title: Asia T-448/15: Kanne 6.8.2015 – EEB v. komissio

text:
               5.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 328/27

         Kanne 6.8.2015 – EEB v. komissio
   (Asia T-448/15)
   (2015/C 328/25)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Parties

      Kantaja: Euroopan ympäristötoimisto (EEB) (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja B. Kloostra)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               toteaa, että komissio on rikkonut asetusta (EY) N:o 1367/2006 ja Århusin yleissopimusta, sillä

                           a.

                           se on rikkonut asetuksen (EY) N:o 1367/2006 (1) 1 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, 3 artiklaa ja 6 artiklan 1 kohtaa kun se ei ole tulkinnut kyseisiä säännöksiä Århusin yleissopimuksen 4 artiklan 1, 3 ja 4 kohdan mukaisesti, ja/tai kun se ei ole tulkinnut niitä suoraan Århusin yleissopimuksen 4 artiklan 1, 3 ja 4 kohdan mukaisesti kun asetuksen (EY) N:o 1367/2006 3 artikla ja 6 artiklan 1 kohta ovat ristiriidassa Århusin yleissopimuksen 4 artiklan 1, 3 ja 4 kohdan kanssa ja se on laittomasti laajentanut asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (2) 4 artiklan 3 kohdan mukaisia ympäristötiedon saannin epäämisperusteita

                           b.

                           se on rikkonut asetuksen (EY) N:o 1367/2006 6 artiklan 1 kohtaa kun se ei ole tulkinnut ja soveltanut asetuksen (EY) N:o 1049/2001 mukaisia epäämisperusteita suppeasti ja/tai ottanut huomioon ympäristötiedon saantiin liittyvää yleistä etua ja/tai ottanut huomioon, että kyseessä oleva tieto liittyy ympäristöpäästöihin

               —

               toteaa, että komissio on rikkonut asetusta (EY) N:o 1049/2001, sillä

                           a.

                           se on rikkonut asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohtaa kun se ei ole tarjonnut yksityiskohtaisia perusteluja evätessään oikeuden tutustua kyseessä oleviin asiakirjoihin

                           b.

                           se on rikkonut asetuksen (EY) N:o 1049/201 4 artiklan 3 kohtaa soveltaessaan kyseisen säännöksen ensimmäistä kappaletta viimeisimmän päätöksentekomenettelyn asiakirjoihin

                           c.

                           se on rikkonut asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohtaa kun se ei ole arvioinut riittävällä tavalla sitä, liittyikö tietojen luovuttamiseen erittäin tärkeä yleinen etu

                           d.

                           se on rikkonut asetuksen (EY) 1049/2001 6 artiklan 3 kohtaa, 7 artiklan 1 kohtaa ja 8 artiklan 1 ja 2 kohtaa kun se ei ole ryhtynyt minkäänlaisiin toimenpiteisiin kohtuullisen ratkaisun löytämiseksi eikä ole tehnyt päätöstä määrätyn ajan puitteissa

               —

               velvoittaa EU:n, komission edustamana, korvaamaan kaikki siitä, ettei EEB ole saanut ajoissa tutustua pyydettyihin asiakirjoihin, joita ei julkaistu asetuksen (EY) N:o 1049/2001 7 artiklan 1 ja 3 kohdan ja 8 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisessa määräajassa, EEB:lle aiheutuneet vahingot korkoineen unionin yleisen tuomioistuimen vahvistaman määrän mukaisesti, ei kuitenkaan alle yhden euron

               —

               kumoaa riidanalaisen 1.6.2015 tehdyn komission päätöksen ja

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaanlukien komission 1.6.2015 tehdyn päätöksen kumoamisvaatimukseen osallistuneiden väliintulijoiden oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa, joka koskee, sitä että komissio on rikkonut asetuksia (EY) N:o 1367/2006 ja (EY) N:o 1049/2001 ja Århusin yleissopimusta (3), tueksi kantaja vetoaa seuraaviin oikeudellisiin perusteisiin ja pääasiallisiin perusteluihin:

               1.

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu asetuksen (EY) N:o 1367/2006 1 artiklan 1 kohdan a alakohdan, 3 artiklan ja 6 artiklan 1 kohdan ja/tai Århusin yleissopimuksen 4 artiklan 1, 3 ja 4 kohdan rikkomiseen.

                           —

                           Pyydettyjä tietoja voidaan pitää Århusin yleissopimuksen ja asetuksen (EY) N:o 1367/2006 2 artiklan d alakohdan iii alakohdan, 3 artiklan j 6 artiklan 1 kohdan mukaisena ympäristötietona.

                           —

                           Asetuksen (EY) N:o 1367/2006 3 artikla ja 6 artiklan 1 kohta ovat ristiriidassa Århusin yleissopimuksen 4 artiklan 3 ja 4 kohdan kanssa ja laajentavat laittomasti asetuksen (EY) No 1049/2001 4 artiklan 3 kohdan mukaisia ympäristötiedon saannin epäämisperusteita.

                           —

                           Komissio rikkoi asetuksen (EY) No 1367/2006 6 artiklan 1 kohdan mukaista julkaisemista koskevaan pääsääntöön poikkeuksen tekevää asetuksen (EY) 1367/2006 6 artiklan 1 kohdan mukaista tietojen epäämiseen liittyvää suppean tulkinnan säännöstä, joka koskee velvoitetta punnita yleistä etua ja tietojen liittymistä ympäristöpäästöihin keskenään.

               2.

               Toinen kanneperuste perustuu asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohdan rikkomiseen.

                           —

                           Asetuksen (EY) No 1049/2001 4 artiklan 3 kohdan ensimmäisen kohdan mukaiseen tutustuttavaksi antamiseen poikkeuksen tekevää epäämisperustetta ei sovelleta pyydettyihin asiakirjoihin.

                           —

                           Pyydettyjen asiakirjojen luovuttaminen ei vahingoita vakavasti komission päätöksentekomenettelyä.

                           —

                           Asetuksen (EY) No 1049/2001 4 artiklan 3 kohtaa on rikottu kun komissio ei tehnyt oikein intressivertailua epäämisperusteiden soveltamisen ja yleisen edun, joka oikeuttaa pyydettyjen asiakirjojen tutustuttavaksi saamiseen, välillä.

               3.

               Kolmas kanneperuste perustuu asetuksen (EY) N:o 1049/2001 7 artiklan 1 ja 3 kohdan ja 8 artiklan 1 ja 2 kohdan rikkomiseen.

               4.

               Neljäs kanneperuste perustuu siihen, että komissio on rikkonut asetuksen (EY) N:o 1049/2001 7 artiklan 1 ja 3 kohtaa ja 8 artiklan 1 ja 2 kohtaa SEUT 340 artiklan mukaisen vahingonkorvauskanteen yhteydessä.

      (1)  Tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta yhteisön toimielimiin ja elimiin 6.9.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1367/2006, EUVL L 264, 25.9.2006, s. 13.

      (2)  Asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001, EUVL L 145, 31.5.2001, s. 43.

      (3)  Tiedon saannista, yleisön osallistumisoikeudesta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeudesta ympäristöasioissa Århusissa 25.6.1998 allekirjoitettu yleissopimus, joka on hyväksytty Euroopan yhteisön puolesta 17.2.2005 tehdyllä päätöksellä 2005/370/EY, Århusin yleissopimus, EUVL L 124, 17.5.2005, s. 1.


title: Impregilo SpA ym:iden 19.1.1998 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-19/98)

text:
C 72/28               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        7.3.98
Ð Riidanalaisen päätöksen osalta ei ole noudatettu perus-          CDK:n jäsenet jättivät 28.2.1996 vastaajalle valituksen
    teluvelvollisuutta, koska kyseisessä neuvoston päätök-         lyhytaikaiseksi yhteenliittymäksi EGC:ksi ryhmittynyttä
    sessä ainoastaan toistetaan neuvoston päätöksen 93/            16:ta belgialaista rakennusalan yritystä ja Belgian valtiota
    731/EY sanamuoto, eikä siinä näin ollen ole liitetty           vastaan.
    pyynnön hylkäämistä kyseiseen tosiasialliseen tilantee-
    seen.                                                          Tässä valituksessa tuotiin esille EY:n perustamissopimuk-
                                                                   sen kilpailusääntöjen vakavaa rikkomista merkitseviä
                                                                   menettelyjä, jotka olivat tapahtuneet rakennettaessa
                                                                   Euroopan unionin neuvoston uutta rakennusta Brysselissä.
                                                                   Näiden kilpailusääntöjen rikkomisten tarkoituksena ja seu-
                                                                   rauksena kilpailu oli vääristynyt muiden jäsenvaltioiden
Impregilo SpA ym:iden 19.1.1998 Euroopan yhteisöjen                yritysten vahingoksi ja muut kuin belgialaiset yritykset oli
             komissiota vastaan nostama kanne                      pyritty saamaan olemaan pysyvästi kiinnostumatta belgia-
                        (Asia T-19/98)                             laisista julkisista urakoista. Valituksen kohteena oli ennen
                                                                   kaikkea hyvin monien merkittävimpien rakennusalan ja
                         (98/C 72/59)                              julkisia rakennusurakoita tekevien belgialaisten yritysten
                                                                   kartelli, jonka avulla nämä yritykset saattoivat ºsankti-
                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                   oidaº CDK:n jäsenyrityksiä, joihin kuuluu yksi italialainen
Impregilo SpA, Milano (Italia), Dyckerhoff & Widmann               ja yksi saksalainen yritys, jotka olivat ºuskaltaneetº yrit-
AG -niminen yhtiö (Dywidad), Ascheim (Saksan liittotasa-           tää päästä Belgian rakennusalan ja julkisten rakennusura-
valta) ja Entreprises Koeckelberg SA -niminen yhtiö, Char-         koiden markkinoille jättäessään neuvoston uusia raken-
leroi (Belgia), ovat nostaneet 19.1.1998 Euroopan yhteisö-         nuksia koskevan urakkatarjouksen.
jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen
                                                                   Nämä menettelytavat ovat olleet pitkälti mahdollisia Bel-
Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edusta-
                                                                   gian valtion oman toiminnan perusteella. Antaessaan
jana on asianajaja Chantal Bonnard, Pariisi, ja prosessi-
                                                                   EGC-yhteenliittymälle taloudellisesti ja oikeudellisesti
osoite Luxemburgissa asianajotoimisto Aloyse May, 31
                                                                   määräävän aseman kilpailijaansa CDK:hon nähden, erityi-
Grand-rue.
                                                                   sesti myöntämällä kohtuuttomia etuoikeuksia ja samanai-
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-         kaisia uusia tehtäviä, Belgian valtio on rikkonut yhteisön
tuin                                                               oikeuden kilpailusääntöjä luomalla siten tilanteen, joka on
                                                                   väistämättä johtanut ilmeisiin, vakaviin ja toistuviin vää-
Ð kumoaa 13.11.1997 tehdyn komission päätöksen, jolla              rinkäytöksiin.
    komissio on hylännyt kantajien vaatimukset määrätä
                                                                   Komissio on hylännyt valituksen riidanalaisella päätök-
    seuraamuksia EY:n perustamissopimuksen 5, 85, 86 ja
                                                                   sellä.
    90 artiklan rikkomisesta belgialaisille rakennusalan
    yrityksille ja Belgian valtiolle rakennettaessa ministeri-     Kantajat vetoavat EY:n perustamissopimuksen 5, 85, 86 ja
    neuvoston uutta rakennusta;                                    90 artiklan rikkomiseen.
Ð velvoittaa komission korvaamaan kantajien kumoa-                 Komissio on rikkonut 86 artiklaa ja kilpailusääntöjen täy-
    miskannetta koskevat oikeudenkäyntikulut kokonai-              täntöönpanoon perustuvia velvoitteitaan, kun se ei ole
    suudessaan.                                                    suorittanut tutkimuksia, vaikka kaikki sen käytettävissä
                                                                   olevat todisteet ja tosiseikat viittaavat kollektiivisen mää-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                räävän aseman olemassaoloon.
Kantajat, kolme rakennusalan yritystä, kuuluvat Belgian            Antaessaan EGC:lle yksinoikeuksia ja erityisiä oikeuksia
oikeuden mukaan perustettuun lyhytaikaiseen yhteenliitty-          Belgian valtio on rikkonut EY:n perustamissopimuksen 90
mään CDK:hon, joka on perustettu neuvoston yksiköiden              artiklaan perustuvia velvoitteitaan.
toimitilaksi tarkoitetun uuden rakennuskokonaisuuden
rakentamiseen osallistumista varten. EGC on Belgian                Lisäksi riidanalaisella päätöksellä rikotaan EY:n perusta-
oikeuden mukaan perustettu lyhytaikainen yhteenliittymä,           missopimuksen 85 artiklaa, koska siinä katsotaan, ettei
johon pääasiallisesti belgialaisista yrityksistä koostuvan         EGC:n perustaminen ole tämän määräyksen vastaista.
neljän lyhytaikaisen yhteenliittymän jäsenet ovat liittyneet       Valituksen hylkääminen sillä perusteella, ettei kantajille
neuvoston rakennusten rakentamista varten. EGC:n jäsen-            ole aiheutunut vahinkoa tiettyjä kohteita koskevasta lyhyt-
yritykset ovat Belgian rakennusalan merkittävimpiä yhti-           aikaisesta yhteenliittymästä, on samoin 85 artiklan vas-
öitä.                                                              taista.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys, 5 päivänä heinäkuuta 2005, asiassa T-117/05 R, Andreas Rodenbröker vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Välitoimimenettely — Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus — Direktiivi 92/43/EY — Kiireellisyysedellytys ei täyty)

text:
               17.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 229/24

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS,
   5 päivänä heinäkuuta 2005,
   asiassa T-117/05 R, Andreas Rodenbröker vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
   (Välitoimimenettely - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Direktiivi 92/43/EY - Kiireellisyysedellytys ei täyty)
   (2005/C 229/52)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa T-117/05 R, Andreas Rodenbröker, kotipaikka Hövelhof (Saksa), ja 81 muuta hakijaa, joiden nimet on mainittu määräyksen liitteessä, edustajanaan asianajaja H. Glatzel, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään M. van Beek ja B. Schima, prosessiosoite Luxemburgissa), jossa hakijat vaativat neuvoston direktiivin 92/43/ETY mukaisesta luettelosta Atlantin luonnonmaantieteellisellä vyöhykkeellä olevista yhteisön tärkeinä pitämistä alueista 7 päivänä joulukuuta 2004 tehdyn komission päätöksen 2004/813/EY (EYVL L 387, s. 1) lopullisen täytäntöönpanon lykkäämistä, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti on 5.7.2005 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Välitoimihakemus hylätään.

               2)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.


title: Lars Bo Rasmussenin 8.8.1997 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-234/97)

text:
C 7/20                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       10.1.98
Lars Bo Rasmussenin 8.8.1997 Euroopan yhteisöjen                     Ð Vastaaja ei ole voinut ottaa huomioon kantajan ansi-
               komissiota vastaan nostama kanne                          oita sen vuoksi, että toimivaltaisilla yksiköillä ei ollut
                        (Asia T-234/97)                                  käytössään häntä koskevia asiakirjoja koko ylennys-
                                                                         kierroksen aikana, koska nämä asiakirjat olivat yhtei-
                           (98/C 7/59)                                   söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimella. Pää-
                                                                         osasto V:n pääjohtajalla, rajoitetussa kokoonpanossa
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                           asiaa käsittelevällä työryhmällä ja ylennyskomitealla ei
                                                                         siten voinut olla häntä koskevia asiakirjoja kyseisenä
Lars Bo Rasmussen, kotipaikka Dalheim (Luxemburg), on                    ajanjaksona.
nostanut 8.8.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö-              Ð Nimittävä viranomainen on syrjintäkiellon periaatteen
jen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja                  sekä henkilöstösääntöjen 45 artiklassa säädettyjen
Carlo Revoldini, Luxemburg, ja prosessiosoite Luxembur-                  edellytysten vastaisesti verrannut hänen ansioitaan
gissa asianajotoimisto Carlo Revoldini, 180 route de                     ainoastaan ylennyskelpoisiin pääosasto V:n virkamie-
Longwy.                                                                  hiin.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-              Ð Henkilöstösääntöjen 45 artiklan mukaan virkamiesten
tuin                                                                     ansioiden arviointi on ratkaiseva ylennysperuste.
                                                                         Nimittävä viranomainen voi ainoastaan toissijaisesti
                                                                         ottaa huomioon hakijoiden iän tai virkaiän kyseisessä
Ð kumoaa komission tekemän päätöksen, jonka mukaan
                                                                         palkkaluokassa ja yksikössa. Näin ollen ns. MoeÈl-
     kantajaa ei ylennetty palkkaluokkaan A 4 vuoden
                                                                         niminen menettely, jota komissio on soveltanut laaties-
     1996 ylennyskierroksella;
                                                                         saan ansioituneimpien virkamiesten luettelon, oli päte-
                                                                         mätön sen vuoksi, ettei komissio ollut kiinnittänyt riit-
Ð kumoaa komission päätöksen ylentää 85 henkilöä,                        tävästi huomiota ylennyskelpoisten virkamiesten ansi-
     jotka valittiin luettelosta, jossa olivat ansioituneimmat           oihin.
     virkamiehet, jotka voivat saada ylennyksen palkka-
     luokkaan A 4;
Ð velvoittaa vastaajan maksamaan vahingonkorvauksena
     aineellisesta vahingosta 500 000 Luxemburgin frangia
     tai muu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ex              Nicolaos Progoulisin 12.8.1997 Euroopan yhteisöjen
     aequo et bono päättämän määrän;                                              komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-237/97)
Ð velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (98/C 7/60)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Kantaja, joka on palkkaluokkaan A 5 kuuluva virkamies,               Nicolaos Progoulis, kotipaikka Bryssel, on nostanut
riitauttaa nimittävän viranomaisen päätöksen, jolla tämä             12.8.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
on jättänyt kantajan ylentämättä ylempään palkkaluok-                tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
kaan vuoden 1996 ylennyskirroksella.                                 vastaan. Kantajan edustajat ovat asianajajat Vassilios
                                                                     Akritidis ja Konstantinos Adamantopoulos, Ateena,
Vaatimustensa tueksi hän väittää, että henkilöstösääntöjen           prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto ArseÁne
45 artiklaa on rikottu ja että yhdenvertaisen kohtelun               Kronshagen, 12 Boulevard de la Foire.
yleistä oikeusperiaatetta on loukattu.
                                                                     Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
Tältä osin kantaja väittää muun muassa seuraavaa:                    tuin
Ð Vastaajan päätös siitä, että väliaikaisena toimenhalti-            Ð kumoaa 13.5.1997 tehdyn komission päätöksen, jolla
     jana aikaisemmin tietyssä palkkaluokassa suoritettu                 hylättiin kantajan valitus, jossa vaadittiin hänen sijoit-
     palvelusaika voidaan ottaa huomioon ylennyskierrok-                 tamistaan palkkaluokkaan B 1 palkkatasolle 2 taan-
     sella, ja tämän päätöksen soveltamisalan laajentaminen              nehtivasti 1.3.1983 lähtien sekä vaadittuun uudelleen-
     virkamiehiin, jotka on siirretty ura-alueelta toiselle, on          sijoittamiseen liittyviä taloudellisia etuuksia, jotka las-
     henkilöstösääntöjen sovellettavien säännösten vastai-               ketaan taannehtivasti 1.3.1983 alkaen laillisine
     nen, ja tästä syystä koko kyseisen kierroksen ylennys-              10 prosentin vuotuisine korkoineen,
     menettely on lainvastainen. Kantajan mielestä henki-
     löstösäännöissä ei ole säännöstä, jonka mukaan väliai-          Ð velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle määrän,
     kaisen toimenhaltijan ura voitaisiin ottaa huomioon                 joka vastaa vaadittuun uudelleensijoittamiseen liittyviä
     virkamiehen virkaikää määritettäessä. Päinvastaisessa               taloudellisia etuuksia, jotka lasketaan taannehtivasti
     tapauksessa muut toimenhaltijat rinnastettaisiin virka-             1.3.1983 alkaen laillisine 10 prosentin vuotuisine kor-
     miehiin siten, että henkilöstösäännöissä tehty ero mui-             koineen, ja
     den toimenhaltijoiden ja virkamiesten välillä menettäisi
     merkityksensä.                                                  Ð velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-574/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supremo Tribunal Administrativo (Portugali) on esittänyt 7.12.2012 — Centro Hospitalar de Setúbal, EPE ja Serviço de Utilização Comum dos Hospitais (SUCH) v. Eurest Portugal — Sociedade Europeia de Restaurantes L da

text:
               16.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Supremo Tribunal Administrativo (Portugali) on esittänyt 7.12.2012 — Centro Hospitalar de Setúbal, EPE ja Serviço de Utilização Comum dos Hospitais (SUCH) v. Eurest Portugal — Sociedade Europeia de Restaurantes Lda

   (Asia C-574/12)
   2013/C 79/09
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Supremo Tribunal Administrativo

      Pääasian asianosaiset

      Valittajat: Centro Hospitalar de Setúbal, EPE ja Serviço de Utilização Comum dos Hospitais (SUCH)

      Vastapuoli: Eurest Portugal — Sociedade Europeia de Restaurantes Lda

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko in-house-sopimuksia koskevan unionin oikeuden kanssa sopusoinnussa se, että julkinen sairaala tekee lakisääteistä sopimuksentekomenettelyä noudattamatta hankintasopimuksen toimivaltaansa kuuluvista sairaala-ateriapalveluista sellaisen voittoa tavoittelemattoman yhdistyksen kanssa, jonka jäsen se on ja jonka tarkoitus on julkisen palvelun tehtävän suorittaminen terveydenhuoltoalalla jäsentensä tehokkuuden parantamiseksi, ja siirtää näin ateriapalveluja koskevat tehtävänsä kyseiselle yhdistykselle, jos kyseisen yhdistyksen jäseniä voivat sen sääntöjen mukaan olla paitsi julkisen sektorin myös sosiaalisen sektorin toimijat ja jos tarjouksen valinta-ajankohtana yhdistyksen 88 jäsenestä sosiaalisen sektorin toimijoihin kuului 23 yhteiskunnallista solidaarisuutta edistävää yksityistä yhteisöä (IPSS), jotka kaikki olivat voittoa tavoittelemattomia ja joihin kuului hyväntekeväisyysjärjestöjä?

               2)

               Voidaanko sopimuskumppanin katsoa olevan päätöksentekoa koskevassa alisteisessa asemassa suhteessa julkisluonteisiin jäseniinsä niin, että viimeksi mainitut erikseen tai yhdessä käyttävät siihen vastaavaa määräysvaltaa kuin ne käyttävät omiin yksikköihinsä, jos sopimuskumppanin on sääntöjensä mukaan varmistettava, että äänioikeuksien enemmistö kuuluu niille sen jäsenille, joihin terveydenhuoltoalasta vastaavan ministerin direktio- ja valvontavalta voi kohdistua, ja jos myös sen hallituksessa ovat enemmistönä julkisluonteiset jäsenet?

               3)

               Voidaanko ”vastaavaa määräysvaltaa” koskevan edellytyksen katsoa in-house-sopimuksiin liittyvän unionin oikeuden valossa täyttyvän, jos sopimuskumppanissa käyttää sääntöjensä mukaan valvontavaltaa terveydenhuoltoalasta vastaava ministeri, jolla on toimivalta nimetä hallituksen puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja, vahvistaa yhdistyksen kokouksen päätökset sellaisista lainoista, joiden vuoksi velkaantumisaste nousee vähintään 75 prosenttiin edellisenä toimintavuonna todetusta omasta pääomasta, vahvistaa päätökset sääntöjen muuttamisesta, vahvistaa yhdistyksen kokouksen päätökset sopimuskumppanin purkamisesta sekä ratkaista, miten sen omaisuus jaetaan purkamistilanteessa?

               4)

               Voidaanko sopimuskumppanin ja sen julkisluonteisten jäsenten välisiä suhteita arvioida siten, että kyse on sisäisistä tai in-house-sopimussuhteista, kun sopimuskumppani on suurikokoinen ja monitahoinen organisaatio, joka toimii koko Portugalin alueella, jonka jäseniä ovat pääasiassa Serviço National de Saúden toimipaikat ja laitokset, mukaan lukien maan suurimmat sairaalat, jonka liikevaihdon odotetaan olevan noin 90 miljoonaa euroa, jonka liiketoimintaan kuuluu lukuisia ja monitahoisia toimialoja, jonka toimintaa kuvaavat indikaattorit ovat vaikuttavat, joka työllistää yli 3 300 työntekijää ja joka omistaa kahta yritysryhmittymää ja kahta liiketoiminnallista yhtiötä?

               5)

               Voidaanko in-house-sopimuksia koskevan edellytyksen eli erityisesti CCP:n (1) 5 §:n 2 momentin b kohdan mukaisen ”toiminnan pääasiallista kohdetta” koskevan edellytyksen katsoa täyttyvän, jos sopimuskumppani voi sääntöjensä mukaan tarjota kilpailuolosuhteissa palveluja siihen kuulumattomille julkisille tai yksityisille kotimaisille tai ulkomaisille toimijoille siinä tapauksessa, i) ettei siitä aiheudu vahinkoa jäsenille ja se on jäsenten ja sopimuskumppanin etujen mukaista taloudellisesti tai teknologisen kehityksen ja arvonnousun kannalta ja ii) että tällaisten palvelujen suorittamisen osuus laskutuksesta ei ylitä 20 prosenttia sen edellisenä tilikautena todetusta vuosiliikevaihdosta?

               6)

               Jos mikään edellisiin kysymyksiin annettavista vastauksista ei in-house-sopimuksia koskevan unionin oikeuden valossa yksinään riitä sen toteamiseen, ovatko CCP:n 5 §:n 2 momentissa säädetyt edellytykset täyttyneet vai eivät, voidaanko näiden vastausten kokonaisarvioinnin perusteella todeta, että kyse on tällaisista sopimuksista?

      (1)  Código dos contratos públicos


title: Asia F-121/11: Kanne 22.11.2011 — ZZ v. komissio

text:
               28.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 25/72

      Kanne 22.11.2011 — ZZ v. komissio
      (Asia F-121/11)
      (2012/C 25/140)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: ZZ (edustajat: asianajajat L. Levi ja C. Bernard-Glanz)

         Vastaaja: Euroopan komissio

         Oikeusriidan kohde ja kuvaus

      Niiden päätösten kumoaminen, joilla Ispran henkilöstökassa on hylännyt Jordaniassa virassa toimivan virkamiehen vaatimuksen niiden kulujen korvaamisesta, jotka olivat aiheutuneet matkoista, joiden tarkoituksena oli ollut virkamiehen pojalle Beirutissa (Libanon) lapsen äidinkielellä annettava psykoterapeuttinen hoito.

         Vaatimukset

      Kantaja vaatii, että virkamiestuomioistuin

                  —

                  kumoaa päätökset, joilla oli hylätty lupa hoitopalveluihin, jota koskevan hakemuksen kantaja oli tehnyt poikaansa, puolisoaan ja itseään varten, sellaisina kuin hylkääminen käy ilmi 22.2., 10.3. ja 18.4.2011 tehdyistä Euroopan komission Ispran maksutoimiston johtajan päätöksistä

                  —

                  kumoaa päätöksen, jonka Euroopan komission henkilöstö- ja turvallisuusasioista vastaavan pääosaston D osaston johtaja oli tehnyt 12.8.2011 AHCC -sopimusten tekemiseen valtuutettuna viranomaisena ja jolla hylättiin valitus, jonka kantaja oli tehnyt Euroopan unionin henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan mukaisesti

                  —

                  velvoittaa Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-127/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 8.12.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberster Gerichtshof – Itävalta) – Verein für Konsumenteninformation v. INKO, Inkasso GmbH (Ennakkoratkaisupyyntö — Direktiivi 2008/48/EY — Kuluttajansuoja — Kulutusluotto — 2 artiklan 2 kohdan j alakohta — Sopimukset maksuerien muuttamisesta — Maksun lykkäys kuluitta — 3 artiklan f alakohta — Luotonvälittäjät — Luotonantajien nimissä toimivat perintätoimistot)

text:
               6.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 38/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 8.12.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberster Gerichtshof – Itävalta) – Verein für Konsumenteninformation v. INKO, Inkasso GmbH
   (Asia C-127/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 2008/48/EY - Kuluttajansuoja - Kulutusluotto - 2 artiklan 2 kohdan j alakohta - Sopimukset maksuerien muuttamisesta - Maksun lykkäys kuluitta - 3 artiklan f alakohta - Luotonvälittäjät - Luotonantajien nimissä toimivat perintätoimistot))
   (2017/C 038/02)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberster Gerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Verein für Konsumenteninformation

      Vastapuoli: INKO, Inkasso GmbH

      Tuomiolauselma

               1)

               Kulutusluottosopimuksista ja neuvoston direktiivin 87/102/ETY kumoamisesta 23.4.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/48/EY 2 artiklan 2 kohdan j alakohtaa on tulkittava siten, että luoton maksuerien muuttamista koskevaa sopimusta, joka on tehty perintätoimiston välityksellä kuluttajan maksuhäiriön vuoksi tämän ja luotonantajan välillä, ei ole tehty tässä säännöksessä tarkoitetulla tavalla ”maksutta”, kun kuluttaja sitoutuu kyseisellä sopimuksella maksamaan luoton kokonaismäärän lisäksi korkoja ja kuluja, joista ei ole määrätty alkuperäisessä sopimuksessa, jonka mukaan mainittu luotto myönnettiin.

               2)

               Direktiivin 2008/48 3 artiklan f alakohtaa ja 7 artiklaa on tulkittava siten, että perintätoimisto, joka tekee luotonantajan nimissä sopimuksen maksamatta olevan luoton maksuerien muuttamisesta mutta joka toimii luotonvälittäjänä vain sivutoimisesti, mitä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on arvioitava, on katsottava tämän 3 artiklan f alakohdassa tarkoitetuksi ”luotonvälittäjäksi”, johon ei sovelleta tämän direktiivin 5 ja 6 artiklan mukaista velvollisuutta antaa kuluttajalle tietoja ennen sopimuksen tekoa.

      (1)  EUVL C 205, 22.6.2015.


title: Asia C-501/04: Euroopan yhteisöjen komission 6.12.2004 Espanjan kuningaskunta vastaan nostama kanne

text:
               22.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 19/16

         Euroopan yhteisöjen komission 6.12.2004 Espanjan kuningaskunta vastaan nostama kanne
   (Asia C-501/04)
   (2005/C 19/31)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 6.12.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Enrico Traversa ja Ramón Vidal Puig.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               toteaa, ettei Espanjan kuningaskunta ole noudattanut

                           —

                           muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä direktiivien 73/239/ETY ja 88/357/ETY muuttamisesta (kolmas vahinkovakuutusdirektiivi) 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/49/ETY (1) 12 artiklan 6 kohdan ja

                           —

                           henkivakuutuksesta 5 päivänä marraskuuta 2002 annetun direktiivin 2002/83/EY (2) 14 artiklan 5 kohdan

                     mukaisia velvoitteitaan, koska se on antanut vakuutuksenottajille mahdollisuuden irtisanoa vakuutussopimuksen tapauksessa, jossa on kyse vakuutuskannan luovutuksesta, silloin, kun luovuttaja ja/tai luovutuksensaaja ei ole vakuutusyhtiö, jonka kotipaikka on Espanjassa mutta joka käyttää siellä sijoittautumisvapautta tai palvelujen tarjoamisen vapautta, mutta ei silloin, kun luovutus tapahtuu espanjalaisten yhtiöiden välillä.

               —

               velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Vaikka direktiivin 92/49 12 artiklan 6 kohdassa ja direktiivin 2002/83 14 artiklan 5 kohdassa säädetään, että jäsenvaltiot voivat antaa mahdollisuuden vakuutussopimusten irtisanomiseen, jäsenvaltio rikkoo mainittuja säännöksiä, jos se kyseisen mahdollisuuden antaessaan harjoittaa suoraa tai välillistä syrjintää sellaisten vakuutusyhtiöiden välillä, joiden kotipaikka on kyseisessä jäsenvaltiossa, ja sellaisten muiden jäsenvaltioiden vakuutusyhtiöiden välillä, jotka käyttävät kyseisessä jäsenvaltiossa sijoittautumisvapautta ja palvelujen tarjoamisen vapautta.
   Espanjan lainsäädäntö on syrjivää, koska sen perusteella espanjalaisia vakuutusyhtiöitä kohdellaan eri tavalla ja edullisemmin kuin muiden jäsenvaltioiden vakuutusyhtiöitä vakuutussopimusten irtisanomisen osalta ilman, että tämä erilainen kohtelu perustuisi objektiivisiin eroihin tarkasteltujen tilanteiden välillä.
   Erilaista kohtelua ei voida perustella kuluttajansuojaan liittyvillä näkökohdilla.

      (1)  EYVL L 228, 11.8.1992, s. 1.

      (2)  EYVL L 345, 19.12.2002, s. 1.


title: Asia C-193/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 13.6.2013 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 91/676/ETY — Vesien suojeleminen maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta — Pilaantumisalttiiden vyöhykkeiden määritteleminen — Liialliset nitraattipitoisuudet — Rehevöityminen — Velvollisuus tehdä tarkistus joka neljäs vuosi)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/33

         Unionin tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 13.6.2013 — Euroopan komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-193/12) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 91/676/ETY - Vesien suojeleminen maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta - Pilaantumisalttiiden vyöhykkeiden määritteleminen - Liialliset nitraattipitoisuudet - Rehevöityminen - Velvollisuus tehdä tarkistus joka neljäs vuosi)
   2013/C 225/55
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Hottiaux ja B. Simon)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues ja S. Menez)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta 12.12.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY (EYVL L 375, s. 1) 3 artiklan 1 ja 4 kohdan sekä liitteen I rikkominen — Pilaantumisalttiiden vyöhykkeiden puutteellinen yksilöinti — Liialliset nitraattipitoisuudet — Rehevöityminen — Joka neljäs vuosi tehtävän tarkistuksen virheellisyys

      Tuomiolauselma

               1)

               Ranskan tasavalta ei ole noudattanut vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta 12.12.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY 3 artiklan 1 ja 4 kohdan sekä direktiivin liitteen I mukaisia velvollisuuksiaan, koska se on jättänyt määrittelemättä pilaantumisalttiiksi vyöhykkeiksi useita pinta- ja pohjavesialueita, joiden nitraattipitoisuudet ovat liian suuria tai vaarassa tulla liian suuriksi ja/tai jotka ovat rehevöityneitä tai vaarassa rehevöityä.

               2)

               Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 217, 21.7.2012.


title: Asia C-445/99: Euroopan yhteisöjen komission 23.11.1999 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 47/16                  FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        19.2.2000
Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                            vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön virka-
                                                                          mies Paolo Stancanelli ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o
1. kumoaa valituksenalaisen tuomion,                                      Carlos Gómez de la Cruz, rue Alcide de Gasperi, Centre
                                                                          Wagner.
2. kumoaa valituksenalaisen kohtuutonta tilannetta koske-
    neen päätöksen, jonka komissio teki 24.10.1997,
                                                                          Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
3. velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                          — toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut UNICE:n,
                                                                                CEEP:n ja EAY:n tekemästä vanhempainlomaa koskevasta
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                             puitesopimuksesta 3 päivänä kesäkuuta 1996 annetun
                                                                                neuvoston direktiivin 96/34/EY (1) mukaisia velvoitteitaan,
Valitus kohdistuu 28.9.1999 annettuun tuomioon, jolla hylät-                    koska se ei ole antanut tämän direktiivin täytäntöönpanon
tiin kumoamiskanne päätöksestä, jolla evättiin hakemus yli-                     edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,
määräisten kypsytyslisenssien myöntämisestä siirtymätoimen-                     tai koska se ei ole ilmoittanut niiden antamisesta komis-
piteenä. Hakemus perustui banaanialan markkinajärjestelystä                     siolle;
annetun neuvoston asetuksen N:o 404/93(*) 30 artiklan
säännökseen, jonka nojalla voidaan oikaista sellainen kohtuu-             — velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
ton tilanne, johon hakija on omaa syyttään joutunut. Kanteen                    kulut.
mukaan yhteisön oikeutta on rikottu seuraavista syistä:
— Asetuksen N:o 404/93 30 artikla: Ensimmäisen oikeusas-                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    teen tuomioistuin ei ole ottanut huomioon, että kohtuuton
    tilanne on – kuten yhteisöjen tuomioistuin on asiassa                 EY 249 artikla (aiempi EY:n perustamissopimuksen 189 artik-
    C-68/95, T. Port, katsonut – vain yksi niistä tilanteista,            la), jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen
    joihin 30 artiklaa voidaan soveltaa, ja että edellytykset,            nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu, velvoittaa
    jotka yhteisöjen tuomioistuin on määritellyt sen arvioimi-            jäsenvaltiot noudattamaan direktiivin täytäntöönpanolle ase-
    seksi, onko vastaajalla velvollisuus ryhtyä toimiin kohtuut-          tettua määräaikaa. Italian tasavalta ei ole antanut 3.6.1998
    toman tilanteen vuoksi, eivät ilman muuta päde joka                   päättyneeseen määräaikaan mennessä komission kanteessa
    asiassa. Esillä olevassa asiassa siirtymäajan vaikeudet eivät         mainitun direktiivin täytäntöönpanon edellyttämiä lakeja, ase-
    johtuneet kantajan menettelystä, vaan ne olivat rakenteelli-          tuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
    sia vaikeuksia, jotka olivat ilmenneet kantajan kaltaisille
    uusille yrityksille ja ne korostuivat banaanialan markkina-           (1) EYVL L 145, 19.6.1996, s. 4.
    järjestelyn käyttöön ottamisella. Kantajan – kuten jokaisen
    muunkin uuden yrityksen – rakenteelliset vaikeudet Saksan
    liittotasavallan uuden osavaltion uutena yrityksenä johtui-
    vat siitä, ettei sillä vuosina 1989 ja 1990, jotka asetuksen
    N:o 404/93 mukaan ovat vuosia 1993 ja 1994 koskevat
    viiteajanjaksot, ole voinut olla banaanien kypsyttämisestä
    kertynyttä liikevaihtoa, joka otettaisiin huomioon viite-             Euroopan yhteisöjen komission 23.11.1999 Itävallan tasa-
    määriä vahvistettaessa.                                                                 valtaa vastaan nostama kanne
— Yhdenvertaisuusperiaate: Entisen DDR:n alueella toimivat
    yritykset muodostavat yhteisössä ainoan ryhmän, jolle                                            (Asia C-446/99)
    edellä mainitut viitevuodet merkitsivät, että ne välttämättä
    ja suorastaan jäivät osattomiksi viitemääristä. Yhdenvertai-                                      (2000/C 47/25)
    suusperiaate olisi edellyttänyt, että yhteisön elimet olisivat
    ottaneet huomioon tämän poikkeuksellisen tilanteen, jotta             Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.11.1999 Euroo-
    erilaisia asioita ei kohdeltaisi samalla tavalla.                     pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa
                                                                          vastaan. Kantajan asiamiehenä on Euroopan komission oikeu-
                                                                          dellisen yksikön virkamies Josef Christian Shieferer, prosessi-
(*) EYVL L 47, 25.2.1993, s. 1.
                                                                          osoite Luxemburgissa c/o Euroopan komission oikeudellisen
                                                                          yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner
                                                                          C 254, Kirchberg.
                                                                          Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Euroopan yhteisöjen komission 23.11.1999 Italian tasa-                    1. toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut telepalve-
                  valtaa vastaan nostama kanne                                  lualan yleisten valtuutusten ja yksittäisten toimilupien
                                                                                yhteisistä puitteista 10 päivänä huhtikuuta 1997 annetun
                           (Asia C-445/99)                                      Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
                                                                                97/13/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole anta-
                            (2000/C 47/24)                                      nut kyseisen direktiivin 9 artiklan 2, 4 ja 6 kohdan
                                                                                täytäntöönpanon edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallin-
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 23.11.1999 Euroo-                      nollisia määräyksiä ja koska se ei ole ilmoittanut niistä
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa                      komissiolle;


title: Asia T-416/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 27.9.2006 — Kontouli v. neuvosto (Henkilöstö — Työkyvyttömyyseläke — Korjauskerroin — Asuinpaikan määrittäminen — Hallintotoimen peruuttaminen — Perusteltu luottamus)

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/46

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 27.9.2006 — Kontouli v. neuvosto
   (Asia T-416/04) (1)

   (Henkilöstö - Työkyvyttömyyseläke - Korjauskerroin - Asuinpaikan määrittäminen - Hallintotoimen peruuttaminen - Perusteltu luottamus)
   (2006/C 294/96)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Anna Kontouli (edustajat: aluksi asianajajat V. Akritidis ja M. Tragalou, sittemmin asianajaja V. Akritidis)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Sims ja D. Zahariou)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Yhtäältä neuvoston 5.12.2003 tekemän päätöksen, jolla peruutettiin kantajan oikeus siihen, että hänen työkyvyttömyyseläkkeensä laskemisessa sovelletaan Yhdistyneen kuningaskunnan korjauskerrointa, kumoamisvaatimus ja toisaalta vahingonkorvausvaatimus
   Tuomiolauselma

               1)

               Neuvoston 5.12.2003 tekemä päätös, jolla peruutettiin päätös soveltaa kantajan eläkkeeseen Yhdistyneen kuningaskunnan korjauskerrointa, kumotaan siltä osin kuin siinä peruutetaan tämä oikeus taannehtivasti 1.5.2003–31.12.2003 väliseltä ajalta.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kolmasosa kantajan oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 31, 5.2.2005.


title: Asia T-440/13: Kanne 12.8.2013 — ”Millano” Krzysztof Kotas v. SMHV (suklaarasian muoto)

text:
               23.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 344/57

         Kanne 12.8.2013 — ”Millano” Krzysztof Kotas v. SMHV (suklaarasian muoto)
   (Asia T-440/13)
   2013/C 344/104
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: Zakład Wyrobów Cukierniczych ”Millano” Krzysztof Kotas (Przeźmierowo, Puola) (edustaja: asianajaja B. Kański)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan toisen valituslautakunnan asiassa R 755/2012-2 22.5.2013 tekemän päätöksen.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Kolmiulotteinen tavaramerkki suklaarasian muodossa luokkaan 30 kuuluville tavaroille — hakemus nro 10 359 602

      Tutkijan päätös: Rekisteröintihakemus hylättiin.

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hylättiin.

      Kanneperusteet:26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.


title: Asia T-306/10: Kanne 23.7.2010 — Yusef v. komissio

text:
               25.9.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 260/20

         Kanne 23.7.2010 — Yusef v. komissio
   (Asia T-306/10)
   ()
   2010/C 260/28
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Hani El Sayyed Elsebai Yusef (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: barrister E. Grieves ja solicitor H. Miller)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               on todettava, että se, että komissio laiminlöi velvoitteitaan eikä poistanut kantajaa neuvoston asetuksen (EY) N:o 881/2002 liitteestä 1, oli lainvastaista

               —

               komissio on välittömästi velvoitettava poistamaan kantaja kyseisestä liitteestä

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut samoin kuin tuomioistuimen kassan maksuttoman oikeudenkäynnin perusteella maksamat määrät.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii SEUT 265 artiklan nojalla 5.10.2005 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1629/2005, jolla muutetaan 54. kerran tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 881/2002, (1) kumoamista kantajaa koskevilta osin.
   Kanteensa tueksi kantaja esittää kolme kanneperustetta.
   Kantaja väittää ensiksi, että komissio ei tarkastellut missään vaiheessa riippumattomasti perustaa, jonka nojalla kantaja sisällytettiin liitteeseen 1, eikä vaatinut tätä liitteeseen sisällyttämistä koskevien perustelujen esittämistä.
   Kantaja väittää toiseksi, että komissio ei perustellut mitenkään kantajalle tämän sisällyttämistä liitteeseen 1, millä loukattiin kantajan oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan, kantajan puolustautumisoikeutta sekä kantajan omistusoikeuksia Euroopan ihmisoikeussopimuksen perusteella.
   Kantaja väittää kolmanneksi, että se, että komissio ei poistanut kantajaa liitteestä 1, on järjenvastaista, koska syitä, jotka täyttäisivät merkitykselliset kriteerit liitteeseen 1 sisällyttämiseksi, ei ole ja koska Yhdistyneen kuningaskunnan Foreign and Commonwealth Office (ulko- ja kansainyhteisöasiainministeriö) katsoo, että kantaja ei enää täytä merkityksellisiä kriteerejä.

      (1)  EUVL L 260, s. 10


title: Asia C-325/09: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 12.8.2009 — Secretary of State for the Home Department v. Maria Dias

text:
               24.10.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 256/13

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 12.8.2009 — Secretary of State for the Home Department v. Maria Dias
   (Asia C-325/09)
   2009/C 256/26
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Secretary of State for the Home Department

      Vastaaja: Maria Dias

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Jos Euroopan unionin kansalainen, joka oleskelee jäsenvaltiossa, jonka kansalainen hän ei ole, oli ennen direktiivin 2004/38/EY (1) kansallista täytäntöönpanoa direktiivin 68/360/ETY (2) 4 artiklan 2 kohdan nojalla pätevästi myönnetyn oleskeluluvan haltija mutta luvan voimassaoloaikana tietyn ajan vapaaehtoisesti työttömänä, eikä ollut tuolloin taloudellisesti riippumaton (self-sufficient) tai täyttänyt kyseisen luvan myöntämisedellytyksiä, pysyikö kyseinen henkilö asianomaisena ajanjaksona henkilönä, joka ”oleskelee laillisesti” vastaanottavassa jäsenvaltiossa, siten, että hän saisi myöhemmin oikeuden pysyvään oleskeluun direktiivin 2004/38/EY 16 artiklan 1 kohdan nojalla ainoastaan sen vuoksi, että hänellä oli asianomainen lupa?

               2)

               Jos viiden vuoden yhtäjaksoinen oleskelu työntekijänä ennen 30.4.2006 ei täytä direktiivin 2004/38/EY 16 artiklan 1 kohdalla luodun pysyvän oleskeluoikeuden syntymisen edellytyksiä, synnyttääkö tällainen yhtäjaksoinen oleskelu työntekijänä välittömästi EY:n perustamissopimuksen 18 artiklan 1 kohtaan perustuvan oikeuden pysyvään oleskeluun sillä perusteella, että direktiivissä on aukko?

      (1)  Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/38/EY (EUVL L 158, s. 77).

      (2)  Jäsenvaltioiden työntekijöiden ja heidän perheidensä liikkumista ja oleskelua yhteisön alueella koskevien rajoitusten poistamisesta 15.10.1968 annettu neuvoston direktiivi 68/360/ETY (EYVL L 257, s. 13).


title: Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehtiEUVL C 257, 15.10.2005

text:
               29.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 271/28

         (2005/C 271/52)
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 257, 15.10.2005

   Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 243, 1.10.2005

      EUVL C 229, 17.9.2005

      EUVL C 217, 3.9.2005

      EUVL C 205, 20.8.2005

      EUVL C 193, 6.8.2005

      EUVL C 182, 23.7.2005

   Nämä tekstit ovat saatavilla:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Bundesvergabeamtin 5.12.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö muutoksenhakuasiassa Walter Tögel vastaan Niederösterreichische Gebietskrankenkasse (Asia C-76/97)

text:
  N:o C 108/18          [ FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              5.4.97
        sia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direk             on rikottu, tutkittava muutoksenhakuasia Bundesver
        tiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja               gabegesetzin neljännen osan mukaisesti ja sivuutettava
        hallinnollisia määräyksiä eikä ilmoittanut näistä;                   se, että mainittujen säännösten mukaan muutoksenha
                                                                             kumenettely Bundesvergabegesetzin perusteella ei ole
                                                                             mahdollinen palveluja koskevien hankintojen tekemis
 — velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oi                         menettelyjen osalta ?
        keudenkäyntikulut.
                                                                       3 . a ) Onko asian tosiseikoissa mainittuja suorituksia ( ot
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                              taen huomioon direktiivin 92/50/ETY 10 artikla )
                                                                                pidettävä direktiivin 92/50/ETY liitteessä I
                                                                                A olevassa pääluokassa 2 tarkoitettuina pelveluina
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat                    ( maaliikenteen palvelut ), jolloin niitä koskevat
 asiassa C-56/97 (2) esitettyjä perusteita ja perusteluja;                       hankinnat on tehtävä direktiivin III ja IV osaston
 täytäntöönpanoa varten säädetty määräaika päättyi                               säännösten mukaisesti, vai onko kyseisiä suorituk
 26.6.1995 .
                                                                                sia pidettävä direktiivin 92/50/ETY liitteessä I B
                                                                                tarkoitettuina palveluina (terveydenhoitopalvelut),
 (') EYVL N:o L 377, 31.12.1991 , s . 20 .                                       jolloin niitä koskevat hankinnat on tehtävä 13 ja
 (2 ) Katso tämän virallisen lehden sivu 12 .                                     14 artiklan mukaisesti, vai jäävätkö nämä suori
                                                                                tukset kokonaan direktiivin 92/50/ETY soveltamis
                                                                                alan ulkopuolelle ?
                                                                            b ) Täyttävätkö säännökset 1 artiklasta 7 artiklan 14
                                                                                ja 16 kohtaan asiassa 41 /74, van Duyn, annetussa
                                                                                tuomiossa vahvistetut edellytykset yhteisön oikeu
Bundesvergabeamtin 5.12.1996 tekemällään päätöksellä                             teen kuuluvan direktiivin välittömälle soveltamisel
esittämä ennakkoratkaisupyyntö muutoksenhakuasiassa                              le, jolloin direktiivin liitteessä I B tarkoitettuja pal
Walter Tögel vastaan Niederösterreichische Gebietskran                        veluja koskevat hankinnat on tehtävä direktiivissä
                                kenkasse
                                                                                säädettyä menettelyä noudattaen, tai ovatko
                           ( Asia C-76/97)                                       liitteessä I A mainittuja palveluja koskevat direktii
                                                                                vin säännökset sellaisia, että ne täyttävät edellä
                            ( 97/C 108/34 )
                                                                                mainitussa asiassa vahvistetut edellytykset ?
Bundesvergabeamt on pyytänyt 5.12.1996 tekemällään                    4. Seuraako EY:n perustamissopimuksen 5 artiklasta tai
päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuo                      muista määräyksistä taikka direktiivistä 92/50/ETY,
mioistuimen kirjaamoon 20.2.1997, Euroopan yhteisöjen                       että valtiolla on velvollisuus puuttua määräämättö
tuomioistuimelta muutoksenhakuasiassa Walter Tögel vas                     mäksi ajaksi tai useammaksi vuodeksi perustettuihin
taan Niederösterreichische Gebietskrankenkasse ennakko                     oikeudellisiin suhteisiin, jotka on solmittu vastoin tä
                                                                            män direktiivin säännöksiä ?
ratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
                                                                      (') EYVL N:o L 395 , 30.12.1989, s . 33 .
1 . Onko julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita               (2 ) EYVL N:o L 209, 24.7.1992, s . 1 .
       koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenet
       telyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hal
       linnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun
       neuvoston direktiivin 89/665/ETY (') 1 artiklan 1 ja
      2 kohdasta samoin kuin 2 artiklan 1 kohdasta taikka
       muista säännöksistä johdettavissa sellainen yksityiselle      Handelsgericht Wienin 20.12.1996 tekemällään päätök
       henkilölle kuuluva muutoksenhakua viranomaiselta tai          sellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Österreichi
      tuomioistuimelta koskeva oikeus, joka vastaa tämän             sche      Unilever      GmbH vastaan Smithkline            Beecham
      direktiivin 2 artiklan 8 kohdan säännöksiä ja joka on                                  Markenartikel GesmbH
      riittävän selvä ja täsmällinen, että yksityinen voi, siinä                                  Asia C-77/97)
      tapauksessa että jäsenvaltio ei ole pannut tätä direktii
      viä täytäntöön, menestyksellisesti vedota tähän oikeu                                     ( 97/C 108/35 )
      teen jäsenvaltiota vastaan ?
                                                                     Handelsgericht Wien on pyytänyt 20.12.1996 tekemällään
2 . Onko kansallisen tuomioistuimen, Bundesvergabeam                päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuo
      tin, sen käsiteltävänä olevassa muutoksenhakumenette          mioistuimen kirjaamoon 21.2.1997, Euroopan yhteisöjen
      lyssä, joka koskee yksityisen henkilön direktiivin 92/         tuomioistuimelta asiassa Österreichische Unilever GmbH
      50/ETY (2) 41 artiklaan ja direktiiviin 89/885/ETY pe         vastaan Smithkline Beecham Markenartikel GesmbH en
      rustuvaa vaatimusta siitä, että muutoksenhakumenette          nakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:
      lyssä on sovellettava sellaisia kansallisen oikeuden
      säännöksiä kuten Bundesvergabegesetzin 91 pykälän 2            Onko EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan ja kosmeet
      ja 3 momenttia, joissa Bundesvergabeamtille annetaan           tisia valmisteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön
      muutoksenhaun osalta toimivalta ainoastaan silloin,            lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1976 annetun neu
      kun Bundesvergabegesetziä tai siihen liittyviä asetuksia       voston direktiivin 76/768/ETY ( ! ) kanssa ristiriidassa kan


title: Asia C-341/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 14.7.2014 – J. Harmsen v. Burgemeester van Amsterdam

text:
               29.9.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 339/9

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 14.7.2014 – J. Harmsen v. Burgemeester van Amsterdam
   (Asia C-341/14)
   2014/C 339/10
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Raad van State

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: J. Harmsen

      Vastapuoli: Burgemeester van Amsterdam

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Sovelletaanko palveluista sisämarkkinoilla 12.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/123/EY (EUVL L 376, s. 36) III lukua täysin valtionsisäisiin tilanteisiin vai onko kyseisen luvun soveltamista koskevan kysymyksen ratkaisemisessa sovellettava perustamissopimuksen määräyksistä, joilla säännellään sijoittautumisoikeutta ja palvelujen vapaata liikkuvuutta, annettua unionin tuomioistuimen täysin valtionsisäisiä tilanteita koskevaa oikeuskäytäntöä?

               2)

               Mikäli kysymykseen 1 vastataan siten, että perustamissopimuksen määräyksistä, joilla säännellään sijoittautumisoikeutta ja palvelujen vapaata liikkuvuutta, annettua unionin tuomioistuimen täysin valtionsisäisiä tilanteita koskevaa oikeuskäytäntöä on sovellettava ratkaistaessa sitä, sovelletaanko [– –] direktiivin 2006/123/EY [– –] III lukua:

                           a)

                           Onko kansallisen tuomioistuimen [– –] direktiivin 2006/123/EY [– –] III luvun säännöksiä käsiteltävänä olevan kaltaisessa tilanteessa, jossa palveluntarjoaja ei ole sijoittautunut rajat ylittävällä tavalla eikä tarjoa rajat ylittäviä palveluja mutta vetoaa silti kyseisiin säännöksiin?

                           b)

                           Onko a kohdan kysymykseen annettavan vastauksen kannalta merkitystä sillä, että toiminnanharjoittaja tarjoaa palveluja etupäässä muiden jäsenvaltioiden kuin Alankomaiden itsenäisinä ammatinharjoittajina työskenteleville prostituoiduille?

                           c)

                           Onko a kohdan kysymykseen annettavan vastauksen kannalta vahvistettava, ovatko muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneet yritykset tosiasiallisesti ilmaisseet kiinnostuksensa tai ilmaisevatko ne kiinnostusta ikkunaprostituutioyrityksen toiminnan harjoittamiseen Amsterdamissa?

               3)

               Sikäli kuin palveluntarjoajalla on oikeus vedota [– –] direktiivin 2006/123/EY [– –] III luvun säännöksiin onko tämän direktiivin 10 artiklan 2 kohdan c alakohta esteenä nyt käsiteltävän kaltaiselle toimenpiteelle, jonka mukaan ikkunaprostituutioyrityksen toiminnanharjoittajan on sallittua vuokrata huoneita osapäiväisesti vain sellaisille prostituoiduille, jotka kykenevät kommunikoimaan ymmärrettävästi toiminnanharjoittajan kanssa tämän ymmärtämällä kielellä?


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 17 päivänä toukokuuta 1995, asiassa T-16/94, Dimitrios Benecos vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Ilmoitus avoimesta virasta - Avoimen viran taso - Hakemusten hylkääminen - Perusteleminen)

text:
 N:o C 189/ 14         10                       Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                       22.7.95
Juzgado de lo Social n0 2 de Santiago de Compostelan                on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
 26.5.1995 antamallaan pààtôksellà esittàmà ennakkorat             12.6.1995 , saadakseen ennakkoratkaisun asiassa Mercedes
 kaisupyyntô asiassa Mercedes Lores Guillín vastaan el              Lores Guillm vastaan Instituto Nacional de Empleo ja
 Instituto Nacional de Empleo y el Instituto Nacional de la         Instituto Nacional de la Seguridad Social .
                         Seguridad Social
                         ( Asia C-1 84/95 )                         Juzgado de lo Social n° 2 de Santiago de Compostela pyytää
                           ( 95/C 189/27)                           yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua kysymyk
                                                                    siin, jotka ovat asiassa C-88/95 ( 1 ) esitettyjen kysymysten
Juzgado de lo Social n° 2 de Santiago de Compostela on              kanssa samat .
esittänyt Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle 26.5.1995
antamallaan päätöksellä ennakkoratkaisupyynnön, joka                1 1 ) EYVL N:o C 137, 3.6.1995 , s . 12
                                           ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                  YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                            TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,
                  17 päivänä toukokuuta 1995 ,                                     17 päivänä toukokuuta 1995 ,
asiassa T-10/94, Achim Kratz vastaan Euroopan yhteisöjen            asiassa T-16/94, Dimitrios Benecos vastaan Euroopan
                              komissio ^)                                              yhteisöjen komissio ^)
 (Ilmoitus avoimesta virasta — Avoimen viran taso —                 (Ilmoitus avoimesta virasta — Avoimen viran taso —
AIPN:n tekemä päätös sen kuultua neuvoa-antavaa nimi                        Hakemusten hylkääminen — Perusteleminen)
          tyskomiteaa — Hakemusten hylkääminen)                                             ( 95/C 189/29
                           ( 95/C 189/28 )
                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Asiassa T-10/94, Euroopan yhteisöjen komission virkamies           Asiassa T-16/94, Euroopan yhteisöjen komission virkamies
Achim Kratz, Tervuren ( Belgia ), edustajanaan oikeuden           Dimitrios Benecos, Bryssel, edustajinaan oikeudenkäyn
käynnissä asianajaja Nicolas Lhoëst, Bryssel, prosessiosoite       nissä asianajajat Jean-Noël Louis, Thierry Demaseure ja
Luxemburgissa tilitoimisto Myson SARL, 1 , rue Glesener,           Véronique Leclercq, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehet: Joseph          tilitoimisto Myson SARL, 1 , rue Glesener, vastaan Eu
Griesmar sekä suullisessa käsittelyssä Gianluigi Valsesia ),       roopan yhteisöjen komissio ( asiamiehet: Ana-Maria Alves
jossa vaaditaan mitätöitäväksi komission 3.5.1993 tekemä           Vieira ja Denis Waelbroeck sekä suullisessa käsittelyssä
päätös olla hyväksymättä kantajan hakemusta " terveys —             Gianluigi Valsesia ), jossa vaaditaan mitätöitäväksi komis
aidsin vastainen kampanja " -nimisen yksikön päällikön             sion tekemä päätös hylätä kantajan hakemus " infrastruk
virkaan, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin          tuuri sisältäen televiestinnän; energia-ala sisältäen ydintur
( neljäs jaosto ), toimien kokoonpanossa jaoston puheenjoh        vallisuuden " -nimisen yksikön I. E.4 päällikön virkaan
taja K. Lenaerts ja tuomarit R. Schintgen ja P. Lindh;             COM/1 06/92 , yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo
kirjaaja : B. Pastor, on antanut 17.5.1995 tuomion, jonka          mioistuin ( neljäs jaosto ), toimien kokoonpanossa jaoston
tuomiolauselma on seuraava :                                       puheenjohtaja K. Lenaerts ja tuomarit R. Schintgen ja P.
                                                                   Lindh; kirjaaja : B. Pastor, on antanut 17.5.1995 tuomion,
1 ) Mitätöidään komission 3.5.1993 tekemä päätös, jolla            jonka tuomiolauselma on seuraava :
     kantajan hakemus "terveys — aidsin vastainen kam
     panja " -nimisen yksikön päällikön virkaan on hylätty,
     sekä tähän liittyvät päätökset vahvistaa tämän viran           1 ) Kanne hylätään.
     ura-alueen tasoksi A5/A4 ja nimittää kyseiseen virkaan
     rouva Dellicour.
                                                                   2 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                          lut.
2 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
     lut.
                                                                   (M EYVL N:o C 76 , 12.3.1994
(M EYVL N:o C 76 , 12.3.1994


title: Asia C-472/04: Euroopan yhteisöjen komission 4.11.2004 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               8.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/31

         Euroopan yhteisöjen komission 4.11.2004 Italian tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-472/04)
   (2005/C 6/58)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Euroopan yhteisöjen komission on nostanut 4.11.2004 kanteen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa Italian tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Knut Simonsson ja Claudio Loggi.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut irtolastialusten turvallisen lastaamisen ja lastinpurkamisen yhdenmukaistetuista edellytyksistä ja menettelyistä 4 päivänä joulukuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/96/EY (1) 17 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niitä komissiolle

               —

               velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

         Oikeudelliset perustelut ja pääasialliset perusteet:
   Direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 5.8.2003.

      (1)  EYVL l 013, 16.1.2001, s. 9.


title: Asia T-284/13 P: Valitus, jonka Luigi Marcuccio on tehnyt 22.5.2013 virkamiestuomioistuimen asiassa F-17/12, Marcuccio vastaan komissio, 11.3.2013 antamasta tuomiosta

text:
               20.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 207/52

         Valitus, jonka Luigi Marcuccio on tehnyt 22.5.2013 virkamiestuomioistuimen asiassa F-17/12, Marcuccio vastaan komissio, 11.3.2013 antamasta tuomiosta
   (Asia T-284/13 P)
   2013/C 207/86
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa valituksenalaisen määräyksen kokonaisuudessaan ja poikkeuksitta

               —

               palauttaa asian virkamiestuomioistuimeen.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-203/13 P, Marcuccio vastaan komissio.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 16 päivänä tammikuuta 2003 asiassa C-63/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivin 98/83/EY täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
C 44/10                   FI                              Euroopan unionin virallinen lehti                                             22.2.2003
Pellava- ja hamppualan yhteisestä markkinajärjestelystä 29 päivänä          2)     Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeuden-
kesäkuuta 1970 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 1308/70,                      käyntikulut.
sellaisena kuin se on muutettuna maataloustuotteita koskevista
tiedotus- ja menekinedistämistoimista sisämarkkinoilla 19 päivänä
joulukuuta 2000 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2826/              (1 ) EYVL C 68, 16.3.2002.
2000, ja pellavan ja hampun tuen myöntämistä koskevista yleisistä
säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1971 annettua neuvoston
asetusta (ETY) N:o 619/71, sellaisena kuin se on muutettuna
26.6.1998 annetulla neuvoston asetuksella N:o 1420/98, on
tulkittava siten, että niiden kanssa on ristiriidassa kansallinen
lainsäädäntö, jossa kielletään kyseisissä asetuksissa tarkoitetun teolli-
suushampun viljely ja hallussapito.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
( 1) EYVL C 84, 6.4.2002.
                                                                                (ensimmäinen jaosto)
                                                                                16 päivänä tammikuuta 2003
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   asiassa C-63/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                            Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningas-
                                                                                kunta (1)
                       (ensimmäinen jaosto)
                  16 päivänä tammikuuta 2003                                (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
                                                                                vin 98/83/EY täytäntöönpanon laiminlyönti)
asiassa C-29/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                    Espanjan kuningaskunta ( 1)                                                         (2003/C 44/19)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-                                      (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
          vin 98/83/EY täytäntöönpanon laiminlyönti)
                            (2003/C 44/18)                                  (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                     (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen            Asiassa C-63/02, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                      nään M. Shotter) vastaan Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin
                                                                            yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehinään P. Ormond, avusta-
                                                                            janaan barrister M. Demetriou), jossa kantaja vaatii yhteisöjen
Asiassa C-29/02, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-                   tuomioistuinta toteamaan, että Ison-Britannian ja Pohjois-
nään G. Valero Jordana) vastaan Espanjan kuningaskunta                      Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut ihmisten
(asiamiehenään L. Fraguas Gadea), jossa kantaja vaatii yhteisö-             käyttöön tarkoitetun veden laadusta 3 päivänä marraskuuta
jen tuomioistuinta toteamaan, että Espanjan kuningaskunta ei                1998 annetun neuvoston direktiivin 98/83/EY (EYVL L 330,
ole noudattanut ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta                s. 32) 17 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska
3 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston direktiivin                    se ei ole antanut Pohjois-Irlannin ja Walesin osalta kaikkia
98/83/EY (EYVL L 330, s. 32) mukaisia velvoitteitaan, koska                 kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuk-
se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin               sia ja hallinnollisia määräyksiä, tai joka tapauksessa koska se ei
noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia              ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle, yhteisöjen
määräyksiä, tai joka tapauksessa koska se ei ole ilmoittanut                tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa:
näistä toimenpiteistä komissiolle, yhteisöjen tuomioistuin (en-             jaoston puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuomarit P. Jann ja
simmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-                   A. Rosas (esittelevä tuomari), julkisasiamies: s. Alber, kirjaaja:
johtaja M. Wathelet sekä tuomarit P. Jann ja A. Rosas (esittelevä           R. Grass, on antanut 16.1.2003 tuomion, jonka tuomiolausel-
tuomari), julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja: R. Grass, on antanut          ma on seuraava:
16.1.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                            1)     Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
1)     Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut ihmisten käyttöön                 ei ole noudattanut ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta
       tarkoitetun veden laadusta 3 päivänä marraskuuta 1998                       3 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston direktiivin
       annetun neuvoston direktiivin 98/83/EY mukaisia velvoittei-                 98/83/EY 17 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska
       taan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen            se ei ole antanut kaikkia kyseisen direktiivin noudattamisen
       edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.                edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
 ---pagebreak--- 22.2.2003                FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                               C 44/11
2)     Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta             YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
       velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                                (kuudes jaosto)
( 1) EYVL C 109, 4.5.2002.
                                                                                21 päivänä marraskuuta 2002
                                                                        asiassa C-360/01, Italian tasavalta vastaan Euroopan yhtei-
                                                                              söjen komissio ja Euroopan unionin neuvosto (1)
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                       (ensimmäinen jaosto)                             (Sokeri – Hintajärjestelmä – Markkinointivuosi 2001/2002
                                                                        – Alueellistaminen – Ei-alijäämäiset alueet – Italian luokitte-
                                                                        lu – N:o 1263/2001 ja N:o 1260/2001 pätevyys – Kumoa-
                   16 päivänä tammikuuta 2003                           miskanne – Tutkittavaksi ottamisen edellytysten osittainen
                                                                                puuttuminen)
asiassa C-122/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                     Belgian kuningaskunta (1)
                                                                                (2003/C 44/21)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
          vin 98/83/EY täytäntöönpanon laiminlyönti)                                           (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                           (2003/C 44/20)
                                                                        (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                     (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                                     tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                        Asiassa C-360/01, Italian tasavalta (asiamiehenään U. Leanza,
                                                                        avustajanaan G. de Bellis) vastaan Euroopan yhteisöjen komis-
                                                                        sio (asiamiehenään C. Cattabriga) ja Euroopan unionin neuvos-
Asiassa C-122/02, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-              to (asiamiehenään F. P. Ruggeri Laderchi), jossa kantaja vaatii
nään G. Valero Jordana ja J. Adda) vastaan Belgian kuningas-
                                                                        yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan valkoisen sokerin joh-
kunta (asiamiehenään A. Snoecx), jossa kantaja vaatii yhteisö-          dettujen interventiohintojen vahvistamisesta markkinointivuo-
jen tuomioistuinta toteamaan, että Belgian kuningaskunta ei             deksi 2001/2002 27 päivänä kesäkuuta 2001 annetun asetuk-
ole noudattanut ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta
                                                                        sen (EY) N:o 1263/2001 (EYVL L 178, s. 60) 1 artiklan, koska
3 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston direktiivin                siinä jätetään kaikkien Italian alueiden osalta vahvistamatta
98/83/EY (EYVL L 330, s. 32) mukaisia velvoitteitaan, koska
                                                                        valkoisen sokerin johdettu interventioihinta, ja tarpeellisin
se ei ole antanut kaikkia kyseisen direktiivin noudattamisen
                                                                        osin kumoamaan sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä
edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, tai        19 päivänä kesäkuuta 2001 annetun asetuksen (EY) N:o 1260/
joka tapauksessa koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpi-
                                                                        2001 (EYVL L 178, s. 1) 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
teistä komissiolle, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaos-          yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpa-
to), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathe-
                                                                        nossa: jaoston puheenjohtaja J.-P. Puissochet sekä tuomarit
let sekä tuomarit P. Jann ja A. Rosas (esittelevä tuomari),
                                                                        R. Schintgen, C. Gulmann, V. Skouris ja N. Colneric (esittelevä
julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: R. Grass, on antanut          tuomari), julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: R. Grass, on
16.1.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                        antanut 21.11.2002 määräyksen, jonka määräysosa on seu-
                                                                        raava:
1)     Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut ihmisten käyttöön
       tarkoitetun veden laadusta 3 päivänä marraskuuta 1998
       annetun neuvoston direktiivin 98/83/EY mukaisia velvoittei-      1)     Kanne jätetään selvästi perusteettomana tutkittavaksi ottamatta
       taan, koska se ei ole antanut kaikkia kyseisen direktiivin              neuvostoa koskevilta osiltaan.
       noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia
       määräyksiä.
                                                                        2)     Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan tämän kanteen osan
                                                                               aiheuttamat oikeudenkäyntikulut.
2)     Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeuden-
       käyntikulut.
                                                                        (1 ) EYVL C 331, 24.11.2001.
( 1) EYVL C 131, 1.6.2002.


title: Asia C-540/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 16.4.2015 – Euroopan parlamentti v. Euroopan unionin neuvosto (Kumoamiskanne — Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa — Aikaisemman päätöksen voimaantulopäivän vahvistaminen — Oikeusperustan määrittäminen — Lissabonin sopimuksen voimaantulon jälkeen sovellettavat oikeussäännöt — Siirtymämääräykset — Johdettu oikeusperusta — Parlamentin kuuleminen)

text:
               15.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 198/7

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 16.4.2015 – Euroopan parlamentti v. Euroopan unionin neuvosto
   (Asia C-540/13) (1)

   ((Kumoamiskanne - Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa - Aikaisemman päätöksen voimaantulopäivän vahvistaminen - Oikeusperustan määrittäminen - Lissabonin sopimuksen voimaantulon jälkeen sovellettavat oikeussäännöt - Siirtymämääräykset - Johdettu oikeusperusta - Parlamentin kuuleminen))
   (2015/C 198/08)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: F. Drexler, A. Caiola ja M. Pencheva)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: K. Pleśniak ja A. F. Jensen)

      Tuomiolauselma

               1)

               Jäsenvaltioiden nimeämien viranomaisten ja Europolin pääsystä tekemään hakuja viisumitietojärjestelmästä (VIS) terrorismirikosten ja muiden vakavien rikosten torjumiseksi, havaitsemiseksi ja tutkimiseksi tehdyn päätöksen 2008/633/YOS voimaantulopäivän vahvistamisesta 22.7.2013 annettu neuvoston päätös 2013/392/EU kumotaan.

               2)

               Päätöksen 2013/392 vaikutukset pysytetään voimassa sen korvaavan uuden toimen voimaantuloon asti.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 539, 7.12.2013.


title: Asia C-336/05: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 13.6.2006 (Tribunal départemental des pensions du Morbihanin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ameur Echouikh v. Secrétaire d'État aux anciens combattants (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta — Euro-Välimeri-sopimus EY-Marokko — Sopimuksen 65 artikla — Syrjintäkiellon periaate sosiaaliturvan alalla — Puolustusvoimien työkyvyttömyyseläke)

text:
               16.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 224/17

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 13.6.2006 (Tribunal départemental des pensions du Morbihanin (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Ameur Echouikh v. Secrétaire d'État aux anciens combattants
   (Asia C-336/05) (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta - Euro-Välimeri-sopimus EY-Marokko - Sopimuksen 65 artikla - Syrjintäkiellon periaate sosiaaliturvan alalla - Puolustusvoimien työkyvyttömyyseläke)
   (2006/C 224/31)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunal départemental des pensions du Morbihan
   Asianosaiset

      Kantaja: Ameur Echouikh

      Vastaaja: Secrétaire d'État aux anciens combattants
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal départemental des pensions du Morbihan — Brysselissä 26.2.1996 allekirjoitetun Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Marokon kuningaskunnan välisestä assosioinnista tehdyn Euro-Välimeri-sopimuksen (EYVL L 70, s. 2) 64 ja 65 artiklan, Rabatissa 27.4.1976 allekirjoitetun Euroopan talousyhteisön ja Marokon kuningaskunnan välisen yhteistyösopimuksen (EYVL L 264, s. 1) 40–42 artiklan ja kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kieltoa koskevan yleisen periaatteen, sellaisena kuin se on taattu EY:n perustamissopimuksen 12 artiklassa ja ihmisoikeussopimuksen 14 artiklassa, tulkinta — Välitön oikeusvaikutus — Työntekijän, palkan ja sosiaaliturvaetuuden käsitteet — Kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan puolustusvoimien työkyvyttömyyseläkettä ei myönnetä Marokon kansalaiselle, joka on palvellut jäsenvaltion asevoimien alaisena
   Määräysosa
   Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Marokon kuningaskunnan välisestä assosioinnista tehdyn Euro–Välimeri-sopimuksen, joka allekirjoitettiin Brysselissä 26.2.1996 ja joka hyväksyttiin Euroopan yhteisöjen puolesta 24.1.2000 tehdyllä neuvoston ja komission päätöksellä 2000/204/EY, EHTY, 65 artiklan 1 kohdan ensimmäistä alakohtaa on tulkittava siten, että vastaanottava jäsenvaltio ei voi kieltäytyä myöntämästä puolustusvoimien työkyvyttömyyseläkettä Marokon kansalaiselle, joka on ollut tämän valtion puolustusvoimien palveluksessa ja asuu sen alueella, pelkästään sillä perusteella, että asianomainen henkilö on Marokon kansalainen.

      (1)  EUVL C 296, 26.11.2005.


title: Asia C-314/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 27.3.2014 (Oberster Gerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – UPC Telekabel Wien GmbH v. Constantin Film Verleih GmbH ja Wega Filmproduktionsgesellschaft GmbH (Ennakkoratkaisupyyntö — Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen — Tekijänoikeus ja lähioikeudet — Tietoyhteiskunta — Direktiivi 2001/29/EY — Internetsivusto, jolla yleisön saataviin saatetaan elokuvateoksia ilman tekijänoikeuden lähioikeuden haltijoiden suostumusta — 8 artiklan 3 kohta — Käsite ”välittäjät, joiden palveluita kolmas osapuoli käyttää tekijänoikeuden tai lähioikeuden loukkaamiseen”  — Internetyhteyden tarjoaja — Internetyhteyden tarjoajalle osoitettu määräys, jolla tätä kielletään antamasta asiakkailleen pääsyä tietylle internetsivustolle — Perusoikeuksien punninta)

text:
               19.5.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 27.3.2014 (Oberster Gerichtshofin (Itävalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) – UPC Telekabel Wien GmbH v. Constantin Film Verleih GmbH ja Wega Filmproduktionsgesellschaft GmbH
   (Asia C-314/12) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen - Tekijänoikeus ja lähioikeudet - Tietoyhteiskunta - Direktiivi 2001/29/EY - Internetsivusto, jolla yleisön saataviin saatetaan elokuvateoksia ilman tekijänoikeuden lähioikeuden haltijoiden suostumusta - 8 artiklan 3 kohta - Käsite ”välittäjät, joiden palveluita kolmas osapuoli käyttää tekijänoikeuden tai lähioikeuden loukkaamiseen” - Internetyhteyden tarjoaja - Internetyhteyden tarjoajalle osoitettu määräys, jolla tätä kielletään antamasta asiakkailleen pääsyä tietylle internetsivustolle - Perusoikeuksien punninta))
   2014/C 151/02
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberster Gerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: UPC Telekabel Wien GmbH

      Vastaajat: Constantin Film Verleih GmbH ja Wega Filmproduktionsgesellschaft GmbH

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö – Oberster Gerichtshof – Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY (EYVL L 167, s. 10) 3 artiklan 2 kohdan, 5 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan b alakohdan sekä 8 artiklan 3 kohdan tulkinta – Internet-sivusto, josta elokuvia voidaan ladata lainvastaisesti – Erään tällaisen elokuvan tekijänoikeuksien haltijan oikeus vaatia internetyhteyden tarjoajaa estämään asiakkaidensa pääsy tälle nimenomaiselle sivustolle – Estotoimenpiteiden toteutettavuus ja oikeasuhteisuus

      Tuomiolauselma

               1)

               Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY 8 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että henkilö, joka saattaa ilman oikeudenhaltijan lupaa suojattua aineistoa yleisön saataviin internetsivustolla kyseisen direktiivin 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla, käyttää tuohon aineistoon tutustuvien henkilöiden internetyhteyden tarjoajan, jota on pidettävä direktiivin 2001/29 8 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuna välittäjänä, palveluja.

               2)

               Unionin oikeudessa tunnustettuja perusoikeuksia on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä sille, että internetyhteyden tarjoajaa kielletään tuomioistuimen antamalla määräyksellä tarjoamasta asiakkailleen pääsyä internetsivustolle, jolle on ladattu suojattua aineistoa ilman oikeudenhaltijoiden lupaa, kun kyseisessä määräyksessä ei täsmennetä, mihin toimenpiteisiin internetyhteyden tarjoajan on ryhdyttävä, ja kun internetyhteyden tarjoaja voi välttyä mainitun kiellon rikkomisesta määrättäviltä uhkasakoilta osoittamalla toteuttaneensa kaikki toimenpiteet, joita siltä voidaan kohtuudella edellyttää, sillä edellytyksellä kuitenkin, että yhtäältä toteutetuilla toimenpiteillä ei tarpeettomasti evätä internetin käyttäjiltä mahdollisuutta saada laillisesti saataviinsa käytettävissä olevia tietoja ja että toisaalta kyseisillä toimenpiteillä estetään luvaton tutustuminen suojattuun aineistoon tai ainakin huomattavasti vaikeutetaan tutustumista ja merkittävästi vähennetään sen houkuttelevuutta, että saman määräyksen adressaatin palveluihin turvautuvat internetin käyttäjät tutustuvat kyseiseen niiden saataviin immateriaalioikeuksien vastaisesti saatettuun aineistoon, mikä kansallisten viranomaisten ja tuomioistuimien on tarkastettava.

      (1)  EUVL C 303, 6.10.2012.


title: Asia T-21/12: Kanne 17.1.2012 — Alfacam ym. v. parlamentti

text:
               24.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 89/27

         Kanne 17.1.2012 — Alfacam ym. v. parlamentti
   (Asia T-21/12)
   2012/C 89/45
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Alfacam (Lint, Belgia), Via Storia (Schiltigheim, Ranska), DB Video Productions (Aartselaar, Belgia), IEC (Rennes, Ranska) ja European Broadcast Partners (EUBROPA) (Aartselaar) (edustaja: asianajaja B. Pierart)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan parlamentin 18.11.2011 tekemän päätöksen, jolla tarjouskilpailun EP/DGCOMM/AV/11/11 osa 1 Video-, radio- ja multimediapalvelujen suorittaminen — Palvelujen suorittaminen Brysselissä sijaitsevalle Euroopan parlamentille ratkaistiin Belgian oikeuden mukaan perustetun osakeyhtiön nimeltä WATCH TV S.A. hyväksi

               —

               kumoamaan tämän seurauksena sen Euroopan parlamentin tekemän päätöksen, joka ei hyväksynyt neljän ensimmäisen kantajan, jotka toimivat tilapäisenä yhteenliittymänä nimeltä EUROPEAN BROADCAST PARTNERS, tarjousta, joka sijoittui toiseksi tarjouskilpailussa EP/DGCOMM/AV/11/11 osa 1 Video-, radio- ja multimediapalvelujen suorittaminen — Palvelujen suorittaminen Brysselissä sijaitsevalle Euroopan parlamentille, ja

               —

               velvoittamaan Euroopan parlamentin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat yhteen ainoaan kanneperusteeseen, joka perustuu varainhoitoasetuksen (1) 94 artiklan rikkomiseen siltä osin kuin tarjouskilpailun voittaneen tarjoajan tarjous sisälsi vääriä tietoja niin, että kyseinen tarjoaja olisi pitänyt sulkea hankintamenettelyn ulkopuolelle.

      (1)  Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (EYVL L 248, s. 1).


title: Asia C-290/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 1.10.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale di Firenze – Italia) – Rikosoikeudenkäynti Skerdjan Celaj’ta vastaan (Ennakkoratkaisupyyntö — Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue — Direktiivi 2008/115/EY — Laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttaminen — Palauttamispäätös, johon on liitetty kolmen vuoden pituinen maahantulokielto — Maahantulokiellon rikkominen — Aikaisemmin maasta poistettu kolmannen maan kansalainen — Vankeusrangaistus, jos on kyse uudesta laittomasta tulosta jäsenvaltion alueelle — Yhteensopivuus)

text:
               16.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 381/8

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 1.10.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale di Firenze – Italia) – Rikosoikeudenkäynti Skerdjan Celaj’ta vastaan
   (Asia C-290/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue - Direktiivi 2008/115/EY - Laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttaminen - Palauttamispäätös, johon on liitetty kolmen vuoden pituinen maahantulokielto - Maahantulokiellon rikkominen - Aikaisemmin maasta poistettu kolmannen maan kansalainen - Vankeusrangaistus, jos on kyse uudesta laittomasta tulosta jäsenvaltion alueelle - Yhteensopivuus))
   (2015/C 381/08)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunale di Firenze

      Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

   Skerdjan Celaj

      Tuomiolauselma

   Jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2008/115/EY on tulkittava siten, ettei se lähtökohtaisesti ole esteenä jäsenvaltion säännöstölle, jossa säädetään vankeusrangaistuksen määräämisestä sellaiselle laittomasti oleskelevalle kolmannen maan kansalaiselle, joka aikaisemman palauttamismenettelyn yhteydessä alkuperämaahansa palattuaan tulee uudelleen laittomasti kyseisen jäsenvaltion alueelle vastoin maahantulokieltoa.

      (1)  EUVL C 292, 1.9.2014.