title: Asia C-568/11: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 20.6.2013 (Vestre Landsretin (Tanska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Agroferm A/S v. Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri (Tariffiluokittelu — Yhdistetty nimikkeistö — Sokeripohjainen tuote, jossa on 65 prosenttia lysiinisulfaattia ja 35 prosenttia valmistusprosessissa syntyneitä epäpuhtauksia — Asetus (EY) N:o 1719/2005 — Asetus (EY) N:o 1265/2001 — Tiettyihin kemianteollisuudessa käytettäviin tuotteisiin myönnettävä tuotantotuki — Perusteettomasti maksettu yhteisön tuki — Palauttaminen — Luottamuksensuojan periaate)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/15

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 20.6.2013 (Vestre Landsretin (Tanska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Agroferm A/S v. Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri
   (Asia C-568/11) (1)

   (Tariffiluokittelu - Yhdistetty nimikkeistö - Sokeripohjainen tuote, jossa on 65 prosenttia lysiinisulfaattia ja 35 prosenttia valmistusprosessissa syntyneitä epäpuhtauksia - Asetus (EY) N:o 1719/2005 - Asetus (EY) N:o 1265/2001 - Tiettyihin kemianteollisuudessa käytettäviin tuotteisiin myönnettävä tuotantotuki - Perusteettomasti maksettu yhteisön tuki - Palauttaminen - Luottamuksensuojan periaate)
   2013/C 225/23
   Oikeudenkäyntikieli: tanska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Vestre Landsret

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Agroferm A/S

      Vastaaja: Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Vestre Landsret — Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta 27.10.2005 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1719/2005 (EUVL L 286, s. 1) ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/2001 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä tiettyjen kemianteollisuudessa käytettävien sokerialan tuotteiden tuotantotuen myöntämisen osalta 27.6.2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1265/2001 (EYVL L 178, s. 53) tulkinta — Tiettyjen kemianteollisuudessa käytettävien sokerialan tuotteiden tuotantotuen myöntämiseen liittyvä tariffiluokittelu — Sokerista Corynebacterium glutamicumilla fermentoimalla valmistettu tuote, jossa on 65 prosenttia lysiinisulfaattia ja valmistusprosessissa syntyneitä epäpuhtauksia — Kysymys siitä, luokitellaanko tuote yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 2309, 2922 vai 3824 — Perusteettomasti maksettu yhteisön tuki

      Tuomiolauselma

               1)

               Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteessä I olevaa yhdistettyä nimikkeistöä, sellaisena kuin se on muutettuna 27.10.2005 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1719/2005, on tulkittava siten, että tuote, joka koostuu lysiinisulfaatista ja valmistusprosessissa syntyneistä epäpuhtauksista, on luokiteltava nimikkeeseen 2309 valmisteena, jollaista käytetään eläinten ruokintaan.

               2)

               Luottamuksensuojan periaatetta on tulkittava siten, ettei se ole esteenä sille, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa kansalliset tulliviranomaiset yhtäältä vaativat tuottajan jo vastaanottamien lysiinisulfaatin tuotantoon tarkoitettujen tukien perusteettomasti maksetut määrät palautettaviksi ja toisaalta kieltäytyvät suorittamasta tälle tuotteelle tarkoitettujen tuotantotukien maksua, jonka ne olivat sitoutuneet suorittamaan kyseiselle tuottajalle.

      (1)  EUVL C 25, 28.1.2012.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (neljäs jaosto) 21 päivänä kesäkuuta 2001 asiassa C-330/00 P, Alsace International Car Services SARL (AICS) vastaan Euroopan parlamentti (Muutoksenhaku – Julkiset palveluhankinnat – Euroopan parlamentin henkilökuljetukset ajoneuvoilla kuljettajapalveluineen Strasbourgissa – Tarjouspyyntö – Kansallisen oikeuden noudattaminen – Tarjouksen hylkääminen – Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)

text:
10.11.2001              FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              C 317/9
       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS                                  YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS
                           (neljäs jaosto)                                                         (viides jaosto)
                   21 päivänä kesäkuuta 2001                                              5 päivänä heinäkuuta 2001
asiassa C-330/00 P, Alsace International Car Services                  asiassa C-341/00 P, Conseil national des professions de
       SARL (AICS) vastaan Euroopan parlamentti (1)                    l’automobile (CNPA) ym. vastaan Euroopan yhteisöjen
                                                                                komissio (1)
(Muutoksenhaku – Julkiset palveluhankinnat – Euroopan
parlamentin henkilökuljetukset ajoneuvoilla kuljettajapalve-           (Muutoksenhaku – Asetus N:o 2790/1999 – Valitus, joka
luineen Strasbourgissa – Tarjouspyyntö – Kansallisen oikeu-            on selvästi perusteeton ja jonka tutkittavaksi ottamisen
den noudattaminen – Tarjouksen hylkääminen – Valitus,                                   edellytykset selvästi puuttuvat)
jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi
      puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton)
                                                                                (2001/C 317/16)
                         (2001/C 317/15)
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
                                                                       (Väliaikainen käännös, lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
                                                                               yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
        yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                       Asiassa C-341/00 P, Conseil national des professions de
                                                                       l’automobile (CNPA), kotipaikka Suresnes (Ranska), Fédération
                                                                       nationale des distributeurs, loueurs et réparateurs de matériels
Asiassa C-330/00 P, Alsace International Car Services SARL             de bâtiments-travaux publics et de manutention (DLR), koti-
(AICS), kotipaikka Strasbourg (Ranska), edustajanaan asianajaja        paikka Joinville-le-Pont (Ranska), Auto Contrôle 31 SA, koti-
J.-C. Fourgoux, joissa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Eu-          paikka Toulouse (Ranska), Yam 31 SARL, kotipaikka Toulouse,
roopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen              Roux SA, kotipaikka Saint-Denis-de-Saintonge (Ranska), Marc
(viides jaosto) asiassa T-139/99, AICS vastaan parlamentti,            Foucher-Creteau, kotipaikka Pariisi (Ranska), ja Verdier distri-
6.7.2000 antaman tuomion (Kok. 2000, s. II-2849) kumo-                 bution SARL, kotipaikka Juvignac (Ranska), edustajanaan
amista ja valittajan ensimmäisessä oikeusasteessa esittämien           avocat C. Bourgeon, jossa valittajat vaativat muutoksenhaus-
vaatimusten hyväksymistä, sekä muuna osapuolena: Euroopan              saan yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan Euroopan yhteisö-
parlamentti (asiamiehinään O. Caisou-Rousseau ja A. Neer-              jen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto)
gaard), yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien ko-           asiassa T-45/00, Conseil national des professions de l’automo-
koonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. La Pergola sekä tuoma-           bile ym. vastaan komissio, 12.7.2000 antaman määräyksen
rit D. A. O. Edward ja C. W. A. Timmermans (esittelevä                 (Kok. 2000, s. II-2927) ja jossa valittajien vastapuolena
tuomari), julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: R. Grass, on            on Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään W. Wils),
antanut 21.6.2001 määräyksen, jonka määräysosa on seu-                 yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpa-
raava:                                                                 nossa: jaoston puheenjohtaja A. La Pergola sekä tuomarit
                                                                       M. Wathelet, D. A. O. Edward (esittelevä tuomari), P. Jann ja
                                                                       L. Sevón, julkisasiamies: J. Mischo, kirjaaja: R. Grass, on
1)    Valitus hylätään.                                                5.7.2001 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:
2)    Alsace International Car Services SARL (AICS) velvoitetaan       1)    Valitus hylätään.
      korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                                                                       2)    Väliintulohakemusta ei ole tarpeen ratkaista.
                                                                       3)    Conseil national des professions de l’automobile (CNPA),
(1) EYVL C 335, 25.11.2000.                                                  Fédération nationale des distributeurs, loueurs et réparateurs de
                                                                             matériels de bâtiments-travaux publics et de manutention
                                                                             (DLR), Auto Contrôle 31 SA, Yam 31 SARL, Roux SA, Marc
                                                                             Foucher-Creteau ja Verdier distribution SARL velvoitetaan
                                                                             yhteisvastuullisesti korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia F-92/11: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 16.9.2013 — Faita v. ETSK (Henkilöstö — Henkinen ahdistelu — Avustamista koskeva vaatimus — Päätöksen perustelut)

text:
               8.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 71/30

      Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 16.9.2013 — Faita v. ETSK
      (Asia F-92/11) (1)

      (Henkilöstö - Henkinen ahdistelu - Avustamista koskeva vaatimus - Päätöksen perustelut)
      (2014/C 71/56)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska

         Asianosaiset

         Kantaja: Carla Faita (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja É. Marchal)

         Vastaaja: Euroopan talous- ja sosiaalikomitea (ETSK) (asiamiehet: M. Arsène ja L. Camarena Januzec, avustajinaan asianajajat M. Troncoso Ferrer ja F.-M. Hislaire)

         Oikeudenkäynnin kohde

      Vaatimus sen talous- ja sosiaalikomitean päätöksen kumoamisesta, jolla hylättiin kantajan vaatimus häntä kohtaan avustamisen puuttumisen ja huolenpitovelvollisuuden noudattamatta jättämisen vuoksi tehtyjen virheiden toteamisesta sekä sellaisten toimenpiteiden toteuttamisesta, jotka osoittaisivat julkisesti hänen ansionsa ja pätevyytensä, sekä vahingonkorvausvaatimus

         Tuomiolauselma

                  1)

                  Kanne hylätään.

                  2)

                  Carla Faita vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan kolme neljäsosaa Euroopan talous- ja sosiaalikomitean oikeudenkäyntikuluista.

                  3)

                  Euroopan talous- ja sosiaalikomitea vastaa yhdestä neljäsosasta omia oikeudenkäyntikulujaan.

         (1)  EUVL C 347, 26.11.2011, s. 46.


title: Asia T-626/13: Kanne 25.11.2013 — The Tea Board v. SMHV — Delta Lingerie (DARJEELING collection de lingerie)

text:
               15.2.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/38

         Kanne 25.11.2013 — The Tea Board v. SMHV — Delta Lingerie (DARJEELING collection de lingerie)
   (Asia T-626/13)
   2014/C 45/66
   Kannekirjelmän kieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: The Tea Board (Kalkutta, Intia) (edustaja: asianajaja A. Nordemann)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Delta Lingerie (Cachan, Ranska)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 17.9.2013 tekemän päätöksen asiassa R 1501/2012-2

               —

               velvoittamaan vastaaja korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Yhteisön tavaramerkin hakija: Vastapuoli valituslautakunnassa

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanaosat Darjeeling collection de lingerie sisältävä kuviomerkki luokkia 25, 35 ja 38 varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 9 468 463

      Sen tavaramerkin tai merkin haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja

      Tavaramerkki tai merkki, johon väitemenettelyssä on vedottu: Sanamerkin DARJEELING yhteisön yhteismerkkirekisteröinti nro 4 325 718 luokkaan 30 kuuluvia tavaroita varten; sanaosan DARJEELING sisältävän kuviomerkin yhteisön yhteismerkkirekisteröinti nro 8 674 327 luokkaan 30 kuuluvia tavaroita varten

      Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 5 kohdan rikkominen


title: Asia C-364/08: Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 24.10.2008 (Tribunal de première instance d'Arlonin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Marc Vandermeir v. État belge — SPF Finances (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta — Sijoittautumisvapaus — EY 43 artikla — Palvelujen tarjoamisen vapaus — EY 49 artikla — Autot — Se, että yhdessä jäsenvaltiossa asuva henkilö käyttää toisessa jäsenvaltiossa rekisteröityä ajoneuvoa — Tämän ajoneuvon verottaminen ensimmäisessä jäsenvaltiossa)

text:
               24.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 19/10

         Yhteisöjen tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 24.10.2008 (Tribunal de première instance d'Arlonin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Marc Vandermeir v. État belge — SPF Finances
   (Asia C-364/08) (1)

   (Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta - Sijoittautumisvapaus - EY 43 artikla - Palvelujen tarjoamisen vapaus - EY 49 artikla - Autot - Se, että yhdessä jäsenvaltiossa asuva henkilö käyttää toisessa jäsenvaltiossa rekisteröityä ajoneuvoa - Tämän ajoneuvon verottaminen ensimmäisessä jäsenvaltiossa)
   (2009/C 19/17)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Tribunal de première instance d'Arlon
   Asianosaiset

      Kantaja: Marc Vandermeir

      Vastaaja: Belgian valtio — SPF Finances
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Tribunal de première instance d'Arlon (Belgia) — EY 43 ja/tai EY 49 artiklan tulkinta — Jäsenvaltion lainsäädäntö, jossa velvoitetaan kyseisessä jäsenvaltiossa asuva itsenäinen ammatinharjoittaja rekisteröimään siellä ajoneuvo, joka on jo rekisteröity toisessa jäsenvaltiossa, jossa kyseinen henkilö toimii itsenäisenä ammatinharjoittajana — Sijoittautumisvapauden ja/tai palvelujen tarjoamisen vapauden rajoitus
   Määräysosa
   EY 43 ja EY 49 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaiselle pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle jäsenvaltiossa voimassa olevalle kansalliselle lainsäädännölle, jonka nojalla kyseisessä jäsenvaltiossa asuva itsenäinen ammatinharjoittaja joutuu rekisteröimään siellä ajoneuvon, jonka hän on leasingvuokrannut toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelta yritykseltä, kun ajoneuvoa ei ole tarkoitus käyttää vakinaisesti lähinnä ensimmäisen jäsenvaltion alueella eikä sitä tosiasiassa käytetä siellä tällä tavalla.

      (1)  EUVL C 260, 11.10.2008.


title: Asia T-603/15: Kanne 23.10.2015 – Frank v. komissio

text:
               8.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 48/52

         Kanne 23.10.2015 – Frank v. komissio
   (Asia T-603/15)
   (2016/C 048/60)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Regine Frank (Bonn, Saksa) (edustaja: asianajaja W. Trautner)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan 5.6.2015 päivätyllä kirjeellä tiedoksi annetun hallintopäätöksen olla antamatta positiivista arviota kantajan hakemukselle nro 680151 – QUASIMODO vaiheessa 1 ja olla hyväksymättä sitä vaiheen 2 arviointiin

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Tällä kanteella kantaja riitauttaa komission implisiittisen päätöksen hylätä hallintovalitus Euroopan tutkimusneuvoston toimeenpanoviraston (ERCEA) 5.6.2015 tekemästä päätöksestä olla antamatta positiivista arviota kantajan hakemukselle nro 680151 – QUASIMODO ja olla hyväksymättä sitä vaiheen 2 arviointiin Euroopan unionin tutkimuksen ja innovoinnin puiteohjelman (2014–2020) – Horisontti 2020 vuoden 2015 työohjelman mukaisten ehdotuspyyntöjen puitteissa.
   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan avoimuusperiaatetta on loukattu
               Kantaja väittää, että ERCEA:n toiminta on monessa suhteessa avoimuusperiaatteen vastaista. Arviointiperusteita ei ole ilmoitettu lopullisesti ”Guidelines for applicants” –ohjeissa eikä 5.6.2015 tehdyssä päätöksessä.

               2)

               Toinen kanneperuste, jonka mukaan yhdenvertaisen kohtelun periaatetta on loukattu
               Kantaja väittää lisäksi, että komissio loukkasi myös yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, kun se esitti erittelemättömiä arvioita ja vahingoitti kantajan tieteellistä mainetta.


title: Asia T-370/08: Kanne 5.9.2008 — Csepeli Áramtermelő v. komissio

text:
               22.11.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 301/45

         Kanne 5.9.2008 — Csepeli Áramtermelő v. komissio
   (Asia T-370/08)
   (2008/C 301/76)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Csepeli Áramtermelő kft (Budapest, Unkari) (edustajat: asianajajat Á. Máttyus, K. Ferenczi, B. van de Walle de Ghelcke, T. Franchoo ja D. Fessenko)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Päätös on kumottava siltä osin kuin siinä todetaan Csepelin olevan sellaisen valtiontuen saaja, jonka ei katsota soveltuvan yhteismarkkinoille, sekä siltä osin kuin siinä määrätään Unkari perimään Csepeliltä takaisin tämä väitetty valtiontuki korkoineen, ja

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja vaatii komission 4.6.2008 tekemän päätöksen K(2008)2223 lopullinen (asia C 41/2005 — Hukkakustannukset Unkarissa) kumoamista siltä osin kuin siinä todetaan kantajan olevan sellaisen valtiontuen saaja, jonka ei katsota soveltuvan yhteismarkkinoille, ja siltä osin kuin siinä määrätään Unkari perimään kantajalta takaisin tämä väitetty valtiontuki korkoineen.
   Kantaja väittää, että komissio ei todistanut eikä asianmukaisesti perustellut päätelmäänsä, jonka mukaan kantajan, joka on sellaisen sähköntuotantolaitoksen omistaja Unkarissa, jonka Atel AG osti lopulta, ja Unkarin valtion omistaman sähköntoimittaja Magyar Villamos Muvek Rt:n (MVM) välillä tehty sähkönhankintasopimus on yhteismarkkinoille soveltumatonta valtiontukea. Väitteidensä tueksi kantaja esittää seuraavat oikeudelliset perusteet:
   Ensimmäisessä perusteessaan kantaja väittää, että komissio rikkoi EY 253 artiklaa ja EY 87 artiklan 1 kohtaa, koska se ei esittänyt perusteluja ja teki ilmeisen arviointivirheen, kun se totesi, että kantaja sai taloudellista etua sähkönhankintasopimuksellaan.
   Toisessa perusteessaan kantaja väittää, että komissio teki ilmeisen arviointivirheen, kun se päätteli, että kantajan sähkönhankintasopimus vääristää kilpailua.
   Kolmannessa perusteessaan kantaja väittää, että komissio loukkasi suhteellisuusperiaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, koska tapauksen erityisissä olosuhteisissa takaisinperintää koskeva velvollisuus on perusteeton yhteisön oikeuden yleisten periaatteiden nojalla. Kantaja väittää lisäksi, että komissio teki sitä menetelmää koskevan ilmeisen arviointivirheen, jota se sovelsi laskeakseen takaisin perittävät määrät.


title: Asia C-571/08: Kanne 22.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta

text:
               7.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/13

         Kanne 22.12.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta
   (Asia C-571/08)
   (2009/C 55/21)
   Oikeudenkäyntikieli: italia
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: W. Mölls ja L. Pignataro)

      Vastaaja: Italian tasavalta
   Vaatimukset

               —

               Yhteisöjen tuomioistuimen on todettava, että Italian tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 95/59/EY (1) 9 artiklan 1 kohtaan perustuvia velvoitteitaan, koska se on säätänyt savukkeiden vähimmäishinnasta ja koska se on säätänyt 120 päivän määräajasta valmistetun tupakan hinnanmuutoksen hyväksynnälle.

               —

               Italian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Vähimmäishinta
   Komissio väittää, että koska Italian tasavalta on määrännyt savukkeille vähimmäishinnan, se on rikkonut direktiivin 95/59/EY 9 artiklan 1 kohtaa (kuten myös direktiivin 72/464/ETY (2) 5 artiklaa, joka on korvattu ensin mainitulla artiklalla ja joka on olennaisilta osin sama). Kyseisessä normissa asetetaan periaate, jonka mukaan valmistajilla ja maahantuojilla on vapaus määrätä valmistetun tupakan vähittäismyynnissä noudatettavat enimmäishinnat. Mainitun periaatteen mukaan jäsenvaltiot eivät voi perustella sitä, että niillä olisi harkintavaltaa vähittäismyynnissä noudatettavien enimmäishintojen vahvistamisessa, viittaamalla ”hintatason valvontaan” tai ”vahvistettujen hintojen noudattamiseen” eivätkä myöskään direktiivin 95/59/EY 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun asteikon vahvistamiseen.
   Vähittäishintaa ei voida perustella vetoamalla kansanterveyteen liittyviin näkökohtiin. Vastaava tavoite, jonka yhteisön lainsäätäjä on ottanut huomioon, voidaan nimittäin saavuttaa savukkeiden korkeammalla verotuksella käyttämällä kunkin jäsenvaltion tilanteeseen sopivia verotusparametrejä.
   Italian hallituksen väite, joka perustuu siihen oletettuun vaaraan, että salakuljetettujen tai väärennettyjen tuotteiden kauppa lisääntyisi liian korkeiden tai markkinoille soveltumattomien hintojen vuoksi, ei myöskään ole perusteltu. Kyseinen väite perustuu vain Italian hallituksen väitteisiin, joista ei ole esitetty todisteita, koska Italian hallitus ei ole selittänyt, miten hinnan ero, joka johtuu korkeammasta verotuksesta, lisäisi petosten määrää enemmän kuin mitä vähimmäishintapolitiikka sitä mahdollisesti lisäisi. Komissio väittää, että kunkin jäsenvaltion on yhteisön oikeuden puitteissa suoritettava tarpeelliset tarkastukset varmistaakseen niiden verojen perimisen, jotka niille on maksettava. Tämä tarve ei mitenkään voi vaikuttaa jäsenvaltioiden velvollisuuteen noudattaa direktiivin 95/59/EY säännöksiä 9 artikla mukaan lukien.
   Valmistetun tupakan hintojen hyväksymistä koskeva 120 päivän määräaika
   Jotta valmistettuja tupakkatuotteita saa markkinoida Italiassa, niiden hinnat on merkittävä viralliseen hintaluetteloon. Rekisteröintihakemus lähetetään talous- ja valtiovarainministeriölle — Valtionmonopolien autonomiseen hallintoon (AAMS). AAMS:llä ei ole harkintavaltaa rekisteröinnin vahvistamisessa. Komission mukaan 120 päivän määräaika, jonka Italian viranomaiset ovat vahvistaneet hintojen muutoshakemuksen käsittelylle, on liian pitkä ja sellainen, että direktiivin 95/59/EY 9 artiklan 1 kohdassa säädetty periaate, jonka mukaan toimijat määrittävät vapaasti enimmäishinnat, tehdään osittain käytännössä tyhjäksi.

      (1)  Muista valmistetun tupakan kulutukseen kohdistuvista veroista kuin liikevaihtoveroista 27.11.1995 annettu neuvoston direktiivi 95/59/EY (EYVL L 291, s. 40).

      (2)  Muista valmistetun tupakan kulutukseen kohdistuvista veroista kuin liikevaihtoveroista 19.12.1972 annettu neuvoston direktiivi 72/464/ETY (EYVL L 303, s. 1).


title: Asia C-95/06 P: Valitus, jonka Bausch & Lomb Inc. on tehnyt  15.2.2006  asiassa T-154/03, Biofarma SA v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit),  17.11.2005  annetusta tuomiosta

text:
               6.5.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 108/4

         Valitus, jonka Bausch & Lomb Inc. on tehnyt 15.2.2006 asiassa T-154/03, Biofarma SA v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 17.11.2005 annetusta tuomiosta
   (Asia C-95/06 P)
   (2006/C 108/06)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittaja: Bausch & Lomb Inc. (edustajat: M. Silverleaf, QC, solicitor R. Black, solicitor B. Gerber ja solicitor E. Kohner)

      Muut osapuolet: 1. Biofarma SA, 2. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   Vaatimukset
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               —

               kumoaa valituksenalaisen tuomion

               —

               pysyttää SMHV:n kolmannen valituslautakunnan 5.2.2003 tekemän päätöksen

               —

               velvoittaa SMHV:n rekisteröimään tavaramerkki, jonka rekisteröintiä on haettu valittajan nimissä

               —

               velvoittaa vastaajan korvaamaan tästä valituksesta ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa nostetusta kanteesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antama tuomio on kumottava seuraavista syistä:
   Tuomiossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että yleisön keskuudessa oli sekaannusvaara kyseisten kahden merkin välillä. Valittaja väittää, että kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin päätyi tähän päätelmään, se teki oikeudellisen virheen ja/tai rikkoi menettelymääräyksiä. Virheet, joihin valittaja vetoaa, ovat lyhyesti seuraavat.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki virheen, kun se jätti tarkastelematta asianmukaisesti tai lainkaan sitä, ovatko tavarat, joita varten kilpailevat merkit on rekisteröity tai pyritään rekisteröimään, samankaltaisia tavaroita. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen lähtökohta oli oikeudellisesti virheellinen.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen olisi valittajan mukaan pitänyt tarkastella, ovatko tavarat, joita varten rekisteröintiä haetaan, samankaltaiset kuin tavarat, joiden osalta toisen merkin käyttö on osoitettu. Jos ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin olisi toiminut näin, sen olisi valittajan mukaan pitänyt päätellä, että ne eivät ole ja että 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan soveltamiselle ei näin ollen ollut perustetta. Toissijaisesti sen olisi valittajan mukaan pitänyt päätellä, että tavaroiden välillä on enintään lievä samankaltaisuus ja että tehtäessä kokonaisarviointia siitä, onko sekaannusvaara olemassa, tällainen vähäinen samankaltaisuus edellyttää erittäin korkeaa samankaltaisuuden astetta kyseessä olevien tavaramerkkien välillä ja syitä (joita ei annettu), miksi kohdeyleisö saattaa kuvitella, että ne tulevat kaupallisesti toisiinsa sidoksissa olevista lähteistä.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki valittajan mukaan oikeudellisen virheen, kun se sovelsi 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa tarkastellessaan kyseessä olevien merkkien suhteellista samankaltaisuutta. Se ei tehnyt arviointiaan sellaisen kokonaisarvioinnin perusteella, joka koskee kokonaisvaikutelmaa, jonka keskivertokuluttaja merkeistä saa, kun tämä näkee tai kuulee ne, vaan kyseisten merkkien muodostavien sanojen kielellisten ja sanallisten ominaispiirteiden perinpohjaisen analyysin perusteella.
   Samankaltaisuutta arvioidessaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen olisi valittajan mukaan pitänyt tarkastella merkkejä kokonaisuutena ja ottaa huomioon se, millainen visuaalinen ja erityisesti foneettinen vaikutus kyseessä olevilla merkeillä kokonaisuutena tarkasteltuina on keskivertokuluttajaan. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei valittajan mukaan lisäksi ottanut huomioon sitä, että kyseessä olevat tavarat ovat tavaroita, joiden osalta on kiistatonta, että kohdeyleisön voidaan olettaa olevan erittäin huolellinen sekä niitä valitessaan että niitä käyttäessään. Jos ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin olisi soveltanut asianmukaista lähestymistapaa, se olisi katsonut, että kyseiset tavaramerkit sekä kuulostavat että näyttävät erilaisilta.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei valittajan mukaan yksilöinyt kohdeyleisöä ja teki näin ollen oikeudellisen virheen. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen soveltaessaan 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ja katsoessaan, että potilaat kuuluvat kohdeyleisöön. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen olisi pitänyt päätellä sovellettavan lainsäädännön mukaisesti, että kohdeyleisö muodostuu lääketieteen alan ammattilaisista.
   Samankaltaisuutta arvioidessaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toimi valittajan mukaan mekaanisesti. Se ei punninnut havaitsemiaan samankaltaisuuksia eikä pohtinut, johtivatko ne sekaannusvaaraan. Sen sijaan se oletti, että näin oli. Näin tehtyään ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kyseisten merkkien ja tavaroiden väliset erot ja katsoi, että ne eivät poista tätä vaaraa. Se teki tämän asiaa perustelematta. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki näin ollen oikeudellisen virheen soveltaessaan 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, sellaisena kuin yhteisöjen tuomioistuin on sitä tulkinnut, ja/tai rikkoi menettelymääräyksiä ja erityisesti työjärjestyksen 81 artiklaa, kun se ei perustellut päätöstään.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki valittajan mukaan oikeudellisen virheen, kun se ei tarkastellut kyseisten tavaroiden keskivertokuluttajan tarkkaavaisuustasoa eikä sitä, saattaisiko tämä vähentää sekaannusvaaraa. Sen olisi pitänyt ottaa huomioon se erittäin korkea tarkkaavaisuus, jota keskivertokuluttaja osoittaa valmistellessaan valintaansa kyseisten tavaroiden välillä ja tämän valinnan tehdessään, ja vaikutus, joka tällä voi olla sekaannusvaaraan. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei näin ollen soveltanut asianmukaisesti 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, sellaisena kuin yhteisöjen tuomioistuin on sitä tulkinnut.


title: Asia C-160/99: Euroopan yhteisöjen komission 30.4.1999 Ranskan tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 226/12               FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         7.8.1999
Arrondissementsrechtbank te Roermondin 28.4.1999 te-                     2. Jos ennakkolupaa koskevalla edellytyksellä rajoitetaan EY:n
kemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö                          perustamissopimuksen 59 ja 60 artiklassa määrättyä palve-
asiassa BSM Geraets-Smits vastaan Stichting Ziekenfonds                       lujen vapaata liikkuvuutta koskevaa periaatetta, voidaanko
VGZ ja HTM Peerbooms vastaan Stichting CZ groep                               tämä rajoitus oikeuttaa vastaajien (ks. mm. edellä viitattu,
                       zorgverzekeringen                                      1. vastaajan 14.7.1998 päivätty kirje) vetoamilla yleistä
                                                                              etua koskevilla pakottavilla syillä?
                         (Asia C-157/99)
                        (1999/C 226/19)
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 30.4.1999 Ranskan tasa-
Arrondissementsrechtbank te Roermond on pyytänyt                                          valtaa vastaan nostama kanne
28.4.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 30.4.1999, Euroo-                                         (Asia C-160/99)
pan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa BSM Geraets-Smits
vastaan Stichting Ziekenfonds VGZ ja HTM Peerbooms vastaan
Stichting CZ groep zorgverzekeringen ennakkoratkaisua seu-                                         (1999/C 226/20)
raaviin kysymyksiin:
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission on nostanut 30.4.1999 Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
1.                                                                       vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudellinen neuvonantaja
                                                                         Frank Benyon ja oikeudellisen yksikön virkamies Bernard
                                                                         Mongin, prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos Gómez de la
    a) Onko EY:n perustamissopimuksen 59 ja 60 artiklaa                  Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
        tulkittava siten, että niiden vastaista on Ziekenfondswetin
        (sairausvakuutuslaki) 9 §:n 4 momentin kaltainen
        lainsäädäntö, luettuna yhdessä Regeling hulp in het              Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
        buitenland ziekenfondsverzekeringin (sosiaaliturvasta ulko-      tuin
        mailla annettu asetus) kanssa, siltä osin kuin niissä
        säädetään, että sairauskassassa vakuutetun henkilön              1. toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut palvelujen
        on saatava sairauskassalta ennakkolupa voidakseen                     tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta merilii-
        kääntyä Alankomaiden ulkopuolella sijaitsevan hen-                    kenteeseen jäsenvaltioissa (meriliikenteen kabotaasi)
        kilön tai laitoksen puoleen, käyttäessään oikeuttaan                  7 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen
        etuuksiin?                                                            (ETY) N:o 3577/92 (1)mukaisia velvoitteitaan, koska se ei
                                                                              ole muuttanut kyseisen asetuksen 1 artiklan 1 kohdan
                                                                              soveltamisalaan kuuluvien yhteisön laivanvarustajien osal-
                                                                              ta 11.5.1977 annetun tullikoodeksin 257 §:ää,
    b) Miten edellä olevaan kysymykseen 1.a. on vastattava,
        jos siinä mainittu lupa evätään tai lupaa ei myönnetä
        sillä perusteella, että kyseisen, toisessa jäsenvaltiossa        2. velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
        suoritettavan hoidon ei ensiksi mainitussa jäsenval-                  kulut.
        tiossa katsota olevan ”ammattikunnassa vallitsevien
        käsitysten mukaan tavanomaista”, eikä sen näin ollen
        voida katsoa olevan Ziekenfondswetin 8 §:ssä tarkoitet-          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
        tu etuus? Muuttuuko asian ratkaisu siitä, että huomioon
        otetaan ainoastaan alankomaalaisessa ammattikun-
        nassa vallitsevat käsitykset, tai siitä, sovelletaanko           Vaikka asetuksella N:o 3577/92 on välitön oikeusvaikutus,
        asiassa kansallisia vaiko kansainvälisiä tieteellisiä ar-        tullikoodeksin 257 §:n 1 momentti, jossa rajataan meriliiken-
        viointiperusteita, ja jos näin on, miten? Lisäksi onko           teen kabotaasi koskemaan Ranskan lipun alla purjehtivien
        asiassa merkitystä sillä, että kyseinen hoito korvataan          alusten kuljetuksia Ranskan emämaan satamien välillä,
        toisen jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmää koskevan           vähentää oikeusvarmuutta ja lisää epäselvyyttä, koska kyseiset
        lainsäädännön nojalla?                                           oikeussubjektit joutuvat epävarmaan tilanteeseen siltä osin
                                                                         kuin on kyse niiden mahdollisuuksista vedota yhteisön oikeu-
                                                                         teen. Jäsenyysvelvoitteiden rikkomista ei poista se seikka, että
                                                                         asetuksen julkaiseminen on annettu tiedoksi valtion kaikille
    c) Miten edellä olevaan kysymykseen 1.a. on vastattava,              toimivaltaisille ulkoasioista vastaaville viranomaisille.
        jos ulkomailla suoritettavan hoidon katsotaan olevan
        tavanomaista ja siis näin ollen etuus, mutta edellä
        tarkoitettu lupa evätään sillä perusteella, että asianmu-
                                                                         (1) EYVL 364, 12.12.1992, s. 7.
        kaista hoitoa on saatavilla Alankomaissa sopimusjärjes-
        telmään kuuluvalta palvelujen tarjoajalta, jolloin ulko-
        mailla suoritettava hoito ei ole välttämätöntä potilaan
        hoidon kannalta?


title: Asia C-37/02 ja C-38/02: Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneton, Sezione terza, 16.1.2002 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa C-37/02, Adriano Di Lenardo Srl ja asiassa (C-38/02), Dilexport Srl vastaan ulkomaankauppaministeriö – kauppapolitiikasta ja kaupasta vastaavan pääosaston II osasto.

text:
20.4.2002               FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 97/3
Bundesverwaltungsgerichtin 8.11.2001 tekemällään pää-                         tusvaatimuksen nostamiselle 90 päivän määräajan joka
töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö hallintoriita-                        lasketaan siitä, kun vapaaehtoisesti tapahtuvalle maksulle
 asiassa Katharina Rinke vastaan Ärztekammer Hamburg.                        varattu määräaika päättyi, jos tällä tehdään takaisinsaanti-
                                                                              oikeuden käyttäminen suhteettoman vaikeaksi?
                           (Asia C-25/02)
                                                                        2.    Jos vastaus edelliseen kysymykseen on myöntävä, minkä
                          (2002/C 97/05)                                      pituinen tämän määräajan on vähintään oltava, jotta se ei
                                                                              olisi suhteettoman vaikeaksi tekemistä koskevan kiellon
                                                                              vastainen?
Bundesverwaltungsgericht on pyytänyt 8.11.2001 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen
kirjaamoon 31.1.2002 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta               3.    Tai mitä edellytyksiä olisi otettava huomioon määräaikaa
hallintoriita-asiassa Katharina Rinke vastaan Ärztekammer                    vahvistettaessa?
Hamburg ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
1.    Onko direktiiveissä 86/457/ETY (1) ja 93/16/ETY (2) sää-
      dettyä edellytystä, jonka mukaan yleislääkärin nimityksen
      saamiseksi suoritettavassa yleislääketieteen erityiskoulu-
      tuksessa on tietyt osat suoritettava kokoaikaisesti työsken-
      nellen, pidettävä direktiivissä 76/207/ETY (3) tarkoitettu-
      na sukupuoleen perustuvana välillisenä syrjintänä?
2.    Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi:
      a)    Miten on ratkaistava direktiivin 76/207/ETY ja direk-
            tiivien 86/457/ETY ja 93/16/ETY välinen normiristi-
            riita?                                                      Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneton, Se-
                                                                        zione terza, 16.1.2002 tekemällään päätöksellä esittämä
      b)    Kuuluuko sukupuoleen perustuvan välillisen syrjin-
                                                                        ennakkoratkaisupyyntö asiassa C-37/02, Adriano Di Le-
            nän kielto yhteisön oikeuden kirjoittamattomiin
                                                                        nardo Srl ja asiassa (C-38/02), Dilexport Srl vastaan
            perusoikeuksiin, joille on annettava etusija suhteessa
                                                                        ulkomaankauppaministeriö – kauppapolitiikasta ja kau-
            sellaiseen sekundaariin yhteisön oikeuteen, joka on
                                                                                pasta vastaavan pääosaston II osasto.
            niiden kanssa ristiriidassa?
                                                                                (Asia C-37/02 ja C-38/02)
(1) EYVL L 267; 19.9.1986, s. 26.
(2) EYVL L 165; 7.7.1993, s. 1.
(3) EYVL L 39; 14.2.1976, s. 40.                                                                   (2002/C 97/07)
                                                                        Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto, Sezione
                                                                        terza, on pyytänyt 16.1.2002 tekemällään päätöksellä, joka on
                                                                        saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 13.2.2002 Euroopan
Tribunal Tributário de 1a Instância de Lisboan (3o Juı́zo –            yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa
2a Secção) 27.12.2001 tekemällään päätöksellä esittämä                 C-37/02, Adriano Di Lenardo Srl ja asiassa (C-38/02), Dilex-
ennakkoratkaisupyyntö valitusasiassa Recheio – Cash &                   port Srl vastaan ulkomaankauppaministeriö – kauppapolitii-
Carry, SA vastaan Fazenda Pública/Registo Nacional de                  kasta ja kaupasta vastaavan pääosaston II osasto, seuraaviin
                        Pessoas Colectivas                              kysymyksiin:
                           (Asia C-30/02)                               1)    Ovatko asetuksen N:o 896/2001 (1) 1, 3, 4, 5, ja 31
                                                                              artikla ristiriidassa perustamissopimuksen ja erityisesti EY
                          (2002/C 97/06)                                      7 artiklan (aiempi EY:n perustamissopimuksen 4 artikla)
                                                                              ja muiden määräysten kanssa tai kyseisessä perustamisso-
                                                                              pimuksessa vahvistettujen periaatteiden kanssa, kuten
Tribunal Tributário de 1a Instância de Lisboa (33o Juı́zo –                  tehtävien ja toimivallan jakoa yhteisön toimielinten (eri-
2a Secção) on pyytänyt 27.12.2001 tekemällään päätöksellä,                   tyisesti neuvoston ja komission) välillä koskevan periaat-
joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 4.2.2002, Eu-                     teen kanssa?
roopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua valitus-
asiassa Recheio – Cash & Carry, SA vastaan Fazenda Pública/Re-
gisto Nacional de Pessoas Colectivas seuraaviin kysymyksiin:            2)    Ovatko asetuksen N:o 896/2001 kyseiset artiklat ristirii-
                                                                              dassa lakien taannehtivuuskiellon periaatteen kanssa ja
1.    Onko yhteisön oikeuden vastaista, että jäsenvaltio vahvis-              kyseiseen periaatteeseen liittyvien luottamuksensuojan ja
      taa yhteisön oikeuden vastaisesti kannetun maksun palau-                oikeusvarmuuden periaatteiden kanssa?
 ---pagebreak--- C 97/4                  FI                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           20.4.2002
3)    Ovatko asetuksen N:o 896/2001 kyseiset säännökset                    Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      ristiriidassa 13.2.1993 annetun neuvoston asetuksen N:o
      404/93 (2) (ja sen myöhempien muutosten ja täydennys-
      ten) kanssa ja erityisesti kyseisen asetuksen 20 artiklan            EY:n perustamissopimuksen 10 artiklan ensimmäisen kohdan
      kanssa?                                                              ja 249 artiklan kolmannen kohdan mukaan jäsenvaltioiden,
                                                                           joille direktiivi on osoitettu, on toteutettava direktiivin tehok-
4)    Mikäli edellisiin kysymyksiin vastataan kieltävästi, yhtei-          kaaksi täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet sääde-
      söjen tuomioistuinta pyydetään vastausta siihen, onko                tyssä määräajassa. Kyseinen määräaika on päättynyt 1.7.1997
      kyseisen komission asetuksen 6 artikla ja erityisesti sen            ilman, että Portugalin tasavalta on toteuttanut kaikkia tarvitta-
      c kohdan säännös ristiriidassa ammatinharjoittamista                 via toimenpiteitä.
      koskevan perustavanlaatuisen oikeuden ja siihen sisälty-
      vän yritystoiminnan harjoittamisen vapauden kanssa, kun
      siinä evätään oikeussubjekteilta, jotka ovat etuyhteydessä
      perinteisiin toimijoihin, mahdollisuus saada osuus tariffi-          (1) EYVL L 173, 12.7.2000, s. 1.
      kiintiöstä myöskään ”ei-perinteisinä toimijoina”?
(1) EYVL L 126, 8.5.2001, s. 6.
(2) EYVL L 47, 25.2.1993, s. 1.
                                                                           Euroopan yhteisöjen komission 15.2.2002 Portugalin
                                                                                tasavaltaa vastaan nostama kanne
                                                                                (Asia C-45/02)
Euroopan yhteisöjen komission 15.2.2002 Portugalin
                tasavaltaa vastaan nostama kanne
                                                                                (2002/C 97/09)
                           (Asia C-44/02)
                           (2002/C 97/08)                                  Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 15.2.2002 Euroo-
                                                                           pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin tasavaltaa
                                                                           vastaan. Kantajan asiamiehenä on António Caeiros, prosessi-
                                                                           osoite Luxemburgissa.
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 15.2.2002 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Portugalin tasavaltaa
vastaan. Kantajan asiamiehenä on António Caeiros, proses-                 Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
siosoite Luxemburgissa.
                                                                           –     toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut pyörillä
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                     varustettuihin maatalous- ja metsätraktoreihin asennettu-
                                                                                jen kipinäsytytysmoottoreiden aiheuttamien radiohäiriöi-
–     toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut maata-                den poistamista koskevan neuvoston direktiivin
      lous- ja metsätraktoreiden käyttövoimaksi tarkoitettujen                   75/322/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen ja
      moottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen vähentämiseksi                     pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden
      toteutettavista toimenpiteistä ja neuvoston direktii-                      tyyppihyväksyntää koskevan neuvoston direktiivin
      vin 74/150/ETY muuttamisesta 22 päivänä toukokuuta                         74/150/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen
      2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direk-                      14 päivänä tammikuuta 2000 annetun komission direk-
      tiivin 2000/25/EY (1) 9 artiklan mukaisia velvoitteitaan,                  tiivin 2000/2/EY (1) 4 artiklan mukaisia velvoitteitaan,
      koska se ei ole säädetyssä määräajassa antanut kyseisen                    koska se ei ole säädetyssä määräajassa antanut kyseisen
      direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja                direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja
      hallinnollisia määräyksiä                                                  hallinnollisia määräyksiä
–     toteaa toissijaisesti, että Portugalin tasavalta ei ole noudat-      –     toteaa toissijaisesti, että Portugalin tasavalta ei ole noudat-
      tanut direktiivin 2000/25/EY 9 artiklan mukaisia velvoit-                  tanut direktiivin 2000/2/EY 4 artiklan mukaisia velvoit-
      teitaan, koska se ei ole välittömästi ilmoittanut edellä                   teitaan, koska se ei ole välittömästi ilmoittanut edellä
      mainituista toimista komissiolle                                           mainituista toimista komissiolle
–     velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-                –     velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeuden-
      käyntikulut.                                                               käyntikulut.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 13 päivänä marraskuuta 2001 asiassa C-59/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Manuel Pereira Roldão & Filhos Lda, Instituto Superior Técnico, King, Taudevin & Gregson (Holdings) Ltd (Välityslauseke – Ennakkomaksujen palauttaminen tilanteessa, jossa komissio on irtisanonut sopimuksen sen täyttämättä jättämisen vuoksi)

text:
C 3/4                     FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            5.1.2002
yksityisauton käyttämisestä liiketoimintaa varten, yhteisöjen                 tasavalta (asiamiehinään P. Mylonopoulos ja N. Dafniou),
tuomioistuin (viides jaosto), toimien kokoonpanossa: neljän-                  jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että
nen jaoston puheenjohtaja S. von Bahr, joka hoitaa viidennen                  Helleenien tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopi-
jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit D. A. O. Ed-                   muksen 30 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 28 artikla)
ward, A. La Pergola (esittelevä tuomari), M. Wathelet ja                      mukaisia velvoitteitaan, koska se on ottanut käyttöön ja
C. W. A. Timmermans, julkisasiamies: C. Stix-Hackl, kirjaaja:                 pitänyt voimassa öljytuotteiden varastointijärjestelmän, jossa
johtava hallintovirkamies H. A. Rühl, on antanut 8.11.2001                    mahdollisuus siirtää varastointivelvollisuus Kreikkaan sijoittau-
tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                                    tuneille jalostamoille on suoraan sidoksissa velvollisuuteen
                                                                              hankkia öljytuotteita näiltä jalostamoilta, ja koska se on
1)    Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudattanut EY:n perusta-             kieltänyt huoltoasemia suorittamasta hankintojaan jalosta-
      missopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se on jäsenval-            moilta tai toisesta jäsenvaltiosta, yhteisöjen tuomioistuin (vii-
      tioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta –             des jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
      yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräyty-              P. Jann sekä tuomarit D. A. O. Edward (esittelevä tuomari),
      misperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen               A. La Pergola, L. Sevón ja M. Wathelet, julkisasiamies: D. Ruı́z-
      neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin se on                 Jarabo Colomer, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on
      muutettuna direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta ja uusista              antanut 25.10.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
      toimenpiteistä arvonlisäveron yksinkertaistamiseksi – tiettyjen         raava:
      vapautusten soveltamisala ja niiden täytäntöönpanoa koskevat
      yksityiskohtaiset säännöt – 10 päivänä huhtikuuta 1995                  1)    Helleenien tasavalta ei ole noudattanut perustamissopimuksen
      annetulla neuvoston direktiivillä 95/7/EY, 17 artiklan                        30 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 28 artikla) mukaisia
      2 kohdan a alakohdan ja 18 artiklan 1 kohdan a alakohdan                      velvoitteitaan, koska se on ottanut käyttöön ja pitänyt voimassa
      vastaisesti sallinut sen, että arvonlisäverovelvollinen työnantaja            öljytuotteiden varmuusvarastojen pakollista ylläpitoa koskevan
      vähentää arvonlisäverotuksessa osan korvauksesta, jonka se                    järjestelmän, jossa jakeluyhtiöille annettu mahdollisuus siirtää
      maksaa työntekijälle yksityisauton käyttämisestä liiketoimintaa               varastointivelvollisuutensa Kreikkaan sijoittautuneille jalosta-
      varten.                                                                       moille on suoraan sidottu velvollisuuteen hankkia näitä tuotteita
                                                                                kyseisiltä jalostamoilta.
2)    Alankomaiden kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeu-
      denkäyntikulut.                                                         2)    Helleenien tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                                kulut.
3)    Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
      vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
                                                                              (1) EYVL C 397, 19.12.1998.
(1) EYVL C 340, 7.11.1998.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                (kolmas jaosto)
                             (viides jaosto)
                                                                                13 päivänä marraskuuta 2001
                    25 päivänä lokakuuta 2001
                                                                              asiassa C-59/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
asiassa C-398/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                        Manuel Pereira Roldão & Filhos Lda, Instituto Superior
                       Helleenien tasavalta (1)                                  Técnico, King, Taudevin & Gregson (Holdings) Ltd (1)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – EY:n                        (Välityslauseke – Ennakkomaksujen palauttaminen tilan-
perustamissopimuksen 30 artikla (josta on muutettuna                          teessa, jossa komissio on irtisanonut sopimuksen sen täyttä-
tullut EY 28 artikla) – Öljytuotteiden varmuusvarastojen                                           mättä jättämisen vuoksi)
                         pakollinen ylläpito)
                                                                                (2002/C 3/06)
                             (2002/C 3/05)
                     (Oikeudenkäyntikieli: kreikka)                                               (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen              (Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                                  yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-398/98, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-                    Asiassa C-59/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
nään D. Triantafyllou ja O. Couvert-Castéra) vastaan Helleenien               nään aluksi F. de Sousa Fialho ja O. Couvert-Castéra ja
 ---pagebreak--- 5.1.2002                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                                  C 3/5
sittemmin H. van Lier ja A. Caeiros, avustajanaan advogado                U. Leanza, avustajanaan P. G. Ferri), jossa kantaja vaatii, että
E. Braga) vastaan Manuel Pereira Roldão & Filhos Lda, kotipaik-          yhteisöjen tuomioistuin toteaa, että koska Italian tasavalta on
ka Marinha Grande (Portugali), Instituto Superior Técnico,
kotipaikka Lissabon (Portugali), edustajinaan advogado J. L. da
Cruz Vilaça ja advogado T. Aragão Morais, ja King, Taudevin
                                                                          –     laiminlyönyt laatia toimintaohjelman tai toimintaohjel-
& Gregson (Holdings) Ltd, jossa kantaja vaatii EY:n perustamis-
                                                                                mia, joilla on vesien suojelemisesta maataloudesta peräi-
sopimuksen 181 artiklan (josta on tullut EY 238 artikla)                        sin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta
nojalla, että yhteisöjen tuomioistuin velvoittaa vastaajat palaut-
                                                                                12 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktii-
tamaan ennakkomaksun, jonka komissio oli suorittanut vas-
                                                                                vin 91/676/ETY (EYVL L 375, s. 1) 5 artiklassa säädetyt
taajille energiateknologian edistämiseen Euroopassa liittyviä                   ominaisuudet ja jotka täyttävät siinä säädetyt edellytykset,
hankkeita (Thermie-ohjelma) koskevan sopimuksen nro IN
90/91 PO/UK perusteella, yhteisöjen tuomioistuin (kolmas
jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja
F. Macken sekä tuomarit C. Gulmann ja J. N. Cunha Rodrigues               –     laiminlyönyt toteuttaa täydellisesti ja asianmukaisesti
(esittelevä tuomari), julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja:                 direktiivin 6 artiklassa tarkoitetut valvontatoimet ja
hallintovirkamies L. Hewlett, on antanut 13.11.2001 tuomion,
jonka tuomiolauselma on seuraava:
                                                                          –     laiminlyönyt laatia ja antaa täydellisen direktiivin 10 artik-
1)     Manuel Pereira Roldão & Filhos Lda ja Instituto Superior                lan mukaisen kertomuksen,
       Técnico velvoitetaan maksamaan yhteisvastuullisesti Euroopan
       yhteisöjen komissiolle 357 813 euroa.
2)     Manuel Pereira Roldão & Filhos Lda velvoitetaan maksamaan         se on jättänyt noudattamatta sille yhteisön oikeuden mukaan
       Euroopan yhteisöjen komissiolle 185 833,78 euroa 1.1.1999          kuuluvia jäsenyysvelvoitteita, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes
       mennessä kertyneenä korkona sekä sopimuksessa määrättyä            jaosto), toimien kokoonpanossa: kuudennen jaoston puheen-
       korkoa kyseisestä päivämäärästä lukien päävelan täysimääräi-       johtajan tehtäviä hoitava toisen jaoston puheenjohtaja N. Col-
       seen maksamiseen asti.                                             neric sekä tuomarit C. Gulmann, J.-P. Puissochet, V. Skouris ja
                                                                          J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari), julkisasiamies:
3)     Manuel Pereira Roldão & Filhos Lda ja Instituto Superior          L. A. Geelhoed, kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett, on
       Técnico velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.               antanut 8.11.2001 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
                                                                          raava:
(1) EYVL C 121, 1.5.1999.
                                                                          1)    Italian tasavalta ei ole noudattanut vesien suojelemisesta
                                                                                maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pi-
                                                                                laantumiselta 12 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston
                                                                                direktiivin 91/676/ETY mukaisia velvoitteitaan, koska se
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                           (kuudes jaosto)                                      –     ei ole laatinut direktiivin 5 artiklan mukaisia toimintaoh-
                                                                                jelmia,
                   8 päivänä marraskuuta 2001
asiassa C-127/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                          –     ei ole toteuttanut direktiivin 6 artiklan mukaisia valvonta-
                         Italian tasavalta (1)                                        toimia ja
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
vin 91/676/ETY puutteellinen täytäntöönpano – Vesien                            –     ei ole antanut komissiolle direktiivin 10 artiklassa tarkoi-
suojeleminen maataloudesta peräisin olevien nitraattien ai-                           tettua kertomusta.
                   heuttamalta pilaantumiselta)
                            (2002/C 3/07)                                 2)    Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
                      (Oikeudenkäyntikieli: italia)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                          (1) EYVL C 204, 17.7.1999.
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
Asiassa C-127/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-
nään P. Stancanelli), vastaan Italian tasavalta (asiamiehenään


title: Asia C-484/99: Euroopan yhteisöjen komission 21.12.1999 Helleenien tasavaltaa vastaan nostama kanne

text:
C 47/24                   FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       19.2.2000
Euroopan yhteisöjen komission 14.12.1999 Espanjan ku-                      Centrale Raad van Beroepin 8.12.1999 tekemällään pää-
              ningaskuntaa vastaan nostama kanne                           töksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa H. Lom-
                                                                           mers ja Minister van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij
                            (Asia C-474/99)
                                                                                (Asia C-476/99)
                             (2000/C 47/39)
                                                                                (2000/C 47/40)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 14.12.1999 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Espanjan kuningas-
                                                                           Centrale Raad van Beroep on pyytänyt 8.12.1999 tekemällään
kuntaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on oikeudellisen yksikön
                                                                           päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
virkamies G. Valero Jordana, ja prosessiosoite Luxemburgissa
                                                                           16.12.1999, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
on c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la
                                                                           ratkaisua asiassa H. Lommers vastaan Minister van Landbouw,
Cruz, Centre Wagner.
                                                                           Natuurbeheer en Visserij seuraavaan kysymykseen:
Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tuin                                                                       Onko miesten ja naisten tasa-arvoisen kohteIun periaatteen
                                                                           toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen kou-
— toteaa, että koska Espanjan kuningaskunta ei ole saattanut               lutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9 päivänä
     voimaan direktiivin 85/337/ETY (1) 2 artiklan 1 kohdan ja             helmikuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/207/
     4 artiklan 2 kohdan (yhdessä liitteen II kanssa) noudattami-          ETY (1) 2 artiklan 4 kohdan kanssa ristiriidassa sellainen
     sen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyk-         työnantajan järjestely, jonka perusteella tuetut lasten hoitopai-
     siä, ja koska se on pysyttänyt voimassa säännöksiä, joissa            kat ovat vain naispuolisten työntekijöiden käytettävissä ellei
     edellä mainittujen säännösten vastaisesti ei sallita järjes-          miespuolisen työntekijän osalta kyse ole hätätapauksesta, joka
     tettävän ympäristövaikutusten arviointia tiettyjen direktii-          hänen työnantajansa on todettava?
     vin liitteessä II mainittujen hanketyyppien osalta koko
     jäsenvaltion alueella, eikä useiden muiden samassa liitteessä
                                                                           (1) EYVL 1976, L 39, s. 40.
     mainittujen hanketyyppien osalta jäsenvaltion suurim-
     massa osassa, se on jättänyt noudattamatta sille direktiivin
     85/33/ETY mukaan kuuluvia jäsenyysvelvoitteita;
— velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeu-
     denkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                        Euroopan yhteisöjen komission 21.12.1999 Helleenien
                                                                                tasavaltaa vastaan nostama kanne
Direktiivin 85/337/ETY 4 artiklan 2 kohtaa on tulkittava
2 artiklan 1 kohdan valossa. Näissä säännöksissä edellytetään,
että jäsenvaltioiden on tutkittava kussakin yksittäistapauksessa                                    (Asia C-484/99)
kunkin liitteessä II mainitun hankkeen erityispiirteet. Tällaisen
tutkimisen avulla voidaan sen jälkeen todeta, onko kyseinen                                          (2000/C 47/41)
hanke laatunsa, kokonsa tai sijaintinsa vuoksi sellainen, että
sen ympäristövaikutukset on arvioitava. Jäsenvaltiot voivat
4 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaan helpottaa                      Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 21.12.1999 Euroo-
tätä tutkimista vahvistamalla arviointiperusteet ja/tai rajat.             pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Helleenien tasavaltaa
Jäsenvaltio ei voi kuitenkaan missään tapauksessa, täytäntöön-             vastaan. Kantajan asiamiehet ovat komission oikeudellisen
pannessaan näitä säännöksiä tai vahvistaessaan näitä arviointi-            yksikön virkamies Maria Patakia ja oikeudellisessa yksikössä
perusteita ja/tai rajoja, vapauttaa etukäteen edellä mainitusta            toimiva kansallinen virkamies Manuel Desantes ja prosessi-
tutkimisesta liitteessä II mainittuja kokonaisia hanketyyppejä.            osoite Luxemburgissa on c/o oikeudellisen yksikön virkamies
Tutkittuaan Espanjan hallituksen ilmoittamaa lainsäädäntöä                 Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
komissio toteaa, että koko Espanjan alueella voimassa olevassa
kansallisessa tai itsehallintoalueiden lainsäädännössä on pois-            Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
tettu lukuisten direktiivin liitteessä II mainittujen hanketyyp-           tuin
pien osalta kokonaan ja lopullisesti velvollisuus suorittaa
ympäristövaikutusten arviointimenettely.
                                                                           — toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut perusta-
                                                                                missopimuksen ja tietokantojen oikeudellisesta suojasta
(1) Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten          11 päivänä maaliskuuta 1996 annetun Euroopan parla-
    arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annettu neuvoston                    mentin ja neuvoston direktiivin 96/9/EY (1) mukaisia vel-
    direktiivi (EYVL L 175, 5.7.1985, s. 40).                                   voitteitaan, koska se ei ole säädetyssä määräajassa antanut
                                                                                tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, ase-
                                                                                tuksia tai hallinnollisia määräyksiä ja koska toissijaisesti se
                                                                                ei ole ilmoittanut niistä komissiolle;
 ---pagebreak--- 19.2.2000                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 47/25
— velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeuden-                       a) osallistumismaksujen määrä, vai
     käyntikulut.
                                                                              b) osallistumismaksujen määrä vähennettynä niiden pal-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                                 kintojen määrällä tai arvolla, jotka annetaan kilpailun
                                                                                voittajille, vai
Jäsenvaltioilla on EY 249 artiklan kolmannen kohdan ja EY 10
artiklan (aiemmat EY:n perustamissopimuksen 189 ja 5 artikla)                 c) joku muu määrä, ja jos on, niin mikä?
sitovien määräysten mukaan velvollisuus toteuttaa tarvittavat
toimenpiteet direktiivien saattamiseksi osaksi kansallista oi-
keusjärjestystä ennen tätä varten säädetyn määräajan päätty-                  Vaihtoehtoisesti, jos kyseisten palvelujen katsotaan todella
mistä ja ilmoittamaan välittömästi näistä toimenpiteistä komis-               olevan palveluja, joita järjestäjä luovuttaa kullekin osanot-
siolle. Määräaika päättyi 1.1.1998 ilman, että Helleenien                     tajalle vastineena kyseisen osanottajan maksamasta osallis-
tasavalta olisi ilmoittanut komissiolle niitä toimenpiteitä, joita            tumismaksusta, onko verotettava määrä kunkin tällaisen
se on toteuttanut kyseisen direktiivin saattamiseksi osaksi                   luovutuksen osalta
kansallista oikeusjärjestystä.
                                                                              a) kyseisen osallistumismaksun määrä, vai
(1) EYVL L 77, 27.3.1996, s. 20.
                                                                              b) kyseisen osallistumismaksun määrä vähennettynä suh-
                                                                                teellisella osuudella niiden palkintojen määrästä tai
                                                                                arvosta, jotka annetaan kilpailun voittajille, vai
                                                                              c) joku muu määrä, ja jos on, niin mikä?
Manchester Tribunal Centren, VAT and Duties Tribunalin,
16.12.1999 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkorat-
kaisupyyntö asiassa Town and County Factors Ltd vastaan
            Commissioners of Customs end Excise                          (1) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistami-
                                                                             sesta 11 päivänä huhtikuuta 1967 annettu ensimmäinen neuvos-
                                                                             ton direktiivi 67/227/ETY (EYVL 71, 14.4.1967, s. 1301).
                          (Asia C-498/99)                                (2) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistami-
                                                                             sesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen
                            (2000/C 47/42)                                   määräytymisperuste, 17 päivänä toukokuuta 1977 annettu kuu-
                                                                             des neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, 13.6.1977,
VAT and Duties Tribunal, Manchester Tribunal Centre, on                      s. 1).
pyytänyt 16.12.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapu-
nut yhteisöjen tuomioistuimeen 22.12.1999, Euroopan yhtei-
söjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa Town and
County Factors Ltd vastaan Commissioners of Customs end
Excise, seuraaviin kysymyksiin:
1) Kun 11.4.1967 annettua neuvoston direktiiviä
     67/227/ETY (1) ja 17.5.1977 annettua neuvoston direktii-
     viä 77/388/ETY (2) ja erityisesti viimeksi mainitun direktii-
     vin 2 artiklan 1 kohtaa ja 6 artiklan 1 kohtaa tulkitaan            Tribunal de grande instance de Grenoblen 15.11.1999
     asianmukaisesti ja otetaan huomioon yhteisöjen tuomiois-            tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
     tuimen oikeuskäytäntö, erityisesti asiassa C-16/93, Tolsma          rikosasiassa Procureur de la République ja asianomistajat
     vastaan Inspecteur der Omzetbelasting annettu tuomio                La Fédération départementale des chasseurs de l’Isère,
     (Kok. 1994, s. I-743), voiko liiketoimi, jonka osalta               Fédération Rhône-Alpes de protection de la nature (FRAP-
     sen osapuolet ovat sopineet, että se on ”muuten kuin                            NA), section Isère, vastaan Xavier Tridon
     oikeudellisesti sitova” (ja johon ei kansallisen oikeuden
     mukaan voida siten vedota oikeudenkäynnissä) arvonlisä-
     veron kannalta verotettava liiketoimi?                                                          (Asia C-510/99)
2) Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on myöntävä, kun
     mainittuja direktiivejä ja erityisesti jälkimmäisen direktiivin                                  (2000/C 47/43)
     11 artiklan A kohdan 1 alakohtaa tulkitaan asianmukaisesti
     ja otetaan huomioon yhteisöjen tuomioistuimen oikeus-
     käytäntö, erityisesti asiassa C-38/93, H J Glawe Spiel- und         Tribunal de grande instance de Grenoble on pyytänyt
     Unterhaltungsgeräte Aufstellungsgesellschaft mbH & Co               15.11.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroo-
     KG vastaan Finanzamt Hamburg-Barmbek-Uhlenhorst an-                 pan yhteisöjen tuomioistuimeen 28.12.1999, Euroopan yh-
     nettu tuomio (Kok. 1994, s. I-1679), onko arvonlisäveron            teisöjen tuomioistuimelta rikosasiassa Procureur de la Républi-
     kannalta verotettava määrä palveluista, jotka koskevat              que ja asianomistajat La Fédération départementale des chas-
     sellaisen kilpailun järjestämistä, jonka järjestäjä tarjoaa         seurs de l’Isère, Fédération Rhône-Alpes de protection de
     kilpailun osanottajille vastineena osanottajien maksamista          la nature (FRAPNA), section Isère, vastaan Xavier Tridon
     osallistumismaksuista,                                              ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:


title: Asia T-166/13: Kanne 20.3.2013 — Ben Ali v. neuvosto

text:
               1.6.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 156/45

         Kanne 20.3.2013 — Ben Ali v. neuvosto
   (Asia T-166/13)
   2013/C 156/84
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Ali (Saint-Étienne-du-Rouvray, Ranska) (edustaja: asianajaja A. de Saint Remy)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               määräämään unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 64 artiklassa tarkoitettuna prosessinjohtotoimena komissiota julkistamaan ”kaikki riidanalaisen asetuksen antamiseen liittyvät asiakirjat”

               —

               kumoamaan 27.1.2012 tehdyn päätöksen N:o 2012/50/PESC, jolla jatkettiin 31.1.2011 tehdyn päätöksen N:o 2011/72/PESC vaikutuksia ja 4.2.2011 tehdyn täytäntöönpanopäätöksen N:o 2011/79/PESC vaikutuksia, joiden päätösten sanamuodon mukaan saatettiin voimaan Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Alin vahingoksi useita rajoittavia toimenpiteitä kaikkien hänen varojensa, saataviensa ja taloudellisten resurssiensa jäädyttämiseksi

               —

               velvoittamaan Euroopan unionin neuvoston maksamaan kantajalle 50 000 euron kokonaissumman korvauksena kaikista kantajalle aiheutuneista vahingoista

               —

               velvoittamaan Euroopan unionin neuvoston maksamaan kantajalle 10 500 euroa puolustautumiskuluista, joita kantajalle on aiheutunut esillä olevan kanteen johdosta; nämä kulut ovat työjärjestyksen 91 artiklan mukaisesti korvattavia puolustautumiskuluja

               —

               velvoittamaan Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen, jotka ovat olennaisilta osin samoja tai samankaltaisia kuin kanneperusteet, joihin on vedottu asiassa T-301/11, Ben Ali vastaan neuvosto. (1)

      (1)  EUVL 2011 C 226, s. 29.


title: Asia C-141/01 P: Confederazione generale dell'industria italianan (Confindustria), kotipaikka Rooma, Confederazione Generale Italiana del Commercio, del Turismo, dei Servizi e delle PMI:n (Confcommercio), kotipaikka Rooma, Confartigianaton, kotipaikka Rooma, Associazione Bancaria Italianan (ABI), kotipaikka Rooma, Associazione Nazionale fra le Imprese Assicuratricin (ANIA), kotipaikka Milano, ja Banco di Napoli SpA:n, kotipaikka Napoli, 27.3.2001 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-126/00, Confederazione generale dell'industria italiana (Confindustria) ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 19.1.2001 antamasta määräyksestä

text:
C 186/4                 FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       30.6.2001
Thionville, valittajana, jossa valittaja vaatii muutoksenhaus-         2.    ja näin ollen toteaa, että asian tutkittavaksi ottamisen
saan, että yhteisöjen tuomioistuin kumoaa yhteisöjen ensim-                  edellytykset täyttyvät, ja palauttaa asian ensimmäisen
mäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto)                      oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi (tai lykkää
yhdistetyissä asioissa T-169/98 ja T-170/98, Schiocchet vas-                 asian ratkaisemista siihen asti, kunnes yhteisöjen tuo-
taan komissio, 21.5.1999 antaman määräyksen (ei julkaistu                    mioistuin on antanut tuomionsa asiassa C-310/99, Italia
oikeustapauskokoelmassa) ja toteaa, että valittajan ensimmäi-                v. komissio);
sessä oikeusasteessa esittämät vaatimukset ovat perusteltuja,
vastapuolena Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään               3.    velvoittaa komission korvaamaan ne oikeudenkäyntiku-
M. Wolfcarius, avustajanaan J.-L. Fagnart), yhteisöjen tuomiois-             lut, jotka valittajille ovat aiheutuneet ensimmäisen oikeus-
tuin (kolmas jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheen-                 asteen tuomioistuimessa ja tämän valituksen johdosta, ja
johtaja C. Gulmann (esittelevä tuomari) sekä tuomarit J.-                    määrää, että pääasiaa koskevien oikeudenkäyntikulujen
P. Puissochet ja F. Macken, julkisasiamies: S. Alber, kirjaaja:              korvaamisesta päätetään myöhemmin.
R. Grass, on antanut 16 marraskuuta 2000 määräyksen, jonka
määräysosa on seuraava:
                                                                       Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
1)    Valitus hylätään.                                                Oikeudelliset perusteet, joiden vuoksi valituksenalainen mää-
                                                                       räys on kumottava, ovat seuraavat
2)    Schiocchet SARL velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
      kulut.                                                           –     ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyk-
                                                                             sen 111 ja 114 artiklan rikkominen ja virheellinen
                                                                             soveltaminen
(1) EYVL C 281, 2.10.1999.
                                                                       –     ensimmäisen oikeusasteen tuomiostuimen työjärjestyk-
                                                                             sen säännösten rikkominen ja virheellinen soveltaminen
                                                                             siltä osin kuin kysymys on siitä, miten kanteen nostami-
                                                                             seen sovellettavat määräajat lasketaan riidanalaisen pää-
                                                                             töksen julkaisupäivän perusteella
                                                                       –     puutteellisuudet siltä osin kuin kysymys on oikeudellisista
                                                                             perusteluista, jotka liittyvät niihin määräaikoihin, joihin
                                                                             valittajat ovat vedonneet
                                                                       –     toissijaisesti, oikeudellinen virhe ja perustelujen puuttu-
Confederazione generale dell’industria italianan (Confin-                    minen siltä osin kuin kysymys on anteeksi annettavasta
dustria), kotipaikka Rooma, Confederazione Generale                          erehdyksestä.
Italiana del Commercio, del Turismo, dei Servizi e delle
PMI:n (Confcommercio), kotipaikka Rooma, Confartigian-
aton, kotipaikka Rooma, Associazione Bancaria Italianan
(ABI), kotipaikka Rooma, Associazione Nazionale fra
le Imprese Assicuratricin (ANIA), kotipaikka Milano, ja
Banco di Napoli SpA:n, kotipaikka Napoli, 27.3.2001
tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
asteen tuomioistuimen asiassa T-126/00, Confederazione
                                                                       Bundesfinanzhofin 1.3.2001 tekemällään päätöksellä esit-
generale dell’industria italiana (Confindustria) ym. vastaan
                                                                       tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Kyocera Electronics
Euroopan yhteisöjen komissio, 19.1.2001 antamasta mää-
                                                                               Europe GmbH vastaan Hauptzollamt Krefeld
                             räyksestä
                                                                                (Asia C-152/01)
                         (Asia C-141/01 P)
                                                                                (2001/C 186/08)
                          (2001/C 186/07)
                                                                       Bundesfinanzhof on pyytänyt 1.3.2001 tekemällään päätöksel-
                                                                       lä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon
Confederazione generale dell’industria italiana (Confindustria)        9.4.2001, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkorat-
ym. ovat valittaneet 27.3.2001 Euroopan yhteisöjen tuomiois-           kaisua asiassa Kyocera Electronics Europe GmbH vastaan
tuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-              Hauptzollamt Krefeld seuraaviin kysymyksiin:
mioistuimen 19.1.2001 antamasta määräyksestä asiassa                   1.    Onko tavaroiden tullausarvosta annetun neuvoston ase-
T-126/00, Confederazione generale dell’industria italiana (Con-              tuksen N:o 1224/80 (1) 1,3 ja 8 artiklan joidenkin sään-
findustria) ym. vastaan Euroopan yhteisöjen komissio.                        nösten täytäntöönpanosta 11 päivänä kesäkuuta 1980
                                                                             annetun asetuksen N:o 1495/80 (2) (EYVL L 154, s. 14)
Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin                            3 artiklan 2 kohdan a alakohtaa, sellaisena kuin se on
                                                                             asetuksessa N:o 220/85 (3) (EYVL L 25, s. 7), tulkittava
1.    Kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen                         siten, että korkokulut on esitetty erotettuna tavaran
      19.1.2001 antaman määräyksen;                                          hinnasta silloin, jos tullitoimipaikalle on asian kannalta


title: Asia T-299/02: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio  25.10.2005  — Dedeu i Fontcuberta v. komissio (Henkilöstö — Palkkaus — Ulkomaankorvaus — Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohta — Toiselle valtiolle suoritetut palvelukset — Tavanomaisen asuinpaikan käsite)

text:
               24.12.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 330/17

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 25.10.2005 — Dedeu i Fontcuberta v. komissio
   (Asia T-299/02) (1)

   (Henkilöstö - Palkkaus - Ulkomaankorvaus - Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohta - Toiselle valtiolle suoritetut palvelukset - Tavanomaisen asuinpaikan käsite)
   (2005/C 330/43)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja
   Asianosaiset

      Kantaja: Carles Dedeu i Fontcuberta (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat J. García-Gallardo Gil-Fournier, J. Guillem Carrau, D. Domínguez Pérez ja A. Sayagués Torres)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: J. Currall, avustajinaan asianajajat J. Rivas Andrés ja J. Gutiérrez Gisbert)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Vaaditaan kumottaviksi komission päätökset, joilla kantajan valitus hylättiin implisiittisesti 23.9.2002 ja nimenomaisesti 14.11.2002 ja joilla kantajalta evättiin Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevassa 4 artiklassa säädetty ulkomaankorvaus sekä siihen liittyvät korvaukset
   Tuomiolauselma

               1)

               Komission 25.2.2002 antama ilmoitus ja komission 14.11.2002 tekemä päätös kumotaan sikäli kuin niissä evätään kantajalta Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetty ulkomaankorvaus ja tämän saman liitteen 5 artiklan 1 kohdassa säädetty asettautumiskorvaus.

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Komissio vastaa kaikista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 289, 23.11.2002.


title: Asia C-153/15 P: Valitus, jonka Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl on tehnyt 30.3.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-6/13, Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl v. Euroopan unionin neuvosto, 20.1.2015 antamasta määräyksestä

text:
               8.6.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 190/6

         Valitus, jonka Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl on tehnyt 30.3.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-6/13, Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl v. Euroopan unionin neuvosto, 20.1.2015 antamasta määräyksestä
   (Asia C-153/15 P)
   (2015/C 190/06)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl (edustajat: solicitor J. Grayston, advokat P. Gjørtler, Advocaat G. Pandey, avocat D. Rovetta, avvocato M. Gambardella)

      Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

               —

               kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-6/13, Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl v. Euroopan unionin neuvosto, 20.1.2015 antaman määräyksen ja toteaa, että kumoamiskanne on otettava tutkittavaksi

               —

               palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen

               —

               velvoittaa neuvoston korvaamaan tästä muutoksenhakumenettelystä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valittaja vetoaa valituksensa tueksi kahteen valitusperusteeseen, joiden mukaan unionin yleisen tuomioistuimen määräys perustui valituksenalaisen määräyksen ilmeisille arviointivirheille ja oikeudellisille virheille.
   Valittaja katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin teki ilmeisiä arviointivirheitä todetessaan ensiksikin, että 19.10.2012 tapahtui täydellinen ja yksilökohtainen tiedoksianto, ja toiseksi, että tämä tiedoksianto tapahtui ennen yleisen tiedoksiannon julkaisemista 16.10.2012 ilmestyneen Euroopan unionin virallisen lehden C-sarjassa.
   Valittaja väittää lisäksi, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisia virheitä ensinnäkin, kun se ei ottanut huomioon edellytystä siitä, että tiedoksiannon on sisällettävä perustelut; toiseksi, kun se totesi, että yksilökohtainen tiedoksianto olisi voinut johtaa Euroopan unionin lainsäädäntötoimen riitauttamista koskevan määräajan lyhenemiseen; kolmanneksi, kun se ei ottanut huomioon oikeudellisia seurauksia, joita neuvoston tiedoksiantomenettelyn osalta tekemillä valinnoilla oli; ja neljänneksi, kun se ei ottanut huomioon perusteltua käsitystä oikeudentilasta kanteen nostamishetkellä.


title: Asia C-44/16 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 11.5.2017 – Valittajana Dyson Ltd ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Direktiivi 2010/30/EU — Energian kulutuksen osoittaminen merkinnöin ja yhdenmukaisin tuotetiedoin — Delegoitu asetus (EU) N:o 665/2013 — Pölynimurien energiamerkintä — Energiatehokkuus — Mittausmenetelmä — Siirretyn toimivallan rajat — Selvitysaineiston vääristäminen — Unionin yleisen tuomioistuimen perusteluvelvollisuus)

text:
               24.7.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 239/10

         Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 11.5.2017 – Valittajana Dyson Ltd ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-44/16 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Direktiivi 2010/30/EU - Energian kulutuksen osoittaminen merkinnöin ja yhdenmukaisin tuotetiedoin - Delegoitu asetus (EU) N:o 665/2013 - Pölynimurien energiamerkintä - Energiatehokkuus - Mittausmenetelmä - Siirretyn toimivallan rajat - Selvitysaineiston vääristäminen - Unionin yleisen tuomioistuimen perusteluvelvollisuus))
   (2017/C 239/13)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Dyson Ltd (Malmesbury, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: E. Batchelor ja M. Healy, solicitors, F. Carlin, barrister, ja A. Patsa, advocate)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: K. Herrmann ja E. White)

      Tuomiolauselma

               1)

               Unionin yleisen tuomioistuimen 11.11.2015 antama tuomio Dyson vastaan komissio (T-544/13, EU:T:2015:836) kumotaan siltä osin kuin siinä on hylätty ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyt ensimmäisen kanneperusteen ensimmäinen osa ja kolmas kanneperuste.

               2)

               Asia palautetaan unionin yleisen tuomioistuimen ratkaistavaksi ensimmäisessä oikeusasteessa esitettyjen ensimmäisen kanneperusteen ensimmäisen osan ja kolmannen kanneperusteen osalta.

               3)

               Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

      (1)  EUVL C 145, 25.4.2016.


title: Asia C-248/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 25.10.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Irlanti (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Pohjaveden suojeleminen vaarallisten aineiden aiheuttamalta pilaantumiselta — Direktiivi 80/68/ETY)

text:
               22.12.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 315/6

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 25.10.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Irlanti
   (Asia C-248/05) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Pohjaveden suojeleminen vaarallisten aineiden aiheuttamalta pilaantumiselta - Direktiivi 80/68/ETY)
   (2007/C 315/10)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: S. Pardo Quintillán ja D. Recchia)

      Vastaaja: Irlanti (asiamies: D. O'Hagan)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Pohjaveden suojelemisesta tiettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamalta pilaantumiselta 17.12.1979 annetun neuvoston direktiivin 80/68/ETY (EYVL L 20, s. 43) 4, 5, 7, 8, 9, 10, 12 ja 13 artiklan rikkominen — Ballymurtaghissa, Wicklow'n maakunnassa sijaitsevan kaatopaikan toiminta ilman lupaa — Wexfordin maakunnan ja Kerryn maakunnassa sijaitsevan Killarneyn pohjavesien pilaantuminen mädätyskammioista peräisin olevien epäsuorien fosforipäästöjen vuoksi
   Tuomiolauselma

               1)

               Irlanti ei ole noudattanut pohjaveden suojelemisesta tiettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamalta pilaantumiselta 17.12.1979 annetun neuvoston direktiivin 80/68/ETY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut kaikkia tämän direktiivin 4, 5, 7 ja 10 artiklan noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä Ballymurtaghin kunnallisella kaatopaikalla (Wicklown kreivikunta).

               2)

               Kanne hylätään muilta osin.

               3)

               Irlanti velvoitetaan korvaamaan kaksi kolmasosaa kaikista oikeudenkäyntikuluista. Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan vastaamaan yhdestä kolmasosasta oikeudenkäyntikuluja.

      (1)  EUVL C 205, 20.8.2005.


title: Asia T-449/08: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.10.2011 — SLV Elektronik v. SMHV — Jiménez Muñoz (LINE) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin LINE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat kansalliset sana- ja kuviomerkit Line — Rekisteröinnin osittainen hylkääminen — Suhteelliset hylkäysperusteet — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

text:
               26.11.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 347/27

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 18.10.2011 — SLV Elektronik v. SMHV — Jiménez Muñoz (LINE)
   (Asia T-449/08) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin LINE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat kansalliset sana- ja kuviomerkit Line - Rekisteröinnin osittainen hylkääminen - Suhteelliset hylkäysperusteet - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))
   2011/C 347/41
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: SLV Elektronik GmbH (Übach-Palenberg, Saksa) (edustaja: asianajaja C. König)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Angel Jiménez Muñoz (Gelida, Espanja)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kumoamiskanne SMHV:n neljännen valituslautakunnan 18.7.2008 tekemästä päätöksestä (asia R 759/2007-4), joka liittyy Angel Jiménez Muñozin ja SLV Elektronik GmbH:n väliseen väitemenettelyyn.

      Tuomiolauselma

               1)

               Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) neljännen valituslautakunnan 18.7.2008 tekemä päätös (asia R 759/2007-4) kumotaan seuraavien luokkaan 11 kuuluvien tavaroiden osalta: ”Verkkokäyttöiset lamput, valaisimet ja valaisinlaitteet, valotekniset näyttämötehostelaitteet; sähkölamput; edellä mainittujen tuotteiden yksittäisosat”.

               2)

               SMHV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 327, 20.12.2008.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys, 10 päivänä toukokuuta 2004, asiassa T-391/02, Bundesverband der Nahrungsmittel- und Speiseresteverwertung eV, Josef Kloh vastaan Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto (Kumoamiskanne — Asetus N:o 1774/2002 — Muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden terveyssäännöistä — Asia, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat)

text:
               20.11.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 284/17

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
   10 päivänä toukokuuta 2004,
   asiassa T-391/02, Bundesverband der Nahrungsmittel- und Speiseresteverwertung eV, Josef Kloh vastaan Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto (1)

   (Kumoamiskanne - Asetus N:o 1774/2002 - Muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden terveyssäännöistä - Asia, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat)
   (2004/C 284/36)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asiassa T-391/02, Bundesverband der Nahrungsmittel- und Speiseresteverwertung eV, kotipaikka Bochum (Saksa), Josef Kloh, kotipaikka Eichenried (Saksa), edustajinaan asianajajat R. Steiling ja S. Wienhues, vastaan Euroopan parlamentti (asiamiehinään H. Duintjer Tebbens ja U. Rösslein, kotipaikka Luxemburg) ja Euroopan unionin neuvosto (asiamiehinään J.-P. Hix ja F. Ruggeri Laderchi), joita tukee Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään G. Braun, prosessiosoite Luxemburg), joka koskee muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden terveyssäännöistä 3 päivänä lokakuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1774/2002 (EYVL L 273, s. 1) osittaista kumoamista, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (toinen jaosto), toimien kokoonpanossa: toisen jaoston puheenjohtaja J. Pirrung sekä tuomarit A. W. H. Meij ja N. J. Forwood, kirjaaja: H. Jung, on 10.5.2004 antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:

               1)

               Kanne jätetään tutkimatta, koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.

               2)

               Ei ole tarpeen lausua Landwirtschaftskammer Vorarlbergin, Wohlgenanntin ja Tafernerin esittämistä väliintulohakemuksista.

               3)

               Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston oikeudenkäyntikuluista.

               4)

               Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

               5)

               Väliintulohakemuksen esittäneet Landwirtschaftskammer Vorarlberg sekä Wohlgenannt ja Taferner vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 44, 22.2.2003.