title: Asia T-559/14: Kanne 28.7.2014 – Ackermann Saatzucht ym. v. parlamentti ja neuvosto

text:
               3.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 388/18

         Kanne 28.7.2014 – Ackermann Saatzucht ym. v. parlamentti ja neuvosto
   (Asia T-559/14)
   2014/C 388/22
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantajat: Ackermann Saatzucht GmbH & Co. KG (Irlbach, Saksa); Böhm-Nordkartoffel Agrarproduktion GmbH & Co. OHG (Hohenmocker, Saksa); Deutsche Saatveredelung AG (Lippstadt, Saksa); Ernst Benary, Samenzucht GmbH, (Hann. Münden, Saksa); Freiherr Von Moreau Saatzucht GmbH (Osterhofen, Saksa); Hybro Saatzucht GmbH & Co. KG (Kleptow, Saksa); Klemm + Sohn GmbH & Co. KG (Stuttgart, Saksa); KWS Saat AG (Einbeck, Saksa); Norddeutsche Pflanzenzucht Hans-Georg Lembke KG (Hohenlieth, Saksa); Nordsaat Saatzuchts GmbH (Halberstadt, Saksa); Peter Franck-Oberaspach (Schwäbisch Hall, Saksa); P.H. Petersen Saatzucht Lundsgaard GmbH (Grundhof, Saksa); Saatzucht Streng – Engelen GmbH & Co. KG (Uffenheim, Saksa); Saka Pflanzenzucht GmbH & Co. KG (Hampuri, Saksa); Strube Research GmbH & Co. KG (Söllingen, Saksa); Gartenbau und Spezialkulturen Westhoff GbR (Südlohn-Oeding, Saksa) ja W. von Borries-Eckendorf GmbH & Co. KG (Leopoldshöhe, Saksa) (edustajat: asianajajat P. de Jong, P. Vlaemminck ja B. Van Vooren)

      Vastaajat: Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan parlamentti

      Vaatimukset

   Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               ottamaan kumoamiskanteen tutkittavaksi

               —

               kumoamaan geenivarojen saantia ja saatavuutta sekä niiden käytöstä saatavien hyötyjen oikeudenmukaista ja tasapuolista jakoa koskevan Nagoyan pöytäkirjan määräysten noudattamistoimenpiteistä käyttäjille unionissa 16.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 511/2014 (EUVL L 150, s. 59)

               —

               velvoittamaan Euroopan parlamentin ja neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantajat vetoavat viiteen kanneperusteeseen.

               1.

               Ensimmäisessä kanneperusteessa väitetään Euroopan unionin olevan sellaisen uusien kasvilajikkeiden suojaamista koskevan kansainvälisen yleissopimuksen osapuoli, joka on pantu Euroopan unionissa täytäntöön yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista annetulla asetuksella (1). Asetuksen 15 artiklan c alakohdassa vahvistetaan niin sanottu jalostajan vapaus niin, etteivät kasvinjalostajanoikeudet koske ”toimia, jotka on suoritettu [uusien] lajikkeiden jalostamiseksi tai löytämiseksi ja kehittämiseksi”. Riidanalaisella toimella rajoitetaan huomattavasti jalostajan vapautta, ja sillä rikotaan siten Euroopan unionilla olevaa sitovaa ja välittömästi vaikuttavaa kansainvälistä velvoitetta. Jalostajan vapaus vahvistetaan lisäksi yhdistetystä patenttituomioistuimesta tehdyn sopimuksen (UPC-sopimus) 27 artiklassa. Vaikka Euroopan unioni ei olekaan kyseisen sopimuksen osapuoli, riidanalaisella toimella olennaisesti edellytetään jäsenvaltioiden rikkovan UPC-sopimukseen perustuvia kansainvälisiä velvoitteitaan.

               2.

               Toisessa kanneperusteessa väitetään, että Euroopan unionin on biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen osapuolena ja SEUT 3 artiklan 5 kohdan nojalla tuettava maapallon biologista monimuotoisuutta. Riidanalaisella asetuksella hillitään huomattavasti kaikkia pyrkimyksiä suojella kasvien biologista monimuotoisuutta, ja sillä rikotaan täten tätä kansainvälistä velvoitetta.

               3.

               Kolmannessa kanneperusteessa riidanalaisen toimen väitetään perustuvan pelkästään SEUT 192 artiklan 1 kohtaan. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan toimenpiteen oikeudellisen perustan on perustuttava objektiivisiin tekijöihin, jotka voivat olla tuomioistuinvalvonnan kohteena. Siltä osin kuin toimenpiteellä on tarkoitus toteuttaa noudattamistoimenpiteitä käyttäjille unionin sisämarkkinoilla, sen perustana olisi pitänyt olla SEUT 114 artikla. Oikeudellisen perustan valinnasta aiheutuu seurauksia toimen sisällölle, sillä ne tavoitteet, joita varten oikeudellisia perustoja voidaan käyttää, ovat täysin erilaiset, ja niillä on siten huomattava vaikutus lainsäädäntömenettelyyn.

               4.

               Neljännessä kanneperusteessa väitetään, että asetuksella loukataan selvästi SEU 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua suhteellisuusperiaatetta, koska ensimmäiseksi vaikutusarvioinnin ja määrällisten tietojen välillä ei ollut yhteyttä ja päätelmät perustuivat pelkkiin ”laadullisiin” väitteisiin, koska toiseksi asetuksessa ei selvästikään otettu huomioon sitä, että asetuksella oli huomattavia ja selviä vaikutuksia kasvinjalostusalaan siitä syystä, että geenivarat muodostavat alan keskeisen sisällön eivätkä ne ole vain alan toimintaa täydentävä osa, koska kolmanneksi asetuksella rajoitetaan ilmeisen suhteettomasti Euroopan unionin perusoikeuskirjan 16 artiklaa ja koska neljänneksi asetuksella asetetaan tosiasiallisesti pysyvä velvollisuus kasvinjalostusalalle kirjata ylös tiedot toiminnoistaan ja säilyttää ne sekä koska lopuksi on niin, että vähemmän rajoittavia toimenpiteitä on saatavilla, kuten ”elintarvikkeiden ja maatalouden kasvigeenivaroja koskeva kansainvälinen sopimus” osoittaa.

               5.

               Viidennessä kanneperusteessa väitetään, että riidanalaisella asetuksella luodaan selvä oikeudellisen epävarmuuden tilanne kasvinjalostajille, koska ensimmäiseksi asetuksen soveltamisala riippuu siitä, päättävätkö valtiot käyttää täysivaltaisuuttaan geenivarojen osalta, koska toiseksi siinä tukeudutaan avoimiin määritelmiin, joiden perusteella ei voida ratkaista, katsotaanko geenivarat ”käytetyiksi”, ja koska kolmanneksi asetuksen avoin tulkitseminen johtaa mahdollisesti tosiasiassa sen taannehtivaan soveltamiseen sekä koska lopuksi parhaiden käytäntöjen kehittämisellä ainoastaan ”saatetaan” vähentää vaaraa siitä, että riidanalaisen toimen kohteena olevat käyttäjät eivät noudata sitä.

      (1)  Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista 27.7.1994 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2100/94 (EYVL L 227, s. 1).


title: Asia C-393/00: Euroopan yhteisöjen komission 25.10.2000 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 355/16                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         9.12.2000
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Euroopan yhteisöjen komissio vaatii yhteisöjen tuomioistuinta
                                                                         toteamaan, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut perusta-
–     Olennaisia menettelymääräyksiä on rikottu: riidanalaisten          missopimuksen
      päätösten oikeudellinen perusta ei ole asianmukainen.
      Sen jälkeen kun EY 255 artiklassa ensimmäisen kerran
                                                                               ja direktiivien 71/118/ETY, 72/462/ETY, 85/73/ETY,
      primaarioikeudessa vahvistettiin oikeus tutustua Euroo-
                                                                               91/67/ETY, 91/492/ETY, 91/493/ETY, 92/45/ETY ja
      pan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjoihin,
                                                                               92/118/ETY muuttamisesta kolmansista maista yhteis-
      neuvostolla ei enää ole oikeutta antaa säädöksiä tällä
                                                                               öön tuotavien tuotteiden eläinlääkinnällisten tarkastusten
      alalla sen toimivallan nojalla, joka sillä on sisäisen
                                                                               järjestämisen osalta 18 päivänä joulukuuta 1997 annetun
      järjestyksen puitteissa. Unionisopimuksen 28 artiklan
                                                                               neuvoston direktiivin 97/79/EY (1) ja
      1 kohdassa ja 41 artiklan 1 kohdassa määrätään nimen-
      omaisesti, että oikeutta tutustua asiakirjoihin sovelletaan
      myös yhteistä ulko-ja turvallisuuspolitiikkaan liittyviin                eläinten terveyteen liittyvistä ongelmista yhteisön sisäi-
      asiakirjoihin ja poliisiyhteistyötä ja oikeudellista yhteis-             sessä nautaeläinten ja sikojen kaupassa annetun direktii-
      työtä rikosasioissa koskeviin asiakirjoihin.                             vin 64/432/ETY liitteen A, liitteessä D olevan I luvun ja
                                                                               liitteen F muuttamisesta 24 päivänä kesäkuuta 1998
      Velvollisuus vahvistaa asiakirjoihin tutustumista koske-                 annetun neuvoston direktiivin 98/46/ETY (2)
      vaan oikeuteen liittyvät yleiset periaatteet ja rajoitukset
      yhteispäätösmenettelyssä (EY 255 artiklan 2 kohta) on
      tosin konkretisoitava kahden vuoden kuluessa, mutta                mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisten
      tämä velvollisuus alkoi Amsterdamin sopimuksen tullessa            direktiivien noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
      voimaan, mikä sulkee väistämättä pois mahdollisuuden               hallinnollisia määräyksiä, ja velvoittaa Helleenien tasavallan
      tehdä yksipuolisia toimia näiden yleisten periaatteiden ja         korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      rajoitusten vahvistamiseksi.
–     Lojaalin yhteistyön periaatetta (EY 10 artikla) on loukattu:
      vaikka komissio oli tehnyt ehdotuksen asetukseksi EY               Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      255 artiklan 2 kohdan mukaisesti ja vaikka parlamentti
      oli valmiina kiinteään yhteistyöhön neuvoston ja komis-
      sion kanssa yhteistoimintamenettelyssä, neuvosto teki              Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 249 artiklan kol-
      riidanalaiset päätökset parlamentin tietämättä.                    mannen kohdan mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan
                                                                         tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu.
–     Institutionaalisen tasapainon periaatetta on loukattu: teh-
      dessään päätöksensä yksipuolisesti ja noudattamatta pe-
      rustamissopimuksessa määrättyjä menettelyjä neuvosto               Perustamissopimuksen 10 artiklan ensimmäisen kohdan mu-
      on samalla rikkonut institutionaalisen tasapainon periaa-          kaan jäsenvaltiot toteuttavat kaikki yleis- ja erityistoimenpiteet,
      tetta.                                                             jotka ovat aiheellisia tästä sopimuksesta tai yhteisön toimielin-
                                                                         ten säädöksistä johtuvien velvoitteiden täyttämisen varmista-
                                                                         miseksi.
(1) EYVL L 212, 23.8.2000, s. 9.
(2) EYVL C 239, 23.8.2000, s. 1.
                                                                         Helleenien tasavalta ei ole kiistänyt sitä, että sen pitäisi panna
                                                                         edellä mainitut direktiivit täytäntöön.
                                                                         Komissio esittää, että tähän päivään mennessä Helleenien
                                                                         tasavalta ei ole totuettanut toimenpiteitä, joilla edellä mainitut
                                                                         direktiivit pantaisiin täysimääräisesti täytäntöön Kreikan sisäi-
                                                                         sessä oikeusjärjestyksessä.
Euroopan yhteisöjen komission 25.10.2000 Helleenien
               tasavaltaa vastaan nostama kanne
                          (Asia C-393/00)
                          (2000/C 355/32)
                                                                         (1) EYVL L 24, 30.1.1998, s. 31.
                                                                         (2) EYVL L 198, 15.7.1998, s. 22.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 25.10.2000 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
vastaan. Kantajan asiamiehenä on komission oikeudellisen
yksikön virkamies Maria Kontou-Durande ja prosessiosoite
Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos
Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.


title: Asia T-545/12: Kanne 17.12.2012 — Mory ym. v. komissio

text:
               9.3.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 71/23

         Kanne 17.12.2012 — Mory ym. v. komissio
   (Asia T-545/12)
   2013/C 71/36
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Mory SA (Pantin, Ranska), Mory Team (Pantin) ja Compagnie française superga d’investissement dans le service (CFSIS) (Miraumont, Ranska) (edustajat: asianajajat B. Vatier ja F. Loubières)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan komission päätöksen

               —

               velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajat vetoavat viiteen kanneperusteeseen, joilla ne tukevat kannettaan komission 4.4.2012 antamasta päätöksestä K(2012) 2401 lopullinen, jossa komissio täsmentää, ettei 9.3.2012 annetun komission päätöksen K(2012) 1616 lopullinen 2 artiklassa Sernam-yhtymälle määrätty valtiontukien palautusvelvoite ei ulotu mahdollisiin Sernam-yhtymän varojen ostajiin. (1)

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, ettei komissiolla ole ollut toimivaltaa kanteen kohteena olevan päätöksen tekemiseen, ja tämän vuoksi tapahtuneeseen harkintavallan väärinkäyttöön, koska komissiolla ei ilman asian perusteellista uudelleen tutkimista ole toimivaltaa tehdä päätöstä, jolla todetaan, ettei 9.3.2012 annetun päätöksen täytäntöön panemiseksi vahvistettu menettely merkitse kyseisen päätöksen kiertämistä.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka perustuu laiminlyöntiin aloittaa valtiontukien valvontaan kuuluva muodollinen tutkintamenettely tapauksissa, joissa on vakavia epäilyjä.

               3)

               Kolmas kanneperuste, joka perustuu päätöksen tarkoituksen ja perustelujen väliseen ristiriitaan yhtäältä siksi, etteivät päätöksen tarkoitus, johon komissio on vedonnut, ja päätöksen todellinen sisältö vastaa toisiaan, ja toisaalta siksi, että päätöksessä on käytetty keskenään ristiriitaisia perusteita arvioitaessa sitä, ettei tukea saaneen toiminnan ja sen ostajien välillä ole taloudellista jatkuvuutta.

               4)

               Neljäs kanneperuste, joka koskee ilmeisiä arviointivirheitä seuraavissa asioissa: i) kaupan kohde, ii) luovutushinta, iii) luovutusajankohta, iv) uusien omistajien ja osakkaiden riippumattomuuden aste sekä v) oikeustoimen taloudellinen rakenne.

               5)

               Viides kanneperuste, joka koskee oikeudellisen perustan puuttumista, koska päätös on tehty varmistamatta sitä, onko varallisuuden luovutus ollut markkinahintainen, ja tutkimatta seurauksia siitä, että ostaja kuuluu samaan yhtymään kuin lainvastaisten tukien käyttäjä.

      (1)  Valtiontuki nro SA.34547 (2012/N) — Ranska, jota koskeva tiedote on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä (EUVL 2012, C 305, s. 10).


title: Asia T-149/00: Centro Euromediterraneo per lo Sviluppo Sosteniblen (Innova) 2.6.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
12.8.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 233/33
Centro Euromediterraneo per lo Sviluppo Sosteniblen                      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
(Innova) 2.6.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota
                       vastaan nostama kanne                             Kanteen kohteena olevalla päätöksellä komissio irtisanoi kanta-
                                                                         jan kanssa tekemänsä tukea koskevan sopimuksen, joka liittyi
                                                                         Euromed Héritage -hankkeeseen, jolla edistetään kulttuurimat-
                           (Asia T-149/00)                               kailua. Komissio oli todennut, että sopimusvelvoitteita oli
                                                                         jatkuvasti laiminlyöty, samoin kuin sen, että kantaja ei kyennyt
                           (2000/C 233/61)                               ajoissa toteuttamaan vaadittuja korjaavia toimenpiteitä. Vaikka
                                                                         riidanalaisessa sopimuksessa on oikeuspaikkaa koskeva sopi-
                                                                         musmääräys, jonka perusteella riitaisuudet käsitellään belgialai-
                      (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      sissa tuomioistuimissa, kantaja on halunnut nostaa kanteen
                                                                         ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, koska komissio
                                                                         ei ollut antanut tarkkaa tietoa siinä, mikä olisi se toimivaltainen
Voittoa tavoittelematon yhdistys Centro Euromediterraneo per             tuomioistuin, jossa riidanalaisesta päätöksestä voitaisiin nostaa
lo Sviluppo Sostenible (Innova), kotipaikka Calatafimi Segesta           kanne.
(Italia), on nostanut 2.6.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäi-
sen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö-              Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin seikkoihin:
jen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja
Denis Fosselard, Bryssel.                                                –     toimintavaltuuksien ylittäminen, sillä riidanalaisen pää-
                                                                               töksen oli tehnyt eräs yksikönpäällikkö ilman komission
                                                                               jäsenten muodostaman kollegion nimenomaista valtu-
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                     utusta
–      ensisijaisesti kumoaa komission 23.3.2000 tekemän pää-            –     perusperiaatteiden ja puolustautumisoikeuksien loukkaa-
       töksen irtisanoa DIONYSOS-hankkeelle myönnettävää                       minen, sillä komissio on lainvastaisesti jättänyt kuule-
       tukea koskeva sopimus                                                   matta kantajaa ennen riidanalaisen päätöksen tekemistä
                                                                         –     suhteellisuusperiaatteen noudattamatta jättäminen, koska
–      toissijaisesti kumoaa komission kyseisen päätöksen siltä
                                                                               sopimuksen irtisanominen on liian pitkälle menevä to-
       osin kuin siinä velvoitetaan kantaja maksamaan takaisin                 imenpide, sillä suurin osa esitetyistä perusteista johtuu
       kaikki jo maksetut summat, johon sisältyvät ne summat,
                                                                               syistä, jotka ovat kantajan tahdosta riippumattomia
       jotka kantaja jo on laillisesti käyttänyt hankkeen toteutta-
       miseen                                                            –     perustelujen puuttuminen, sillä riidanalainen päätös on
                                                                               osittain ristiriidassa aiemmin laaditun tarkastuskertomuk-
–      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                    sen kanssa.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (kuudes jaosto) 28 päivänä lokakuuta 2004, asiassa C-185/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Portugalin tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Jätehuolto — Polykloorattujen bifenyylien ja polykloorattujen terfenyylien käsittely — Direktiivi 96/59/EY)

text:
               8.1.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 6/3

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (kuudes jaosto)
   28 päivänä lokakuuta 2004,
   asiassa C-185/02, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Portugalin tasavalta (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Jätehuolto - Polykloorattujen bifenyylien ja polykloorattujen terfenyylien käsittely - Direktiivi 96/59/EY)
   (2005/C 6/04)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asiassa C-185/02, jossa on kyse EY 226 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 17.5.2002, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään A. Caeiros) vastaan Portugalin tasavalta (asiamiehinään L. Fernandes ja M. Telles Romão ja M. J. Lois), yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Borg Barthet sekä tuomarit S. von Bahr ja J. Malenovský (esittelevä tuomari), julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: R. Grass, on antanut 28.10.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Portugalin tasavalta ei ole noudattanut polykloorattujen bifenyylien ja polykloorattujen terfenyylien (PCB/PCT) käsittelystä 16 päivänä syyskuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/59/EY 11 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei säädetyissä määräajoissa ole ilmoittanut Euroopan yhteisöjen komissiolle kyseisessä artiklassa säädetyistä suunnitelmista.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Euroopan yhteisöjen komissio ja Portugalin tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EYVL C 180, 27.7.2002.


title: Asia C-327/04: Euroopan yhteisöjen komission 27.7.2004 Suomen tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
               25.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/7

         Euroopan yhteisöjen komission 27.7.2004 Suomen tasavaltaa vastaan nostama kanne
   (Asia C-327/04)
   (2004/C 239/12)
   Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 27.7.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Suomen tasavaltaa vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat M. Huttunen ja D. Martin, prosessiosoite Luxemburgissa.
   Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1)

               toteaa Suomen tasavallan jättäneen noudattamatta sille rodusta tai etnisestä alkuperästä riippumattoman yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta 29 päivänä kesäkuuta 2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/43/EY (1) mukaiset velvollisuutensa, koska Suomi ei ole saattanut voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä Ahvenanmaan maakunnan osalta tai ei ainakaan ole ilmoittanut niitä komissiolle,

               2)

               velvoittaa Suomen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanemiselle varattu määräaika päättyi 19.7.2003.

      (1)  EYVL L 180, 19.7.2000, s. 22


title: Asia T-510/15: Kanne 7.9.2015 – Mengozzi v. SMHV – Consorzio per la Tutela dell'Olio Extravergine di Oliva Toscano (TOSCORO)

text:
               26.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 354/46

         Kanne 7.9.2015 – Mengozzi v. SMHV – Consorzio per la Tutela dell'Olio Extravergine di Oliva Toscano (TOSCORO)
   (Asia T-510/15)
   (2015/C 354/56)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: Roberto Mengozzi (Monte-Carlo, Monaco) (edustaja: asianajaja T. Schuffenecker)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Consorzio per la Tutela dell'Olio Extravergine di Oliva Toscano IGP (Firenze, Italia)

      Menettely SMHV:ssa

      Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: Yhteisön tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”TOSCORO” / Yhteisön tavaramerkki nro 2 752 509

      SMHV:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

      Riidanalainen päätös: SMHV:n toisen valituslautakunnan 5.6.2015 asiassa R 322/2014-2 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               pitää riidanalaisen päätöksen osittain voimassa ja kumoaa kyseisen päätöksen sen osan, jossa yhteisön tavaramerkkirekisteröinti on todettu mitättömäksi seuraavien tavaroiden osalta ”Syötävät öljyiset rasvat; syötävät kasviöljyt, erityisesti oliiviöljyt” ja ”vihreät ja mustat oliivitahnat”

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien ne kulut, joita kantajalle on aiheutunut asian käsittelystä valituslautakunnassa

               —

               velvoittaa muun osapuolen valituslautakunnassa korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien ne kulut, joita kantajalle on aiheutunut asian käsittelystä valituslautakunnassa, siinä tapauksessa, että se osallistuu oikeudenkäyntiin väliintulijana.

      Kanneperusteet

               —

               asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan k alakohtaa ja asetuksen N:o 1151/2012 6 artiklan 1 kohtaa on rikottu

               —

               asetuksen N:o 1151/2012 13 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu

               —

               TRIPS-sopimuksen 15 artiklaa on rikottu.


title: Spyridoulia Alexopouloun 6. 2. 1995 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-17/95)

text:
25 . 3 . 95           FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                N:o C 74/15
että päätös, jolla hänen hakemuksensa kolmeen kyseiseen            Kanteen oikeudelliset perusteet ja keskeiset perustelut
tehtävään on hylätty, on tehty vastoin ensisijaisuusjärjes
tystä, joka on vahvistettu henkilöstösäännön 29 artiklassa         Kanteen oikeudelliset perusteet ja keskeiset perustelut
ja hakuilmoituksen 6 kohdassa, jossa nimenomaisesti täs           vastaavat asiassa T-20/94 esitettyjä perusteita ja peruste
mennettiin, että ensisijaisesti arvioitaisiin mahdollisuuksia      luita .
täyttää virat henkilösiirroin.
Kantaja huomauttaa myös, että AIPN on rikkonut viran
hakuilmoituksen määräyksiä seuloessaan hakijoita sellai
silla arviointiperusteilla, jotka eivät ilmene mainitusta
hakuilmoituksesta . Hän korostaa tältä osin, että AIPN on          Gerd Kuhien 6. 2. 1995 Euroopan unionin neuvostoa ja
nimenomaisesti myöntänyt kohdistaneensa valintansa                  Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
niihin henkilöstöön kuuluviin, joilla on ammattikokemusta                                  (Asia T-16/95 )
vahtimestarin tehtävistä ja jotka hoitivat jo tällaista vir                                ( 95/C 74/29 )
kaa .
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Kantaja arvioi lisäksi, että valituksenalaisessa päätöksessä
on tehty ilmeinen tulkintavirhe ja että se on tehty vastoin
niitä takeita, joista säädetään henkilöstösäännön 45 artik        Gerd Kühle, Berge ( Saksan liittotasavalta ) on nostanut
lassa .                                                            6 päivänä helmikuuta 1995 Euroopan yhteisöjen ensimmäi
                                                                   sen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan uni
                                                                   onin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.
Lopuksi kantaja väittää, että vastaaja ei ole esittänyt edes       Kantajan edustajina oikeudenkäynnissä ovat asianajajat
valitusvastauksessaan niitä perusteita, jotka mahdollistavat       Bernd Meisterernst, Mechtild Düsing, Dietrich Manstetten,
sen tutkimisen, onko päätös asianmukainen.                         Dr. Frank Schulze ja Dr. Winfried Haneklaus, Munster,
                                                                   prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Dupong &
                                                                   Associes, 14a, rue des Bains, Luxemburg.
                                                                   Kantaja vaatii:
                                                                   1 ) että vastaajat velvoitetaan yhteisvastuullisesti korvaa
                                                                        maan kantajalle SLOM-I hyvityksenä ajalta 7. 5 . 1986
Josef Blumin 27. 1 . 1995 Euroopan unionin neuvostoa ja                 — 29 . 3 . 1989 yhteensä 8 952,80 Saksan markkaa ja
 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                   maksamaan korkoa 8% 19 . 5 . 1992 lukien sekä
                         (Asia T-14/95 )                                korvaamaan yhteisvastuullisesti oikeudenkäyntikulut;
                          ( 95/C 74/28
                                                                   2 ) että kanne yhdistetään jo vireillä olevan kanteen T
                                                                        77/93 , Hülseberg ym. vastaan EY:n neuvosto ja komis
                 (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                           sio, kanssa ja asian käsittely keskeytetään.
                                                                   Kanteen oikeudelliset perusteet ja keskeiset perustelut
Josef Blum, Hallschlag ( Saksan liittotasavalta ) on nostanut
27 päivänä tammikuuta 1995 Euroöpan yhteisöjen ensim              Kanteen oikeudelliset perusteet ja keskeiset perustelut
mäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan              vastaavat asiassa T-20/94 esitettyjä perusteita ja peruste
unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota                luita .
vastaan. Kantajan edustajina oikeudenkäynnissä ovat asi
anajaja Bernd Meisterernst, Mechtild Düsing, Dietrich
Manstetten, Dr. Frank Schulze ja Dr. Winfried Haneklaus,
Munster, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
Dupong & Associes, 14a, rue des Bains, Luxemburg.
                                                                   Spyridoulia Alexopouloun 6. 2. 1995 Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissiota vastaan nostama kanne
Kantaja vaatii :
                                                                                (Asia T-17/95 )
1 ) että vastaajat velvoitetaan yhteisvastuullisesti korvaa                                ( 95/C 74/30 )
     maan kantajalle SLOM-III hyvityksenä ajalta 19 . 10 .
      1985—29 . 7. 1993 yhteensä 29 355,23 Saksan mark                            (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
     kaa ja maksamaan korkoa 8 % 19 . 5 . 1992 lukien sekä
     korvaamaan yhteisvastuullisesti oikeudenkäyntikulut,          Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio
                                                                   istuin on saanut 6 päivänä helmikuuta 1995 käsiteltäväk
2 ) että kanne yhdistetään jo vireillä olevan kanteen T           seen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan kohdistetun
     77/93 , Hülseberg ym. vastaan EY:n neuvosto ja komis         kanteen, jonka on nostanut Spyridoulia Alexopoulou,
     sio, kanssa ja asian käsittely keskeytetään.                  kotipaikka Bryssel, Belgia, edustajanaan asianajaja Con
 ---pagebreak---    N:o C 74/16          FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    25 . 3 . 95
   stantin Nikis, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa asian        Haneklaus, Munster, prosessiosoite Luxemburgissa asian
   ajotoimisto Louis Schiltz, 2, rue du Fort Rheinsheim.              ajotoimisto Dupong & Associés, 14a, rue des Bains,
                                                                      Luxemburg.
  Kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta :
                                                                      Kantaja vaatii:
  — ottamaan kanteen tutkittavaksi ja hyväksymään siinä
       esitetyt vaatimukset;
                                                                      1 ) että vastaajat velvoitetaan yhteisvastuullisesti korvaa
                                                                           maan kantajalle SLOM-I hyvityksenä ajalta 16 . 10 .
  — julistamaan mitättömäksi nimittävän viranomaisen                       1985 — 29. 3 . 1989 yhteensä 53 550 Saksan markkaa ja
       (AIPN, PAutorite Investie du Pouvoir de Nomination)                 maksamaan korkoa 8% 19 . 5 . 1992 lukien sekä
       päätöksen siitä, että kantaja sijoitetaan palkkaluokkaan            korvaamaan yhteisvastuullisesti oikeudenkäyntikulut;
       A 7, tasolle 5, ja että näin ollen kieltäydytään sijoitta
       masta häntä palkkaluokkaan A ,6 ;
                                                                      2 ) että kanne yhdistetään jo vireillä olevan kanteen T
  — julistamaan mitättömäksi tähän liittyvän päätöksen                     77/93 , Hülseberg ym. vastaan EY:n neuvosto ja komis
       hylätä kantajan 4 päivänä heinäkuuta 1994 esittämä                  sio, kanssa ja asian käsittely keskeytetään.
       valitus, joka on rekisteröity 4 päivänä heinäkuuta 1994
       komission pääsihteeristöön;                                    Kanteen oikeudelliset perusteet ja keskeiset perustelut
  — velvoittamaan komissio korvaamaan kaikki oikeuden
       käyntikulut.                                                   Kanteen oikeudelliset perusteet ja keskeiset perustelut
                                                                      vastaavat asiassa T-20/94 esitettyjä perusteita ja peruste
                                                                      luita .
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
  Kantaja, palkkaluokkaan A 7, tasolle 5 kuuluva virkamies,
  riitauttaa AIPN:n päätöksen olla nimittämättä häntä palk
  kaluokkaan A 6 .
, Kantaja väittää ensiksi, että henkilöstösäännön 31 artik
  lan 2 kohdan määräyksiä on rikottu ja että kyseessä olevassa       Therese Schweigerin 9. 2. 1995 Euroopan unionin neu
  tapauksessa on tehty ilmeinen harkintavirhe, koska hänen            vostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama
  nimityksessään ei ole otettu huomioon hänen laajaa amma                                         kanne
  tillista kokemustaan alalla, johon hänet on nimitetty, eikä                                 (Asia T-22/95 )
  hänen suurta henkistä kapasiteettiaan. Kantaja väittää
                                                                                (95/C 74/32 )
  lisäksi, että sijoittamalla hänet palkkaluokkaan A 7 on
  rikottu myös henkilöstösäännön 5 artiklan 3 kohtaa sekä
  virkamiesten yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, koska                              (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
  muut saman tai vähäisemmänkin ammattitaidon ja koke
  muksen omaavat virkamiehet on nimitetty joko kokeisiin
  perustuvan kilpailun kautta taikka ansioihin ja kokeisiin          Therese Schweiger, Ampfing ( Saksan liittotasavalta ) on
  perustuvan kilpailun kautta palkkaluokkaan A 6 .                   nostanut 9 päivänä helmikuuta 1995 Euroopan yhteisöjen
                                                                     ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Eu
                                                                     roopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisöjen komis
                                                                     siota vastaan. Kantajan edustajina oikeudenkäynnissä ovat
                                                                     asianajajat Bernd Meisterernst, Mechtild Düsing, Dietrich
                                                                     Manstetten, Dr. Frank Schulze ja Dr. Winfried Haneklaus,
                                                                     Münster, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto
  Burghardt Wetteraun 8. 2. 1995 Euroopan unionin neu               Dupong & Associes, 14 a, rue des Bains, Luxemburg.
  vostoa ja Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama
                                kanne
                           (Asia T-20/95 )                           Kantaja vaatii:
                            ( 95/C 74/31
                                                                      1 ) että vastaajat velvoitetaan yhteisvastuullisesti korvaa
                                                                          maan kantajalle SLOM-I hyvityksenä ajalta 2. 4. 1984
                   (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                           — 29 . 3 . 1989 yhteensä 193 229 Saksan markkaa ja
                                                                          makasmaan korkoa 8% 19 . 5 . 1992 lukien, korvaa
  Burghardt Wetterau, Sontra-Lindenau ( Saksan liittotasa                maan yhteisvastuullisesti oikeudenkäyntikulut sekä
  valta) on nostanut 8 päivänä helmikuuta 1995 Euroopan                   maksamaan asiantuntijalausunnon hankkimisesta ai
  yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa                    heutuvat kulut 3 663,43 Saksan markkaa;
  kanteen Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan yhteisö
  jen komissiota vastaan. Kantajan edustajina oikeudenkäyn          2 ) että kanne yhdistetään jo vireillä olevan kanteen T
  nissä ovat asianajajat Bernd Meisterernst, Mechtild Düsing,             77/93 , Hülseberg ym. vastaan EY:n neuvosto ja komis
  Dietrich Manstetten, Dr. Frank Schulze ja Dr. Winfried                  sio, kanssa ja asian käsittely keskeytetään.


title: Asia T-135/11: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.7.2012 — Clorox v. SMHV — Industrias Alen (CLORALEX) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin CLORALEX rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat kansalliset sanamerkit CLOROX — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

text:
               18.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 250/14

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.7.2012 — Clorox v. SMHV — Industrias Alen (CLORALEX)
   (Asia T-135/11) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin CLORALEX rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat kansalliset sanamerkit CLOROX - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
   2012/C 250/25
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: The Clorox Company (Oakland, Yhdysvallat) (edustajat: barrister S. Malynicz ja solicitor A. Chaudri)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamies: J. Crespo Carrillo)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Industrias Alen SA de CV (Nuevo León, Meksiko) (edustaja: asianajaja J. Astiz Suárez)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 16.12.2010 antamasta päätöksestä (asia R 521/2009-4), joka koski The Clorox Companyn ja Industrias Alen SA de CV:n välistä väitemenettelyä

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 16.12.2010 antama päätös (asia R 521/2009-4) kumotaan.

               2)

               SMHV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan The Clorox Companyn oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Industrias Alen SA de CV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 152, 21.5.2011.


title: Asia C-493/04: Gerechtshof te 's-Hertogenboschin 9.6.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa L. H. Piatkowski vastaan Belastingsdienst Grote ondernemingen Eindhoven

text:
               5.2.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 31/11

         Gerechtshof te 's-Hertogenboschin 9.6.2004 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa L. H. Piatkowski vastaan Belastingsdienst Grote ondernemingen Eindhoven
   (Asia C-493/04)
   (2005/C 31/22)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Gerechtshof te 's-Hertogenbosch on pyytänyt 9.6.2004 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 1.12.2004, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa L. H. Piatkowski vastaan Belastingsdienst Grote ondernemingen Eindhoven seuraavaan kysymykseen:
   Estääkö yhteisön oikeus ja erityisesti oikeus vapaaseen liikkuvuuteen sekä asetuksen N:o 1408/71 (1) (sellaisena kuin se oli voimassa vuonna 1998) 14c artiklan b alakohta sen, että Alankomaissa peritään kansanvakuutusmaksua korosta, jota yhtiö, jonka kotipaikka on Alankomaissa, on maksanut henkilölle, jonka kotipaikka on Belgiassa, ja johon sovelletaan asetuksen N:o 1408/71 14 c artiklan b kohdan nojalla, tulkittuna yhdessä liitteessä VII olevan 1 kohdan kanssa, sekä Alankomaiden että Belgian sosiaaliturvalainsäädäntöä?

      (1)  Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1408/71 (EYVL L 149, s. 2).


title: Asian C-181/94 poistaminen rekisteristä

text:
22.4.95              l_FI                        Euroopan yhteisôjen virallinen lehti                                      N:o C 101 /5
Brandenburgin osavaltion Finanzgerichtin 21.2.1995                   Kuinka on tulkittava asetuksessa ( ETY ) N:o 2587/91
tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö               esitettyä yhteistä tullitariffia ennakkoratkaisupyynnön tosi
asiassa       Konservenfabrik       Lubella  Friedrich     Biiker    seikkoja kuvaavassa osassa esiteltyjen laitteiden Xerox
     GmbH & Co. KG vastaan Hauptzollamt Cottbus                      3010 ja Xerox 3010 Editor 0 ) luokitteluun ?
                          ( Asia C-64/95 )
                            ( 95/C 101/11 )                          (!) Xerox 3010 ja Xerox 3010 Editor -laitteilla voidaan lähettää ja
                                                                         vastaanottaa telekopioita sekä kopioida samanaikaisesti , ja
                                                                         jälkimmäisellä voidaan myös muokata saatuja kuvia ( suurentaa
Brandenburgin osavaltion Finanzgericht — 4, jaosto —                     tai pienentää kokonaan tai osittain ). Kopiointi tehdään skan
pyytää 21.2.1995 tekemällään ja yhteisöjen tuomiois                     nerilla, joka muuntaa asiakirjan tiedot ja tallentaa ne numeeri
tuimen kirjaamoon 10.3.1995 saapuneella päätöksellään                    sessa muodossa laitteen muistiin, josta ne voidaan uudelleen
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ennakkoratkaisua                      ottaa esiin ja tulostaa paperille tekstin ja/tai kuvan
asiassa Konservenfabrik Lubelle Friedrich Biiker GmbH &                  muodossa .
Co . KG vastaan Hauptzollamt Cottbus, seuraavista kysy
myksistä :
1 ) Onko komission asetus (ETY ) N:o 1932/93 , siinä
     muodossa kuin se on julkaistu 20.7.1993 oikaistuna
     Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä N:o L 176 ,
     s . 29 , syntynyt oikeudellisesti pätevällä tavalla ?                    Asian C-181/94 ( l ) poistaminen rekisteristä
2 ) Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntä                                          ( 95/C 101 /13 )
     västi :
                                                                     Euroopan         yhteisöjen     tuomioistuimen          presidentin
     Päteekö asetuksessa ( ETY ) N:o 1932/93 tarkoitettu             13.2.1 995 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis
     sääntely myös hapankirsikoiden tuontiin 20.7.1993 asti          teristä on poistettu asia C-181/94, Euroopan yhteisöjen
     mainittu päivä mukaan lukien ?                                  komissio vastaan Luxemburgin suurherttuakunta.
3 ) Mikäli toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi :               (!) EYVL N:o C 218 , 6.8.1994
     a ) Olivatko markkinajärjestelytoimenpiteiden käyt
          töönotolle hapankirsikoiden osalta vaadittavat
          edellytykset olemassa vuonna 1993 ?
     b ) Onko vähimmäishintasääntely sallittu ja sopiva
          toimenpide markkinahäiriöiden poistamiseksi ?
                                                                              Asian C-223/94 H poistaminen rekisteristä
     c ) Onko vähimmäishintasääntely sopusoinnussa
                                                                                ( 95/C 101 /14 )
          Euroopan yhteisöjen ja Puolan tasavallan, Unkarin
          tasavallan ja Tsekin ja Slovakian liittotasavallan
          välillä 25.2.1992 tehtyjen väliaikaisten sopimusten        Euroopan         yhteisöjen     tuomioistuimen          presidentin
          kanssa ?                                                   20.2.1 995 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis
                                                                     teristä on poistettu asia C-223/94, Euroopan yhteisöjen
                                                                     komissio vastaan Irlanti .
                                                                     (M EYVL N:o C 275 , 1.10.1994
Tariefcommissien 3.3.1995 tekemällään päätöksellä esit
tämä ennakkoratkaisupyyntö riita-asiassa Rank Xerox
Manufacturing (Alankomaat) BV vastaan Inspecteur der
               invoerrechten en acciinzen te Venlo
                          ( Asia C-67/95 )
                            ( 95/C 101/12 )                                   Asian C-265/94 (*) poistaminen rekisteristä
                                                                                ( 95/C 101 /15 )
Tariefcommissie (tulliriitoja käsittelevä toimielin ) on
3.3.1995 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhtei            Euroopan         yhteisöjen     tuomioistuimen          presidentin
söjen tuomioistuimen kirjaamoon 13.3.1 995 , saattanut               15.2.1995 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekis
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi ennak             teristä on poistettu asia C-265/94, Euroopan yhteisöjen
koratkaisupyynnön saadakseen ensin mainitussa tuomio                komissio vastaan Espanjan kuningaskunta .
istuimessa vireillä olevassa riita-asiassa yhtiö Rank Xerox
Manufacturing (Alankomaat) BV vastaan Inspecteur der                 (M EYVL N:o C 304 , 29.10.1994
invoerrechten en accijnzen te Venlo (Venlon tuontitullien ja
valmisteverojen tarkastus ) ennakkoratkaisun seuraavaan
kysymykseen:


title: Asia T-244/13: Kanne 2.5.2013 — Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica v. komissio

text:
               15.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 171/40

         Kanne 2.5.2013 — Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica v. komissio
   (Asia T-244/13)
   2013/C 171/80
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica, SL (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat J.-M. Leprêtre ja N. Chahid-Nouraï)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan SEUT 263 artiklan nojalla välittömin vaikutuksin pakkauksista ja pakkausjätteistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/62/EY liitteen I muuttamisesta 7.2.2013 annetun komission direktiivin 2013/2/EU siltä osin kuin siinä lisätään hylsyt, teolliseen käyttöön tarkoitettuja hylsyjä lukuun ottamatta, pakkauksia koskevaan esimerkkiluetteloon

               —

               velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kuuteen kanneperusteeseen, jotka ovat olennaisilta osin samat tai samankaltaiset kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-202/13, Group’Hygiène vastaan komissio.


title: Yhdistetyt asiat C-250/02, C-251/02, C-252/02, C-253/02, C-254/02: Tribunale Amministrativo Regionale del Lazion, Sezione seconda, 23.1.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö yhdistetyissä asioissa Telecom Italia Mobile (C-250/02), BLU SpA, väliintulĳana Albacom (C-251/02), Telecom Italia SpA, väliintulĳana Telemar (C-252/02), Omnitel Pronto Italia SpA (C-253/02), Wind Telecomunicazioni SpA (C-256/02) vastaan Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica, nykyisin Ministero dell'Economia e delle Finanze (valtiovarainministeriö) ja Ministero delle Comunicazioni (liikenneministeriö)

text:
C 219/6                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       14.9.2002
Tribunale Amministrativo Regionale del Lazion, Sezione                       sesti raskaammat toimintaedellytykset kuin muissa Eu-
seconda, 23.1.2002 tekemällään päätöksellä esittämä en-                      roopan unionissa toimiville elinkeinonharjoittajille on
nakkoratkaisupyyntö yhdistetyissä asioissa Telecom Italia                    kyseisillä yhteisön oikeussäännöillä asetettu?
Mobile (C-250/02), BLU SpA, väliintulijana Albacom
(C-251/02), Telecom Italia SpA, väliintulijana Telemar
(C-252/02), Omnitel Pronto Italia SpA (C-253/02), Wind                 (1) EYVL L 117, 7.5.1997, s. 15.
Telecomunicazioni SpA (C-256/02) vastaan Ministero del
Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica,
nykyisin Ministero dell’Economia e delle Finanze (valtio-
varainministeriö) ja Ministero delle Comunicazioni (lii-
                         kenneministeriö)
(Yhdistetyt asiat C-250/02, C-251/02, C-252/02, C-253/02,
                             C-256/02)                                 High Court of Justicen, Chancery Division, 17.6.2002
                                                                       tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
                                                                       asiassa La Mer Technology Inc. vastaan Laboratories
                          (2002/C 219/09)                                                         Goemar S.A
                                                                                (Asia C-259/02)
Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio, Sezione secon-                                    (2002/C 219/10)
da, on pyytänyt 23.1.2002 tekemällään päätöksellä, joka on
saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 10.7.2002, Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua yhdistetyissä
asioissa Telecom Italia Mobile (C-250/02), BLU SpA, väliintuli-
jana Albacom (C-251/02), Telecom Italia SpA, väliintulijana            High Court of Justice, Chancery Division, on pyytänyt
Telemar (C-252/02), Omnitel Pronto Italia SpA (C-253/02),              17.6.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisö-
WIND Telecomunicazioni SpA (C-256/02) vastaan Ministero                jen tuomioistuimeen 15.7.2002, Euroopan yhteisöjen tuo-
del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica,             mioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa La Mer Technology
nykyisin Ministero dell’Economia e delle Finanze (valtiovarain-        Inc. vastaan Laboratories Goemar S.A seuraaviin kysymyksiin:
ministeriö) ja Ministero delle Comunicazioni (liikenneministe-
riö), seuraaviin kysymyksiin:                                          1.    Mitä tekijöitä on otettava huomioon ratkaistaessa, onko
                                                                             tavaramerkki ”otettu tosiasialliseen käyttöön” jäsenval-
                                                                             tiossa direktiivin 89/104/ETY (1) 10 artiklan 1 kohdassa
1)    Sallitaanko telepalvelualan yleisten valtuutusten ja yksit-            ja 12 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla?
      täisten toimilupien yhteisistä puitteista annetun direktii-
      vin 97/13/EY (1) 6 ja 11 artiklassa se, että jäsenvaltiot
      asettavat yrityksille, joilla on toimilupa tai valtuutus         Erityisesti kysytään seuraavaa:
      toimia telepalvelualalla, direktiivissä hyväksyttyjen mak-
      sujen lisäksi velvollisuuden suorittaa muita maksuja nii-        2.    Onko huomioon otettava se, missä laajuudessa tavara-
      den nimikkeestä riippumatta, ja onko tämä mahdollista                  merkkiä on käytetty niiden tavaroiden tai palveluiden
      syrjintäkiellon periaatteen kannalta arvioiden?                        tunnusmerkkinä, joita varten se on rekisteröity jäsenval-
                                                                             tiossa?
2)    Sallitaanko direktiivin 97/13/EY 6 ja 11 artiklassa se, että
      jäsenvaltiot ottavat käyttöön veroja, maksuja tai muita          3.    Onko täysin vähäinenkin käyttö riittävää, jos käytön
      veronluonteisia suorituksia, jotka kohdistuvat yleisten                tarkoituksena ei ole ollut muu kuin kyseisten tavaroiden
      telepalveluverkkojen rakentamiseen ja tarjoamiseen ja                  myyminen tai palvelujen suorittaminen kaupallisessa tar-
      puhelinliikenteen, matkapuhelujen ja matkaviestinjärjes-               koituksessa?
      telmien tarjoamiseen yleisölle ja jotka määrätään vaihtele-
      vana prosentuaalisena osuutena ja jotka ovat vaikutuksel-        4.    Jos vastaus edeltävään kysymykseen on kieltävä, millä
      taan yhteisön oikeussäännöissä kiellettyjä maksuja vas-                tavoin on ratkaistava se, miten laaja käyttö on tältä
      taavia?                                                                osin riittävää, ja onko tältä osin otettava huomioon
                                                                             tavaramerkin haltijan liiketoiminnan luonne ja laajuus?
3)    Voidaanko perustamissopimuksen 2, 3 ja 95 artiklaa ja
      direktiivin 97/13/ETY 12 artiklaa tulkita siten, että niissä     5.    Onko näennäinen tai simuloitu käyttö jätettävä ottamatta
      kielletään jäsenvaltioita ottamasta käyttöön muita talou-              huomioon, ja onko erityisesti sellainen käyttö, jonka
      dellisia velvoitteita kuin ne, joista on säädetty yhdenmu-             ainoana tai pääasiallisena tarkoituksena on ryhtyä toimiin
      kaistavissa yhteisön oikeussäännöissä, asettamalla Italian             mahdollisen menettämisvaatimuksen torjumiseksi, jätet-
      markkinoilla toimiville elinkeinonharjoittajille taloudelli-           tävä ottamatta huomioon?


title: Asia T-370/02: Alpenhain-Camembert-Werk Gottfried Hain GmbH & Co. KG:n ja kuuden muun yrityksen 12.12.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
8.3.2003               FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 55/29
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin             Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
–    kumoaa kyseisen viraston valitusasiassa R 337/2001-1              Haettu yhteisön tavara-        Sanamerkki ”SnMIX” – Hakemus-
     25.9.2002 tekemän päätöksen,                                      merkki:                        numero 1422294
–    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.              Tavarat ja palvelut:           Luokkaan 6 kuuluvat tavarat
                                                                                (mm. metalliset puolivalmisteet
                                                                                pelteinä, nauhoina, suikaleina,
                                                                                lankoina, putkina, profiileina ja
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi                                                             tankoina)
Haettu yhteisön tavara-        Sanamerkki ”SnPUR” – Hakemus-           Valituslautakunnassa rii-      Tutkijan tekemä päätös rekiste-
merkki:                        numero 1421775                          tautettu päätös:               röinnin hylkäämisestä
Tavarat ja palvelut:           Luokkaan 6 kuuluvat tavarat             Valituslautakunnan rat-        Valituksen hylkääminen
                               (mm. metalliset puolivalmisteet         kaisu:
                               pelteinä, nauhoina, suikaleina,
                               lankoina, putkina, profiileina ja       Kanneperusteet:                –     Asetuksen N:o 40/94 7 artik-
                                                                                lan 1 kohdan b ja c alakoh-
                               tankoina)
                                                                                dan rikkominen, koska tava-
Valituslautakunnassa rii-      Tutkijan tekemä päätös rekiste-                                              ramerkit eivät ole kuvaavia.
tautettu päätös:               röinnin hylkäämisestä
Valituslautakunnan rat-        Valituksen hylkääminen
kaisu:
Kanneperusteet:                –     Asetuksen N:o 40/94 7 artik-
                                     lan 1 kohdan b ja c alakoh-       Alpenhain-Camembert-Werk Gottfried Hain GmbH & Co.
                                     dan rikkominen, koska tava-       KG:n ja kuuden muun yrityksen 12.12.2002 Euroopan
                                     ramerkit eivät ole kuvaavia.             yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-370/02)
                                                                                (2003/C 55/80)
Wieland-Werke AG:n 9.12.2002 sisämarkkinoiden har-                                         (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
monisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) vastaan nosta-
                            ma kanne
                                                                       Alpenhain-Camembert-Werk Gottfried Hain GmbH & Co.
                         (Asia T-369/02)                               KG, Lehen/Pfaffing (Saksa), Bayerland eG, Nürnberg (Saksa),
                                                                       Bergpracht-Milchwerk GmbH & Co, Tettnang (Saksa), Hoch-
                         (2003/C 55/79)                                land AG, Heimenkirch (Saksa), Käserei Champignon Hofmeis-
                                                                       ter GmbH & Co. KG, Lauben (Saksa), Milchwerk Crailsheim-
                                                                       Dinkelsbühl eG, Crailsheim (Saksa) ja Rücker GmbH, Aurich
                    (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                       (Saksa), ovat nostaneet 12.12.2002 Euroopan yhteisöjen en-
                                                                       simmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan
                                                                       yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajat ovat asian-
                                                                       ajajat J. Salzwedel ja M. J. Werner, prosessiosoite Luxembur-
Wieland-Werke AG, Ulm (Saksa), on nostanut 9.12.2002                   gissa.
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
messa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivirastoa (tava-
ramerkit ja mallit) vastaan. Kantajien edustaja on Rechtsanwalt        Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
St.Gruber ja Rechtsanwalt F. Graf von Stosch.
                                                                       –     kumoaa sen, että nimitys ”Feta” (SAN) on merkitty
                                                                             suojattuna alkuperänimityksenä (SAN) komission asetuk-
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin                   sen (EY) N:o 1107/96 liitteen muuttamisesta nimityksen
                                                                             ”Feta” osalta 14 päivänä lokakuuta 2002 annetun komis-
–    kumoaa kyseisen viraston valitusasiassa R 335/2001-1                    sion asetuksen (EY) N:o 1829/2002 nojalla suojattujen
     25.9.2002 tekemän päätöksen,                                            maantieteellisten alkuperänimitysten rekisteriin
–    velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.              –     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
 ---pagebreak--- C 55/30                  FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                          8.3.2003
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                      Technische Glaswerke Ilmenau GmbH:n 17.12.2002 Eu-
                                                                            roopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia T-378/02)
Kantajat, jotka ovat Saksassa tuotetun lehmänmaitofetan pää-
tuottajia, vaativat komission asetuksen N:o 1829/2002 ku-
moamista (1).                                                                                (2003/C 55/81)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Kantajat toteavat, että Kreikan 17.1.1995 tekemässä ilmoituk-
sessa olevat tiedot eivät täytä suojattujen alkuperänimitysten
luetteloon merkitsemiseksi vaadittavia muodollisia edellytyk-
siä. Kreikan hakemus jätettiin nimittäin myöhässä, siten että            Technische Glaswerke Ilmenau GmbH, Ilmenau (Saksa), on
komissio ei olisi saanut ottaa ”Fetaa” luetteloon asetuksen              nostanut 17.12.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-
N:o 2081/92 (2) 17 artiklan mukaisessa lyhennetyssä menette-             keusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
lyssä. Lisäksi nimitystä Feta ei ole mahdollista suojata kyseisen        komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat
asetuksen 17 artiklan nojalla, koska Kreikka on suojan-                  G. Schohe ja C. Arhold, prosessiosoite Luxemburgissa.
nut Fetan kansallisella suojalla vasta 11.1.1994, eli melkein
6 kuukautta asetuksen N:o 2081/92 voimaantulon jälkeen.
                                                                         Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         –      kumoaa 2.10.2002 tehdyn komission päätöksen
Kantajat katsovat sitten, että riitautettu asetus ei millään                    K(2002) 2147 lopull., joka koski Saksan tukea Technische
tavoin vastaa yhteisöjen tuomioistuimen 16.3.1999 antaman                       Glaswerke Ilmenau GmbH:lle, ja
tuomion (3) perusteluita, joiden mukaan komission on pantava
ratkaiseva paino Kreikan hakemuksen jättämisajankohtana
jäsenvaltioissa ja maailmanlaajuisesti jo laillisesti kehittyneille      –      velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
markkinoille. Tuote ”feta” ei voi saada suojaa, koska se ei
ole suojattu alkuperänimitys, vaan yleisnimitys. Asetuksen
N:o 2081/92 3 artiklan 1 kohdan mukaan yleisnimiä ei saa
rekisteröidä. Feta ei ole myöskään Kreikasta, vaan Välimeren ja          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Balkanin alueelta peräisin oleva tuote. Fetaa on tuotettu
ja nautittu kuudessa jäsenvaltiossa huomattavia määriä jo
kymmeniä vuosia. Lisäksi Kreikalla on todistustaakka siitä, että         Kantaja hankki selvitystilassa olevalta Ilmenauer Glaswerke
feta ei ole yleisnimitys, eikä se ole näyttänyt tätä toteen.             GmbH:lta, joka on Saksan yhdistymiseen liittyviä erityistehtä-
                                                                         viä hoitavan liittovaltion laitoksen (BvS) yritys, neljä tuotanto-
                                                                         linjaa lasin valmistukseen. Kumottavaksi vaadittavassa päätök-
                                                                         sessä komissio luokitteli kaksi Saksan tähän hankintaan liitty-
Kantajat esittävät vielä, että asetuksen N:o 2081/92 2 ja                vää toimenpidettä tueksi: kyseessä oli BvS:lle annettu takaus
4 artiklan edellytykset jäävät täyttymättä. Feta ei ole perinteinen      jäljellä olevasta kauppahinnasta, joka oli suuruudeltaan
maantieteellinen nimi. Nimitys feta tulee italian kielestä ja sillä      1,8 miljoonaa Saksan markkaa. BvS:n mukaan oli sovittu, että
tarkoitetaan siivua/levyä ja se oli jo ennen asetuksen N:o 2081/         takaus korvataan päävelalla. Thüringer Aufbaubank (TAB)
92 antamista yleisnimitys ja sitä saatiin näin ollen käyttää             myönsi kantajalle 2 miljoonan saksan markan suuruisen
jäsenvaltioiden välisessä kaupassa. Lopuksi nimityksen Feta              lainan. Komissio piti näitä toimenpiteitä yhteismarkkinoille
merkitsemisellä luetteloon loukataan yhteisön oikeuden mu-               soveltumattomina.
kaan suojattua omaisuudensuojan ja ammatinharjoittamisen
perusoikeutta, eikä omaisuudensuojan loukkaamista voida
myöskään perustella EY 30 artiklan nojalla.                              Kantajan mielestä TAB:n laina kantajalle ei ollut tukea, koska
                                                                         se oli markkinaehtoinen, komission hyväksymän yleisen tuki-
                                                                         säännöstön mukainen ja sen tarkoituksena oli vastata kantajan
                                                                         korvausvaatimusta Thüringenin osavaltiota kohtaan, jonka
( 1) Komission asetuksen (EY) N: 1107/96 liitteen muuttamisesta          perusteena tuona ajankohtana oli valtion vastuu. Loppukaup-
     nimityksen ”Feta” osalta 14 päivänä lokakuuta 2002 annettu          pahinnasta kolmen tuotantolinjan osalta annetun takauksen
     komission asetus (EY) N:o 1829/2002 (EYVL L 277, s. 10).
                                                                         korvaaminen päävelalla ei myöskään ollut tukea.
( 2) Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkin-
     töjen ja alkuperänimitysten suojasta 14 päivänä heinäkuuta 1992
     annettu neuvoston asetus N:o 2081/92 (EYVL L 208, s. 1).
( 3) Yhdistetyt asiat C-289/96, C-293/96 ja C-299/96, Tanska ym. v.      Kantaja toteaa edelleen, ettei komissio ole osoittanut, että
     komissio, tuomio 16.3.1999 (Kok. 1999, s. I-1541).                  toimenpiteet olisivat omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden
                                                                         väliseen kauppaan. Lisäksi EY 87 artiklan 3 kohdan c alakoh-
                                                                         dan mukaisen hyväksynnän epääminen merkitsee arviointivir-
                                                                         hettä ja perusteluvirhettä. Komissio on jättänyt tärkeitä seikkoja
                                                                         ottamatta lukuun harkinta-aineistossaan, jonka se on asettanut


title: Asia C-335/03: Portugalin tasavallan 31.7.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 239/4                   FI                          Euroopan unionin virallinen lehti                                         4.10.2003
      –     se ei ole silloin, kun myönnetty kiintiö on täyttynyt,      Portugalin tasavallan 31.7.2003 Euroopan yhteisöjen ko-
            kieltänyt toistaiseksi kalastusta, jota harjoittavat sen                    missiota vastaan nostama kanne
            lippua käyttävät tai sen alueella rekisteröidyt alukset,
            ja se on lopulta kieltänyt kalastuksen vasta, kun
            kiintiö oli suuresti ylitetty vuosina 1994–1996,
                                                                                (Asia C-335/03)
      –     se ei ole toteuttanut rikosoikeudellisia tai hallinnolli-
            sia toimenpiteitä kapteeneita tai sellaisia muita hen-
            kilöitä vastaan, jotka ovat vastuussa ylikalastuksesta,                               (2003/C 239/06)
      –     se ei ole varmistanut sellaisen varmentamisjärjestel-
            män tehokasta toimintaa, johon kuuluu tietojen
            vertailu ja tarkastaminen tietokoneistetusta tietokan-
            nasta,
                                                                        Portugalin tasavalta on nostanut 31.7.2003 Euroopan yhteisö-
                                                                        jen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
2.    ja velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-          vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Luís Fernandes ja asianaja-
      käyntikulut.                                                      jat Carlos Botelho Moniz ja Eduardo Maia Cadete, prosessiosoi-
                                                                        te Luxemburgissa
                                                                        Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Portugalin tasavalta ei ole noudattanut täydellisesti yhteisön          –     kumoaa Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston
oikeudesta johtuvia velvoitteitaan pyyntikiintiöiden käyttämis-               (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiet-
tä, valvontaa ja tarkastamista, kyseessä oleviin kalastajiin                  tyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuo-
sovellettavia toimenpiteitä sekä tietojenkäsittelyjärjestelmän                lelle 15 päivänä toukokuuta 2003 tehdyn Euroopan
laatimista koskevien sääntöjen alalla. Näin ollen Portugalin                  yhteisöjen komission päätöksen 2003/364/EY ( 1) Portu-
tasavalta on vuosina 1994–1996                                                galin menoja koskevalta osalta,
a)    rikkonut neuvoston asetuksen N:o 3760/92 9 artiklan               –     velvoittaa vastaajana olevan toimielimen korvaamaan
      2 kohtaa, jossa velvoitetaan jäsenvaltiot yleisesti määrittä-           oikeudenkäyntikulut.
      mään niille myönnettyjen kalastusoikeuksien käyttämistä
      koskevat perusteet,
b)    laiminlyönyt kalastustoiminnan riittävän valvonnan ja
      kalastuslaivaston tarkastukset sekä lastinpurkamisen ja
      pyyntirekisterin valvonnan,                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
c)    rikkonut neuvoston asetuksen N:o 2847/93 21 artiklaa,             –     Oikeudellinen virhe asetuksen N:o 3887/92 6 artiklan
      jossa säädetään kalastuksen kieltämistä koskevista velvol-              5 kohdan soveltamisen osalta. Portugalin hallitus väittää,
      lisuuksista,                                                            että tätä sääntöä noudatettiin kyseessä olevana vuonna,
                                                                              joten eläintukihakemuksia ja vastaavaa tarkastusta on
                                                                              pidettävä tutkimusyksikköinä ja niitä on arvioitava tältä
d)    laiminlyönyt velvollisuutensa toteuttaa rikosoikeudellisia              kannalta, taikka niitä on tarkasteltava yleisesti kaikkien
      tai hallinnollisia sanktioita ylikalastuksesta vastuussa ole-           eläintukijärjestelmien kokonaisuutena (eikä kutakin jär-
      via yksittäisiä henkilöitä tai yhteisöjä vastaan,                       jestelmää erikseen, kuten komissio näyttää väittävän).
                                                                              Tästä seuraa, että
e)    rikkonut asetuksen N:o 2847/93 19 artiklan 1 ja 2 koh-
      taa, jossa velvoitetaan jäsenvaltiot perustamaan varmenta-
      misjärjestelmä, johon kuuluu erityisesti kyseisistä velvolli-           –     Portugal on omaksunut tutkimuksiin perustuvan
      suuksista johtuvien tietojen vertailu ja tarkastaminen,                       lähestymistavan käyttämällä yhdistettyä hakemusta,
      sekä luomaan tietokoneistettu tietokanta, jonne nämä                          joka on yhteinen eri eläintukijärjestelmille, jotka
      tiedot on tallennettu.                                                        ovat käytettävissä EMOTR:n tukiosastossa, ja jonka
                                                                                puitteissa suoritetaan tarkastukset, ja se on kyseessä
                                                                                olevana vuonna tarkastanut paikan päällä ja pitoai-
                                                                                kana vähimmäismäärän lainmukaisesti tehdyistä ha-
                                                                                kemuksista,
 ---pagebreak--- 4.10.2003              FI                            Euroopan unionin virallinen lehti                                            C 239/5
     –    asetuksen N:o 3887/92 6 artiklan 5 kohdassa,                 –      EY 253 artiklan mukaisen perusteluvelvollisuuden nou-
          sellaisena kuin se oli voimassa asiaan liittyvien                   dattamatta jättäminen: komission päätöksessä ei mainita,
          seikkojen tapahtuma-aikana, ei erotella eri tukijärjes-             mitä oikeudellisia normeja Portugalin viranomaisten me-
          telmiä eläintukihakemuksia pitoaikana koskevan vä-                  nettelyllä rikottiin, eikä se myöskään osoita, millä tavoin
          hintään viiden prosentin tarkastusvelvollisuuden                    kyseessä oleva menettely heikentää valvontatakeita, vaan
          mukaan,joten toisin kuin komissio väittää, Portuga-                 se ainoastaan ilmoittaa tällaiset johtopäätökset. Näin ollen
          lin viranomaisten toiminta oli kyseessä olevan sään-                komission päätös ei täytä niitä vähimmäisvaatimuksia,
          nöksen vaatimusten mukaista,                                        joita perusteluvelvollisuuden noudattamiseksi edellyte-
                                                                              tään. Nämä vähimmäisvaatimukset on täytettävä erityi-
                                                                              sesti silloin, kun toteutetaan toimenpiteitä, joissa määrä-
                                                                              tään sanktioista tai joilla on niille, joita ne koskevat,
                                                                              negatiivisia seurauksia erityisesti rahoituksen suhteen,
                                                                              kuten on nyt esillä olevassa asiassa. Tällaisissa tilanteissa
                                                                              perusteluvelvollisuuden noudattaminen on välttämätön-
     –    kun komissio on soveltanut konkreettiseen tapauk-                   tä, jotta taataan toimenpiteen negatiivisista seurauksista
          seen asetuksen N:o 3887/92 6 artiklan 5 kohtaa, ei                  kärsivän luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön puo-
          sellaisena kuin se oli tosiseikkojen tapahtuma-aika-                lustautumisoikeudet.
          na, vaan sellaisena kuin se oli myöhemmin asetuksel-
          la N:o 2801/99 muutettuna, se on soveltanut taan-
          nehtivasti uutta normia, mikä on ristiriidassa jäsen-        (1 ) EYVL L 124, 20.5.2003, s. 45.
          valtioiden yhteisten oikeusperiaatteiden kanssa.
–    Tosiseikkoja koskeva virhe, joka kohdistuu Portugalin
     viranomaisten ilmoittamiin, varainhoitovuoden 1999                Euroopan yhteisöjen komission 4.8.2003 Tanskan kunin-
     menoihin, jotka liittyvät lypsylehmäkannan ylläpitoa kos-                          gaskuntaa vastaan nostama kanne
     keviin palkkioihin:
                                                                                (Asia C-343/03)
                                                                                (2003/C 239/07)
     –    Ne eläinten tunnistamiseen liittyvät sääntöjenvastai-
          suudet, jotka komissio väittää todenneensa vuoden
          2000 syyskuussa Alentejossa tekemissään tarkastuk-
          sissa, eivät voi kuulua kiinteiden korjausten sovelta-       Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 4.8.2003 Euroo-
          misalaan varainhoitovuotta 1999 koskevien meno-              pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Tanskan kuningas-
          jen osalta. Portugalin hallitus väittää toissijaisesti,      kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on H. P. Hartvig,
          että komission esittämät väitteet sääntöjenvastai-           prosessiosoite Luxemburgissa.
          suuksista eivät ole relevantteja, koska Portugal on
          noudattanut ja noudattaa nautojen tunnistamiseen
          sovellettavia sääntöjä.                                      Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
                                                                       1.     toteaa, että Tanskan kuningaskunta ei ole noudattanut
                                                                              asetuksen N:o 170/83 ( 1) 5 artiklan 2 kohdan ja asetuksen
                                                                              N:o 2241/87 ( 2) 1 artiklan ja 11 artiklan 1 ja 2 kohdan
                                                                              mukaisia velvoitteitaan,
     –    Rahoituskorjauksen soveltamisen perustelemiseksi
          komissio väittää myös, että on olemassa eläimiä,                    –     koska se ei ole säätänyt tarkempia säännöksiä Tans-
          joilla oli tuottajamerkki, jossa oli eri tunnistusnume-                   kalle jaettujen kiintiöiden käytöstä
          ro kuin toimivaltaisten viranomaisten antama nume-
          ro, ja komissio katsoo, että tämä käytäntö lisää riskiä             –     koska se ei ole varmistanut kalatalousvarojen säilyt-
          siitä, että palkkio maksetaan useammin kuin kerran                        tämistä koskevan yhteisön lainsäädännön noudatta-
          samasta eläimestä. Myös tässä tapauksessa on kyse                         mista järjestämällä kalastustoiminnan valvontaa,
          relevanttien tosiseikkojen virheellisestä arvioinnista,                   huolehtimalla asianmukaisista aluksesta purkamista
          koska komissio ei ole ottanut huomioon niitä kon-                         ja pyynnin rekisteröintiä koskevista tarkastuksista
          kreettisia olosuhteita, joissa kyseistä käytäntöä sovel-                  ja määräämällä rikosoikeudelliset tai hallinnolliset
          letaan.                                                                   seuraamukset liikakalastuksesta vastaavalle,


title: Asia C-78/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 21.6.2012 (Tribunal Supremon (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) v. Federación de Asociaciones Sindicales (FASGA), Federaciόn de Trabajadores Independientes de Comercio (Fetico), Federaciόn Estatal de Trabajadores de Comercio, Hostelería, Turismo y Juego de UGT ja Federaciόn de Comercio, Hostelería y Turismo de CC.OO. (Direktiivi 2003/88/EY — Työajan järjestäminen — Oikeus palkalliseen vuosilomaan — Sairausloma — Sairausloman kanssa päällekkäinen vuosiloma — Oikeus pitää palkallinen vuosiloma muuna aikana)

text:
               18.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 250/4

         Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 21.6.2012 (Tribunal Supremon (Espanja) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) v. Federación de Asociaciones Sindicales (FASGA), Federaciόn de Trabajadores Independientes de Comercio (Fetico), Federaciόn Estatal de Trabajadores de Comercio, Hostelería, Turismo y Juego de UGT ja Federaciόn de Comercio, Hostelería y Turismo de CC.OO.
   (Asia C-78/11) (1)

   (Direktiivi 2003/88/EY - Työajan järjestäminen - Oikeus palkalliseen vuosilomaan - Sairausloma - Sairausloman kanssa päällekkäinen vuosiloma - Oikeus pitää palkallinen vuosiloma muuna aikana)
   2012/C 250/07
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Tribunal Supremo

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)

      Vastaajat: Federación de Asociaciones Sindicales (FASGA), Federaciόn de Trabajadores Independientes de Comercio (Fetico), Federaciόn Estatal de Trabajadores de Comercio, Hostelería, Turismo y Juego de UGT ja Federaciόn de Comercio, Hostelería y Turismo de CC.OO.

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal Supremo — Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY (EUVL L 299, s. 9) 7 artiklan 1 kohdan tulkinta — Vuosiloman aikana äkillisesti alkanut tilapäinen työkyvyttömyys — Kansallinen lainsäädäntö, jossa ei sallita vuosiloman keskeyttämistä ja aloittamista myöhemmin kokonaisuudessaan tai sen jatkamista jäljelle jäävän osan osalta

      Tuomiolauselma

   Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä sellaisille kansallisille säännöksille, joiden mukaan työntekijä, joka on tullut tilapäisesti työkyvyttömäksi palkallisen vuosilomansa aikana, ei saa myöhemmin pitää sitä osaa vuosilomastaan, joka osuu kyseiselle työkyvyttömyysjaksolle.

      (1)  EUVL C 152, 21.5.2011.


title: Asia C-175/99: Conseil de prud'hommes de Metzin (section activités diverses) 14.4.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Didier Mayeur vastaan APIM Association Promotion de l'Information Messine

text:
17.7.1999               FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        C 204/29
     ja/tai käytännössä vahvistettujen edellytysten mukaisesti”        Tribunal administratif de Nantes’in (ensimmäinen jaosto)
     tulkittava siten, että jäsenvaltio voi antaa lainsäädäntöä,       11.5.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
     jonka mukaan,                                                     kaisupyyntö asiassa Ampafrance SA vastaan Directeur
                                                                                des services fiscaux de Maine-et-Loire
     a) työntekijälle ei synny oikeutta työaikadirektiivin
          7 artiklassa määriteltyyn palkalliseen vuosilomaan                                     (Asia C-177/99)
          (eikä saa hyväkseen mitään siihen liittyvää etuutta)
          ennen kuin hän on täyttänyt koeajan saman työnanta-
                                                                                (1999/C 204/55)
          jan palveluksessa, mutta
                                                                       Tribunal administratif de Nantes on pyytänyt 11.5.1999
     b) kun kyseinen koeaika on täytetty, hänen työskente-
          lynsä koeaikana otetaan huomioon laskettaessa hänen          tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisö-
          lomaoikeuttaan?                                              jen tuomioistuimen kirjaamoon 17.5.1999, Euroopan yhteisö-
                                                                       jen tuomioistuimelta asiassa Ampafrance SA vastaan Directeur
                                                                       des services fiscaux de Maine-et-Loire ennakkoratkaisua seuraa-
2. Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä,                   vaan kysymykseen:
     mitkä ovat ne tekijät, jotka kansallisen tuomioistuimen on
     otettava huomioon määrittäessään, onko tietty työskente-
     lyä koskeva koeaika saman työnantajan palveluksessa               Ovatko neuvoston 28.7.1989 (1)tekemän päätöksen määräyk-
     lainmukainen ja oikeasuhtainen? Voiko jäsenvaltio perus-          set, joiden nojalla Ranskan hallitus voi poiketa 17.5.1977
     tellusti ottaa huomioon erityisesti ne kustannukset, joita        annetussa Euroopan yhteisöjen neuvoston kuudennessa arvon-
     työnantajille aiheutuu siitä, että kyseinen oikeus myön-          lisäverodirektiivissä 77/388/ETY vahvistetusta jäädyttämisestä
     netään niille työntekijöille, jotka työskentelevät ly-            ja ulottaa arvonlisäveron vähennysoikeuden epäämisen koske-
     hyemmän ajan kuin koeajan?                                        maan myös kolmansia majoitus-, ravintola-, vastaanotto- ja
                                                                       viihdytyskustannuksien osalta, yhdenmukaisia toisaalta kuu-
                                                                       dennen arvonlisäverodirektiivin tavoitteiden ja erityisesti sen
                                                                       27 artiklan kanssa, jossa todetaan, että ”neuvosto voi yksimieli-
                                                                       sesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltioille luvan ottaa
                                                                       käyttöön tästä direktiivistä poikkeavia erityistoimenpiteitä ve-
                                                                       ronkannon yksinkertaistamiseksi tai tietyntyyppisten verope-
                                                                       tosten ja veron kiertämisen estämiseksi”, ja toisaalta suhteelli-
                                                                       suusperiaatteen kanssa, jonka mukaan tavoitellun verotukselli-
                                                                       sen päämäärän ja sen saavuttamiseksi käytettävien keinojen on
Conseil de prud’hommes de Metzin (section activités                    oltava oikeassa suhteessa toisiinsa nähden?
diverses) 14.4.1999 tekemällään päätöksellä esittämä en-
nakkoratkaisupyyntö asiassa Didier Mayeur vastaan APIM
      Association Promotion de l’Information Messine                   (1) Luvan antamisesta Ranskan tasavallalle soveltaa jäsenvaltioiden
                                                                           liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun
                                                                           kuudennen direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 6 kohdan toisesta
                         (Asia C-175/99)                                   alakohdasta poikkeavaa toimenpidettä 28 päivänä heinäkuuta
                                                                           1989 tehty neuvoston päätös (89/487/ETY) (EYVL L 239,
                                                                           16.8.1989, s. 21).
                         (1999/C 204/54)
Conseil de prud’hommes de Metz (section activités diverses)
on pyytänyt 14.4.1999 tekemällään päätöksellä, joka on
saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 11.5.1999, Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Didier
Mayeur vastaan APIM Association Promotion de l’Information             Bezirksgericht Bregenzin 29.12.1998 tekemällään
Messine, seuraavaan kysymykseen:                                       päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö kiinteistöre-
                                                                       kisteriasiassa, jossa hakijana on Doris Salzmann o.s. Greif
”Sovelletaanko työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityk-
sen tai liikkeen taikka liiketoiminnan osan luovutuksen yhtey-                                   (Asia C-178/99)
dessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
14 päivänä helmikuuta 1977 annettua neuvoston direktiiviä                                        (1999/C 204/56)
77/187/ETY (1) tilanteessa, jossa yksityisoikeudellisen oikeus-
henkilön toiminta siirretään julkisoikeudelliselle oikeushen-
kilölle? Onko mahdollista, että edellä mainittua direktiiviä ei        Bezirksgericht Bregenz on pyytänyt 29.12.1998 tekemällään
sovelleta luovutuksensaajan ollessa julkishallinnollinen yk-           päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-
sikkö?”                                                                tuimen kirjaamoon 14.5.1999, Euroopan yhteisöjen tuomiois-
                                                                       tuimelta kiinteistörekisteriasiassa, jossa hakijana on Doris
                                                                       Salzmann o.s. Greif, ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
(1) EYVL L 61, 5.3.1977, s. 26.
                                                                       1) Voivatko Euroopan unionin jäsenvaltion kansalaiset vedota
                                                                            pääomien vapaaseen liikkuvuuteen siinäkin tapauksessa,
                                                                            että pääoman luovutus ei sisällä mitään kansainvälistä
                                                                            liityntää?


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 16 päivänä joulukuuta 1999 asiassa C-101/98 (Bundesgerichtshofin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Union Deutsche Lebensmittelwerke GmbH vastaan Schutzverband gegen Unwesen in der Wirtschaft eV (Maidon ja maitotuotteiden kaupan pitämisessä käytettävien nimitysten suojeleminen – Asetus N:o 1898/87 – Direktiivi 89/398/ETY – Nimityksen "juusto" käyttäminen sellaisesta erityisruokavaliovalmisteesta, jossa luonnollinen rasva on korvattu kasvirasvalla)

text:
C 63/4                   FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              4.3.2000
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                  2. Sellaisten maidosta saatavista tuotteista, joissa yksi luonnollinen
                                                                                ainesosa on korvattu ulkoisella aineella, ei saada käyttää sellaisia
                                                                                nimityksiä kuten ”kasviöljyä sisältävä erityisruokavaliojuusto (tai
                           (kuudes jaosto)                                       kasviöljyä sisältävä erityisruokavaliopehmytjuusto) rasvan osalta
                                                                                modifioitua ravitsemusta varten”, vaikka tällaista nimitystä
                                                                                täydennettäisiin pakkaukseen merkityillä kuvaavilla lisäyksillä,
                   16 päivänä joulukuuta 1999                                    kuten ”tämä erityisruokavaliojuusto sisältää runsaasti monityy-
                                                                                dyttämättömiä rasvahappoja” tai ”tämä erityisruokavaliojuusto
                                                                                on ihanteellinen kolesterolitietoisen elämäntavan kannalta.”
asiassa C-101/98 (Bundesgerichtshofin esittämä ennakko-
ratkaisupyyntö), Union Deutsche Lebensmittelwerke
GmbH vastaan Schutzverband gegen Unwesen in der                             (1) EYVL C 209, 4.7.1998.
                          Wirtschaft eV (1)
(Maidon ja maitotuotteiden kaupan pitämisessä käytettävien
nimitysten suojeleminen – Asetus N:o 1898/87 – Direktiivi
89/398/ETY – Nimityksen ”juusto” käyttäminen sellaisesta
erityisruokavaliovalmisteesta, jossa luonnollinen rasva on                          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                       korvattu kasvirasvalla)
                                                                                (toinen jaosto)
                           (2000/C 63/06)
                                                                                16 päivänä joulukuuta 1999
                                                                            asiassa C-150/98 P, Euroopan yhteisöjen talous- ja sosiaali-
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                                  komitea vastaan E (1)
                                                                            (Valitus – Henkilöstö – Sananvapaus esimiehiin nähden –
                                                                            Velvollisuus lojaalisuuteen ja aseman mukaiseen arvokkuu-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                          teen – Kurinpitoseuraamus – Palkkatason alentaminen)
                                                                                (2000/C 63/07)
Asiassa C-101/98, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on saatta-
nut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on tullut
EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväk-                                  (Oikeudenkäyntikieli: espanja)
si saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
olevassa asiassa Union Deutsche Lebensmittelwerke GmbH
vastaan Schutzverband gegen Unwesen in der Wirtschaft eV                    (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
ennakkoratkaisun maidon ja maitotuotteiden kaupan pitämi-                            yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
sessä käytettävien nimitysten suojelemisesta 2 päivänä heinä-
kuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1898/87                    Asiassa C-150/98 P, Euroopan yhteisöjen talous- ja sosiaaliko-
(EYVL L 182, s. 36) 3 artiklan 1 kohdan ja erityisravinnoksi                mitea (asiamiehenään M. Bermejo Garde), jossa valittaja vaatii
tarkoitettuja elintarvikkeita koskevan jäsenvaltioiden lainsää-             muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oi-
dännön lähentämisestä 3 päivänä toukokuuta 1989 annetun                     keusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-183/96,
neuvoston direktiivin 89/398/ETY (EYVL L 186, s. 27) 3 ar-                  E vastaan talous- ja sosiaalikomitea, 17.2.1998 antaman
tiklan 2 kohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes                tuomion (Kok. H. 1998, s. I-A-67 ja II-159) kumoamista,
jaosto), toimien kokoonpanossa: toisen jaoston puheenjohtaja                vastapuolena: E, Euroopan yhteisöjen talous- ja sosiaalikomi-
R. Schintgen, joka hoitaa kuudennen jaoston puheenjohtajan                  tean entinen virkamies, Bryssel (Belgia), yhteisöjen tuomiois-
tehtäviä (esittelevä tuomari), sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn ja            tuin, toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. Schint-
G. Hirsch, julkisasiamies: A. Saggio, kirjaaja: johtava hallinto-           gen (esittelevä tuomari) sekä tuomarit G. Hirsch ja H. Ragne-
virkamies H. A. Rühl, on antanut 16.12.1999 tuomion, jonka                  malm, julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: R. Grass, on antanut
tuomiolauselma on seuraava:                                                 16.12.1999 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
1. Maidon ja maitotuotteiden kaupan pitämisessä käytettävien                1. Valitus hylätään.
     nimitysten suojelemisesta 2 päivänä heinäkuuta 1987 annetun
     neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1898/87 3 artiklan 1 kohtaa,             2. Euroopan yhteisöjen talous- ja sosiaalikomitea velvoitetaan
     luettuna yhdessä erityisravinnoksi tarkoitettuja elintarvikkeita            korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
     koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 3 päi-
     vänä toukokuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin                     (1) EYVL C 209, 4.7.1998.
     89/398/ETY 3 artiklan 2 kohdan kanssa, on tulkittava siten,
     että maitotuotteesta, jossa maitorasva on ruokavalioon liittyvistä
     syistä korvattu kasvirasvalla, ei saada käyttää nimitystä juusto.


title: Asia T-365/09: Kanne 17.9.2009 — Michalakopoulou Ktimatiki Touristiki v. SMHV — Free (FREE)

text:
               7.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 267/81

         Kanne 17.9.2009 — Michalakopoulou Ktimatiki Touristiki v. SMHV — Free (FREE)
   (Asia T-365/09)
   2009/C 267/144
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Michalakopoulou Ktimatiki Touristiki AE (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajaja A. Koliothomas ja asianajaja K. Papadiamantis)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Free SAS (Pariis, Ranska)

      Vaatimukset

               —

               On kumottava 11.6.2009 asiassa R 1346/2008-1 tehty sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) ensimmäisen valituslautakunnan päätös

               —

               väite on hylättävä

               —

               vastaaja on velvoitettava korvaamaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

               —

               vastapuoli valituslautakunnassa on velvoitettava korvaamaan valituslautakunnassa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

      Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki ”FREE” luokkaan 16 kuuluvia tavaroita varten

      Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: vastapuoli valituslautakunnassa

      Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Ranskassa tavaramerkiksi luokkaan 38 kuuluvia palveluja varten rekisteröity sanamerkki ”FREE” ja Ranskassa luokkiin 35 ja 38 kuuluvia palveluja varten rekisteröity kuviomerkki ”FREE — LA LIBERTÉ N’A PAS DE PRIX”

      Väiteosaston ratkaisu: väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: väiteosaston päätöksen kumoaminen ja rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi koskevan hakemuksen hylkääminen kokonaisuudessaan

      Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska valituslautakunta katsoi virheellisesti, että kyseisten tavaramerkkien välillä on sekaannusvaara; neuvoston asetuksen N:o 207/2009 75 artiklan rikkominen, koska valituslautakunta ei perustellut toteamustaan, jonka mukaan luokkaan 16 kuuluvat tavarat, joita varten kyseistä yhteisön tavaramerkkiä on haettu, ja aikaisemman tavaramerkin rekisteröinnin kattamat luokkaan 38 kuuluvat palvelut olivat samankaltaisia.