title: Asia C-228/15: Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 7.9.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale di Catania – Italia) – Rikosoikeudenkäynti Snezhana Velikovaa vastaan (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin kansalaisten oikeus liikkua ja oleskella Euroopan unionin alueella — Ennakkoratkaisupyynnön merkityksettömyys pääasian ratkaisemiseksi — Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen)

text:
               5.12.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 454/8

      Unionin tuomioistuimen määräys (viides jaosto) 7.9.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale di Catania – Italia) – Rikosoikeudenkäynti Snezhana Velikovaa vastaan
      (Asia C-228/15) (1)

      ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin kansalaisten oikeus liikkua ja oleskella Euroopan unionin alueella - Ennakkoratkaisupyynnön merkityksettömyys pääasian ratkaisemiseksi - Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen))
      (2016/C 454/16)
      Oikeudenkäyntikieli: italia

         Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

      Tribunale di Catania

         Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

      Snezhana Velikova

         Määräysosa

      Tribunale di Catanian (Catanian alioikeus, Italia) 7.1.2015 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

         (1)  EUVL C 245, 27.7.2015.


title: Asia C-458/11: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 5.9.2011 — Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort) v. Canon Deutschland GmbH

text:
               10.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 362/11

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 5.9.2011 — Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort) v. Canon Deutschland GmbH
   (Asia C-458/11)
   2011/C 362/16
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Bundesgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)

      Vastapuoli: Canon Deutschland GmbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

   Euroopan unionin tuomioistuimelle esitetään tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2001/29/EY (1) tulkinnasta seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:

               1)

               Onko direktiivi otettava huomioon kansallista oikeutta tulkittaessa silloinkin, kun tosiseikat ovat tapahtuneet direktiivin voimaantulon jälkeen (22.6.2001) mutta ennen sitä ajankohtaa, josta lukien direktiiviä voitiin soveltaa (22.12.2002)?

               2)

               Onko kappaleen valmistamisessa kirjoittimella kyse direktiivin 5 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetusta kappaleen valmistamisesta käyttämällä mitä tahansa valokuvaustekniikkaa tai muuta menetelmää, jolla on samanlaiset vaikutukset?

               3)

               Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
               Täyttyvätkö ne edellytykset, jotka direktiivissä asetetaan sen 5 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen kappaleenvalmistusoikeutta koskevien poikkeusten tai rajoitusten vuoksi maksattavalle sopivalle hyvitykselle, kun huomioon otetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 20 artiklassa vahvistettu perusoikeus yhdenvertaiseen kohteluun, silloinkin, kun velvollisia sopivan hyvityksen maksamiseen eivät ole kirjoittimen valmistajat, maahantuojat ja myyjät vaan sellaisen muun laitteen taikka sellaisten useiden muiden laitteiden valmistajat, maahantuojat ja myyjät, jotka ovat osa vastaavaan kappaleen valmistamiseen soveltuvaa laiteketjua?

               4)

               Aiheuttaako jo direktiivin 6 artiklassa tarkoitettujen teknisten toimenpiteiden soveltamismahdollisuus sen, ettei direktiivin 5 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettua sopivaan hyvitykseen liittyvää edellytystä sovelleta?

               5)

               Voidaanko sopivaan hyvitykseen liittyvää edellytystä (direktiivin 5 artiklan 2 kohdan a ja b alakohta) ja mahdollisuutta sopivaan hyvitykseen (vrt. direktiivin 36 perustelukappale) soveltaa, jos oikeudenhaltijat ovat nimenomaisesti tai hiljaisesti antaneet suostumuksensa siihen, että niiden teoksista valmistetaan kappaleita?

      (1)  EYVL L 167, s. 10.


title: Asia C-157/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 21.3.2007 — Finanzamt für Körperschaften III in Berlin v. Krankenheim Ruhesitz am Wannsee-Seniorenheimstatt GmbH

text:
               9.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 129/5

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 21.3.2007 — Finanzamt für Körperschaften III in Berlin v. Krankenheim Ruhesitz am Wannsee-Seniorenheimstatt GmbH
   (Asia C-157/07)
   (2007/C 129/08)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesfinanzhof
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Finanzamt für Körperschaften III in Berlin

      Vastaaja: Krankenheim Ruhesitz am Wannsee-Seniorenheimstatt GmbH
   Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (1) 31 artikla esteenä sellaiselle jäsenvaltion sääntelylle, jonka mukaan jäsenvaltiossa verotuksellisesti asuva ja siellä yleisesti verovelvollinen voi tosin tietyin edellytyksin vähentää tulojen kokonaismäärän määrittämisen yhteydessä sellaisen toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevan kiinteän toimipaikan tappion, joka on vapautettu tuloverosta kaksinkertaisen verotuksen välttämistä koskevan sopimuksen perusteella, ja

                           —

                           jonka mukaan siltä osin kuin toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevista kiinteistä toimipaikoista saaduista sellaisista elinkeinotoiminnan tuloista, jotka kaksinkertaisen verotuksen välttämistä koskevan sopimuksen mukaan on vapautettava verosta, muodostuu jonakin myöhempänä verovuonna yhteensä positiivinen tulos, vähennetty määrä on kuitenkin lisättävä takaisin kyseisen verovuoden osalta tulojen kokonaismäärälaskelmaan

                           —

                           tällaista lisäämistä ei kuitenkaan tehdä silloin, jos verovelvollinen näyttää, että se ei ”yleisesti ”voi siihen sovellettavien toisen jäsenvaltion säännösten mukaan vähentää tappiota muuna kuin sinä vuonna, jona se on syntynyt; tämä edellytys ei silti täyty, jos tappion vähentäminen sallitaan tosin yleisesti toisessa valtiossa tämän valtion oikeuden mukaan, mutta vähentäminen ei kuitenkaan tule kysymykseen verovelvollisen konkreettisessa tilanteessa?

               2)

               Jos kysymykseen annetaan myöntävä vastaus: Onko sillä, että tappion vähentämistä koskevilla rajoituksilla rikotaan toisessa jäsenvaltiossa (lähdevaltiossa) Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 31 artiklaa, vaikutuksia siitä syystä asuinvaltion osalta, että tässä toisessa valtiossa sijaitsevasta kiinteästä toimipaikasta saamiensa tulojensa osalta tässä toisessa valtiossa ainoastaan rajoitetusti verovelvollinen henkilö saatetaan näiden säännösten vuoksi epäedulliseen asemaan siellä yleisesti verovelvolliseen verrattuna?

               3)

               Edelleen, jos kysymykseen annetaan myöntävä vastaus: Onko asuinvaltion luovuttava kiinteästä toimipaikasta aiheutuvan ulkomaisen tappion jälkiverotuksesta, mikäli tappiota ei voida muussa tapauksessa vähentää missään jäsenvaltiossa siksi, että kiinteästä toimipaikasta on luovuttu toisessa jäsenvaltiossa?

      (1)  EYVL L 1994, 1, s. 1.


title: Asia T-669/13 P: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.11.2014 – Valittajana komissio ja muuna osapuolena Thomé (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Virkamiehet — Palvelukseen ottaminen — Kilpailuilmoitus — Palvelukseen ottamisesta kieltäytyminen — Tutkintotodistus, joka on kilpailuilmoituksen mukainen hyväksynnän vuoksi — Taloudellinen vahinko ja henkinen kärsimys)

text:
               15.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 448/20

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 5.11.2014 – Valittajana komissio ja muuna osapuolena Thomé
   (Asia T-669/13 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Henkilöstö - Virkamiehet - Palvelukseen ottaminen - Kilpailuilmoitus - Palvelukseen ottamisesta kieltäytyminen - Tutkintotodistus, joka on kilpailuilmoituksen mukainen hyväksynnän vuoksi - Taloudellinen vahinko ja henkinen kärsimys))
   (2014/C 448/26)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: J. Currall ja G. Gattinara)

      Muu osapuoli: Florence Thomé (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja S. Orlandi)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Valitus, jossa vaaditaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa F-97/12, Thomé vastaan komissio, 7.10.2013 antaman tuomion (Kok. H., EU:F:2013:142) kumoamista.

      Tuomiolauselma

               1)

               Valitus hylätään.

               2)

               Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 52, 22.2.2014.


title: Yhdistetyt asiat C-231/06 — C-233/06: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 21.6.2007 (Cour du travail de Bruxellesin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Office national des pensions (ONP) v. Emilienne Jonkman (C-231/06), Hélène Vercheval (C-232/06) ja Noëlle Permesaen (C-233/06) v. Office national des pensions (Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu — Lakisääteinen eläkejärjestelmä — Direktiivi 79/7/ETY — Lentoemännät — Stuerttien eläkkeitä vastaavan eläkkeen myöntäminen — Oikaisuun liittyvien vakuutusmaksujen maksaminen kertasuorituksena — Korkojen maksaminen — Tehokkuusperiaate — Jäsenvaltiolle ennakkoratkaisuasiassa annetusta tuomiosta johtuvat velvollisuudet)

text:
               4.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/13

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 21.6.2007 (Cour du travail de Bruxellesin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Office national des pensions (ONP) v. Emilienne Jonkman (C-231/06), Hélène Vercheval (C-232/06) ja Noëlle Permesaen (C-233/06) v. Office national des pensions
   (Yhdistetyt asiat C-231/06 — C-233/06) (1)

   (Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu - Lakisääteinen eläkejärjestelmä - Direktiivi 79/7/ETY - Lentoemännät - Stuerttien eläkkeitä vastaavan eläkkeen myöntäminen - Oikaisuun liittyvien vakuutusmaksujen maksaminen kertasuorituksena - Korkojen maksaminen - Tehokkuusperiaate - Jäsenvaltiolle ennakkoratkaisuasiassa annetusta tuomiosta johtuvat velvollisuudet)
   (2007/C 183/21)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Cour du travail de Bruxelles
   Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Office national des pensions (ONP) ja Noëlle Parmesaen (C-233/06)

      Vastaajat: Emilienne Jonkman (C-231/06), Hélène Vercheval (C-232/06) ja Office national des pensions
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Cour du travail de Bruxelles — Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19.12.1978 annetun neuvoston direktiivin 79/7/ETY (EYVL L 6, s. 24) tulkinta — Naisen, joka on suljettu edullisemman eläkejärjestelmän ulkopuolelle, mahdollisuus liittyä tähän järjestelmään taannehtivin vaikutuksin, jos hän maksaa näiltä vakuutuskausilta vakuutusmaksut kertasuoritteisena pääomana viivästyskorkoineen
   Tuomiolauselma

               1)

               Kun jäsenvaltio antaa sellaisia säännöksiä, joiden tarkoituksena on mahdollistaa sellaisen eläkejärjestelmän soveltaminen koko eläkkeen keston ajan määrättyä sukupuolta olevan, alun perin syrjityn henkilöryhmän hyväksi, jota sovelletaan vastakkaista sukupuolta olevaan henkilöryhmään, miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19.12.1978 annettu neuvoston direktiivi 79/7/ETY

                           —

                           ei ole esteenä sille, että kyseinen jäsenvaltio asettaa järjestelmään kuulumisen edellytykseksi, että maksetaan sellaiset oikaisuun liittyvät vakuutusmaksut, jotka muodostuvat alun perin syrjittyjen henkilöiden siltä ajalta, jona syrjintää on tapahtunut, suorittamien vakuutusmaksujen ja toisen henkilöryhmän samalta ajanjaksolta suorittamien korkeampien maksujen välisestä erotuksesta, lisättyinä koroilla, joilla korvataan rahanarvon aleneminen,

                           —

                           on sitä vastoin esteenä sille, että jäsenvaltio edellyttää, että oikaisuun liittyviin vakuutusmaksuihin lisätään muita korkoja kuin sellaisia, joilla on tarkoitus korvata rahanarvon aleneminen,

                           —

                           ja on samoin esteenä sille, että vaaditaan, että kyseisen maksun on tapahduttava kertasuorituksena, jos tämän edellytyksen vuoksi aiotun oikaisemisen tekeminen on käytännössä mahdotonta tai kohtuuttoman vaikeata. Näin on erityisesti silloin, jos maksettava summa on suurempi kuin asianomaisen henkilön vuotuisen eläkkeen määrä.

               2)

               Ennakkoratkaisupyynnön johdosta annetun sellaisen tuomion seurauksena, jossa todetaan kansallisen lainsäädännön olevan ristiriidassa yhteisön oikeuden kanssa, kyseisen jäsenvaltion viranomaisten on toteutettava kaikki yleis- ja erityistoimenpiteet, jotka ovat aiheellisia yhteisön oikeudesta johtuvien velvoitteiden täyttämisen varmistamiseksi, ja niiden on erityisesti valvottava, että kansallinen oikeus saatetaan mahdollisimman nopeasti yhdenmukaiseksi yhteisön oikeuden kanssa ja että yhteisön oikeudesta yksityisille johtuville oikeuksille annetaan täysi oikeusvaikutus.

               3)

               Kun on todettu esiintyvän yhteisön oikeuden vastaista syrjintää, niin kauan kuin tasa-arvoisen kohtelun palauttavia toimenpiteitä ei ole toteutettu, kansallisen tuomioistuimen on jätettävä soveltamatta syrjivä kansallinen säännös tarvitsematta pyytää tai odottaa, että lainsäätäjä sitä ennen poistaisi kyseisen säännöksen, ja sen on sovellettava epäedullisessa asemassa olevan ryhmän jäseniin samaa järjestelmää kuin muihin työntekijöihin.

      (1)  EUVL C 190, 12.8.2006.


title: Asia T-550/17: Kanne 12.8.2017 – Troszczynski v. parlamentti

text:
               23.10.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 357/23

         Kanne 12.8.2017 – Troszczynski v. parlamentti
   (Asia T-550/17)
   (2017/C 357/31)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Mylène Troszczynski (Noyon, Ranska) (edustaja: asianajaja F. Wagner)

      Vastaaja: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Mylène Troszczynskin parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä koskevasta pyynnöstä 14.6.2017 tehdyn Euroopan parlamentin päätöksen 2017/2019(IMM),

               —

               velvoittamaan Euroopan parlamentin maksamaan Mylène Troszczynskille 35 000 euroa korvauksena henkisestä kärsimyksestä,

               —

               velvoittamaan Euroopan parlamentin maksamaan Mylène Troszczynskille 5 000 euroa korvauksena korvattavista oikeudenkäyntikuluista,

               —

               velvoittamaan Euroopan parlamentin korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan nro 7 (EUVL 2010, C 83, s. 266; jäljempänä pöytäkirja) 8 artiklan rikkomiseen.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu pöytäkirjan 9 artiklan rikkomiseen.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja hyvän hallinnon periaatteen loukkaamiseen.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka perustuu puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen ja riidanalaisen päätöksen lainvastaisuuteen.


title: Asia T-339/17: Kanne 31.5.2017 – Shenzhen Jiayz Photo Industrial v. EUIPO – Seven (sevenoak)

text:
               24.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/60

         Kanne 31.5.2017 – Shenzhen Jiayz Photo Industrial v. EUIPO – Seven (sevenoak)
   (Asia T-339/17)
   (2017/C 239/72)
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset ja muu osapuoli

      Kantaja: Shenzhen Jiayz Photo Industrial Ltd (Shenzhen, Kiina) (edustaja: asianajaja M. de Arpe Tejero)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Seven SpA (Leinì, Italia)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU-kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ”SEVENOAK” – Rekisteröintihakemus nro 13 521 125

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 23.3.2017 asiassa R 1326/2016-1 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               hyväksyy EU-tavaramerkkiä koskevan hakemuksen nro 13 521 125 ”SEVENOAK” kaikkia hakemuksen sisältämiä tavaroita varten

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Kanneperuste

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.


title: Yhdistetyt asiat C-204/12–C-208/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 11.9.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Rechtbank van eerste aanleg te Brussel – Belgia) – Essent Belgium NV v. Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (Ennakkoratkaisupyyntö — Kansallinen tukijärjestelmä, jossa määrätään jälkimarkkinakelpoisten vihreiden sertifikaattien myöntämisestä kyseisellä alueella sijaitseville laitoksille, joissa tuotetaan sähköä uusiutuvista energianlähteistä — Sähköntuottajien velvollisuus antaa vuosittain toimivaltaiselle sääntelyviranomaiselle tietty määrä sertifikaatteja — Muista Euroopan unionin jäsenvaltioista ja ETA-sopimuksen sopimusvaltioista peräisin olevien alkuperätodistusten huomioon ottamisesta kieltäytyminen — Hallinnollinen seuraamusmaksu siinä tapauksessa, että sertifikaatteja ei anneta — Direktiivi 2001/77/EY — 5 artikla — Tavaroiden vapaa liikkuvuus — EY 28 artikla — ETA-sopimuksen 11 ja 13 artikla — Direktiivi 2003/54/EY — 3 artikla)

text:
               17.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 409/3

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 11.9.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Rechtbank van eerste aanleg te Brussel – Belgia) – Essent Belgium NV v. Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt
   (Yhdistetyt asiat C-204/12–C-208/12) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Kansallinen tukijärjestelmä, jossa määrätään jälkimarkkinakelpoisten vihreiden sertifikaattien myöntämisestä kyseisellä alueella sijaitseville laitoksille, joissa tuotetaan sähköä uusiutuvista energianlähteistä - Sähköntuottajien velvollisuus antaa vuosittain toimivaltaiselle sääntelyviranomaiselle tietty määrä sertifikaatteja - Muista Euroopan unionin jäsenvaltioista ja ETA-sopimuksen sopimusvaltioista peräisin olevien alkuperätodistusten huomioon ottamisesta kieltäytyminen - Hallinnollinen seuraamusmaksu siinä tapauksessa, että sertifikaatteja ei anneta - Direktiivi 2001/77/EY - 5 artikla - Tavaroiden vapaa liikkuvuus - EY 28 artikla - ETA-sopimuksen 11 ja 13 artikla - Direktiivi 2003/54/EY - 3 artikla))
   2014/C 409/03
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Essent Belgium NV

      Vastapuoli: Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt

      Muut osapuolet: Vlaams Gewest ja Vlaamse Gemeenschap (C-204/12, C-206/12 ja C-208/12)

      Tuomiolauselma

               1)

               Sähköntuotannon edistämisestä uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön sisämarkkinoilla 27.9.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/77/EY 5 artiklaa on tulkittava niin, ettei se ole esteenä pääasioissa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle tukijärjestelmälle, jossa säädetään siitä, että toimivaltainen alueellinen sääntelyviranomainen myöntää jälkimarkkinakelpoisia sertifikaatteja kyseisellä alueella uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön perusteella ja jossa asetetaan sähkön toimittajille velvollisuus esittää vuosittain mainitulle viranomaiselle hallinnollisen seuraamusmaksun uhalla mainitunlaisia sertifikaatteja tietty määrä, joka vastaa osuutta niiden kaikista sähköntoimituksista kyseisellä alueella, mutta jonka mukaan kyseisillä toimittajilla ei ole oikeutta täyttää mainittua velvollisuutta käyttämällä muista Euroopan unionin jäsenvaltioista tai ETA-sopimuksen sopimuspuolina olevista kolmansista valtioista peräisin olevia alkuperätakuita.

               2)

               EY 28 ja EY 30 artiklaa sekä Euroopan talousalueesta 2.5.1992 tehdyn sopimuksen 11 ja 13 artiklaa on tulkittava niin, etteivät ne ole esteenä tämän tuomiolauselman 1 kohdassa kuvatun kaltaiselle kansalliselle tukijärjestelmälle, kunhan

                           —

                           perustetaan mekanismeja, joilla varmistetaan sertifikaattien todellisten sellaisten markkinoiden perustaminen, joilla kysyntä ja tarjonta voivat kohdata toisensa ja voidaan saavuttaa tasapaino siten, että asianomaiset toimittajat voivat todella hankkia sieltä sertifikaatteja kohtuullisin ehdoin

                           —

                           niiden toimittajien, jotka eivät ole täyttäneet tuomiolauselman 1 kohdassa mainittua velvoitetta, maksettavan hallinnollisen seuraamusmaksun laskentatapa ja määrä vahvistetaan niin, ettei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tuottajien kannustamiseksi lisäämään tosiasiallisesti uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tuotantoaan ja tuottajia, joita mainittu velvoite koskee, todella hankkimasta vaadittuja sertifikaatteja, ja vältetään se, että mainituille toimijoille aiheutetaan liiallisesti haittaa.

               3)

               SEUT 18 artiklaan, Euroopan talousalueesta 2.5.1992 tehdyn sopimuksen 4 artiklaan ja sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 96/92/EY kumoamisesta 26.6.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/54/EY 3 artiklan 1 kohtaan sisältyviä syrjintäkieltoja on tulkittava niin, etteivät ne ole esteenä tämän tuomiolauselman 1 kohdassa kuvatun kaltaiselle kansalliselle tukijärjestelmälle.

      (1)  EUVL C 227, 28.7.2012.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 6 päivänä joulukuuta 2001 asiassa C-146/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Ranskan tasavalta (Televiestintä – Yleispalvelun rahoittaminen – Uusien operaattoreiden suorittamat maksut)

text:
6.4.2002               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                             C 84/23
2)    Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-      1)    Ranskan tasavalta ei ole noudattanut jäljempänä mainittavien
      kulut.                                                                  direktiivien mukaisia velvoitteitaan, kun se ei ole toteuttanut
                                                                              kilpailusta telepalvelumarkkinoilla 28 päivänä kesäkuuta
                                                                              1990 annetun komission direktiivin 90/388/ETY, sellaisena
                                                                              kuin se on muutettuna 13.3.1996 annetulla komission direk-
(1) EYVL C 163, 10.6.2000.
                                                                              tiivillä 96/19/EY, 4 c artiklan noudattamisen edellyttämiä
                                                                              toimenpiteitä eikä noudattanut televiestinnän yhteenliittämises-
                                                                              tä soveltaen avoimen verkon tarjoamisen (ONP) periaatteita
                                                                              yleispalvelun ja yhteentoimivuuden varmistamiseksi 30 päivänä
                                                                              kesäkuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston
                                                                              direktiivin 97/33/EY 5 artiklan 1 ja 3–5 kohdan säännöksiä.
                                                                        2)    Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                              kulut.
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                        (1) EYVL C 163, 10.6.2000.
                         (kuudes jaosto)
                   6 päivänä joulukuuta 2001
asiassa C-146/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                      Ranskan tasavalta (1)                                      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
(Televiestintä – Yleispalvelun rahoittaminen – Uusien ope-                                          (neljäs jaosto)
               raattoreiden suorittamat maksut)
                                                                                6 päivänä joulukuuta 2001
                          (2002/C 84/36)
                                                                        asiassa C-148/00, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
                                                                                Italian tasavalta (1)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                        (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen                  vin 98/51/EY täytäntöönpanon laiminlyönti)
             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                                (2002/C 84/37)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
Asiassa C-146/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
nään aluksi B. Doherty ja F. Siredey-Garnier, sittemmin E. Gip-         (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
pini Fournier ja F. Siredey-Garnier), vastaan Ranskan tasavalta                        tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(asiamiehinään aluksi K. Rispal-Bellanger, F. Million ja S. Pailler,
sittemmin G. de Bergues, F. Million ja S. Pailler), jossa kantaja
vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Ranskan tasa-
valta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen ja jäljem-           Asiassa C-148/00, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
pänä mainittavien direktiivien mukaisia velvoitteitaan, kun se          nään aluksi S. Dragone ja F. P. Ruggeri Laderchi, sittemmin
ei ole toteuttanut kilpailusta telepalvelumarkkinoilla 28 päi-          S. Dragone ja L. Visaggio), vastaan Italian tasavalta (asiamiehe-
vänä kesäkuuta 1990 annetun komission direktiivin                       nään professori U. Leanza, avustajanaan G. De Bellis), jossa
90/388/ETY (EYVL L 192, s. 10), sellaisena kuin se on                   kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Italian
muutettuna 13.3.1996 annetulla komission direktiivillä                  tasavalta ei ole noudattanut
96/19/EY (EYVL L 74, s. 13), 4 c artiklan noudattamisen
edellyttämiä toimenpiteitä eikä noudattanut televiestinnän              –     hedelmien ja vihannesten torjunta-ainejäämien enim-
yhteenliittämisestä soveltaen avoimen verkon tarjoamisen                      mäismäärien vahvistamisesta annetun direktiivin
(ONP) periaatteita yleispalvelun ja yhteentoimivuuden varmis-                 76/895/ETY, viljojen torjunta-ainejäämistä annetun di-
tamiseksi 30 päivänä kesäkuuta 1997 annetun Euroopan                          rektiivin 86/362/ETY, eläinkunnasta peräisin olevissa
parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/33/EY (EYVL L 199,                    elintarvikkeissa ja niiden pinnassa olevien torjunta-aine-
s. 32) 5 artiklan 1 ja 3–5 kohdan säännöksiä, yhteisöjen                      jäämien enimmäismäärien vahvistamisesta annetun direk-
tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston                  tiivin 86/363/ETY ja torjunta-ainejäämien enimmäismää-
puheenjohtaja F. Macken sekä tuomarit N. Colneric, C. Gul-                    rien vahvistamisesta tietyille kasvikunnasta peräisin olevil-
mann (esittelevä tuomari), J.-P. Puissochet ja J. N. Cunha                    le tuotteille, mukaan lukien hedelmät ja vihannekset,
Rodrigues, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: R. Grass,                annetun direktiivin 90/642/ETY muuttamisesta 25 päi-
on antanut 6.12.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on                         vänä kesäkuuta 1997 annetun neuvoston direktiivin
seuraava:                                                                     97/41/EY (EYVL L 184, s. 33),


title: Asia C-463/06: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa)on esittänyt 19.1.2006 — FBTO Schadeverzekeringen N.V. v. Jack Odenbreit

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 326/46

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa)on esittänyt 19.1.2006 — FBTO Schadeverzekeringen N.V. v. Jack Odenbreit
   (Asia C-463/06)
   (2006/C 326/93)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Bundesgerichtshof
   Pääasian asianosaiset

      Vastaaja ja muutoksenhakija: FBTO Schadeverzekeringen N.V.

      Kantaja ja muutoksenhaun vastapuoli: Jack Odenbreit
   Ennakkoratkaisukysymykset
   Onko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (1)(jäljempänä asetus 44/2001) 11 artiklan 2 kohdassa olevaa viittausta sen 9 artiklan 1 kohdan b alakohtaan tulkittava niin, että vahingonkärsinyt voi nostaa sen jäsenvaltion paikkakunnan tuomioistuimessa, missä hänen kotipaikkansa on, kanteen välittömästi vakuutuksenantajaa vastaan, jos tällainen suora kanne on sallittu ja vakuutuksenantajan kotipaikka on jonkin jäsenvaltion alueella?

      (1)  EYVL L 12, s. 1.


title: Asia T-85/09: Kanne 26.2.2009 – Kadi v. komissio

text:
               18.4.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 90/37

         Kanne 26.2.2009 – Kadi v. komissio
   (Asia T-85/09)
   2009/C 90/56
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Yassin Abdullah Kadi (asiamiehet: D. Anderson, QC, barrister M. Lester ja solicitor G. Martin)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               asetus N:o 1190/2008 on kumottava kantajaa koskevilta osin

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vaatii käsiteltävänä olevassa asiassa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 881/2002 muuttamisesta 101. kerran 28.11.2008 annetun komission asetuksen N:o 1190/2008 (1) niiltä osin kuin kantaja sisällytetään luetteloon sellaisista luonnollisista henkilöistä, oikeushenkilöistä, ryhmistä ja yhteisöistä, joiden varat ja taloudelliset resurssit jäädytetään kyseisen säädöksen mukaisesti. Yhteisöjen tuomioistuin kumosi asetuksen N:o 881/2002 yhdistetyissä asioissa C-402/05 ja C-415/05, Kadi ja al-Barakaat vastaan neuvosto ja komissio. (2)

   Kantaja esittää kanteensa tueksi neljä perustetta.
   Kantaja väittää ensinnäkin, ettei kanteen kohteena olevalla asetuksella ole riittävää oikeudellista perustaa, koska sillä ilmeisesti täydennetään asetusta 881/2002 ilman sellaista Yhdistyneiltä kansakunnilta tulevaa merkityksellistä ohjausta, joka kantajan mielestä on mainitun asetuksen muuttamisen perusedellytys.
   Toiseksi kantaja väittää, että kanteen kohteena olevalla asetuksella loukataan hänen puolustautumisoikeuksiaan, eli sekä oikeutta tulla kuulluksi että oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan, eikä korjata niitä kyseisiin oikeuksiin kohdistuvia loukkauksia, jotka yhteisöjen tuomioistuin totesi yhdistetyissä asioissa C-402/05 ja C-415/05 antamassaan tuomiossa. Kantaja väittää lisäksi, ettei kanteen kohteena olevassa asetuksessa säädetä minkäänlaisesta menettelystä, jossa kantajalle ilmoitettaisiin ne todisteet, joiden perusteella hänen varansa on jäädytetty, tai jossa hän voisi relevantilla tavalla ottaa kantaa kyseisiin todisteisiin.
   Kolmanneksi kantaja väittää, ettei komissio esittänyt asianmukaisia perusteluja sille, että kantajan varat jäädytettiin, ja laiminlöi siten komissiolle EY 253 artiklan nojalla kuuluvan velvollisuuden.
   Neljänneksi kantaja väittää, ettei komissio arvioinut kaikkia asian kannalta merkityksellisiä tosiseikkoja ja olosuhteita, kun se päätti kanteen kohteena olevan asetuksen antamisesta, ja näin ollen teki ilmeisen arviointivirheen.
   Kantaja väittää viidenneksi, että kanteen kohteena oleva asetus merkitsee hänen omaisuudensuojaansa kohdistuvaa perusteetonta ja suhteetonta loukkausta, jota ei oikeuteta kiistattomilla todisteilla.

      (1)  EUVL L 322, s. 25.

      (2)  Ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.


title: Asia C-235/05 P: L'Oréal SA:n 28.5.2005 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-112/03, L'Oréal SA vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), jossa toisena osapuolena sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä on ollut Revlon Suisse SA, 16.3.2005 antamasta tuomiosta

text:
               20.8.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/7

         L'Oréal SA:n 28.5.2005 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-112/03, L'Oréal SA vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), jossa toisena osapuolena sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä on ollut Revlon Suisse SA, 16.3.2005 antamasta tuomiosta
   (Asia C-235/05 P)
   (2005/C 205/13)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   L'Oréal SA, kotipaikka Pariisi (Ranska), on valittanut 28.5.2005 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-112/03 (1), L'Oréal SA vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), jossa toisena osapuolena sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) valituslautakunnassa käydyssä menettelyssä on ollut Revlon Suisse SA, 16.3.2005 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajana on Xavier Buffet Delmas d'Autane.
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               a)

               kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-112/03 16.3.2005 antaman tuomion kokonaisuudessaan sekä kumoaa SMHV:n neljännen valituslautakunnan 15.1.2003 tekemän päätöksen valitusasiassa R0396/2001-4, joka koski väitemenettelyä nro B 215048 (yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 1011576)

               b)

               velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sovelsi virheellisesti asetuksen N:o 40/94 (2) 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa eikä tehnyt oikeudellisia päätelmiä omien havaintojensa perusteella, kun se kieltäytyi ottamasta huomioon aikaisemman tavaramerkin (kuten FLEX) heikkoutta arvioidessaan kyseisen tavaramerkin ja moniosaisen tavaramerkin (kuten FLEXI AIR), jossa ensiksi mainittu tavaramerkki on toistettu, samankaltaisuutta.
   Valittaja väittää, että merkit eivät ole samankaltaisia tai erilaisia abstraktilla tasolla, vaan konkreettisella tasolla (eli ottaen huomioon se, miten kohdeyleisö mieltää tällaiset merkit). Jos siis merkkejä olisi verrattu oikein konkreettisella tasolla, looginen päätelmä olisi ollut se, että erottamiskyvyttömille merkeille tai aikaisemmille tavaramerkeille, joilla on heikko erottamiskyky, olisi annettu vähemmän merkitystä.
   Valittaja väittää myös, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sovelsi virheellisesti yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 36 ja 53 artiklaa, sillä tuomiota, johon on haettu muutosta, rasittaa perustelujen puutteellisuus. Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin laiminlöi velvollisuutensa esittää perustelut sen todetessa 82 kohdassa yksinomaan, että ”aiemman tavaramerkin heikkoa erottamiskykyä ei ole kiistetty”, ilman että se teki mitään päätelmiä sekaannusvaarasta.

      (1)  EYVL C 132, 28.5.2005, s. 25.

      (2)  Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, 14.1.1994, s. 1).


title: Asia T-400/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.9.2010 — Enercon v. SMHV — BP (ENERCON) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin ENERCON rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisempi yhteisön sanamerkki ENERGOL — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Rekisteröinnin osittainen hylkääminen)

text:
               6.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.9.2010 — Enercon v. SMHV — BP (ENERCON)
   (Asia T-400/08) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin ENERCON rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisempi yhteisön sanamerkki ENERGOL - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) - Rekisteröinnin osittainen hylkääminen)
   2010/C 301/45
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Enercon GmbH (Aurich, Saksa) (edustaja: asianajaja R. Böhm)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: D. Botis)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: BP plc (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 14.7.2008 tekemästä päätöksestä (asia R 957/2006-4), joka koskee BP plc:n ja Enercon GmbH:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Enercon GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 301, 22.11.2008.


title: Asia T-480/12: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.12.2014 – Coca-Cola v. SMHV – Mitico (Master) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin Master rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat yhteisön tavaramerkiksi rekisteröidyt kuviomerkit Coca-Cola ja aikaisempi kansallinen kuviomerkki C — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta — Merkkien samankaltaisuus — Todisteet rekisteröiväksi haetun tavaramerkin kaupallisesta käytöstä)

text:
               9.2.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 46/45

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.12.2014 – Coca-Cola v. SMHV – Mitico (Master)
   (Asia T-480/12) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin Master rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat yhteisön tavaramerkiksi rekisteröidyt kuviomerkit Coca-Cola ja aikaisempi kansallinen kuviomerkki C - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 5 kohta - Merkkien samankaltaisuus - Todisteet rekisteröiväksi haetun tavaramerkin kaupallisesta käytöstä))
   (2015/C 046/55)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: The Coca-Cola Company (Atlanta, Georgia, Yhdysvallat) (edustajat: barrister S. Malynicz, solicitor D. Stone, solicitor L. Ritchie ja barrister S. Baran)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Vastapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Modern Industrial & Trading Investment Co. Ltd (Mitico) (Damaskos, Syyria) (edustaja: asianajaja A.-I. Malami)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse SMHV:n toisen valituslautakunnan 29.8.2012 tekemästä päätöksestä (asia R 2156/2011-2), joka koskee The Coca-Cola Companyn ja Modern Industrial & Trading Investment Co. Ltd:n (Mitico) välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) toisen valituslautakunnan 29.8.2012 tekemä päätös (asia R 2156/2011-2) kumotaan.

               2)

               SMHV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan The Coca-Cola Companyn oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Modern Industrial & Trading Investment Co. Ltd (Mitico) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 26, 26.1.2013.


title: Asia C-466/13 P: Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 22.10.2014 – Valittajana Repsol YPF SA ja muuna osapuolena sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (Muutoksenhaku – Yhteisön tavaramerkki – Asetus (EY) N:o 207/2009 – 8 artiklan 1 kohdan b alakohta – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaara – Kuviomerkki, joka esittää kirjainta ”R”)

text:
               19.1.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 16/11

      Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 22.10.2014 – Valittajana Repsol YPF SA ja muuna osapuolena sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)
      (Asia C-466/13 P) (1)

      (Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 207/2009 - 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Kuviomerkki, joka esittää kirjainta ”R”)
      (2015/C 016/15)
      Oikeudenkäyntikieli: espanja

         Asianosaiset

         Valittaja: Repsol YPF SA (edustajat: avocat J.-B. Devaureix ja avocate L. Montoya Terán)

         Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

         Määräysosa

                  1)

                  Valitus hylätään.

                  2)

                  Repsol YPF SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         (1)  EUVL C 313, 26.10.2013.


title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 13 päivänä heinäkuuta 1995, asiassa T-557/93, Lars Bo Rasmussen vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstöasia - Arviointi - Arviointikertomus - Myöhäinen laatiminen - Ylennys - Virheellinen menettely)

text:
14.10.95            1 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 268/21
                                            ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           Arendt et Medernach, 8—10 rue Mathias Hardt, vastaan
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO ,                               Euroopan unionin neuvosto ( asiamiehinä Ramon Torrent,
                 13 päivänä heinäkuuta 1995 ,                        Jorge Monteiro, Hans-Jürgen Rabe ja Georg Berrisch ), jota
                                                                     tukevat Euroopan yhteisöjen komissio ( asiamiehinä Eric
asiassa T-557/93 , Lars Bo Rasmussen vastaan Euroopan                White ja Claus-Michael Happe ) ja Federation of European
                     yhteisöjen komissio ^)                          Bearing Manufacturer' Association, kotipaikka Frankfurt
(Henkilöstöasia — Arviointi — Arviointikertomus —                    am-Main ( Saksa ), edustajinaan asianajajat Dietrich Ehle ja
Myöhäinen laatiminen — Ylennys — Virheellinen menet                 Volker Schiller, Köln, prosessiosoite Luxemburgissa asian
                                 tely)                               ajotoimisto Marc Lucius, 6 rue Michel Welter, jossa vaa
                          ( 95/C 268/44 )                            ditaan lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta
                                                                     Japanista peräisin olevien kartiorullalaakerien ulkorenkai
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       den tuonnissa yhteisöön 8 päivänä tammikuuta 1993
                                                                     annetun neuvoston asetuksen ( ETY ) N:o 55/93 ( EYVL N:o
                                                                     L 9, s. 7 ) kumoamista, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
Asiassa T-557/93 , Euroopan yhteisöjen komission virka              tuomioistuin ( laajennettu neljäs jaosto ), toimien kokoonpa
mies Lars Bo Rasmussen, kotipaikka Dahlheim ( Luxem                 nossa : jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts, tuomarit R.
burg ), edustajanaan asianajaja Jean-Noël Louis, Bryssel,            Schintgen, R. García-Valdecasas, C. W. Bellamy ja P. Lindh,
prosessiosoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson SARL, 1                kirjaaja : H. Jung, on 14.7.1995 antanut tuomion, jonka
rue Glesener, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asia           tuomiolauselma on seuraava :
mies : Ana Maria Alves Vieira ), jossa vaaditaan yhtäältä
sellaisen komission päätöksen kumoamista, jossa komissio              1 ) Kanne hylätään.
ei ole ylentänyt kantajaa palkkaluokkaan A 4 vuonna 1992
ja toisaalta sellaisen palkkaluokkaan A 4 ylentämistä                 2 ) Kantajan on vastattava omista oikeudenkäyntikuluis
koskevan päätöksen kumoamista, joka on julkaistu                           taan ja se velvoitetaan korvaamaan neuvoston ja Fede
4.2.1993       annetuissa       hallinnollisissa tiedonannoissa            ration of European Bearing Manufacturer ' Associatio
N:o 770 , yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                 nin oikeudenkäyntikulut.
( kolmas jaosto ), toimien kokoonpanossa puheenjohtaja J.
Biancarelli , tuomarit C. P. Briët ja C. W. Bellamy; kirjaaja H.      3 ) Komission on vastattava omista oikeudenkäyntiku
Jung, on 1 3.7. 1 995 antatut tuomion, jonka tuomiolauselma                luistaan .
on seuraava :
                                                                      (M EYVL N:o C 160, 12.6.1993
 1 ) Komission päätös jättää kantaja ylentämättä palkka
       luokkaan A 4 virkavuonna 1992 kumotaan .
2 ) Muilta osin kanne hylätään.
 3 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
        lut.                                                               YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
                                                                                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
 I 1 ) EYVL N:o C 1 , 4.1.1994                                                         14 päivänä heinäkuuta 1995 ,
                                                                      asiassa T-275/94, Groupement des Cartes Bancaires
                                                                                " CB "( )
                                                                       (Kilpailu — Sakko — Viivästyskorko — Maksujen hyväksi
                                                                                lukeminen)
       YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                                                     ( 95/C 268/46 )
                TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
                  14 päivänä heinäkuuta 1995 ,                                         (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
  asiassa T-166/94, Koyo Seiko Co. Ltd vastaan Euroopan
                       unionin neuvosto ^)                             Asiassa T-275/94, Groupement des Cartes Bancaires " CB ",
                   (Polkumyynti — Vahinko)                             ranskalainen yhtiö, kotipaikka Pariisi, edustajinaan asian
                                                                       ajajat Alain Georges ja Hugues Calvet, Pariisi, prosessio
                            ( 95/C 268/45 )                            soite Luxemburgissa asianajotoimisto Aloyse May, 31 ,
                                                                       Grand-Rue, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio ( asi
                 (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                       amiehet: Enrico Traversa ja Géraud de Bergues ), jossa
                                                                       vaaditaan kumottavaksi komission 7 , ja 15.7.1994 päivätyt
  Assiassa T-166/94 , Koyo Seiko Co . Ltd, kotipaikka Osaka            kirjeet, joissa vaaditaan kantajaa maksamaan komission
  (Japani ), edustajinaan asianajaja Jacques Buhart, Pariisi, ja       ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan ( IV/30 . 717-A
  barrister Charles Kaplan ( Englannin ja Walesin asianajoyh          Euroshekki : Helsingin sopimus , EYVL N:o L 95 , s . 50 )
  teisö ), prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto                nojalla 25.3.1992 tekemässä päätöksessä 92/212/ETY


title: Asian T-194/98 poistaminen rekisteristä

text:
C 211/26                FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                   22.7.2000
         Asian T-194/98 (1) poistaminen rekisteristä                  13.4.2000 antamalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen
                                                                      tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia T-180/99, Vassi-
                         (2000/C 211/54)                              lios Tsarnavas vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      (1) EYVL C 281, 2.10.1999.
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men toisen jaoston puheenjohtajan 16.5.2000 antamalla
määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-
teristä on poistettu asia T-194/98, Scan Office Design S.A.
vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
                                                                               Asian T-221/99 (1) poistaminen rekisteristä
(1) EYVL C 48, 20.2.1999.
                                                                                (2000/C 211/57)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                      Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
           Asian T-4/99 (1) poistaminen rekisteristä                  men viidennen jaoston puheenjohtajan 16.5.2000 antamalla
                                                                      määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-
                         (2000/C 211/55)                              teristä on poistettu asia T-221/99, Gitte Rassmussen vastaan
                                                                      Euroopan unionin neuvosto.
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                      (1) EYVL C 366, 18.12.1999.
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men viidennen jaoston puheenjohtajan 13.4.2000 antamalla
määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-
teristä on poistettu asia T-4/99, OGT-Fruchthandelsgesellschaft
mbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.
(1) EYVL C 71, 13.3.1999.                                                      Asian T-21/00 (1) poistaminen rekisteristä
                                                                                (2000/C 211/58)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
         Asian  T-180/99 (1)  poistaminen rekisteristä
                                                                      Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
                                                                      men viidennen jaoston puheenjohtajan 3.5.2000 antamalla
                         (2000/C 211/56)                              määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekis-
                                                                      teristä on poistettu asia T-21/00, David Crabbe vastaan
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus (Ce-
                                                                      defop).
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
men (yhden tuomarin kokoonpano: R. M. Moura Ramos)                    (1) EYVL C 79, 18.3.2000.


title: Neue Maxhütte Stahlwerke GmbH:n 18.6.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-97/96)

text:
N:o C 247/ 18          FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      24.8.96
     mäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa pääosasto               on perustamissopimuksessa taattu edellä mainitun kontra
     IV:ään kuuluvan yksikön päällikön Claude Rouamin                diktorisen menettelyn aikana .
     20.2.1996 päivättyyn kirjeeseen sisältyvän komission
     päätöksen;
— velvoittaa vastaajan korvaamaan kantajan oikeuden
     käyntikulut .
                                                                     Neue Maxhiitte Stahlverke GmbH:n 18.6.1996 Euroopan
                                                                             yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                ( Asia T-97/96 )
                                                                                ( 96/C 247/40 )
Kanne on nostettu komission jatkuneen passiivisuuden
vuoksi, kun kantajana oleva yritys, joka on yksityisen
televisiokanavan käyttöoikeuden haltija , on ilmiantanut                              (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
komissiolle valtion tukia, joita sekä mainosmarkkinoista
että oikeuksien ostomarkkinoista kantajan kanssa kilpaile           Neue Maxhiitte Stahlwerke GmbH, kotipaikka Sulzbach
vat, Espanjassa televisiotoimintaa harjoittavat julkiset yri        Rosenberg ( Saksan liittotasavalta ), on nostanut 18.6.1996
tykset ovat saaneet.                                                 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                     tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan .
Kantaja on tältä osin huomauttanut, että Espanjassa julkis          Kantajan asiamies on asianajaja Rainer M. Bierwagen,
ten televisioyritysten ohjelmatarjonta ei olennaisesti poik         Bryssel , ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o asianajaja
kea yksityisten televisioyritysten ohjelmatarjonnasta . Julki       Victor Elvinger, asianajotoimisto Elvinger & Dessoy, 31 ,
silla televisiotoimintaa harjoittavilla yrityksillä ei ole mitään    rue d'Eich .
erityisiä julkiseen palveluun liittyviä velvoitteita tai vastuu
ta, joita yksityisillä televisiotoiminnan harjoitajilla ei olisi .   Kantaja vaatii , että ensimmäisen oikeusasteen tuomio
Toisaalta mainosmarkkinoille osallistumista koskevat,                istuin
vuodesta 1994 alkaen sovelletut nykyiset rajoitukset ovat
samat julkisille yrityksille kuin yksityisille espanjalaisille       — kumoaa komission 13.3.1996 tekemän päätöksen kan
televisiotoiminnan harjoittajille .                                      tajaa koskevilta osin;
Tällaisten ilmiantojen käsittelystä vastaavan komission              — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
                                                                         lut .
yksikön kanssa käydyn toistuneen neuvonpidon jälkeen
kantajalle ilmoitettiin, että mainittu käsittely oli lykätty
siihen asti, kun komissiolle on esitetty tutkimus televisio         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
toimintaa harjoittavien yritysten rahoituksesta koko yhtei
sön alueella . Tällainen tutkimus oli tilattu ulkopuoliselta         Kanne koskee kantajalle sen yksityistämisen yhteydessä
asiantuntijalta .                                                    myönnettyjen lainojen luokittelemista EHTYrn perustamis
                                                                     sopimuksen 4 artiklan ensimmäisen kohdan c alakohdan
                                                                     vastaisiksi tuiksi .
Kantaja väittää oikeudelliselta kannalta , että asiaa koske
van vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan komissio oli
velvollinen aloittamaan perustamissopimuksen 93 artiklan             Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
2 kohdassa määrätyn menettelyn, ottaen huomioon ne                   samaa yksityistämishanketta koskevassa asiassa T-2/96 ,
erityiset vaikeudet, jotka sillä näyttää olleen sen tutkimi         Neue Maxhiitte Stahlvverke GmbH v . komissio, esitettyjä
sessa , olivatko ilmiannetut tuet perustamissopimuksen               perusteita ja perusteluita .
vastaisia . Tällä perusteella ilmiantojen jälkeen kulunut
suhteettoman pitkä aika ( yli neljä vuotta itsenäisten televi
siotoimintaa harjoittavien yritysten osalta ja yli kaksi ja
puoli vuotta valtion yrityksen osalta ) jo sinänsä osoittaa,
että komissiolla on ollut ilmeisiä vaikeuksia arvioida sitä ,
soveltuvatko kyseiset tuet yhteisön markkinoille vai eivät .         Miguel Vicente Nunezin 27.6.1996 Euroopan yhteisöjen
Toisaalta se, että komissio on pyytänyt ulkopuoliselta                             komissiota vastaan nostama kanne
asiantuntijalta edellä mainittua tutkimusta , vahvistaa myös                                Asia T-100/96 )
tätä päätelmää .
                                                                                ( 96/C 247/41 )
Kantajan mielestä on siten selvää , että komissio on laimin
lyönyt sille perustamissopimuksen mukaan kuuluvat                                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
velvoitteet, koska se ei ole aloittanut perustamissopimuksen
93 artiklan 2 kohdassa määrättyä menettelyä , mikä loukkaa           Miguel Vicente Nunez, Krainem ( Belgia ), on nostanut
selvästi yhteisön oikeusjärjestyksessä kantajalle tuen ilmian       27.6.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tajana taattuja oikeuksia . Asiaa käsittelevä toimielin ei voi       tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
hyväksyttävästi pysyä alustavassa arviossa useita vuosia             vastaan . Kantajan edustaja on asianajaja Marc-Albert
ottaen huomioon, että yhteisön toimielin tällä tavalla               Lucas, Liege, ja prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoi
loukkaa niitä menettelyllisiä oikeuksia , jotka ilmiantajalle        misto Evelyne Korn, 21 , rue de Nassau .


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 25 päivänä kesäkuuta 2002 asiassa T-34/02 R, B vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Välitoimimenettely – Valtiontuet – Kehitystukina myönnetyt laivanrakennusta ja alusten rakenteen muuttamista koskevat tuet – Takaisinperiminen – Perusteltu luottamus – Fumus boni juris – Kiireellisyys)

text:
24.8.2002              FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 202/29
      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                           Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
      TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
                                                                      –      kumoaa komission 7.3.2002 päivättyyn kirjeeseen sisäl-
                  25 päivänä kesäkuuta 2002                                  tyvän päätöksen, jolla kantajalta evättiin oikeus saada
                                                                             tutustuttavaksi asiakirjat, jotka mainittiin tämän
asiassa T-34/02 R, B vastaan Euroopan yhteisöjen komis-                      3.12.2001 päivätyssä uudistetussa pyynnössä
                                sio
                                                                      –      velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
(Välitoimimenettely – Valtiontuet – Kehitystukina myönne-
tyt laivanrakennusta ja alusten rakenteen muuttamista
koskevat tuet – Takaisinperiminen – Perusteltu luottamus –
                Fumus boni juris – Kiireellisyys)
                        (2002/C 202/47)                               Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
                   (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                      Tässä asiassa kantaja on sama kuin asiassa T-68/02, Masdar
                                                                      (U.K.) vastaan komissio, ja se koskee komission päätöstä, jolla
                                                                      hylättiin nimenomaisesti kantajan pyyntö saada tutustuttavaksi
Asiassa T-34/02 R, B, kotipaikka Versailles (Ranska), ja 255          kaksi tilintarkastuskertomusta, jotka mainittiin Euroopan yh-
muuta, edustajinaan asianajajat P. Kirch et N. Chahid-Nouraï,         teisöjen virallisen lehden ilmoituksessa, joka koski edellä
prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen             mainittua asiaa (ei vielä julkaistu).
komissio (asiamiehenään G. Rozet), jossa kantajat vaativat,
että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumoaa Ranskan
kehitystukena myöntämästä valtiontuesta Saint-Pierren ja Mi-
quelonin saarilla liikennöivälle Alstom Leroux Naval -telakalla
                                                                      Kantaja väittää, että komissio on rikkonut EY 253 artiklaa,
rakennetulle Le Levant -matkustaja-alukselle 25 päivänä heinä-
                                                                      koska riidanalaisessa päätöksessä ei perusteltu riittävällä tavalla
kuuta 2001 tehdyn komission päätöksen 2001/882/EY, (EYVL
                                                                      sitä, että siinä vedottiin asetuksen N:o 1049/2001 (1) 4 artiklan
L 327, s. 37), yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
                                                                      2 kohdan ensimmäisen ja toisen luetelmakohdan poissulke-
tuimen presidentti on 25.6.2002 antanut määräyksen, jonka
                                                                      misvelvoitteeseen.
määräysosa on seuraava:
1)    Välitoimihakemus hylätään.
                                                                      Kantajan mukaan komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen
2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.                     tämän asetuksen 4 artiklan 2 kohdan soveltamisen osalta,
                                                                      koska riidanalaisessa päätöksessä katsottiin, että kantajan
                                                                      pyyntöön suostuminen vahingoittaisi tarkastus-, tutkinta- ja
                                                                      tilintarkastustoimien tarkoituksen suojaa sekä kolmannen yri-
                                                                      tyksen kaupallisen edun suojaa.
                                                                      Kantaja väittää, että komissio on myös tehnyt ilmeisen arvioin-
Masdar (U.K.) Ltd:n 17.5.2002 Euroopan yhteisöjen ko-                 tivirheen edellä mainitun asetuksen 4 artiklan 2 kohdan
               missiota vastaan nostama kanne                         soveltamisen osalta ja että se on loukannut yleisiä oikeusperi-
                                                                      aatteita sikäli kuin riidanalaisessa päätöksessä katsottiin, että
                                                                      ylivoimainen yleinen etu ei edellyttänyt tilintarkastuskertomus-
                        (Asia T-159/02)                               ten ilmaisemista kantajalle.
                        (2002/C 202/48)
                                                                      (1) Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saa-
                  (Oikeudenkäyntikieli: englanti)                         misesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001
                                                                          annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/
                                                                          2001 (EYVL L 145, 31.5.2001, s. 43).
Masdar (U.K.) Ltd on nostanut 17.5.2002 Euroopan yhteisöjen
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajat ovat
Philip Bentley, Q.C. ja barrister Patrick Green.


title: Asia T-218/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.9.2013 — Italia v. komissio (Kieliä koskevat järjestelyt — Ilmoitukset avoimista kilpailuista hallintoavustajien palvelukseen ottamiseksi — Kokeiden kieli — Toisen kielen valinta kolmen virallisen kielen joukosta)

text:
               26.10.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 313/19

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.9.2013 — Italia v. komissio
   (Asia T-218/09) (1)

   (Kieliä koskevat järjestelyt - Ilmoitukset avoimista kilpailuista hallintoavustajien palvelukseen ottamiseksi - Kokeiden kieli - Toisen kielen valinta kolmen virallisen kielen joukosta)
   2013/C 313/35
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Kantaja: Italian tasavalta (asiamies: G. Palmieri, avustajanaan avvocato dello Stato P. Gentili)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi J. Currall ja J. Baquero Cruz, sitten J. Curall ja G. Gattinara)

      Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Latvian tasavalta (asiamies: K. Drēviņa)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus avointa kilpailua EPSO/AST/91/09, joka koskee varallaololuettelon muodostamista ”Offset”-alan hallintoavustajien (AST 3) palvelukseen ottamiseksi, sekä avointa kilpailua EPSO/AST/92/09, joka koskee varallaololuettelon muodostamista ”Pre-press”-alan hallintoavustajien (AST 3) palvelukseen ottamiseksi, koskevien ilmoitusten, jotka julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä 18.3.2009 (EUVL C 63 A, s. 1), kumoamiseksi

      Tuomiolauselma

               1)

               Avointa kilpailua EPSO/AST/91/09, joka koskee varallaololuettelon muodostamista ”Offset”-alan hallintoavustajien (AST 3) palvelukseen ottamiseksi, sekä avointa kilpailua EPSO/AST/92/09, joka koskee varallaololuettelon muodostamista ”Pre-press”-alan hallintoavustajien (AST 3) palvelukseen ottamiseksi, koskevat ilmoitukset, jotka julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä 18.3.2009, kumotaan.

               2)

               Italian tasavalta, Latvian tasavalta ja Euroopan komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 180, 1.8.2009.


title: Asia T-725/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.2.2017 – Aalberts Industries v. Euroopan unioni (Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu — Perusoikeuskirjan 47 artikla — Oikeudenkäynnin kohtuullinen kesto — Yksittäistapaukselle ominaiset olosuhteet — Oikeudenkäyntiasian merkitys — Asian monitahoisuus — Asianosaisten menettely ja oikeudenkäyntimenettelyyn liittyvät seikat — Käsittelyä ei ole perusteettomasti keskeytetty)

text:
               13.3.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 78/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.2.2017 – Aalberts Industries v. Euroopan unioni
   (Asia T-725/14) (1)

   ((Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu - Perusoikeuskirjan 47 artikla - Oikeudenkäynnin kohtuullinen kesto - Yksittäistapaukselle ominaiset olosuhteet - Oikeudenkäyntiasian merkitys - Asian monitahoisuus - Asianosaisten menettely ja oikeudenkäyntimenettelyyn liittyvät seikat - Käsittelyä ei ole perusteettomasti keskeytetty))
   (2017/C 078/27)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Aalberts Industries NV (Utrecht, Alankomaat) (edustajat: asianajajat R. Wesseling ja M. Tuurenhout)

      Vastaaja: Euroopan unioni, edustajanaan Euroopan unionin tuomioistuin (asiamiehet: aluksi A. Placco ja sitten J. Inghelram ja E. Beysen)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan komissio (asiamiehet: S. Noë, P. van Nuffel ja V. Bottka)

      Oikeudenkäynnin kohde

   SEUT 268 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan korvaamaan vahinko, jonka kantaja väittää itselleen aiheutuneen siitä, että unionin yleisessä tuomioistuimessa käyty oikeudenkäynti, joka johti 24.3.2011 annettuun tuomioon Aalberts Industries ym. v. komissio (T-385/06, EU:T:2011:114), kesti liian pitkään

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Euroopan unioni, edustajanaan Euroopan unionin tuomioistuin, velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan, minkä lisäksi se velvoitetaan korvaamaan Aalberts Industries NV:n oikeudenkäyntikulut, siltä osin kuin on kyse Euroopan unionin tuomioistuimen esittämästä oikeudenkäyntiväitteestä, joka johti määräyksen 13.2.2015, Aalberts Industries vastaan Euroopan unioni (T 725/14, ei julkaistu, EU:T:2015:107) antamiseen.

               3)

               Aalberts Industries velvoitetaan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan Euroopan unionille, edustajanaan Euroopan unionin tuomioistuin, tämän tuomion antamiseen johtaneessa asiassa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

               4)

               Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 431, 1.12.2014.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys, 6 päivänä joulukuuta 2004, asiassa T-55/02, Peter Finch vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö — Valitus — Implisiittinen hylkäyspäätös — Nimenomainen hylkäyspäätös kanteen nostamiselle asetetussa määräajassa — Hylkäyspäätöksen myöhästynyt tiedoksianto — Eläkkeet — Kansallisten eläkeoikeuksien siirto — Yhteisön eläkejärjestelmässä huomioon otettavien palvelusvuosien laskeminen — Selvästi täysin perusteeton kanne)

text:
               11.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/33

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   6 päivänä joulukuuta 2004,
   asiassa T-55/02, Peter Finch vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Henkilöstö - Valitus - Implisiittinen hylkäyspäätös - Nimenomainen hylkäyspäätös kanteen nostamiselle asetetussa määräajassa - Hylkäyspäätöksen myöhästynyt tiedoksianto - Eläkkeet - Kansallisten eläkeoikeuksien siirto - Yhteisön eläkejärjestelmässä huomioon otettavien palvelusvuosien laskeminen - Selvästi täysin perusteeton kanne)
   (2005/C 143/63)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa T-55/02, Peter Finch, Euroopan yhteisöjen komission virkamies, kotipaikka Luxembourg (Luxemburg), edustajanaan asianajaja J.-N. Louis, prosessiosoite Luxemburgissa, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään F. Clotuche-Duvieusart ja H. Tserepa-Lacombe, prosessiosoite Luxemburgissa), jossa kantaja vaatii komission tekemän sen päätöksen kumoamista, joka koski yhteisön eläkejärjestelmässä huomioon otettavien palvelusvuosien hyvitystä kantajan siirrettyä kaikki saavuttamansa eläkeoikeudet ennen komission palvelukseen siirtymistään, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Vilaras sekä tuomarit M.E. Martins Ribeiro ja K. Jürimäe, kirjaaja: H. Jung, on antanut 6.12.2004 määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään selvästi täysin perusteettomana.

               2)

               Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EYVL C 97, 20.4.2002.


title: Asia T-228/11 P: Valitus, jonka Florence Barbin on tehnyt 15.2.2011 virkamiestuomioistuimen asiassa F-68/09, Barbin v. parlamentti, 26.4.2011 antamasta tuomiosta

text:
               16.7.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 211/26

         Valitus, jonka Florence Barbin on tehnyt 15.2.2011 virkamiestuomioistuimen asiassa F-68/09, Barbin v. parlamentti, 26.4.2011 antamasta tuomiosta
   (Asia T-228/11 P)
   2011/C 211/56
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Valittaja: Florence Barbin (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal ja D. Abreu Galdas)

      Muu osapuoli: Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan virkamiestuomioistuimen asiassa F-68/09, Barbin v. parlamentti, 15.2.2011 antaman tuomion, jolla hylättiin valittajan kanne

               —

               ratkaisemaan asia uusien säännösten perusteella

               —

               kumoamaan 10.11.2008 tehdyn päätöksen olla ylentämättä valittajaa palkkaluokkaan AD 12 vuoden 2006 ylennyskierroksen yhteydessä

               —

               velvoittamaan parlamentin vastaamaan oikeudenkäyntikuluista.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vaatii nyt esillä olevalla valituksellaan kumoamaan virkamiestuomioistuimen asiassa F-68/09, Barbin v. parlamentti, 15.2.2011 antaman tuomion, jolla kyseinen tuomioistuin hylkäsi valittajan kumoamiskanteen 10.11.2008 tehdystä Euroopan parlamentin päätöksestä, jolla jätettiin ylentämättä valittaja palkkaluokkaan AD 12 vuoden 2006 ylennyskierroksen yhteydessä.
   Valituksensa tueksi valittaja vetoaa kahteen valitusperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen valitusperuste perustuu oikeudelliseen virheeseen sen vuoksi, että virkamiestuomioistuin katsoi valittajan mukaan virheellisesti, ettei parlamentti ollut tehnyt ilmeistä arviointivirhettä todetessaan, ettei se ollut velvollinen noudattamaan arviointia ja ylentämistä koskevia sisäisiä sääntöjä ja että se saattoi laillisesti ylentää virkamiehiä, joilla oli vähemmän ansiopisteitä kuin valittajalla, sellaisin perustein, jotka eivät ole Euroopan parlamentin pääsihteeristön päätöksillä luodun järjestelmän, joka pohjautuu ylennyskelpoisten virkamiesten ansioiden vertailuun, mukaisia.

               2)

               Toinen valitusperuste perustuu yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamiseen ja siihen, että parlamentti laiminlöi velvollisuutensa osoittaa, ettei valittajaa ollut syrjitty sillä perusteella, että tämä käytti oikeuttaan vanhempainvapaaseen.


title: Asia C-510/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Kúria (Unkari) on esittänyt 25.9.2013 — E.ON Földgáz Trade Zrt. v. Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal

text:
               18.1.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 15/2

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Kúria (Unkari) on esittänyt 25.9.2013 — E.ON Földgáz Trade Zrt. v. Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal
   (Asia C-510/13)
   2014/C 15/02
   Oikeudenkäyntikieli: unkari

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Kúria

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: E.ON Földgáz Trade Zrt.

      Vastapuoli: Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 98/30/EY kumoamisesta 26.6.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/55 (1) (jäljempänä vuoden 2003 direktiivi) 25 artiklan säännöksiä, joissa määritetään, kenellä on asiavaltuus, sovellettava asiassa, jossa on kyse mainitun direktiivin voimassaolon aikana tehdystä hallinnollisesta päätöksestä, vai onko vireillä olevassa oikeudenkäynnissä otettava huomioon sen aikana voimaan tulleen maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/55/EY kumoamisesta 13.7.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/73/EY (2) (jäljempänä vuoden 2009 direktiivi) 41 artiklan säännökset ja etenkin sen 54 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan säännös, jonka mukaan kyseisiä säännöksiä on sovellettava 3 päivästä maaliskuuta 2011?

               2)

               Jos vuoden 2009 direktiiviä on sovellettava, voidaanko kyseisen direktiivin 41 artiklan 17 kohdassa tarkoitettuna ”osapuolena, jota päätös koskee”, pitää sellaista luvansaanutta myyjää, jolla on käsiteltävässä asiassa kyseessä oleva taloudellinen intressi valittaa päätöksestä, jolla on hyväksytty verkkosääntö tai määritetty sen sisältö, vai onko vain verkonhaltijaa, jolla on oikeus panna vireille säännön hyväksymistä koskeva menettely, pidettävä tällaisena osapuolena?

               3)

               Jos vuoden 2003 direktiiviä on sovellettava, kuuluuko käsiteltävässä asiassa kyseessä oleva verkkosäännön hyväksyminen tai muuttaminen kapasiteetin myöntämiseen liittyvien hakemusten tutkimista koskevilta osiltaan kyseisen direktiivin 25 artiklan 5 ja 6 kohdassa tarkoitettuihin tapauksiin?

               4)

               Jos kyse on vuoden 2003 direktiivin 25 artiklan 6 kohdassa tarkoitetusta tapauksesta, voidaanko kyseisenä ”osapuolena, jota päätös koskee”, pitää sellaista luvansaanutta myyjää, jolla on käsiteltävässä asiassa kyseessä oleva taloudellinen intressi valittaa päätöksestä, jolla on hyväksytty verkkosääntö tai määritetty sen sisältö, vai onko vain verkonhaltijaa, jolla on oikeus panna vireille säännön hyväksymistä koskeva menettely, pidettävä tällaisena osapuolena?

               5)

               Miten on tulkittava vuoden 2003 direktiivin 25 artiklan 11 kohdan säännöstä, jonka mukaan 5 ja 6 kohdassa tarkoitetut valitukset eivät rajoita yhteisön oikeuden ja kansallisen lainsäädännön mukaisen muutoksenhakuoikeuden käyttöä, jos edellisiin kysymyksiin annettavista vastauksista seuraisi, että kansallisessa oikeudessa asetetaan valituksen tekemiselle ankarampia edellytyksiä kuin mainitussa direktiivissä tai yhteisön oikeuskäytännössä?

      (1)  Maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 98/30/EY kumoamisesta 26.6.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/55 (EUVL L 176, s. 57).

      (2)  Maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/55/EY kumoamisesta 13.7.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/73/EY (EUVL L 211, s. 94).


title: Asia F-60/15: Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 2.3.2016 – Ruiz Molina v. SMHV (Henkilöstö — Tilapäinen toimihenkilö — SMHV:n henkilöstö — Irtisanomislausekkeella varustettu määräaikainen sopimus — Lauseke, jonka perusteella sopimus päättyy, jos toimihenkilöä ei ole kirjattu kilpailun varallaololuetteloon — Sopimuksen irtisanominen irtisanomislausekkeen perusteella — Irtisanomislausekkeen voimaantulopäivä — Avoimet kilpailut OHIM/AD/01/13 ja OHIM/AST/02/13)

text:
               18.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 136/47

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 2.3.2016 – Ruiz Molina v. SMHV
   (Asia F-60/15) (1)

   ((Henkilöstö - Tilapäinen toimihenkilö - SMHV:n henkilöstö - Irtisanomislausekkeella varustettu määräaikainen sopimus - Lauseke, jonka perusteella sopimus päättyy, jos toimihenkilöä ei ole kirjattu kilpailun varallaololuetteloon - Sopimuksen irtisanominen irtisanomislausekkeen perusteella - Irtisanomislausekkeen voimaantulopäivä - Avoimet kilpailut OHIM/AD/01/13 ja OHIM/AST/02/13))
   (2016/C 136/67)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: José Luis Ruiz Molina (San Juan de Alicante, Espanja) (edustajat: aluksi asianajaja N. Lhoëst, sitten asianajajat N. Lhoëst ja S. Michiels)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: aluksi asianajaja B. Wägenbaur, sitten asiamies A. Lukošiūtė avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

      Oikeudenkäynnin kohde

   4.6.2014 tehdyn SMHV:n presidentin päätöksen, jolla lakkautettiin kantajan sopimus väliaikaisena toimihenkilönä, kumoaminen sekä vaatimus tulla otetuksi, jos mahdollista, takaisin SMHV:n palvelukseen, ja ellei, vaatimus saada kohtuullinen rahakorvaus kantajan sopimuksen väitetysti lainvastaisesta irtisanomisesta, ja lopuksi vaatimus saada korvausta väitetystä aineettomasta vahingosta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               José Luis Ruiz Molina vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan puolet sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) oikeudenkäyntikuluista.

               3)

               Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vastaa puolesta omia oikeudenkäyntikulujaan.

      (1)  EUVL C 213, 29.6.2015, s. 48.


title: Asia T-386/10: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.9.2013 — Dornbracht v. komissio (Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — Kylpyhuonekalusteiden markkinat Belgiassa, Saksassa, Ranskassa, Italiassa, Alankomaissa ja Itävallassa — Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkominen — Hinnankorotusten koordinointi ja arkaluonteisten liiketaloudellisten tietojen vaihto — Lainvastaisuusväite — Rikkomisen vakavuus — Lieventävät seikat — Yhdenvertainen kohtelu — Oikeasuhteisuus — Taannehtivuuskielto)

text:
               9.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 325/28

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.9.2013 — Dornbracht v. komissio
   (Asia T-386/10) (1)

   (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - Kylpyhuonekalusteiden markkinat Belgiassa, Saksassa, Ranskassa, Italiassa, Alankomaissa ja Itävallassa - Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkominen - Hinnankorotusten koordinointi ja arkaluonteisten liiketaloudellisten tietojen vaihto - Lainvastaisuusväite - Rikkomisen vakavuus - Lieventävät seikat - Yhdenvertainen kohtelu - Oikeasuhteisuus - Taannehtivuuskielto)
   2013/C 325/46
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG (Iserlohn, Saksa) (edustajat: aluksi asianajajat H. Janssen, T. Kapp ja M. Franz, sitten H. Janssen ja T. Kapp)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: F. Castillo de la Torre ja A. Antoniadis, avustajanaan asianajaja A. Böhlke)

      Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Simm ja F. Florindo Gijón)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, jossa on kyse ensisijaisesti SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä 23.6.2010 tehdyn komission päätöksen K(2010) 4185 lopullinen (asia COMP/39.092 — Kylpyhuonekalusteet) osittaista kumoamista koskevasta vaatimuksesta ja toissijaisesti kantajalle kyseisessä päätöksessä määrätyn sakon määrän alentamista koskevasta vaatimuksesta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Euroopan unionin neuvosto vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 301, 6.11.2010.


title: Asia C-654/15: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 21.12.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Högsta domstolen – Ruotsi) – Länsförsäkringar AB v. Matek A/S (Ennakkoratkaisupyyntö — EU-tavaramerkki — Asetus (EY) N:o 207/2009 — 9 artiklan 1 kohdan b alakohta — 15 artiklan 1 kohta — 51 artiklan 1 kohdan a alakohta — Tavaramerkin haltijan yksinoikeuden ulottuvuus — Rekisteröinnin jälkeinen viiden vuoden jakso)

text:
               20.2.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 53/18

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 21.12.2016 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Högsta domstolen – Ruotsi) – Länsförsäkringar AB v. Matek A/S
   (Asia C-654/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - EU-tavaramerkki - Asetus (EY) N:o 207/2009 - 9 artiklan 1 kohdan b alakohta - 15 artiklan 1 kohta - 51 artiklan 1 kohdan a alakohta - Tavaramerkin haltijan yksinoikeuden ulottuvuus - Rekisteröinnin jälkeinen viiden vuoden jakso))
   (2017/C 053/22)
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Högsta domstolen

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Länsförsäkringar AB

      Vastapuoli: Matek A/S

      Tuomiolauselma

   [Euroopan unionin] tavaramerkistä 26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 9 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, luettuna yhdessä kyseisen asetuksen 15 artiklan 1 kohdan ja 51 artiklan 1 kohdan a alakohdan kanssa, on tulkittava siten, että EU-tavaramerkin rekisteröinnin jälkeisen viiden vuoden ajanjakson aikana sen haltija voi, jos on olemassa sekaannusvaara, kieltää muita käyttämästä elinkeinotoiminnassa merkkiä, joka on sama tai samankaltainen kuin sen tavaramerkki, kaikkien niiden tavaroiden tai palveluiden osalta, jotka ovat samoja tai samankaltaisia kuin ne, joita varten kyseinen tavaramerkki on rekisteröity, tarvitsematta osoittaa tämän tavaramerkin tosiasiallista käyttämistä kyseisiin tavaroihin tai palveluihin.

      (1)  EUVL C 48, 8.2.2016.


title: Asia C-21/00: Ufficio del Giudice di Pace di Massan 8.10.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hamadeh Adnan vastaan Società Fiat Sava SpA

text:
18.3.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 79/19
     luettelossa mainitun taudin puhkeamisen vuoksi hyväksy-             Euroopan yhteisöjen komission 27.1.2000 Irlantia vastaan
     tyllä viljelylaitoksella tai hyväksytyllä vyöhykkeellä, säätää                                 nostama kanne
     kansallisen toimenpiteen, jonka soveltaminen johtaa kalo-
     jen hävittämiseen ja perkaamiseen, onko perustavanlaa-
                                                                                (Asia C-22/00)
     tuisten oikeuksien suojaa ja erityisesti omaisuudensuojaa
     koskevia yhteisön oikeuden periaatteita tulkittava siten,
     että ne velvoittavat jäsenvaltiota hyväksymään toimenpi-                                       (2000/C 79/37)
     teet korvauksen maksamiseksi
     a) hävitettyjen kalojen omistajalle ja                              Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 27.1.2000 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
     b) sellaiselle kalojen omistajalle, jonka tulee tappaa ja           komissiota vastaan. Kantajan edustajana on johtava oikeudelli-
          perata kalat välittömästi, jolloin hän on pakotettu            nen neuvonantaja Richard Wainwright, prosessiosoite Luxem-
          myymään ne välittömästi?                                       burgissa komission oikeudellisen yksikön virkamies Carlos
                                                                         Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg, Luxemburg.
2. Jos jäsenvaltiolta vaaditaan tällaisten toimenpiteiden
     säätämistä, mitkä ovat kansalliselle tuomioistuimelle tar-          Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
     peelliset tulkintakriteerit sen määrittelemiseksi, ovatko
     kansallisesti säädetyt toimenpiteet sopusoinnussa sellaisten        –    toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut direktiiviä
     perustavanlaatuisten oikeuksien, erityisesti omaisuuden-                 87/217/ETY (1), kun se ei ole ryhtynyt kaikkiin tarvittaviin
     suojaa koskevan oikeuden kanssa, joiden noudattamisen                    toimenpiteisiin kyseisen direktiivin 7 artiklan toisen koh-
     yhteisöjen tuomioistuin takaa ja jotka johtuvat erityisesti              dan asianmukaiseksi täytäntöönpanemiseksi, ja
     ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamista koskevas-
     ta yleissopimuksesta?
                                                                         –    velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
3. Vaativatko nämä kriteerit erityisesti, että toimenpiteissä
     tehdään ero sen mukaan, johtuiko taudin puhkeaminen
     kyseessä olleiden kalojen omistajan tuottamuksesta vai ei?          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
(1) Yhteisön vähimmäistoimenpiteistä tiettyjen kalatautien torjumi-      EY 249 artikla (entinen EY:n perustamissopimuksen 189
    seksi 24 päivänä kesäkuuta 1993 annettu neuvoston direktiivi         artikla), jonka mukaan direktiivi sitoo saavutettavaan tulokseen
    93/53/ETY (EYVL L 175, 19.7.1993, s. 23).                            nähden jokaista jäsenvaltiota, sisältää implisiittisesti jäsenval-
                                                                         tiota koskevan velvoitteen noudattaa direktiivissä asetettua
                                                                         määräaikaa tämän täytäntöönpanoa varten. Kyseinen
                                                                         määräaika päättyi 31.12.1988 ilman että Irlanti olisi ryhtynyt
                                                                         kaikkiin tarvittaviin toimenpiteisiin komission kanteessa mai-
                                                                         nitun direktiivin 7 artiklan toisen kohdan asianmukaiseksi
                                                                         täytäntöönpanemiseksi.
Ufficio del Giudice di Pace di Massan 8.10.1999 te-
kemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
   asiassa Hamadeh Adnan vastaan Società Fiat Sava SpA                   (1) Asbestin aiheuttaman ympäristön pilaantumisen ehkäisemisestä
                                                                             ja vähentämisestä annettu neuvoston direktiivi 87/217/ETY (EYVL
                                                                             L 85, 28.3.1987, s. 40).
                            (Asia C-21/00)
                            (2000/C 79/36)
Ufficio del Giudice di Pace di Massa on pyytänyt 8.10.1999
tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisö-
jen tuomioistuimeen 24.1.2000, Euroopan yhteisöjen tuo-
mioistuimelta asiassa Hamadeh Adnan vastaan Società Fiat
Sava SpA ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:                        Euroopan yhteisöjen komission 8.2.2000 Belgian kunin-
                                                                                gaskuntaa vastaan nostama kanne
Voidaanko 5.4.1993 annetun direktiivin 93/13/ETY (1) katsoa
olleen voimassa ja sovellettavissa Italiassa, kun otetaan huo-                                      (Asia C-33/00)
mioon, että 9.3.1995, jolloin nyt esillä olevan asian hakija
antoi takaussitoumuksen, kyseinen valtio ei vielä ollut                                             (2000/C 79/38)
täytäntöönpannut kyseistä direktiiviä?
                                                                         Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 8.2.2000 Euroo-
(1) Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5 päivänä huhti-         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Belgian kuningas-
    kuuta 1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL L 95,        kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission oikeudelli-
    21.4.1993, s. 29).
                                                                         sen yksikön jäsen Michel Nolin ja prosessiosoite Luxembur-
                                                                         gissa on c/o Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,
                                                                         Kirchberg.


title: Asia C-62/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad — Varna (Bulgaria) on esittänyt 7.2.2012 — Galin Kostov v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” — grad Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalna agentsia za prihodite

text:
               21.4.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/14

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad — Varna (Bulgaria) on esittänyt 7.2.2012 — Galin Kostov v. Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” — grad Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalna agentsia za prihodite
   (Asia C-62/12)
   2012/C 118/21
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen sad — Varna

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Galin Kostov

      Vastaaja: Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” — grad Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalna agentsia za prihodite

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko luonnollisen henkilön, joka on ilmoittautunut arvonlisäverovelvolliseksi yksityisenä ulosottomiehenä toimimisen johdosta, pidettävä direktiivin 2006/112 (1) 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna verovelvollisena sellaisen palvelun yhteydessä, jonka hän on suorittanut satunnaisesti muussa yhteydessä kuin yksityisenä ulosottomiehenä toimiessaan, ja onko hän velvollinen maksamaan arvonlisäveroa direktiivin 2006/112 193 artiklan mukaisesti?

      (1)  EUVL L 347, s. 1.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 5 päivänä huhtikuuta 2005, asiassa T-336/02, Susan Christensen vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö — Väliaikaisten toimihenkilöiden valintamenettely — Valintalautakunnan kokoonpano ja menettelyn kulku)

text:
               11.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 143/32

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   5 päivänä huhtikuuta 2005,
   asiassa T-336/02, Susan Christensen vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Henkilöstö - Väliaikaisten toimihenkilöiden valintamenettely - Valintalautakunnan kokoonpano ja menettelyn kulku)
   (2005/C 143/60)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa T-336/02, Susan Christensen, kotipaikka Ispra (Italia), edustajanaan G. Vandersanden ja L. Levi, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään E. Tserepa-Lacombe ja F. Clotuche-Duvieusart, prosessiosoite Luxemburgissa), jossa kantaja vaatii varallaololuettelon laatimiseksi ura-alueen A väliaikaisten toimihenkilöiden palvelukseen ottamista varten järjestetyn valintamenettelyn COM/R/A/01/2000 valintalautakunnan päätöksen, jolla hänet jätettiin merkitsemättä varallaololuetteloon, kumoamista sekä vahingonkorvausta, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (yhden tuomarin kokoonpano: A.W.Meij), kirjaaja: hallintovirkamies D. Christensen, on antanut 5.4.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Kumpikin osapuoli vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EYVL C 7, 11.1.2003.