title: Asia F-143/11: Kanne 27.12.2011 — ZZ v. komissio

text:
               3.3.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 65/26

         Kanne 27.12.2011 — ZZ v. komissio
   (Asia F-143/11)
   2012/C 65/52
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: ZZ (edustaja: asianajaja G. Cipressa)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Sen komission päätöksen kumoamisvaatimus, jolla oli hiljaisesti päätetty olla suorittamatta asiassa F-81/09, Marcuccio v. komissio, kantajalle myönnettyä neljäsosaa hänelle aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista, mihin vastaaja oli 15.2.2011 annetulla tuomiolla velvoitettu

      Vaatimukset

               —

               Komission tai komission tekemäksi katsottava päätös, jolla hylättiin kantajan 16.8.2011 tekemä vaatimus, joka oli lähetetty komission lailliselle edustajalle ja komission nimittävälle viranomaiselle, on kumottava

               —

               on todettava, että komissio on laiminlyönyt asiassa F-81709, Marcuccio v. komissio, 15.2.2011 annetun tuomion täytäntöönpanemisen edellyttämät toimenpiteet, erityisesti tuomiossa annetun oikeudenkäyntikuluja koskevan velvoitteen osalta

               —

               komissio on velvoitettava suorittamaan kantajalle 3 316,31 euroa, jolle maksun laiminlyöntitilanteessa kertyy 10 prosentin vuotuinen korko, joka on lisättävä vuosittain pääomaan tämän kanteen nostamista seuraavasta päivästä aina siihen saakka, kun edellä mainittu maksu on suoritettu

               —

               komissio on velvoitettava maksamaan huomisesta alkaen kantajalle 5 euroa kultakin 17.8.2011 seuraavilta 180 päivältä maksun laiminlyönnin ajan kunkin päivän päättyessä, ja ellei maksua suoriteta, sille kertyvä 10 prosentin suuruinen vuotuinen korko, joka lisätään vuosittain maksun pääomaan, sitä seuraavasta päivästä, jolloin maksu olisi pitänyt suorittaa, päivään, jolloin se suoritetaan

               —

               komissio on velvoitettava maksamaan kantajalle 6 euroa 181. päivästä 17.8.2011 alkaen kultakin 17.8.2011 seuraavilta 270 päivältä maksun laiminlyönnin ajan kunkin päivän päättyessä, ja ellei maksua suoriteta, sille kertyvä 10 prosentin suuruinen vuotuinen korko, joka lisätään vuosittain maksun pääomaan, sitä seuraavasta päivästä, jolloin maksu olisi pitänyt suorittaa, päivään, jolloin se suoritetaan

               —

               komissio on velvoitettava maksamaan kantajalle 7,50 euroa 271. päivästä 17.8.2011 alkaen kultakin 17.8.2011 seuraavilta 360 päivältä maksun laiminlyönnin ajan kunkin päivän päättyessä, ja ellei maksua suoriteta, sille kertyvä 10 prosentin suuruinen vuotuinen korko, joka lisätään vuosittain maksun pääomaan, sitä seuraavasta päivästä, jolloin maksu olisi pitänyt suorittaa, päivään, jolloin se suoritetaan

               —

               komissio on velvoitettava maksamaan kantajalle 10 euroa 361. päivästä 17.8.2011 alkaen kultakin päivältä maksun laiminlyönnin ajan kunkin päivän päättyessä, ja ellei maksua suoriteta, sille kertyvä 10 prosentin suuruinen vuotuinen korko, joka lisätään vuosittain maksun pääomaan, sitä seuraavasta päivästä, jolloin maksu olisi pitänyt suorittaa, päivään, jolloin se suoritetaan

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia T-25/10: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 8.11.2011 — BASF Schweiz ja BASF Lampertheim v. komissio (Kilpailu — Kartellit — Tinastabilisaattorien ja lämpöstabilisaattorien ESBO/esterit markkinat — EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkomisen toteava päätös — Päätöksen peruuttaminen — Riidan kohteen häviäminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)

text:
               7.1.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/16

         Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 8.11.2011 — BASF Schweiz ja BASF Lampertheim v. komissio
   (Asia T-25/10) (1)

   (Kilpailu - Kartellit - Tinastabilisaattorien ja lämpöstabilisaattorien ESBO/esterit markkinat - EY 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkomisen toteava päätös - Päätöksen peruuttaminen - Riidan kohteen häviäminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
   2012/C 6/28
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantajat: BASF Schweiz AG, aiemmin BASF Specialty Chemicals Holding GmbH (Bâle, Sveitsi) ja BASF Lampertheim GmbH (Lampertheim, Saksa) (edustajat: asianajajat F. Montag ja T. Wilson)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Ronkes Agerbeek ja R. Sauer, avustajanaan asianajaja W. Berg)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 11.11.2009 tehdyn komission päätöksen K(2009) 8682 lopullinen (asia COMP/C.38.589 — lämpöstabilisaattorit) 1 ja 2 kohta niiltä osin kuin ne on osoitettu kantajille, ja toissijaisesti kantajille kyseisen päätöksen 2 artiklan nojalla määrättyjen sakkojen alentamista koskeva vaatimus.

      Määräysosa

               1)

               Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa.

               2)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 100, 17.4.2010.


title: Asia C-302/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 2.7.2009 (Finanzgericht Münchenin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Zino Davidoff SA v. Bundesfinanzdirektion Südost (Tavaramerkit — Kansainvälinen rekisteröinti — Madridin sopimukseen liittyvä pöytäkirja — Asetus (EY) N:o 40/94 — 146 artikla — Kansainvälisen rekisteröinnin ja yhteisön tavaramerkin vaikutusten samanlaisuus yhteisössä — Asetus (EY) N:o 1383/2003 — 5 artiklan 4 kohta — Tavarat, joiden epäillään loukkaavan tavaramerkkiä — Tulliviranomaisten toimenpiteet — Yhteisön tavaramerkin haltija — Oikeus toimenpiteisiin myös muissa jäsenvaltioissa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa toimenpidettä on pyydetty — Laajentaminen kansainvälisen rekisteröinnin haltijaan)

text:
               29.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/9

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 2.7.2009 (Finanzgericht Münchenin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Zino Davidoff SA v. Bundesfinanzdirektion Südost
   (Asia C-302/08) (1)

   (Tavaramerkit - Kansainvälinen rekisteröinti - Madridin sopimukseen liittyvä pöytäkirja - Asetus (EY) N:o 40/94 - 146 artikla - Kansainvälisen rekisteröinnin ja yhteisön tavaramerkin vaikutusten samanlaisuus yhteisössä - Asetus (EY) N:o 1383/2003 - 5 artiklan 4 kohta - Tavarat, joiden epäillään loukkaavan tavaramerkkiä - Tulliviranomaisten toimenpiteet - Yhteisön tavaramerkin haltija - Oikeus toimenpiteisiin myös muissa jäsenvaltioissa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa toimenpidettä on pyydetty - Laajentaminen kansainvälisen rekisteröinnin haltijaan)
   2009/C 205/15
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Finanzgericht München

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Zino Davidoff SA

      Vastaaja: Bundesfinanzdirektion Südost

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Finanzgericht München — Tulliviranomaisten toimenpiteistä epäiltäessä tavaroiden loukkaavan tiettyjä teollis- ja tekijänoikeuksia sekä tiettyjä teollis- ja tekijänoikeuksia loukkaavien tavaroiden suhteen toteutettavista toimenpiteistä 22.7.2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1383/2003 (EUVL L 196, s. 7) — Ainoastaan yhteisön tavaramerkin haltijoille on annettu oikeus pyytää tulliviranomaisilta toimenpiteitä siinä tarkoituksessa, että sen jäsenvaltion tulliviranomaisten lisäksi, jossa toimenpiteitä on pyydetty, myös jonkin muun tai usean muun jäsenvaltion tulliviranomaiset toteuttavat toimenpiteitä — Tämän oikeuden laajentaminen koskemaan yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 146 artiklassa tarkoitettujen kansainvälisesti rekisteröityjen tavaramerkkien haltijoita — Sen oikeudellinen vaikutus, että Euroopan yhteisö on liittynyt tavaramerkkien kansainvälistä rekisteröintiä koskevaan Madridin sopimukseen liittyvään pöytäkirjaan

      Tuomiolauselma

   Tulliviranomaisten toimenpiteistä epäiltäessä tavaroiden loukkaavan tiettyjä teollis- ja tekijänoikeuksia sekä tiettyjä teollis- ja tekijänoikeuksia loukkaavien tavaroiden suhteen toteutettavista toimenpiteistä 22.7.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1383/2003 5 artiklan 4 kohtaa on yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94, sellaisena kuin se on muutettuna 27.10.2003 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1992/2003, 146 artiklan valossa luettuna tulkittava siten, että sen perusteella kansainvälisesti rekisteröidyn tavaramerkin haltijalla on samanlainen oikeus kuin yhteisön tavaramerkin haltijalla yhden tai useamman muun jäsenvaltion kuin sen jäsenvaltion, jossa haltija tekee hakemuksen, tulliviranomaisten toimenpiteisiin.

      (1)  EUVL C 247, 27.9.2008.


title: Asia C-564/07: Kanne 21.12.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta

text:
               29.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 79/12

         Kanne 21.12.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-564/07)
   (2008/C 79/22)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja:Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet): E. Traversa ja H. Krämer)

      Vastaaja: Itävallan tasavalta
   Vaatimukset

               —

               yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut EY 49 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska

                           —

                           se vaatii, että kaikkien toiseen jäsenvaltioon lainmukaisesti sijoittautuneiden patenttiasiamiesten, jotka haluavat tarjota tilapäisesti Itävallassa palveluja, on ennen sitä kirjoittauduttava erityiseen itävaltalaiseen rekisteriin ja se tehnyt rekisteriin merkitsemisen riippumaan siitä, että sitä ennen on otettu ammatillista vastuuta koskeva vastuuvakuutus,

                           —

                           se saattaa kaikki toiseen jäsenvaltioon lainmukaisesti sijoittautuneet patenttiasiamiehet, jotka haluavat tarjota tilapäisesti Itävallassa palveluja, Itävallan viranomaisten kurinpitovalvonnan alaisuuteen myös muiden käyttäytymistapojen kuin ammatillisten velvollisuuksien raskauttavien loukkausten johdosta toteutettavien asian selvitys- ja seuraamustoimenpiteiden osalta,

                           —

                           se on tehnyt kaiken toiseen jäsenvaltioon lainmukaisesti sijoittautuneiden patenttiasiamiesten, jotka haluavat tarjota tilapäisesti Itävallassa palveluja, toimesta tapahtuvan palvelujen tarjoamisen riippumaan siitä, että sitä ennen on otettu ammatillista vastuuta koskeva vastuuvakuutus,

                           —

                           se velvoittaa kaikki toiseen jäsenvaltioon lainmukaisesti sijoittautuneet patenttiasiamiehet, jotka haluavat tarjota tilapäisesti Itävallassa palveluja, toimimaan yhteistyössä paikallisesti rajattuun toimintaan luvan saaneen yhteistyöasianajajan kanssa tai käyttämään Itävallassa asuvaa asiamiestä, joka on valtuutettu ottamaan vastaan asiaa koskevat tiedonannot.

               —

               Itävallan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan EY 49 artiklassa ei ainoastaan vaadita poistamaan kaikkea toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen palvelujen tarjoajan kansalaisuuden perusteella tapahtuvaa syrjintää, vaan myös poistamaan kaikki rajoitukset — silloinkin kun niitä sovelletaan erotuksetta sekä kotimaisiin palvelujen tarjoajiin että muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneisiin palvelujen tarjoajiin — jos ne ovat omiaan estämään toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen ja siellä vastaavia palveluja lainmukaisesti tarjoavan henkilön toiminnan, haittaamaan tätä toimintaa tai tekemään siitä vähemmän houkuttelevaa.
   Komission näkemyksen mukaan patenttiasiamiehiä koskevilla Itävallan säännöksillä rajoitetaan EY 49 artiklassa tarkoitettua palvelujen vapaata tarjoamista, koska niissä velvoitetaan toiseen jäsenvaltioon lainmukaisesti sijoittautuneet patenttiasiamiehet, jotka haluavat tarjota tilapäisesti Itävallassa palveluja, ottamaan ammatillista vastuuta koskevan vastuuvakuutuksen, kirjoittautumaan itävaltalaiseen rekisteriin, saattamaan itsensä Itävallan patenttiasiamieskamarin valvonnan alaisuuteen ja siinä tapauksessa, että patenttiasiamies edustaa asianosaista, toimimaan yhteistyössä paikallisesti rajattuun toimintaan luvan saaneen yhteistyöasianajajan kanssa.
   Nämä vaatimukset ovat omiaan estämään toiseen jäsenvaltioon lainmukaisesti sijoittautuneen patenttiasiamiehen tarjoamasta tilapäisesti patenttiasiamiespalveluja Itävallassa tai ainakin tekemään siitä vähemmän houkuttelevaa. Nimittäin sekä sijoittautumisjäsenvaltion että myös sen jäsenvaltion, jossa palvelu tarjotaan, lainsäännösten huomioon ottaminen on palvelujen tarjoajalle ylimääräinen taloudellinen rasite, sillä hänen olisi otettava selvää siinä jäsenvaltiossa, jossa palvelut tarjotaan, sovellettavista säännöksistä ja lisäksi hänet saatettaisiin kaksinkertaisen sääntelyn alaiseksi ilman, että siinä jäsenvaltiossa, jossa palveluja tarjotaan, otettaisiin huomioon niitä sääntelyitä, joiden alaisena hän on jo siinä jäsenvaltiossa, josta hän on peräisin. Kysymyksessä oleva sääntely on myös omiaan saamaan toisessa jäsenvaltiossa asuvan kuluttajan luopumaan antamasta toimeksiantoa toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelle palvelujen tarjoajalle, koska tästä aiheutuisi hänelle lisäkustannuksia itävaltalaisen palvelujen tarjoajan palvelujen käyttämiseen verrattuna.
   Kansalliset toimenpiteet, joilla estetään perustamissopimuksessa taattujen perusvapauksien käyttäminen tai rajoitetaan sitä tai tehdään se vähemmän houkuttelevaksi, ovat yhteensopivia perustamissopimuksen kanssa ainoastaan, jos ne ensinnäkin perustuvat yleiseen etuun liittyvään pakottavaan syyhyn, toiseksi, jos niitä sovelletaan syrjimättömällä tavalla, kolmanneksi, jos ne ovat sellaisia, niillä voidaan taata tavoitellun päämäärän toteuttaminen, ja neljänneksi, jos niillä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen sen saavuttamiseksi. Yleiseen etuun liittyviksi pakottaviksi syiksi tunnustetaan ainoastaan sellaiset edut, joita ei jo suojata palvelujen tarjoajaan tämän sijoittautumisjäsenvaltiossa sovellettavilla säännöksillä.
   Komissio katsoo, että riidanalaiset rajoitukset eivät ole sallittuja perustamissopimuksessa nimenomaisesti olevien poikkeussääntelyiden tai yhteisöjen tuomioistuimen yleiseen etuun liittyviä pakottavia syitä koskevan oikeuskäytännön perusteella. Kysymyksessä olevilla, toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneille patenttiasiamiehille asetetuilla velvollisuuksilla ylitetään nimittäin se, mikä on tarpeen kuluttajansuojaa ja menettelyn asianmukaista etenemistä koskevien päämäärien saavuttamiseksi.


title: Asia C-25/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 19.1.2017 – Tietosuojavaltuutettu

text:
               20.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/19

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein hallinto-oikeus (Suomi) on esittänyt 19.1.2017 – Tietosuojavaltuutettu
   (Asia C-25/17)
   (2017/C 086/23)
   Oikeudenkäyntikieli: suomi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Korkein hallinto-oikeus

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Tietosuojavaltuutettu

      Muu osapuoli: Jehovan todistajat – uskonnollinen yhdyskunta

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko tietosuojadirektiivin (1) 3 artiklan 2 kohdan kahdessa luetelmakohdassa säädettyjä soveltamisalaa koskevia poikkeuksia tulkittava siten, että henkilötietojen kerääminen ja muu käsittely, jota uskonnollisen yhdyskunnan jäsenet suorittavat ovelta ovelle -saarnaamistyön yhteydessä, ei kuulu direktiivin soveltamisalaan? Mikä merkitys direktiivin sovellettavuutta arvioitaessa on toisaalta sillä, että saarnaamistoiminta, jonka yhteydessä tietoja kerätään, on uskonnollisen yhdyskunnan ja sen seurakuntien organisoimaa, ja toisaalta sillä, että kyse on samalla myös uskonnollisen yhdyskunnan jäsenten henkilökohtaisesta uskonnon harjoittamisesta?

               2)

               Onko tietosuojadirektiivin 2 artiklan c kohdassa tarkoitettua rekisteröintijärjestelmän määritelmää direktiivin perustelukappaleet 26 ja 27 huomioon ottaen tulkittava siten, että edellä kuvatun ovelta ovelle -saarnaamistyön yhteydessä manuaalisesti kerättävien henkilötietojen kokonaisuus (nimi- ja osoitetiedot sekä muut mahdolliset henkilöä koskevat tiedot ja luonnehdinnat),

                           a)

                           ei muodosta tällaista rekisteröintijärjestelmää sen vuoksi, että siihen ei Suomen henkilötietolain määritelmässä esitetyin tavoin liity nimenomaista kortistoa tai luetteloa tai niihin rinnastuvaa hakua palvelevaa järjestelyä; vai

                           b)

                           muodostaa tällaisen rekisteröintijärjestelmän sen vuoksi, että tiedoista voidaan, niiden käyttötarkoitus huomioon ottaen, Suomen henkilötietolaissa edellytetyin tavoin tosiasiallisesti helposti ja kohtuuttomitta kustannuksitta hakea myöhempää käyttöä varten tarvittavat tiedot?

               3)

               Onko tietosuojadirektiivin 2 artiklan d kohdan lausetta ”… joka, yksin tai yhdessä toisten kanssa, määrittelee henkilötietojen käsittelyn tarkoituksen ja keinot…”, tulkittava siten, että uskonnollista yhdyskuntaa, joka organisoi toimintaa, jonka yhteydessä henkilötietoja kerätään (muun muassa jakamalla toiminta-alueita saarnaajien kesken, seuraamalla saarnaajien työtä sekä pitämällä rekisteriä henkilöistä, jotka eivät halua saarnaajien käyvän luonaan), voidaan pitää sen jäsenten harjoittaman henkilötietojen käsittelyn osalta rekisterinpitäjänä, vaikka yhdyskunnan kertoman mukaan vain yksittäisillä julistajilla on pääsy kirjaamiinsa tietoihin?

               4)

               Onko mainittua d kohtaa tulkittava siten, että yhdyskunnan pitäminen rekisterinpitäjänä edellyttää yhdyskunnalta muita nimenomaisia toimia, kuten käskyjä tai kirjallisia ohjeita, joilla se ohjaa tietojen keräämistä vai onko riittävää se, että yhdyskunnalla katsotaan olevan tosiasiallinen asema jäsentensä toiminnan ohjaamisessa?
               Kysymyksiin 3 ja 4 on tarpeen vastata vain, jos kysymyksiin 1 ja 2 annettujen vastausten perusteella direktiiviä on sovellettava. Kysymykseen 4 on tarpeen vastata vain, jos kysymyksen 3 perusteella ei voida pitää poissuljettuna mahdollisuutta soveltaa direktiivin 2 artiklan d kohtaa yhdyskuntaan.

      (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/46/EY annettu 24 päivänä lokakuuta 1995, yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta (EYVL 1995, L 281, s. 31)


title: Asia C-237/14 P: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 6.9.2016 – Valittajana Lidl Stiftung & Co. KG ja muuna osapuolena Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (Muutoksenhaku — EU-tavaramerkki — Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat, tai joka on selvästi perusteeton)

text:
               5.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 454/6

      Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 6.9.2016 – Valittajana Lidl Stiftung & Co. KG ja muuna osapuolena Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto
      (Asia C-237/14 P) (1)

      ((Muutoksenhaku - EU-tavaramerkki - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat, tai joka on selvästi perusteeton))
      (2016/C 454/12)
      Oikeudenkäyntikieli: englanti

         Asianosaiset

         Valittaja: Lidl Stiftung & Co. KG (edustajat: M. Wolter, M. Kefferpütz ja A. K. Marx, Rechtsanwälte)

         Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: L. Rampini)

         Määräysosa

                  1)

                  Valitus hylätään.

                  2)

                  Lidl Stiftung & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 282, 25.8.2014.


title: Asia T-287/07: Kanne 25.7.2007 — cApStAn v. komissio

text:
               22.9.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 223/16

         Kanne 25.7.2007 — cApStAn v. komissio
   (Asia T-287/07)
   (2007/C 223/26)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: cApStAn Sprl (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja J. Bublot)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               komission hylkäävä päätös on kumottava.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Tällä kanteella kantaja vaatii kumottavaksi 22.5.2007 tehdyn komission päätöksen, jolla tämä hylkää kantajan tarjouspyyntömenettelyssä ”Post-editing services PER 2007” (1) esittämän tarjouksen sillä perusteella, että alan kokemusta koskeva näyttö puuttuu.
   Riidanalaisen päätöksen kumoamista koskevan vaatimuksensa tueksi kantaja väittää, että komissio on tulkinnut ilmeisen virheellisesti kantajan hakemusta, sillä tarjouspyyntö koski nimenomaan kantajan toimialaa, minkä kantaja toteaa tarjouksessaan osoittaneen. Kantaja ilmoittaa myös, että se on jo aikaisemmin tehnyt alalla komission kanssa julkista hankintaa koskevan sopimuksen ja että tässä yhteydessä suoritettuja palveluja ei ole koskaan kyseenalaistettu.
   Lisäksi kantaja väittää, että riidanalainen päätös perustuu selvästi virheellisiin perusteluihin ja että tämän virheen takia on katsottava, että perustelut puuttuvat.

      (1)  EUVL 2007/S 21-023949.


title: Asia T-519/15: Kanne 4.9.2015 – myToys.de v. SMHV – Laboratorios Indas (myBaby)

text:
               3.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 363/42

         Kanne 4.9.2015 – myToys.de v. SMHV – Laboratorios Indas (myBaby)
   (Asia T-519/15)
   (2015/C 363/52)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: myToys.de GmbH (Berliini, Saksa) (edustajat: asianajajat C. Hauss-Löhde ja M. Mette)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Laboratorios Indas, SA (Pozuelo de Alarcon, Espanja)

      Menettely SMHV:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”myBaby” – Rekisteröintihakemus nro 10 846 426

      SMHV:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n toisen valituslautakunnan 17.6.2015 asiassa R 1002/2014-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 17.6.2015 asiassa R 1002/2014-2 tekemän päätöksen

               —

               hylkää väitteen kokonaisuudessaan

               —

               kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 21.5.2015 asiassa R 1137/2014-2 tekemän päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 42 artiklan 2 kohtaa on rikottu.

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on rikottu

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu

               —

               sisämarkkinoilla toimivan yhdenmukaistamisviraston (tavaramerkit ja mallit) valituslautakuntien menettelysäännöistä 5.2.1996 annetun asetuksen N:o 216/96 7 artiklan 1 kohtaa on rikottu.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 10 päivänä toukokuuta 2001 asiassa C-444/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Italian tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivi 92/106/ETY – Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
C 200/16                   FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           14.7.2001
      —      asui tässä valtiossa mutta ei työskennellyt siellä ja                     YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
             sai eläkkeellä olevana virkamiehenä eläkettä toisesta
             jäsenvaltiosta ja
                                                                                (ensimmäinen jaosto)
      —      johon sovellettiin asuinvaltiossaan sellaisia säädöksiä,
             joilla säännellään niitä sosiaaliturvan aloja, jotka kuulu-                          10 päivänä toukokuuta 2001
             vat tämän asetuksen soveltamisalaan.
      Työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella                 asiassa C-444/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
      15 päivänä lokakuuta 1968 annettua neuvoston asetusta                                              Italian tasavalta (1)
      (ETY) N:o 1612/68 ei sen sijaan periaatteessa sovelleta
      henkilöön, joka on muuttanut jäsenvaltiosta, jossa hän oli
      lopettanut työskentelyn, jäsenvaltioon, jossa hän ei työskentele         (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
      eikä hae työtä.                                                          vi 92/106/ETY – Direktiivin määräajassa tapahtuvan täy-
                                                                                täntöönpanon laiminlyönti)
2)    Asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja
      ajantasaistettuna asetuksella N:o 2001/83, sellaisena kuin                                          (2001/C 200/28)
      tämä on muutettuna asetuksella N:o 3096/95, 28 a artiklaan
      sisältyvää ilmaisua ”oikeutta eläkkeeseen ei ole” on tulkittava
      siten, että ilmaisulla tarkoitetaan tilannetta, jossa henkilölle
      ei tosiasiallisesti makseta Suomen lainsäädännön mukaisen                                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)
      kansaneläkkeen kaltaista asumiseen perustuvaa eläkettä eikä
      ansiotyöhön perustuvaa, tämän henkilön asuinmaana olevan
      jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti myönnettävää eläkettä,
      eikä tässä yhteydessä ole tarpeen tutkia, olisiko kyseisellä             (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
      henkilöllä ollut periaatteellinen oikeus näihin eläkkeisiin.                           tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
3)    Asetuksesta N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna                Asiassa C-444/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
      ja ajantasaistettuna asetuksella N:o 2001/83, sellaisena kuin            nään M. Wolfcarius ja S. Dragone), vastaan Italian tasavalta
      tämä on muutettuna asetuksella N:o 3096/95, ilmenevä ja                  (asiamiehenään U. Leanza, avustajanaan O. Fiumara), jossa
      kyseisen asetuksen 33 artiklassa erityisesti ilmaistu yleinen            kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Italian
      periaate, jonka mukaan eläkkeensaajalta ei voida pelkän                  tasavalta on jättänyt noudattamatta tietynlaisia jäsenvaltioiden
      jäsenvaltiossa asumisen perusteella periä pakollisia vakuutus-           välisiä tavaroiden yhdistettyjä kuljetuksia koskevista yhteisistä
      maksuja sellaisista etuuksista aiheutuvien kustannusten katta-           säännöistä 7 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston
      miseksi, joista jonkin toisen jäsenvaltion laitos vastaa, on             direktiivin 92/106/ETY (EYVL L 368, s. 38) ja erityisesti sen
      esteenä sille, että jäsenvaltio, jonka alueella eläkkeensaaja asuu,      2 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on pitänyt voimassa
      perii eläkkeensaajalta lainsäädäntönsä mukaisesti maksuja tai            yhdistettyjä kuljetuksia koskevan lupa- ja kiintiöjärjestelmän,
      vastaavia suorituksia vanhuus-, työkyvyttömyys- ja työttömyys-           vaikka se onkin muuttanut erityisluvat yleisluviksi, yhteisöjen
      etuuksien kustantamiseksi, kun edunsaaja saa vastaavaa tarkoi-           tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa:
      tusta varten etuuksia, joiden kustannuksista vastaa eläkkeiden           jaoston puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuomarit P. Jann
      osalta toimivaltaisen jäsenvaltion laitos.                               (esittelevä tuomari) ja L. Sevón, julkisasiamies: L. A. Geelhoed,
                                                                               kirjaaja: R. Grass, on antanut 10.5.2001 tuomion, jonka
4)    Asetuksen N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja               tuomiolauselma on seuraava:
      ajantasaistettuna asetuksella N:o 2001/83, sellaisena kuin
      tämä on muutettuna asetuksella N:o 3096/95, 28 a artiklan                1)    Italian tasavalta on jättänyt noudattamatta tietynlaisia jäsen-
      ja 33 artiklan 2 kohdan tulkinnan kannalta merkitystä ei ole                   valtioiden välisiä tavaroiden yhdistettyjä kuljetuksia koskevista
      sillä seikalla, että Suomen tasavalta ja Ruotsin kuningaskunta                 yhteisistä säännöistä 7 päivänä joulukuuta 1992 annetun
      ovat sopineet asetuksen N:o 1408/71 36 artiklan 3 kohdan ja                    neuvoston direktiivin 92/106/ETY 2 artiklan mukaisia velvoit-
      pohjoismaisen sosiaaliturvasopimuksen 23 artiklan mukaisesti,                  teitaan, koska se on pitänyt voimassa yhdistettyjä kuljetuksia
      että ne luopuvat vastavuoroisesti jäsenvaltion laitoksen toisen                koskevan lupa- ja kiintiöjärjestelmän, vaikka se onkin muutta-
      jäsenvaltion laitoksen puolesta suorittamista luontoisetuuksista               nut erityisluvat yleisluviksi.
      aiheutuvien kustannusten korvaamisesta.
                                                                               2)    Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
(1) EYVL C 6, 8.1.2000.
                                                                               (1) EYVL C 34, 5.2.2000.


title: Asia T-362/08: Kanne 28.8.2008 — IFAW Internationaler Tiershutz-Fonds v. komissio

text:
               22.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/42

         Kanne 28.8.2008 — IFAW Internationaler Tiershutz-Fonds v. komissio
   (Asia T-362/08)
   (2008/C 301/72)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: IFAW Internationaler Tiershutz-Fonds gGmbH (Hampuri, Saksa) (edustajat: asianajajat S. Crosby ja S. Santoro)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               komissio on velvoitettava esittämään tuomioistuimelle Saksan liittokansleri Schröderin 15.3.2000 päivätty kirje komission puheenjohtaja Prodille

               —

               on katsottava, että riidanalainen päätös on oikeudellisesti virheellinen ja että siihen liittyy ilmeisiä arviointivirheitä, ja se on näin ollen kumottava

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan mukaisesti.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Yhteisöjen tuomioistuin kumosi asiassa C-64/05 P (1)18.12.2007 antamallaan tuomiolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-168/02, IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds vastaan komissio, 30.11.2004 antaman tuomion (Kok. 2004, s. 1435), jolla kumottiin komission 26.3.2002 tekemä päätös evätä kantajalta oikeus tutustua tämän 20.12.2001 tekemässä hakemuksessa mainitsemiin asiakirjoihin, jotka koskivat Hampurin Elben alueen (luonnonsuojelualue), jota suojellaan neuvoston direktiivillä 92/43/ETY (2) perustetulla Natura 2000 -järjestelmällä, luokittelun poistamista olemassa olevan Daimler Chrysler Aerospace GmbH:n tehtaan laajentamiseksi Airbus A3XX:n lopullista kokoamista varten. Tämän seurauksena ja yhteisöjen tuomioistuimen valituksesta antaman tuomion valossa kantaja uudisti 13.2.2008 päivätyllä kirjeellä pyyntönsä saada tutustua kyseessä oleviin asiakirjoihin, ja se teki 29.4.2008 uudistetun hakemuksen asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (3) 7 artiklan 4 kohdan perusteella.
   Esillä olevalla kanteella kantaja vaatii EY 230 artiklan mukaisesti komission 19.6.2008 tekemän päätöksen hyväksyä osittain sen pyyntö ja kieltäytyä myöntämästä oikeutta tutustua yhteen asiakirjoista, joihin kantaja pyysi saada tutustua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 nojalla, kumoamista.
   Kantaja väittää, että komissio teki oikeudellisen virheen, kun se sovelsi asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan kolmatta luetelmakohtaa täysin EU:n sisäiseen suhteeseen. Kantaja väittää lisäksi, että komissio teki ilmeisen oikeudellisen virheen, kun se katsoi, että Schröderin kirjeen sisältö oli siinä määrin luottamuksellinen, että tietojen antaminen siitä vaarantaisi Saksan ja muiden EU:n jäsenvaltioiden talouspolitiikan. Kantaja väittää edelleen, että komissio teki ilmeisiä arviointivirheitä, kun se katsoi, että tietojen antaminen kirjeestä vaarantaisi päätöksentekomenettelyn, ja kun se ei katsonut, että yleinen etu oli tärkeämpi kuin sen päätöksentekomenettelyn luottamuksellisuus.

      (1)  Asia C-64/05 P, Ruotsin kuningaskunta v. komissio, tuomio 18.12.2007 (Kok. 2007, s. 11389).

      (2)  Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/43/ETY (EYVL L 206, s. 7).

      (3)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, s. 43).


title: Asia T-432/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.7.2017 – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik v. EUIPO (медведь) [EU-tavaramerkki — Hakemus kuviomerkin медведь rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Erottamiskyvyn puuttuminen — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta]

text:
               28.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/44

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.7.2017 – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik v. EUIPO (медведь)
   (Asia T-432/16) (1)

   ([EU-tavaramerkki - Hakemus kuviomerkin медведь rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Erottamiskyvyn puuttuminen - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta])
   (2017/C 283/67)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH (Bühl, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Lingenfelser)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (edustaja: asiamiehet P. Ivanov ja D. Hanf)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 17.5.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 240/2016-1), joka koskee hakemusta kuviomerkin медведь rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 364, 3.10.2016.


title: Asia F-125/05: Kanne  19.12.2005  — Vassilios Tsarnavas v. Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               11.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 60/54

         Kanne 19.12.2005 — Vassilios Tsarnavas v. Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia F-125/05)
   (2006/C 60/100)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Vassilios Tsarnavas (Ateena, Kreikka) (edustaja: asianajaja N. Lhoëst)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               nimittävän viranomaisen 1.4.2005 tekemä päätös, jolla hylätään kantajan henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohdan perusteella tekemä vaatimus (vaatimus nro D/007/05), on kumottava

               —

               siltä osin kuin on tarpeen komission 7.10.2005 tekemä päätös, jolla hylätään kantajan valitus (nro R/488/05), on kumottava

               —

               vastaaja on velvoitettava maksamaan 72 000 euroa korvaukseksi siitä aineellisesta vahingosta ja siitä henkisestä kärsimyksestä, joka kantajalle on aiheutunut niistä toistuneista sääntöjenvastaisuuksista ja työnantajan virheistä, joihin komissio syyllistyi vuosien 1998 ja 1999 ylennyskierrosten yhteydessä

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja riitauttaa komission päätökset, joilla hylätään vaatimus ja valitus, jotka kantaja oli tehnyt saadakseen korvausta siitä aiheellisesta vahingosta ja siitä henkisestä kärsimyksestä, jonka komission menettely vuosien 1998 ja 1999 ylennyskierrosten yhteydessä on sille aiheuttanut. Kantaja on näet komission hänen osaltaan toteuttamien toimenpiteiden riitauttamiseksi pannut vireille neljä oikeudenkäyntiä edeltävää menettelyä ja neljä oikeudenkäyntimenettelyä, jotka ovat johtaneet mainittujen toimenpiteiden peruuttamiseen tai kumoamiseen.
   Aineellinen vahinko perustuu kantajan mukaan siihen, että varmistaakseen puolustuksensa täysimääräisesti oikeudenkäyntiä edeltävissä menettelyissä, hänen on pitänyt käyttää oikeudellista neuvonantajaa. Henkinen kärsimys johtuu siitä epävarmuudesta, jossa kantaja on useiden vuosien ajan ollut, ja siitä, että hän on menettänyt luottamuksensa toimielimeen.


title: Avointa Kilpailua koskeva ilmoitus

text:
C 158/26          FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   3.7.2002
                                                              III
                                                         (Tiedotteita)
                                                TUOMIOISTUIN
                                      AVOINTA KILPAILUA KOSKEVA ILMOITUS
                                                     (2002/C 158/07)
         Euroopan yhteisöjen tuomioistuin julkaisee 3. heinäkuuta 2002 ilmestyvässä Euroopan yhteisöjen virallisessa
         lehdessä C 158 A seuraavan avointa kilpailua koskevan ilmoituksen:
         Hollanninkielinen laitos:
         CJ/LA/22 (hollanninkieliset tulkit).
         Tämän virallisen lehden voi tilata Euroopan yhteisön tuomioistuimen henkilöstöosastolta, L-2925 Luxem-
         burg.
         Hakemusasiakirjojen viimeinen jättöpäivä on 12. syyskuuta 2002.


title: Asia T-43/04: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio  25.10.2005  — Fardoom ja Reinard v. komissio (Henkilöstö — Arviointikertomus — Arviointiajanjakso 2001/2002)

text:
               24.12.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 330/20

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 25.10.2005 — Fardoom ja Reinard v. komissio
   (Asia T-43/04) (1)

   (Henkilöstö - Arviointikertomus - Arviointiajanjakso 2001/2002)
   (2005/C 330/50)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja(t): Mohammad Reza Fardoom (Roodt-sur-Syre, Luxemburg) ja Marie-José Reinard (Bertrange, Luxembourg) (edustajat: asianajajat G. Bouneou ja F. Frabetti)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Currall ja H. Krämer)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Varsinaisesti vaaditaan kantajia koskevien, arviontiajanjaksolta 200/2002 tehtyjen arviointien kumoamista ja toissijaisesti vaaditaan kantajista tuolta arviointijaksolta tehtyjen arviointikertomusten kumoamista.
   Tuomiolauselma

               1)

               Marie-José Reinardia koskeva arviointikertomus, joka liittyy 1.7.2001 ja 31.12.2002 väliseen aikaan, kumotaan.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Komissio velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan Reinardin oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Mohammad Reza Fardoom vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 94, 17.4.2004.


title: Asia T-156/12: Kanne 5.4.2012 — Sweet Tec v. SMHV (ovaalin muoto)

text:
               9.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/32

         Kanne 5.4.2012 — Sweet Tec v. SMHV (ovaalin muoto)
   (Asia T-156/12)
   2012/C 165/53
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Sweet Tec GmbH (Boizenburg, Saksa) (edustaja: asianajaja T. Nägele)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 19.1.2012 yhteisön tavaramerkkihakemusta nro 9 554 171 koskevassa valitusasiassa R 542/2011-1 tekemän päätöksen

               —

               velvoittamaan SMHV:n korvaamaan kaikki menettelystä aiheutuvat kulut valitusmenettelyssä aiheutuneet kulut mukaan lukien

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Ovaalin muodossa oleva kolmiulotteinen tavaramerkki luokkiin 16 ja 30 kuuluvia tavaroita varten (hakemus nro 9 554 171)

      Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan rikkominen, koska haettu tavaramerkki on erottamiskykyinen, eikä se ole menettelyn kohteena olevien tavaroiden osalta kuvaileva.


title: Asia C-425/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Saksa) on esittänyt 14.7.2017 – Günter Hartmann Tabakvertrieb GmbH & Co. KG v. Stadt Kempten

text:
               16.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/8

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Saksa) on esittänyt 14.7.2017 – Günter Hartmann Tabakvertrieb GmbH & Co. KG v. Stadt Kempten
   (Asia C-425/17)
   (2017/C 347/08)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Günter Hartmann Tabakvertrieb GmbH & Co. KG

      Vastapuoli: Stadt Kempten

      Muu osapuoli: Landesanwaltschaft Bayern

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko direktiivin 2014/40/EU (1) 2 artiklan 8 alakohtaa tulkittava siten, että ”pureskeltavaksi tarkoitetulla tuotteella” tarkoitetaan yksinomaan purutupakkatuotteita perinteisessä mielessä?

               2)

               Onko direktiivin 2014/40/EU 2 artiklan 8 alakohtaa tulkittava siten, että ”pureskeltavaksi tarkoitettu tuote” tarkoittaa samaa kuin direktiivin 2 artiklan 6 alakohdan ”purutupakka”?

               3)

               Onko tarkasteltaessa sitä, onko tupakkatuote direktiivin 2014/40/EU 2 artiklan 8 alakohdassa tarkoitetulla tavalla ”pureskeltavaksi tarkoitettu”, otettava huomioon tuotteeseen liittyvä objektiivinen tarkastelutapa eikä valmistajan antamia tietoja tai sitä, miten kuluttajat sitä tosiasiallisesti käyttävät?

               4)

               Onko direktiivin 2014/40/EU 2 artiklan 8 alakohtaa tulkittava siten, että ”pureskeltavaksi tarkoitettu” edellyttää sitä, että tupakkatuote on koostumukseltaan ja kestävyydeltään objektiivisesti arvioiden soveltuva pureskeltavaksi ja että tupakkatuotteen pureskeleminen johtaa siihen, että tuotteeseen sisältyvät ainesosat liukenevat?

               5)

               Onko direktiivin 2014/40/EU 2 artiklan 8 alakohtaa tulkittava siten, että sille, että tupakkatuote voisi olla ”pureskeltavaksi” tarkoitettu, on lisäedellytyksenä mutta myös riittävänä edellytyksenä se, että jos tupakkatuotetta painetaan kevyesti ja toistuvasti hampailla tai kielellä, tuotteesta liukenee enemmän ainesosia kuin vain pitämällä sitä suussa?

               6)

               Vai onko välttämätöntä, jotta tupakkatuote olisi ”pureskeltavaksi tarkoitettu”, että pelkkä tuotteen suussa pitäminen tai imeskeleminen ei johda ainesosien liukenemiseen?

               7)

               Voiko tupakkatuotteen soveltuminen ”pureskeltavaksi” direktiivin 2014/40/EU 2 artiklan 8 alakohdassa tarkoitetulla tavalla johtua myös jalostetusta tupakasta riippumattomasta annostelutavasta, kuten esimerkiksi selluloosapussista?

      (1)  Tupakkatuotteiden ja vastaavien tuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä sekä direktiivin 2001/37/EY kumoamisesta 3.4.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/40/EU (EUVL 2014, L 127, s. 1).


title: Asia C-33/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bezirksgericht Bleiburg (Itävalta) on esittänyt 23.1.2017 – Čepelnik d.o.o. v. Michael Vavti

text:
               20.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 86/20

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bezirksgericht Bleiburg (Itävalta) on esittänyt 23.1.2017 – Čepelnik d.o.o. v. Michael Vavti
   (Asia C-33/17)
   (2017/C 086/24)
   Oikeudenkäyntikieli: sloveeni

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bezirksgericht Bleiburg

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Čepelnik d.o.o.

      Vastaaja: Michael Vavti

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko SEUT 56 artiklaa sekä palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon annetun direktiivin 96/71/EY täytäntöönpanosta sekä hallinnollisesta yhteistyöstä sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmässä annetun asetuksen (EU) N:o 1024/2012 muuttamisesta 15.5.2014 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2014/67/EU tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että jäsenvaltio määrää kotimaisen toimeksiantajan lopettamaan maksujen suorittamisen ja asettamaan vakuutena summan, joka on yhtä suuri kuin vielä maksamatta oleva urakkahinta, jos maksujen suorittamiskiellolla ja vakuuden asettamisella on tarkoitus taata yksinomaan mahdollinen sakko, joka voidaan määrätä vasta erillisessä menettelyssä sellaista palvelujen tarjoajaa vastaan, jonka kotipaikka on jossain toisessa jäsenvaltiossa?
               Mikäli edelliseen kysymykseen vastataan kieltävästi:

                           a.

                           Onko SEUT 56 artiklaa sekä palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon annetun direktiivin 96/71/EY täytäntöönpanosta sekä hallinnollisesta yhteistyöstä sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmässä annetun asetuksen (EU) N:o 1024/2012 muuttamisesta 15.5.2014 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2014/67/EU tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että jäsenvaltio määrää kotimaisen toimeksiantajan lopettamaan maksujen suorittamisen ja asettamaan vakuutena summan, joka on yhtä suuri kuin vielä maksamatta oleva urakkahinta, jos palveluntarjoajalle, jolla on kotipaikka jossain toisessa Euroopan unionin jäsenvaltiossa ja jolle sakko pitäisi määrätä, ei ole annettu mitään oikeussuojakeinoa sellaista päätöstä vastaan, jolla määrätään vakuuden asettamisesta tähän vakuuteen liittyvässä menettelyssä, eikä kotimaisen toimeksiantajan kyseisestä päätöksestä tekemälle valitukselle ole annettu lykkäävää vaikutusta?

                           b.

                           Onko SEUT 56 artiklaa sekä palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon annetun direktiivin 96/71/EY täytäntöönpanosta sekä hallinnollisesta yhteistyöstä sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmässä annetun asetuksen (EU) N:o 1024/2012 muuttamisesta 15.5.2014 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2014/67/EU tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että jäsenvaltio määrää kotimaisen toimeksiantajan lopettamaan maksujen suorittamien ja asettamaan vakuutena summan, joka on yhtä suuri kuin vielä maksamatta oleva urakkahinta, pelkästään siitä syystä, että palveluntarjoajan kotipaikka on jossain toisessa jäsenvaltiossa.

                           c.

                           Onko SEUT 56 artiklaa sekä palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon annetun direktiivin 96/71/EY täytäntöönpanosta sekä hallinnollisesta yhteistyöstä sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmässä annetun asetuksen (EU) N:o 1024/2012 muuttamisesta 15.5.2014 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2014/67/EU tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että jäsenvaltio määrää kotimaisen toimeksiantajan lopettamaan maksujen suorittamisen ja asettamaan vakuutena summan, joka on yhtä suuri kuin vielä maksamatta oleva urakkahinta, vaikka se ei ole vielä erääntynyt ja vaikka urakkahinnan lopullista määrää ei ole vielä määritetty vastasaatavien ja pidätysoikeuksien vuoksi.


title: Asia C-418/14: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Puola) on esittänyt 5.9.2014 – ROZ-ŚWIT Zakład Produkcyjno-Handlowo-Usługowy Henryk Ciurko, Adam Pawłowski spółka jawna v. Dyrektor Izby Celnej we Wrocławiu

text:
               22.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 462/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Puola) on esittänyt 5.9.2014 – ROZ-ŚWIT Zakład Produkcyjno-Handlowo-Usługowy Henryk Ciurko, Adam Pawłowski spółka jawna v. Dyrektor Izby Celnej we Wrocławiu
   (Asia C-418/14)
   (2014/C 462/20)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: ROZ-ŚWIT Zakład Produkcyjno-Handlowo-Usługowy Henryk Ciurko, Adam Pawłowski spółka jawna

      Vastapuoli: Dyrektor Izby Celnej we Wrocławiu

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27.10.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY (1) 5 artiklaa, luettuna yhdessä 2 artiklan 3 kohdan ja 21 artiklan 4 kohdan kanssa, tulkittava siten, että se on esteenä 6.12.2008 annetun valmisteverolain (Dz. U., 2009, nro 3, järjestysnumero 11 muutoksineen; jäljempänä valmisteverolaki) 89 §:n 16 momentissa säädetylle kansalliselle säännökselle, jonka mukaan lämmitysöljyyn on sovellettava moottoripolttoaineelle säädettyä verokantaa, jos verovelvollinen ei täytä valmisteverolain 89 §:n 14–15 momentissa säädettyä muodollista vaatimusta?

               2)

               Onko suhteellisuusperiaate esteenä valmisteverolain 89 §:n 14–15 momentissa säädetylle muodolliselle vaatimukselle, jonka mukaan polttoöljyille säädetyn alennetun valmisteverokannan soveltaminen edellyttää yhteenvedon laatimista hankkijoiden ilmoituksista ja sen jättämistä lakisääteisessä määräajassa riippumatta siitä, täyttyykö aineellinen edellytys eli polttoaineen myynti lämmitykseen?

               3)

               Onko sellainen valmisteverolain 89 §:n 16 momentissa säädetty seuraus suhteellisuusperiaatteen mukainen, jonka mukaan käsiteltävän asian kaltaisissa olosuhteissa myyjältä kannetaan valmistevero, joka on laskettu moottoripolttoaineelle (valmisteverolain 89 §:n 4 momentin 1 kohta) säädetyn verokannan mukaan lämmitysöljylle, koska valmisteverolain 89 §:n 14–15 momentin sisällössä säädettyä muodollista vaatimusta ei täytetä?

      (1)  EUVL L 283, s. 51


title: Asia T-406/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.7.2017 – Dogg Label v. EUIPO – Chemoul (JAPRAG) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-sanamerkki JAPRAG — Aikaisempi kansallinen kuviomerkki JAPAN-RAG — Suhteellinen hylkäysperuste — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               21.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 277/41

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.7.2017 – Dogg Label v. EUIPO – Chemoul (JAPRAG)
   (Asia T-406/16) (1)

   ((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-sanamerkki JAPRAG - Aikaisempi kansallinen kuviomerkki JAPAN-RAG - Suhteellinen hylkäysperuste - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   (2017/C 277/61)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Dogg Label (Marseille, Ranska) (edustaja: asianajaja M. Angelier)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Patrick Chemoul (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja E. Hoffman)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 13.5.2016 tekemästä päätöksestä (asia R-2336/2015-2), joka koskee Dogg Labelin ja Patrick Chemoulin välistä mitättömyysmenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               EUIPO:n toisen valituslautakunnan 13.5.2016 tekemä päätös (asia R-2336/2015-2) kumotaan.

               2)

               Dogg Label, EUIPO ja Patrick Chemoul vastaavat kukin omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 364, 3.10.2016.


title: Asia T-565/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.3.2012 — ThyssenKrupp Steel Europe v. SMHV (Highprotect) (Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin Highprotect rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdottomat hylkäysperusteet — Kuvailevuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)

text:
               21.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.3.2012 — ThyssenKrupp Steel Europe v. SMHV (Highprotect)
   (Asia T-565/10) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Hakemus sanamerkin Highprotect rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Ehdottomat hylkäysperusteet - Kuvailevuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan c alakohta)
   2012/C 118/42
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: ThyssenKrupp Steel Europe AG (Duisburg, Saksa) (edustaja: asianajaja U. Ulrich)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: B. Schmidt)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamiskanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 30.9.2010 tekemästä päätöksestä (asia R 1038/2010-1), joka koskee hakemusta sanamerkin Highprotect rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               ThyssenKrupp Steel Europe AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 55, 19.2.2011.


title: Asia C-70/04: Sveitsin valaliiton 16.2.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               17.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 94/22

         Sveitsin valaliiton 16.2.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia C-70/04)
   (2004/C 94/48)
   Sveitsin valaliitto on nostanut 1.2.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan asiamiehet ovat asianajajat Simon Hirsbrunner ja Ulrich Soltész, asianajotoimisto Gleiss Lutz, Rue Guimard 7, B-1040 Bryssel.
   Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin:

               1.

               toteaa EY 231 artiklan 1 kohdan mukaisesti, että komission 5.12.2003 tekemä päätös (Asia TREN/AMA/11/03 — Zürichin lentoaseman lähestymismenettelyjä koskevat Saksan liittotasavallan toimenpiteet) on mitätön (1)

               2.

               velvoittaa yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaisesti komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Euroopan komission riidanalainen päätös on todettava mitättömäksi seuraavista syistä:
   Komissio on 5.12.2003 tekemässään päätöksessä lähtenyt virheellisesti siitä olettamasta, että Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton 21.6.1999 tekemässä sopimuksessa lentoliikenteestä määrätään pelkästään liikenneoikeuksien vaihdosta. Lisäksi sopimuksella määrätään lentoliikenteen sisämarkkinoiden ulottamisesta Sveitsin valaliittoon sillä seurauksella, että Sveitsin valaliiton ja Euroopan unionin lentoyhtiöillä on yhtäläinen oikeus päästä markkinoille. Tämä merkitsee erityisesti myös sitä, että Sveitsin valaliitto ja sopimuksen soveltamisalaan kuuluvat sveitsiläiset lentoyhtiöt voivat vedota palvelujen tarjoamisen vapauteen lentoliikenteen alalla.
   Komissio oli väärässä, kun se katsoi, ettei palvelujen tarjoamisen vapautta ollut loukattu. Komission päätös on Zweihundertdreizehnte Durchführungsverordung zur Lutverkehrs-Ordnung der Bundesrepublik Deutschland in die Dienstleistungsfreiheit der Fluggesellschaft Swiss International Air Linesin (Saksan liittotasavallan lentoliikennesäännöstön 213. täytäntöönpanomääräys Swiss International Air Linesin palvelujen tarjoamisen vapaudesta) vastainen, koska se estää lentojen toteuttamista Zürichin lentokentälle ja lentokentältä.
   Komissio väitti virheellisesti, ettei sveitsiläisten lentoyhtiöiden syrjintä johtunut 213. täytäntöönpanomääräyksestä. Sveitsiläiselle lentoyhtiölle Swiss International Air Lines (jäljempänä SWISS) on aiheutunut kilpailuhaitta, koska sille asetetaan keskuslentoasemansa Zürichin lentoaseman käytön osalta tiukempia rajoituksia kuin sen kilpailijalle Lufthansalle asetetaan keskuslentoasemansa Frankfurt-am-Mainin ja Münchenin käytön osalta. Määräys vaikutti SWISSiin enemmän kuin muihin Zürichiin lentäviin lentoyhtiöihin, koska se on ”kotilentoyhtiö” (”home carrier”) ja Zürichin lentoliikennekeskuksen hallinnoija, ja tämän vuoksi Zürichin lentoaseman toiminnan rajoitukset vaikuttavat siihen erityisen haitallisesti. Lisäksi Saksan toimenpiteet syrjivät UNIQUE Flughafen Zürich AG:n hallinnoimaa kansainvälistä lentoasemaa verrattuna vastaaviin saksalaisiin lentoasemiin, joihin ei sovelleta tai ei voida soveltaa samankaltaisia huomattavia lentorajoituksia.
   Toisin kuin komissio katsoo, näitä rajoituksia on arvioitava suhteellisuusperiaatteen valossa. Suhteellisuusperiaatetta käytetään lentoliikennesopimuksen yhteydessä. Saksan 213. täytäntöönpanomääräys loukkaa sitä. Kyseinen määräys perustuu yleiseen etuun, joka ei ole pakottava, ja sen sisältämät rajoitukset eivät ole tarpeellisia eivätkä asianmukaisia. Saksan liittotasavalta voi, toisin kuin komissio katsoo, käyttää muita keinoja tavoitteeseensa pääsemiseksi.
   Komissio oli väärässä, kun se katsoi, ettei lojaalia yhteistyötä koskevaa velvollisuutta ollut laiminlyöty.
   Lisäksi komissio loukkasi menettelyn aikana oikeutta tulla kuulluksi. Komissio lähti liikkeelle ennakko-oletusten pohjalta eikä tutkinut Sveitsin valaliiton väitteitä ennakkoluulottomasti eikä selvittänyt asian tosiseikkoja. Tällöin loukattiin oikeudenmukaisuuden periaatetta. Päätöksen perustelut eivät täytä lainkäytölle asetettuja edellytyksiä.

      (1)  EUVL L 4, 8.1.2004, s. 13.


title: Asia T-67/13: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2015 – Novartis Europharm v. komissio (Ihmisille tarkoitetut lääkkeet — Geneerisen lääkkeen Zoledronic acid Hospira myyntilupa — Tsoledronihappo — Viitelääkkeitä Zometa ja Aclasta, jotka sisältävät tehoaineena tsoledronihappoa, koskevien tietojen säännönmukainen suoja-aika — Direktiivi 2001/83/EY — Asetus (ETY) N:o 2309/93 ja asetus (EY) N:o 726/2004 — Yleinen myyntilupa — Tietojen säännönmukainen suoja-aika)

text:
               3.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 363/29

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 15.9.2015 – Novartis Europharm v. komissio
   (Asia T-67/13) (1)

   ((Ihmisille tarkoitetut lääkkeet - Geneerisen lääkkeen Zoledronic acid Hospira myyntilupa - Tsoledronihappo - Viitelääkkeitä Zometa ja Aclasta, jotka sisältävät tehoaineena tsoledronihappoa, koskevien tietojen säännönmukainen suoja-aika - Direktiivi 2001/83/EY - Asetus (ETY) N:o 2309/93 ja asetus (EY) N:o 726/2004 - Yleinen myyntilupa - Tietojen säännönmukainen suoja-aika))
   (2015/C 363/37)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Novartis Europharm Ltd (Horsham, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustraja: asianajaja C. Schoonderbeek)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: K. Mifsud Bonnici ja M. Šimerdová)
   Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Hospira UK Ltd (Royal Leamington Spa, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: aluksi solicitor N. Stoate, solicitor H. Austin, ja J. Stratford, QC, sitten N. Stoate, solicitor E. Vickers ja J. Stratford)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota 19.11.2012 annettu komission täytäntöönpanopäätös C (2012) 8605 final, jolla myönnetään Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 726/2004 mukaisesti myyntilupa ihmisille tarkoitetulle lääkkeelle Zoledronic acid Hospira – tsoledronihappo

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Novartis Europharm Ltd vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan sekä Euroopan komission että Hospira UK Ltd:n oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 101, 6.4.2013.


title: Asia F-14/06: Virkamiestuomioistuimen määräys 23.9.2008 — Chevallier-Carmana ym. v. tuomioistuin

text:
               22.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/67

         Virkamiestuomioistuimen määräys 23.9.2008 — Chevallier-Carmana ym. v. tuomioistuin
   (Asia F-14/06) (1)

   (2008/C 301/133)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 96, 22.4.2006, s. 37.


title: Asia T-13/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 25.10.2006 — Castell des Remei v. SMHV — Bodegas Roda (ODA) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Aikaisempi kansainvälinen sanamerkki RODA ja aikaisemmat kansalliset sanamerkit BODEGAS RODA, RODA I et RODA II — Hakemus sanamerkin ODA rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               16.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 310/16

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 25.10.2006 — Castell des Remei v. SMHV — Bodegas Roda (ODA)
   (Asia T-13/05) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Aikaisempi kansainvälinen sanamerkki RODA ja aikaisemmat kansalliset sanamerkit BODEGAS RODA, RODA I et RODA II - Hakemus sanamerkin ODA rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   (2006/C 310/31)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Castell del Remei, SL (Castell del Remei, Espanja) (edustajat: asianajajat J. Grau Mora, A. Angulo, M. Baylos Morales, A. Velázquez Ibánez, F. de Visscher, E. Cornu, É. De Gryse, D. Moreau ja P. Merino Baylos)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: J. García Murillo)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Bodegas Roda, SA (La Rioja, Espanja) (edustaja: asianajaja M. López Camba)
   Oikeudenkäynnin kohde
   SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 27.10.2004 tekemän päätöksen (asia R 691/2003-1), joka koski Bodegas Roda, SA:n ja Castell del Remei, SL:n välistä väitemenettelyä, kumoamisvaatimus.
   Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 69, 19.3.2005.


title: Yhdistetyt asiat T-116/13 P ja T-117/13 P: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 13.1.2014 — Valittajana Lebedef ja muuna osapuolena komissio (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Arviointi — Urakehitystä koskeva kertomus — Vuosia 2008 ja 2009 koskevat arviointikierrokset — Osa-aikainen vapauttaminen ammattiyhdistystoimintaa varten — Arviointikertomukset, jotka kattavat siinä yksikössä hoidetut tehtävät, johon virkamies on nimitetty — Ammattiyhdistyksen suorittama nimeäminen — Kanteiden hylkääminen ensimmäisessä oikeusasteessa selvästi perusteettomina — Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)

text:
               8.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 71/21

      Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 13.1.2014 — Valittajana Lebedef ja muuna osapuolena komissio
      (Yhdistetyt asiat T-116/13 P ja T-117/13 P) (1)

      (Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Arviointi - Urakehitystä koskeva kertomus - Vuosia 2008 ja 2009 koskevat arviointikierrokset - Osa-aikainen vapauttaminen ammattiyhdistystoimintaa varten - Arviointikertomukset, jotka kattavat siinä yksikössä hoidetut tehtävät, johon virkamies on nimitetty - Ammattiyhdistyksen suorittama nimeäminen - Kanteiden hylkääminen ensimmäisessä oikeusasteessa selvästi perusteettomina - Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)
      (2014/C 71/39)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Valittaja: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja F. Frabetti)

         Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja G. Berscheid, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Kaksi valitusta, jotka on tehty Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (kolmas jaosto) asioissa F-70/11 ja F-109/11 12.12.2012 antamista määräyksistä ja joissa vaaditaan kyseisten määräysten kumoamista

         Määräysosa

                  1)

                  Valitukset hylätään.

                  2)

                  Giorgio Lebedef vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle tässä oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 147, 25.5.2013.


               30.1.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 24/1

         2010/C 24/01
   Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

         EUVL C 11, 16.1.2010

      Luettelo aiemmista julkaisuista

      EUVL C 312, 19.12.2009

      EUVL C 297, 5.12.2009

      EUVL C 282, 21.11.2009

      EUVL C 267, 7.11.2009

      EUVL C 256, 24.10.2009

      EUVL C 244, 10.10.2009

   Nämä tekstit ovat saatavilla:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Asia C-306/04: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 16.11.2006 (Gerechtshof te Amsterdamin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Compaq Computer International Corporation v. Inspecteur der Belastingdienst — Douanedistrict Arnhem (Tullausarvo — Kannettavat tietokoneet, jotka sisältävät käyttöjärjestelmäohjelmistoja)

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 331/13

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 16.11.2006 (Gerechtshof te Amsterdamin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Compaq Computer International Corporation v. Inspecteur der Belastingdienst — Douanedistrict Arnhem
   (Asia C-306/04) (1)

   (Tullausarvo - Kannettavat tietokoneet, jotka sisältävät käyttöjärjestelmäohjelmistoja)
   (2006/C 331/22)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Gerechtshof te Amsterdam
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Compaq Computer International Corporation

      Vastaaja: Inspecteur der Belastingdienst — Douanedistrict Arnhem
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Gerechtshof te Amsterdam — Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, s. 1) 32 artiklan 1 kohdan b alakohdan tulkinta — Tavaroiden tullausarvo — Kannettavat tietokoneet, jotka niitä maahantuotaessa sisältävät käyttöjärjestelmän
   Tuomiolauselma
   Tuotaessa maahan tietokoneita, jotka myyjä on varustanut ohjelmistolla, joka sisältää yhden tai useamman käyttöjärjestelmän, jotka ostaja on antanut ilmaiseksi myyjän saataville, yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 32 artiklan 1 kohdan b tai c alakohdan mukaisesti näiden tietokoneiden tulliarvoa määrättäessä kauppa-arvoon on lisättävä ohjelmiston arvo, jos tätä ohjelmiston arvoa ei ole sisällytetty mainituista tietokoneista tosiasiallisesti maksettuun tai maksettavaan hintaan.
   Asia on näin myös silloin, kun kansalliset viranomaiset hyväksyvät yhteisön oikeuden mukaisesti kauppa-arvoksi muussa kuin siinä kaupassa käytetyn hinnan, jonka yhteisön ostaja on tehnyt. Tällaisessa tilanteessa asetuksen N:o 2913/92 32 artiklan 1 kohdan b tai c alakohdassa tarkoitettuna ”ostajana” on pidettävä sitä, joka on tehnyt tämän toisen kaupan.

      (1)  EUVL C 228, 11.9.2004.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 30 päivänä syyskuuta 2003 yhdistetyissä asioissa T-346/02 ja T-347/02: Cableuropa SA ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Kilpailu – Yrityskeskittymien valvonta – Asetus N:o 4064/89 – Päätös asian siirtämisestä kansallisten viranomaisten käsiteltäväksi – Erillisten markkinoiden käsite)

text:
13.12.2003              FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 304/27
burg), edustajanaan asianajajat A. Coolen, J.-N. Louis ja             SA, kotipaikka Cordovilla (Espanja), edustajanaan asianajaja
É. Marchal, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-          J. Jiménez Laiglesia, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
nään C. Berardis-Kayser et F. Clotuche-Duvieusart), jossa             (asiamiehenään: F. Castillo de la Torre), jota tukevat Espanjan
kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin            kuningaskunta (asiamiehenään: L. Fraguas Gadea), Sogecable
kumoaa komission päätöksen, jossa ei otettu kantajaa luette-          SA, kotipaikka Madrid, edustajanaan S. Martínez Lage ja
loon, joka sisälsi ne virkamiehet, jotka katsottiin ansioituneim-     H. Brokelmann, asianajajat, DTS Distribuidora de Televisión
miksi ylennyksen palkkaluokkaan B 2 saamisen kannalta                 Digital SA (Vía Digital), kotipaikka Madrid, ja Telefónica de
vuoden 2001 ylennyskierroksella sekä päätöksen olla ylentä-           Contenidos SAU, kotipaikka Madrid, edustajinaan M. Merola
mättä kantajaa, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-              ja S. Moreno Sanchez, asianajajat, joissa kantajat vaativat
mioistuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston             ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan
puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit J. Azizi ja M. Jaeger,        14.8.2002 tehdyn komission päätöksen, jolla siirretään DTS
kirjaaja: apulaiskirjaaja B. Pastor, on antanut 18.9.2003 tuo-        Distribuidora de Televisión Digital, SA:n (Vía Digital) ja
mion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                               Sogecable, SA:n yhdistämiseen tähtäävä yrityskeskittymä Es-
                                                                      panjan kilpailuviranomaisten käsiteltäväksi yrityskeskittymien
                                                                      valvonnasta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston
1)    Kanne hylätään.
                                                                      asetuksen (ETY) N:o 4064/89 9 artiklan mukaisesti (asia
                                                                      COMP/M.2845 – Sogecable/Canalsatélite Digital/Vía Digital),
2)    Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.         ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto), toi-
                                                                      mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts sekä
                                                                      tuomarit J. Azizi ja M. Jaeger, kirjaaja: johtava hallintovirkamies
(1) EYVL C 247, 12.10.2002.                                           J. Palacio González, on antanut 30.9.2003 tuomion, jonka
                                                                      tuomiolauselma on seuraava:
                                                                      1)    Asiat T-346/02 ja T-347/02 yhdistetään tuomion antamista
                                                                            varten.
                                                                      2)    Kanteet hylätään.
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                             3)    Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja velvoite-
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                       taan yhteisvastuullisesti korvaamaan komission, Sogecablen,
                                                                            Vía Digitalin ja Telefónica de Contenidosin oikeudenkäynti-
                  30 päivänä syyskuuta 2003                                 kulut.
                                                                      4)    Espanjan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluis-
yhdistetyissä asioissa T-346/02 ja T-347/02: Cableuropa                     taan.
     SA ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)
                                                                      (1) EYVL C 19, 24.01.2003.
(Kilpailu – Yrityskeskittymien valvonta – Asetus N:o 4064/
89 – Päätös asian siirtämisestä kansallisten viranomaisten
        käsiteltäväksi – Erillisten markkinoiden käsite)
                         (2003/C 304/49)
                                                                             YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                   (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                                     TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                                                                                17 päivänä syyskuuta 2003
Yhdistetyissä asioissa T-346/02 ja T-347/02, Cableuropa, SA,          asiassa T-310/97, Alankomaiden Antillit vastaan Euroopan
kotipaikka Madrid (Espanja), Región de Murcia de Cable, SA,                                 unionin neuvosto (1)
kotipaikka Murcia (Espanja), Valencia de Cable, SA, kotipaikka
Madrid, Mediterránea Sur Sistemas de Cable, SA, kotipaikka            (Merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatio – Päätös 97/
Alicante (Espanja), Mediterránea Norte Sistemas de Cable,                  803/EY – Kumoamiskanne – Tutkimatta jättäminen)
SA, kotipaikka Castellón (Espanja), edustajinaan asianajajat
L. Castresana Sánchez ja G. Samaniego Bordiu, prosessiosoite                                   (2003/C 304/50)
Luxemburgissa, kantajina asiassa T-346/02, Aunacable, SA,
kotipaikka Madrid, edustajinaan asianajajat A. Creus Carreras
ja N. Lacalle Mangas, Sociedad Operadora de Telecomunicacio-                             (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
nes de Castilla y León (Retecal), SA, kotipaikka Boecilli
(Espanja), Euskaltel, SA, kotipaikka Zamudio-Bizkaia (Espanja),
Telecable de Avilés, SA, kotipaikka Avilés (Espanja), Telecable       Asiassa T–310/97, Alankomaiden Antillit, edustajinaan asian-
de Oviedo, SA, kotipaikka Oviedo (Espanja), Telecable de              ajajat P. V. F. Bos ja M. Slotboom, prosessiosoite Luxembur-
Gijón, SA, kotipaikka Gijón (Espanja), R Cable y Telecomunica-        gissa, vastaan Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään
ciones Galicia, SA, kotipaikka La Coruña (Espanja), Tenaria,          J. Huber et G. Houttuin), jota tukevat Euroopan yhteisöjen


title: Asia T-128/04: Carla Piccinni-Leopardin 29.3.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/50

         Carla Piccinni-Leopardin 29.3.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-128/04)
   (2004/C 118/108)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Carla Piccinni-Leopardi, asuinpaikka Bryssel, on nostanut 29.3.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis ja Etienne Marchal, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa komission 14.4.2003 tekemän päätöksen, sikäli kuin siinä vahvistetaan kantajan palkkaluokka palvelukseen otettaessa hänen palkkaluokkansa toiselle palkkatasolle, tarkistetaan ja vahvistetaan hänen luokittelunsa palkkaluokkaan A5 palkkatasolle 3 1.4.1999 alkaen, ja rajoitetaan tämän päätöksen taloudelliset vaikutukset olemaan voimassa 5.10.1995 alkaen,

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
   Tässä asiassa esitetyt oikeudelliset perusteet vastaavat asiassa T-402/03, Katalagarianakis v. Komissio (EYVL 2004, C 35, s. 17) esitettyjä perusteita.


title: José Ma Olivares Ramosin, Angel Viñas Martínin, Paloma Díez Pardon, Carlos Gil Renauxin, José Luis Roselló Lópezin, Rosario Doménech Coban, Miguel Lobato Gonzálezin, Eduardo Peña Abizandan, Manuel de Lucas Casasin, Eduardo Sorribes Manzanan, Ricardo Puente Salan, José Ma Plaza Sánchezin, José Ramón Borrell Niveran, Francisco Fernández Ruizin, Rafael García Palencian, Antonio Espino Morcillon, Bonifacio Marín Pérezin, Teresa de la Moran, Pablo Amor Echeverrin, Luis Montoya Morónin, Amador Rodríguez Prieton, Marco Marcos Rodríguezin, Emilio López Mencheron, Leopoldo Fabra Utrayn, Gonzalo Molina Igartuan, Gonzalo Giménez Andrésin, Pedro Tarno Fernándezin, Manuel Rodríguez Alonson, Ana María Cobos Aguirren, Fernando Truyols Zafortezan, Isabel de Eguía Antolínin, Victor Pou Serradellin, Lucía Ramón Amatin, Joaquín Ferrán Pérez-Portabellan, Jesús Suárez Avilan, Pablo Jiménez Fernándezin, Rosa Quevedo Díezin, Angeles Santos Asenjon, Francisco de Vicenten, Carlos Arroyosin, Antonio Lopez Peñan, Valeriano Díaz Garcían, Alfonso González Finatin, Antonio Fernández Avilésin, Miguel Abellán Lópezin, Angel González Leiron, Fernando Aragón Moralesin, Rafael Valls i Pursalsin, Jesús Garijon, Alexandre Checchi Langin, Rafael Cepas Palancan, Eduardo de la Peña Vegan, Antonio Alonso Maderon, Jaime Díez-Cansecon, Enrique Juaristi Martínezin ja Pablo Benavidesin 23.7.1998 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-115/98)

text:
7.11.98               FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                 C 340/23
gudo, Enrique Rojas de Montis, Joan Antoni Salmurri                ei vieläkään ole saatu aikaan sopimusta kyseisen kunin-
Trintxet, Frederica Burel Louberry, Elena Frutos Zamar-            kaan päätöksen sisällöstä.
rón, Rafael Aguirre Unceta, Manuel Parejo Pagador, Pablo
Pardo Ortiz, Santiago Vazquez Souto, Concepción San-               Kantajat katsovat myös, että vastaaja menee liian kauas
martin Quintela, Saturnino DuraÂn Vidal, Luis Guembe               kieltäytyessään taloudellisen avustuksen antamisesta tietoi-
Casi ja Alfonso Ruiz de AzuÂa CastanÄo, kotipaikat Bryssel         sena siitä, että kantajat ovat keskellä Espanjan kansalli-
ja Luxemburg, ovat nostaneet 23.7.1998 Euroopan yhtei-             sissa tuomioistuimissa vireillä olevia oikeudenkäyntejä.
söjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen            Tältä osin kantajat täsmentävät, että vaikka nimittävä
Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajien edusta-          viranomainen väittää päätöksessään, että kieltäytyminen
jina ovat asianajajat Antonio Creus ja BegonÄa Uriarte             avustuksen antamisesta ei merkitse toimenpiteistä luopu-
Valiente, Barcelona ja Madrid, prosessiosoite Avenue               mista, käytännössä tämä kieltäytyminen johtaa tällaiseen
d'Auderghem 78, Bryssel.                                           luopumiseen, kun kantajat eivät saa toimielimeltään tek-
                                                                   nistä avustusta.
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuin                                                               Kantajat vetoavat viimeksi perusteluvelvollisuuden rikko-
                                                                   miseen kyseessä olevien päätösten osalta.
Ð kumoaa 10.11.1997 tehdyn komission päätöksen, jolla
     evätään kantajilta taloudellinen ja tekninen avustus
     asiassa, joka koskee saavutettujen eläkeoikeuksien siir-
     tämistä Espanjan eläkejärjestelmästä, sekä 19.6.1998
     tehdyn päätöksen, jolla hylätään kantajien tekemä
     valitus, ja                                                   JoseÂ Ma Olivares Ramosin, Angel VinÄas Martínin, Paloma
                                                                   Díez Pardon, Carlos Gil Renauxin, JoseÂ Luis Roselló
Ð velvoittaa komission korvaamaan tästä oikeudenkäyn-              Lópezin, Rosario DomeÂnech Coban, Miguel Lobato Gon-
     nistä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.                         zaÂlezin, Eduardo PenÄa Abizandan, Manuel de Lucas Casa-
                                                                   sin, Eduardo Sorribes Manzanan, Ricardo Puente Salan,
                                                                   JoseÂ Ma Plaza SaÂnchezin, JoseÂ Ramón Borrell Niveran,
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                Francisco FernaÂndez Ruizin, Rafael García Palencian,
                                                                   Antonio Espino Morcillon, Bonifacio Marín PeÂrezin,
                                                                   Teresa de la Moran, Pablo Amor Echeverrin, Luis Mon-
Kantajat, jotka ovat komission virkamiehiä, riitauttavat
                                                                   toya Morónin, Amador Rodríguez Prieton, Marco Marcos
nimittävän viranomaisen päätöksen olla antamatta näille
                                                                   Rodríguezin, Emilio López Mencheron, Leopoldo Fabra
taloudellista ja teknistä avustusta riita-asioissa, jotka ovat
                                                                   Utrayn, Gonzalo Molina Igartuan, Gonzalo GimeÂnez And-
vireillä kansallisissa tuomioistuimissa sen vuoksi, että
                                                                   reÂsin, Pedro Tarno FernaÂndezin, Manuel Rodríguez Alon-
Espanjan lainsäädännössä ei mahdollisteta sitä, että Espan-
                                                                   son, Ana María Cobos Aguirren, Fernando Truyols Zafor-
jan eläkejärjestelmässä saavutetut eläkeoikeudet siirrettäi-
                                                                   tezan, Isabel de Eguía Antolínin, Victor Pou Serradellin,
siin yhteisöjen eläkejärjestelmään. Edellä mainitussa
                                                                   Lucía Ramón Amatin, Joaquín FerraÂn PeÂrez-Portabellan,
10.11.1997 tehdyssä päätöksessään komissio perusteli
                                                                   JesuÂs SuaÂrez Avilan, Pablo JimeÂnez FernaÂndezin, Rosa
kieltäytymistään sillä, että Espanjan valtion kanssa käydyt
                                                                   Quevedo Díezin, Angeles Santos Asenjon, Francisco de
neuvottelut ovat edenneet hyvin ja niiden tavoitteena on
                                                                   Vicenten, Carlos Arroyosin, Antonio Lopez PenÄan, Vale-
saada aikaan kuninkaan päätös, jolla voidaan täyttää mai-
                                                                   riano Díaz Garcían, Alfonso GonzaÂlez Finatin, Antonio
nittu normatiivinen tyhjiö, ja sillä, että yhteisöjen tuo-
                                                                   FernaÂndez AvileÂsin, Miguel AbellaÂn Lópezin, Angel Gon-
mioistuin on jo nimenomaisesti tuominnut Espanjan
                                                                   zaÂlez Leiron, Fernando Aragón Moralesin, Rafael Valls i
kuningaskunnan tästä samasta syystä.
                                                                   Pursalsin, JesuÂs Garijon, Alexandre Checchi Langin,
                                                                   Rafael Cepas Palancan, Eduardo de la PenÄa Vegan, Anto-
Nyt nostettu kanne perustuu yhdenvertaisen kohtelun peri-          nio Alonso Maderon, Jaime Díez-Cansecon, Enrique Jua-
aatteen loukkaamiseen, koska kantajia on syrjitty verrat-          risti Martínezin ja Pablo Benavidesin 23.7.1998 Euroopan
tuna muihin espanjalaisiin virkamiehiin, jotka ovat muuta-                 yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
mia kuukausia aikaisemmin saaneet komission taloudel-                                    (Asia T-115/98)
lista avustusta, sekä verrattuna muihin virkamiehiin, joita
niiden toimielin on samanlaisissa asioissa avustanut.                                     (98/C 340/46)
Toisaalta kantajat väittävät, että nyt käsiteltävässä asiassa                      (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
komissio on rinnastanut ºteknisen avustuksenº Espanjan
valtion kanssa käytäviin neuvotteluihin. Kantajien mielestä        JoseÂ Ma Olivares Ramos, Angel VinÄas Martín, Paloma
kansallisten viranomaisten kanssa käytäviä neuvotteluja            Díez Pardo, Carlos Gil Renaux, JoseÂ Luis Roselló López,
säännöksestä, joka mahdollistaa eläkeoikeuksien siirron, ei        Rosario DomeÂnech Cobo, Miguel Lobato GonzaÂlez,
kuitenkaan voida pitää henkilöstösääntöjen 24 artiklassa           Eduardo PenÄa Abizanda, Manuel de Lucas Casas, Eduardo
tarkoitettuna ºavustuksenaº, koska kyseiset neuvottelut            Sorribes Manzana, Ricardo Puente Sala, JoseÂ Ma Plaza
käydään komissiolle perustamissopimuksen 155 artiklan              SaÂnchez, JoseÂ Ramón Borrell Nivera, Francisco FernaÂndez
mukaan kuuluvien velvollisuuksien nojalla ja koska vaikka          Ruiz, Rafael García Palencia, Antonio Espino Morcillo,
kyseisiä neuvotteluja voitaisiinkin pitää ºteknisenä avus-         Bonifacio Marín PeÂrez, Teresa de la Mora, Pablo Amor
tuksenaº, niiden ei voida katsoa olevan tosiasiallisia tai         Echeverri, Luis Montoya Morón, Amador Rodríguez
tehokkaita, koska kahdentoista neuvotteluvuoden jälkeen            Prieto, Marco Marcos Rodríguez, Emilio López Men-
 ---pagebreak--- C 340/24              FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       7.11.98
chero, Leopoldo Fabra Utray, Gonzalo Molina Igartua,                   koskeva tiedonanto on julkaistu EYVL C 147:ssä
Gonzalo GimeÂnez AndreÂs, Pedro Tarno FernaÂndez,                      13.5.1998, ja
Manuel Rodríguez Alonso, Ana María Cobos Aguirre, Fer-
nando Truyols Zaforteza, Isabel de Eguía Antolín, Victor
Pou Serradell, Lucía Ramón Amat, Joaquín FerraÂn PeÂrez-          Ð velvoittaa komission korvaamaan CompanÄia Trasme-
Portabella, JesuÂs SuaÂrez Avila, Pablo JimeÂnez FernaÂndez,           diterraÂnea SA:lle kaikki tästä oikeudenkäynnistä aiheu-
Rosa Quevedo Díez, Angeles Santos Asenjo, Francisco de                 tuvat oikeudenkäyntikulut.
Vicente, Carlos Arroyos, Antonio Lopez PenÄa, Valeriano
Díaz García, Alfonso GonzaÂlez Finat, Antonio FernaÂndez
AvileÂs, Miguel AbellaÂn López, Angel GonzaÂlez Leiro, Fer-       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
nando Aragón Morales, Rafael Valls i Pursals, JesuÂs
Garijo, Alexandre Checchi Lang, Rafael Cepas Palanca,             Kantaja, joka on Espanjan mantereen satamien ja Baleaa-
Eduardo de la PenÄa Vega, Antonio Alonso Madero, Jaime            rien, Kanariansaarten, Ceutan ja Melillan satamien väli-
Díez-Canseco, Enrique Juaristi Martínez ja Pablo Benavi-          sistä julkisista meriliikennepalveluista vastaava sopimuk-
des, kotipaikat Bryssel ja Luxemburg, ovat nostaneet              sensaaja, riitauttaa komission päätöksen aloittaa EY:n
23.7.1998 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen            perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukainen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota           menettely sen tutkimiseksi, muodostaako valtion sopimuk-
vastaan. Kantajien edustajina ovat asianajajat Antonio            sensaajille maksama vastike hankintojen kohteena olevista
Creus ja BegonÄa Uriarte Valiente, Barcelona ja Madrid,           palveluista 92 artiklassa tarkoitettua valtiontukea.
prosessiosoite Avenue d'Auderghem 78, Bryssel.
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-        Kantaja väittää ensinnäkin, että vastaaja on tulkinnut vir-
tuin                                                              heellisesti yhteisön oikeuden mukaista valtiontuen käsi-
                                                                  tettä. Kantajan mielestä nyt käsiteltävässä asiassa kyseessä
Ð kumoaa 13.11. ja 19.11.1997 tehdyt komission pää-               ei ole vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, koska
    tökset, joilla evätään kantajilta taloudellinen ja tekni-     palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltami-
    nen avustus asiassa, joka koskee saavutettujen eläkeoi-       sesta meriliikenteeseen jäsenvaltioissa 7 päivänä joulu-
    keuksien siirtämistä Espanjan eläkejärjestelmästä, sekä       kuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3577/
    19.6.1998 tehdyn nimittävän viranomaisen päätöksen,           92 (1) mukaan saarikabotaasi on ala, jonka osalta asetusta
    jolla hylätään kantajien tekemä valitus, ja                   sovelletaan Espanjaan vasta 1.1.1999 alkaen. Kantaja
                                                                  kysyy tältä osin, miten valtio voi jättää noudattamatta ase-
Ð velvoittaa komission korvaamaan tästä oikeudenkäyn-             tusta, jota ei sovelleta tähän valtioon.
    nistä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut               Toiseksi kantaja väittää, että komissio on tulkinnut vir-
                                                                  heellisesti meriliikennettä koskevista valtiontuista annet-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat          tuja yhteisön suuntaviivoja (2), kun se on olennaisilta osin
samat kuin asiassa T-114/95, Rodríguez PeÂrez ym. vastaan         luokitellut kyseessä olevat sopimukset valtiontueksi nojau-
komissio.                                                         tumalla olennaisesti riidanalaisen sopimuksen liian pit-
                                                                  käksi väitettyyn voimassaoloaikaan ja siihen, että tarjous-
                                                                  kilpailua koskevaa ilmoitusta ei ollut julkaistu vaadittujen
                                                                  edellytysten mukaisesti. Kantajan mielestä suuntaviivoissa
                                                                  ei aseteta tiukkaa velvoitetta avata julkinen kilpailu han-
                                                                  kintasopimuksen tekemiseksi, kun kyseessä on meriliiken-
CompanÄía TrasmediterraÂnea, SA:n 23.7.1998 Euroopan              nealalla tehtävä hankintasopimus, joten hankintasopimuk-
        yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne               sen tekemismenetelmä kuuluu valtion yksinomaiseen toi-
                       (Asia T-116/98)                            mivaltaan. Kantajan mielestä riidanalaisille sopimuksille
                                                                  annettua julkisuutta on pidettävä asianmukaisena siinä
                        (98/C 340/47)                             määrin kuin se varmistetaan riittävien ja kaikille sopimuk-
                                                                  sensaajille samanlaisten yleisten soveltamissääntöjen
                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                    mukaisesti. Nämä säännöt on ilmaistu Espanjan lainsää-
                                                                  dännössä, jossa noudatetaan julkisia hankintoja koskevilla
CompanÄía TrasmediterraÂnea, SA, kotipaikka Madrid, on            direktiiveillä vahvistettuja periaatteita. Sopimuksen keston
nostanut 23.7.1998 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                osalta kantaja katsoo, että Espanjan viranomaiset ovat
oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö-           noudattaneet suuntaviivoissa määrättyä täysin viitteellistä
jen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asian-           viiden vuoden määräaikaa, koska sopimukseen ei sen
ajaja Antonio Creus, Barcelona, ja asianajaja BegonÄa             ensimmäisen voimassaolovuoden aikana sovelleta asetusta
Uriarte, Madrid, prosessiosoite Avenue d'Auderghem,               (ETY) N:o 3577/92, mistä syystä kuuden vuoden määrä-
Bryssel.                                                          aika voidaan käytännössä jakaa ensimmäiseen yhden
                                                                  vuoden ajanjaksoon ja toiseen viiden vuoden ajanjaksoon.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
tuin
                                                                  Kantaja vetoaa päätöksen kumoamisperusteena myös
Ð kumoaa perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan                perustamissopimuksen 90 artiklan 2 kohdan rikkomiseen
    mukaisen valtiontukea koskevan menettelyn aloitta-            sillä perusteella, että väitettyä valtiontukea on tässä asiassa
    misesta 18.2.1998 tehdyn komission päätöksen, jota            pidettävä vastikkeena yleisistä palveluista, joita kantaja on