title: Asia C-524/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Karlsruhe (Saksa) on esittänyt 3.10.2013 — Eycke Braun v. Land Baden-Württemberg

text:
               14.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 367/25

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Karlsruhe (Saksa) on esittänyt 3.10.2013 — Eycke Braun v. Land Baden-Württemberg
   (Asia C-524/13)
   2013/C 367/45
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Karlsruhe

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Eycke Braun

      Vastaaja: Land Baden-Württemberg

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko pääoman hankinnasta suoritettavista välillisistä veroista 17.7.1969 annettua neuvoston direktiiviä 69/335/ETY, (1) sellaisena kuin se on muutettuna 10.6.1985 annetulla neuvoston direktiivillä 85/303/ETY, (2) tulkittava siten, että maksut, jotka virkamiehen asemassa toimiva notaari saa vahvistaessaan notaarin asiakirjalla oikeustoimen, joka koskee pääomayhtiön muuttamista toisentyyppiseksi pääomayhtiöksi, ovat direktiivissä tarkoitettuja veroja, vaikka muuttaminen ei johdakaan vastaanottavan tai muotoaan muuttavan yhtiön pääoman korotukseen?

      (1)  EYVL L 249, s. 25.

      (2)  Pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista annetun direktiivin 69/335/ETY muuttamisesta 10.6.1985 annettu neuvoston direktiivi 85/303/ETY, EYVL L 156, s. 23.


title: Asia C-430/05: Symvoulio tis Epikrateiasin  31.8.2005  tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa 1) Dionik Anonymi Etaireia Emporias H/Y, Logismikou & Paroxis Ypiresion Michanografisis (Dionik A.E.) ja 2) Ioannis Michail Pikoulas vastaan Epitropi Kefalaiagoras

text:
               11.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 60/16

         Symvoulio tis Epikrateiasin 31.8.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa 1) Dionik Anonymi Etaireia Emporias H/Y, Logismikou & Paroxis Ypiresion Michanografisis (Dionik A.E.) ja 2) Ioannis Michail Pikoulas vastaan Epitropi Kefalaiagoras
   (Asia C-430/05)
   (2006/C 60/33)
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka
   Symvoulio tis Epikrateias on pyytänyt 31.8.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 2.12.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa 1) Dionik Anonymi Etaireia Emporias H/Y, Logismikou & Paroxis Ypiresion Michanografisis (Dionik A.E.) ja 2) Ioannis Michail Pikoulas vastaan Epitropi Kefalaiagoras seuraavaan kysymykseen:
   Kun otetaan huomioon arvopaperien ottamisesta viralliselle pörssilistalle sekä siihen liittyvästä tiedonantovelvollisuudesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/34/EY (1) 21 artiklassa säädetty, voiko kansallinen lainsäätäjä säätää sitä tapausta varten, että listalleottoesitteessä esitetyt tiedot osoittautuvat virheellisiksi tai harhaanjohtaviksi, hallinnollisista seuraamuksista, jotka määrätään paitsi niille henkilöille, jotka nimenomaisesti mainitaan kyseisessä esitteessä vastuullisiksi, mutta myös sille, joka on laskenut liikkeeseen arvopaperipörssin viralliselle listalle otetut arvopaperit, sekä myös erotuksetta liikkeeseenlaskijan hallintoneuvoston jäsenille riippumatta siitä, onko heidät nimetty edellä tarkoitetulla tavalla vastuullisiksi?

      (1)  EYVL L 184, 6.7.2001, s. 1.


title: Asia T-289/01: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 24.5.2007 — Duales System Deutschland v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt — Saksassa myytyjen, Der Grüne Punkt logolla varustettujen pakkausten keräystä ja hyödyntämistä koskeva järjestelmä — Poikkeuslupapäätös — Komission asettamat velvoitteet kilpailun turvaamiseksi — Järjestelmän ylläpitäjän käyttämilleen jätehuoltoyrityksille myöntämä yksinoikeus — Kilpailunrajoitus — Tarve varmistaa kilpailijoiden mahdollisuus käyttää järjestelmän ylläpitäjän käyttämiä jätehuoltolaitteistoja — Järjestelmän ylläpitäjän antamat sitoumukset)

text:
               7.7.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 155/19

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 24.5.2007 — Duales System Deutschland v. komissio
   (Asia T-289/01) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Saksassa myytyjen, Der Grüne Punkt logolla varustettujen pakkausten keräystä ja hyödyntämistä koskeva järjestelmä - Poikkeuslupapäätös - Komission asettamat velvoitteet kilpailun turvaamiseksi - Järjestelmän ylläpitäjän käyttämilleen jätehuoltoyrityksille myöntämä yksinoikeus - Kilpailunrajoitus - Tarve varmistaa kilpailijoiden mahdollisuus käyttää järjestelmän ylläpitäjän käyttämiä jätehuoltolaitteistoja - Järjestelmän ylläpitäjän antamat sitoumukset)
   (2007/C 155/37)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland GmbH, aiemmin Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland AG (Köln, Saksa) (edustajat: asianajajat W. Deselaers, B. Meyring ja E. Wagner)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: aiemmin S. Rating, sittemmin P. Oliver, H. Gading ja M. Schneider ja lopuksi W. Mölls ja R. Sauer)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Landbell AG für Rückhol-Systeme (Mainz, Saksa) (edustajat: asianajajat A. Rinne ja A. Walz)
   Oikeudenkäynnin kohde
   EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta (Asiat COMP/34493 — DSD, COMP/37366 — Hofmann + DSD, COMP/37299 — Edelhoff + DSD, COMP/37291 — Rethmann + DSD, COMP/37288 — ARGE ja viisi muuta + DSD, COMP/37287 — AWG ja viisi muuta + DSD, COMP/37526 — Feldhaus + DSD, COMP/37254 — Nehlsen + DSD, COMP/37252 — Schönmackers + DSD, COMP/37250 — Altvater + DSD, COMP/37246 — DASS + DSD, COMP/37245 — Scheele + DSD, COMP/37244 — SAK + DSD, COMP/37243 — Fischer + DSD, COMP/37242 — Trienekens + DSD, COMP/37267 — Interseroh + DSD) 17.9.2001 tehdyn komission päätöksen 2001/837/EY (EYVL L 319, s. 1) 3 artiklan kumoaminen tai toissijaisesti kyseisen päätöksen kumoaminen kokonaisuudessaan ja kyseisen päätöksen 72 perustelukappaleessa esitetyn kantajan sitoumuksen kumoaminen
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja, Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland GmbH, vastaa kolmesta neljänneksestä omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kolme neljännestä komission oikeudenkäyntikuluista ja Landbell AG Rückhol-Systemen oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Komissio vastaa yhdestä neljänneksestä omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan yksi neljännes kantajan oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EYVL C 44, 16.2.2002.


title: Asia T-323/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.11.2011 — Chabou v. SMHV — Chalou (CHABOU) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin CHABOU rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat kansalliset ja kansainväliset sanamerkit Chalou — Rekisteröinnin hylkääminen — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 12 artiklan a kohta)

text:
               7.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/14

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.11.2011 — Chabou v. SMHV — Chalou (CHABOU)
   (Asia T-323/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin CHABOU rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat kansalliset ja kansainväliset sanamerkit Chalou - Rekisteröinnin hylkääminen - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 12 artiklan a kohta)
   2012/C 6/23
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Chickmouza Chabou (Rheine, Saksa) (edustaja: asianajaja K.-J. Triebold)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: S. Schäffner)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Chalou GmbH (Herschweiler-Pettersheim, Saksa) (edustaja: asianajaja T. Träger)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 20.5.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 1165/2009-1), joka liittyy Chalou GmbH:n ja Chickmouza Chaboun väliseen väitemenettelyyn.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Chickmouza Chabou velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 288, 23.10.2010.


title: Asia C-488/15: Kanne 14.9.2015 – Euroopan komissio v. Bulgarian tasavalta

text:
               23.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 389/20

         Kanne 14.9.2015 – Euroopan komissio v. Bulgarian tasavalta
   (Asia C-488/15)
   (2015/C 389/22)
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Kružíková, E. Manhaeve ja S. Petrovа)

      Vastaaja: Bulgarian tasavalta

      Vaatimukset

   Euroopan komissio vaatii, että unionin tuomioistuimen on:

               —

               todettava, että Bulgaria on jättänyt noudattamatta direktiivin (1) 13 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä liitteen XI kanssa, mukaisia velvoitteitaan, koska se on ylittänyt sekä vuotuiset että päiväkohtaiset PM10-hiukkasten raja-arvot systemaattisesti ja vuodesta 2007 ainakin vuoteen 2013 saakka seuraavilla alueilla ja taajamissa: BG0001 Sofian taajama; BG0002 Plovdivin taajama; BG0004 Pohjois-Bulgaria; BG0005 Lounais-Bulgaria ja BG0006 Kaakkois-Bulgaria;

               —

               koska se on ylittänyt päiväkohtaiset PM10-hiukkasten raja-arvot systemaattisesti ja vuodesta 2007 ainakin vuoteen 2013 saakka ja vuotuiset PM10:n raja-arvot vuosina 2007, 2008 ja 2010 alueella BG0003 Varna;

               —

               ja kun ei ole olemassa tarkempaa tietoa, josta ilmenisi, että PM10-hiukkasten päiväkohtaisten ja vuotuisten raja-arvojen ylittyminen edellä mainituilla alueilla ja taajamissa olisi muuttunut;

               —

               todettava myös, että Bulgaria on jättänyt noudattamatta direktiivin 23 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisia velvoitteitaan ja erityisesti velvoitettaan pitää ylittämisjakso mahdollisimman lyhyenä ja että tämä velvoitteiden noudattamatta jättäminen jatkuu yhä, kun otetaan huomioon se, että – viimeisintä ilmanlaatua koskevaa kertomusta vuodelta 2013 lukuun ottamatta – sekä vuotuiset että päiväkohtaiset PM10-hiukkasten raja-arvot kaikilla edellä mainituilla alueilla ja taajamissa edelleen ylittyvät;

               —

               Bulgarian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Viimeisimmän ilmanlaatua koskevan kertomuksen sekä Bulgarian viranomaisten perusteltuun lausuntoon antamien vastausten perusteella komissio katsoo, että tällä hetkellä Bulgarian tasavalta on jättänyt noudattamatta direktiivin 13 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, jotka koskevat ilman mikrohiukkasten (PM10-hiukkasten) vuotuisten ja päiväkohtaisten raja-arvojen noudattamista, ja direktiivin 23 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisia velvoitteitaan, jotka koskevat velvollisuutta laatia ilmanlaatusuunnitelmia, jotta ylityksen kesto jää mahdollisimman lyhyeksi.
   Komissio katsoo, että unionin tuomioistuimen on todettava, että Bulgarian tasavalta on rikkonut kyseisiä direktiivin säännöksiä.

      (1)  Ilmanlaadusta ja sen parantamisesta 21.5.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/50/EY (EUVL L 152, s. 1).


title: Asia T-446/10: Kanne 17.9.2010 — Dow AgroSciences and Dintec Agroquímica — Produtos Químicos v. komissio

text:
               18.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 346/43

         Kanne 17.9.2010 — Dow AgroSciences and Dintec Agroquímica — Produtos Químicos v. komissio
   (Asia T-446/10)
   ()
   2010/C 346/88
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Dow AgroSciences Ltd (Hitchin, Yhdistynyt kuningaskunta) ja Dintec Agroquímica — Produtos Químicos, Lda (Funchal, Portugali) (edustajat: asianajajat K. Van Maldegem ja C. Mereu)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               kanne on otettava tutkittavaksi ja todettava perustelluksi

               —

               päätös 2010/355/EU on kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

               —

               on toteutettava muut kohtuulliseksi katsottavat asianmukaiset toimet.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii kanteessaan trifluraliinin sisällyttämättä jättämisestä neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I 25.6.2010 tehdyn komission päätöksen 2010/355/EU (1) kumoamista.
   Kantajat esittävät vaatimustensa tueksi kaksi kanneperustetta.
   Ne väittävät ensiksi, että riidanalainen päätös on lainvastainen, koska se perustuu lainvastaiseen päätökseen, jonka vuoksi se on olemassa. Kyseinen toinen päätös (2), 2007/629/EY (3), on alkuperäinen päätös trifluraliinin sisällyttämättä jättämisestä ja se perustui direktiivin 91/414 (4) 8 artiklan 2 kohdan mukaiseen aineen tarkastukseen. Jos päätöstä 2007/629/EY ei olisi tehty lainvastaisesti, riidanalaista päätöstä ei olisi olemassa.
   Kantajat väittävät toiseksi, että riidanalainen päätös itse on lainvastainen itsenäisistä syistä. Ne katsovat, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen perustellessaan riidanalaisen päätöksen väitetyillä huolilla

               —

               mahdollisesta kaukokulkeutumisesta ilman välityksellä; kantajat väittävät tältä osin, että komissio jätti ottamatta huomioon tietoja (tieteellinen perusteltavuus puuttuu) ja loukkasi hyvän hallinnon ja puolustautumisoikeuksien periaatteita. Komission näkemys kaukokulkeutumisesta on kantajien näkemyksen mukaan lisäksi syrjivä ja suhteeton

               —

               toksisuudesta kaloille; kantajat väittävät tältä osin, että tieteelliset perustelut eivät tue toteamusta. Ne katsovat lisäksi, että riidanalainen päätös on suhteeton siltä osin kuin se koskee väitettyä kroonista myrkyllisyyttä.

      (1)  Tiedoksiannettu numerolla K(2010)4199 (EUVL L 160, s. 30)

      (2)  Kantajat riitauttivat tämän päätöksen asiassa T-475/07, Dow AgroSciences ym. v. komissio (EUVL 2008, C 51, s. 54)

      (3)  Trifluraliinin sisällyttämättä jättämisestä neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I ja tätä ainetta sisältäville kasvinsuojeluaineille annettujen lupien peruuttamisesta 20.9.2007 tehty komission päätös (tiedoksiannettu numerolla K(2007) 4282) (EUVL L 255, s. 42)

      (4)  Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15.7.1991 annettu neuvoston direktiivi 91/44/ETY (EYVL L 230, s. 1)


title: Yhdistetyt asiat T-425/04, T-444/04, T-450/04 ja T-456/04: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.5.2010 — Ranska v. komissio (Valtiontuet — Taloudelliset toimenpiteet France Télécomin hyväksi — Osakaslainaa koskeva suunnitelma — Ranskan hallituksen jäsenen julkiset ilmoitukset — Päätös, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja jossa ei määrätä sen perimisestä takaisin — Kumoamiskanne — Oikeussuojan tarve — Tutkittavaksi ottaminen — Valtiontuen käsite — Etu — Valtion varat — Perusteluvelvollisuus)

text:
               3.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 179/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.5.2010 — Ranska v. komissio
   (Yhdistetyt asiat T-425/04, T-444/04, T-450/04 ja T-456/04) (1)

   (Valtiontuet - Taloudelliset toimenpiteet France Télécomin hyväksi - Osakaslainaa koskeva suunnitelma - Ranskan hallituksen jäsenen julkiset ilmoitukset - Päätös, jossa tuki todetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja jossa ei määrätä sen perimisestä takaisin - Kumoamiskanne - Oikeussuojan tarve - Tutkittavaksi ottaminen - Valtiontuen käsite - Etu - Valtion varat - Perusteluvelvollisuus)
   2010/C 179/46
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Ranskan tasavalta (asiamiehet: aluksi G. de Bergues, R. Abraham ja S. Ramet, sittemmin E. Belliard, M. de Bergues ja S. Ramet ja lopuksi E. Belliard, M. de Bergues, A.-L. Vendrolini ja J.-C. Niollet) (asia T-425/04); France Télécom SA (Pariisi, Ranska) (edustajat: aluksi asianajajat A. Gosset-Grainville ja S. Hautbourg, sittemmin asianajaja S. Hautbourg) (asia T-444/04); Bouygues SA (Pariisi) ja Bouygues Télécom SA (Boulogne-Billancourt, Ranska) (edustajat: asianajajat J. Vogel, F. Sureau, D. Théophile ja J. Blouet Gaillard) (asia T-450/04) sekä Association française des opérateurs de réseaux et services de télécommunications (AFORS Télécom) (Pariisi) (edustajat: asianajajat O. Fréget, F. Herrenschmidt, M. Struys ja L. Eskenazi) (asia T-456/04)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi C. Giolito ja J. Buendía Sierra, sittemmin C. Giolito ja D. Grespan)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Ranskan tasavalta (asiamiehet: E. Belliard, G. de Bergues, A. L. Vendrolini ja J.-C. Niollet asiassa T-450/04 ja M. de Bergues asiassa T-456/04) (asiat T-450/04 ja T-456/04), Bouygues SA (Pariisi) ja Bouygues Télécom SA (Boulogne-Billancourt) (edustajat: asianajajat J. Vogel, F. Sureau, D. Théophile ja J. Blouet Gaillard) (asia T-444/04) sekä France Télécom SA (Pariisi) (edustajat: aluksi asianajajat A. Gosset-Grainville ja S. Hautbourg, sittemmin asianajaja S. Hautbourg) (asiat T-450/04 ja T-456/04)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimukset komission 2.8.2004 tekemän päätöksen 2006/621/EY, joka koskee Ranskan France Télécomille myöntämää valtiontukea (EUVL L 257, s. 11), kumoamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Komission 2.8.2004 tekemän päätöksen 2006/621/EY, joka koskee Ranskan France Télécomille myöntämää valtiontukea, 1 artikla kumotaan.

               2)

               Lausunnon antaminen päätöksen 2006/621 2 artiklan kumoamista koskevista vaatimuksista raukeaa.

               3)

               Asioissa T-425/04 ja T-444/04 Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Ranskan tasavallan ja France Télécom SA.:n oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Asioissa T-425/04 ja T-444/04 Bouygues SA ja Bouygues Télécom SA vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               5)

               Asiassa T-450/04 Bouygues ja Bouygues Télécom vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan puolet komission oikeudenkäyntikuluista.

               6)

               Asiassa T-450/04 komissio vastaa puolesta omia oikeudenkäyntikulujaan.

               7)

               Asiassa T-456/04 Association française des opérateurs de réseaux et services de télécommunications (AFORS Télécom) ja komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               8)

               Asioissa T-450/04 ja T-456/04 Ranskan tasavalta ja France Télécom vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 19, 22.1.2005.


title: Asia C-330/15 P: Valitus, jonka Johannes Tomana ym. ovat tehneet 3.7.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-190/12, Johannes Tomana v. Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio, 22.4.2015 antamasta tuomiosta

text:
               14.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 302/20

         Valitus, jonka Johannes Tomana ym. ovat tehneet 3.7.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-190/12, Johannes Tomana v. Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio, 22.4.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia C-330/15 P)
   (2015/C 302/25)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittajat: Johannes Tomana ym. (edustajat: solicitor M. O’Kane, solicitor M. Lester ja barrister Z. Al-Rikabi)

      Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Valittajat vaativat unionin tuomioistuinta kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen tuomion ja kumoamaan riidanalaiset toimenpiteet valittajia koskevilta osin sekä velvoittamaan muut osapuolet korvaamaan kantajien oikeudenkäyntikulut ensimmäisessä oikeusasteessa ja valitusvaiheessa.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Ensimmäinen valitusperuste: Unionin yleinen tuomioistuin katsoi virheellisesti, että riidanalaisella asetuksella oli pätevä laillinen perusta. Asetuksen ainoalla laillisella perustella valtuutettiin komissio muuttamaan asetusta N:o 314/2004 (1) sittemmin kumotun yhteisen kannan perusteella, eikä tämän yhteisen kannan voida katsoa viittaavan myös myöhemmin annettuihin päätöksiin.
   Toinen valitusperuste: Unionin yleinen tuomioistuin katsoi virheellisesti, että henkilöitä voitiin kirjata riidanalaisiin toimenpiteisiin sillä perusteella, että he olivat ”hallituksen jäseniä” tai ”heitä lähellä olevia henkilöitä”, yksinomaan heidän asemansa tai aiemman asemansa johdosta. Unionin yleinen tuomioistuin myös katsoi virheellisesti, että henkilöiden oli katsottava olevan hallituksen jäseniä lähellä olevia henkilöitä siitä syystä, että väitteillä siitä, että he olivat osallistuneet toimintaan, jolla väitettiin loukattavan demokratiaa, ihmisoikeuksien kunnioittamista ja oikeusvaltiota Zimbabwessa, osoitettiin, että he olivat toimineet yhteistyössä hallituksen kanssa. Unionin yleisen tuomioistuimen ei valittajien mukaan olisi pitänyt sallia valittajien vastapuolten nojautuvan olettamiin, joista ei ollut mainintaa riidanalaisissa toimenpiteissä ja jotka olivat epäjohdonmukaisia ja epäsuhteisia niiden päämääriin nähden, vaan sen olisi pitänyt edellyttää, että mainitut vastapuolet täyttävät todistustaakan, joka niillä oli uudelleen kirjaamisten oikeuttamiseksi, riittävillä tosiasioita koskevilla seikoilla.
   Kolmas valitusperuste: Unionin yleinen tuomioistuin katsoi virheellisesti, että perustelut olivat riittävät, kun niissä pelkästään lueteltiin toimet, joita hallituksen jäsenet ja heitä lähellä olevat henkilöt olivat väitetysti hoitaneet, tai kun niissä esitettiin ylimalkaisia ja yleisluontoisia väitteitä aiemmasta moitittavasta toiminnasta. Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen myös salliessaan perusteiden täydentämisen jälkikäteen perusteilla, joita ei esitetty riidanalaisissa toimenpiteissä. Kun eräät valittajat esittävät huomautuksia, jossa kiistettiin heistä esitetyt väitteet, unionin yleinen tuomioistuin katsoi virheellisesti ja epäoikeudenmukaisesti, että heidän näyttöään ei voitu ottaa tutkittavaksi, eikä näin arvioinut sitä.
   Neljäs valitusperuste: Unionin yleinen tuomioistuin ei noudattanut vakiintunutta puolustautumisoikeuksia koskevaa oikeuskäytäntöä katsoessaan, että valittajien vastapuolten ei edellytetty esittävän näyttöä tai perusteita kirjaamisen jatkamiselle tai antavan valittajille mahdollisuutta esittää huomautuksia ennen päätöksen tekemistä kunkin valittajan kirjaamisen jatkamisesta.
   Viides kanneperuste: Unionin yleinen tuomioistuin ei arvioinut, kunnioitettiinko kunkin valittajan kirjaamisen yhteydessä oikeasuhteista tasapainoa heidän perusoikeuksiensa vakavan loukkaamisen ja riidanalaisten toimenpiteiden tavoitteiden välillä.

      (1)  Tietyistä Zimbabwea koskevista rajoittavista toimenpiteistä 19.2.2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 314/2004 (EUVL L 55, s. 1).


title: Asia C-69/03: Corte d'Appello di Venezian, Sezione IV Civile, 6.11.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Caseificio Cooperativo di Cornedo Soc. Coop. ar.l. vastaan Ministero delle Finanze (valtiovarainministeriö)

text:
C 83/14                   FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                            5.4.2003
Euroopan yhteisöjen komission 14.2.2003 Italian tasaval-                Hoge Raad der Nederlandenin 14.2.2003 tekemällään
                     taa vastaan nostama kanne                          päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
                                                                                Staatssecretaris van Financiën vastaan D. Lipjes
                             (Asia C-67/03)                                                         (Asia C-68/03)
                                                                                (2003/C 83/25)
                            (2003/C 83/24)
                                                                        Hoge Raad der Nederlanden on pyytänyt 14.2.2003 tekemäl-
                                                                        lään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
                                                                        17.2.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
                                                                        ratkaisua asiassa Staatssecretaris van Financiën vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 14.2.2003 Euroo-               D. Lipjes seuraaviin kysymyksiin:
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaa
vastaan. Kantajan asiamiehenä on Antonio Aresu.                         1.     Onko kuudennen arvonlisäverodirektiivin (1) 28 b artik-
                                                                               lan E kohdan 3 alakohtaa tulkittava siten, että tässä
                                                                               säännöksessä tarkoitetaan ainoastaan sellaisia välityspal-
                                                                               veluja, jotka on suoritettu direktiivissä tarkoitetuille vero-
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                   velvollisille tai 28 a artiklassa tarkoitetuille oikeushenki-
                                                                               löille, jotka eivät ole verovelvollisia?
–      toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut ensimmäi-      2.     Jos edeltävään kysymykseen on vastattava kieltävästi,
       sen työperäisen altistumisen viiteraja-arvojen luettelon                onko kuudennen arvonlisäverodirektiivin 28 b artiklan
       laatimisesta työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden                 E kohdan 3 alakohdan ensimmäistä alakohtaa tulkittava
       suojelemisesta työpaikalla esiintyviin kemiallisiin tekijöi-            siten, että kun kyse on välittäjänä toimimisesta kahden
       hin liittyviltä riskeiltä annetun neuvoston direktiivin 98/             yksityishenkilön välillä toisen heistä myydessä tavaran
       24/EY ( 1) täytäntöönpanemiseksi 8 päivänä kesäkuuta                    toiselle, tällaisen välityspalvelun suorituspaikkana on
       2000 annetun komission direktiivin 2000/39/EY ( 2) 3 ar-                tämän säännöksen perusteella pidettävä paikkaa, jossa
       tiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole                kyseinen liiketoimi suoritetaan, ikään kuin kyse olisi
       antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä                    kuudennen arvonlisäverodirektiivin 8 artiklassa tarkoite-
       lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, tai ei aina-            tusta verovelvollisen suorittamasta tavaran luovutuksesta
       kaan ole ilmoittanut tällaisia säännöksiä komissiolle                   tai palvelusta?
–      velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-         (1 ) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistami-
                                                                             sesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen mää-
       kulut.
                                                                             räytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annettu kuudes
                                                                             neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1).
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                        Corte d’Appello di Venezian, Sezione IV Civile, 6.11.2002
                                                                        tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
EY 249 artiklalla, jonka mukaan direktiivi velvoittaa saavutetta-       asiassa Caseificio Cooperativo di Cornedo Soc. Coop. ar.l.
vaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on                vastaan Ministero delle Finanze (valtiovarainministeriö)
osoitettu, asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus noudattaa direk-
tiiviissä sen täytäntöönpanolle asetettua määräaikaa. Tämä
määräaika on päättynyt 31.12.2001, mutta Italian tasavalta ei                                       (Asia C-69/03)
ole antanut komission vaatimuksissa mainitun direktiivin
noudattamisen edellyttämiä säännöksiä.                                                              (2003/C 83/26)
( 1) EYVL L 131, 5.5.1998, s. 11.                                       Corte d’Appello di Venezia, Sezione IV Civile, on pyytänyt
( 2) EYVL L 142, 16.6.2000, s. 47.                                      6.11.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-
                                                                        jen tuomioistuimeen 17.2.2003, Euroopan yhteisöjen tuo-
                                                                        mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Caseificio Cooperativo
                                                                        di Cornedo Soc. Coop. arl. vastaan Ministero delle Finanze
                                                                        (valtiovarainministeriö) seuraavaan kysymykseen:
 ---pagebreak--- 5.4.2003                 FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 83/15
Onko asetuksia N:o 1079/77 ( 1) ja 1822/77 ( 2), joilla otetaan        Commissione Tributaria Provinciale di Massa Carrara,
käyttöön lehmänmaidosta perittävä yhteisvastuumaksu, sovel-            Sezione 02, 11.12.2002 tekemällään päätöksellä esittämä
lettava kaikkiin tuottajan kolmansille henkilöille toteuttamiin        ennakkoratkaisupyyntö asiassa Carbonati Apuani Srl vas-
lehmänmaidon luovutuksiin siitä riippumatta, minkälaisesta                                  taan Comune di Carrara
oikeudellista luovutusmuodosta on kyse, vai vain luovutuksiin,
joilla luovutuksensaaja saa omistusoikeuden kyseisiin tuottei-
                                                                                (Asia C-72/03)
siin?
                                                                                (2003/C 83/28)
( 1) EYVL L 131, 26.5.1977, s. 6.
( 2) EYVL L 203, 9.8.1977, s. 1.
                                                                       Commissione Tributaria Provinciale di Massa Carrara, Sezione
                                                                       02, on pyytänyt 11.12.2002 tekemällään päätöksellä, joka on
                                                                       saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 18.2.2003, Euroopan
                                                                       yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Carbo-
                                                                       nati Apuani Srl vastaan Comune di Carrara seuraavaan kysy-
                                                                       mykseen:
Euroopan yhteisöjen komission 18.2.2003 Belgian kunin-
                gaskuntaa vastaan nostama kanne                        Onko kansallinen laki, jossa säädetään tietyssä kunnassa
                                                                       louhitusta, tämän kunnan alueen ulkopuolelle viedystä mar-
                            (Asia C-71/03)                             morista perittävästä maksusta, ja vapautuksista ja helpotuksista
                                                                       tuotantokunnassa ja lähikunnissa käytettävän marmorin osal-
                                                                       ta, perustamissopimuksen vastainen?
                           (2003/C 83/27)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 18.2.2003 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningas-
kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on Wouter Wils, ja
                                                                       Euroopan yhteisöjen komission 20.2.2003 Itävallan tasa-
prosessiosoite on Luxemburgissa.
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-                                   (Asia C-76/03)
tuin
                                                                                (2003/C 83/29)
–      toteaa, että Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut
       mallien oikeudellisesta suojasta 13 päivänä lokakuuta
       1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direk-
       tiivin 98/71/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole    Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 20.2.2003 Euroo-
       antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Itävallan tasavaltaa
       lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, tai joka        vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission oikeudellisen
       tapauksessa koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpi-        yksikön virkamies Claudia Schmidt. Prosessiosoite Luxembur-
       teistä komissiolle;                                             gissa on c/o komission oikeudellisen yksikön virkamies Luis
                                                                       Escobar Guerrero, Centre Wagner C 254, Luxemburg-Kirch-
–      velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu-             berg.
       denkäyntikulut.
                                                                       Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                    1.    toteaa, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut mallien
                                                                             oikeudellisesta suojasta 13 päivänä lokakuuta 1998 anne-
                                                                             tun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/
Direktiivin täytäntöönpanolle varattu määräaika päättyi                      71/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut
28.10.2001.                                                                  kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja,
                                                                             asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, tai joka tapauksessa
                                                                             koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komis-
                                                                             siolle;
( 1) EYVL L 289, 28.10.1998, s. 28.
                                                                       2.    velvoittaa Itävallan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyn-
                                                                             tikulut.


title: Asia C-531/14: Valitus, jonka Giorgio Giorgis on tehnyt 24.11.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-474/12, Giorgio Giorgis v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 25.9.2014 antamasta tuomiosta

text:
               23.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 389/12

         Valitus, jonka Giorgio Giorgis on tehnyt 24.11.2014 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-474/12, Giorgio Giorgis v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 25.9.2014 antamasta tuomiosta
   (Asia C-531/14)
   (2015/C 389/14)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Giorgio Giorgis (edustaja: avvocato I. M. Prado ja avvocato A. Tornato)

      Muut osapuolet: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ja Comigel SAS
   Unionin tuomioistuin (kuudes jaosto) on 2.9.2015 antamallaan määräyksellä hylännyt valituksen ja velvoittanut Giorgio Giorgisin vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.


title: Asia C-321/01 P: AGRANA Zucker und Stärke Aktiengesellschaftin 21.8.2001 tekemä valitus (telekopio 20.8.2001) Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu viides jaosto) asiassa T-187/99, AGRANA Zucker und Stärke Aktiengesellschaft vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 7.6.2001 antamasta tuomiosta

text:
C 303/10                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         27.10.2001
Arbeitsgericht Lübeckin 6.8.2001 tekemällään päätöksellä                  vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 7.6.2001 antamasta
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Wiebke Busch                       tuomiosta. Valittajien edustajina ovat asianajajat Walter Barfuß
   vastaan Klinikum Neustadt GmbH & Co. Betriebs-KG                       ja Hanno Wollman, asianajotoimisto Schönherr, Barfuß,
                                                                          Torggler & Partner, Tuchlauben 13, A-1014 Wien. Prosessio-
                                                                          soite Luxemburgissa asianajotoimisto Arendt & Medernach, 8-
                          (Asia C-320/01)                                 10 Rue Mathias Hardt, L-2010 Luxemburg.
                          (2001/C 303/16)
                                                                          Valittaja vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin
Arbeitsgericht Lübeck on pyytänyt 6.8.2001 tekemällään                    1.    kumoaa kokonaan valituksenalaisen tuomion (1) ja Itäval-
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen                        lan Agrana Stärke-GmbH:n hyväksi tärkkelyksentuotan-
20.8.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-                        tolaitosten rakentamiseen ja muuntamiseen suunnittele-
ratkaisua asiassa Wiebke Busch vastaan Klinikum Neustadt                        masta tuesta 30 päivänä syyskuuta 1998 tehdyn komis-
GmbH & Co. Betriebs-KG seuraaviin kysymyksiin:                                  sion päätöksen 1999/342/EY (EYVL 1999, L 131, s. 61)
                                                                                sekä tarvittaessa kumottuaan valituksenalaisen tuomion
                                                                                palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
1)    Onko direktiivin 76/207/ETY (1) 2 artiklan 1 kohdassa                     men käsiteltäväksi
      tarkoitettua sukupuoleen perustuvaa syrjintää se, että
      naisen, joka haluaa lyhentää aloittamaansa hoitovapaata
      (Erziehungsurlaub) työantajansa suostumuksella, on il-              2.    velvoittaa komission korvaamaan ensimmäisen oikeusas-
      moitettava työnantajalleen tiedossaan olevasta uudesta                    teen tuomioistuimessa vireillä olleesta menettelystä aiheu-
      raskaudestaan ennen kuin sopimus hoitovapaan lyhentä-                     tuneet kulut sekä muutoksenhakumenettelystä aiheutu-
      misestä tehdään, kun hän ei voi hoitaa tehtäviään täysipai-               neet kulut.
      noisesti työskentelyn ensimmäisestä päivästä alkavan,
      tiettyjä hänen toimeensa kuuluvia tehtäviä koskevan
      työskentelykiellon vuoksi?
                                                                          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
2)    Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä,
      onko kyseisessä direktiivissä tarkoitettua sukupuoleen              Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on valituksenalaisessa
      perustuvaa syrjintää se, että käsiteltävänä olevan asian            tuomiossa jättänyt toteamatta, mitkä ovat Euroopan komissiol-
      olosuhteissa työnantajalla on oikeus peruuttaa hoitova-             le vuoden 1995 liittymisasiakirjan päätösasiakirjaan liitetyn
      paan lyhentämistä koskeva suostumuksensa sillä perus-               julistuksen N:o 31 (yhteinen julistus jalostusteollisuudesta
      teella, että tämä ei ollut tietoinen työntekijän raskaudesta?       Itävallassa ja Suomessa) perusteella kuuluvat velvollisuudet.
                                                                          Jo pelkästään julistuksen N:o 31 sanamuodon tulkinnan
                                                                          perusteella on selvää, että esillä olevan asian vastaajalla oli
                                                                          velvollisuus soveltaa EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohtaa
(1) EYVL L 39, 14.2.1976, s. 40.                                          suuripiirteisesti (”joustavasti”) eikä ankarasti (kuten tavallisesti).
                                                                          Vastaaja ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ovat jättä-
                                                                          neet täyttämättä tämän velvollisuuden katsoessaan tunnetusti
                                                                          vain vähämerkityksellisellä tukitoimella olevan yhteisön kan-
                                                                          nalta haitallisia vaikutuksia. Perustamissopimuksen tukimää-
                                                                          räyksiä joustavasti tulkittaessa kyseinen toimenpide olisi pitä-
                                                                          nyt hyväksyä.
AGRANA Zucker und Stärke Aktiengesellschaftin                             Vastaaja ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ovat lisäksi
21.8.2001 tekemä valitus (telekopio 20.8.2001) Euroopan                   soveltaneet väärin julistusta N:o 31, koska ne kieltäytyivät
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                        ottamasta huomioon laskelmissaan ensinnäkin sitä hyötyä,
(laajennettu viides jaosto) asiassa T-187/99, AGRANA                      jonka yhteisö saa siitä, että Itävalta liittyi ilman siirtymäkautta,
Zucker und Stärke Aktiengesellschaft vastaan Euroopan                     ja toiseksi Itävallalla olevaa intressiä muuttaa jalostusteollisuu-
    yhteisöjen komissio, 7.6.2001 antamasta tuomiosta                     tensa rakenteita. Julistuksen N:o 31 tarkoituksenmukaisen
                                                                          tulkinnan perusteella on selvää, että komissiolla on velvollisuus
                         (Asia C-321/01 P)                                ottaa nämä tekijät huomioon arvioidessaan yksittäisiä tuki-
                                                                          suunnitelmia, joilla helpotetaan Itävallan jalostusteollisuuden
                                                                          siirtymistä sisämarkkinoille. Katsoessaan, ettei asiaan liittyviä
                          (2001/C 303/17)                                 erilaisia intressejä tarvinnut punnita keskenään, ensimmäisen
                                                                          oikeusasteen tuomioistuin (kuten aikaisemmin myös komissio)
                                                                          on rikkonut yhteisön oikeutta.
AGRANA Zucker und Stärke Aktiengesellschaft on valittanut
21.8.2001 (telekopio 20.8.2001) Euroopan yhteisöjen tuo-
                                                                          (1) EYVL C 314, 30.10.1999, s. 10.
mioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimen laajennetun viidennen jaoston asiassa
T-187/99, AGRANA Zucker und Stärke Aktiengesellschaft


title: Asia C-526/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 19.7.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Ustavno sodišče – Slovenia) – Tadej Kotnik ym v. Državni zbor Republike Slovenije (Ennakkoratkaisupyyntö — Pankkisektoria koskevan komission tiedonannon pätevyys ja tulkinta — Direktiivin 2001/24/EY ja direktiivin 2012/30/EU tulkinta — Pankeille finanssikriisin yhteydessä myönnetyt valtiontuet — Vastuunjako — Osakkeenomistajien oman pääoman, hybridipääoman ja huonommassa etuoikeusasemassa olevien velkainstrumenttien likvidaatio — Luottamuksensuojan periaate — Omaisuudensuoja — Osakkaiden ja kolmansien etujen suoja — Luottolaitosten tervehdyttäminen ja likvidaatio)

text:
               19.9.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 343/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 19.7.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Ustavno sodišče – Slovenia) – Tadej Kotnik ym v. Državni zbor Republike Slovenije
   (Asia C-526/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Pankkisektoria koskevan komission tiedonannon pätevyys ja tulkinta - Direktiivin 2001/24/EY ja direktiivin 2012/30/EU tulkinta - Pankeille finanssikriisin yhteydessä myönnetyt valtiontuet - Vastuunjako - Osakkeenomistajien oman pääoman, hybridipääoman ja huonommassa etuoikeusasemassa olevien velkainstrumenttien likvidaatio - Luottamuksensuojan periaate - Omaisuudensuoja - Osakkaiden ja kolmansien etujen suoja - Luottolaitosten tervehdyttäminen ja likvidaatio))
   (2016/C 343/04)
   Oikeudenkäyntikieli: sloveeni

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Ustavno sodišče

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Tadej Kotnik, Marko Studen, Anton Glavan, Jože Sedonja, Primož Kozmus, Savaprojekt d.d., Fondazione cassa di risparmio di Imola, Andrej Pipuš, Dušanka Pipuš, Marija Pipuš, Tomaž Štrukelj, Luka Jukič, Angel Jaromil, Franc Marušič, Mladen Mladenić, Matjaž Matičič, Stajka Skrbinšek, Janez Forte, Zdenko Fritz, Sergej Garantini, Marijana Gošte, Marta Leskovar, Marija Šumi, Državni svet Republike Slovenije, Varuh človekovih pravic Republike Slovenije, Igor Karlovšek, Marija Karlovšek ja Janez Gosar

      Vastaaja: Državni zbor Republike Slovenije

      Muut osapuolet: Vlada Republike Slovenije, Banka Slovenije ja Okrožno sodišče v Ljubljani

      Tuomiolauselma

               1)

               Valtiontukisääntöjen soveltamisesta finanssikriisin yhteydessä pankkien hyväksi toteutettaviin tukitoimenpiteisiin 1 päivästä elokuuta 2013 (Pankkitiedonanto) annettua komission tiedonantoa on tulkittava siten, ettei se velvoita jäsenvaltioita.

               2)

               SEUT 107–SEUT 109 artiklaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä pankkitiedonannon 40–46 kohdalle siltä osin kuin näissä kohdissa asetetaan valtiontuen hyväksymisen edellytykseksi vaatimus vastuunjaosta, johon osakkeenomistajat ja huonommassa etuoikeusasemassa olevien velkainstrumenttien haltijat osallistuvat.

               3)

               Luottamuksensuojan periaatetta ja omaisuudensuojaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä pankkitiedonannon 40–46 kohdalle siltä osin kuin näissä kohdissa asetetaan valtiontuen hyväksymisen edellytykseksi vaatimus vastuunjaosta, johon osakkeenomistajat ja huonommassa etuoikeusasemassa olevien velkainstrumenttien haltijat osallistuvat.

               4)

               Niiden takeiden yhteensovittamisesta samanveroisiksi, joita jäsenvaltioissa vaaditaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 54 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetuilta yhtiöiltä niiden jäsenten sekä ulkopuolisten etujen suojaamiseksi osakeyhtiöitä perustettaessa sekä niiden pääomaa säilytettäessä ja muutettaessa 25.10.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2012/30/EU 29, 34, 35 ja 40–42 artiklaa on tulkittava siten, etteivät ne ole esteenä pankkitiedonannon 40–46 kohdalle siltä osin kuin näissä kohdissa asetetaan valtiontuen hyväksymisen edellytykseksi vaatimus vastuunjaosta, johon osakkeenomistajat ja huonommassa etuoikeusasemassa olevien velkainstrumenttien haltijat osallistuvat.

               5)

               Pankkitiedonantoa on tulkittava siten, että sen 44 kohdassa vahvistetun kaltaisilla, huonommassa etuoikeusasemassa olevien velkainstrumenttien muuntamis- tai niiden pääoma-arvon alentamistoimenpiteillä ei voida ylittää sitä, mikä on tarpeen kyseessä olevan pankin pääomavajeen poistamiseksi.

               6)

               Luottolaitosten tervehdyttämisestä ja likvidaatiosta 4.4.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/24/EY 2 artiklan seitsemättä luetelmakohtaa on tulkittava siten, että siinä tarkoitettujen ”tervehdyttämistoimenpiteiden” käsitteen alaan kuuluvat pankkitiedonannon 40–46 kohdassa vahvistetun kaltaiset vastuunjakotoimenpiteet.

      (1)  EUVL C 81, 9.3.2015.


title: Asia C-588/11 P: Valitus, jonka Omnicare, Inc. on tehnyt 24.11.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) 9.9.2011 asiassa T-290/09, Omnicare, Inc. v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Astellas Pharma GmbH antamasta tuomiosta

text:
               28.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 25/41

      Valitus, jonka Omnicare, Inc. on tehnyt 24.11.2011 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) 9.9.2011 asiassa T-290/09, Omnicare, Inc. v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Astellas Pharma GmbH antamasta tuomiosta
      (Asia C-588/11 P)
      (2012/C 25/77)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittaja: Omnicare, Inc. (edustaja: M. Edenborough, QC)

         Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ja Astellas Pharma GmbH

         Vaatimukset

      Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin kumoaa valituksenalaisen tuomion. Valittaja vaatii lisäksi, että sille tästä valituksesta ja oikeudenkäynnistä unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuvat oikeudenkäyntikulut määrätään korvattaviksi.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Valittaja vetoaa yhteen valitusperusteeseen, jonka mukaan unionin yleinen tuomioistuin sovelsi virheellisesti neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 (1) (jäljempänä uusi asetus) 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa. Tässä asiassa on kyse Astellas Pharma GmbH:n (aikaisemmin Yamanouchi Pharma GmbH; jäljempänä väitteen tekijä) tekemästä väitteestä, joka perustuu väitteen tekijän saksalaiseen tavaramerkkirekisteröintiin nro 394 01 348 ja väittämään, jonka mukaan riidanalaisten merkkien välillä on neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (2) (joka on kuitenkin merkityksellisiltä osin samanlainen kuin uusi asetus; jäljempänä vanha asetus) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu sekaannusvaara. Koska aikaisempi tavaramerkki oli rekisteröity aikaisemmin kuin viisi vuotta ennen kuin väite esitettiin, väitteen tekijän oli osoitettava, että kyseistä tavaramerkkiä oli tosiasiallisesti käytetty, jotta se voi olla väitteen perustana.
      Valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin teki virheen, kun se katsoi, että väitteen tekijän väitteen oikeudellisena perustana olevaa aikaisempaa tavaramerkkiä oli tosiasiallisesti käytetty. Valittaja ei kiistä sitä, että kyseistä tavaramerkkiä oli käytetty väitteen tekijän toimesta tai tämän suostumuksella elinkeinotoiminnassa niitä palveluja varten, joita varten se oli rekisteröity. Valittaja kuitenkin katsoo, että kyseinen käyttö liittyi maksuttomien palvelujen tarjoamiseen. Tällaiseen käyttöön ei siten voida vedota oikeudellisena perusteena se osoittamiseksi, että kyseisen tavaramerkin käyttö on ollut tosiasiallista. Tätä kysymystä on käsitelty jonkin verran oikeuskäytännössä, ja valittaja väittää, että (a) unionin yleinen tuomioistuin sovelsi kyseistä oikeuskäytäntöä virheellisesti ja että (b) tämä oikeuskäytäntö on joka tapauksessa epäjohdonmukaista. Valittaja katsoo, että unionin tuomioistuimen on siten ratkaistava, mitä oikeudellisia vaikutuksia tällä oikeuskäytännöllä on tällaisten tosiseikkojen vallitessa.

         (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EYVL L 78, s. 1).

         (2)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1).


title: Asia C-417/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 16.11.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien – Itävalta) – Wolfgang Schmidt v. Christiane Schmidt (Ennakkoratkaisupyyntö — Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue — Asetus (EU) N:o 1215/2012 — Tuomioistuimen toimivalta siviili- ja kauppaoikeuden alalla — Soveltamisala — 24 artiklan 1 alakohta — Yksinomainen toimivalta asiassa, joka koskee esineoikeutta kiinteään omaisuuteen — 7 artiklan 1 alakohdan a alakohta — Erityinen toimivalta sopimusta koskevassa asiassa — Kiinteistön lahjasopimuksen pätemättömäksi julistamista ja kiinteistörekisteriin omistusoikeudesta tehdyn merkinnän poistamista koskeva kanne)

text:
               16.1.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 14/13

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 16.11.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien – Itävalta) – Wolfgang Schmidt v. Christiane Schmidt
   (Asia C-417/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue - Asetus (EU) N:o 1215/2012 - Tuomioistuimen toimivalta siviili- ja kauppaoikeuden alalla - Soveltamisala - 24 artiklan 1 alakohta - Yksinomainen toimivalta asiassa, joka koskee esineoikeutta kiinteään omaisuuteen - 7 artiklan 1 alakohdan a alakohta - Erityinen toimivalta sopimusta koskevassa asiassa - Kiinteistön lahjasopimuksen pätemättömäksi julistamista ja kiinteistörekisteriin omistusoikeudesta tehdyn merkinnän poistamista koskeva kanne))
   (2017/C 014/17)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Wolfgang Schmidt

      Vastapuoli: Christiane Schmidt

      Tuomiolauselma

   Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 12.12.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1215/2012 säännöksiä on tulkittava siten, että kanne kiinteistöä koskevan lahjasopimuksen pätemättömäksi julistamiseksi lahjanantajan oikeustoimikelpoisuuden puuttumisen vuoksi ei kuulu mainitun asetuksen 24 artiklan 1 alakohdassa säädettyyn sen jäsenvaltion, jossa kyseinen kiinteistö sijaitsee, yksinomaiseen toimivaltaan vaan kyseisen asetuksen 7 artiklan 1 alakohdan a alakohdassa säädettyyn erityiseen toimivaltaan.
   Kanne lahjansaajan omistusoikeutta koskevien merkintöjen poistamiseksi kiinteistörekisteristä kuuluu saman asetuksen 24 artiklan 1 alakohdassa säädettyyn yksinomaiseen toimivaltaan.

      (1)  EUVL C 363, 3.11.2015.


title: Asia T-69/06: Kanne  23.2.2006  — Aughinish Alumina v. komissio

text:
               22.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 96/29

         Kanne 23.2.2006 — Aughinish Alumina v. komissio
   (Asia T-69/06)
   (2006/C 96/47)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Aughinish Alumina Ltd (Askeaton, Irlanti) (edustajat: solicitor J. Handoll ja solicitor C. Waterson)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               komission 7.12.2005 tekemä se päätös on kumottava, jonka asiakirjanumerona on C (2005) 4436 lopullinen ja joka koskee muun muassa Shannonin alueen alumiinituotannossa polttoaineena käytettävien kivennäisöljyjen valmisteverovapautusta, jonka Irlanti on myöntänyt, sikäli kuin kyseinen päätös koskee kantajaa (C 78/2001 (ex NN/2001 — Irlanti)

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio katsoi riidanalaisessa päätöksessä, että valmisteverovapautus, jonka Irlanti myönsi muiden jäsenvaltioiden ohella alumiinituotannossa käytettävien raskaiden polttoöljyjen osalta 31.12.2003 saakka, on EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Komissio katsoi, että 17.7.1990—2.2.2002 välisenä aikana myönnettyä tukea, sikäli kuin se oli yhteismarkkinoille soveltumatonta, ei pidä periä takaisin ja että 3.2.2002—31.12.2003 välisenä aikana myönnetty tuki on EY 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla yhteismarkkinoille soveltuvaa sikäli kuin tuensaajat maksavat vähintään 13.01 euroa tuhannelta kilolta raskasta polttoöljyä, ja komissio päätti myös, että tämä sama tuki oli yhteismarkkinoille soveltumatonta sikäli kuin tuensaajat eivät maksaneet kyseisen suuruista määrää ja kehotti muiden muassa Irlantia ryhtymään kaikkiin tarpeellisiin toimiin periäkseen yhteismarkkinoille soveltumattoman tuen takaisin tuensaajilta.
   Kantaja, joka on väitettyä tukea saanut irlantilainen yhtiö, vaatii riidanalaisen päätöksen kumoamista. Kanteensa tueksi se väittää ensinnäkin, että komissio jätti virheellisesti pitämättä kyseessä olevaa tukea sellaisena voimassa olevana tukena, joka kuuluu EY 88 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Tämän osalta kantaja esittää kolme vaihtoehtoista argumenttia: tuesta annettiin sitoumus ennen Irlannin liittymistä; tuesta ilmoitettiin tammikuussa 1983 eikä komissio ennen vuotta 2000 edes harkinnut menettelyn käynnistämistä; vaikka tuki olisikin pitänyt katsoa sääntöjenvastaiseksi tueksi, komissio katsoi virheellisesti, että sitä voitiin vain osittain pitää voimassa olevana tukena asetuksen 659/99 (1) 15 artiklan nojalla.
   Kantaja väittää myös, että riidanalainen päätös loukkaa oikeusvarmuuden periaatetta, koska sillä mitätöidään neuvoston EY 93 artiklan nojalla antama hyväksyntä, ja että komissio jätti käyttämättä menettelyjä, jotka olivat sen käytettävissä direktiivin 92/81 (2) 8 artiklan nojalla valtiontukia tai muita seikkoja koskevien kysymysten ratkaisemiseksi tai asian kannalta merkityksellisten neuvoston päätösten kumoamiseksi.
   Kantaja väittää edelleen, että komissio jätti ottamatta huomioon EY 3 ja EY 157 artiklan mukaiset perusvaatimukset yhteisön teollisuuden kilpailukyvyn lujittamiseksi ja sen kannalta tarpeellisten edellytysten turvaamiseksi.
   Kantaja vetoaa myös luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteisiin. Tämän osalta kantaja huomauttaa jälleen siitä, että komissio ei tehnyt mitään kielteisiä päätöksiä seitsemääntoista vuoteen sen jälkeen, kun tuesta oli ilmoitettu, ja jätti riitauttamatta neuvoston päätökset, joilla vapautuksen voimassaoloaikaa pidennettiin vuoden 2006 joulukuuhun.
   Kantaja toteaa lisäksi, että EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely kesti 43 kuukautta, mikä kantajan mukaan on liian pitkä aika ja loukkaa hyvän hallinnon ja oikeusvarmuuden periaatteita.
   Lopuksi kantaja katsoo, että komissio ei tarkastellut asianmukaisesti relevantteja markkinoita ja niiden kilpailurakennetta, kuten se oli velvollinen tekemään, kun otetaan huomioon, että se itse oli aikaisemmin myöntänyt, ettei kilpailu ollut vääristynyt, ja kun otetaan huomioon, että neuvosto oli hyväksynyt vapautukset 31.12.2006 saakka.

      (1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999, EYVL L 83, 27.3.1999, s. 1

      (2)  Kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19 päivänä lokakuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/81/ETY, EYVL L 316, 31.10.1992, s. 12


title: Bundessozialgerichtin 17.2.1998 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ibrahim Kocak vastaan Landesversicherungsanstalt Oberfranken und Mittelfranken (Asia C-102/98)

text:
C 209/18                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         4.7.98
Union Deutsche Lebensmittelwerke GmbH vastaan                        riippumatta Turkin väestökirjanpidon erityispiirteistä Ð
Schutzverband gegen Unwesen in der Wirtschaft e.V., seu-             turkkilaisen siirtotyöläisen syntymäaikana on lähtökohtai-
raavaan kysymykseen:                                                 sesti pidettävä sitä syntymäaikaa, jonka vakuutettu alun
                                                                     perin on ilmoittanut kyseisessä jäsenvaltiossa sosiaaliva-
                                                                     kuutuslaitokselle tai työnantajalle (joka on tältä osin
1) Onko maidon ja maitotuotteiden kaupan pitämisessä                 ilmoitusvelvollinen sosiaalivakuutuslaitokselle)?
     käytettävien nimitysten suojelemisesta 2 päivänä hei-
     näkuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY)
     N:o 1898/97 (1) 3 artiklan 1 kohtaa myös erityisravin-
     noksi tarkoitettuja elintarvikkeita koskevan jäsenvalti-
     oiden lainsäädännön lähentämisestä 3 päivänä touko-
     kuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/398/                Oberste Gerichtshofin (Itävalta) 31.3.1998 tekemällään
     ETY (2) 3 artiklan 2 kohdassa oleva säännös huo-                päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
     mioonottaen tulkittava siten, että maitotuotetta, jossa         Johann Buchner ja 12 muuta vastaan Sozialversicherungs-
     maitorasva on ruokavalioon liittyvistä syistä korvattu                                 anstalt der Bauern
     kasvirasvalla, ei saa nimittää juustoksi?                                               (Asia C-104/98)
                                                                                (98/C 209/35)
2) Jos 1. kysymykseen annetaan myönteinen vastaus:
                                                                     Oberste Gerichtshof (Itävalta) on pyytänyt 31.3.1998 teke-
                                                                     mällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuo-
     Onko asiassa merkitystä sillä, että nimitystä ºKasviöl-
                                                                     mioistuimen kirjaamoon 14.4.1998, Euroopan yhteisöjen
     jyä sisältävä dieettijuusto (tai dieetti-pehmytjuusto)
                                                                     tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Johann Buch-
     rasvan osalta muutettua ravitsemusta vartenº täyden-
                                                                     ner ja 12 muuta vastaan Sozialversicherungsanstalt der
     netään pakkaustiedoissa kuvaavilla lisäyksillä, kuten
                                                                     Bauern seuraavaan kysymykseen:
     ºTämä dieetti-juusto sisältää runsaasti monityydyttä-
     mättömiä rasvahappoja¼º tai ºTämä dieetti-juusto on             º1. Onko neuvoston direktiivin N:o 79/7/ETY (1) 7 artik-
     ihanteellinen kolesterolitietoista elämäntapaa var-                   lan 1 kohdan a alakohtaa tulkittava niin, että siinä
     ten¼º?                                                                sallitaan jäsenvaltion vahvistavan eri eläkeiän vain
                                                                           sellaisten eläkeoikeuksien osalta, jotka myönnetään
(1) EYVL L 182, 3.7.1987, s. 36.                                           vakuutustapahtumana ollessa yksinomaan vanhuuse-
(2) EYVL L 186, 30.6.1989, s. 27.                                          läkeiän saavuttaminen, vai onko tätä poikkeussäänte-
                                                                           lyä sovellettava myös eläkeoikeuksiin, jotka tosin saa-
                                                                           daan vasta tietyn iän saavuttamisen jälkeen mutta
                                                                           jotka muutoin myönnetään ainoastaan invaliditeetin
                                                                           (työkyvyttömyyden) vuoksi?
                                                                       2. Onko direktiivin N:o 79/7/ETY 7 artiklan 1 kohdan
Bundessozialgerichtin 17.2.1998 tekemällään päätöksellä                    a alakohtaa tulkittava niin, että siinä sallitaan se, että
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ibrahim Kocak                       jäsenvaltio korvaa direktiivin täytäntöönpanolle ase-
vastaan Landesversicherungsanstalt Oberfranken und                         tetun määräajan päätyttyä aikaisemman sääntelyn,
                          Mittelfranken                                    jonka mukaan eläkeikä oli sama molemmille suku-
                         (Asia C-102/98)                                   puolille (tässä tapauksessa 55 vuotta), uudella säänte-
                                                                           lyllä, jonka mukaan eri sukupuoliin sovelletaan eri
                          (98/C 209/34)                                    eläkeikää (tässä tapauksessa miesten osalta 57 vuoden
                                                                           iän täyttäminen ja naisten osalta 55 vuoden iän täyt-
                                                                           täminen)?º
Bundessozialgericht Ð 13. Senat Ð on pyytänyt
17.2.1998 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut                  (1) EYVL L 6, 10.1.1979, s. 24.
yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 9.4.1998, Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa
Ibrahim Kocak vastaan Landesversicherungsanstalt Ober-
franken und Mittelfranken seuraavaan kysymykseen:
                                                                     Günther Bühringin 14.4.1998 tekemä valitus Euroopan
Onko Euroopan talousyhteisön ja Turkin väliseen assosi-              yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
aatioon perustuvaa oikeutta (erityisesti 12.9.1963 tehdyn            ensimmäisen jaoston asiassa T-246/93, Günther Bühring
Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisen assosiaatiosopi-           vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisö-
muksen 9 artiklaa, tähän sopimukseen 23.11.1970 tehdyn                        jen komissio, 4.2.1998 antamasta tuomiosta
lisäpöytäkirjan       37     artiklaa,    assosiaationeuvoston                              (Asia C-105/98 P)
19.9.1980 tekemien päätöksen N:o 1/80 10 artiklaa ja
päätöksen N:o 3/80 3 artiklan 1 kohtaa) tulkittava siten,                                     (98/C 209/36)
että tämän assosiaatioon perustuvan oikeuden kanssa on
ristiriidassa se, jos jäsenvaltion lainsäädännössä säädetään,        Günther Bühring on valittanut 14.4.1998 Euroopan yhtei-
että käytettäessä vakuutetulle annettua vakuutusnumeroa              söjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
sekä myönnettäessä hänelle vanhuuseläkettä myös Ð ja                 oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-246/93, Günther


title: Asia T-361/07 P: Valitus, jonka Euroopan yhteisöjen komissio on tehnyt 19.7.2007 virkamiestuomioistuimen asiassa F-25/06, Ider ym. v. komissio, 5.7.2007 antamasta tuomiosta

text:
               24.11.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/32

         Valitus, jonka Euroopan yhteisöjen komissio on tehnyt 19.7.2007 virkamiestuomioistuimen asiassa F-25/06, Ider ym. v. komissio, 5.7.2007 antamasta tuomiosta
   (Asia T-361/07 P)
   (2007/C 283/59)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: D. Martin ja L. Lozano Palacios)

      Muu osapuoli: B. Ider (Halle, Belgia), M.-C. Desorbay (Meise, Belgia), L. Noschese (Braine-le.Château, Belgia)
   Vaatimukset

               —

               Virkamiestuomioistuimen 5.7.2007 asiassa F-25/06 antama tuomio on kumottava

               —

               Asia on palautettava virkamiestuomioistuimeen

               —

               Oikeudenkäyntikuluista on päätettävä myöhemmin

               —

               Toissijaisesti virkamiestuomioistuimen asiassa F-25/06 5.7.2007 antama tuomio on kumottava ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on ratkaistava asia itse, hyväksyttävä ensimmäisessä oikeusasteessa vastaajana olleen asianosaisen esittämät vaatimukset ja näin ollen hylättävä asiassa F-25/06 nostettu kanne; vastapuolet on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Asiassa F-25/06, Ider ynnä muut vastaan komissio, 5.7.2007 antamallaan tuomiolla virkamiestuomioistuin kumosi päätökset, joilla komissio vahvisti Iderin sopimussuhteisen toimihenkilön palkkaluokan ja palkan määrän. Valituksen vastapuolet, jotka ovat entisiä Belgian oikeuden mukaan palkattuja työntekijöitä, otettiin palvelukseen toimeenpanevia tehtäviä hoitavien toimihenkilöiden asemassa sen jälkeen, kun yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavia palvelussuhteen ehtoja muutettiin.
   Ensimmäinen valitusperuste, johon komissio vetoaa valituksensa tueksi, koskee sitä, että on tapahtunut oikeudellinen virhe siltä osin kuin virkamiestuomioistuin laiminlöi yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ulottuvuutta sovellettavista säännöksistä tekemällään tulkinnalla, muun muassa komission valitsemaan siihen käsitteeseen nähden, jonka mukaan perhelisät kuuluvat palkkauksen käsitteeseen.
   Toinen valitusperuste koskee sitä, että perustelun periaatetta on rikottu siltä osin kuin virkamiestuomioistuin ei lausunut palkkauksen käsitteestä.


title: Teresa Maria Rodrigues Gomes de Oliveiran 29.10.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-173/96)

text:
 N:o C 388/ 10          1 FI [                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     21.12.96
        edellisessä toimessa saamaansa pätevyyttä ja kokemus            6 artiklassa käytetään tässä yhteydessä ilmaisua "voi "
        ta . Kantaja katsoo edelleen, että kyseisestä päätöksestä        myöntää ja tästä syystä tällä säännöksellä, jossa vahviste
        on aiheutunut hänelle aineellista vahinkoa, koska toi           taan vapaa harkintavalta, ei virkamiehille myönnetä min
        saalta hänen ylenemismahdollisuutensa ovat huomatta             käänlaista oikeutta erityislomaan lapsen vakavan sairau
        vasti vähentyneet siirron vuoksi ja koska toisaalta mai         den vuoksi . Kieltäytymisensä perusteluna komissio viittaa
        nituista terveydellisistä ongelmista aiheutuu hänelle            myös sisäisiin ohjeisiin, joissa todetaan komission mukaan
        lisäkustannuksia .                                               kantajan velvollisuus esittää vakavan sairauden osoittavat
                                                                         lääkärintodistukset.
 Kantaja tekee tästä sen johtopäätöksen, että komission
 vastuu on osoitettu ja että sen on korvattava aiheutuneet               Kantaja väittää ensinnäkin, että vuosilomien lisäksi, joihin
 vahingot niiden merkittävyyden mukaisesti.                              virkamiehillä on täysi oikeus, henkilöstösäännöissä sääde
                                                                         tään erityislomista, jotka on virkamiehen hakemuksesta
 Kantajasta tehdyn ajanjaksoa 1991—1993 koskevan arvi                   myönnettävä, jos edellytykset näiden lomien saamiseksi
 ointikertomuksen laadinnan viivästymisestä kantaja huo                 täyttyvät. Tällä tavoin ilmaisuilla " voidaan myöntää " tai
 mauttaa, että arviointikertomus annettiin hänelle vasta                 "voi myöntää " ei suinkaan tarkoiteta kyseisen toimielimen
 13.9.1995 sen jälkeen, kun hän oli muodollisesti vaatinut               vapaata harkintavaltaa asiassa, vaan yksinkertaisesti lakiin
 nimittävää viranomaista täyttämään velvollisuutensa hä                 perustuvaa toimielimen toimivaltaa myöntää tällaisia lo
 nen osaltaan. Tämän viivästymisen vuoksi ylennyskomitea                 mia .
ei ole voinut asianmukaisesti ottaa kantajaa huomioon tut
 kiessaan vuosien 1994 ja 1995 osalta ylennyksiä uralta
                                                                         Kantaja kiistää ehdottomasti sen, että sisäisiin ohjeisiin
toiselle . Viivästyminen on sen vuoksi heikentänyt hänen                 voitaisiin vedota häntä vastaan . Hän ei nimittäin tunne
mahdollisuuksiaan ja perusteltuja oikeuksiaan tulla ylen
                                                                         niitä lainkaan. Komissio ei sitä paitsi esitä mitään sellaista
netyksi, ja vastaajan on korvattava tästä johtuva aineelli
nen vahinko .                                                            seikkaa, jonka perusteella nämä ohjeet voitaisiin yksilöidä
                                                                         tai jolla niihin voitaisiin viitata. Tämän vuoksi ei tiedetä,
                                                                         mikä elin on antanut tällaiset ohjeet ja minkälaisessa me
 f 1 ) Asia T-78/96, EYVL N:o C 233 , 19.8.1996, s . 12 .                nettelyssä . Myöskään ei voida tietää, mikä olisi tällaisten
                                                                         säännösten oikeudellinen sitovuus .
Teresa Maria Rodrigues Gomes de Oliveiran 29.10.1996
     Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                         Cornelis Volgerin 4.11.1996 Euroopan parlamenttia vas
                           (Asia T-l 73/96 )                                                  taan nostama kanne
                            ( 96/C 388/19 )                                                     (Asia T-176/96)
                                                                                ( 96/C 388/20 )
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
Teresa Maria Rodrigues Gomes de Oliveira, Luxemburg,                                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
on nostanut 29.10.1 996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhtei                    Cornelis Volger, Heffingen ( Luxemburg), on nostanut
söjen komissiota vastaan. Kantajan edustaja on asianajaja                4.11.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
Alain Lorang, Luxemburg, ja prosessiosoite Luxembur                     tuomioistuimessa kanteen Euroopan parlamenttia vastaan.
gissa viimeksi mainitun asianajotoimisto, 51 rue Albert                  Kantajan edustajat ovat asianajajat Jean-Noel Louis,
ler.                                                                     Thierry Demaseure ja Ariane Tornel, Bryssel, ja prosessio
                                                                         soite Luxemburgissa Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de
Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen                 Cessange .
tuomioistuin
                                                                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
— kumoaa Euroopan yhteisöjen komission päätöksen;                        tuomioistuin
— velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntiku
       lut .
                                                                        — kumoaa 1.12.1995 tehdyn päätöksen, jolla kantaja va
                                                                             pautettiin työtehtävistään työpäivän 30.11.1995 lopus
                                                                             ta alkaen, sekä kaikki kyseiseen päätökseen liittyvät
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                          myöhäisemmät päätökset ja erityisesti päätöksen siitä,
                                                                             ettei kantajalle makseta enää sitä palkkaa ja niitä kor
Kantaja, joka on LA 6 palkkaluokan virkamies, riitauttaa                     vauksia, joihin hänellä on oikeus;
sen, että nimittävä viranomainen on kieltäytynyt myöntä
mästä hänelle kolmen päivän pituista erityislomaa sellai
selta ajanjaksolta, jolta on annettu kolme lääkärintodistus            — kumoaa tarpeen vaatiessa 3.9.1996 tehdyn päätöksen,
ta, jotka liittyvät väitettyihin kantajan kahden lapsen                      jolla vahvistettiin edellä mainitun päätöksen voimaan
vakaviin sairauksiin ja joissa painotetaan, että äidin läsnä                tulopäiväksi 1.2.1 996 ;
olo lasten kanssa on tarpeen. Vastaaja toteaa kielteisessä
päätöksessä, että henkilöstösääntöjen liitteessä 5 olevassa             — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 26 päivänä huhtikuuta 2002 asiassa C-454/00 (Corte d'appello di Milanon esittämä ennakkoratkaisupyyntö) VIS Farmaceutici Istituto scientifico delle Venezie Spa vastaan Duphat International Research BV (Ennakkoratkaisypyyntö – Tutkimatta jättäminen)

text:
10.8.2002                FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 191/13
ja Saur Verlag GmbH & Co. KG ja Die Deutsche Bibliothek                   presidentti G. C. Rodriguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat
ennakkoratkaisun julkisia palveluhankintoja koskevien sopi-               P. Jann, F. Macken, N. Colneric ja S. von Bahr, sekä tuomarit
musten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18 päivänä                   C. Gulmann (esittelevä tuomari), D. A. O. Edward, A. La
kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY                    Pergola, J.-P. Puissochet, M. Wathelet, V. Skouris, J. N. Cunha
(EYVL L 209, s. 1), sellaisena kuin tämä direktiivi on muutettu-          Rodrigues ja C. W. A. Timmermans, julkisasiamies: C. Stix-
na 13.10.1997 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston                 Hackl, kirjaaja: R. Grass, on antanut 26.4.2002 määräyksen,
direktiivillä 97/52/EY (EYVL L 328, s. 1), 1 ja 8 artiklan                jonka määräysosa on seuraava:
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto) toimien
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja N. Colneric sekä tuo-
marit R. Schintgen ja V. Skouris (esittelevä tuomari), julkisasia-        Corte d’appello di Milanon 25 päivänä lokakuuta 2000 tekemällään
mies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: R. Grass, on antanut 30.5.2002             päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö jätetään tutkimatta.
määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
                                                                          (1) EYVL C 17, 19.1.2002.
Julkisia kustannuspalveluja koskeva konsessiosopimus kuuluu yhtei-
sön oikeuden nykytilassa julkisia palveluhankintoja koskevien sopi-
musten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta
1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY, sellaisena kuin
tämä direktiivi on muutettuna 13.10.1997 annetulla Euroopan
parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/52/EY, soveltamisalan
ulkopuolelle, vaikka tämän direktiivin liite I A, johon direktiivin
8 artiklassa viitataan, koskeekin sitä sen kohteen perusteella.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
(1) EYVL C 355, 9.12.2000.                                                                  17 päivänä toukokuuta 2002
                                                                          asiassa C-406/01, Saksan liittotasavalta vastaan Euroopan
                                                                                parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto (1)
                                                                          (Kumoamiskanne – Tutkittavaksi ottamisen edellytysten
                                                                                selvä puuttuminen – Myöhässä nostettu kanne)
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                (2002/C 191/23)
                   26 päivänä huhtikuuta 2002
asiassa C-454/00 (Corte d’appello di Milanon esittämä                                          (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
ennakkoratkaisupyyntö) VIS Farmaceutici Istituto scienti-
fico delle Venezie Spa vastaan Duphat International                       (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                           Research BV (1)                                              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
      (Ennakkoratkaisypyyntö – Tutkimatta jättäminen)
                                                                          Asiassa C-406/01, Saksan liittotasavalta (asiamiehinään
                          (2002/C 191/22)                                 W.-D. Plessing ja M. Lumma, avustajanaan J. Sedemund)
                                                                          vastaan Euroopan parlamentti (asiamiehinään C. Pennera ja
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)                       E. Waldherr) ja Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään
                                                                          E. Karlsson ja J.-P. Hix), jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomiois-
                                                                          tuinta kumoamaan tupakkatuotteiden valmistamista, esittä-
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan            mistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)               ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 5 päivänä kesä-
                                                                          kuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston
                                                                          direktiivin 2001/37/EY (EYVL L 194, s. 26) 3 artiklan 1 ja
                                                                          2 kohdan siltä osin kuin näissä säännöksissä kielletään savuk-
Asiassa C-454/00, jonka Corte d’appello di Milano (Italia) on             keiden valmistus vientiin Euroopan yhteisöstä kolmansiin
saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen               maihin, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: pre-
käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa            sidentti G. C. Rodrı́guez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat
vireillä olevassa asiassa VIS Farmaceutici Istituto scientifico           P. Jann, F. Macken, N. Colneric ja S. von Bahr sekä tuomarit
delle Venezie Spa vastaan Duphat International Research BV                C. Gulmann, D. A. O. Edward, A. La Pergola (esittelevä
ennakkoratkaisun lääkkeiden lisäsuojatodistuksen aikaansaa-               tuomari), J.-P. Puissochet, M. Wathelet, R. Schintgen, V. Skou-
misesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston ase-                  ris, J. N. Cunha Rodrigues, C. W. A. Timmermans ja A. Rosas,
tuksen (ETY) N:o 1768/92 (EYVL L 182, s. 1) 4 artiklan                    julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja: R. Grass, on antanut
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa:              17.5.2002 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:


title: Asia F-2/07: Kanne 12.1.2007 — Matos Martins v. komissio

text:
               10.3.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 56/43

         Kanne 12.1.2007 — Matos Martins v. komissio
   (Asia F-2/07)
   (2007/C 56/81)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: José Carlos Matos Martins (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja M.-A. Lucas)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Euroopan yhteisöjen henkilöstövalintatoimiston (EPSO) 27.2.2006 tekemä päätös, jossa vahvistettiin kantajan tulokset sopimussuhteisten toimihenkilöiden EU 25 alustavassa valintakokeessa, on kumottava

               —

               EPSO:n ja/tai valintatoimikunnan EU 2 päätös olla rekisteröimättä kantajaa alustavan valintakokeen läpäisseiden hakijoiden tietopankkiin on kumottava

               —

               tämän jälkeen toteutetut valintatoimet on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen.
   Kantaja väittää ensimmäisen kanneperusteensa ensimmäisessä osassa, että alustavan valintakokeen vaikeustaso ja läpäisemiskynnys ja erityisesti tehtäväryhmä IV:n hakijoiden numeerisen testin vaikeustaso vahvistettiin hakijoiden lukumäärän perusteella, minkä johdosta kilpailussa menestyneiden hakijoiden lukumäärä määrättiin ennalta, vaikka kyseiset vaikeustasot ja läpäisemiskynnys olisi pitänyt vahvistaa pelkästään avoimena olleisiin paikkoihin liittyvien tehtävien vaatimusten perusteella.
   Kantaja väittää ensimmäisen kanneperusteensa toisessa osassa, että alustavan valintakokeen tehtävien sisältö vahvistettiin kunkin tehtäväryhmän osalta valitsemalla sattumanvaraisesti kysymyksiä vaikeustasoltaan vaihtelevia kysymysten joukosta, vaikka tehtävien sisällön olisi pitänyt olla sama kaikille saman ryhmän hakijoille, tai ainakin tehtävien sisältö olisi pitänyt vahvistaa valitsemalla sattumanvaraisesti kysymyksiä vaikeustasoltaan samantasoisten kysymysten joukosta.
   Toinen kanneperuste koskee avoimuutta koskevan velvollisuuden ja päätöksen adressaatille vastaisen päätöksen perustelemista koskevan velvollisuuden laiminlyömistä ja sen säännön rikkomista, jonka mukaan yleisöllä on oikeus tutustua komission asiakirjoihin, sekä luottamuksensuojan periaatteen loukkaamista. Kantaja väittää, että hänelle ei toimitettu kysymyksiä, jotka hänelle oli esitetty, ja että EPSO:n esittämät perustelut tälle päätökselle olla antamatta tietoja ovat selvästi virheelliset, eikä niitä voida hyväksyä oikeudellisesti. Erityisesti yhtäältä henkilöstösääntöjen liitettä III, jossa säädetään, että valintalautakunnan työskentely on salaista, ei voida soveltaa esillä olevaan asiaan ja toisaalta kysymykset piti välttämättä toimittaa kantajalle, kun otetaan huomioon, että EPSO itse sekä valinnasta vastaava pariteettikomitea suhtautuivat epäillen ja varauksellisesti valintakokeen pätevyyteen.


title: Asia C-414/07: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 22.12.2008 (Wojewódzki Sąd Administracyjny w Krakowien (Puolan tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Magoora sp. zo. o v. Dyrektor Izby Skarbowej w Krakowie (Kuudes arvonlisäverodirektiivi — 17 artiklan 2 ja 6 kohta — Kansallinen lainsäädäntö — Tiettyjen ajoneuvojen polttoaineen ostoihin liittyvän arvonlisäveron vähentäminen ajoneuvojen käyttötarkoituksesta riippumatta — Vähennysoikeuden tosiasiallinen rajoittaminen — Sisäisen lainsäädännön vähennysoikeuden rajoittamista koskevat säännökset direktiivin voimaantulohetkellä)

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/17

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 22.12.2008 (Wojewódzki Sąd Administracyjny w Krakowien (Puolan tasavalta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Magoora sp. zo. o v. Dyrektor Izby Skarbowej w Krakowie
   (Asia C-414/07) (1)

   (Kuudes arvonlisäverodirektiivi - 17 artiklan 2 ja 6 kohta - Kansallinen lainsäädäntö - Tiettyjen ajoneuvojen polttoaineen ostoihin liittyvän arvonlisäveron vähentäminen ajoneuvojen käyttötarkoituksesta riippumatta - Vähennysoikeuden tosiasiallinen rajoittaminen - Sisäisen lainsäädännön vähennysoikeuden rajoittamista koskevat säännökset direktiivin voimaantulohetkellä)
   (2009/C 44/27)
   Oikeudenkäyntikieli: puola
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Krakowie
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Magoora sp. zo. o.

      Vastaaja: Dyrektor Izby Skarbowej w Krakowie
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Wojewódzki Sąd Administracyjny w Krakowie — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) 17 artiklan 2 ja 6 kohdan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jolla evätään tiettyjen ajoneuvojen polttoaineen ostoihin sisältyvän veron vähennysoikeus riippumatta siitä, mihin tarkoitukseen (liiketoimintaan vai yksityisiin tarkoituksiin) asianomaista ajoneuvoa käytetään — Niiden kriteerien muuttaminen, jotka koskevat ajoneuvoja, joiden osalta vähennysoikeus on evätty, minkä seurauksena vähennysoikeuden soveltamisalaa on tosiasiassa rajoitettu asianomaisessa jäsenvaltiossa direktiivin voimaantuloa edeltäneeseen ajanjaksoon nähden
   Tuomiolauselma
   Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 6 kohdan toisen alakohdan vastaisena on pidettävä sitä, että saattaessaan kyseistä direktiiviä osaksi kansallista oikeusjärjestystä jäsenvaltio kumoaa kokonaisuudessaan kansalliset säännökset, jotka koskevat veronalaiseen toimintaan käytettyjen moottoriajoneuvojen polttoaineen ostoihin sisältyvän arvonlisäveron vähennysoikeutta koskevia rajoituksia, ja korvaa ne siitä hetkestä alkaen, kun mainittu direktiivi tuli voimaan sen alueella, säännöksillä, joissa vahvistetaan asiaa koskevat uudet kriteerit, jos — mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on arvioitava — näillä viimeksi mainituilla säännöksillä laajennetaan kyseisten rajoitusten soveltamisalaa. Sen vastaisena on joka tapauksessa pidettävä sitä, että jäsenvaltio muuttaa myöhemmin mainittuna päivänä voimaantullutta lainsäädäntöään siten, että näiden rajoitusten soveltamisalaa laajennetaan kyseistä ajankohtaa ennen vallinneeseen tilanteeseen nähden.

      (1)  EUVL C 269, 10.11.2007.


title: Asia T-298/08: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 2.3.2010 — Aldi v. SMHV — Catalana de Telecomunicacions Societat Operadora de Xarxes (ALDI)

text:
               1.5.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 113/78

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 2.3.2010 — Aldi v. SMHV — Catalana de Telecomunicacions Societat Operadora de Xarxes (ALDI)
   (Asia T-298/08) (1)

   2010/C 113/113

      Oikeudenkäyntikieli: saksa

   Seitsemännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 247, 27.9.2008.


title: Asia C-84/09: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 18.11.2010 (Regeringsrättenin (Ruotsi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — X v. Skatteverket (Arvonlisävero — Direktiivi 2006/112/EY — 2 artikla, 20 artiklan ensimmäinen kohta ja 138 artiklan 1 kohta — Uuden purjealuksen yhteisöhankinta — Ostetun tavaran käyttö välittömästi hankintajäsenvaltiossa tai muussa jäsenvaltiossa ennen sen kuljettamista lopulliseen määräpaikkaan — Määräaika, jonka kuluessa tavaran kuljetuksen määräpaikkaan on alettava — Kuljetuksen enimmäiskesto — Merkityksellinen ajankohta sen määrittämiseksi, onko kulkuneuvo verotuksellisesti uusi)

text:
               15.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 13/5

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 18.11.2010 (Regeringsrättenin (Ruotsi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — X v. Skatteverket
   (Asia C-84/09) (1)

   (Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - 2 artikla, 20 artiklan ensimmäinen kohta ja 138 artiklan 1 kohta - Uuden purjealuksen yhteisöhankinta - Ostetun tavaran käyttö välittömästi hankintajäsenvaltiossa tai muussa jäsenvaltiossa ennen sen kuljettamista lopulliseen määräpaikkaan - Määräaika, jonka kuluessa tavaran kuljetuksen määräpaikkaan on alettava - Kuljetuksen enimmäiskesto - Merkityksellinen ajankohta sen määrittämiseksi, onko kulkuneuvo verotuksellisesti uusi)
   2011/C 13/08
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Regeringsrätten

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: X

      Vastaaja: Skatteverket

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Regeringsrätten — Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (EUVL L 347, s. 1) 2, 20 ja 138 artiklan tulkinta — Jäsenvaltiossa B asuvan yksityisen suorittama uuden purjealuksen osto jäsenvaltiosta A jäsenvaltiossa A tai muissa jäsenvaltioissa tapahtuvaa välitöntä tietyn ajan kestävää yksityistä käyttöä varten, joka tapahtuu ennen aluksen kuljettamista jäsenvaltiossa B sijaitsevaan määräpaikkaansa — Määräaika, jonka kuluessa tavaran kuljettaminen lopulliseen määräpaikkaan on alettava — Kyseisen kuljetuksen enimmäiskesto — Merkityksellinen ajankohta sen arvioimiseksi, onko kulkuväline verotuksellisesti uusi

      Tuomiolauselma

               1)

               Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 20 artiklan ensimmäistä kohtaa ja 138 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että liiketoimen katsominen yhteisöluovutukseksi tai yhteisöhankinnaksi ei voi riippua siitä, onko siinä noudatettu määräaikaa, jonka kuluessa tavaran kuljetuksen luovutusjäsenvaltiosta määränpääjäsenvaltioon on alettava tai päätyttävä. Direktiivin 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan ii alakohdassa tarkoitetussa uuden kulkuneuvon hankinnan erityistilanteessa se, onko liiketoimi yhteisön sisäinen liiketoimi, on ratkaistava sellaisen kokonaisarvioinnin perusteella, jossa otetaan huomioon kaikki objektiiviset olosuhteet ja myös hankkijan aikomus, jos sitä tukevat sellaiset objektiiviset seikat, joiden perusteella voidaan yksilöidä jäsenvaltio, jossa tavaran loppukäyttö on suunniteltu toteutuvaksi.

               2)

               Se, onko yhteisöhankinnan kohteena oleva kulkuneuvo direktiivin 2006/112 2 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla uusi, on määritettävä sen ajankohdan mukaan, jona myyjä luovuttaa tavaran hankkijalle.

      (1)  EUVL C 90, 18.4.2009.


title: Asia T-280/03: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys  27.1.2006  — Van Mannekus v. neuvosto (Polkumyynti — Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan perkipoltetun (sintratun) magnesiumoksidin tuonti — Aikaisemmin käyttöön otettujen polkumyyntitoimenpiteiden muuttaminen — Kumoamiskanne — Oikeudenkäyntiväite)

text:
               8.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/28

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 27.1.2006 — Van Mannekus v. neuvosto
   (Asia T-280/03) (1)

   (Polkumyynti - Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan perkipoltetun (sintratun) magnesiumoksidin tuonti - Aikaisemmin käyttöön otettujen polkumyyntitoimenpiteiden muuttaminen - Kumoamiskanne - Oikeudenkäyntiväite)
   (2006/C 86/56)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Van Mannekus & Co. BV (Schiedam, Alankomaat) (edustaja: asianajaja H. Bleier)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamies: S. Marquardt avustajanaan G. Berrisch)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: T. Scharf ja K. Talaber Ricz)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan perkipoltetun (sintratun) magnesiumoksidin tuonnissa asetuksella (EY) N:o 360/2000 käyttöön otettujen polkumyyntitoimenpiteiden muuttamisesta 5 päivänä kesäkuuta 2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 986/2003 (EYVL L 143, s. 5) kumoamisvaatimus
   Määräysosa

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä korvaa neuvostolle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 251, 18.10.2003.


title: Asia C-322/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 24.11.2011 (Court of Appealin (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Medeva BV v. Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks (Ihmisille tarkoitetut lääkkeet — Lisäsuojatodistus — Asetus (EY) N:o 469/2009 — 3 artikla — Edellytykset todistuksen saamiselle — Käsite ”tuote, jota suojaa voimassa oleva peruspatentti” — Arviointiperusteet — Lisäperusteiden tai erilaisten perusteiden olemassaolo useampia vaikuttavia aineita sisältävän lääkkeen tai useita tauteja vastaan tarkoitetun rokotteen osalta (multi-disease vaccine tai yhdistelmärokote))

text:
               28.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 25/11

      Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 24.11.2011 (Court of Appealin (England & Wales) (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Medeva BV v. Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks
      (Asia C-322/10) (1)

      (Ihmisille tarkoitetut lääkkeet - Lisäsuojatodistus - Asetus (EY) N:o 469/2009 - 3 artikla - Edellytykset todistuksen saamiselle - Käsite ”tuote, jota suojaa voimassa oleva peruspatentti” - Arviointiperusteet - Lisäperusteiden tai erilaisten perusteiden olemassaolo useampia vaikuttavia aineita sisältävän lääkkeen tai useita tauteja vastaan tarkoitetun rokotteen osalta (multi-disease vaccine tai yhdistelmärokote))
      (2012/C 25/17)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

         Pääasian asianosaiset

         Kantaja: Medeva BV

         Vastaaja: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

         Oikeudenkäynnin kohde

      Ennakkoratkaisupyyntö — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Lääkkeiden lisäsuojatodistuksesta 6.5.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 469/2009 (EUVL L 152, s. 1) 3 artiklan a ja b alakohdan tulkinta — Edellytykset todistuksen saamiselle — Käsite ”tuote, jota suojaa voimassa oleva peruspatentti” — Arviointiperusteet — Lisäperusteiden tai erilaisten perusteiden olemassaolo useampia vaikuttavia aineita sisältävän lääkkeen tai useita tauteja vastaan tarkoitetun rokotteen osalta (multi-disease vaccine tai yhdistelmärokote)

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Lääkkeiden lisäsuojatodistuksesta 6.5.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 469/2009 3 artiklan a alakohtaa on tulkittava siten, että se estää jäsenvaltion toimivaltaista patenttivirastoa myöntämästä lisäsuojatodistusta, joka koskee vaikuttavia aineita, joita ei ole mainittu peruspatentin, johon tällaisen hakemuksen tueksi on vedottu, vaatimuksissa.

                  2)

                  Asetuksen N:o 469/2009 3 artiklan b alakohtaa on tulkittava siten, ettei se estä jäsenvaltion toimivaltaista patenttivirastoa myöntämästä lisäsuojatodistusta kahden vaikuttavan aineen yhdistelmälle, joka vastaa peruspatentin, johon on vedottu, vaatimuksissa mainittua yhdistelmää, kun lääke, jonka myyntilupa esitetään lisäsuojatodistusta koskevan hakemuksen tueksi, ei sisällä pelkästään näiden kahden vaikuttavan aineen yhdistelmää vaan myös muita vaikuttavia aineita, sillä varauksella, että myös muut kyseisessä artiklassa säädetyt edellytykset täyttyvät.

         (1)  EUVL C 246, 11.9.2010.