title: Asia F-138/07: Virkamiestuomioistuimen määräys 16.9.2011 — Van Arum v. parlamentti

text:
               12.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/39

         Virkamiestuomioistuimen määräys 16.9.2011 — Van Arum v. parlamentti
   (Asia F-138/07) (1)

   2012/C 138/91
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 92, 12.4.2008, s. 48.


title: Asia C-426/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 17.7.2008 (Wojewódzki Sąd Administracyjny w Białymstokun (Puolan tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Dariusz Krawczyński v. Dyrektor Izby Celnej w Białymstoku (Sisäinen verotus — Autoverot — Valmistevero — Käytetyt ajoneuvot — Tuonti)

text:
               30.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/16

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 17.7.2008 (Wojewódzki Sąd Administracyjny w Białymstokun (Puolan tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Dariusz Krawczyński v. Dyrektor Izby Celnej w Białymstoku
   (Asia C-426/07) (1)

   (Sisäinen verotus - Autoverot - Valmistevero - Käytetyt ajoneuvot - Tuonti)
   (2008/C 223/26)
   Oikeudenkäyntikieli: puola
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Białymstoku
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Dariusz Krawczyński

      Vastaaja: Dyrektor Izby Celnej w Białymstoku
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Wojewódzki Sąd Administracyjny w Białymstoku — EY 90 artiklan ja jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 33 artiklan 1 kohdan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jossa kannetaan liikevaihtoveroa henkilöauton jokaisesta myynnistä ennen auton ensirekisteröintiä valtion alueella
   Tuomiolauselma

               1)

               Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 16.12.1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/680/ETY, 33 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se ei ole esteenä Puolassa valmisteveroista 23.1.2004 annetussa laissa (ustawa o podatku akcyzowym) säädetyn valmisteveron kaltaiselle valmisteverolle, joka kannetaan kaikista autojen myynneistä ennen niiden ensimmäistä rekisteröintiä kansallisella alueella.

               2)

               EY 90 artiklan ensimmäistä kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle valmisteverolle sikäli kuin veron määrä, joka kannetaan toisesta jäsenvaltiosta tuotujen käytettyjen ajoneuvojen myymisestä ennen niiden ensimmäistä rekisteröintiä, ylittää aikaisemmin veron käyttöön ottaneessa jäsenvaltiossa rekisteröityjen samankaltaisten ajoneuvojen myyntiarvoon sisältyvän saman veron jäännöksen määrän. Kansallisen tuomioistuimen asiana on tutkia, onko pääasiassa kyseessä olevan lainsäädännön ja etenkin valmisteverokannan alentamisesta 22.4.2004 annetun valtiovarainministerin asetuksen (rozporządzenie Ministra Finansów w sprawie obniżenia stawek podatku akcyzowego) 7 §:n soveltamisella tällainen seuraus.

      (1)  EUVL C 283, 24.11.2007.


title: Asia T-136/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.10.2010 — komissio v. Gal-Or (Välityslauseke — Sopimus taloudellisesta tuesta, joka on tehty muuta kuin ydinenergian alaa koskevan tutkimuksen ja teknologian kehittämisen erityisohjelman puitteissa — Sopimusrikkomus — Ennakkona maksettujen summien palauttaminen — Viivästyskorot — Menettely vastaajan poissa ollessa)

text:
               20.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 317/30

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.10.2010 — komissio v. Gal-Or
   (Asia T-136/09) (1)

   (Välityslauseke - Sopimus taloudellisesta tuesta, joka on tehty muuta kuin ydinenergian alaa koskevan tutkimuksen ja teknologian kehittämisen erityisohjelman puitteissa - Sopimusrikkomus - Ennakkona maksettujen summien palauttaminen - Viivästyskorot - Menettely vastaajan poissa ollessa)
   2010/C 317/54
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. M. Rouchaud-Joët ja F. Mirza, avustajinaan aluksi asianajajat B. Katan ja M. van der Woude, sittemmin asianajaja B. Katan)

      Vastaaja: Benjamin Gal-Or (Jupiter, Florida, Yhdysvallat)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Välityslausekkeeseen perustuva kanne, jossa vaaditaan Benjamin Gal-Orin velvoittamista palauttamaan komission hänelle sopimuksen IN/0042/97 yhteydessä maksama 205 611 euron suuruinen summa viivästyskorkoineen ja maksamaan viivästyskorkoa 9 231,25 euron suuruiselle summalle, joka vastaa Benjamin Gal-Orin komissiota vastaan Alankomaissa vireille saattamasta oikeudenkäyntimenettelystä aiheutuneita kustannuksia

      Tuomiolauselma

               1)

               Benjamin Gal-Or velvoitetaan maksamaan Euroopan komissiolle 205 611 euroa, ja sille viivästyskorkoa seuraavasti:

                           —

                           2,75 prosenttia 2.3.2003 lähtien

                           —

                           2,50 prosenttia 7.3.2003 lähtien

                           —

                           2,00 prosenttia 6.6.2003 lähtien

                           —

                           2,25 prosenttia 6.12.2005 lähtien

                           —

                           2,50 prosenttia 8.3.2006 lähtien

                           —

                           2,75 prosenttia 15.6.2006 lähtien

                           —

                           3,00 prosenttia 9.8.2006 lähtien

                           —

                           3,25 prosenttia 11.10.2006 lähtien

                           —

                           3,50 prosenttia 13.12.2006 lähtien

                           —

                           3,75 prosenttia 14.3.2007 lähtien

                           —

                           4,00 prosenttia 13.6.2007 lähtien

                           —

                           4,25 prosenttia 9.7.2008 lähtien

                           —

                           3,75 prosenttia 15.10.2008 lähtien

                           —

                           3,25 prosenttia 12.11.2008 lähtien

                           —

                           2,50 prosenttia 10.12.2008 lähtien

                           —

                           2,00 prosenttia 21.1.2009 lähtien

                           —

                           1,50 prosenttia 11.3.2009 lähtien

                           —

                           1,25 prosenttia 8.4.2009 lähtien

                           —

                           1,00 prosenttia 13.5.2009 lähtien

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Benjamin Gal-Or velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 141, 20.6.2009.


title: Asia T-173/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.11.2014 – Hesse ja Lutter & Partner v. SMHV – Porsche (Carrera) (Yhteisön tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus sanamerkin Carrera rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi – Aikaisemmat yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki CARRERA ja kansallinen sanamerkki CARRERA – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaara – Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta – Aikaisemman tavaramerkin erottamiskyvyn tai maineen epäoikeudenmukainen hyväksikäyttö – Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta – Asianosaisen osittainen sijaantulo oikeudenkäynnissä)

text:
               19.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/29

      Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.11.2014 – Hesse ja Lutter & Partner v. SMHV – Porsche (Carrera)
      (Asia T-173/11) (1)

      (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin Carrera rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki CARRERA ja kansallinen sanamerkki CARRERA - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Aikaisemman tavaramerkin erottamiskyvyn tai maineen epäoikeudenmukainen hyväksikäyttö - Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta - Asianosaisen osittainen sijaantulo oikeudenkäynnissä)
      (2015/C 016/47)
      Oikeudenkäyntikieli: saksa

         Asianosaiset

         Kantajat: Kurt Hesse (Nürnberg, Saksa) (edustaja: asianajaja M. Krogmann) ja Lutter & Partner GmbH (Garching, Saksa) (edustaja: asianajaja H. Lindner)

         Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: G. Schneider)

         Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (Stuttgart, Saksa) (edustaja: asianajaja E. Stolz)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kanne SMHV:n valituslautakunnan 11.1.2011 tekemästä päätöksestä (asia R 306/2010-4), joka koskee Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG:n ja Kurt Hessen välistä väitemenettelyä.

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Kurt Hesse ja Lutter & Partner GmbH vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne molemmat velvoitetaan korvaamaan puolet sekä sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) että Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG:n oikeudenkäyntikuluista.

         (1)  EUVL C 145, 14.5.2011.


title: Asia C-156/10 P: Valitus, jonka Karen Goncharov on tehnyt 6.4.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-34/07, Karen Goncharov v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 21.1.2010 antamasta tuomiosta muuna osapuolena SMHV:n valituslautakunnan menettelyssä: DSB

text:
               5.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 148/21

         Valitus, jonka Karen Goncharov on tehnyt 6.4.2010 unionin yleisen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-34/07, Karen Goncharov v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 21.1.2010 antamasta tuomiosta muuna osapuolena SMHV:n valituslautakunnan menettelyssä: DSB
   (Asia C-156/10 P)
   2010/C 148/32
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Karen Goncharov (edustajat: Rechtsanwalt A. Späth ja Rechtsanwalt G. N. Hasselblatt

      Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), DSB

      Vaatimukset

               1)

               Unionin yleisen tuomioistuimen 21.1.2010 (asia T-34/07) antama tuomio on kumottava

               2)

               sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) toisen valituslautakunnan 4.12.2006 tekemä päätös (asia R 1330/2005-2) on kumottava ja

               3)

               SMHV on velvoitettava korvaamaan unionin tuomioistuimessa, unionin yleisessä tuomioistuimessa ja valituslautakunnassa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut sekä valittajat kulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Unionin yleisen tuomioistuimen 21.1.2010 (T-34/07) antama tuomio on kumottava, koska siinä rikotaan yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (korvattu yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 207/2009) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan säännöstä rekisteröinnin epäämisestä relatiivisen hylkäysperusteen vuoksi
   Yleinen tuomioistuin on soveltanut virheellisesti sekaannusvaaran arvioimista koskevia yleisiä periaatteita. Erityisesti unionin yleinen tuomioistuin ei ole arvioinut riittävällä tavalla kyseisen asian olosuhteita, kun se on jättänyt ottamatta huomioon, että tavaramerkit koostuvat pääasiassa akronyymeistä.
   Yleinen tuomioistuin tukee päätöksensä ainoastaan empiiriseen periaatteeseen, jonka mukaan kuluttaja asettaa yleensä enemmän painoa sanojen ensimmäiselle osalle. Näin ollen ero riitauten tavaramerkin W-kirjaimen muodossa ei riitä poistamaan ulkoasun ja lausuntatavan samankaltaisuutta.
   Unionin yleinen tuomioistuin on tällöin jättänyt ottamatta huomioon, että kyseisissä merkeissä ei ole kyse sanoista, vaan akronyymeistä. Tuomion perustelut osoittavat, ettei unionin yleinen tuomioistuin ole riittävällä tavalla arvioinut sekaannusvaaraa, vaan on pikemminkin tukeutunut ainoastaan empiiriseen periaatteeseen, jota ei lisäksi voida soveltaa esillä olevassa asiassa.
   Kuluttaja on nimittäin tottunut kiinnittämään akronyymien osalta huomionsa erikseen jokaiseen erilliseen kirjaimeen. Empiirisiä periaatteita, jotka koskevat sanoista koostuvia sanamerkkejä, ei tämän vuoksi voida ilman muuta soveltaa akronyymeistä koostuviin sanamerkkeihin.


title: Asia C-236/06: Kanne  24.5.2006  — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta

text:
               15.7.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/22

         Kanne 24.5.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta
   (Asia C-236/06)
   (2006/C 165/42)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: D. Maidani ja G. Braun)

      Vastaaja: Luxemburgin suurherttuakunta
   Vaatimukset

               —

               on todettava, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista (markkinoiden väärinkäyttö) 28 päivänä tammikuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/6/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja koska se ei ainakaan ole ilmoittanut niistä komissiolle

               —

               Luxemburgin suurherttuakunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanolle säädetty määräaika päättyi 12.10.2004.

      (1)  EUVL L 96, s. 16.


title: Asia T-71/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.5.2015 – Swatch v. SMHV – Panavision Europe (SWATCHBALL) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin SWATCHBALL rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Yhteisön tavaramerkeiksi rekisteröidyt kuvio- ja sanamerkit ja kansainväliset sana- ja kuviomerkit SWATCH ja swatch — suhteellinen hylkäysperuste — Maineelle aiheutuva vahinko — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta)

text:
               29.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 213/34

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.5.2015 – Swatch v. SMHV – Panavision Europe (SWATCHBALL)
   (Asia T-71/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin SWATCHBALL rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Yhteisön tavaramerkeiksi rekisteröidyt kuvio- ja sanamerkit ja kansainväliset sana- ja kuviomerkit SWATCH ja swatch - suhteellinen hylkäysperuste - Maineelle aiheutuva vahinko - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta))
   (2015/C 213/57)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Swatch AG (Biel/Bienne, Sveitsi) (edustaja: asianajaja P. González-Bueno Catalán de Ocón)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: Panavision Europe Ltd (Greenford, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n toisen valituslautakunnan 11.11.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 470/2012 2), joka koskee Swatch AG:n ja Panavision Europe Ltd:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Swatch AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 129, 28.4.2014.


title: Asia C-514/15 P: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 7.7.2016 – Valittajana HIT Groep BV ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla — Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Jänneteräksen eurooppalaiset markkinat — Asetus (EY) N:o 1/2003 — 23 artiklan 2 kohta — Sakon määrän laskeminen — Sakon enimmäismäärä — ”Edellisen tilikauden” liikevaihto — Viittaus muuhun kuin riidanalaisen päätöksen tekemistä edeltäneeseen tilikauteen — Suhteellisuusperiaate)

text:
               3.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 364/9

      Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 7.7.2016 – Valittajana HIT Groep BV ja muuna osapuolena Euroopan komissio
      (Asia C-514/15 P) (1)

      ((Muutoksenhaku - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla - Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Jänneteräksen eurooppalaiset markkinat - Asetus (EY) N:o 1/2003 - 23 artiklan 2 kohta - Sakon määrän laskeminen - Sakon enimmäismäärä - ”Edellisen tilikauden” liikevaihto - Viittaus muuhun kuin riidanalaisen päätöksen tekemistä edeltäneeseen tilikauteen - Suhteellisuusperiaate))
      (2016/C 364/03)
      Oikeudenkäyntikieli: hollanti

         Asianosaiset

         Valittaja: HIT Groep BV (edustajat: G. van der Wal ja L. Parret, advocaten)

         Muu osapuoli: Euroopan komissio (edustajat P. Van Nuffel, S. Noë ja V. Bottka)

         Määräysosa

                  1)

                  Valitus hylätään.

                  2)

                  HIT Groep BV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 398, 30.11.2015.


title: Asian C-100/04 poistaminen rekisteristä

text:
               16.4.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 93/23

         Asian C-100/04 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 93/46)

      (Oikeudenkäyntikieli: italia)

   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 13.1.2005 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-100/04, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta.

      (1)  EUVL C 94, 17.4.2004.


title: Asia F-123/10: Kanne 22.11.2010 — Bancale ja Buccheri v. komissio

text:
               29.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/67

         Kanne 22.11.2010 — Bancale ja Buccheri v. komissio
   (Asia F-123/10)
   ()
   2011/C 30/134
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Giovanni Bancale (Waterloo, Belgia) ja Roberto Buccheri (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Kilpailujen COM/INT/OLAF/09/AD8 ja COM/INT/OLAF/09/AD10 valintalautakunnan tekemien päätösten, joilla kantajia ei ole hyväksytty kilpailuun, kumoaminen

      Vaatimukset

               —

               Kilpailuilmoituksen EPSO/COM/INT/OLAF/09 III jakson 4 kohta on todettava lainvastaiseksi siltä osin kuin siinä kielletään ottamasta huomioon ennen yliopistotutkinnon suorittamista hankittua yliopistotasoista työkokemusta

               —

               päätökset, joilla on evätty kantajien osallistuminen kilpailuun EPSO/COM/INT/OLAF/09, on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-87/04: Euroopan yhteisöjen komission 23.2.2004 Belgian kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
3.4.2004                 FI                         Euroopan unionin virallinen lehti                                        C 85/21
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                   kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat E. Traversa ja
                                                                      P. Léouffre, prosessiosoite Luxemburgissa.
Direktiivin täytäntöönpanoa varten asetettu määräaika päättyi
20.4.2003.                                                            Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
                                                                      tuin
                                                                      1.    toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut
(1 ) EYVL L 110, 20.4.2001, s. 28.                                          vakuutusyritysten tervehdyttämisestä ja likvidaatiosta
                                                                            19 päivänä maaliskuuta 2001 annetun Euroopan parla-
                                                                            mentin ja neuvoston direktiivin 2001/17/EY (1) mukaisia
                                                                            velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin
                                                                            noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnol-
                                                                            lisia määräyksiä, tai joka tapauksessa koska se ei ole
                                                                            ilmoittanut niistä komissiolle
                                                                      2.    velvoittaa Belgian kuningaskunan korvaamaan oikeuden-
Euroopan yhteisöjen komission 23.2.2004 Belgian kunin-                      käyntikulut.
               gaskuntaa vastaan nostama kanne
                            (Asia C-87/04)                            Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                           (2004/C 85/40)                             Direktiivin täytäntöönpanoa varten säädetty määräaika päättyi
                                                                      20.4.2003.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.2.2004 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningas-             (1) EYVL L 110, 20.4.2001, s. 28.


title: Asia T-259/16: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.11.2016 – Trost Auto Service Technik v. EUIPO (AUTOSERVICE.COM)

text:
               23.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/60

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.11.2016 – Trost Auto Service Technik v. EUIPO (AUTOSERVICE.COM)
   (Asia T-259/16) (1)

   (2017/C 022/80)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Kuudennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 251, 11.7.2016.


title: Asia T-296/12: Kanne 2.7.2012 — Health Food Manufacturer's Association ym. v. komissio

text:
               18.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 250/19

         Kanne 2.7.2012 — Health Food Manufacturer's Association ym. v. komissio
   (Asia T-296/12)
   2012/C 250/35
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Health Food Manufacturer's Association (East Molesey, Yhdistynyt kuningaskunta); Quest Vitamins Ltd (Birmingham, Yhdistynyt kuningaskunta); Natures Aid Ltd (Kirkham, Yhdistynyt kuningaskunta); Natuur- & gezondheidsProducten Nederland (Ermelo, Alankomaat) ja New Care Supplements BV (Oisterwijk, Alankomaat) (edustajat: solicitor B. Kelly, solicitor G. Castle ja asianajaja P. Bogaert)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan muiden kuin sairauden riskin vähentämiseen ja lasten kehitykseen ja terveyteen viittaavien elintarvikkeita koskevien sallittujen terveysväitteiden luettelosta 16.5.2012 annetun komission asetuksen (EU) N:o 432/2012 (EUVL L 136, s. 1)

               —

               kumoamaan 16.5.2012 annetun komission päätöksen, jolla vahvistetaan luettelo sallituista terveysväitteistä ja niin kutsutuista vielä käsittelemättömistä (”on-hold”) terveysväitteistä, joita komissio ei ole kieltänyt eikä sallinut

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen, joiden yhteydessä se väittää, että kanteen kohteena oleva asetus on lainvastainen seuraavista syistä:

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että

                           —

                           sallittuja yleisiä terveysväitteitä koskevan luettelon hyväksyminen samalla kun osaan väitteistä kohdistetaan asetuksen (EY) N:o 1924/2006 28 artiklan mukaisia siirtymätoimenpiteitä (esim. arviointimenettelyn jakaminen osiin ja väitteitä koskevan osittaisen luettelon vahvistaminen 13 artiklan 1 kohdan nojalla) on vailla oikeudellista perustaa. Tällainen menettely loukkaa lisäksi hyvän hallinnon, oikeusvarmuuden ja syrjintäkiellon periaatteita useista syistä, mukaan lukien se, ettei menettelyn jakamista osiin perusteltu; ettei jakamista toteutettu avoimesti; ettei jakamiseen liitetty kuulemista tai jakamisen osalta esitetty riittäviä syitä ja että osa väitteistä on vielä käsittelemättä (”on-hold”) ja niiden osalta sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1924/2006 mukaisesti olemassa olevia siirtymäkausia (mainittuihin siirtymäkausiin liittyvästä oikeudellisesta epävarmuudesta huolimatta).

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että

                           —

                           se, että useita väitteitä on jätetty sisällyttämättä sallittujen väitteiden luetteloon, on ristiriidassa asetuksen (EY) N:o 1924/2006 kanssa, koska tältä osin on sovellettu virheellisiä arviointiperusteita, loukattu hyvän hallinnon periaatetta ja oikeusvarmuuden periaatetta sekä laiminlyöty velvollisuus tehdä yhteistyötä kansallisten elintarvikeviranomaisten kanssa ja velvollisuus esittää riittävät perustelut.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu siihen, että

                           —

                           jos edellä mainittuja kanneperusteita ei hyväksytä, on todettava, että asetus (EY) N:o 1924/2006 itsessään on pätemätön, koska oikeutta tulla kuulluksi ja oikeusvarmuuden periaatetta on loukattu. Asetuksen (EY) N:o 1924/2006 lainvastaisuuteen vedotaan kanteessa SEUT 277 artiklan nojalla ja se tukee asetuksen (EY) N:o 432/2012 lainvastaisuutta.


title: Arrondissementsrechtbank te Rotterdamin 30.10.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö Florus Ariël Wijsenbeekiä vastaan vireillä olevassa rikosasiassa (Asia C-378/97)

text:
20.12.97               nr                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      C 387/ 11
      täisinä pelkästään niiden tukien osalta, jotka on myön          Tribunal de commerce (2eme chambre) de Tournain
      netty 1.7.1990 alkaen.                                           30.10.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat
                                                                       kaisupyyntö asiassa General Motors Corporation vastaan
(') Päätös Friuli-Venetsia Giulian alueen myöntämistä tuista                                        Yplon SA
     tämän alueen maantiekuljetusyrityksille.                                                   (Asia C-3 75/97)
(2 ) EYVL L 130, 15.6.1970, s. 1 .
                                                                                ( 97/C 387/17)
                                                                       Tribunal de commerce (2eme chambre) de Tournai on pyy
                                                                       tänyt 30.10.1997 tekemällään, yhteisöjen tuomioistuimen
                                                                       kirjaamoon 3.11.1997 saapuneella päätöksellään Euroo
Bayerisches Venvaltungsgerichtshofin 20.10.1997 tekemäl               pan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa
lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa                General Motors Corporation vastaan Yplon SA seuraa
Anton Feyrer vastaan Landkreis Rottal-Inn, Landesanwalt               vaan kysymykseen:
schaft Bayernin osallistuessa asian käsittelyyn yleisen edun
                               edustajana
                                                                       Tulkittaessa Benelux-maiden yhteisen tavaramerkkilain 13
                           (Asia C-374/97)
                                                                       §:n A momentin 1 alakohdan c alakohtaa, joka lakiin on
                            ( 97/C 387/16 )                            lisätty 1.1.1996 lukien voimaan tulleella muutospöytäkir
                                                                       jalla, mitä on täsmällisesti tarkoitettava " laajalti tunne
                                                                       tulla tavaramerkillä"/"tavaramerkin maineella " ja onko
Bayerische         Verwaltungsgerichtshof        on     pyytänyt       tämän laajaltitunnettuisuuden/maineen edellytettävä ulot
20.10.1997 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut                   tuvan Benelux-maiden koko alueelle vaiko tämän alueen
yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 3.11.1997, Euroo                 johonkin osaan ?
pan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa
Anton Feyrer vastaan Landkreis Rottal-Inn, jota edustaa
Landrat, Landesanvvaltschaft Bayernin osallistuessa asian
käsittelyyn yleisen edun edustajana, seuraaviin ennakko
ratkaisukysymyksiin:
                                                                       Arrondissementsrechtbank          te  Rotterdamin   30.10.1997
 1 ) Voiko yksityinen oikeussubjekti riitauttaa sellaisten             tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
       maksujen kantamisen, jotka ovat korkeampia kuin                 Florus Ariel Wijsenbeekiä vastaan vireillä olevassa rikos
       neuvoston direktiivin 85/73/ETY ( ! ) 2 artiklan 1 koh                                        asiassa
       dan liitteessä olevassa 1 kohdassa, sellaisena kuin se                                   (Asia C-378/97)
       on muutettuna neuvoston direktiivillä 93/118/EY ( 2),
       tarkoitetut kiinteät määrät, jos jäsenvaltio ei ole saat                                   97/C 387/18 )
       tanut direktiiviä 93/118/EY säädetyssä määräajassa
       osaksi kansallista oikeusjärjestystä ?
                                                                       Arrondissementsrechtbank te Rotterdam on pyytänyt
                                                                        30.10.1997 tekemällään ja yhteisöjen tuomioistuimen kir
 2 ) Voiko jäsenvaltio ilman lisäedellytyksiä kantaa kiin             jaamoon 5.11.1997 saapuneella päätöksellään Euroopan
       teitä määriä korkeampia maksuja neuvoston direktii             yhteisöjen tuomioistuimelta Florus Ariel Wijsenbeekiâ vas
       vin 85/73/ETY 2 artiklan 1 kohdan liitteessä olevan
                                                                       taan vireillä olevassa rikosasiassa ennakkoratkaisua seu
       4 kohdan b alakohdan nojalla, sellaisena kuin se on              raaviin kysymyksiin:
       muutettuna direktiivillä 93/118/EY, jos kannetut mak
       sut eivät ylitä tosiasiallisia kustannuksia ?
                                                                        Onko EY:n perustamissopimuksen 7 a artiklan toista koh
                                                                        taa, jossa määrätään, että sisämarkkinat käsittävät alueen,
 3 ) Riippuuko jäsenvaltion oikeus kantaa korkeampia                    jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla henkilöiden vapaa liikku
       maksuja kuin neuvoston direktiivin 85/73/ETY 2 artik
                                                                        vuus taataan, ja saman sopimuksen 8 a artiklaa, jossa
       lan 3 kohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna neu            määrätään, että jokaisella unionin kansalaisella on oikeus
       voston direktiivillä 93/118/EY, mukaiset yhteisön mak           vapaasti liikkua ja oleskella jäsenvaltioiden alueella, tulkit
       sut, kaikissa jäsenvaltioissa kannetuista kokonaismak           tava siten, että niiden vastainen on sellainen jäsenvaltion
       suista ja kaikkien jäsenvaltioiden tosiasiallisista              kansallinen säännös, jossa asetetaan henkilölle velvollisuus
       tarkastuskustannuksista vai riittääkö jäsenvaltion siir         rangaistuksen uhalla esittää passi johonkin jäsenvaltioon
       rettyä valtuuden maksujen kantamiseen kunnallisille              tultaessa (vaikka hän ei olisi Euroopan unionin kansalai
       viranomaisille, että kunkin kunnallisen viranomaisen
                                                                        nen ), kun hän tulee tähän jäsenvaltioon jostain toisesta
       kantamat kokonaismaksut eivät ylitä tämän viran                 jäsenvaltiosta kansallisen lentokentän kautta ?
       omaisen tosiasiallisia tarkastuskustannuksia ?
 (■) EYVL L 32 , 5.2.1985 , s. 14 .                                     Onko tällainen velvollisuus ristiriidassa jonkin muun
 (2 ) EYVL L 340, 31.12.1993 , s . 15 .                                 yhteisön oikeuden määräyksen tai säännöksen kanssa ?


title: Asia T-425/16: Kanne 29.7.2016 – Hoffmann v. EUIPO (Genius)

text:
               19.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 343/46

         Kanne 29.7.2016 – Hoffmann v. EUIPO (Genius)
   (Asia T-425/16)
   (2016/C 343/62)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Hoffmann (Bad Schwalbach, Saksa) (edustaja: asianajaja C. Jonas)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Menettely EUIPO:ssa

      Riidanalainen tavaramerkki: Unionin tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”Genius” – Rekisteröintihakemus nro 13 509 071

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 31.5.2016 asiassa R 1631/2015-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia C-553/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 26.10.2015 – Undis Servizi Srl v. Comune di Sulmona

text:
               25.1.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 27/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 26.10.2015 – Undis Servizi Srl v. Comune di Sulmona
   (Asia C-553/15)
   (2016/C 027/12)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Undis Servizi Srl

      Vastapuoli: Comune di Sulmona

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko sen määrittämiseksi, harjoittaako määräysvallassa oleva yksikkö pääosaa toiminnastaan siihen määräysvaltaa käyttävän julkisyhteisön kanssa, otettava huomioon myös toiminta, jota sellainen viranomainen, joka ei ole osakkaana kyseisessä yksikössä, velvoittaa kyseisen yksikön harjoittamaan sellaisten julkisyhteisöjen hyväksi, jotka eivät ole osakkaina kyseisessä yksikössä?

               2)

               Onko sen määrittämiseksi, harjoittaako määräysvallassa oleva yksikkö pääosaa toiminnastaan siihen määräysvaltaa käyttävän julkisyhteisön kanssa, otettava huomioon myös sellaiset sopimuspuoleksi valinnat, jotka osakkaina olevat julkisyhteisöt ovat tehneet ennen kuin niin sanottua vastaavaa määräysvaltaa koskeva edellytys täyttyi?


title: Asia C-163/06 P: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 21.6.2007 — Suomen tasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio (Muutoksenhaku — Kumoamiskanne — Tutkimatta jättäminen — Toimi, jolla ei ole sitovia oikeusvaikutuksia — Euroopan yhteisöjen omat varat — Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva menettely — Asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 11 artikla — Viivästyskorot — Ehdollista maksusuoritusta koskevat sopimusneuvottelut — Kieltäytymistä koskevat kirjeet)

text:
               6.10.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 235/8

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 21.6.2007 — Suomen tasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-163/06 P) (1)

   (Muutoksenhaku - Kumoamiskanne - Tutkimatta jättäminen - Toimi, jolla ei ole sitovia oikeusvaikutuksia - Euroopan yhteisöjen omat varat - Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva menettely - Asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 11 artikla - Viivästyskorot - Ehdollista maksusuoritusta koskevat sopimusneuvottelut - Kieltäytymistä koskevat kirjeet)
   (2007/C 235/12)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi
   Asianosaiset

      Kantaja: Suomen tasavalta (asiamies: E. Bygglin)

      Valittajan vastapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Wilms ja P. Aalto)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-177/05, Suomen tasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio, 9.1.2006 antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on jättänyt tutkimatta sellaista komission päätöstä vastaan nostetun kumoamiskanteen, jonka väitetään sisältyvän kahteen komission kirjeeseen ja jolla komission väitetään kieltäytyneen aloittamasta neuvotteluita yhteisön omina varoina taannehtivasti vaadittujen tullien ehdollisesta maksusuorituksesta (sotilastarvikkeiden tuontiin liittyvät tullit)
   Määräysosa

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Suomen tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 154, 1.7.2006.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 9 päivänä heinäkuuta 2002 asiassa T-233/01, Daniel Callebaut vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö – Ylennys – Lopullisen arviointikertomuksen puuttuminen – Ansioiden vertailu)

text:
C 233/22                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        28.9.2002
                                             ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                   YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                                   TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                9 päivänä heinäkuuta 2002
                  9 päivänä heinäkuuta 2002
                                                                      asiassa T-233/01, Daniel Callebaut vastaan Euroopan yh-
                                                                                teisöjen komissio (1)
asiassa T-70/01, Pier V. Aimone vastaan Euroopan yhteisö-             (Henkilöstö – Ylennys – Lopullisen arviointikertomuksen
                       jen tuomioistuin (1)                                          puuttuminen – Ansioiden vertailu)
                                                                                (2002/C 233/41)
(Henkilöstö – Henkilökohtaisista syistä myönnetty virkava-
paus – Kieltäytyminen uudelleensijoittamisesta – Irtisanomi-                              (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
nen viran puolesta – Henkilöstösäännön 40 artiklan
      4 kohdan d alakohta sekä 49 artiklan toinen kohta)
                                                                      Asiassa T-233/01, Daniel Callebaut, Euroopan yhteisöjen
                                                                      komission virkamies, kotipaikka Mondorf-les-Bains (Luxem-
                                                                      burg), edustajinaan asianajajat J.-N. Louis ja V. Peere, prosessi-
                         (2002/C 233/40)                              osoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                      (asiamiehenään C. Berardis-Kayser), jossa kantaja vaatii, että
                                                                      yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa
                    (Oikeudenkäyntikieli: italia)                     komission päätöksen jättää kantaja ylentämättä palkkaluok-
                                                                      kaan B2 vuoden 2000 urakierrossa, yhteisöjen ensimmäisen
                                                                      oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpa-
                                                                      nossa: jaoston puheenjohtaja M. Jaeger, sekä tuomarit K. Le-
                                                                      naerts ja J. Azizi, kirjaaja: hallintovirkamies J. Plingers, on
                                                                      9.7.2002 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
Asiassa T-70/01, Pier V. Aimone, Euroopan yhteisöjen tuo-             raava:
mioistuimen entinen virkamies, kotipaikka Fribourg (Sveitsi),
edustajanaan asianajaja R. Ventura, vastaan Euroopan yhteisö-         1)     Komission 14.8.2000 tekemä päätös jättää kantaja ylentä-
jen tuomioistuin (asiamiehinään M. Schauss ja A. Dal Ferro),                 mättä palkkaluokkaan B2 vuoden 2000 urakierrossa kumo-
jossa kantaja vaatii yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-                taan.
mioistuinta kumoamaan 22.5.2000 tehdyn yhteisöjen tuo-
mioistuimen päätöksen, jolla kantaja irtisanottiin viran puoles-      2)     Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
ta 1.6.2000 lähtien ja jossa hän vaatii kyseisellä päätöksellä
aiheutetun henkisen kärsimyksen ja psyykkis-fyysisen vahin-           (1) EYVL C 331, 24.11.2001.
gon korvaamista, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuin (viiden jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston
puheenjohtaja J.D. Cooke, sekä tuomarit R. García-Valdecasas
ja P. Lindh, kirjaaja: hallintovirkamies J. Palacio González,
on 9.7.2002 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on
seuraava:                                                                    YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                14 päivänä kesäkuuta 2002
1)     Kumoamisvaatimus hylätään.
                                                                      asiassa T-173/01, Asahi Vet SA vastaan Euroopan yhteisö-
                                                                                jen komissio (1)
2)     Vahingonkorvausvaatimus hylätään.
                                                                      (Lupa lisäaineeseen eläinten ravinnossa – Lausunnon anta-
3)     Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-                              misen raukeaminen)
       taan.
                                                                                (2002/C 233/42)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
( 1) EYVL C 150, 19.5.2001.
                                                                      Asiassa T-173/01, Asahi Vet SA, kotipaikka Barcelona (Espan-
                                                                      ja), edustajinaan asianajaja C. Bittner, prosessiosoite Luxembur-
                                                                      gissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään


               10.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 410/7

         EFTAn valvontaviranomaisen 17 elokuuta 2015 Liechtensteinin ruhtinaskuntaa vastaan nostama kanne
   (Asia E-22/15)
   (2015/C 410/06)
   EFTAn valvontaviranomainen, Rue Belliard 35, 1040 Bryssel, Belgium asiamiehinään Markus Schneider, Clémence Perrin ja Íris Ísberg, nosti 17 päivänä elokuuta 2015 EFTAn tuomioistuimessa kanteen Liechtensteinin ruhtinaskuntaa vastaan.
   EFTAn valvontaviranomainen on pyytänyt EFTAn tuomioistuinta

               1.

               toteamaan, että koska Liechtenstein ei ole säädetyssä määräajassa hyväksynyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä II olevassa XIII luvun 15q kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/62/EU, annettu 8 päivänä kesäkuuta 2011, ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä annetun direktiivin 2001/83/EY muuttamisesta siltä osin kuin on kyse väärennettyjen lääkkeiden pääsyn estämisestä lääkkeiden lailliseen toimitusketjuun ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/26/EU, annettu 25 päivänä lokakuuta 2012, direktiivin 2001/83/EY muuttamisesta lääketurvatoiminnan osalta), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen pöytäkirjalla 1, täytäntöönpanemiseksi tarvittavia toimenpiteitä, se on laiminlyönyt kyseisen säädöksen 2 artiklan ja ETA-sopimuksen mukaiset velvoitteensa.

               2.

               velvoittamaan Liechtensteinin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

               —

               Kanteessa todetaan, että Liechtensteinin ruhtinaskunta ei ole noudattanut 11 päivään huhtikuuta 2015 mennessä EFTAn valvontaviranomaisen 11 päivänä helmikuuta 2015 antamaa perusteltua lausuntoa. Lausunto koskee sitä, että Liechtenstein ei ole saattanut osaksi kansallista lainsäädäntöään Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä II olevan XIII luvun 15q kohdassa tarkoitettua 8 päivänä kesäkuuta 2011 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2011/62/EU ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä annetun direktiivin 2001/83/EY muuttamisesta siltä osin kuin on kyse väärennettyjen lääkkeiden pääsyn estämisestä lääkkeiden lailliseen toimitusketjuun

               ja

                  25 päivänä lokakuuta 2012 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2012/26/EU direktiivin 2001/83/EY muuttamisesta lääketurvatoiminnan osalta, jäljempänä ’säädös’, sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen pöytäkirjalla 1.

               —

               EFTAn valvontaviranomainen toteaa, että Liechtenstein on laiminlyönyt säädöksen 2 artiklan ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa jättäessään hyväksymättä säädöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet asetetun määräajan kuluessa.


title: Asia T-590/11: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.11.2012 — S & S Szlegiel Szlegiel i Wiśniewski v. SMHV — Scotch & Soda (SODA)

text:
               26.1.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 26/69

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 14.11.2012 — S & S Szlegiel Szlegiel i Wiśniewski v. SMHV — Scotch & Soda (SODA)
   (Asia T-590/11) (1)

   2013/C 26/137
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 25, 28.1.2012.


title: Asia C-476/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 5.11.2014 (Oberster Gerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Österreichischer Gewerkschaftsbund v. Verband Österreichischer Banken und Bankiers (Ennakkoratkaisupyyntö — Sosiaalipolitiikka — Osa-aikatyötä koskeva puitesopimus — Syrjintäkiellon periaate — Kollektiivisopimus, jossa määrätään lapsesta maksettavasta lisästä — Osa-aikaisille työntekijöille maksettavan etuuden laskeminen pro rata temporis -periaatteen mukaisesti)

text:
               12.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 7/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 5.11.2014 (Oberster Gerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – Österreichischer Gewerkschaftsbund v. Verband Österreichischer Banken und Bankiers
   (Asia C-476/12) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaalipolitiikka - Osa-aikatyötä koskeva puitesopimus - Syrjintäkiellon periaate - Kollektiivisopimus, jossa määrätään lapsesta maksettavasta lisästä - Osa-aikaisille työntekijöille maksettavan etuuden laskeminen pro rata temporis -periaatteen mukaisesti))
   (2015/C 007/02)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberster Gerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Österreichischer Gewerkschaftsbund

      Vastaaja: Verband Österreichischer Banken und Bankiers

      Tuomiolauselma

   Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY) tekemästä osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta 15.12.1997 annetun neuvoston direktiivin 97/81/EY – sellaisena kuin se on muutettuna 7.4.1998 annetulla neuvoston direktiivillä 98/23/EY – liitteenä olevan, 6.6.1997 tehdyn osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen 4 lausekkeen 2 kohtaa on tulkittava siten, että pro rata temporis -periaatetta voidaan soveltaa laskettaessa sellaisen lapsesta maksettavan lisän määrää, joka osa-aikaisen työntekijän työnantajan on maksettava Itävallan pankkitoimihenkilöihin ja pankkiireihin sovellettavan kaltaisen kollektiivisopimuksen perusteella.

      (1)  EUVL C 32, 2.2.2013.


title: Asia T-39/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.9.2012 — El Corte Inglés v. SMHV — Pucci International (PUCCI) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin PUCCI rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat kansalliset kuvio- ja sanamerkit Emilio Tucci ja E. TUCCI — Hakemus aikaisemman kuviomerkin Emilio Tucci rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Suhteelliset hylkäysperusteet — Sekaantumisvaaraa ei ole — Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttäminen — Asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta ja 15 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan a alakohta — Aikaisemman tavaramerkin erottamiskyvystä tai maineesta perusteetta saatu hyöty — Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta)

text:
               17.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 355/23

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 27.9.2012 — El Corte Inglés v. SMHV — Pucci International (PUCCI)
   (Asia T-39/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin PUCCI rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat kansalliset kuvio- ja sanamerkit Emilio Tucci ja E. TUCCI - Hakemus aikaisemman kuviomerkin Emilio Tucci rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Suhteelliset hylkäysperusteet - Sekaantumisvaaraa ei ole - Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Aikaisemman tavaramerkin tosiasiallinen käyttäminen - Asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 ja 3 kohta ja 15 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan a alakohta - Aikaisemman tavaramerkin erottamiskyvystä tai maineesta perusteetta saatu hyöty - Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta)
   2012/C 355/48
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: El Corte Inglés, SA (Madrid, Espanja) (edustajat: aluksi asianajajat E. López Camba, J. L. Rivas Zurdo ja E. Seijo Veiguela, sitten asianajajat J. L. Rivas Zurdo ja E. Seijo Veiguela)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Emilio Pucci International BV (Amsterdam, Alankomaat) (edustajat: asianajajat P. Roncaglia, G. Lazzeretti, M. Boletto ja E. Gavuzzi)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 29.10.2009 tekemästä päätöksestä (asia R 173/2009-1), joka koskee El Corte Inglés SA:n ja Emilio Pucci International BV:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               El Corte Inglés, SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 100, 17.4.2010.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 18 päivänä tammikuuta 2001 asiassa C-150/99 (Svea hovrättin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Ruotsin valtio vastaan Stockholm Lindöpark AB ja Stockholm Lindöpark AB vastaan Ruotsin valtio (Verotus – Jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen yhdenmukaistaminen – Liikevaihtovero – Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä – Kuudes direktiivi – Vapautukset – Kiinteän omaisuuden vuokraus – Urheilu ja liikuntakasvatus)

text:
19.5.2001                  FI                              Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                 C 150/5
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                               YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (viides jaosto)
                              (toinen jaosto)
                                                                                18 päivänä tammikuuta 2001
                    18 päivänä tammikuuta 2001
                                                                                asiassa C-150/99 (Svea hovrättin esittämä ennakkoratkai-
asiassa C-113/99 (Verwaltungsgerichtshofin esittämä en-                         supyyntö), Ruotsin valtio vastaan Stockholm Lindö-
nakkoratkaisupyyntö), Herta Schmid vastaan Finanzlan-                           park AB ja Stockholm Lindöpark AB vastaan Ruotsin
desdirektion für Wien, Niederösterreich und Burgen-                                                             valtio (1)
                                    land (1)
                                                                                (Verotus – Jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen yhdenmukaista-
                                                                                minen – Liikevaihtovero – Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä
(Direktiivi 69/335/ETY – Pääoman hankinnasta kannetta-                          – Kuudes direktiivi – Vapautukset – Kiinteän omaisuuden
    vat välilliset verot – Pääomayhtiöiden vähimmäisvero)                                    vuokraus – Urheilu ja liikuntakasvatus)
                             (2001/C 150/08)                                                               (2001/C 150/09)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ruotsi)
                        (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                                (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                Asiassa C-150/99, jonka Svea hovrätt (Ruotsi) on saattanut
                                                                                EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on tullut EY
Asiassa C-113/99, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on                    234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi
saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on                      saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä ole-
tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsi-                  vassa asiassa Ruotsin valtio vastaan Stockholm Lindöpark AB
teltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vi-                  ja Stockholm Lindöpark AB vastaan Ruotsin valtio ennakkorat-
reillä olevassa asiassa Herta Schmid, P.P. Handels GmbH:n                       kaisun jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhden-
konkurssipesän uskottuna miehenä, vastaan Finanzlandesdi-                       mukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhden-
rektion für Wien, Niederösterreich und Burgenland ennakko-                      mukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977
ratkaisun pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä ve-                    annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL
roista 17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun neuvoston direk-                      L 145, s. 1) 13 artiklan A kohdan 1 alakohdan m alakohdan ja
tiivin 69/335/ETY (EYVL L 249, s. 25), sellaisena kuin se                       13 artiklan B kohdan b alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen
on muutettuna 10.6.1985 annetulla direktiivillä 85/303/ETY                      tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa:
(EYVL L 156, s. 23), yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto),                   D.A.O. Edward, joka hoitaa jaoston puheenjohtajan tehtäviä,
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja V. Skouris                         sekä tuomarit P. Jann (esittelevä tuomari) ja L. Sevón, julkisasia-
sekä tuomarit R. Schintgen (esittelevä tuomari) ja N. Colneric,                 mies: F.G. Jacobs, kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein,
julkisasiamies: N. Fennelly, kirjaaja: R. Grass, on antanut                     on antanut 18.1.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on
18.1.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                            seuraava:
                                                                                1)    Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaista-
Pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista 17 päivänä                    misesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen
heinäkuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY –                            määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun
sellaisena kuin se on muutettuna 10.6.1985 annetulla direktiivillä                    kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 13 artiklan
85/303/ETY – 10 artiklaa on tulkittava siten, että sen vastaista ei                   A kohdan 1 alakohdan m alakohdassa ja 13 artiklan B kohdan
ole menettely, jossa sellaisilta pääomayhtiöiltä, jotka ovat konkurs-                 b alakohdassa kielletään sellaiset kansalliset säännökset, joissa
sissa tai selvitystilassa ja joilla ei ole mitään tuloja taikka joiden tulot          säädetään urheilutilojen tai muiden urheilupaikkojen tarjoamis-
eivät ylitä tiettyä määrää, kannetaan pääasiassa kyseessä olevan                      ta ja tähän liittyvää urheiluvarusteiden tai muiden vastaavien
kaltainen vähimmäisvero kultakin sellaiselta vuosineljännekseltä,                     välineiden luovuttamista urheiluun tai liikuntakasvatukseen
jonka aikana kyseiset yhtiöt ovat olleet yleisesti yhteisö- ja yhtymäve-              koskevasta yleisestä verottomuudesta myös niiden palvelujen
rovelvollisia.                                                                        osalta, joita tarjoavat taloudellista voittoa tavoittelevat yhteisöt.
                                                                                2)    Kuudennen direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 1 ja 2 kohdan
(1) EYVL C 160, 5.6.1999.                                                             säännökset, tarkasteltuina yhdessä sen 2 artiklan, 6 artiklan
                                                                                1 kohdan ja 13 artiklan B kohdan b alakohdan kanssa, ovat
                                                                                riittävän selkeitä, täsmällisiä ja ehdottomia, jotta yksityinen
                                                                                voi vedota niihin kansallisessa tuomioistuimessa jäsenvaltiota
                                                                                vastaan.
 ---pagebreak--- C 150/6                   FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            19.5.2001
3)     Urheilutilojen tai muiden urheilupaikkojen tarjoamista ja tähän      –     aikaa, jonka kuljettaja käyttää siirtymisiin, jotka ovat tarpeen
       liittyvää urheiluvarusteiden tai muiden vastaavien välineiden              sellaisen ajoneuvon haltuunottamiseksi, jota koskee valvonta-
       luovuttamista urheiluun tai liikuntakasvatukseen koskeva ylei-             laitteen asennus- ja käyttövelvollisuus ja joka sijaitsee muualla
       nen verottomuus, jota ei säädetä kuudennen direktiivin                     kuin kuljettajan kotipaikassa tai työnantajan toimipaikassa,
       77/388/ETY 13 artiklassa, on sellainen ilmeinen yhteisön                   riippumatta siitä, onko työnantaja antanut tätä koskevia ohjeita
       oikeuden rikkominen, joka voi olla peruste jäsenvaltion vahin-             vai onko kuljettaja vapaa valitsemaan siirtymisen aikataulun ja
       gonkorvausvelvollisuudelle.                                                toteuttamistavan
                                                                            –     aikaa, jonka kuljettaja on käyttänyt asetuksen N:o 3821/85
(1) EYVL C 188, 3.7.1999.
                                                                                soveltamisalaan kuulumattomaan ajotehtävään ennen sellaisen
                                                                                ajoneuvon haltuunottoa, johon kyseistä asetusta sovelletaan.
                                                                            (1) EYVL C 281, 2.10.1999.
          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                             (viides jaosto)
                   18 päivänä tammikuuta 2001
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
asiassa C-297/99 (Nottingham Magistrates’ Courtin esittä-
mä ennakkoratkaisupyyntö), rikosasia, jossa vastaajina                                                 (viides jaosto)
ovat Skills Motor Coaches Ltd, B.J. Farmer, C.J. Burley ja
                              B. Denman (1)
                                                                                18 päivänä tammikuuta 2001
(Tieliikenteen sosiaalilainsäädäntö – Valvontalaitteen piir-
turilevyt – Velvollisuus merkitä työajat, ajon keskeytykset ja              asiassa C-448/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                 lepoajat)                                                 Luxemburgin suurherttuakunta (1)
                            (2001/C 150/10)                                 (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
                                                                                vi 97/13/EY)
                     (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
                                                                                (2001/C 150/11)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                           (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Asiassa C-297/99, jonka Nottingham Magistrates’ Court (Yh-
distynyt kuningaskunta) on saattanut EY 234 artiklan nojalla                (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kan-                       yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
sallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa rikosasiassa, jossa
vastaajina ovat Skills Motor Coaches Ltd, B.J. Farmer,
C.J. Burley ja B. Denman, ennakkoratkaisun tieliikenteen                    Asiassa C-448/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
valvontalaitteista 20 päivänä joulukuuta 1985 annetun neu-                  nään M. Nolin) vastaan Luxemburgin suurherttuakunta (asia-
voston asetuksen (ETY) N:o 3821/85 (EYVL L 370, s. 8)                       miehenään P. Steinmetz), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuo-
15 artiklan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto),           mioistuinta toteamaan, että Luxemburgin suurherttuakunta
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. La Pergola                  ei ole noudattanut telepalvelualan yleisten valtuutusten ja
sekä tuomarit M. Wathelet, D.A.O. Edward, P. Jann (esittelevä               yksittäisten toimilupien yhteisistä puitteista 10 päivänä huhti-
tuomari) ja L. Sevón, julkisasiamies: A. Saggio, kirjaaja: osasto-         kuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston
päällikkö D. Louterman-Hubeau, on antanut 18.1.2001 tuo-                    direktiivin 97/13/EY (EYVL L 117, s. 15) mukaisia velvoittei-
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                     taan, koska se ei ole antanut kaikkia kyseisen direktiivin
                                                                            8 artiklan 3 kohdan ja 9 artiklan 2 kohdan noudattamisen
                                                                            edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, yhtei-
                                                                            söjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa:
Tieliikenteen valvontalaitteista 20 päivänä joulukuuta 1985 annetun         jaoston puheenjohtaja A. La Pergola sekä tuomarit M. Wathe-
neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3821/85 15 artiklaa on tulkittava             let, D.A.O. Edward, P. Jann ja L. Sevón (esittelevä tuomari),
siten, että kuljettajan velvollisuus merkitä kaikki muut työskentelyajat    julkisasiamies: P. Léger, kirjaaja: R. Grass, on antanut
koskee myös                                                                 18.1.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:


title: Asia T-102/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.5.2015 – Deutsche Post v. SMHV – PostNL Holding (TPG POST) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin TPG POST rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat kansalliset ja yhteisön tavaramerkeiksi rekisteröidyt sanamerkit POST ja Deutsche Post — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaaraa ei ole — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               29.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 213/35

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.5.2015 – Deutsche Post v. SMHV – PostNL Holding (TPG POST)
   (Asia T-102/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin TPG POST rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat kansalliset ja yhteisön tavaramerkeiksi rekisteröidyt sanamerkit POST ja Deutsche Post - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaraa ei ole - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2015/C 213/58)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Deutsche Post AG (Bonn, Saksa) (edustajat: asianajajat K. Hamacher ja C. Giersdorf)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: G. Schneider ja S. Hanne)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa: PostNL Holding BV (Haag, Alankomaat)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 11.12.2013 tekemästä päätöksestä (asia R 2108/2012 1), joka koskee PostNL Holding BV:n ja Deutsche Post AG:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Deutsche Post AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 112, 14.4.2014.


title: Asia T-108/07: Kanne 8.4.2007 — Spira v. komissio

text:
               9.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/20

         Kanne 8.4.2007 — Spira v. komissio
   (Asia T-108/07)
   (2007/C 129/36)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Diamanthandel A. Spira BVBA (Antwerpen, Belgia) (edustajat: asianajajat J. Bourgeois, Y. van Gerven, F. Louis ja A. Vallery)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Komission 26.1.2007 neuvoston asetuksen N:o 773/2004 7 artiklan 2 kohdan nojalla asiassa COMP/38.826/B-2 — Spira/De Beers/DTC Supplier of Choise tekemä päätös on kumottava.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja riitauttaa komission 26.1.2007 kilpailuasiassa COMP/38.826/B-2 — Spira/De Beers/DTC Supplier of Choise tekemän päätöksen, jolla komissio hylkäsi kantajan tekemän kantelun, joka koski EY 81 ja EY 82 artiklan rikkomista De Beers Groupin raakatimanttien jakelussa soveltaman Supplier of Choise -järjestelmän käytön yhteydessä, sillä perusteella, ettei kantajan kantelun enemmälle käsittelylle ollut riittävää yhteisön intressiä.
   Kantaja väittää, että De Beers — raakatimanttien tuottaja, joka kantajan mukaan toimi raakatimanttien toimittajana pääasiassa tuotantoketjun alkupäässä — pyrkii sen Supplier of Choise -järjestelmän avulla laajentamaan asemaansa markkinoilla saadakseen haltuunsa koko timanttien toimitusketjun kaivoksesta kuluttajille, toisin sanoen myös tuotantoketjun loppupään markkinat.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.
   Ensinnäkin kantaja väittää, että komissio on laiminlyönyt noudattaa sille kuuluvan velvollisuutensa tutkia kantelu huolellisesti ja puolueettomasti sekä tutkia asianmukaisella huolellisuudella ja puolueettomasti kantelussa esitetyt kilpailunvastaiset menettelyt.
   Toiseksi kantaja väittää, että komissio ei voinut kyseessä olevan yrityksen koon, kilpailunvastaisten menettelyiden maantieteellisen soveltamisalan sekä rikkomuksista kilpailulle ja sisämarkkinoille aiheutuneen vahingon perusteella väittää, ettei kantelun ratkaisemiselle ollut olemassa riittävää yhteisön intressiä.
   Kolmanneksi ja lopuksi kantaja väittää, että komission johtopäätös riittävän yhteisön intressin puuttumisesta perustui asian tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen virheelliseen arviointiin, koska

               1)

               komissio ei ottanut huomioon De Beersin rajoitetusti valikoivan jakelujärjestelmän selvästi julkisesti lausuttua kilpailunvastaista tavoitetta

               2)

               komissio ei kyennyt arvioimaan De Beersin jakelujärjestelmän kilpailunvastaisia vaikutuksia ilman, että se arvioi ensin De Beersin valta-asemaa ja markkinavoimaa

               3)

               komissio laiminlöi ottaa huomioon lukuisia kantelussa sen tietoon tuotuja seikkoja, jotka osoittivat järjestelmän olennaisesti hyväksikäyttöön perustuvaa ja kilpailunvastaista luonnetta

               4)

               komissio arvioi virheellisesti niiden muutettujen sovittelijan toimivaltaa koskevien sääntöjen tehokkuutta, jotka De Beers oli ottanut käyttöön jakelujärjestelmän toteuttamista koskevien riitojen ratkaisemiseksi ja

               5)

               komissio teki oikeudellisen virheen ja tosiseikkojen ilmeisen arviointivirheen, kun se katsoi, että De Beersin jakelujärjestelmä ei markkinoita.


title: Asia F-130/06: Kanne 13.11.2006 — Sotgia v. komissio

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/86

         Kanne 13.11.2006 — Sotgia v. komissio
   (Asia F-130/06)
   (2006/C 326/173)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Stefano Sotgia (Dublin (Irlanti)) (edustajat: asianajajat T. Bontinck ja J. Feld)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               On kumottava päätös, joka koskee väliaikaisen toimihenkilön asemasta virkamiehen asemaan siirtymistä 16.4.2006 alkavin vaikutuksin, ja joka on annettu tiedoksi 2.5.2006

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja, joka oli työskenneltyään joitakin vuosia komissiossa palkkaluokkaan A5 ja sitten A*11 kuuluvana väliaikaisena toimihenkilönä, menestyi yleisessä kilpailussa EPSO/A/18/04, jonka tarkoituksena oli varallaololuettelon laatiminen palkkaluokkaan A7/A6 kuuluvista hallintovirkamiehistä. Tämän perusteella hänet nimitettiin virkamieheksi samaan virkaan, jota hän oli hoitanut väliaikaisena toimihenkilönä, ja hänet luokiteltiin henkilöstösääntöjen liitteen XIII mukaisesti palkkaluokkaan A*6, tasolle 2.
   Kanteensa tueksi kantaja väittää, että henkilöstösääntöjen 31 ja 62 artiklaa sekä henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevaa 5 ja 2 artiklaa on rikottu.
   Kantaja väittää lisäksi, että luottamuksensuojan, saavutettujen oikeuksien säilyttämisen ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu.


title: Yhdistetyt asiat C-290/05 ja C-333/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 5.10.2006 (Hajdú-Bihar Megyei Bíróságin ja Bács-Kiskun Megyei Bíróságin (Unkari) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ákos Nádasdi v. Vám- és Pénzügyőrség Észak-Alföldi Regionális Parancsnoksága (C-290/05) ja Ilona Németh v. Vám- és Pénzügyőrség Dél-Alföldi Regionális Parancsnoksága (C-333/05) (Sisäinen verotus — Moottoriajoneuvoista kannettava rekisteröintimaksu — Käytetyt moottoriajoneuvot — Tuonti)

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/16

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 5.10.2006 (Hajdú-Bihar Megyei Bíróságin ja Bács-Kiskun Megyei Bíróságin (Unkari) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ákos Nádasdi v. Vám- és Pénzügyőrség Észak-Alföldi Regionális Parancsnoksága (C-290/05) ja Ilona Németh v. Vám- és Pénzügyőrség Dél-Alföldi Regionális Parancsnoksága (C-333/05)
   (Yhdistetyt asiat C-290/05 ja C-333/05) (1)

   (Sisäinen verotus - Moottoriajoneuvoista kannettava rekisteröintimaksu - Käytetyt moottoriajoneuvot - Tuonti)
   (2006/C 294/27)
   Oikeudenkäyntikieli: unkari
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Hajdú-Bihar Megyei Bíróság ja Bács-Kiskun Megyei Bíróság
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Ákos Nádasdi (C-290/05) ja Ilona Németh (C-333/05)

      Vastaajat: Vám- és Pénzügyőrség Észak-Alföldi Regionális Parancsnoksága (C-290/05) ja Vám- és Pénzügyőrség Dél-Alföldi Regionális Parancsnoksága (C-333/05)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Hajdú-Bihar Megyei Bíróság — EY:n perustamissopimuksen 90 artiklan ensimmäisen kohdan tulkinta — Rekisteröintimaksu, joka maksetaan moottoriajoneuvoista silloin, kun ne otetaan ensimmäisen kerran käyttöön jäsenvaltiossa, mutta jota ei makseta kyseisessä jäsenvaltiossa ennen 1.2.2004 käyttöön otetuista käytetyistä moottoriajoneuvoista ja jonka määrä ei riipu moottoriajoneuvon arvosta
   Tuomiolauselma

               1)

               Unkarissa a regisztrációs adóról szóló 2003. évi CX. törvény -nimisellä lailla (rekisteröintimaksusta annettu vuoden 2003 laki nro CX) käyttöönotetun kaltainen maksu, jonka perusteena ei ole se, että henkilöauto ylittää valtion rajan, ei ole EY 23 ja EY 25 artiklassa tarkoitettu tuontitulli tai vaikutukseltaan vastaava maksu.

               2)

               EY 90 artiklan ensimmäistä kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä rekisteröintimaksusta annetulla lailla käyttöönotetun kaltaiselle maksulle siltä osin kuin

                           —

                           kyseinen maksu kannetaan käytetystä ajoneuvosta, kun se otetaan ensimmäisen kerran käyttöön jäsenvaltion alueella, ja

                           —

                           sen suuruus, joka määräytyy yksinomaan ajoneuvon teknisten ominaisuuksien (moottorityyppi, sylinteritilavuus) ja ympäristöluokituksen perusteella, lasketaan siten, että ajoneuvon arvonalennusta ei oteta huomioon, joten kun kyseistä maksua sovelletaan toisista jäsenvaltioista tuotuihin käytettyihin ajoneuvoihin, se ylittää mainitun maksun sen osuuden, joka sisältyy samanlaisten käytettyjen autojen, jotka on jo rekisteröity tuontijäsenvaltiossa, jäljellä olevaan arvoon.

                     Vertailulla käytettyihin ajoneuvoihin, jotka on otettu käyttöön kyseessä olevassa jäsenvaltiossa ennen tämän maksun käyttöönottoa, ei ole asian kannalta merkitystä.

               3)

               Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 33 artikla ei estä rekisteröintimaksusta annetulla lailla käyttöönotetun kaltaisen maksun, jonka määräytymisperusteena ei ole liikevaihto ja joka ei aiheuta rajan ylitykseen liittyviä muodollisuuksia jäsenvaltioiden välisessä kaupassa, kantamista.

      (1)  EUVL C 296, 26.11.2005.

      EUVL C 315, 10.12.2005.


title: Asia T-37/00: Yannick Chevalier-Delanouen 24.2.2000 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
29.4.2000                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 122/39
Eurocool Logistik GmbH:n 21.2.2000 Sisämarkkinoiden                        Yannick Chevalier-Delanouen 24.2.2000 Euroopan unio-
harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan                                   nin neuvostoa vastaan nostama kanne
                           nostama kanne
                                                                                (Asia T-37/00)
                            (Asia T-34/00)
                                                                                (2000/C 122/60)
                          (2000/C 122/59)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                           Yannick Chevalier-Delanoue, kotipaikka Bryssel, on nostanut
Eurocool Logistik GmbH on nostanut 21.2.2000 Euroopan                      24.2.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kan-                  tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa vas-
teen Sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tavaramerkit ja               taan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Georges Vandersan-
mallit) vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja Günter                  den ja Laure Levi, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa Socié-
Secklehner, Phyrnstraße 1, Liezen (Itävalta).                              té de Gestion Fiduciaire sarl, 2-4 rue Beck.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                 Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
                                                                           mioistuin
–   kumoaa 9.12.1999 tehdyn valituslautakunnan päätöksen
    R 233/1999-1, jolla vahvistettiin valituksenalainen                    –    kumoaa yksityiskohtaisista säännöistä Schengenin sihtee-
    11.3.1999 tehty päätös, ja palauttaa tavaramerkin rekiste-                  ristön yhdistämisestä neuvoston pääsihteeristöön
    röintiasian käsiteltäväksi harmonisointivirastossa,                         1 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen
                                                                                1999/307/EY;
–   toissijaisesti kumoaa osittain valituslautakunnan päätöksen
    kohdan 1 osalta ja palauttaa rajoitetulla tavaraluettelolla            –    kumoaa päätöksen, jolla R on nimitetty LA 5 -virkaan
    tavaramerkin rekisteröintiasian käsiteltäväksi harmoni-                     neuvoston käännösyksikön ranskan kielen osastolle;
    sointivirastossa,
                                                                           –    kumoaa päätöksestä implisiittisesti seuranneen päätöksen
–   velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mu-                    siitä, että kantajaa ei nimitetty tällaiseen virkaan;
    kaan lukien käsittelystä valituslautakunnassa aiheutuneet
    kulut.                                                                 –    velvoittaa vastaajan tekemään tarvittavat oikeudelliset joh-
                                                                                topäätökset kantajan oikeuksien palauttamiseksi;
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                        –    siinä tapauksessa, että näin ei päätetä, velvoittaa vastaajan
                                                                                korvaamaan sekä kantajalle aiheutuneen aineettoman että
                                                                                aineellisen vahingon, jotka on alustavasti arvioitu 1 euron
Kyseessä oleva tavara-           Sanamerkki ”Eurocool”, hakemus                 suuruiseksi, viivästyskorkoineen 1.5.1999 lukien;
merkki:                          nro 285536
                                                                           –    velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-
Tavara tai palvelu:              Luokkiin 39 ja 42 kuuluvat tava-               kulut.
                                 rat ja palvelut (mm. tavaroiden,
                                 erityisesti jäähdytettyjen ja jäädy-
                                 tettyjen, varastointi ja kuljetus;
                                                                           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                 tällaisten tavaroiden kuljetukseen
                                 ja säilytykseen tarkoitetun logis-
                                 tiikkajärjestelmän laatiminen)            Kantaja on ranskan kielen käännösosaston virkamies neuvos-
                                                                           ton käännösyksikössä. Hän riitauttaa Schengenin sihteeristön
Päätös, josta on valitettu       Tutkijana toimineen virkamiehen           entisen virkamiehen nimittämisen LA 5 -virkaan sille osastolle,
valituslautakuntaan:             hylkäävä rekisteröintiä koskeva           jolla kantajan virka on. Tämä nimityspäätös merkitsee impli-
                                 päätös                                    siittisesti päätöstä siitä, että kantajaa ei nimitetty tällaiseen
                                                                           virkaan, ja on samalla päätöksen 1999/307/EY yksittäinen
Kanneperusteet:                  – Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan          täytäntöönpanotoimenpide. Kantaja vetoaa kanteessaan siihen,
                                    1 kohdan b alakohdan rikko-            että tämä neuvoston päätös samoin kuin neuvoston tekemät
                                    minen                                  yksittäispäätökset ovat lainvastaisia.
                                 – Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan
                                    1 kohdan c alakohdan rikkomi-          Päätöksen 1999/307/EY kumoamista koskevien vaatimustensa
                                    nen.                                   tueksi kantaja vetoaa muun muassa seuraaviin seikkoihin:
                                                                           –    Schengenin säännöstön sisällyttämisestä osaksi Euroopan
                                                                                unionia tehdyn pöytäkirjan 7 artiklaa on rikottu;
 ---pagebreak--- C 122/40                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      29.4.2000
–   henkilöstösääntöjen 4 ja 27 – 29 artiklaa on rikottu;               –   velvoittaa vastaajan tekemään tarvittavat oikeudelliset joh-
                                                                            topäätökset kantajan oikeuksien palauttamiseksi;
–   on tapahtunut oikeudellinen virhe, joka johtuu siitä, että
    päivämäärän 2.10.1997 huomioon ottaminen arviointipe-               –   siinä tapauksessa, että näin ei päätetä, velvoittaa vastaajan
    rusteena sijoitettaessa Schengenin sihteeristössä toimivia              korvaamaan sekä kantajalle aiheutuneen aineettoman että
    henkilöitä neuvoston pääsihteeristöön, ei ollut objektiivi-             aineellisen vahingon, jotka on alustavasti arvioitu 1 euron
    sesti perusteltua;                                                      suuruiseksi, viivästyskorkoineen 1.5.1999 lukien;
–   syrjintäkiellon periaatetta on loukattu;                            –   velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäynti-
                                                                            kulut.
–   henkilöstösääntöjen 7 artiklaa on rikottu ja yksikön etua
    loukattu.                                                           Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Yksittäispäätösten kumoamisen osalta kantaja vetoaa                     Kantaja on läpäissyt neuvoston kilpailuun LA/365, jonka
                                                                        tarkoituksena oli varallaololistan laatiminen portugalinkielis-
–   luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen;                       ten kääntäjien palvelukseen ottamista varten. Kantaja riitauttaa
                                                                        päätökset, joilla Schengenin sihteeristön neljä entistä virka-
–   huolenpitovelvollisuuden ja hyvän hallintotavan periaattei-         miestä nimitettiin LA 7 -virkoihin neuvoston käännösyksikön
    den loukkaamiseen.                                                  portugalin kielen osastolle. Nimityspäätökset merkitsivät sitä,
                                                                        että kantajan ehdokkuutta ei otettu huomioon, ja ne olivat
                                                                        samalla päätöksen 1999/307/EY yksittäisiä täytäntöönpano-
                                                                        toimenpiteitä. Kantaja vetoaa kanteessaan siihen, että neuvos-
                                                                        ton päätös samoin kuin neuvoston tekemät yksittäispäätökset
                                                                        ovat lainvastaisia.
                                                                        Kantajan pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa
                                                                        T-37/00 esitetyt perustelut.
Virginia Joaquim Matosin 24.2.2000 Euroopan unionin
               neuvostoa vastaan nostama kanne
                           (Asia T-38/00)
                         (2000/C 122/61)
                                                                        Javier Martı́nes Laran ja Milva Urbán Penón 28.2.2000
                                                                           Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                                (Asia T-43/00)
Virginia Joaquim Matos, kotipaikka Montijo (Portugali), on                                        (2000/C 122/62)
nostanut 24.2.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
asteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin neuvostoa
vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Georges Vander-
sanden ja Laure Levi, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa                                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Société de Gestion Fiduciaire sàrl, 2-4 rue Beck.
                                                                        Javier Martı́nes Lara ja Milva Urbán Penón, kotipaikka Bryssel,
                                                                        ovat nostaneet 28.2.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-           oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan unionin
mioistuin                                                               neuvostoa vastaan. Kantajien edustajat ovat asianajajat
                                                                        Jean-Noël Louis, Greta-Françoise Parmentier ja Véronique
–   kumoaa yksityiskohtaisista säännöistä Schengenin sihtee-            Peere, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa, Société de la
    ristön yhdistämisestä neuvoston pääsihteeristöön 1                  Gestion Fiduciaire sàrl, 2-4 rue Beck.
    päivänä toukokuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen
    1999/307/EY;
                                                                        Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin:
–   kumoaa päätökset neljän henkilön nimittämisestä LA 7                –   kumoaa nimittävän viranomaisen 28.7.1999 tekemän
    -virkoihin neuvoston käännösyksikön portugalin kielen                   päätöksen, jossa se hylkää kantajien hakemuksen siitä, että
    osastolle;                                                              kilpailua B/260 pidettäisiin ura-alueelta toiseen siirtymi-
                                                                            seksi järjestettynä yleisenä kilpailuna, jonka perusteella
–   kumoaa päätöksestä implisiittisesti seuranneen päätöksen                laaditaan palkkaluokan B5 apulaishallintoavustajiksi sovel-
    siitä, että kantajaa ei nimitetty yhteen näistä viroista;               tuvien hakijoiden varallaololuettelo;


title: Asia C-327/17 P: Valitus, jonka Cryo-Save AG on tehnyt 31.5.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-239/15, Cryo-Save v. EUIPO, 23.3.2017 antamasta tuomiosta

text:
               2.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 330/2

         Valitus, jonka Cryo-Save AG on tehnyt 31.5.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-239/15, Cryo-Save v. EUIPO, 23.3.2017 antamasta tuomiosta
   (Asia C-327/17 P)
   (2017/C 330/03)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Valittaja: Cryo-Save AG (edustaja: C. Onken, Rechtsanwältin)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG

      Vaatimukset

               —

               unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-239/15 23.3.2017 antama tuomio on kumottava

               —

               ensimmäisen oikeusasteen vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja esittää yhden valitusperusteen, jonka mukaan on rikottu yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) 64 artiklan 1 kohtaa, yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13.12.1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2868/95 (2) 50 säännön 1 kohtaa, luettuna yhdessä asetuksen N:o 207/2009 56 artiklan 2 kohdan ja asetuksen N:o 2868/95 37 ja 39 säännön kanssa, ja asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 1 kohtaa. Valittajan mielestä rikkominen johtuu siitä, että unionin yleinen tuomioistuin on katsonut, etteivät kantajan, joka on valittajana tässä menettelyssä, ensimmäisen kanneperusteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset täyttyneet.
   Ensimmäisen kanneperusteen mukaan hakemus kantajan EU-tavaramerkin toteamisesta menetetyksi oli jätettävä tutkimatta. Kantajan mielestä mainitulla hakemuksella ei asetuksen N:o 207/2009 56 artiklan 2 kohdan ja asetuksen N:o 2868/95 37 säännön b alakohdan iv alakohdan vastaisesti ollut riittäviä perusteita.
   Unionin yleinen tuomioistuin katsoi, että kantajan ensimmäinen kanneperuste oli jätettävä tutkimatta, koska valituslautakunnassa pidetyssä menettelyssä kantaja ei ollut vedonnut mihinkään asetuksen N:o 207/2009 56 artiklan 2 kohdassa, luettuna yhdessä asetuksen N:o 2868/95 37 säännön b alakohdan iv alakohdan kanssa, säädettyjen muotovaatimusten rikkomiseen, valituksen arviointi rajoittui tosiasiallisen käytön arviointiin eikä valituslautakunta siis ollut velvollinen tutkimaan kysymystä menettämisvaatimuksen asianmukaisuudesta. Ensimmäisen kanneperusteen tutkiminen unionin yleisessä tuomioistuimessa olisi tämän mielestä merkinnyt valituslautakunnan tutkimien tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen asiayhteyden laajentamista.
   Valittaja väittää päinvastoin, että menettämishakemuksen tutkittavaksi ottaminen on asiaratkaisun edellytys, joka vastaajan on tutkittava viran puolesta menettelyn jokaisessa vaiheessa (asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan 2 kohdan ensimmäinen virke, asetuksen N:o 2868/95 39 säännön 1 kohta ja 40 säännön 1 kohdan toinen virke, asetuksen N:o 207/2009 64 artiklan 1 kohta, asetuksen N:o 2868/95 50 säännön 1 kohta). On siis merkityksetöntä, vetosiko kantaja valituslautakunnassa nimenomaisesti kysymykseen menettämishakemuksen tutkittavaksi ottamisen edellytysten täyttymisestä.
   Lisäksi valittaja väittää, että EUIPO:n mitättömyysosasto tutki viran puolesta menettämishakemuksen tutkittavaksi ottamisen edellytysten täyttymisen ja totesi nimenomaisesti, että asetuksen N:o 207/2009 56 artiklan 2 kohdan ja asetuksen N:o 2868/95 37 säännön edellytykset täyttyivät. Valittajan mielestä unionin yleisen tuomioistuimen oikeuskäytännössä tunnustettu toiminnallisen jatkuvuuden periaate edellyttää, että valituslautakunta tutkii kattavasti mitättömyysosaston päätöksen, mukaan lukien arvioinnin menettämishakemuksen tutkittavaksi ottamisen edellytysten täyttymisestä. Valittaja vetoaa käsityksensä tueksi muun muassa unionin yleisen tuomioistuimen oikeuskäytäntöön, joka perustuu 23.9.2003 annettuun tuomioon KLEENCARE, (3) T-308/01, 24–26, 28, 29 ja 32 kohta ja 1.2.2005 annettuun tuomioon HOOLIGAN, (4) T-57/03, 22 ja 25 kohta.
   Lopuksi valittaja väittää riitauttaneensa kattavasti, vaikkakin eri sanamuodoin, menettämishakemuksen tutkittavaksi ottamisen edellytysten täyttymisen sekä mitättömyysosastossa pidetyssä menettelyssä että valituslautakunnassa.
   Kaikilla kolmella edellä mainitulla perusteella kysymys menettämishakemuksen tutkittavaksi ottamisen edellytysten täyttymisestä oli valituslautakunnassa pidetyssä menettelyssä osa tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen asiayhteyttä. Menettämishakemuksen tutkittavaksi ottamisen edellytysten täyttymisen tutkiminen unionin yleisessä tuomioistuimessa ei olisi ylittänyt kyseistä asiayhteyttä. Tältä osin menettämishakemuksen tutkimatta jättämisen riitauttaminen eroaa vetoamisesta uusiin menettämis- tai mitättömyysperusteisiin tai myöhässä esitetystä pyynnöstä esittää näyttöä aikaisemman tavaramerkin tosiasiallisesta käytöstä.

      (1)  EUVL 2009, L 78, s. 1.

      (2)  EYVL 1995, L 303, s. 1.

      (3)  EU:T:2003:241.

      (4)  EU:T:2005:29.


title: Asia C-566/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Kammergericht Berlin (Saksa) on esittänyt 3.11.2015 – Konrad Erzberger v. TUI AG

text:
               7.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 90/3

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Kammergericht Berlin (Saksa) on esittänyt 3.11.2015 – Konrad Erzberger v. TUI AG
   (Asia C-566/15)
   (2016/C 090/04)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Kammergericht Berlin

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Konrad Erzberger

      Vastaaja: TUI AG

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko SEUT 18 artiklan (syrjintäkielto) ja SEUT 45 artiklan (työntekijöiden vapaa liikkuvuus) kanssa yhteensopivaa, että jäsenvaltio antaa työntekijöiden edustajien aktiivisen ja passiivisen äänioikeuden yrityksen valvontaelimessä vain sellaisille työntekijöille, jotka työskentelevät asianomaisessa jäsenvaltiossa sijaitsevissa yrityksen toimipaikoissa tai konserniyrityksissä?


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys, 19 päivänä tammikuuta 2005, asiassa T-372/03, Yves Mahieu vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö — Valituksen tekemistä ja kanteen nostamista koskeva määräaika — Valituksen implisiittinen hylkääminen — Tutkimatta jättäminen)

text:
               28.5.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 132/28

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   19 päivänä tammikuuta 2005,
   asiassa T-372/03, Yves Mahieu vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Henkilöstö - Valituksen tekemistä ja kanteen nostamista koskeva määräaika - Valituksen implisiittinen hylkääminen - Tutkimatta jättäminen)
   (2005/C 132/51)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa T-372/03, Yves Mahieu, Euroopan yhteisöjen komission virkamies, kotipaikka Auderghem (Belgia), edustajanaan asianajaja L. Vogel, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään: J. Currall ja H. Krämer, kotipaikka Luxemburgissa), jossa kantaja vaatii yhtäältä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa implisiittisen päätöksen hylätä kantajan 29.10.2002 tekemä valitus 6.8.2002 tehdystä komission päätöksestä hylätä kantajan henkilöstösääntöjen 24 artiklan ja 90 artiklan 1 kohdan nojalla tekemä hakemus, joka liittyi kantajan väittämään henkiseen ahdisteluun, ja toisaalta vahingonkorvausta, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Vilaras sekä tuomarit F. Dehousse ja D Šváby, kirjaaja: H. Jung, on 19.1.2005 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta.

               2)

               Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 7, 10.1.2004.