.6.2016 – Liettua v. Komissio
   (Asia T-533/13) (1)

   (2016/C 305/71)
   Oikeudenkäyntikieli: liettua
   Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 359, 7.12.2013.


title: Asia T-96/12: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.10.2012 — Espanja v. komissio

text:
               1.12.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 373/13

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 16.10.2012 — Espanja v. komissio
   (Asia T-96/12) (1)

   2012/C 373/24
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Kolmannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 109, 14.4.2012.


title: Asia T-413/12: Kanne 20.9.2012 — Post Invest Europe v. komissio

text:
               10.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 343/21

         Kanne 20.9.2012 — Post Invest Europe v. komissio
   (Asia T-413/12)
   2012/C 343/35
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Post Invest Europe Sàrl (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: asianajajat B. van de Walle de Ghelcke ja T. Franchoo)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan toimenpiteestä SA.14588 (C 20/09), jonka Belgia on toteuttanut De Post — La Posten (nykyisin bpost) hyväksi, 25.1.2012 annetun komission päätöksen, joka julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä 29.6.2012, (EUVL L 170, s. 1) 2, 5, 6 ja 7 artiklan

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäisen kanneperusteen mukaan komission toteamus, jonka mukaan vähittäisverkko ei ollut erillinen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu, joka on oikeutettu korvaukseen, rikkoo SEUT 106 artiklan 2 kohtaa, SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja SEUT 107 artiklan 3 kohtaa ja merkitsee ilmeistä arviointivirhettä.

               2)

               Toisen kanneperusteen mukaan siitä, ettei komissio ottanut huomioon osaa yleispalveluvelvoitteesta, aiheutui vähittäisverkolle tappioita laskettaessa yleispalvelulle varatun alalta kertyneen voiton määrää, joka ylitti kohtuullisen voiton määrän, rikkoo SEUT 106 artiklan 2 kohtaa, SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja SEUT 107 artiklan 3 kohtaa ja merkitsee ilmeistä arviointivirhettä.

               3)

               Kolmannen kanneperusteen mukaan komission toteamus, jonka mukaan sellaisten yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen, jotka olivat muita kuin postipalveluja, nettokulut on vähennettävä yleispalvelulle varatun alan voitoista siltä osin kuin ne ylittävät kohtuullisen voiton määrän, rikkoo SEUT 106 artiklan 2 kohtaa, SEUT 107 artiklan 1 kohtaa ja SEUT 107 artiklan 3 kohtaa ja loukkaa suhteellisuusperiaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.

               4)

               Neljännen kanneperusteen mukaan SEUT 107 artiklaa ja SEUT 106 artiklan 2 kohtaa on rikottu ja taannehtivuuskiellon periaatetta loukattu, koska bpostin vuosien 1992–2005 aikana saamia liian vähäisiä korvauksia ei siirretty lainkaan bpostin vuosien 2006–2010 aikana saamien väitetysti liian suurten korvausten kuittaamiseen käytettäviksi.


title: Asia C-365/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 30.4.2014 (Conseil d’État’n (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Ordre des architectes v. Belgian valtio (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 2005/36/EY — 21 ja 49 artikla — Ammattipätevyyden tunnustaminen — Arkkitehdin ammattiin pääsy — Vapautus työharjoittelusta)

text:
               24.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 194/9

         Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 30.4.2014 (Conseil d’État’n (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Ordre des architectes v. Belgian valtio
   (Asia C-365/13) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2005/36/EY - 21 ja 49 artikla - Ammattipätevyyden tunnustaminen - Arkkitehdin ammattiin pääsy - Vapautus työharjoittelusta))
   2014/C 194/10
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d’État

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Ordre des architectes

      Vastaaja: Belgian valtio

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö – Conseil d’État (Belgia) – Ammattipätevyyden tunnustamisesta 7.9.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/36/EY (EUVL L 255, s. 22) 21, 46 ja 49 artiklan tulkinta – Arkkitehdin ammattiin pääsy ja sen harjoittaminen – Arkkitehtiliiton luetteloon merkitseminen – Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan Belgiassa myönnetyn tutkintonimikkeen haltijoiden edellytetään kyseiseen luetteloon merkitsemiseksi suorittavan kahden vuoden pituisen työharjoittelun – Kielto vaatia toisessa jäsenvaltiossa hankitun arkkitehdin tutkintotodistuksen haltijoilta tällaisen työharjoittelun suorittamista tai vastaavaa työkokemusta

      Tuomiolauselma

   Ammattipätevyyden tunnustamisesta 7.9.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/36/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 6.4.2009 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 279/2009, 21 ja 49 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että vastaanottava jäsenvaltio edellyttää lähtöjäsenvaltiossa hankitun, kyseisen direktiivin liitteessä V olevassa 5.7.1 kohdassa tai liitteessä VI tarkoitetun ammattipätevyyden haltijalta, että tämä suorittaa harjoittelun tai osoittaa omaavansa vastaavan ammatillisen kokemuksen saadakseen oikeuden harjoittaa arkkitehdin ammattia.

      (1)  EUVL C 274, 21.9.2013.


title: Asia C-244/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 21.5.2012 — Salzburger Flughafen GmbH vastaan Umweltsenat

text:
               4.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/7

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 21.5.2012 — Salzburger Flughafen GmbH vastaan Umweltsenat
   (Asia C-244/12)
   2012/C 235/13
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Salzburger Flughafen GmbH

      Vastapuoli: Umweltsenat

      Osapuoli, joka osallistuu asian käsittelyyn: Landesumweltanwalt von Salzburg

      Muu osapuoli: Bundesministerin für Verkehr, Innovation und Technologie

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annettu neuvoston direktiivi 85/337/ETY (1) (EYVL L 175, s. 40), sellaisena kuin se on muutettuna 3.3.1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY (2) (EYVL L 73, s. 5) (jäljempänä direktiivi 85/337), esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa edellytetään lentoasemalla tehtävien infrastruktuuritöiden (jotka eivät koske kiitorataa), nimittäin terminaalin rakentamisen ja lentoasema-alueen laajentamisen uusien tilojen (erityisesti lentokonehallien, laitehallien ja pysäköintialueiden) rakentamiseksi, ympäristövaikutusten arviointia yksinomaan sen perusteella, että töiden seurauksena liikennetapahtumien määrän odotetaan nousevan vähintään 20 000:lla vuosittain?
               Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:

               2)

               Edellytetäänkö direktiivissä 85/337 — kansallisten säännösten puuttuessa —, kun sitä sovelletaan välittömästi (kun otetaan huomioon direktiivin tavoitteet ja sen liitteessä III vahvistetut arviointiperusteet), ensimmäisessä kysymyksessä tarkemmin kuvatun, direktiivin liitteen II soveltamisalaan kuuluvan hankkeen ympäristövaikutusten arviointia, ja mahdollistetaanko siinä tällainen arviointi?

      (1)  Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annettu neuvoston direktiivi 85/337/ETY (EYVL L 175, s. 40).

      (2)  Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY muuttamisesta 3.3.1997 annettu neuvoston direktiivi 97/11/EY (EYVL L 73, s. 5).


title: Asia F-94/08: Kanne 19.11.2008 — Marcuccio v. komissio

text:
               10.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/46

         Kanne 19.11.2008 — Marcuccio v. komissio
   (Asia F-94/08)
   (2009/C 6/94)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Vastaaja: Komissio
   Kanteen kohde
   Kumoamisvaatimus, joka koskee komission ilmoitusta aikomuksestaan periä takaisin oikeudenkäyntikuluja varten myönnetty luotto pidättämällä se kantajalle maksetusta työkyvyttömyyseläkkeestä, ja vaatimus siitä, että komissio korvaa tästä ilmoituksesta kantajalle aiheutuneen aineettoman vahingon.
   Kantajan vaatimukset

               —

               28.3.2008 päivätyn ilmoituksen ja riidanalaisen päätöksen kumoaminen

               —

               valituksen hylkäämisestä 19.4.2008 tehdyn päätöksen kumoaminen tarvittavilta osin

               —

               11.8.2008 annetun ilmoituksen kumoaminen tarvittavilta osin

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan kantajalle kumoamisvaatimuksen kohteena olevista toimista aiheutunut aineeton vahinko ja suorittamaan kantajalle tällä perusteella vähintään 10 000 euron suuruinen summa tai virkamiestuomioistuimen oikeudenmukaiseksi katsoma tätä pienempi summa.

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-529/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 24.1.2013 — Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Yhteismarkkinoille soveltumattomat valtiontuet — Takaisinperimisvelvollisuus — Täytäntöönpanon laiminlyönti — Oikeudenkäyntiväite — Unionin tuomioistuimen aikaisemman tuomion oikeusvoima)

text:
               9.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 71/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 24.1.2013 — Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta
   (Asia C-529/09) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Yhteismarkkinoille soveltumattomat valtiontuet - Takaisinperimisvelvollisuus - Täytäntöönpanon laiminlyönti - Oikeudenkäyntiväite - Unionin tuomioistuimen aikaisemman tuomion oikeusvoima)
   2013/C 71/02
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Flynn ja C. Urraca Caviedes)

      Vastaaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: N. Díaz Abad)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — SEUT 288 artiklan ja Espanjan myöntämästä tuesta Magefesa-yhtymälle ja sen seuraajille 14.10.1998 tehdyn komission päätöksen 1999/509/EY (EYVL 1999, L 198, s. 15) 2 ja 3 artiklan rikkominen — Industrias Domésticas SA:lle (Indosa) myönnetyt tuet

      Tuomiolauselma

               1)

               Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut SEUT 288 artiklan neljännen kohdan ja Espanjan myöntämästä tuesta Magefesa-yhtymälle ja sen seuraajille 14.10.1998 tehdyn komission päätöksen 1999/509/EY 2 ja 3 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut asetetussa määräajassa kyseisen päätöksen noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä Industrias Domésticas SA -yrityksen osalta.

               2)

               Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 51, 27.2.2010.


title: Pretura Circondariale di Roman (Sezione distaccata di Tivoli) 9.6.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö kyseisessä tuomioistuimessa Giancarlo Pezzolaa vastaan vireillä olevassa rikosasiassa (Asia C-296/96)

text:
26.10.96               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   N:o C 318/7
tarkoitettu yleisnimi, jota ei voida rekisteröidä suojattuna       Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
nimityksenä .
                                                                   — toteaa , että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut
H EYVL N:o L 148 , 21.6.1996 , s . 1                                     sille hiilidioksidipäästöjen rajoittamisesta energiankäy
( 2 ) EYVL N:o L 208 , 24.7.1992 , s . 1                                 tön tehokkuuden parantamisella ( SAVE ) 13 päivänä
( 3 ) EYVL N:o L 184 , 27.7.1993 , s . 1                                 syyskuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/
                                                                         76/ETY (') mukaan kuuluvia velvoitteita , koska se on
                                                                         jättänyt asetetussa määräajassa antamatta tämän direk
                                                                         tiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja
                                                                         hallinnolliset määräykset tai se on ainakin jättänyt
                                                                         ilmoittamatta niistä komissiolle;
Euroopan yhteisöjen komission 9.9.1996 Belgian kuningas
                  kuntaa vastaan nostama kanne                     — velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu
                                                                         denkäyntikulut.
                          ( Asia C-294/96
                            ( 96/C 31.8/ 12                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 9.9.1 996 Euroo          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningas          asiassa C-294/9 6 ( 2 ) esitettyjä perusteita ja perusteluja ;
kuntaa vastaan . Kantajan asiamiehet ovat Hendrik van Lier         direktiivissä asetettu määräaika päättyi 31.12.1994 .
ja Jean-Francis Pasquier, prosessiosoite Luxemburgissa c/o
Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                 (') EYVL N:o L 237, 22.9.1993 , s . 28
                                                                   ( 2 ) Ks . tämän virallisen lehden sivu 7 .
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
— toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut
      sille sopimuksen mukaan kuuluvia velvoitteita, koska se
      on jättänyt asetetussa määräajassa antamatta lääkinnäl      Pretura Circondariale di Roman ( Sezione distaccata di
      lisistä laitteista 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun         Tivoli ) 9.6.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennak
      neuvoston direktiivin 93/42/ETY (') noudattamisen            koratkaisupyyntö kyseisessä tuomioistuimessa Giancarlo
      edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräyk                Pezzolaa vastaan vireillä olevassa rikosasiassa
      set ;                                                                                ( Asia C-296/96 )
                                                                                ( 96/C 318/ 14 )
— velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu
      denkäyntikulut .
                                                                   Pretura Circondariale di Roma ( Sezione distaccata di Tivoli )
                                                                   on pyytänyt 9.6.1995 tekemällään päätöksellä , joka on
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
                                                                   9.9.1996 , Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta kyseisessä
EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan 3 kohdan sana              tuomioistuimessa Giancarlo Pezzolaa vastaan vireillä ole
muodon mukaan, joka on luonteeltaan pakottava, asete              vassa asiassa ennakkoratkaisua kysymyksiin , jotka vastaa
taan jäsenvaltioille velvollisuus toteuttaa niille osoitettujen    vat yhdistetyissä asioissa C-58/95 ym. ( 1 ) esitettyjä ennak
direktiivien täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet        koratkaisukysymyksiä .
ennen jäsenvaltioille sitä varten asetetun määräajan päätty
mistä . Direktiivissä 93/42/ETY asetettu määräaika päättyi         (M EYVL N:o C 119 , 13.5.1995 , s . 6
1.7.1994 , eikä Belgia ollut toteuttanut tarvittavia toimen
piteitä .
(') EYVL N:o L 169 , 12.7.1993 , s . 1
                                                                   Social Security Commissionerin 2.9.1996 tekemällään
                                                                   päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Vera
                                                                                A. Partridge vastaan Adjudication Officer
                                                                                ( Asia C-297/96 )
Euroopan yhteisöjen komission 9.9.1996 Belgian kuningas                                        ( 96/C 318/ 15 )
                  kuntaa vastaan nostama kanne
                          ( Asia C-295/96 )                        Social Security Commissioner on pyytänyt 2.9.1996 teke
                                                                   mällään päätöksellä , joka on saapunut Euroopan yhteisöjen
                            ( 96/C 318/ 13 )
                                                                   tuomioistuimen kirjaamoon 11.9.1996 , asiassa Vera A.
                                                                   Partridge vastaan Adjudication Officer ennakkoratkaisua
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 9.9.1996 Euroo           seuraavaan kysymykseen :
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningas
kuntaa vastaan . Kantajan asiamiehet ovat Hendrik van Lier         Miten asiassa C-20/96 , Snares vastaan Adjudication Offi
ja Jean-Francis Pasquier, prosessiosoite Luxemburgissa c/o         cer ('), esitettyihin ennakkoratkaisukysymyksiin annettavat
Carlos Gomez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.                 vastaukset poikkeaisivat, mikäli ollenkaan, siinä tapauk


title: Asia T-486/10 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 17.2.2011 — Iberdrola v. komissio (Väliaikainen oikeussuoja — Valtiontuet — Niiden ylimääräisten tuotantokustannusten korvaaminen, joita tietyille sähkölaitoksille aiheutuu siitä, että niiden on julkisen palvelun velvoitteensa vuoksi hoidettava osa sähköntuotannostaan käyttämällä kotimaista kivihiiltä, ja tällaisten tuottajien hyväksi käyttöön otettu ”ensisijaisuusmekanismi” — Vastustamatta jättämistä koskeva päätös — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Fumus boni juris — Kiireellisyysedellytys ei täyty — Intressivertailu)

text:
               21.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 152/22

         Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 17.2.2011 — Iberdrola v. komissio
   (Asia T-486/10 R)
   (Väliaikainen oikeussuoja - Valtiontuet - Niiden ylimääräisten tuotantokustannusten korvaaminen, joita tietyille sähkölaitoksille aiheutuu siitä, että niiden on julkisen palvelun velvoitteensa vuoksi hoidettava osa sähköntuotannostaan käyttämällä kotimaista kivihiiltä, ja tällaisten tuottajien hyväksi käyttöön otettu ”ensisijaisuusmekanismi” - Vastustamatta jättämistä koskeva päätös - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Fumus boni juris - Kiireellisyysedellytys ei täyty - Intressivertailu)
   2011/C 152/41
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Iberdrola, SA (Bilbao, Espanja) (edustajat: asianajajat J. Ruiz Calzado ja É. Barbier de la Serre)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: É. Gippini Fournier ja C. Urraca Caviedes)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Espanjan kuningaskunta (asiamies: J. M. Rodríguez Cárcamo)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Välitoimihakemus, joka koskee pääasiallisesti Espanjan kuningaskunnan julkisen palvelun hoitamisesta suoritettavan korvauksen muodossa ilmoittamasta valtiontuesta N 178/2010, johon liittyy ensisijaisuusmekanismi sellaisten sähköntuotantolaitosten hyväksi, jotka käyttävät kotimaista kivihiiltä, 29.9.2010 tehdyn komission päätöksen K(2010) 4499 täytäntöönpanon lykkäämistä.

      Määräysosa

               1)

               E.ON Generación SL, Hidroeléctrica del Cantábrico SA ja Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón hyväksytään väliintulijoiksi tukemaan Euroopan komission vaatimuksia.

               2)

               Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin asiassa T-486/10 R, Iberdrola v. komissio, 3.11.2010 antama määräys (ei julkaistu oikeustapauskokoelmassa) peruutetaan.

               3)

               Iberdrolalle, komissiolle ja Espanjan kuningaskunnalle asetetaan määräaika, jossa ne voivat esittää vaatimuksen siitä, ettei tietyistä oikeudenkäyntiaineistossa ja tässä määräyksessä olevista luottamuksellisista seikoista anneta tietoja määräysosan 1 kohdassa mainituille osapuolille, ja että näistä oikeudenkäynnin asiakirjoista ja tästä määräyksestä laaditaan ei-luottamuksellinen toisinto tiedonantoa varten.

               4)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.