title: Asia T-281/03: Xanthippi Liakouran 5.8.2003 Euroopan yhteisöjen neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
C 251/16                FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                      18.10.2003
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    Oikeudelliset perusteet ja pääasiallset perustelut ovat samat
                                                                       kuin asiassa T-278/03, Mannekus vastaan neuvosto, esitetyt.
Kantajat, jotka ovat useiden sellaisten tavaramerkkien ja toimi-
nimien haltijoita, joiden olennainen osa on sana ”Galileo”,
väittävät, että se, että komissio on ottanut käyttöön saman            (1) EYVL L 143, s. 5.
sanan eurooppalaista satelliittinavigointijärjestelmää koskevan
yhteisön hankkeen nimenä, loukkaa niiden tavaramerkkioi-
keuksia.
Kanne perustuu EY 288 artiklaan. Kantajat vetoavat sekaan-
nusvaaraan, joka perustuu kyseessä olevien merkkien väliseen
                                                                       Xanthippi Liakouran 5.8.2003 Euroopan yhteisöjen neu-
väitettyyn samankaltaisuuteen sekä kantajien tarjoamien tava-
                                                                                vostoa vastaan nostama kanne
roiden ja palvelujen ja yhteisön hankkeen kohteen väliseen
väitettyyn samankaltaisuuteen. Ne väittävät myös, että komis-
sio on toiminut epäoikeudenmukaisesti niiden oikeudet huo-                                       (Asia T-281/03)
mioon ottaen ja että se on laiminlyönyt näitä oikeuksia, ja ne
väittävät, että suhteellisuusperiaatetta on loukattu.
                                                                                (2003/C 251/31)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                       Xanthippi Liakoura, kotipaikka Bryssel, on nostanut 5.8.2003
Van Mannekus & Co. B.V.:n 8.8.2003 Euroopan unionin                    Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
              neuvostoa vastaan nostama kanne                          messa kanteen Euroopan yhteisöjen neuvostoa vastaan.
                                                                       Kantajan edustajana on avocat Jean A. Martin.
                           (Asia T-280/03)
                          (2003/C 251/30)                              Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                       –     kumoaa neuvoston 5.5.2003 tekemän päätöksen siltä
                                                                             osin kuin kyseisessä päätöksessä on
Van Mannekus & Co. B.V., kotipaikka Schiedam (Alankomaat),
on nostanut 8.8.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin
neuvostoa vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Bleier.                 1)  kieltäydytty poistamasta ajanjaksoa 1.7.1999–
                                                                                30.6.2001 koskevassa lopullisessa kertomuksessa
                                                                                olevasta yleisestä arvioinnista seuraava maininta: kan-
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                       nustan häntä ottamaan uudelleen hoidettavakseen
                                                                                toimistotöiden koordinoinnin ja jaon, joita hän on
                                                                                aiemmin hoitanut tehokkaasti;
–    Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan perkipoltetun
     (sintratun) magnesiumoksidin tuonnissa asetuksella (EY)
     N:o 360/2000 käyttöön otettujen polkumyyntitoimenpi-                    2)  kieltäydytty sisällyttämästä edellä mainittuun kerto-
     teiden muuttamisesta 5 päivänä kesäkuuta 2003 annetun                       mukseen mainintaa valmiudet joustavuuteen ja moni-
     neuvoston asetuksen (EY) N:o 986/2003 (1),                                  puolisuuteen;
–    velvoittaa Euroopan unionin neuvoston korvaamaan                  –    velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
     kaikki oikeudenkäyntikulut.
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Neuvosto on riidanalaisella asetuksella muuttanut osittaisen           Kantaja riitauttaa nimittävän viranomaisen päätöksen
välivaiheen tarkastelun perustella Kiinan kansantasavallasta           kieltäytyä poistamasta yhtä virkettä ja vastaavasti mainitse-
peräisin olevan perkipoltetun magnesiumoksidin tuonnissa               masta yhtä virkettä ajanjaksoa 1.7.1999–30.6.2001 koske-
käyttöön otettuja polkumyyntitoimenpiteitä.                            vassa arviointikertomuksessa.
 ---pagebreak--- 18.10.2003              FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                      C 251/17
Kanteensa tueksi kantaja vetoaa muun muassa seuraavaan:                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                        Kantaja on hakenut Euroopan petostentorjuntavirastossa
                                                                        avoinna ollutta neuvonantajan virkaa. Kantajan hakemus
–    vapaaehtoisten kommenttien perusajatusta ei ole otettu
                                                                        hylättiin.
     huomioon, sillä se, että kannustetaan ottamaan uudelleen
     hoidettavaksi toimistotöiden koordinointi ja jako ei ole
     mikään peruste asianomaisissa kohdissa esitetylle analyyt-         Kantaja vetoaa kanteensa tueksi henkilöstösääntöjen 7 artiklan
     tiselle arvioinnille erittäin hyvä:                                1 kohdan rikkomiseen, harkintavallan ja menettelyn
                                                                        väärinkäyttöön, ilmeiseen arviointivirheeseen, olennaisten
                                                                        menettelymääräysten rikkomiseen avointa työpaikkaa koske-
                                                                        vaa ilmoitusta laadittaessa, orgaanisen puoluettomuusperiaat-
–    arviointi on sisäisesti ristiriitainen;                            teen ja huolenpitoperiaatteen loukkaamiseen, 21.12.2000
                                                                        tehdyn komission päätöksen 1 osassa olevan 2 kohdan rikko-
                                                                        miseen, puolustautumisoikeuksien, erityisesti oikeuden tulla
                                                                        kuulluksi, loukkaamiseen, asianosaisten prosessuaalisen yhden-
–    arviointikomitean huomautuksia ei ole otettu huomioon;             vertaisuutta koskevan periaatteen, yhdenvertaisuusperiaatteen,
                                                                        huolenpitoperiaatteen, hyvän hallinnon ja urakehistystä sekä
                                                                        perusteluvelvollisuutta koskevan periaatteen loukkaamiseen.
–    kantajaa on ahdisteltu työpaikallaan;                              Lopuksi kantaja väittää, että OLAF:in pääjohtaja ei ole ollut
                                                                        toimivaltainen tekemään päätöstä valituksesta eikä hylkäämään
                                                                        sitä.
–    kantaja on täysin ja kiistatta osoittanut valmiutensa jous-
     tavuuteen ja monipuolisuuteen. Tämä ansio olisi siten
     henkilöstösääntöjen mukaisesti nimenomaisesti mainit-
     tava kyseisessä arviointikertomuksessa.
                                                                        Rosalinda Aycinenan 5.8.2003 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-284/03)
Paul Ceuninckin 8.8.2003 Euroopan yhteisöjen komis-                                               (2003/C 251/33)
                  siota vastaan nostama kanne
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                           (Asia T-282/03)
                          (2003/C 251/32)
                                                                        Rosalinda Aycinena, kotipaikka Bryssel (Belgia) on nostanut
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       5.8.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                        mioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vas-
Paul Ceuninck, kotipaikka Hertsberge (Belgia) on nostanut               taan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Sébastien Orlandi,
8.8.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                   Albert Coolen, Jean-Noël Louis ja Etienne Marchal, prosessio-
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                 soite Luxemburgissa.
vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Georges
Vandersanden ja Aurore Finchelstein.
                                                                        Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                        –     kumoaa 26.3.2003 tehdyn päätöksen, joka koskee kanta-
                                                                              jan palkkaluokan luokituksen tarkistusta palvelukseen
–    kumoaa kokonaisuudessaan avoimia työpaikkoja koske-                      ottamisen yhteydessä siltä osin kuin kantaja on luokiteltu
     van ilmoituksen nro KOM/051/02 nojalla toimitetun                        palkkaluokan LA6 ensimmäiselle tasolle.
     valintamenettelyn ja tämän ilmoituksen;
                                                                        –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
–    kumoaa nimittävän viranomaisen 13.9.2002 tekemän
     päätöksen nimittää toinen henkilö tähän virkaan ja
     kumoaa päätöksen, jolla kantajan tätä samaa virkaa kos-            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
     keva hakemus hylättiin;
                                                                        Kanteensa tueksi kantaja vetoaa väitettyyn perusteluvelvolli-
–    velvoittaa vastaajan        korvaamaan     kaikki   oikeuden-      suuden laiminlyöntiin, väitettyyn ilmeiseen arviointivirheeseen,
     käyntikulut.                                                       väitettyyn urakehitystä koskevan periaatteen loukkaamiseen


title: Asia C-57/06 P: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 26.1.2007 — Elisabetta Righini v. Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Väliaikaiset toimihenkilöt — Palkkaluokan ja palkkatason määrittäminen — Määrittäminen ura-alueen ylimpään palkkaluokkaan — Tosiseikkojen vääristäminen — Perusteluvirheet — Valitus, joka on osittain selvästi jätettävä tutkimatta ja osittain hylättävä selvästi perusteettomana)

text:
               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/9

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 26.1.2007 — Elisabetta Righini v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-57/06 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Väliaikaiset toimihenkilöt - Palkkaluokan ja palkkatason määrittäminen - Määrittäminen ura-alueen ylimpään palkkaluokkaan - Tosiseikkojen vääristäminen - Perusteluvirheet - Valitus, joka on osittain selvästi jätettävä tutkimatta ja osittain hylättävä selvästi perusteettomana)
   (2007/C 82/18)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: Elisabetta Righini (edustaja: asianajaja E. Boigelot)

      Vastapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: V. Joris ja C. Berardis-Kayser, avustajanaan asianajaja D. Waelbroeck)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-145/04, Righini vastaan komissio, 15.11.2005 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on hylännyt kanteen, jossa vaadittiin komission sellaisten päätösten kumoamista, joilla valittaja sijoitettiin palvelukseen tulon yhteydessä palkkaluokkaan A7/3, ja tarvittaessa sellaisen 21.1.2004 tehdyn päätöksen kumoamista, jolla kantajan hallinnollinen valitus hylättiin
   Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Elisabetta Righini velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 74, 25.3.2006.


title: Asia F-73/12: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 12.2.2014 — Bodson ym. v. EIP (Henkilöstö — EIP:n henkilöstö — Palvelussuhteen sopimukseen perustuva luonne — EIP:n palkkaa ja palkkakehitystä koskevan järjestelmän uudistus)

text:
               22.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 85/25

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 12.2.2014 — Bodson ym. v. EIP
   (Asia F-73/12) (1)

   (Henkilöstö - EIP:n henkilöstö - Palvelussuhteen sopimukseen perustuva luonne - EIP:n palkkaa ja palkkakehitystä koskevan järjestelmän uudistus)
   2014/C 85/42
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Jean-Pierre Bodson ym. (Luxemburg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja L. Levi)

      Vastaaja: Euroopan investointipankki (asiamiehet: C. Gómez de la Cruz, T. Gilliams ja G. Nuvoli, avustajanaan asianajaja P. E. Partsch)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Yhtäältä kumoamisvaatimus palkkakuiteista ilmenevistä päätöksistä soveltaa Euroopan investointipankin yleistä päätöstä, jolla vahvistettiin palkkakehityksen enimmäismääräksi 2,8 prosenttia koko henkilöstön osalta, ja päätöksestä, jossa määriteltiin ansioituneisuustaulukko, joka sisälsi 1 prosentin palkanlaskun, ja toisaalta vaatimus kyseisen toimielimen velvoittamisesta maksamaan palkanero sekä suorittamaan vahingonkorvausta

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Jean-Pierre Bodson ja seitsemän muuta kantajaa, joiden nimet mainitaan liitteessä, vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja heidät velvoitetaan korvaamaan Euroopan investointipankin oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 295, 29.9.2012, s. 33.


title: Asia T-646/16 P: Valitus, jonka Erik Simpson on tehnyt 6.9.2016 virkamiestuomioistuimen asiassa F-142/11 RENV Simpson v. neuvosto, 24.6.2016 antamasta määräyksestä

text:
               14.11.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 419/51

         Valitus, jonka Erik Simpson on tehnyt 6.9.2016 virkamiestuomioistuimen asiassa F-142/11 RENV Simpson v. neuvosto, 24.6.2016 antamasta määräyksestä
   (Asia T-646/16 P)
   (2016/C 419/67)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Erik Simpson (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja M. Velardo)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen 24.6.2016 asiassa 142/11 RENV Erik Simpson v. neuvosto antaman määräyksen siltä osin kuin siinä hylätään vaatimus Euroopan unionin neuvoston 9.12.2010 tekemän päätöksen kumoamisesta ja velvoitetaan valittaja vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan neuvoston oikeudenkäyntikulut

               —

               palauttamaan asian tarvittaessa ensimmäiseen oikeusasteeseen ja

               —

               velvoittamaan neuvoston korvaamaan näiden menettelyjen oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa kahteen valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste, jonka mukaan virkamiestuomioistuin, kun otetaan huomioon perusteluvelvollisuus, teki oikeudellisen virheen, rikkoi unionin oikeutta, ei perustellut määräystään ja otti näytön huomioon vääristyneellä tavalla.

               2)

               Toinen valitusperuste, jonka mukaan virkamiestuomioistuin, kun otetaan huomioon yhdenvertaisen kohtelun periaate ja ilmeinen arviointivirhe, otti näytön huomioon vääristyneellä tavalla, teki oikeudellisen virheen, rikkoi unionin oikeutta eikä perustellut valituksenalaista määräystä riittävällä tavalla.


title: Asia C-346/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 3.4.2008 (Oberlandesgericht Cellen (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Dirk Rüffert, Objekt und Bauregie GmbH & Co. KG:n selvitysmiehenä v. Land Niedersachsen (EY 49 artikla — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Rajoitukset — Direktiivi 96/71/EY — Palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuva työntekijöiden lähettäminen työhön toiseen jäsenvaltioon — Julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyt — Työntekijöiden suojelu)

text:
               24.5.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 128/9

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 3.4.2008 (Oberlandesgericht Cellen (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Dirk Rüffert, Objekt und Bauregie GmbH & Co. KG:n selvitysmiehenä v. Land Niedersachsen
   (Asia C-346/06) (1)

   (EY 49 artikla - Palvelujen tarjoamisen vapaus - Rajoitukset - Direktiivi 96/71/EY - Palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuva työntekijöiden lähettäminen työhön toiseen jäsenvaltioon - Julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyt - Työntekijöiden suojelu)
   (2008/C 128/13)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Oberlandesgericht Celle
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Dirk Rüffert, Objekt und Bauregie GmbH & Co. KG:n selvitysmiehenä

      Vastaaja: Land Niedersachsen
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisukysymys — Oberlandesgericht Celle — EY 49 artiklan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jossa edellytetään, että rakennusurakan suorittamista koskevan julkisen hankinnan tekomenettelyyn osallistuvat yritykset sitoutuvat noudattamaan ja velvoittavat alihankkijansa noudattamaan suorituspaikassa sovellettavassa työehtosopimuksessa määrättyjä vähimmäispalkkaa koskevia säännöksiä
   Tuomiolauselma
   Palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon 16.12.1996 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 96/71/EY, kun sitä tulkitaan EY 49 artiklan valossa, on pääasiassa kysymyksessä olevan kaltaisessa tilanteessa esteenä sellaiselle jäsenvaltion viranomaisen antamalle lainsäädäntötoimenpiteelle, jonka mukaan hankintaviranomainen voi tehdä sopimuksia rakennusalan palvelujen suorittamisesta ainoastaan sellaisten yritysten kanssa, jotka tarjousta tehdessään sitoutuvat kirjallisesti maksamaan työntekijöilleen näiden palvelujen suorittamisesta vähintään palvelujen suorituspaikassa voimassa olevassa työehtosopimuksessa määrätyn palkan.

      (1)  EUVL C 294, 2.12.2006.


title: Asia T-726/14: Kanne 26.9.2014 – Novar v. SMHV

text:
               12.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 7/39

         Kanne 26.9.2014 – Novar v. SMHV
   (Asia T-726/14)
   (2015/C 007/44)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Novar GmbH (Albstadt, Saksa) (edustaja: asianajaja R. Weede)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               velvoittamaan vastaajana olevan viraston maksamaan 2  498,00 euroa asian vireillepanosta laskettavine korkoineen, joiden määrä on 5 prosenttiyksikköä peruskorkoa korkeampi

               —

               velvoittamaan vastaajana olevan viraston korvaamaan oikeudenkäyntikulut, kantajan edustamisesta oikeudenkäynnissä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen.
   Kanneperuste koskee asetuksen N:o 207/2009 118 artiklan 3 kohdan mukaista muuta kuin sopimusoikeudellista vastuuta.
   Kantaja väittää, että sellaista oikeussääntöä on rikottu riittävän ilmeisesti, jolla on tarkoitus antaa yksityisille oikeuksia, ja että menettelyn ja vahingon välillä on olemassa syy-yhteys. Kantaja väittää, että lainvastainen menettely liittyy 14.5.2013 annettuun päätökseen väitteen hylkäämisestä. Riittävän ilmeinen oikeudenloukkaus perustuu siihen, että virasto asetti väitteestä 14.5.2013 tekemässään päätöksessä niihin 22.6.2012 päivättyyn kirjeeseen sisältyviin tietoihin nähden päinvastaisesti, jotka koskevat väitemenettelyssä B002027251 toimitettavia asiakirjoja aiempien oikeuksien toteennäyttämiseksi, lisävaatimuksia aiempien oikeuksien toteennäyttämiseksi ja ettei se tästä syystä ottanut huomioon kantajan aiempia oikeuksia. Tämä oikeudenloukkaus oli syynä ylimääräisiin oikeudenkäyntikuluihin, joita kantajalle aiheutui valituksen tekemisestä 14.5.2013 annettuun päätökseen, joka oikaistiin 17.10.2013 annetulla väiteosaston päätöksellä.


title: Asia F-151/12: Kanne 13.12.2012 — ZZ v. komissio

text:
               23.2.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/26

         Kanne 13.12.2012 — ZZ v. komissio
   (Asia F-151/12)
   2013/C 55/45
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja É. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vaatimus kumota päätös, jolla kantajalta evättiin oikeus ulkomaankorvaukseen.

      Kantajan vaatimukset

               —

               PMO:n (palkkatoimisto) 6.3.2012 tekemä päätös, jolla kantajalta evättiin oikeus henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevassa 4 artiklassa tarkoitettuun ulkomaankorvaukseen, on kumottava

               —

               kantajan esittämän oikaisuvaatimuksen hylkäämisestä 31.8.2012 tehty päätös on kumottava tarpeellisilta osin

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-480/15: Kanne 19.8.2015 – KZ ym. v. komissio

text:
               12.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 337/39

         Kanne 19.8.2015 – KZ ym. v. komissio
   (Asia T-480/15)
   (2015/C 337/44)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantajat: KZ (Puola), LA (Puola), LB (Itävalta) ja LC (Itävalta) (edustajat: asianajaja [radca prawny] S. Dudzik ja asianajaja J. Budzik)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan asiassa AT.39864 – BASF 19.6.2015 annetun Euroopan komission päätöksen C(2015) 4284 final, jolla hylättiin kantajien asetuksen N:o 772/2004 (1) 7 artiklan 2 kohdan nojalla tekemä kantelu, ja

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu tehokkaan oikeussuojan periaatteen ja tehokasta, tuomioistuimen tarjoamaa oikeussuojaa koskevan oikeuden loukkaamiseen

                           —

                           Komissio on loukannut kantajien oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan ja tehokkaaseen, tuomioistuimen tarjoamaan oikeussuojaan, koska se on hylännyt kantajien kantelun asetuksen (EY) N:o 773/2004 7 artiklan 2 kohdan nojalla tilanteessa, jossa SEUT 101 ja EUT 102 artiklaa on rikottu kantajien vahingoksi; toimivaltaiset kansalliset kilpailuviranomaiset eivät kuitenkaan ole voineet aloittaa rikkomismenettelyä, sillä kansallisessa oikeudessa säädetty vanhentumisaika menettelyn aloittamiselle kilpailuoikeuden rikkomisen johdosta on päättynyt, eikä kantajilla ollut myöskään mahdollisuutta vaatia tehokkaasti vahingonkorvausta nostamalla kanteen kansallisessa tuomioistuimessa.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu SEUT 101 ja SEUT 102 artiklan, luettuna yhdessä SEU 17 artiklan 1 kohdan toisen virkkeen, neuvoston asetuksen N:o 773/2004 7 artiklan 2 kohdan sekä asetuksen (EY) N:o 1/2003 (2) 7 artiklan 1 ja 2 kohdan kanssa, rikkomiseen

                           —

                           Komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen, koska se on lähtenyt siitä, ettei menettelyn aloittaminen kantajien tekemän kantelun osalta ole Euroopan unionin edun mukaista.

                           —

                           Komissio on loukannut SEUT 101 ja SEUT 102 artiklan tehokasta vaikutusta (effet utile) koskevaa periaatetta, koska se on hylännyt kantajien kantelun ja kieltäytynyt aloittamasta menettelyä nojautumalla sellaiseen perustelemattomaan oletukseen, jonka mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-111/96, ITT Promedia NV v. komissio, 17.7.1998 antamassa tuomiossa vahvistamia edellytyksiä SEUT 101 artiklan rikkomisen toteamiselle silloin, kun on kyse rikosoikeudellisen tai hallinto-oikeudellisen menettelyn väärinkäyttämisestä, ei voida soveltaa.

      (1)  EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan mukaisten komission menettelyjen kulusta 7.4.2004 annettu komission asetus (EY) N:o 773/2004 (EUVL L 123, s. 18).

      (2)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL 2003, L 1, s. 1).


title: Asia C-151/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Frankfurt am Main (Saksa) on esittänyt 28.3.2011 — Condor Flugdienst GmbH v. Jürgen Dörschel

text:
               9.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 204/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Frankfurt am Main (Saksa) on esittänyt 28.3.2011 — Condor Flugdienst GmbH v. Jürgen Dörschel
   (Asia C-151/11)
   2011/C 204/23
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landgericht Frankfurt am Main

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Condor Flugdienst GmbH

      Vastapuoli: Jürgen Dörschel

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko lentomatkustajalla oikeus asetuksen (1) 7 artiklassa tarkoitettuun korvaukseen, kun aikataulun mukaisesti lähtenyt lento keskeytyy ja ennen saapumistaan määräpaikkana olevalle lentokentälle lentokone palaa sille lentokentälle, josta se oli lähtenyt, ja lähtee tämän jälkeen uudestaan siten viivästyneesti, että viivästyksellä on merkitystä korvauksen saamisen kannalta?

               2)

               Onko kysymyksessä lennon keskeytyminen jo silloin, kun kuljetusta ei jatketa lentokoneen ovien sulkemisen jälkeen? Mistä ajankohdasta lähtien kysymys ei ole viivästyneestä lähdöstä vaan lähdön keskeyttämisestä?

      (1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL L 46, s. 1)


title: Asia T-433/12: Kanne 28.9.2012 — Steiff v. SMHV (metallinappi pehmolelueläimen korvan keskiosassa)

text:
               24.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 366/39

         Kanne 28.9.2012 — Steiff v. SMHV (metallinappi pehmolelueläimen korvan keskiosassa)
   (Asia T-433/12)
   2012/C 366/78
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Margarete Steiff GmbH (Giengen an der Brenz, Saksa) (edustaja: asianajaja D. Fissl)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan 23.7.2012 tekemän päätöksen valitusasiassa R 1693/2011-1

               —

               kumoamaan SMHV:n päätöksen hylätä yhteisön tavaramerkiksi rekisteröintiä koskeva hakemus nro 9 439 613

               —

               velvoittamaan SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sijaintimerkki, jolla vaaditaan suojaa pehmolelueläimen korvan keskiosaan kiinnitettävälle kiiltävälle tai himmeälle pyöreälle metallinapille luokkaan 28 kuuluvia tavaroita varten — Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröintiä koskeva hakemus nro 9 439 613

      Tutkijan päätös: Rekisteröinnin epääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia T-417/07: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 19.6.2008 — Lodato Gennaro & C. v. komissio

text:
               15.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 209/66

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 19.6.2008 — Lodato Gennaro & C. v. komissio
   (Asia T-417/07) (1)

   (2008/C 209/119)

      Oikeudenkäyntikieli: italia

   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 8, 12.1.2008.


title: Asia T-196/06: Kanne 19.7.2006 — Edison v. Komissio

text:
               2.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/44

         Kanne 19.7.2006 — Edison v. Komissio
   (Asia T-196/06)
   (2006/C 212/75)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Edison S.p.A (edustajat: asianajajat Mario Siragusa, Roberto Casati, Matteo Beretta, Pietro Merlino ja Eugenio Bruti Liberati)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Kantajan vaatimukset

               —

               komission 31 päivänä toukokuuta 2006 tekemä päätös (asia COMP/F/38.620 — vetyperoksidi ja perboraatti) on kumottava siltä osin kuin se koskee kantajaa;

               —

               toissijaisesti kantajalle mainitulla päätöksellä määrättyjen sakkojen määrä on kumottava tai sitä on alennettava;

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kanteen kohteena oleva päätös on sama kuin asiassa T-185/06, Air Liquide vastaan komissio. Kyseisellä päätöksellä komissio katsoi, että kantaja oli yhteisvastuullisesti vastuussa rikkomuksesta, johon Ausimont oli syyllistynyt, koko sen rikkomiseen osallistumisajan osalta, ja tämän rikkomisen johdosta määräsi kantajalle sakon, jonka määrä oli 58 125 000 euroa, josta 25 619 000 yhteisvastuullisesti Solvay Solexis S.p.A:n kanssa. Tältä osin on täsmennettävä, että viimeksi mainittu yhtiö kuuluu tällä hetkellä Solvay SA/NV:n määräysvaltaan mutta että rikkomuksen kohteena olevana ajanjaksona se oli välillisesti Montedison-nimisen yhtiön (joka tällä hetkellä on Edison) määräysvallassa Ausimont S.p.A nimisenä.
   Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin seikkoihin:

               —

               Olennaisia menettelymääräyksiä ja erityisesti kontradiktorista periaatetta ja puolustautumisoikeuksia on loukattu ja asetuksen (EY) N:o 1/2003 27 artiklan 1 kohtaa sekä asetuksen (EY) N:o 773/2004 11 artiklan 2 kohtaa on rikottu, koska vastaaja on ensimmäistä kertaa riidanalaisessa päätöksessä vedonnut väitteidensä tueksi siihen seikkaan, että merkittävänä aikana rikkomuksen kohteena olevasta ajanjaksosta Ausimontin toimitusjohtaja toimi hallituksen jäsenenä myös Montecatinissa, eli väliyhtiössä, jossa täyttä määräysvaltaa käytti Montedison (joka tällä hetkellä on Edison), joka omisti Ausimontin osakepääoman kokonaisuudessaan.

               —

               EY 81 artiklaa on rikottu, koska kantajan syyksi luettiin kilpailusääntöjen rikkominen, johon Ausimont oli syyllistynyt. Yhtäältä vastaaja on kantajan mukaan tehnyt virheen katsoessaan, että yrityksen koko osakepääoman omistaminen riittää sellaisen olettaman tekemiseen, että määräysvaltaa käyttävällä yrityksellä on ratkaiseva määräysvalta omistuksessa olevan yrityksen toiminnan osalta, ja että täten määräysvaltaa käyttävän yrityksen voidaan katsoa olevan yhteisvastuullisesti vastuussa rikkomisesta, johon määräysvallassa oleva yritys syyllistyy. Toisaalta kantaja väittää, että riidanalainen päätös on ristiriitainen ja perusteluiltaan puutteellinen ja EY 81 artiklan vastainen sikäli kuin kyse on vastaajan päätelmästä, jonka mukaan esillä olevassa asiassa oli olemassa muita ”tekijöitä”, jotka osoittivat, ettei Ausimont ollut itsenäinen yksikkö, joka kykeni päättämään omasta kaupallisesta strategiastaan.

         Kantaja vetoaa lisäksi perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin siltä osin kuin vastaaja ei ole ottanut huomioon kaikkea asiakirjanäyttöä ja tosiseikkoja, jotka Edison esitti sille sen väitteen tueksi, että Ausimont oli riittävän itsenäinen määrittääkseen omat kaupalliset strategiansa.


title: Asia F-25/06: Kanne  10.3.2006  — Ider ym. v. komissio

text:
               6.5.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/34

         Kanne 10.3.2006 — Ider ym. v. komissio
   (Asia F-25/06)
   (2006/C 108/62)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantajat: Béatrice Ider ynnä muut (edustaja: asianajaja L. Vogel)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               työsopimusten tekemiseen toimivaltaisen viranomaisen 21.11.2005 tekemä se päätös on kumottava, jolla hylättiin kantajien 26.7.2005 esittämät valitukset, jotka koskevat hallinnollisia päätöksiä, joissa vahvistettiin jokaisen kantajan palkkaluokkaan ja palkkatasolle määrittäminen ja palkan määrä, ja komission jäsenten kollegion 27.4.2005 tekemän sen päätöksen 8 artiklaa, johon sisältyvät ”Yleiset täytäntöönpanosäännökset, jotka koskevat siirtymätoimenpiteitä, joita sovelletaan Brysselin päivähoitopalveluissa työskenteleviin Brysselin infrastruktuuritoimiston palveluksessa oleviin toimihenkilöihin”, ja tämän päätöksen liitettä I ja II

               —

               siltä osin kuin on tarpeellista, myös ne päätökset on kumottava, joita edellä mainitut valitukset koskevat

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantajat, jotka ovat tällä hetkellä Brysselin päivähoitopalvelujen toimintaan sijoitettuja sopimussuhteisia toimihenkilöitä, hoitivat näitä samoja tehtäviä jo ennen nimittämistään Belgian lainsäädännön soveltamisalaan kuuluvien työsopimusten nojalla. Kantajat riitauttavat palkkaluokkiensa ja palkkatasojensa vahvistamisen sekä palkkojensa määrän, jotka vastaaja vahvisti, kun kantajat nimitettiin sopimussuhteisiksi toimihenkilöiksi.
   Kanteensa ensimmäisessä oikeudellisessa perusteessa kantajat väittävät, että komission ja päivähoitopalveluiden Belgian lainsäädännön soveltamisalaan kuuluvan henkilöstön edustajien välillä 22.1.2002 tehdyn sopimuspöytäkirjan mukaisesti heidät olisi pitänyt määrittää ylempään palkkaluokkaan. Kantajien mukaan heidän määrittämisensä tehtäväryhmään I, tasolle 1, muodostaa ilmeisen arviointivirheen ja sillä loukataan syrjintäkiellon periaatetta siltä osin kuin heitä pidetään aloittelijoina, joilla ei ole minkäänlaista työkokemusta, vaikka heidän virkaikänsä on huomattava.
   Toisessa kanneperusteessaan kantajat vetoavat siihen, että muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 2 artiklan 2 kohtaa ja edellä mainittua sopimuspöytäkirjaa on rikottu ja että sosiaaliturvaa koskevia yleisiä periaatteita on loukattu. Täsmällisemmin kantajille taattavaa palkkausta koskevassa laskutoimituksessa ei olisi pitänyt ottaa huomioon perheavustuksia.


title: Asia F-56/14: Kanne 18.6.2014 – ZZ v. komissio

text:
               4.8.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 253/70

         Kanne 18.6.2014 – ZZ v. komissio
   (Asia F-56/14)
   2014/C 253/99
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja M. Casado García-Hirschfeld)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vaatimus kumota kantajan eläkeoikeuksien siirtämisestä unionin eläkejärjestelmään tehdyt kaksi laskelmaa koskevaa ehdotusta, joissa sovelletaan virkamiesten henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 ja 12 artiklan uusia yleisiä täytäntöönpanosäännöksiä.

      Vaatimukset

               —

               Euroopan unionin toimielinten eläkejärjestelmässä huomioon otettavien palvelusvuosien laskemista koskevasta kahdesta ehdotuksesta 20.9.2013 tehtyjen niiden päätösten kumoaminen, jotka koskevat hakemusta A112-BE-ONP ja hakemusta BE-CPIE-1 (vanha viite) ja jotka vahvistettiin nimittävän viranomaisen hylkäävällä päätöksellä, joka annettiin tiedoksi 20.3.2014

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-524/13: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.11.2013 — Euromed v. SMHV — DC Druck Chemie (EUROSIL)

text:
               15.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/45

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 25.11.2013 — Euromed v. SMHV — DC Druck Chemie (EUROSIL)
   (Asia T-524/13) (1)

   2014/C 45/84
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 352, 30.11.2013.


title: Asia C-394/06: Kanne 22.9.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/28

         Kanne 22.9.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-394/06)
   (2006/C 294/50)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: B. Schima ja D. Recchia)

      Vastaaja: Italian tasavalta
   Vaatimukset

               —

               Italian tasavalta ei ole noudattanut liikenteen biopolttoaineiden ja muiden uusiutuvien polttoaineiden käytön edistämisestä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/30/EY (1) 4 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole esittänyt ennen 1.7.2005 sellaista vuosittaista kansallista kertomusta biopolttoaineiden käytön edistämisestä, jossa käsiteltäisiin kaikki edellä mainitun säännöksen mukaiset seikat

               —

               Italian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Määräaika direktiivin 2003/30/EY 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun biopolttoaineiden käytön edistämistä koskevan vuosittaisen kansallisen kertomuksen esittämiselle päättyi 1.7.2005.
   Italian tasavalta väittää toimittaneensa 14.7.2006 komissiolle kertomuksen, joka on direktiivissä säädetyn mukainen.
   Komission mukaan tämä kertomus ei kuitenkaan ole täydellinen, koska siinä ei mainita lainkaan kansallisia voimavaroja, jotka on osoitettu biomassan tuotantoon energian tuottamiseksi muuta kuin liikennettä varten, kuten direktiivin 4 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa säädetään.

      (1)  EUVL L 123, s. 42.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 21 päivänä maaliskuuta 2002 asiassa C-451/99 (Handelsgericht Wienin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Cura Anlagen GmbH vastaan Auto Service Leasing GmbH (ASL) (Ajoneuvojen leasing – Kielto käyttää jäsenvaltiossa toisessa jäsenvaltiossa rekisteröityä ajoneuvoa tietyn määräajan päättymisen jälkeen – Velvollisuus rekisteröidä ajoneuvo jäsenvaltioissa, jossa ajoneuvoa on tarkoitus käyttää, ja velvollisuus maksaa siitä polttoaineen kulutukseen pohjautuva vero – Velvollisuus ottaa ajoneuvolle vakuutus vakuutuslaitoksesta, jolla on lupa harjoittaa kyseisen tyyppistä vakuutustoimintaa siinä jäsenvaltiossa, jossa ajoneuvoa on tarkoitus käyttää – Katsastusvelvollisuus – Palvelujen tarjoamisen vapauden rajoitukset – Rajoitusten perusteleminen)

text:
C 118/6                   FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            18.5.2002
sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liik-                     YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
kuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoit-
tajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971
annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 14 c artiklan                                              (viides jaosto)
1 kohdan b alakohdan, josta on tullut 14 c artiklan b alakohta,
ja liitteen VII pätevyydestä, sellaisena kuin tämä asetus on
muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2 päivänä kesäkuuta                                      21 päivänä maaliskuuta 2002
1983 annetulla asetuksella (ETY) N:o 2001/83 (EYVL L 230,
s. 6), ja sittemmin muutettuna 11 päivänä joulukuuta 1986
annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 3811/86 (EYVL                      asiassa C-451/99 (Handelsgericht Wienin esittämä ennak-
L 355, s. 5), yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa:                koratkaisupyyntö), Cura Anlagen GmbH vastaan Auto
presidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat                              Service Leasing GmbH (ASL) (1)
P. Jann, F. Macken ja N. Colneric sekä tuomarit C. Gulmann,
D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari), M. Wa-
thelet ja V. Skouris, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja:                (Ajoneuvojen leasing – Kielto käyttää jäsenvaltiossa toisessa
apulaiskirjaaja H. von Holstein, on antanut 19.3.2002 tuo-                   jäsenvaltiossa rekisteröityä ajoneuvoa tietyn määräajan
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                      päättymisen jälkeen – Velvollisuus rekisteröidä ajoneuvo
                                                                             jäsenvaltioissa, jossa ajoneuvoa on tarkoitus käyttää, ja
                                                                             velvollisuus maksaa siitä polttoaineen kulutukseen pohjau-
                                                                             tuva vero – Velvollisuus ottaa ajoneuvolle vakuutus vakuu-
                                                                             tuslaitoksesta, jolla on lupa harjoittaa kyseisen tyyppistä
Esitettyjen kysymysten tutkimisen perusteella ei ole tullut ilmi mitään
                                                                             vakuutustoimintaa siinä jäsenvaltiossa, jossa ajoneuvoa on
sellaista seikkaa, joka vaikuttaisi
                                                                             tarkoitus käyttää – Katsastusvelvollisuus – Palvelujen tarjo-
                                                                              amisen vapauden rajoitukset – Rajoitusten perusteleminen)
–      sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liik-
       kuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoit-                                  (2002/C 118/08)
       tajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971
       annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena
       kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna 2 päivänä                                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
       kesäkuuta 1983 annetulla neuvoston asetuksella (ETY)
       N:o 2001/83, 14 c artiklan 1 kohdan b alakohdan ja
       liitteen VII tai                                                      (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
–      saman asetuksen, sellaisena kuin se on muutettuna 11 päivänä
       joulukuuta 1986 annetulla neuvoston asetuksella (ETY)
       N:o 3811/86, 14 artiklan b alakohdan ja liitteen VII                  Asiassa C-451/99, jonka Handelsgericht Wien (Itävalta) on
       pätevyyteen.                                                          saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen
                                                                             käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa
                                                                             vireillä olevassa asiassa Cura Anlagen GmbH ja Auto Service
                                                                             Leasing GmbH (ASL) ennakkoratkaisun EY 49-EY 55 artiklan
Kansallisen tuomioistuimen, jonka käsiteltäväksi näiden säännösten           sekä EY 28 artiklan tulkinnasta,yhteisöjen tuomioistuin (viides
soveltaminen on saatettu, asiana on kuitenkin varmistaa, että tässä          jaosto), toimien kokoonpanossa: neljännen jaoston puheenjoh-
yhteydessä sovellettavat kansalliset lainsäädännöt ovat yhteensopivia        taja S. von Bahr, joka hoitaa viidennen jaoston puheenjohtajan
perustamissopimuksen 48 ja 52 artiklan (joista on muutettuina                tehtäviä, sekä tuomarit D. A. O. Edward, A. La Pergola,
tullut EY 39 ja EY 43 artikla) kanssa, ja erityisesti, että sillä            M. Wathelet (esittelevä tuomari) ja C. W. A. Timmermans,
kansallisella lainsäädännöllä, jonka soveltamisedellytykset on riitau-       julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von
tettu, todella tarjotaan kyseiselle työntekijälle sosiaaliturvaa, ja         Holstein, on antanut 21.3.2002 tuomion, jonka tuomiolausel-
selvittää, onko kyseisiä säännöksiä poikkeuksellisesti jätettävä sovelta-    ma on seuraava:
matta kyseisen työntekijän pyynnöstä siksi, että niiden soveltamisen
vuoksi työntekijä menettäisi sosiaaliturvaetuuden, joka hänelle alun-
perin kuului kahden tai useamman jäsenvaltion välillä tehdyn                 Palvelujen tarjoamisen vapautta koskevat perustamissopimuksen
sosiaaliturvaa koskevan sopimuksen nojalla.                                  määräykset (EY 49-EY 55 artikla) ovat esteenä sellaiselle nyt
                                                                             esillä olevan kaltaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan
                                                                             yrityksen, jonka kotipaikka on tässä jäsenvaltiossa ja joka ottaa
                                                                             leasingvuokralle jossain toisessa jäsenvaltiossa rekisteröidyn mootto-
                                                                             riajoneuvon, on rekisteröitävä tämä ajoneuvo ensin mainitussa
(1) EYVL C 366, 18.12.1999.                                                  jäsenvaltiossa voidakseen käyttää sitä siellä sellaisen määräajan
                                                                             jälkeenkin, jonka on niin lyhyt, että asetettujen velvollisuuksien
                                                                             noudattaminen on mahdotonta tai suhteettoman vaikeaa, eli tässä
                                                                             tapauksessa kolmen päivän määräajan jälkeen. Nämä perustamisso-
                                                                             pimuksen määräykset ovat esteenä myös sellaiselle nyt esillä olevan
                                                                             kaltaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan yrityksen,
 ---pagebreak--- 18.5.2002                 FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                               C 118/7
jonka kotipaikka on tässä jäsenvaltiossa ja joka ottaa leasingvuokralle                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
jossain toisessa jäsenvaltiossa rekisteröidyn moottoriajoneuvon, on
rekisteröidäkseen vaaditulla tavalla tämän ajoneuvon ensin maini-
tussa jäsenvaltiossa noudatettava rekisteröinnin osalta yhtä tai                                 19 päivänä maaliskuuta 2002
useampaa seuraavista ehdoista:
                                                                              asiassa C-476/99 (Centrale Raad van Beroepin esittämä
                                                                              ennakkoratkaisupyyntö), H. Lommers vastaan Minister
–     Henkilöllä, jonka nimiin ajoneuvo rekisteröidään, on oltava                       van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij (1)
      kotipaikka tai toimipaikka siinä jäsenvaltiossa, jossa ajoneuvoa
      on tarkoitus käyttää; tämä ehto on kyseisten määräysten
      vastainen, koska sen seurauksena leasingyrityksellä on joko             (Sosiaalipolitiikka – Miespuolisten ja naispuolisten työnteki-
      oltava päätoimipaikkansa tässä jäsenvaltiossa tai sen on                jöiden tasa-arvoinen kohtelu – Poikkeukset – Miesten ja
      suostuttava siihen, että ajoneuvo rekisteröidään vuokralleottajan       naisten yhtäläisiä mahdollisuuksia edistävät toimenpiteet –
      nimiin ja että sen tähän ajoneuvoon liittyviä oikeuksia rajoite-        Ministeriö, joka tarjoaa henkilöstölleen ministeriön tukea
      taan tällä tavalla.                                                     saavia päivähoitopaikkoja – Naispuolisten virkamiesten lap-
                                                                              sille yksinomaisesti varatut paikat, ellei kyseessä ole työnan-
                                                                                tajan arvion mukaan hätätapaus)
–     Ajoneuvon rekisteröimiseksi ajoneuvolle on otettava vakuutus                                        (2002/C 118/09)
      vakuutuslaitoksesta, jolla on lupa harjoittaa kyseistä vakuutus-
      toimintaa jäsenvaltiossa, jossa ajoneuvoa on tarkoitus käyttää;
      tämä ehto on kyseisten määräysten vastainen, jos tämä
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
      velvollisuus merkitsee sitä, että vakuutuslaitoksen päätoimipai-
      kan on oltava tässä valtiossa siksi, että se on muuta vakuutusta
      kuin henkivakuutusta koskevissa direktiiveissä tarkoitettu koti-
      jäsenvaltio, ja jos sillä on oltava tässä valtiossa ”virallinen         (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
      toimilupa”.                                                                            tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
–     Ajoneuvo on katsastettava, vaikka se on jo katsastettu siinä            Asiassa C-476/99, jonka Centrale Raad van Beroep (Alanko-
      jäsenvaltiossa, jossa leasingyhtiöllä on kotipaikka; näitä mää-         maat) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomiois-
      räyksiä ei kuitenkaan rikota, jos tällä velvollisuudella on             tuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomiois-
      tarkoitus varmistaa, että ajoneuvo täyttää sellaiset ajoneuvon          tuimessa vireillä olevassa asiassa H. Lommers ja Minister
      käyttövaltiossa rekisteröitäville ajoneuvoille asetetut edellytykset,   van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij ennakkoratkaisun
      joita siinä jäsenvaltiossa, jossa leasingyhtiöllä on kotipaikka,        miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteutta-
      suoritettavat katsastukset eivät kata, ja/tai että ajoneuvon kunto      misesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutuk-
      ei ole heikentynyt sen jälkeen, kun se katsastettiin viimeksi           seen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9 päivänä helmikuu-
      mainitussa jäsenvaltiossa, jos sitä on sillä välin käytetty yleisillä   ta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY (EYVL
      teillä, kunhan samankaltaista katsastusta edellytetään myös             L 39, s. 40) 2 artiklan 1 ja 4 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen
      silloin, kun edellä mainitussa käyttövaltiossa aiemmin katsas-          tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodrı́-
      tettu ajoneuvo halutaan rekisteröidä tässä käyttövaltiossa.             guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat P. Jann, F. Macken ja
                                                                              N. Colneric sekä tuomarit C. Gulmann, A. La Pergola (esittelevä
                                                                              tuomari), J.-P. Puissochet, R. Schintgen ja V. Skouris, julkisasia-
                                                                              mies: S. Alber, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein, on
–     Ajoneuvosta on suoritettava siinä jäsenvaltiossa, jossa sitä on         antanut 19.3.2002 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
      tarkoitus käyttää, polttoaineen kulutukseen perustuva vero,             raava:
      jonka suuruus ei muutu sen mukaan, kuinka kauan ajoneuvo
      on rekisteröitynä tässä valtiossa.
                                                                              Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta
                                                                              mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla
                                                                              etenemiseen sekä työoloissa 9 päivänä helmikuuta 1976 annetun
                                                                              neuvoston direktiivin 76/207/ETY 2 artiklan 1 ja 4 kohta ei ole
                                                                              ristiriidassa sellaisen järjestelyn kanssa, jonka ministeriö on perusta-
(1) EYVL C 34, 5.2.2000.                                                      nut poistaakseen naisten aliedustuksen henkilöstöstään ja jonka
                                                                              mukaan silloin kun sopivia ja taloudellisesti mahdollisia päivähoito-
                                                                              paikkoja on liian vähän, ne lukumäärältään rajoitetut päivähoitopai-
                                                                              kat, jotka saavat ministeriön tukea ja jotka se tarjoaa henkilöstölleen,
                                                                              on varattu yksinomaan naispuolisille virkamiehille, kun taas mies-
                                                                              puoliset virkamiehet voivat saada tällaisen paikan ainoastaan, jos
                                                                              työnantaja katsoo, että kyseessä on hätätapaus. Tämä pätee kuitenkin
                                                                              ainoastaan, jos tätä miespuolisten virkamiesten hyväksi vahvistettua


title: Asia C-370/03: Helleenien tasavallan 27.8.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
18.10.2003               FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                         C 251/7
High Court of Justice 28.7.2003 tekemällään päätöksellä               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
esittämä       ennakkoratkaisupyyntö          asiassa    Fulcrum
Electronics Limited vastaan The Commissioners of                      DEI:n edellä mainittu voimalaitos kuuluu kiistatta niiden lai-
                         Customs & Excise                             tosten ryhmään, jotka luetellaan direktiivin 84/360/ETY
                                                                      liitteessä I, ja se on kyseisen direktiiviin 2 artiklan 3 kohdassa
                           (Asia C-355/03)                            tarkoitettu olemassa oleva laitos. Niinpä Kreikan valtion vel-
                                                                      vollisuutena on direktiivin 13 artiklan nojalla soveltaa politiik-
                           (2003/C 251/13)                            koja ja strategioita, jotka käsittävät asianmukaiset toimet, joilla
                                                                      kyseinen laitos asteittain mukautetaan parhaaseen saatavilla
                                                                      olevaan tekniikkaan. Direktiivin 16 artiklan mukaan tämä vel-
                                                                      vollisuus on ollut olemassa 30.6.1987 alkaen, mutta Kreikan
                                                                      tasavalta ei ole vieläkään määrännyt asianmukaisista politii-
High Court of Justice, on pyytänyt 28.7.2003 tekemällään              koista tai strategioista.
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
18.8.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkorat-
kaisua asiassa Fulcrum Electronics Limited vastaan The
Commissioners of Customs & Excise, seuraaviin kysymyksiin:            (1) EYVL L 188, 16.7.1984, s. 20.
Ennakkoratkaisukysymykset ja niiden perustelut ovat samat
kuin asiassa C-354/03 (1).
(1) Ks. tämän virallisen lehden, s. 6.
                                                                      Helleenien tasavallan 27.8.2003 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-370/03)
                                                                                (2003/C 251/15)
Euroopan yhteisöjen komission 22.8.2003 Helleenien
               tasavaltaa vastaan nostama kanne
                                                                      Helleenien tasavalta on nostanut Euroopan yhteisöjen tuo-
                           (Asia C-364/03)                            mioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vas-
                                                                      taan. Kantajan asiamiehenä on valtion oikeudellisen
                           (2003/C 251/14)                            neuvoston puheenjohtaja Georgios Kanellopoulos, prosessio-
                                                                      soite Luxemburgissa Kreikan suurlähetystö, 27 rue Marie-
                                                                      Adelaïde.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.8.2003
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien               Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat sen oikeudellisen
yksikön virkamiehet G. Valero Jordana ja M. Konstantinidis.
                                                                      –     kumoaa komission päätöksen 2003/481/EY sen erityisen
                                                                            luvun osalta, joka koskee 14 272 278 Kreikan drakman
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                (41 884,90 euron) suuruisen summan, jota Kreikan viran-
                                                                            omaiset eivät ole perineet takaisin, lukemista
                                                                            jäsenvaltioiden eikä Euroopan maatalouden ohjaus- ja
                                                                            tukirahaston tukiosaston vastattavaksi;
–     toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut teolli-
      suuslaitosten       aiheuttaman    ilman      pilaantumisen
      estämisestä 28 päivänä kesäkuuta 1984 annetun neuvos-           –     toteaa, että yhteisön on vastattava edellä mainitun sum-
      ton direktiivin 84/360/ETY (1) 13 artiklan mukaisia vel-              man perimättä jättämisen rahoitusseuraamuksista.
      voitteitaan, koska se ei ole säätänyt politiikoista tai
      strategioista, jotka koskevat DEI:n Kreetalla sijaitsevan
      Linoperamatan voimalaitoksen yksiköiden asteittaista
      mukauttamista parhaaseen saatavilla olevaan tekniikkaan;        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                      –     Menettelymääräysten olennainen rikkominen, koska
–     velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-                 komissio ei ole kehottanut Kreikkaa dialogiin asetuksen
      käyntikulut.                                                          1663/95 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
 ---pagebreak--- C 251/8                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                        18.10.2003
–    Asetuksen 729/70 8 artiklan 2 kohdan rikkominen/virhe-             Rafael Pérez Escolarin 10.9.2003 tekemä valitus Euroopan
     ellinen soveltaminen, koska tosiseikkojen osalta on tehty          yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen laa-
     virhe siltä osin kuin kyse on muotovirheiden tai puuttei-          jennetun neljännen jaoston asiassa T-41/01, Rafael Pérez
     den virheellisestä syyksilukemisesta.                              Escolar vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 25.6.2003
                                                                                antamasta tuomiosta
–    Olennaisen määräyksen rikkominen, koska perustelut ovat
     puutteelliset (EY:n perustamissopimuksen 253 artikla).                                      (Asia C-379/03 P)
                                                                                (2003/C 251/17)
                                                                        Rafael Pérez Escolar on valittanut 10.9.2003 Euroopan
                                                                        yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimm-
Euroopan yhteisöjen komission 8.9.2003 Luxemburgin                      äisen oikeusasteen tuomioistuimen laajennetun nelj-ännen
          suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne                       jaoston asiassa T-41/01, Rafael Pérez Escolar vastaan
                                                                        Euroopan yhteisöjen komissio, 25.6.2003 antamasta tuo-
                          (Asia C-375/03)                               miosta. Valittajan edustajana on Fernando Moreno Pardo.
                          (2003/C 251/16)
                                                                        Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 8.9.2003
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin
                                                                        –    tutkii nyt esillä olevan valituskirjelmän sekä sen kopiot ja
suurherttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamies on W. Wils, pro-
                                                                             liitteet ja asianmukaisen menettelyn jälkeen tutkii nyt
sessiosoite Luxemburgissa.
                                                                             esillä olevan valituksen ja kumoaa ensimmäisen oikeus-
                                                                             asteen tuomioistuimen 25.6.2003 antaman tuomion
                                                                             siten, että se ottaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-               messa nostetun laiminlyöntikanteen tutkittavaksi ja, jos se
tuin                                                                         katsoo sen perustelluksi, ratkaisee asian itse toteamalla,
                                                                             että komissio on syyllistynyt laiminlyöntiin, koska se ei
                                                                             ole tehnyt päätöstä valittajan edustajan 23.2.1999
                                                                             tekemästä kantelusta, joka koski Espanjan hallintoviran-
1.   toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudat-                omaisten Banco Español de Crédito S.A.:lle ja Banco
     tanut Euroopan yhteisössä liikennöivien hyötyajoneuvojen                Santander S.A.:lle myöntämiä valtiontukia,
     teknisistä tienvarsitarkastuksista 6 päivänä kesäkuuta
     2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direk-
     tiivin 2000/30/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei
     ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen                     –    toissijaisesti, jos yhteisöjen tuomioistuin katsoo, ettei sen
     edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä             ole ratkaistava asiaa itse, palauttaa asian ensimmäisen
     ja koska se ei joka tapauksessa ole ilmoittanut niistä                  oikeusasteen tuomioistuimen ratkaistavaksi,
     komissiolle.
                                                                        –    joka tapauksessa velvoittaa Euroopan yhteisöjen komis-
2.   velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan                     sion korvaamaan kummastakin oikeudenkäynnistä aiheu-
     oikeudenkäyntikulut.                                                    tuneet oikeudenkäyntikulut.
                                                                        Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika on päättynyt           Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudelli-
10.8.2002.                                                              sen virheen katsoessaan, että valittajalla ei ollut asiavaltuutta
                                                                        nostaa laiminlyöntikannetta siitä, että komissio ei ollut lausu-
                                                                        nut sille tehdystä kantelusta. Ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                        mioistuin on katsonut, että asiavaltuuden määrittämiseksi
(1) EYVL L 203, 10.8.2000, s. 1.                                        laiminlyöntikanteen puitteissa EY 232 artiklassa tarkoitetut
                                                                        kriteerit ovat yhteneväiset EY 230 artiklassa nimenomaisesti
                                                                        määrättyjen kriteerien kanssa. Tämän äärimmäisen suppean


title: Asia T-204/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 15.2.2007 — Indorata-Serviços e Gestão v. SMHV (HAIRTRANSFER) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus tavaramerkin HAIRTRANSFER rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdottomat hylkäysperusteet — Kuvailevuus — Asetuksen EY N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)

text:
               14.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/32

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 15.2.2007 — Indorata-Serviços e Gestão v. SMHV (HAIRTRANSFER)
   (Asia T-204/04) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus tavaramerkin HAIRTRANSFER rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdottomat hylkäysperusteet - Kuvailevuus - Asetuksen EY N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)
   (2007/C 82/70)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Indorata-Serviços e Gestão, Lda (Funchal, Portugali) (edustaja: asianajaja T. Wallentin)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: J. Weberndörfer)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kanne, joka on nostettu SMHV:n toisen valituslautakunnan 1.4.2004 tekemästä päätöksestä (asia R 435/2003-2), joka koskee hakemusta sanamerkin HAIRTRANSFER rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Indorata-Serviços e Gestão, Lda velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 217, 28.8.2004.


title: Asia T-320/14: Kanne 5.5.2014 – Sephora v. SMHV – Mayfield Trading (kahden vertikaalisen viivan esitys)

text:
               7.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 212/38

         Kanne 5.5.2014 – Sephora v. SMHV – Mayfield Trading (kahden vertikaalisen viivan esitys)
   (Asia T-320/14)
   2014/C 212/50
   Kannekirjelmän kieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Sephora (Boulogne Billancourt, Ranska) (edustaja: asianajaja H. Delabarre)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Mayfield Trading Ltd (Las Vegas, Nevada, Yhdysvallat)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston neljännen valituslautakunnan 24.2.2014 tekemän päätöksen asiassa R 1577/2013-4

               —

               hyväksymään väitteen ja hylkäämään yhteisön tavaramerkin rekisteröintihakemuksen nro 1 0 2 14  773, jonka Mayfield Trading Ltd jätti 24.8.2011 luokkaan 3 kuuluvia tavaroita ”Hajuvedet; Karvanpoistovaha; Eteeriset öljyt; Saippuat; Kosmetiikka; Kosmeettiset voiteet; Kosmetiikalla täytetyt kotelot; Ihokarvojen poistoaineet; Ihokarvojen poistovesi; Ihokarvojen poistogeeli; Hiusvedet; Hampaidenpuhdistusaineet”, luokkaan 35 kuuluvia palveluja ”Saippuoiden myynti, Hajuvesituotteet, Voiteet, Eteeriset öljyt, Aineet vartalon- ja kauneudenhoitoon, Karvanpoistovaha, Ihokarvojen poistovesi, ihokarvojen poistogeeli ja muut näihin liittyvät tuotteet” sekä luokkaan 44 kuuluvia palveluja ”Terveyden- ja kauneudenhoitopalvelut ihmisille ja eläimille; Karvojenpoistopalvelut ja Kauneushoidot” varten

               —

               velvoittamaan SMHV korvaamaan oikeudenkäyntikulut SMHV:n valituslautakunnassa aiheutuneet kulut mukaan lukien.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Mayfield Trading Ltd

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kahta vertikaalista viivaa esittävä kuviomerkki luokkiin 3, 35 ja 44 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten – yhteisön tavaramerkkihakemus nro 1 0 2 14  773

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Vertikaalista viivaa esittävä kansallinen ja kansainvälinen kuviomerkki luokkaan 3 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan ja 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen


title: Asia C-209/99: Arbeitsgericht Bonnin, kolmas jaosto, 22.4.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Birgit Frings vastaan Blendermann GmbH

text:
C 204/34                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         17.7.1999
1. Voidaanko palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen                  Euroopan yhteisöjen komission 1.6.1999 Luxemburgin
     soveltamisesta meriliikenteeseen jäsenvaltioissa (merilii-                     suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
     kenteen kabotaasi) 7 päivänä joulukuuta 1992 annetun
     neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3577/92 (1) 4 artiklaa                                            (Asia C-210/99)
     tulkita siten, että sille, että säännöllistä meriliikennettä
     harjoittavat yritykset voivat tarjota saarikabotaasipalveluja,
     asetetaan edellytykseksi hallinnollisen ennakkoluvan saa-                                       (1999/C 204/69)
     minen?
                                                                          Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 1.6.1999 Euroo-
2. Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä,                      pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur-
     voidaanko kyseisen hallinnollisen luvan myöntämiselle                herttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellinen
     ja voimassa pitämiselle asettaa edellytykseksi sellaisten            neuvonantaja Marie Wolfcarius, prosessiosoite Luxemburgissa
     vaatimusten täyttäminen, kuten vero- ja sosiaaliturvasuo-            c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
     ritteiden maksaminen, jotka eroavat kyseisen asetuksen 4
     artiklan 2 kohdassa luetelluista vaatimuksista?                      Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                          tuin
3. Voidaanko asetuksen N:o 3577/92 4 artiklan 1 kohtaa
     tulkita siten, että siinä sallitaan saman laivalinjan tai -reitin    1. toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudatta-
     osalta julkisen palvelun velvoitteiden asettaminen tietyille              nut rautatieyritysten toimiluvista 19 päivänä kesäkuuta
     laivayhtiöille ja samanaikaisesti saman asetuksen 2 artiklan              1995 annetun neuvoston direktiivi 95/18/EY (1) mukaisia
     3 kohdassa tarkoitettujen julkisen palvelun sopimusten                    velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin
     tekeminen muiden laivayhtiöiden kanssa saman säännölli-                   noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnolli-
     sen meriliikenteen toteuttamiseksi saariin, saarilta ja saarien           sia määräyksiä tai koska se ei ole ilmoittanut niistä, ja
     välillä?
                                                                          2. velvoittaa Luxemburgin suurherttuakunnan korvaamaan
                                                                               oikeudenkäyntikulut.
(1) EYVL L 364, s. 7.
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääsialliset perustelut ovat samanlaiset
                                                                          kuin asiassa C-168/99 (2)esitetyt: direktiivin 16 artiklan 2
                                                                          kohdassa säädetty määräaika on päättynyt 27.6.1997.
                                                                          (1) EYVL L 143, 27.6.1995, s. 70.
                                                                          (2) Ks. tämän virallisen lehden s. 28.
Arbeitsgericht Bonnin, kolmas jaosto, 22.4.1999 te-
kemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
      asiassa Birgit Frings vastaan Blendermann GmbH
                           (Asia C-209/99)                                Euroopan yhteisöjen komission 1.6.1999 Luxemburgin
                                                                                suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
                           (1999/C 204/68)
                                                                                (Asia C-211/99)
Arbeitsgericht Bonn, kolmas jaosto, on pyytänyt 22.4.1999
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-                                            (1999/C 204/70)
mioistuimen kirjaamoon 1.6.1999, Euroopan yhteisöjen tuo-
mioistuimelta asiassa Birgit Frings vastaan Blendermann                   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 1.6.1999 Euroo-
GmbH ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:                             pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin suur-
                                                                          herttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellinen
                                                                          neuvonantaja Marie Wolfcarius, prosessiosoite Luxemburgissa
Onko kyse yhteisön oikeuden mukaisen sukupuoleen perustu-                 c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
van välillisen syrjinnän kiellon rikkomisesta, kun
Kündigugsschutzgesetzin (irtisanomissuojasta annettu Saksan
laki) sovelletaan siten, että työntekijöitä irtisanottaessa talou-        Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
dellisista ja tuotannollisista syistä valintaa osapäiväisten ja           tuin
kokopäiväisten työntekijöiden välillä ei tehdä sosiaalisin perus-
tein eikä näitä kahta työntekijäryhmää rinnasteta toisiinsa,              1. toteaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudatta-
vaan työnantaja päättää jatkaa kokopäiväisten työntekijöiden                   nut rautatieinfrastruktuurin kapasiteetin käyttöoikeuden
työsuhdetta, vaikka osapäivätyössä olevat työntekijät ovat                     myöntämisestä ja infrastruktuurimaksujen perimisestä
valmiita työskentelemään kokopäiväisesti?                                      19 päivänä kesäkuuta 1995 annetun neuvoston direktiivi
                                                                               95/19/EY (1)mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
                                                                               kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,
                                                                               asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ole
                                                                               ilmoittanut niistä, ja


title: Asia C-79/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 1.12.2011 (Bundesfinanzhofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Systeme Helmholz GmbH v. Hauptzollamt Nürnberg (Direktiivi 2003/96/EY — Energiatuotteiden ja sähkön verotus — 14 artiklan 1 kohdan b alakohta — Ilmailussa moottoripolttoaineena käytettävien energiatuotteiden vapauttaminen verosta — Ilma-aluksen käyttö muihin kuin kaupallisiin tarkoituksiin — Soveltamisala)

text:
               4.2.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 32/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 1.12.2011 (Bundesfinanzhofin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Systeme Helmholz GmbH v. Hauptzollamt Nürnberg
   (Asia C-79/10) (1)

   (Direktiivi 2003/96/EY - Energiatuotteiden ja sähkön verotus - 14 artiklan 1 kohdan b alakohta - Ilmailussa moottoripolttoaineena käytettävien energiatuotteiden vapauttaminen verosta - Ilma-aluksen käyttö muihin kuin kaupallisiin tarkoituksiin - Soveltamisala)
   2012/C 32/08
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesfinanzhof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Systeme Helmholz GmbH

      Vastaaja: Hauptzollamt Nürnberg

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Bundesfinanzhof — Energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27.10.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY (EUVL L 283, s. 51) 11 artikan 3 kohdan, 14 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 15 artiklan 1 kohdan j alakohdan tulkinta — Ilmailussa moottoripolttoaineena käytettäviä energiatuotteita koskevan verovapautuksen soveltamisala — Kansallinen lainsäädäntö, jossa tämä verovapautus rajoitetaan koskemaan vain lentoliikenteen harjoittajien ilmailutoimintaa — Kaupallisiin tarkoituksiin ja yksityistarkoituksiin liittyvät lennot lentokoneella, jonka omistava yritys ei ole lentoliikenteen harjoittaja

      Tuomiolauselma

               1)

               Energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27.10.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY 14 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että tässä säännöksessä säädettyä ilmailussa käytetyn moottoripolttoaineen vapautusta verosta ei voida soveltaa pääasian oikeudenkäynnin asianosaisen kaltaiseen yritykseen, joka liiketoimiensa edistämiseksi käyttää omistamaansa lentokonetta henkilökuntansa kuljettamiseen asiakkaiden luo tai messuille, koska matkojen välittömänä tarkoituksena ei ole se, että kyseinen yritys suorittaisi vastikkeellisia lentokuljetuspalveluja.

               2)

               Direktiivin 2003/96 15 artiklan 1 kohdan j alakohtaa on tulkittava siten, ettei lentomatkalla lentokonekorjaamolle ja takaisin käytetty moottoripolttoaine kuulu tämän säännöksen soveltamisalaan.

      (1)  EUVL C 113, 1.5.2010.


title: Asia T-666/14: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.9.2015 – Monster Energy v. SMHV (GREEN BEANS) (Yhteisön tavaramerkki — Kanteen nostamisen määräaika — Määräajan alkamisajankohta — Valituslautakunnan päätöksen tiedoksiantaminen faksilla — Faksilähetyksen vastaanottaminen — Liian myöhään nostettu kanne — Ylivoimaista estettä tai ennalta-arvaamatonta tapahtumaa ei ole — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               16.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 381/34

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 9.9.2015 – Monster Energy v. SMHV (GREEN BEANS)
   (Asia T-666/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Kanteen nostamisen määräaika - Määräajan alkamisajankohta - Valituslautakunnan päätöksen tiedoksiantaminen faksilla - Faksilähetyksen vastaanottaminen - Liian myöhään nostettu kanne - Ylivoimaista estettä tai ennalta-arvaamatonta tapahtumaa ei ole - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen))
   (2015/C 381/39)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Monster Energy Company (Corona, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustaja: solicitor P. Brownlow)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: S. Palmero Cabezas)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 2.12.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 1530/2013-1), joka koskee hakemusta sanamerkin GREEN BEANS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi

      Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Monster Energy Company velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 127, 20.4.2015.


title: Asia T-303/14: Kanne 29.4.2014 – Polyblend v. komissio

text:
               14.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/51

         Kanne 29.4.2014 – Polyblend v. komissio
   (Asia T-303/14)
   2014/C 223/54
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Polyblend GmbH (Bad Sobernheim, Saksa) (edustajat: asianajajat D. Greinacher, J. Martin ja B. Scholtka)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SEUT 263 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla sen muodollisen tutkintamenettelyn, joka liittyy valtiontukeen SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Uusiutuvista energialähteistä ja kaivoskaasusta uusiutuvan energian ensisijaisuudesta annetun lain (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, jäljempänä EEG) mukaisesti tuotetun sähkön tukeminen ja uusiutuvan energian käyttöä tukevan lisämaksun alentaminen paljon energiaa käyttävien yritysten osalta, aloittamisesta Saksan liittotasavaltaa vastaan 18.12.2013 annetun Euroopan komission päätöksen, joka julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä 7.2.2014 (C 37, s. 73), siltä osin kuin komissio luokittelee EEG:n 40 ja 41 §:ssä säädetyn erityisen tasausjärjestelyn SEUT 107 artiklassa tarkoitetuksi valtiontueksi

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 3 kohdan nojalla välttämättömät oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste: SEUT 107 artiklan rikkominen
               Kantaja vetoaa siihen, että komissio on luokitellut uusiutuvien energialähteiden tukemisen lisämaksujärjestelmällä sekä erityisen tasausjärjestelyn EEG-lisämaksujen rajoittamiseksi virheellisesti tueksi, eikä sen näin ollen olisi pitänyt aloittaa kyseistä muodollista tutkintamenettelyä.

                           —

                           Tässä yhteydessä kantaja esittää, että komissio teki ilmeisen arviointivirheen arvioidessaan alustavasti kysymystä siitä, onko erityisessä tasausjärjestelyssä kyse tuesta, koska poikkeussääntelynä EEG-lisämaksusta erityisestä tasausjärjestelystä ei seuraa mitään sellaista etua, jota sähköä paljon käyttävät yritykset eivät olisi saaneet tavanomaisten markkinaolosuhteiden vallitessa.

                           —

                           Lisäksi kantaja esittää, että kyse ei ole valtion varoista myönnetystä tuesta. Kun tulot EEG-lisämaksusta eivät alkujaankaan ole valtion varoja, myöskään sähköä paljon käyttäviä yrityksiä koskeva poikkeussääntely ei voi koskea valtion varoja.

                           —

                           Lisäksi kantaja vetoaa siihen, ettei erityinen tasausjärjestely myöskään vääristä kilpailua. Se tuottaa korkeintaan ne kilpailuolosuhteet, jotka vallitsisivat, jos EEG-lisämaksuja ei olisi.

               2.

               Toinen kanneperuste: luottamuksensuojan periaatteen loukkaaminen
               Kantaja vetoaa siihen, että tekemällään päätöksellä komissio loukkasi lisäksi luottamuksensuojan periaatetta. Saksan uusiutuvien energialähteiden tukemista koskevan sääntelyn osalta on jo suoritettu perusteellinen valtiontukioikeudellinen arviointi. Tämän arvioinnin yhteydessä komissio on tullut vuonna 2002 siihen tulokseen, ettei sääntelyyn liity valtion varojen siirtämistä. Kun verrattuna tuolloiseen sääntelyyn vuoden 2012 EEG:hen ei tältä osin sisälly olennaisia muutoksia, ei asianomaisten taloudellisten toimijoiden ole voitu edellyttää ennakoineen uuden arvioinnin mahdollisuutta, vaan heillä on ollut oikeus luottaa järjestelyn pysyvyyteen.

               3.

               Kolmas kanneperuste: Harkintavallan väärinkäyttö
               Lopuksi kantajan näkemys on, että komissio on käyttänyt väärin sille SEUT 107 ja SEUT 108 artiklassa määrättyä harkintavaltaa. Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisella komissio tavoittelee ensisijaisesti uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tukemisen periaatteellista harmonisointia. Tämä perustavoite ilmenee myös uudesta ehdotuksesta energia- ja ympäristöalan valtiontukea koskeviksi suuntaviivoiksi, joissa komissio antaa ensimmäisen kerran yksityiskohtaisia sääntöjä uusiutuvien energialähteiden tukemisesta. Harmonisoidakseen lainsäädäntöä komission täytyisi kuitenkin käyttää harmonisointiin tarkoitettua lainsäädännön lähentämistä koskevaa menettelyä SEUT 116 ja SEUT 117 artiklan mukaisesti.


title: Asia T-664/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.10.2015 – Petco Animal Supplies Stores v. SMHV – Gutiérrez Ariza (PETCO) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin PETCO rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki PETCO — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Hallinnollisen menettelyn lykkääminen — Asetuksen (EY) N:o 2868/95 20 säännön 7 kohdan c alakohta ja 50 säännön 1 kohta — Kanneperuste, jolla ei tueta vaatimuksia — Kielto ratkaista asia ultra petita — Tutkimatta jättäminen)

text:
               7.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 406/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.10.2015 – Petco Animal Supplies Stores v. SMHV – Gutiérrez Ariza (PETCO)
   (Asia T-664/13) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin PETCO rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki PETCO - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Hallinnollisen menettelyn lykkääminen - Asetuksen (EY) N:o 2868/95 20 säännön 7 kohdan c alakohta ja 50 säännön 1 kohta - Kanneperuste, jolla ei tueta vaatimuksia - Kielto ratkaista asia ultra petita - Tutkimatta jättäminen))
   (2015/C 406/29)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Petco Animal Supplies Stores, Inc. (San Diego, Kalifornia, Yhdistysvallat) (edustaja: barrister C. Aikens)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: V. Melgar ja M. Ó. Mondéjar Ortuño)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Domingo Gutiérrez Ariza (Málaga, Espanja)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu SMHV:n neljännen valituslautakunnan 7.10.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 347/2013 4), joka koskee Domingo Gutiérrez Arizan ja Petco Animal Supplies Stores, Inc:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Petco Animal Supplies Stores, Inc. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 112, 14.4.2014.


title: Asia T-286/99: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 16.10.2006 — Tankstation en Automobielbedrijf Tromp v. komissio

text:
               16.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 310/29

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 16.10.2006 — Tankstation en Automobielbedrijf Tromp v. komissio
   (Asia T-286/99) (1)

   (2006/C 310/59)

      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

   Laajennetun toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EYVL C 47, 19.2.2000.


title: Asia C-177/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 21.4.2015 – Nelsons GmbH v. Ayonnax Nutripharm GmbH ja Bachblütentreff Ltd

text:
               29.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 213/18

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 21.4.2015 – Nelsons GmbH v. Ayonnax Nutripharm GmbH ja Bachblütentreff Ltd
   (Asia C-177/15)
   (2015/C 213/28)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Nelsons GmbH

      Vastapuolet: Ayonnax Nutripharm GmbH ja Bachblütentreff Ltd

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Ovatko apteekeissa 10 tai 20 ml:n pipettipulloissa ja suihkeena myytävät, tislatuksi alkoholiksi merkityt nesteet, joiden alkoholipitoisuus on 27 tilavuusprosenttia, asetuksen (EY) N:o 1924/2006 (1) 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja juomia, jotka sisältävät yli 1,2 tilavuusprosenttia alkoholia, kun niiden pakkauksissa esitettyjen annostusohjeiden mukaan

                           a)

                           neljä tippaa nestettä lisätään lasilliseen vettä ja juodaan vähitellen päivän aikana, tai neljä tippaa nestettä nautitaan tarvittaessa laimentamattomana,

                           b)

                           suihkeena myytävää nestettä annostellaan kielelle kaksi suihkausta?

               2)

               Jos kysymyksiin 1 a ja b vastataan kieltävästi:
               Onko myös asetuksen (EY) N:o 1924/2006 10 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen yleisluontoista, täsmentämätöntä hyötyä koskevien viittausten perustuttava kyseisen asetuksen 5 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun näyttöön?

               3)

               Sovelletaanko asetuksen (EY) N:o 1924/2006 28 artiklan 2 kohdan alkuosaa, jos kyseistä tuotetta ei ole markkinoitu tuotenimellään elintarvikkeena vaan lääkkeenä ennen 1.1.2005?

      (1)  Elintarvikkeita koskevista ravitsemus- ja terveysväitteistä 20.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1924/2006 (EUVL L 404, s. 9) sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 8.11.2012 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 1047/2012 (EUVL L 310, s. 36).


title: Asia F-21/11: Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 7.7.2011 — Pirri v. komissio (Henkilöstö — Henkilö, joka vaatii Euroopan unionin virkamiehen tai toimihenkilön asemaa — Kanne — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen — Oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn noudattamatta jättäminen)

text:
               12.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/31

         Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 7.7.2011 — Pirri v. komissio
   (Asia F-21/11)
   (Henkilöstö - Henkilö, joka vaatii Euroopan unionin virkamiehen tai toimihenkilön asemaa - Kanne - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen - Oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn noudattamatta jättäminen)
   2012/C 138/71
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Antonio Gerardo Pirri (Travedona Monate, Italia) (edustaja: asianajaja S. Costantino)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kantajan vaatimus siitä, että hänelle tunnustetaan Euroopan unionin toimihenkilön asema

      Määräysosa

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Antonio Gerardo Pirri vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.


title: Asia C-152/14: Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 4.9.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Autorità per l'energia elettrica e il gas v. Antonella Bertazzi ym. (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla — Sosiaalipolitiikka — Direktiivi 1999/70/EY — EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemä määräaikaista työtä koskeva puitesopimus — 4 lauseke — Julkisen sektorin määräaikaiset työsopimukset — Vakinaistamismenettely — Määräaikaisissa palvelussuhteissa olleiden työntekijöiden ottaminen vakinaiseen virkasuhteeseen avointa kilpailua järjestämättä — Virkaiän määrittäminen — Määräaikaisten työsopimusten nojalla suoritetun palvelusajan sivuuttaminen kokonaan — Syrjintäkiellon periaate)

text:
               17.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 409/26

         Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 4.9.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Autorità per l'energia elettrica e il gas v. Antonella Bertazzi ym.
   (Asia C-152/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 1999/70/EY - EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemä määräaikaista työtä koskeva puitesopimus - 4 lauseke - Julkisen sektorin määräaikaiset työsopimukset - Vakinaistamismenettely - Määräaikaisissa palvelussuhteissa olleiden työntekijöiden ottaminen vakinaiseen virkasuhteeseen avointa kilpailua järjestämättä - Virkaiän määrittäminen - Määräaikaisten työsopimusten nojalla suoritetun palvelusajan sivuuttaminen kokonaan - Syrjintäkiellon periaate))
   2014/C 409/38
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Asianosaiset

      Kantaja: Autorità per l'energia elettrica e il gas

      Vastaajat: Antonella Bertazzi, Annalise Colombo, Maria Valeria Contin, Angela Filippina Marasco, Guido Guissani, Lucia Lizzi ja Fortuna Peranio

      Määräysosa

               1)

               Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY liitteenä olevan 18.3.1999 tehdyn puitesopimuksen 4 lauseketta on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaisille kansallisille säännöksille, joiden mukaan palvelusaikaa, joka on kertynyt julkishallinnon määräaikaiselle työntekijälle, ei oteta lainkaan huomioon työntekijän virkaikää määritettäessä silloin, kun hänet otetaan tämän saman julkishallinnon palvelukseen toistaiseksi voimassa olevaan vakinaiseen virkasuhteeseen hänen työsuhteensa vakinaistamiseen tähtäävässä erityismenettelyssä silloin, jos määräaikaisissa työsopimussuhteissa suoritetut työtehtävät vastaavat tehtäviä, joita kyseisen viranomaisen merkitykselliseen palkkaluokkaan kuuluva vakinainen virkamies hoitaa, ellei palvelusajan sivuuttamista voida perustella mainitun lausekkeen 1 ja/tai 4 kohdassa tarkoitetuilla ”asiallisilla syillä”, minkä varmistaminen kuuluu kansalliselle tuomioistuimelle. Ainoastaan se, että määräaikainen työntekijä on suorittanut tällaisen palvelusajan määräaikaisen työsopimuksen tai työsuhteen nojalla, ei ole tällainen asiallinen syy.

               2)

               Tavoite, jonka mukaan on ehkäistävä käänteinen syrjintä niiden vakinaisten virkamiesten vahingoksi, jotka on otettu palvelukseen avoimen kilpailun läpäisemisen perusteella, ei voi olla puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 ja/tai 4 kohdassa tarkoitettu ”asiallinen syy” silloin, kun – kuten pääasiassa – kyseinen kansallinen lainsäädäntö estää otettaessa työntekijöitä palvelukseen toistaiseksi ja heille siinä yhteydessä virkaikää ja sen perusteella palkkauksen suuruutta vahvistettaessa täysin ja kaikissa olosuhteissa sen palvelusajan huomioon ottamisen, joka työntekijöille on kertynyt määräaikaisten työsopimusten nojalla.

      (1)  EUVL C 194, 24.6.2014.


title: Asia C-398/05: Finanzgericht Düsseldorfin  2.11.2005  tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa AGST Draht- und Biegetechnik GmbH vastaan Hauptzollamt Aachen

text:
               28.1.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/7

         Finanzgericht Düsseldorfin 2.11.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa AGST Draht- und Biegetechnik GmbH vastaan Hauptzollamt Aachen
   (Asia C-398/05)
   (2006/C 22/12)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Finanzgericht Düsseldorf on pyytänyt 2.11.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen 15.11.2005, yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa AGST Draht- und Biegetechnik GmbH vastaan Hauptzollamt Aachen seuraavaan kysymykseen:
   Onko lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta Intiasta peräisin olevan, läpimitaltaan vähintään 1 mm:n ruostumattoman teräslangan tuonnissa, kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta sekä Korean tasavallasta peräisin olevan, läpimitaltaan vähintään 1 mm:n ruostumattoman teräslangan tuontia koskevan menettelyn päättämisestä 12 päivänä heinäkuuta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1599/1999 (1) pätemätön sikäli kuin sen mukaan Venus Wire Industries Ltd:n (Mumbai, Intia) valmistamasta langasta, joka kuuluu yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 7223 00 19, on kannettava tasoitustullia.

      (1)  EYVL L 189, s. 1.