title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys 8 päivänä elokuuta 2000 asiassa T-159/00 R, Suproco NV vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Välitoimimenettely – Suojatoimenpiteet – Sokerialan EY–MMA-alkuperäkumulaatiotuotteet)

text:
25.11.2000             FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 335/43
naan asianajaja D. Fosselard, Bryssel, prosessiosoite Luxembur-        1)    Merentakaisista maista ja merentakaisilta alueilta tulevien
gissa asianajotoimisto Arendt ja Medernach, 8–10 rue Mathias                 sokerialan EY–MMA-alkuperäkumulaatiotuotteiden tuontia
Hardt, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään                   koskevista suojatoimenpiteistä 29 päivänä helmikuuta 2000
M.-J. Jonczy ja E. Paasivirta), jossa kantaja vaatii yhteisöjen              annetun komission asetuksen (EY) N:o 465/2000 täytäntöön-
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta lykkäämään toisaal-                  panoa lykätään kantajan osalta.
ta kantajan kanssa Dionysos-hankkeen toteuttamisesta tehdyn
sopimuksen purkamista koskevan komission päätöksen täy-                2)    Kantaja saa tuoda sokerialan EY–MMA-alkuperäkumulaatio-
täntöönpanoa siltä osin kuin siinä velvoitetaan kantaja palaut-              tuotteita yhteisöön 30.9.2000 mennessä 400 tonnia.
tamaan kokonaisuudessaan rahasummat, jotka sille on tämän
sopimuksen yhteydessä jo maksettu, ja toisaalta tähän päätök-          3)    Komissio päättää näiden tuotteiden tuontia koskevista yksityis-
seen perustuvan laskun täytäntöönpanoa tarpeellisin osin,                    kohtaisista säännöistä.
yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presi-
dentti on antanut määräyksen, jonka määräysosa on seuraava:            4)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
1)    Välitoimihakemus hylätään.
2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
                                                                       ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN
                                                                                PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
                                                                                20 päivänä heinäkuuta 2000
                                                                       asiassa T-169/00 R, Esedra SPRL vastaan Euroopan yhtei-
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUO-                                                        söjen komissio
         MIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS
                                                                       (Julkiset palveluhankinnat – Yhteisön tarjouspyyntömenette-
                   8 päivänä elokuuta 2000                             ly – Välitoimimenettely – Täytäntöönpanon lykkääminen –
                                                                                Kiireellisyysedellytys ei täyty)
asiassa T-159/00 R, Suproco NV vastaan Euroopan yhtei-                                           (2000/C 335/82)
                         söjen komissio
(Välitoimimenettely – Suojatoimenpiteet – Sokerialan                                        (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
            EY–MMA-alkuperäkumulaatiotuotteet)
                                                                       Asiassa T-169/00 R, Esedra SPRL, kotipaikka Bryssel, edustaji-
                                                                       naan asianajajat G. Vandersanden, E. Gillet ja L. Levi, Bryssel,
                        (2000/C 335/81)                                prosessiosoite Luxemburgissa Société de gestion fiduciaire
                                                                       SARL, 2–4 rue Beck, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                       (asiamiehinään X. Lewis ja L. Parpala), jossa ensimmäisen
                                                                       oikeusasteen tuomioistuinta vaaditaan ensinnäkin lykkäämään
                  (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)                      komission sellaisten päätösten täytäntöönpanoa, joiden mu-
                                                                       kaan kantaja ei voittanut tarjouskilpailua, josta oli julkaistu
                                                                       ilmoitus 99/S 132-97515/FR ja joka koski lastenseimen hallin-
Asiassa T-159/00, Suproco NV, kotipaikka Curaço (Alanko-
                                                                       nointipalveluja, ja toinen yritys julistettiin tarjouskilpailun
maiden Antillit), edustajinaan asianajajat R. J. van Agteren,
                                                                       voittajaksi, ja toiseksi määräämään komission toteuttamaan
Rotterdam ja M. M. Slotboom, Rotterdam ja Bryssel, prosessio-
                                                                       tarpeelliset toimenpiteet tarjouskilpailun ratkaisua koskevan
soite Luxemburgissa asianajotoimisto Loesch ja Wolter, 11 Rue
                                                                       päätöksen ja päätöksen perusteella mahdollisesti tehdyn sopi-
Goethe, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehinään
                                                                       muksen vaikutusten poistamiseksi, ensimmäisen oikeusasteen
T. van Rijn ja C. Van der Hauwaert), jossa ensimmäisen
                                                                       tuomioistuimen presidentti on antanut 20.7.2000 määräyk-
oikeusasteen tuomioistuinta pyydetään lykkäämään merenta-
                                                                       sen, jonka määräysosa on seuraava:
kaisista maista ja merentakaisilta alueilta tulevien sokerialan
EY–MMA-alkuperäkumulaatiotuotteiden tuontia koskevista
suojatoimenpiteistä 29 päivänä helmikuuta 2000 annetun                 1)    Välitoimihakemus hylätään.
komission asetuksen (EY) N:o 465/2000 (EYVL L 56, s. 39)
täytäntöönpanoa tai määräämään jostakin muusta kantajan                2)    Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
etuja suojaavasta välitoimesta, yhteisöjen ensimmäisen oikeus-
asteen tuomioistuimen presidentti on antanut 8.8.2000 mää-
räyksen, jonka määräysosa on seuraava:


title: Asia C-74/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 10.2.2017 – Jonathan Heintges v. German Wings GmbH

text:
               15.5.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 151/17

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Düsseldorf (Saksa) on esittänyt 10.2.2017 – Jonathan Heintges v. German Wings GmbH
   (Asia C-74/17)
   (2017/C 151/22)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Amtsgericht Düsseldorf

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Jonathan Heintges

      Vastaaja: German Wings GmbH

      Ennakkoratkaisukysymykset

               I.

               Onko asetuksen N:o 261/2004 (1) 12 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että siinä mainittu lisäkorvaus kattaa vain oikeuden sellaisiin korvauksiin, jotka perustuvat asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle jääviin vaatimuksiin?

               II.

                           a.

                           Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko asetuksen N:o 261/2004 8 artiklaa tulkittava siten, että lentomatkustaja saa tämän säännöksen perusteella siinä tapauksessa, ettei lentoyhtiö tarjoa kyseisen artiklan 1 ja 2 kohdassa säädettyjä palveluja, oikeuden erillisen korvausvaatimuksen esittämiseen mainittujen palvelujen suorittamatta jättämisen vuoksi ja jos näin on, kattaako tämä oikeus myös lentomatkustajan itsensä järjestämästä muunlaisesta kuljetuksesta määränpäähänsä aiheutuneiden kulujen korvaamisen?

                           aa.

                           Jos a kohtaan vastataan myöntävästi, sovelletaanko lentomatkustajan itsensä järjestämää korvaavaa kuljetusta koskevaan korvaukseen asetuksen N:o 261/2004 12 artiklan 1 kohdan toisen virkkeen mukaista vähentämistä?

                           b.

                           Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi ja kansallinen oikeus sisältää sääntelyn, jonka mukaan lentomatkustajalla on oikeus asetuksen N:o 261/2004 8 artiklan mukaisen velvoitteen noudattamatta jättämisen vuoksi vaatia lentoyhtiötä korvaamaan hänelle sen vuoksi aiheutuneet kulut, että hän on itse hoitanut korvaavan kuljetuksen, sovelletaanko tähän kansallisen oikeuteen perustuvaan korvaukseen kyseisen asetuksen 12 artiklan 1 kohdan toisen virkkeen mukaista vähentämistä?

                           c.

                           Jos asetuksen N:o 261/2004 12 artiklan 1 kohdan toisen virkkeen mukaista vähentämistä sovelletaan joko kysymykseen II.a. tai II.b. annettavan vastauksen mukaan, onko 12 artiklaa tulkittava siten, että vähentäminen suoritetaan automaattisesti ilman, että korvausvelvollisen osapuolen on vaadittava sitä?

      (1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja komission asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).


title: "S":n 15.1.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne (Asia T-4/96)

text:
16.3.96               HJ                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    N:o C 77/ 15
tää poikkeusten soveltamisesta eli päättää tuen soveltuvuu          " S":n 15.1.1996 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
desta yhteismarkkinoille . Mainittujen aineellisoikeudellis                                  nostama kanne
ten, komissiolle annettuun yksinomaiseen toimivaltaan                                          ( Asia T-4/96 )
liittyvien sääntöjen mukaan 93 artiklan 3 kohdan määrä
                                                                                ( 96/C 77/34 )
ykset velvoittavat jäsenvaltiota antamaan komissiolle tie
don tuen myöntämistä koskevista suunnitelmistaan ennen
niiden hyväksymistä ja toteuttamista sisäisessä oikeusjärjes                         (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
tyksessä . Jos jäsenvaltiot eivät noudata ilmoitusvelvollisuut
taan, kyseisten toimenpiteiden toteuttamiskiellolla on täysi         " S " on nostanut 15.1.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäi
oikeusvaikutus kansallisessa oikeudessa ; kilpailija voi             sen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan
myöhemmin vedota tähän sääntöön kansallisissa tuomio-^               yhteisöjen tuomioistuinta vastaan . Kantajan edustajat ovat
istuimissa , jos kantajalla on kansallisen prosessioikeuden          asianajajat Georges Vandersanden ja Laure Levi, Bryssel, ja
mukaan mahdollisuus riitauttaa myönnetyt tuet, mutta                 prosessiosoite Luxemburgissa on Fiduciaire Myson Sari, 1
kansallisten    tuomioistuinten     on   varmistettava   kiellon     rue Glesener, Luxembourg.
tehokkuus ainoastaan komission lopulliseen päätökseen
saakka . Tämän järjestelyn vuoksi komissiolla on velvolli           Kantaja vaatii, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
suus tehdä päätös saakka . Tämän järjestelyn vuoksi komis           tuomioistuin
siolla on velvollisuus tehdä päätös sellaisten tukitoimenpi
teiden soveltuvuudesta yhteismarkkinoille, joita ei ole              — kumoaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen nimittä
annettu sille tiedoksi mutta joista se on kuitenkin saanut                vänä viranomaisena ( AIPN ) 1 1 .4 . 1 995 tekemän päätök
tiedon, erityisesti silloin, kun se on saanut tiedon tuesta tuen          sen siltä osin kuin siinä vahvistetaan invaliditeettiaste 6
saaneen yrityksen kilpailijan tekemän valituksen perus                   prosentiksi henkilöstösäännön 73 artiklassa tarkoitetun
teella .                                                                  korvauksen laskemiseksi;
                                                                     — tunnustaa kantajan oikeuden henkilöstösäännön 73
Kantaja korostaa , että tässä nimenomaisessa tapauksessa                  artiklassa tarkoitettuun korvaukseen, joka lasketaan 30
komissiolle ilmoitettiin sille tehdyssä valituksessa RTP:n                prosentin invaliditeettiasteen perusteella;
hyväksi annettujen Portugalin hallituksen hyväksymien
sellaisten tukien myöntämisestä ja tukitoimenpiteiden                — kumoaa tarvittaessa 2.10.1 995 tehdyn ja 16.10.1995
toteuttamisesta, joita koskevaa ilmoitusvelvollisuutta ei                 tiedoksiannetun päätöksen olla hyväksymättä kantajan
ollut täytetty. Tämä merkitsee sitä , että komission olisi                valitusta;
pitänyt kohtuullisessa määräajassa tehdä jompikumpi
päätös : joko hyväksyä kyseiset tukitoimenpiteet sen jälkeen         — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
kun se olisi antanut Portugalin viranomaisille mahdollisuu               lut .
den esittää huomautuksensa , jos se olisi välittömästi
vakuuttunut näiden tukitoimenpiteiden soveltuvuudesta                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
yhteismarkkinoille, tai ryhtyä 93 artiklan 2 kohdassa
tarkoitettuun tutkintamenettelyyn, jos alustavan tutkimuk           Kantaja , joka on eläkkeellä oleva, ura-alueeseen LA 6
sen perusteella ei olisi ollut mahdollista todeta, että kyseiset     kuuluva yhteisöjen tuomioistuimen virkamies, vastustaa
tuet soveltuvat yhteismarkkinoille . Komissio on tutkinut            henkilöstösäännön 73 artiklassa tarkoitetun korvauksen
asiaa alustavasti kahden ja puolen vuoden ajan tekemättä             laskemistapaa, jonka hän väittää perustuvan virheelliseen
kumpaakaan päätöstä .                                                invaliditeettiasteeseen .
                                                                     Riidanalainen päätös tehtiin lääketieteellisen komitean kah
 Se seikka, että komissio ei ole ottanut alustavassa vaiheessa       den lausunnon perusteella; näissä lausunnoissa kantajan
 kantaa asiaan, loukkaa kantajan oikeuksia, koska kantaja ei         pysyvä osittainen invaliditeetti vahvistettiin 30 prosentiksi,
 voi saada oikeussuojaa oikeutetuille intresseilleen . Näistä        josta osa eli 20 prosenttia johtui kantajan työskentelystä
 syistä kantaja osoitti komissiolle 11.8.1995 kehotuksen             vastaajana olevassa toimielimessä .
 tehdä ratkaisu eli kirjeen, jossa se vaati komissiota EY:n
 perustamissopimuksen 175 artiklan mukaisesti määrittele             Kantaja vetoaa ensinnäkin henkilöstösäännön 73 artiklan ja
 mään kantansa esitettyyn valitukseen, erityisesti vaatimuk          sääntöjen 3 artiklan 2 kohdan ja 12 artiklan 2 kohdan
 seen aloittaa 93 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely.          rikkomiseen sekä niihin liittyvien invaliditeettiasteita kos
 Komissio vastasi kehotukseen 175 artiklassa määrätyn                 kevien laskelmien rikkomiseen . Tämän osalta kantaja kat
 kahden kuukauden määräajan jälkeen 16.10.1995 päivä                 soo, että silloin kun sairaus johtuu työskentelystä yhteisöjen
 tyssä kirjeessään, jossa se ei määritellyt kantaansa, vaan           palveluksessa tai sairaus pahenee tällaisen työskentelyn
 ilmoitti saavansa asiasta selvityksen ja pyytävänsä Portuga         seurauksena , oikeus korvaukseen on olemassa, ja että
 lin viranomaisilta tietoja tilanteen tutkimiseksi . Komissio         välttämättä ei edellytetä sitä, että työskentelyllä yhteisöjen
 on näin ollen rikkonut velvollisuuttaan tehdä päätös, jossa          toimielinten palveluksessa on ratkaiseva merkitys sairauden
 se määrittelee kantansa kantajan sille tekemään valituk             kannalta .
 seen .
                                                                      Kantaja katsoo lisäksi , että jos syy-yhteyden olemassaolo on
                                                                      todettu ja pysyvä invaliditeettiaste on vahvistettu 30 pro
                                                                      sentiksi, on henkilöstösäännön 73 artiklan 2 kohdan c
                                                                      alakohdan ja sääntöjen 3 artiklan 2 kohdan ja 12 artiklan 2
                                                                      kohdan vastaista sekä niihin liittyvien invaliditeettiasteita
 ---pagebreak--- N:o C 77/16          pH                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        16.3.96
 koskevien laskelmien vastaista, että vastaaja on laskenut          — velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntiku
 kyseisen korvauksen 6 prosentin invaliditeettiasteen                     lut .
 mukaan .
                                                                     Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kantajan mukaan lääketieteellisen komitean lausunnot ovat
 lainvastaisia siltä osin kuin komitea päätti asian käsittelyn      Kantaja , joka on neuvoston pääosaston G osaston I johtaja ,
todettuaan sairauden ja työskentelyn välisen suoran yhtey          jota tehtävää hän on hoitanut yli kymmenen vuoden ajan,
den; komitean laatimassa arvioinnissa , jossa on invaliditeet      riitauttaa päätöksen , jolla hänen hakemuksensa pääosaston
tiasteeseen liittyen otettu huomioon kaikki ne eri tekijät,         J avoinna olevaan pääjohtajan toimeen on hylätty . Hänen
jotka ovat vaikuttaneet kantajan sairauden syntyyn, käsi           hakemuksensa hylkäämisen syynä oli tarve ottaa huomioon
tellään asiaa laajemmin kuin komitealle esitetyssä kysymyk       . tietty maantieteellinen tasapaino toimielinten johdon virois
sessä, eikä se liity mitenkään henkilöstösääntöön .                 sa .
Kantaja väittää lopuksi, että vastaajan käyttämässä lasku          Kantaja vetoaa ensinnäkin siihen, että henkilöstösäänntöjen
tavassa ei ole otettu huomioon yhdenvertaisuusperiaatetta .         4 artiklaa ja 29 artiklan 1 kohtaa on rikottu, ja korostaa,
Ensinnäkin häntä on syrjitty verrrattuna toisiin henkilöihin,       että nyt riitautetut päätökset on tehty ilman , että pysyvien
jotka ovat vähemmän alttiita tietyille ammattitaudeille ,           edustajien komiteaa olisi ensin kuultu . Tässä tapauksessa
vaikka kaikkien virkamiesten on todettava olevan työkun            neuvostolle on esitetty vain pääsihteerin ehdotus , jossa on
toisia ennen palvelukseen ottamista suoritettavassa lääkä          vain viitattu varainhoitovuoden 1995 henkilöstömäärää
rintarkastuksessa . Tämän vuoksi syrjintänä on pidettävä jo         kuvaavaan taulukkoon ja mahdollisuuteen nimetä valittu
sitä, ettei sovellettavassa yhteisön lainsäädännössä ole            hakija palkkaluokkaan A 1 1.6.1996 lukien viittaamatta
varauduttu menettelyihin, joita on noudatettava sellaisten          mihinkään tiettyyn toimeen . Täten on selvää , että
tekijöiden arvioimisessa, jotka saattavat johtaa ammattitau
din syntymiseen .                                                   — nimittävällä viranomaisella, jolle ei ole annettua tietoa
                                                                         tähän toimeen hakeneista virkamiehistä eikä sen hoita
                                                                         misen edellyttämistä pätevyysvaatimuksista , ei ole ollut
                                                                         mahdollisuutta itse vertailla hakijoiden ansioita henki
                                                                         löstösääntöjen 45 artiklassa säädetyllä tavalla,
                                                                    — neuvosto on tehnyt nimittämispäätöksen, jonka koh
Themistocle Contargyrisin Euroopan unionin neuvostoa                     teena ei ole ollut tietyn toimen täyttäminen henkilöstö
              vastaan 16.1.1996 nostama kanne                            säännöissä säädetyin edellytyksin, ja
                          ( Asia T-6/96 )
                                                                   — pääsihteeri on lainvastaisesti hylännyt kantajan hake
                           ( 96/C 77/35 )                                muksen ja hänen valituksensa, sillä riidanalaisen toimen
                                                                         täyttämisessä nimittävän viranomaisen toimivaltaa voi
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                           säädösten mukaan käyttää ainoastaan neuvosto .
                                                                    Kantaja katsoo myös, että ilmoitus avoimesta virasta oli
Themistocle Contargyris on nostanut 16.1.1996 kanteen               laadittu niin yleisluontoisesti, ettei nimittävä viranomainen
Euroopan unionin neuvostoa vastaan Euroopan yhteisöjen              voinut sen perusteella verrata eri hakijoiden ansioita .
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa . Hänen koti
                                                                    Lisäksi pääsihteeri on henkilöstösääntöjen 7 ja 27 artiklan
paikkansa on Bryssel ja hänen edustajinaan toimivat asian          vastaisesti pitänyt määräävänä perusteena tarvetta saada
ajajat Jean-Noel Louis, Thierry Demaseure ja Ariane                 aikaan tietty maantieteellinen tasapaino .
Tornel, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa c/o Fiduci
aire Myson Sari, 1 rue Glesener.                                    Lopuksi kantaja vetoaa siihen, että perusteluvelvollisuutta
                                                                    on rikottu ja että asiassa on harkintavaltaa käytetty
                                                                   väärin .
Kantaja vaatii , että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuin
— kumoaa päätöksen, jolla kantajan hakemus A 1 -palk
     kaluokan toimeen pääosastossa J ( Taloudellinen ja
     sosiaalinen yhteenkuuluvuus — Aluepolitiikka — Sosi          Antonia Carparellin 22.1.1996 Euroopan yhteisöjen komis
     aalipolitiikka — Työllisyysasiat — Työmarkkinaosa                              siota vastaan nostama kanne
     puolten vuoropuhelu — Koulutus ja nuoriso —
                                                                                ( Asia T-8/96 )
     Kulttuuri — Audiovisuaalinen ala ) on hylätty,
                                                                                ( 96/C 77/36 )
— kumoaa neuvoston päätöksen, jolla toinen hakija on
     nimitetty A 1 -palkkaluokkaan,                                                  (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
— kumoaa päätöksen, jolla tämä toinen hakija on nimi              Antonia Carparelli , kotipaikka Bryssel, on nostanut
     tetty pääosaston J pääjohtajan toimeen,                       22.1.1996 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                   tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
— kumoaa neuvoston pääsihteerin 7.11.1995 tekemän                  vastaan . Kantajan edustajat ovat asianajajat Jean-Noel
     päätöksen, jolla kantajan valitus on hylätty, sekä             Louis , Thierry Demaseure ja Ariane Tornel , Bryssel , ja


title: Asia C-542/13: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour constitutionnelle (Belgia) on esittänyt 17.10.2013 — Mohamed M’Bodj v. Conseil des ministres

text:
               14.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 367/26

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour constitutionnelle (Belgia) on esittänyt 17.10.2013 — Mohamed M’Bodj v. Conseil des ministres
   (Asia C-542/13)
   2013/C 367/47
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Cour constitutionnelle

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja: Mohamed M’Bodj

      Vastapuoli: Conseil des ministres

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä myönnetyn suojelun sisällöstä 29.4.2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/83/EY (1) 2 artiklan e ja f alakohtaa ja 15, 18, 28 ja 29 artiklaa tulkittava siten, että sen lisäksi, että henkilöllä, jolle jäsenvaltion riippumaton viranomainen on hakemuksesta myöntänyt toissijaisen suojeluaseman, on oltava oikeus direktiivin 28 ja 29 artiklassa tarkoitettuun sosiaali- ja terveydenhuoltoon, tällainen oikeus on oltava myös ulkomaalaisella, jolle jäsenvaltion hallintoviranomainen on myöntänyt luvan oleskella kyseisessä jäsenvaltiossa ja joka kärsii sairaudesta, josta voi aiheutua todellinen hengenvaara tai ruumiillista koskemattomuutta uhkaava vaara tai epäinhimillisen tai halventavan kohtelun vaara siinä tapauksessa, että hänen kotimaassaan tai oleskelumaassaan ei voida tarjota asianmukaista hoitoa?

               2)

               Jos ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen on vastattava siten, että kummallakin siinä kuvatulla henkilöryhmällä on oltava oikeus siinä tarkoitettuun sosiaali- ja terveydenhuoltoon, onko direktiivin 20 artiklan 3 kohtaa, 28 artiklan 2 kohtaa ja 29 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että jäsenvaltioille asetettu velvollisuus ottaa huomioon vammaisten kaltaisten erittäin haavoittuvassa asemassa olevien henkilöiden erityistarpeet merkitsee sitä, että näille henkilöille on myönnettävä vammaisille myönnettävistä avustuksista 27.2.1987 annetussa laissa tarkoitetut avustukset, kun muistetaan, että sosiaalihuollon tukia, joissa vamma otetaan huomioon, voidaan myöntää sosiaalikeskuksista 8.7.1976 annetun lain perusteella?

      (1)  EUVL L 304, s. 12.


title: Asia C-258/17: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 15.5.2017 – E.B. v. Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter BVA

text:
               28.8.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 283/16

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgerichtshof (Itävalta) on esittänyt 15.5.2017 – E.B. v. Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter BVA
   (Asia C-258/17)
   (2017/C 283/23)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Verwaltungsgerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Revision-valituksen tekijä: E.B.

      Vastapuolena oleva viranomainen: Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter BVA

      Ennakkoratkaisukysymykset

               1)

               Onko yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY (1) (jäljempänä direktiivi) 2 artikla esteenä sille, että kansallisen lainsäädännön mukaan lainvoimaiseksi tulleen, virkamieslainsäädännön kurinpitosäännöksiä koskevan hallintopäätöksen (kurinpitopäätös), jolla määrättiin virkamiehen eläkkeelle siirtämisestä ja eläkkeen alentamisesta, oikeustilaa muuttava vaikutus pysytetään, jos
               unionin oikeuden säännökset, erityisesti direktiivi, eivät vielä olleet merkityksellisiä mainitun hallintopäätöksen kannalta sen tekemisajankohtana, mutta
               (kuvitteellinen) samankaltainen päätös olisi direktiivin vastainen, jos se tehtäisiin direktiivin ajallisella soveltamisalalla?

               2)

               Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko syrjimättömän tilanteen aikaansaamiseksi

                           a)

                           unionin oikeuden kannalta välttämätöntä kohdella virkamiestä hänen eläkettään määritettäessä ikään kuin hän ei olisi ollut hallintopäätöksen voimaantulon ja lakisääteisen eläkeikänsä täyttymisen välisenä aikana eläkkeellä vaan työssä, vai

                           b)

                           riittääkö tältä osin, että lyhentämätön eläke, johon virkamies on eläkkeelle siirtämisen seurauksena hallintopäätöksessä mainittuna ajankohtana oikeutettu, tunnustetaan asiaankuuluvaksi?

               3)

               Määräytyykö toiseen kysymykseen annettava vastaus sen perusteella, onko virkamies aloitteellisesti pyrkinyt tosiasiallisesti aloittamaan työskentelyn liittovaltion palveluksessa ennen eläkeiän saavuttamista?

               4)

               Mikäli (kuitenkin myös kolmannessa kysymyksessä mainituista seikoista riippuen) eläkkeen prosentuaalisen alentamisen peruuttamista pidetään riittävänä:
               voiko direktiiviin sisältyvä syrjintäkielto olla sellainen, jota kansallisen tuomioistuimen on eläkettä määritettäessä sovellettava ensisijaisesti sen kanssa ristiriidassa olevaan kansalliseen lainsäädäntöön nähden myös sellaisten viiteajanjaksojen osalta, jotka edelsivät ajankohtaa, jolloin direktiivistä tuli jäsenvaltiossa suoraan sovellettava?

               5)

               Jos neljänteen kysymykseen vastataan myöntävästi: mitä ajankohtaa tällainen ”taannehtiva vaikutus” koskee?

      (1)  EYVL 2000, L 303, s. 16.


title: Asia C-381/05: Cour d'appel de Bruxellesin  13.10.2005  tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa De Lantsheer Emmanuel SA vastaan Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne (CIVC) ja Veuve Clicquot Ponsardin SA

text:
               14.1.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 10/10

         Cour d'appel de Bruxellesin 13.10.2005 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa De Lantsheer Emmanuel SA vastaan Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne (CIVC) ja Veuve Clicquot Ponsardin SA
   (Asia C-381/05)
   (2006/C 10/20)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Cour d'appel de Bruxelles on pyytänyt 13.10.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 19.10.2005, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa De Lantsheer Emmanuel SA vastaan Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne (CIVC) ja Veuve Clicquot Ponsardin SA seuraaviin kysymyksiin:

               1)

               Kattaako vertailevan mainonnan määritelmä mainokset, joissa ilmoittaja viittaa ainoastaan tuotetyyppiin, jolloin olisi katsottava, että tällaisessa mainoksessa viitataan kaikkiin tätä tuotetyyppiä tarjoaviin yrityksiin ja että jokainen niistä voi väittää tulleensa yksilöidyksi?

               2)

               Kun määritellään, onko ilmoittajan ja yrityksen, johon viitataan, välillä direktiiviin 2 artiklan 2 a kohdassa tarkoitettu kilpailusuhde

                           a.

                           onko erityisesti 2 artiklan 2 a kohdan ja 3 a artiklan 1 kohdan b alakohdan vertailun perusteella katsottava, että kyseisessä säännöksessä tarkoitettuja kilpailijoita ovat kaikki yritykset, joiden tunnistamisen mainonta mahdollistaa, riippumatta niiden tarjoamista tuotteista tai palveluista?

                           b.

                           siinä tapauksessa, että edellä mainittuun kysymykseen vastataan kieltävästi ja että kilpailusuhteen vahvistamiseksi vaaditaan muita edellytyksiä, onko tutkittava markkinoiden tämänhetkistä tilaa ja yhteisössä vallitsevia kulutustottumuksia vai onko tutkittava myös näiden tottumusten kehittymismahdollisuuksia?

                           c.

                           onko tutkinta rajoitettava siihen yhteisön alueen osaan, jossa mainonta suoritetaan?

                           d.

                           onko kilpailusuhdetta tutkittava vertailun kohteena olevien tuotetyyppien ja sen tavan kannalta, jolla nämä tuotetyypit yleensä ymmärretään, vai onko mahdollisen korvaavuuden asteen arvioimiseksi otettava huomioon myös sen tuotteen erityiset ominaispiirteet, jonka myyntiä ilmoittaja pyrkii edistämään riidanalaisessa mainonnassa, ja imago, jonka se pyrkii tuotteelle antamaan?

                           e.

                           ovatko direktiivin 2 artiklan 2 a kohdassa tarkoitetun kilpailusuhteen olemassaolon vahvistamisen mahdollistavat arviointiperusteet ja arviointiperusteet, jotka mahdollistavat sen tarkistamisen, täyttääkö vertailu 3 a artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetyn edellytyksen, samanlaiset?

               3)

               Onko yhtäältä direktiivin 84/450 (1) 2 artiklan 2 a kohdan ja toisaalta tämän direktiivin 3 a artiklan vertailusta seurauksena, että

                           a.

                           kaikki tuotetyypin tunnistamisen mahdollistava vertaileva mainonta on kiellettyä siinäkin tapauksessa, ettei mainonta mahdollista kilpailijan tai hänen tarjoamisensa tavaroiden tunnistamista.

                           b.

                           vertailevan mainonnan sallittavuutta on tutkittava ainoastaan muiden kansallisten säännösten nojalla kuin niiden, joilla vertailevasta mainonnasta annetun direktiivin säännökset pannaan täytäntöön, mikä voi johtaa vähäisempään suojeluun kuluttajille tai yrityksille, jotka tarjoavat ilmoittajan tarjoaman tuotteen kanssa vertailtua tuotetyyppiä.

               4)

               Lisäksi siinä tapauksessa, että kysymyksessä on katsottava olevan direktiivin 2 artiklan 2 a kohdassa tarkoitettu vertaileva mainonta, tuomioistuin haluaa selvittää, että onko direktiivin 3 a artiklan 1 kohdan f alakohdan perusteella pääteltävä, että kaikenlainen vertailu alkuperänimityksen omaavien ja sitä ilman olevien tuotteiden välillä on lainvastaista.

      (1)  Harhaanjohtavaa mainontaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 10 päivänä syyskuuta 1984 annettu direktiivi 84/450/ETY (EYVL L 250, s. 17), sellaisena kuin se on muutettuna 6.10.1997 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/55/EY (EYVL L 290, s. 18).


title: Conseil d'Etat du royaume de Belgiquen hallinnollisten asioiden osaston 10.11.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ligue royale belge pour la protection des oiseaux ja Société d'études ornithologiques AVES vastaan Région wallonne - väliintulija: Fédération royale ornithologique belge (Asia C-10/96)

text:
2.3.96                    FI                       Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     N:o C 64/9
4 ) Kun otetaan huomioon kaikki muut tosiseikat, oliko                 — Onko 17 päivänä heinäkuuta 1969 annetun neuvoston
       neuvoston suorittama sanottujen kiintiöiden jakaminen               direktiivin 69/335/ETY ( 1 ) 4 ja 7 artiklaa tulkittava siten,
       yhteensopiva                                                        että direktiiviä sovelletaan 24 päivänä heinäkuuta 1966
                                                                           annetun kaupallisia yhtiöitä koskevan lain nro 66.537
        i ) yhteisen kalastuspolitiikan ja erityisesti yhteisön            371—372.2 pykälässä tarkoitettuihin yhtiöiden sulau
             kalastus- ja vesiviljelyjärjestelmän perustamisesta           tumisiin ?
             20 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston
             asetuksen ( ETY ) N:o 3760/92 ( 2 ) kanssa ?              — Onko se, että Ranskan valtio perii suhteellisen maksun
                                                                           sulautumista koskevien rekisteröintitodistusten laatimi
       ii ) suhteellisuusperiaatteen kanssa ?                              sesta, yhteensoveltuva direktiivin 10 artiklassa säädetyn
                                                                           kiellon kanssa, ja jos vastaus tähän kysymykseen on
5 ) Jos sanottujen kiintiöiden jakaminen asetuksella ( EY )                kielteinen, täyttääkö tällaisen maksun periminen 12 ar
       N:o 3362/94 on pätemätön, voivatko kantajat vaatia                  tiklan mukaisen poikkeuksen soveltamisedellytykset ?
       vastaajalta vahingonkorvausta ja jos voivat, mitkä ovat
       korvausvelvollisuuden olemassaolon edellytykset ?               (') EYVL N:o L 249 , 3.10.1969 , s . 5
(') EYVL N:o L 363 , 31.12.1994 , s . 1
( 2 ) EYVL N:o L 389 , 31.12.1992 , s . 1
                                                                       Conseil d'Etat du royaume de Belgiquen hallinnollisten
                                                                       asioiden osaston 10.11.1995 tekemällään päätöksellä esit
                                                                       tämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ligue royale beige
Pretura Circondariale di Roman ( Sezione distaccata di                 pour la protection des oiseaux ja Societe d'études ornitho
Tivoli ) 22.11.1995 tekemillään päätöksillä esittämät                  logiques AVES vastaan Region wallonne — väliintulija:
ennakkoratkaisupyynnöt Sandro Gallottia ja Francesco                               Federation royale ornithologique beige
           Palermoa vastaan vireillä olevissa rikosasioissa                                      Asia C- 10/96 )
                      ( Asiat C-6/96 a C-7/96 )                                                   ( 96/C 64/20 )
                               ( 96/C 64/ 18 )
                                                                       Conseil d'Etat du royaume de Belgiquen hallinnollisten
Pretura Circondariale di Roma ( Sezione distaccata di Tivoli )         asioiden osasto on pyytänyt 10.11.1995 tekemällään
on pyytänyt 22 . 1 1 . 1 995 tekemillään päätöksillä , jotka ovat      päätöksellä , joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomio
saapuneet Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaa                   istuimen kirjaamoon 17.1.1996 , Euroopan yhteisöjen
moon 11.1.1996 , Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta                  tuomioistuimelta asiassa Ligue royale beige pour la protec
Sandro Gallottia ja Francesco Palermo vastaan vireillä                 tion des oiseaux ja Societe d'études ornithologiques AVES
olevissa rikosasioissa ennakkoratkaisua samoihin kysymyk              vastaan Region wallonne — väliintulija : Federation royale
siin kuin yhdistetyissä asioissa C-58/95 ym . (')                      ornithologique beige — ennakkoratkaisua seuraaviin kysy
                                                                       myksiin :
(') EYVL N:o C 119 , 13.5.1995 , s . 6
                                                                       1 ) Sallitaanko luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päi
                                                                            vänä huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin
                                                                            79/409/ETY (') 5 , 9 , ja 18 artiklassa se, että jäsenvaltio
                                                                            ottaa määrätyn ajan asteittain alenevalla tavalla
                                                                            huomioon sen, että kielto pyydystää lintuja virkistyk
                                                                            seen liittyviin tarkoituksiin pakottaisi monet harrastajat
Tribunal de grande instance de Tours'n ( ensimmäinen                        muuttamaan laitteitaan ja luopumaan eräistä tavois
jaosto ) 4.1.1996 tekemällään päätöksellä esittämä ennak                   taan, kun valtio pitää kasvattamista sinänsä mahdolli
koratkaisupyyntö asiassa Locamion SA vastaan Directeur                      sena, muttei tästä syystä vielä yleisesti toteuttamiskel
                des services fiscaux d'Indre et Loire
                                                                            poisena ?
                             ( Asia C-8/96 )
                               ( 96/C 64/ 19 )                         2 ) Sallitaanko direktiivin 79/409/ETY 5 , 9, ja 18 artiklassa
                                                                            se, että jäsenvaltio hyväksyy sen, ja myönteisessä
Tribunal de grande instance de Tours ( ensimmäinen jaosto )                 tapauksessa missä määrin, että luonnonvaraisina eläviä
on pyytänyt 4.1.1996 tekemällään päätöksellä , joka on saa                 lintuja pyydystetään Euroopan alueella, jotta lintujen
punut yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 15.1.1996,                       kasvatuksessa virkistykseen liittyviin tarkoituksiin
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua                       voidaan torjua niitä samasukuisuudesta aiheutuvia
asiassa Locamion SA vastaan Directeur des services fiscaux                  haittoja, jotka johtuvat liiallisesta sisäsiittoisuudesta ?
d'Indre et Loire .
                                                                       (') EYVL N:o L 103 , s . 1
Tribunal de grande instance de Tours pyytää yhteisöjen
tuomioistuimelta ratkaisua seuraaviin kysymyksiin :


title: Asia C-298/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 6.12.2007 (Finanzgericht Münsterin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Columbus Container Services BVBA & Co. v. Finanzamt Bielefeld-Innenstadt (EY 43 ja EY 56 artikla — Tulo- ja varallisuusverot — Toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevan toimipaikan voittojen verotuksen edellytykset — Kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehty sopimus — Vapautusmenetelmä tai hyvitysmenetelmä)

text:
               26.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/3

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 6.12.2007 (Finanzgericht Münsterin (Saksa) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Columbus Container Services BVBA & Co. v. Finanzamt Bielefeld-Innenstadt
   (Asia C-298/05) (1)

   (EY 43 ja EY 56 artikla - Tulo- ja varallisuusverot - Toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevan toimipaikan voittojen verotuksen edellytykset - Kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehty sopimus - Vapautusmenetelmä tai hyvitysmenetelmä)
   (2008/C 22/04)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
   Finanzgericht Münster
   Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Columbus Container Services BVBA & Co.

      Vastaaja: Finanzamt Bielefeld-Innenstadt
   Oikeudenkäynnin kohde
   Ennakkoratkaisupyyntö — Finanzgericht Münster — EY:n perustamissopimuksen 43, 56, 57 ja 58 artiklan tulkinta — Sijoittautumisvapaus ja pääomien vapaa liikkuvuus — Saksassa rajoituksetta verovelvolliselle kuuluvan ulkomaisen toimipaikan välitulot, jotka ovat luonteeltaan sijoitetusta pääomasta saatua tuloa — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään kyseisistä tuloista ulkomailla maksetun veron vähentämisestä kotimaisesta verosta sellaisen Belgian kanssa tehdyn kaksinkertaisen verotuksen välttämistä koskevan sopimuksen määräysten vastaisesti, jossa määrätään veron vapautusmenetelmästä
   Tuomiolauselma
   EY 43 ja EY 56 artiklaa on tulkittava niin, että niiden kanssa ei ole ristiriidassa jäsenvaltion verolainsäädäntö, jonka nojalla tässä jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevaan toimipaikkaan sijoittamastaan pääomasta saamia tuloja ei toimipaikan sijaintijäsenvaltion kanssa kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tehdystä sopimuksesta huolimatta vapauteta ensin mainitun jäsenvaltion tuloverosta vaan niistä kannetaan tässä jäsenvaltiossa veroa, josta hyvitetään toisessa jäsenvaltiossa kannettu vero.

      (1)  EUVL C 271, 29.10.2005.


title: Asia C-374/12: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 18.9.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Varhoven administrativen sad – Bulgaria) – ”Valimar” OOD v. Nachalnik na Mitnitsa Varna (Ennakkoratkaisupyyntö — Polkumyynti — Venäjältä peräisin olevat rauta- ja teräsköydet ja kaapelit — Asetus (EY) N:o 384/96 — 2 artiklan 8 ja 9 kohta ja 11 artiklan 2, 3, 9 ja 10 kohta — Välivaiheen tarkastelu — Polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden voimassaolon päättymiseen perustuva tarkastelu — Asetuksen (EY) N:o 1279/2007 pätevyys — Vientihinnan määrittely kolmansiin maihin suuntautuvien myyntien perusteella — Vientihintojen luotettavuus — Hintasitoumusten huomioon ottaminen — Olosuhteiden muuttuminen — Alkuperäisessä tutkimuksessa käytetystä menetelmästä poikkeavan menetelmän soveltaminen)

text:
               24.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 421/2

         Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 18.9.2014 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Varhoven administrativen sad – Bulgaria) – ”Valimar” OOD v. Nachalnik na Mitnitsa Varna
   (Asia C-374/12) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Polkumyynti - Venäjältä peräisin olevat rauta- ja teräsköydet ja kaapelit - Asetus (EY) N:o 384/96 - 2 artiklan 8 ja 9 kohta ja 11 artiklan 2, 3, 9 ja 10 kohta - Välivaiheen tarkastelu - Polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden voimassaolon päättymiseen perustuva tarkastelu - Asetuksen (EY) N:o 1279/2007 pätevyys - Vientihinnan määrittely kolmansiin maihin suuntautuvien myyntien perusteella - Vientihintojen luotettavuus - Hintasitoumusten huomioon ottaminen - Olosuhteiden muuttuminen - Alkuperäisessä tutkimuksessa käytetystä menetelmästä poikkeavan menetelmän soveltaminen))
   2014/C 421/02
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Varhoven administrativen sad

      Pääasian asianosaiset

      Valittaja:”Valimar” OOD

      Vastapuoli: Nachalnik na Mitnitsa Varna

      Tuomiolauselma

   Esitettyjä kysymyksiä tutkittaessa ei ole ilmennyt mitään tekijöitä, jotka voisivat vaikuttaa lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Venäjältä peräisin olevien tietynlaisten rauta- tai teräsköysien ja -kaapeleiden tuonnissa sekä Thaimaasta ja Turkista peräisin olevien tietynlaisten rauta- tai teräsköysien ja -kaapeleiden tuonnissa sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden kumoamisesta 30.10.2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1279/2007 pätevyyteen.

      (1)  EUVL C 311, 13.10.2012.


title: Asian C-50/04 poistaminen rekisteristä

text:
               19.2.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 45/20

         Asian C-50/04 poistaminen rekisteristä (1)

   (2005/C 45/41)

      (Oikeudenkäyntikieli: portugali)

   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 18.11.2004 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistettu asia C-50/04, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Portugalin tasavalta.

      (1)  EUVL C 71, 20.3.2004.


title: Asia T-402/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.2.2016 – FCC Aqualia v. SMHV – Sociedad General de Aguas de Barcelona (AQUALOGY) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin AQUALOGY rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aiempi yhteisön sanamerkki AQUALIA ja aiempi kansallinen kuviomerkki aqualia — Suhteelliset hylkäysperusteet — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 5 kohta)

text:
               4.4.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/25

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 25.2.2016 – FCC Aqualia v. SMHV – Sociedad General de Aguas de Barcelona (AQUALOGY)
   (Asia T-402/14) (1)

   ((Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin AQUALOGY rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aiempi yhteisön sanamerkki AQUALIA ja aiempi kansallinen kuviomerkki aqualia - Suhteelliset hylkäysperusteet - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 5 kohta))
   (2016/C 118/27)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: FCC Aqualia SA (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat J. de Oliveira Vaz Miranda de Sousa, N. González Alberto Rodríguez ja C. Sueiras Villalobos)

      Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) (asiamiehet: V. Melgar ja J. Crespo Carrillo)

      Muu osapuoli SMHV:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Sociedad General de Aguas de Barcelona SA (Barcelona, Espanja) (edustajat: asianajajat J. Grau Mora, C. Viola Zendrera ja A. Torrente Tomás)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 13.3.2014 tekemästä päätöksestä (asia R 1209/2013-1), joka koskee Sociedad General de Aguas de Barcelona SA:n ja FCC Aqualia SA:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               FCC Aqualia SA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 261, 11.8.2014.


title: Asia C-401/08: Kanne 17.9.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta

text:
               20.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 327/9

         Kanne 17.9.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta
   (Asia C-401/08)
   (2008/C 327/15)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: B. Schima ja A. Sipos)

      Vastaaja: Itävallan tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta 9.12.1996 annetun neuvoston direktiivin 96/82/EY (1) 11 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska Itävallan toimivaltaiset viranomaiset eivät ole laatineet kaikkien kyseisen direktiivin 9 artiklassa tarkoitettujen tuotantolaitosten osalta ulkoisia pelastussuunnitelmia.

               —

               Itävallan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin 96/82/EY 11 artiklan 1 kohdan c alakohdassa edellytetään, että jäsenvaltiot varmistavat, että tähän tarkoitukseen nimetyt viranomaiset laativat kaikkien tämän direktiivin 9 artiklassa tarkoitettujen tuotantolaitosten osalta ulkoisen pelastussuunnitelman niistä toimista, joihin ryhdytään tuotantolaitoksen ulkopuolella. Näistä ulkoisista pelastussuunnitelmista on ilmettävä paitsi tuotantolaitoksen sisäisiä ja tuotantolaitoksen ulkopuolella tapahtuvia pelastustoimia koskevat tiedot, myös tiedot siitä, miten väestölle annetaan tarkkoja tietoja onnettomuudesta ja millaista käyttäytymistä väestön pitäisi noudattaa. Ulkoiseen pelastussuunnitelmaan on sisällyttävä myös esimerkiksi tiedot siitä, millä tavoin tiedotetaan muiden jäsenvaltioiden pelastusviranomaisille sellaisen suuronnettomuuden sattuessa, jolla voi olla vaikutuksia yli valtion rajojen.
   Käsiteltävänä olevassa kanteessa vaaditaan sen toteamista, että Itävallan tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 96/82/EY 11 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole laatinut kaikkien tämän direktiivin 9 artiklassa tarkoitettujen tuotantolaitosten osalta ulkoisia pelastussuunnitelmia.

      (1)  EYVL L 10, s. 13.


title: Asia F-40/13: Virkamiestuomioistuimen määräys 29.4.2016 – Sommier v. komissio

text:
               20.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 222/46

         Virkamiestuomioistuimen määräys 29.4.2016 – Sommier v. komissio
   (Asia F-40/13) (1)

   (2016/C 222/63)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 207, 20.7.2013, s. 60.


title: Asia T-369/05: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 19.6.2009 — Espanja v. komissio (EMOTR — Tukiosasto — Yhteisörahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Viinialan uudelleen järjestelyä ja rakenteellista uudistamista koskevat tuet — Hunajan tuotanto- ja myyntiedellytysten parantamista koskevat tuet — Suunnitelman toteuttamisen yhteydessä menetettyjen tulojen käsite — Asetuksen (EY) N:o 1258/1999 13 artiklan 1 kohdan a alakohta — Maatalousmarkkinoiden tasapainottamiseen tarkoitettujen tukitoimien käsite — Asetuksen (EY) N:o 1258/1999 2 artiklan 2 kohta)

text:
               1.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 180/43

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 19.6.2009 — Espanja v. komissio
   (Asia T-369/05) (1)

   (EMOTR - Tukiosasto - Yhteisörahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Viinialan uudelleen järjestelyä ja rakenteellista uudistamista koskevat tuet - Hunajan tuotanto- ja myyntiedellytysten parantamista koskevat tuet - Suunnitelman toteuttamisen yhteydessä menetettyjen tulojen käsite - Asetuksen (EY) N:o 1258/1999 13 artiklan 1 kohdan a alakohta - Maatalousmarkkinoiden tasapainottamiseen tarkoitettujen tukitoimien käsite - Asetuksen (EY) N:o 1258/1999 2 artiklan 2 kohta)
   2009/C 180/78
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: valtionasiamies F. Díez Moreno)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: F. Jimeno Fernández)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Euroopan maatalouden tuki- ja ohjausrahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 15.7.2005 tehdyn komission päätöksen 2005/555/EY (EYVL L 188, s. 36) kumoaminen siltä osin kuin se koskee tiettyjä Espanjan kuningaskunnan viini- ja hunaja-alalla suorittamia menoja

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 296, 26.11.2005.


title: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, 14 päivänä lokakuuta 2004, asiassa T-256/02, I vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (Henkilöstö — Vahingonkorvauskanne — Altistuminen asbestille — Ammattitauti — Vahinko)

text:
               18.12.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 314/16

      YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   14 päivänä lokakuuta 2004,
   asiassa T-256/02, I vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1)

   (Henkilöstö - Vahingonkorvauskanne - Altistuminen asbestille - Ammattitauti - Vahinko)
   (2004/C 314/41)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asiassa T-256/02, I, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen virkamies, kotipaikka Luxemburg (Luxemburg), edustajinaan asianajajat J. Iturriagagoitia Bassas ja K. Delvolvé, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehenään: M. Schauss, kotipaikka Luxemburgissa), jossa kantaja vaatii hänelle aiheutetun fyysisen, henkisen ja ammatillisen vahingon sekä varallisuusvahingon korvaamista, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja H. Legal sekä tuomarit V. Tiili ja M. Vilaras, kirjaaja: johtava hallintovirkamies J. Palacio González, on 14.10.2004 antanut tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Asianosaiset vastaavat oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EYVL C 274, 9.11.2002.


title: Yhdistettyjen asioiden T-321/94 ja T-343/94 poistaminen rekisteristä

text:
7.10.2000              FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    C 285/21
–    siihen, että yhdenvertaisen kohtelun, syrjintäkiellon ja          Yhdistettyjen asioiden T-321/94 ja T-343/94 (1) poistami-
     oikeusvarmuuden periaatteita samoin kuin hallintotoi-                                    nen rekisteristä
     mien peruuttamiseen sovellettavia periaatteita on rikottu.
                                                                                (2000/C 285/38)
Kantaja toteaa, että hyväksyessään kantajan kilpailujen
EUR/A/12 ja COM/A/12 kokeisiin valintalautakunnat ovat
implisiittisesti hyväksyneet, että hänellä on 20.12.1986 lähtien                          (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
(päivämäärä, jolloin New Mexicon yliopisto antoi hänelle
”Bachelor of Arts” -arvon) ollut tutkintotodistus, joka oikeuttaa
ura-alueeseen A. Komission virkamiesten ura-alueeseen ni-              Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistui-
mittämistä ja palkkatasolle luokittamista palvelukseen otet-           men laajennetun neljännen jaoston puheenjohtajan 10.4.2000
taessa koskevan päätöksen 3 artiklan ja II liitteen mukaisesti         antamalla määräyksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomiois-
kantajalla olisi näin ollen oikeus 48 kuukauden hyvitykseen            tuimen rekisteristä on poistettu yhdistetyt asiat T-321/94 ja
sen työkokemuksen vuoksi, jonka hän on hankkinut ennen                 T-343/94, Helmut Rodermann ja Peter Bach vastaan Euroopan
kuin on aloittanut tehtävänsä A ura-alueen virkamiehenä.               unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio.
                                                                       (1) EYVL C 351, 10.12.1994.


title: Asia C-380/03: Saksan liittotasavallan 10.9.2003 (telekopio: 9.9.2003) Euroopan parlamenttia ja Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne

text:
15.11.2003              FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                           C 275/31
      kuljettaa D luokkaan kuuluvia ajoneuvoja C luokkaan              neuvostoa vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa.
      kelpoisuuden antavan ajokortin nojalla on selvästi direk-        Kantajan asiamiehinä ovat Ministerialrat Wolf-Dieter Plessing,
      tiivin 3 artiklan 1 kohdan viidennen luettelemakohdan            liittovaltion valtiovarainministeriön Regierungsdirektor Moritz
      sanamuodon vastainen.                                            Lumma ja asianajaja Joachim Sedemund, kotipaikka valtiova-
                                                                       rainministeriö, Berliini (Saksa).
–     C1 ja C1E luokkien ajoluvan alaikäraja
      FeV:n 10 §:n 2 momentin 1 kohdan mukaan C1 ja
      C1E luokkien ajolupa voidaan myöntää 17 vuotta täyttä-
      neelle henkilölle, jos on kyse ammattikuljettajakoulutuk-        Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
      sessa olevasta henkilöstä. Tämä säännös on direktiivin
      6 artiklan 1 kohdan b kohdan kolmannen luetelmakoh-
      dan vastainen, luettuna – siltä osin kuin on kyse yli            1)     kumoaa tupakkatuotteiden mainontaa ja sponsorointia
      7,5 tonnia painavien, C1 ja C1E luokkiin kuuluvien                      koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollis-
      ajoneuvojen ajoluvista – yhdessä asetuksen N:o 3820/85                  ten määräysten lähentämisestä 26 toukokuuta 2003
      5 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa.                                 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
                                                                              2003/33/EY (1) 3 ja 4 artiklan
–     Muissa jäsenvaltioissa myönnettyjen ajokorttien rekiste-
      röiminen
                                                                       2)     velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
      FeV:n 29 §:n 1 momentissa säädetty systemaattinen
      rekisteröintimenettely sekä Fev:n 75 §:n 11 kohtaan
      sisältyvä rangaistussäännös loukkaavat direktiivin 1 artik-
      lan 2 kohdassa säädettyä vastavuoroisen tunnustamisen
      periaatetta.
–     Muissa jäsenvaltioissa myönnettyjen ajokorttien vaihta-          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      minen
      FeV:n 29 §:n 3 momentissa säädetty ajokorttien vaihto
      mahdollisen lyhyemmän kansallisen voimassaoloajan kir-
      jaamiseksi on vastoin voimassaolevaa yhteisön oikeutta.          Liittohallitus väittää tässä kanteessa, että parlamentti ja neuvos-
      Mitä tulee FeV:n 47 §:n 2 momentissa säädettyyn ajokor-          to ovat direktiivin riidanalaisten säännösten antamisella ylittä-
      tin vaihtamiseen silloin, kun rajoitusten tai ehtojen kirjaa-    neet sen toimivallan, joka yhteisön lainsäätäjälle on annettu
      minen ei ajokortin ominaisuuksien vuoksi ole mahdollis-          asiassa C-376/98, Saksa vastaan parlamentti, 5.10.2000 anne-
      ta, vaihto on direktiivin 8 artiklan 2 kohdassa esitetyistä      tulla yhteisöjen tuomioistuimen tuomiolla (Kok. 2000, s. I-
      syistä (mukaan lukien lääketieteellisten rajoitusten kirjaa-     8419) ja jättänyt huomiotta ne yhteisöjen tuomioistuimen
      minen) tosin sallittua. Direktiivin 8 artiklan 2 kohta           määrittämät tosiasialliset edellytykset, jotka yhteisön toimival-
      ei kuitenkaan kata muiden hallinnollisten merkintöjen            lalle on asetettu. Riidanalaisilla säännöksillä säännellään lähes
      (esimerkiksi väliaikaista ajokorttia koskevien säännösten        yksinomaan tilanteita, joilla ei ole valtioiden rajat ylittäviä
      soveltamista koskeva merkintä) kirjaamista, minkä vuoksi         vaikutuksia. Näin ollen olemassa ei ole todellisia kaupan esteitä
      tällaisten kirjausten tekeminen tai vaihto ei ole yhteisön       tai kilpailun huomattavaa vääristymistä, joiden poistaminen on
      oikeuden mukaista.                                               yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Saksa vastaan parlamentti ja
                                                                       neuvosto antaman tuomion mukaan tosiasiallinen edellytys
                                                                       EY 95 artiklassa määrätylle yhteisön toimivallalle. Näin ollen
(1) EYVL L 237, s. 1.                                                  yhteisön lainsäätäjälle ei ole EY 95 artiklalla annettu toimival-
                                                                       taa antaa riidanalaisia säännöksiä. Koska kaupan esteitä ja
                                                                       kilpailun huomattavaa vääristymistä ei ole ja koska riidanalai-
                                                                       silla säännöksillä pyritään todellisuudessa terveydensuojelua
                                                                       koskeviin tavoitteisiin eikä sisämarkkinoiden parantamiseen,
                                                                       liittohallitus toteaa, että kyseessä on myös EY 152 artiklan
                                                                       4 kohdan c alakohdassa määrätyn harmonisointikiellon rikko-
                                                                       minen.
Saksan liittotasavallan 10.9.2003 (telekopio: 9.9.2003)
Euroopan parlamenttia ja Euroopan unionin neuvostoa
                     vastaan nostama kanne
                                                                       Lisäksi liittohallitus vetoaa toissijaisesti perustelujen puuttumi-
                         (Asia C-380/03)                               seen. Yhteisön lainsäätäjä ei ole riittävästi perustellut sellaisten
                                                                       tosiseikkojen olemassaoloa, jotka ovat EY 95 artiklaan perustu-
                         (2003/C 275/46)                               van toimivallan edellytyksinä eikä varsinkaan sitä, että kaupan
                                                                       esteitä todellisuudessa olisi olemassa, ja se on perustelukappa-
                                                                       leissa jopa jättänyt mainitsematta, millaista huomattavaa kil-
                                                                       pailun vääristymistä painettujen julkaisujen ja radiolähetysten
Saksan liittotasavalta on 10.9.2003 (telekopio: 9.9.2003)              osalta aiheutuu; joka tapauksessa direktiivissä ei tältä osin
nostanut kanteen Euroopan parlamenttia ja Euroopan unionin             noudateta EY 253 artiklassa määrättyä perusteluvelvollisuutta.
 ---pagebreak--- C 275/32                 FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                           15.11.2003
Liittohallitus väittää, että lisäksi ne aineelliset muutokset, jotka    Bundesfinanzhofes 30.7.2003 tekemällään päätöksellä
neuvosto on tehnyt direktiiviin parlamentin päätöksen jälkeen,          esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hauptzollamt
antavat aiheen toissijaisiin moitteisiin, sillä parlamentille EY        Hamburg-Jonas vastaan Käserei Champignon Hofmeister
251 artiklan perusteella kuuluvaa yhteispäätösoikeutta on                                        GmbH & Co. KG
loukattu.
                                                                                (Asia C-385/03)
Lopuksi liittohallitus vetoaa toissijaisesti suhteellisuusperiaat-
teen loukkaamiseen, koska täydellinen mainontakielto lehdis-
tössä ja kaikissa painetuissa julkaisuissa sekä radiossa ja                                       (2003/C 275/48)
internetissä, josta säädetään 3 ja 4 artiklassa, tarkoitetaan
tietoisesti ja se keskittyy lähes yksinomaisesti sellaisiin paikalli-
siin ja alueellisiin tilanteisiin, jotka eivät ylitä valtioiden
rajoja: näin ollen nämä kieltosäännökset, joilla on hyvin               Bundesfinanzhof, on pyytänyt 30.7.2003 tekemällään päätök-
laaja soveltamisala, eivät ole välttämättömiä sisämarkkinoiden          sellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 12.9.2003,
parantamiseksi EY 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuin tavoin            Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-
ja ovat näin suhteettomia. Liittohallituksen mukaan tämä                sa Hauptzollamt Hamburg-Jonas vastaan Käserei Champignon
suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen on sitäkin vakavampaa,            Hofmeister GmbH & Co. KG, seuraavaan kysymykseen:
koska samaan aikaan 2 artiklan b alakohdassa olevan ilmaisun
”mainonta” ja 1 artiklan a alakohdassa ja 3 artiklassa olevan
ilmaisun ”lehdistö ja muut painetut julkaisut” äärimmäisen              Onko asetuksella (ETY) N:o 2945/94 (1) muutetun asetuksen
laaja ja epäselvä määritteleminen aiheuttavat sen, että kielloilla      (ETY) N:o 3665/87 (2) 11 artiklan 1 kohdan 1 ja 2 alakohtaa –
vaarannetaan olennaisesti mielipiteenvapauden ja lehdistön              myös suhteellisuusperiaate huomioon ottaen – tulkittava niin,
vapauden perustavanlaatuiset oikeudet.                                  että yksinomaan väärien tietojen antaminen yksittäisten tavara-
                                                                        nimikkeiden osalta vienti-ilmoituksessa siten, että viejä saa
                                                                        enemmän vientitukea kuin hänelle kuuluu, johtaa vientituen
(1) EYVL L 152, s. 16.                                                  pienentämiseen siinä määritetyn seuraamuksen suuruisella
                                                                        summalla, vaikka kansallisen oikeuden mukaisesti annettavan
                                                                        erityisen tukihakemuksen yhteydessä nimenomaisesti on il-
                                                                        moitettu, ettei vientitukea haeta ilmoituksen kyseisten tavarani-
                                                                        mikkeiden osalta?
Supreme Court Irelandin 2.4.2003 tekemällään päätöksel-                 (1) Komission asetus (EY) N:o 2945/94, annettu 2 päivänä joulukuuta
lä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Ryanair Ltd                       1994 maataloustuotteiden vientitukijärjestelmän soveltamista
                        vastaan Aer Rianta                                  koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä annetun ase-
                                                                            tuksen (ETY) N:o 3665/87 muuttamisesta perusteettomasti mak-
                                                                            settujen summien ja seuraamusten osalta. EYVL, erityispainos
                          (Asia C-382/03)                                   1994, 3/nide 63, s. 83.
                                                                        (2) Komission asetus (ETY) N:o 3665/87, annettu 27 päivänä marras-
                                                                            kuuta 1987, maataloustuotteiden vientitukien järjestelmän sovel-
                          (2003/C 275/47)                                   tamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä. EYVL,
                                                                            erityispainos 1987, 3/nide 24, s. 216.
Supreme Court, Ireland, on pyytänyt 2.4.2003 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen
10.9.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakko-
ratkaisua asiassa Ryanair Ltd vastaan Aer Rianta, seuraaviin
kysymyksiin:
A.     Onko lentoaseman lähtöselvitystiski direktiivin 16 artik-        Alankomaiden kuningaskunnan 5.9.2003 Euroopan yhtei-
       lan 3 kohdassa (1) tarkoitettu lentoaseman rakennelma?                      söjen komissiota vastaan nostama kanne
B.     Jos A kohtaan vastataan myöntävästi, onko vuokra, joka
       peritään yksinoikeudesta hallita tiettyä lähtöselvitystiskiä                               (Asia C-388/03)
       vuoden tai kauemmin, direktiivin 16 artiklan 3 kohdassa
       tarkoitettu lentoaseman rakennelmien käytöstä perittävä                                    (2003/C 275/49)
       maksu?
(1) Neuvoston direktiivi 96/67/EY, annettu 15 päivänä lokakuuta
    1996, pääsystä maahuolinnan markkinoille yhteisön lentoasemil-      Alankomaiden kuningaskunta on nostanut 5.9.2003 Euroo-
    la. EYVL L 272, 25.10.1996, s. 36-45.                               pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen
                                                                        komissiota vastaan. Kantajan asiamiehenä on ulkoasiainminis-
                                                                        teriön eurooppaoikeuden yksikön päällikkö H.G. Sevenster.


title: Asia T-215/10: Kanne 11.5.2010 — Helleenien tasavalta v. komissio

text:
               17.7.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 195/23

         Kanne 11.5.2010 — Helleenien tasavalta v. komissio
   (Asia T-215/10)
   2010/C 195/38
   Oikeudenkäyntikieli: kreikka

      Asianosaiset

      Kantaja: Helleenien tasavalta (asiamiehet): I. Khalkias, G. Skiani ja E. Leftheriotou)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

               —

               Kanne on hyväksyttävä ja riidanalainen komission päätös on kumottava kokonaisuudessaan.

               —

               Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kreikka vaatii kanteessaan Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 11.3.2010 tehdyn komission päätöksen, joka on tiedoksiannettu numerolla K(2010) 1317 ja julkaistu 12.3.2010 (EUVL L 63, s. 7) numerolla 2001/152/EU, kumoamista siltä osin kuin se koskee Kreikkaa koskevia oikaisuja a) puuvillan, b) maaseudun kehittämistoimenpiteiden ja c) kaikkein varattomimmille annettavan elintarvikeavun alalla.
   Kantaja toteaa puuvilla-alaa koskevan oikaisun osalta ensiksi, että komissio on arvioinut tosiseikkoja virheellisesti ja että riidanalaisessa päätöksessä esitetyt perustelut ovat puutteelliset siltä osin kuin kysymys on yhtäältä valvontaympäristöstä ja siitä, onko puuvillaa koskeva tukijärjestelmä yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän mukainen, ja toisaalta paikalla tehtävistä tarkastuksista ja riskianalyysista.
   Kantaja väittää toiseksi, että komissio on arvioinut tosiseikkoja virheellisesti ja tulkinnut sekä soveltanut virheellisesti asetuksen (EY) N:o 1591/2001 (1) 13 artiklan 2 kohtaa ja asetuksen (EY) N:o 1051/2001 (2) 17 artiklaa siltä osin kuin kysymys on ympäristötoimenpiteistä ja riittämättömästä valvontajärjestelmästä ja toimenpiteistä, joihin puuvillasatojen ja ympäristötoimenpiteiden valvonnan perusteella ryhdyttiin. Erityisesti komission Kreikkaan kohdistama syytös siitä, että tämä ei ole määrännyt seuraamuksia, on lakiin perustumaton eikä perustu asetusten N:o 1051/2001 ja 1591/2001 säännöksiin, sille ei löydy tukea mistään asianomaisena ajankohtana voimassa olleesta säännöksestä eikä se voi pätevästi olla riidanalaisessa päätöksessä vahvistetun oikaisun perusteena.
   Kantaja väittää kolmanneksi, että kiinteämääräisiä korjauksia koskevia suuntaviivoja on tulkittu ja sovellettu virheellisesti ja suhteellisuusperiaatetta on loukattu, koska maataloustukirahastolle ei aiheutunut riskiä; valvontajärjestelmän tilanne ei ollut sama tarkastelun kohteena olleiden kolmen ajanjakson eli 2003–2004, 2004–2005 ja 2005–2006 ajan, joten myös oikaisu pitäisi porrastaa.
   Kantaja väittää neljänneksi, että komissio tulkitsi virheellisesti asetuksen N:o 1051/2001 7 artiklan 4 kohtaa ja asetusten N:o 1123/2004 (3), N:o 905/2005 (4), N:o 871/2006 (5) ja N:o 1486/2002 (6) kunkin 1 artiklaa, joissa vahvistettiin markkinointivuosien 2003/2004, 2004/2005 ja 2005/2006 puuvillan tukikelpoiset määrät suhteessa kertaluonteisiin oikaisuihin, jotka tehtiin vahvistettujen määrien väitetyn ylittämisen ja tästä seuranneen virheellisen maksun vuoksi.
   Kantaja väittää viidenneksi, että riidanalaisen päätöksen oikaisuja koskevat perustelut ovat ristiriitaiset ja että oikaisut itsessään sisältävät virheellisiä laskelmia, kun otetaan huomioon kysymyksessä olevaa markkinointivuotta koskevat ristiriitaisuudet ja epäjohdonmukaisuudet.
   Siltä osin kuin kysymys on maaseudun kehittämistä koskevista toimenpiteistä, kantaja väittää ensiksi, että tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskeva menettely on pätemätön sen vuoksi, että ei ole noudatettu asetuksen (EY) N:o 1663/95 (7) 8 artiklan 1 kohdan kolmannessa lauseessa olevaa olennaista menettelymääräystä, koska ei ole ryhdytty kahdenvälisiin neuvotteluihin siltä osin kuin kysymys on maaseudun kehittämistä koskeviin toimenpiteisiin liittyvästä oikaisusta.
   Kantaja arvostelee komissiota toiseksi siitä, että se on tehnyt tosiseikkoja koskevan virheen, arvioinut tosiseikat virheellisesti, esittänyt puutteelliset perusteet ja loukannut suhteellisuusperiaatetta siltä osin kuin kysymys on yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän väitetystä noudattamatta jättämisestä ja ensisijaisesta ja täydentävästä valvonnasta.
   Siltä osin kuin kysymys on kaikkein varattomimmille jaettavasta elintarvikeavusta kantaja toteaa ensiksi, että komission käyttäytyminen oli synnyttänyt kantajassa perustellun luottamuksen siihen, että se ei joutuisi vastaamaan ilmaisen riisin jakeluohjelman kustannuksista; komission myöhempi kannan muutos merkitsee luottamuksensuojan periaatteen ja oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamista ja lisäksi harkintavallan ylittämistä, ellei jopa sen väärinkäyttöä.
   Kantaja toteaa toiseksi, että sen matkakulut, joista sen oli vastattava, oli laskettu virheellisesti.
   Kantaja väittää kolmanneksi, että komissio on tulkinnut ja soveltanut virheellisesti yhteisön oikeuden säännöksiä ja määräyksiä, erityisesti asetuksen (EY) N:o 3149/92 (8) 3 artiklan 2 kohtaa, loukannut suhteellisuusperiaatetta ja ylittänyt harkintavaltansa.

      (1)  Puuvillan tukijärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 2.8.2001 annettu komission asetus (EY) N:o 1591 (EYVL L 210, s. 10)

      (2)  Puuvillan tuotantotuesta 22.5.2001 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1051 (EYVL L 148, s. 3)

      (3)  Puuvillan, josta siemeniä ei ole poistettu, markkinointivuoden 2003/2004 tosiasiallisen tuotannon ja siitä seuraavan kohdehinnan alennuksen vahvistamisesta 17.6.2004 annettu komission asetus N:o 1123/2004 (EYVL L 218, s. 3)

      (4)  Puuvillan, josta siemeniä ei ole poistettu, markkinointivuoden 2004/2005 tosiasiallisen tuotannon ja siitä seuraavan kohdehinnan alennuksen vahvistamisesta 16.6.2005 annettu komission asetus N:o 2004/2005 (EYVL L 154, s. 3)

      (5)  Puuvillan, josta siemeniä ei ole poistettu, markkinointivuoden 2005/2006 tosiasiallisen tuotannon ja siitä seuraavan kohdehinnan alennuksen vahvistamisesta 15.6.2006 annettu komission asetus (EY) N:o 2005/2006 (EYVL L 164, s. 3)

      (6)  Puuvillan tukijärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 1591/2001 muuttamisesta 19.8.2002 annettu komission asetus (EY) N:o 1486 (EYVL L 223, s. 3)

      (7)  Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 729/70 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä EMOTR:n tukiosaston tilien tarkastamisen ja hyväksymisen osalta 7.7.1995 annettu komission asetus N:o 1663/1995 (EYVL L 158, s. 6)

      (8)  Interventiovarastosta tulevien elintarvikkeiden yhteisön kaikkein varattomimpien hyväksi toimittamisen yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä 29.10.1992 annettu komission asetus (ETY) N:o 3149


title: Hoge Raad der Nederlandenin 8.12.1995 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Van Uden Maritime BV, joka toimii myös nimellä Van Uden Africa Line, vastaan 1) Kommanditgesellschaft in Firma Deco-Line, Peter Determann KG ja 2) Peter Determann (Asia C-391/95)

text:
 17.2.96                 H                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                    N:o C 46/7
— Perustamissopimuksen 190 ja/tai 215 artiklan ja joka                 3 ) Jos kysymykseen 1 ) vastataan siten, että välitoimihake
      tapauksessa yhteisön oikeuden yleisesti sovellettavien               musta     käsittelevän    tuomioistuimen    toimivaltaisuus
      periaatteiden rikkominen ja/tai väärä soveltaminen siltä             edellyttää sitä , että siltä haettu toimenpide on myös
      osin, mitä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin vali               täytettävä tai se voidaan täyttää kyseisessä sopimusval
      tuksenalaisen tuomion 207 kohdassa arvioi ja päätti , ja             tiossa , tarkoittaako tämä sitä , että haettu määräys on
      erityisesti siltä osin kuin se totesi , että koska kyseessä          voitava panna täytäntöön tässä valtiossa , ja onko täten
      oleva vahinko ei ollut mitenkään ennakoimaton, kanta                tämän edellytyksen täytyttävä , kun välitoimihakemus
      jien kärsimä vahinko ei ylittänyt kyseisen alan taloudel            tehdään , vai riittääkö, että voidaan perustellusti olettaa
      lisia riskejä .                                                      sen tulevan täytetyksi ?
( ] ) EYVL N:o C 286 , 28.10.1995 , s . 10
( 2 ) EYVL N:o C 171 , 22.6.1993 , s . 11 ja 12                        4 ) Onko Alankomaiden riita-asioiden oikeudenkäyntiä
( ? ) Neuvoston 25.7.1991 antama päätös 91 /482/ETY ( EYVL N:o             koskevan lain 289 pykälässä ja sitä seuraavissa pykä
      L 263 , s . 1 ).                                                     lissä säädetty mahdollisuus hakea kiireellisten syiden
                                                                           perusteella välittömästi toimeenpantavaa toimenpidettä
                                                                           arrondissementsrechtbankin ( alioikeus ) puheenjohta
                                                                           jalta Brysselin yleissopimuksen 24 artiklassa tarkoitettu
                                                                           turvaamistoimenpide tai muu väliaikainen toimen
                                                                           pide ?
Hoge Raad der Nederlandenin 8.12.1995 tekemällään                      5 ) Vaikuttaako kysymykseen 4 ) annettavaan vastaukseen
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Van                     se, että pääasia on käsiteltävänä tuomioistuimessa tai se
Uden Maritime BV, joka toimii myös nimellä Van Uden                        aiotaan saattaa käsiteltäväksi, ja jos vaikuttaa , onko
Africa Line, vastaan 1 ) Kommanditgesellschaft in Firma                    sillä merkitystä, että samassa asiassa on aloitettu väli
   Deco-Line, Peter Determann KG ja 2 ) Peter Determann                    miesmenettely ?
                          ( Asia C-391 /95
                             ( 96/C 46/ 11 )                           6 ) Vaikuttaako kysymykseen 4 ) annettavaan vastaukseen
                                                                           se, että haettu välitoimi on määräys, jolla vaaditaan
                                                                           maksuvelvollisuuden täyttämistä , kuten kysymyk
Hoge Raad der Nederlanden on 8.12.1995 tekemällään                         sessä 1 ) on esitetty ?
päätöksellä , joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomio
istuimen kirjaamoon 14.12.1995 , pyytänyt Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua vireillä ole
vassa asiassa Van Uden Maritime BV, joka toimii myös                   7 ) Jos kysymykseen 4 ) vastataan myöntävästi ja " toisen
nimellä Van Uden Africa Line, vastaan 1 ) Kommanditge                     sopimusvaltion tuomioistuin ... on toimivaltainen
sellschaft in Firma Deco-Line, Peter Determann KG ja                       tutkimaan pääasian ", onko 24 artiklan ja erityisesti
2 ) Peter Determann, seuraaviin kysymyksiin :                              siinä olevan viittauksen " sopimusvaltion lain tuntemia
                                                                           turvaamistoimenpiteitä " tulkittava tarkoittavan sitä ,
                                                                           että välitoimihakemusta käsittelevällä tuomioistuimella
1 ) Kun sopimusperusteinen maksuvelvollisuus on täytet                    on ( automaattisesti ) toimivalta , jos se on kansallisten
      tävä sopimusvaltiossa ( siten, että Brysselin yleissopi             toimivaltasäännösten mukaan toimivaltainen, vaikka
      muksen 5 artiklan 1 kappaleen mukaisesti velkoja voi                 säännökset ovat sellaisia kuin Brysselin yleissopimuksen
      nostaa kanteen velvoitteensa laiminlyönyttä velallista               3 artiklan toisessa kappaleessa tarkoitetaan , vai onko
      vastaan tämän valtion tuomioistuimessa saadakseen                    välitoimihakemusta käsittelevä tuomioistuin toimival
      velvoitteen täytetyksi, vaikka velallinen asuisikin                  tainen ainoastaan erityisten edellytysten täyttyessä,
      muussa sopimusvaltiossa ), onko ensin mainitun sopi                 kuten esimerkiksi sen, että välitointa käsittelevältä
      musvaltion tuomioistuimilla ( automaattisesti ) toimi               tuomioistuimelta haettu toimenpide on täytettävä tai se
      valta käsitellä välitoimihakemusta , jonka velkoja on                voidaan täyttää kyseisessä sopimusvaltiossa ?
      tehnyt velallista vastaan saadakseen määräyksen tur
      vaamistoimenpiteestä, jonka mukaan velallisen on mak
      settava velka , jonka välitointa käsittelevä tuomioistuin        8 ) Jos kysymykseen 7 ) vastataan siten, että välitoimihake
      katsoo todennäköisesti olevan olemassa , vai asete                  musta     käsittelevän    tuomioistuimen    toimivaltaisuus
      taanko välitoimihakemusta käsittelevän tuomioistui                  edellyttää sitä, että siltä haettu toimenpide on täytettävä
      men toimivallalle erityisiä edellytyksiä , kuten esimer             tai se voidaan täyttää kyseisessä sopimusvaltiossa,
      kiksi se, että välitointa käsittelevältä tuomioistuimelta            tarkoittaako tämä sitä , että haettu määräys on voitava
      haettu toimenpide on täytettävä tai se voidaan täyttää               panna täytäntöön tässä valtiossa, ja onko täten tämän
      kyseisessä sopimusvaltiossa ?                                        edellytyksen täytyttävä , kun välitoimihakemus tehdään,
                                                                           vai riittääkö, että voidaan perustellusti olettaa sen
                                                                           tulevan täytetyksi ?
2 ) Vaikuttako kysymykseen 1 ) annettavaan vastaukseen
      se, että asianosaisten sopimuksessa on välityslauseke, ja
      jos vaikuttaa , onko sillä merkitystä, missä välimiesme
      nettelyn on lausekkeen mukaan tapahduttava ?


title: Asia T-179/16: Kanne 22.4.2016 – L’Oréal v. EUIPO – Guinot (MASTER SMOKY)

text:
               20.6.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 222/26

         Kanne 22.4.2016 – L’Oréal v. EUIPO – Guinot (MASTER SMOKY)
   (Asia T-179/16)
   (2016/C 222/32)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset ja muut osapuolet

      Kantaja: L’Oréal (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajajat T. de Haan ja P. Péters)

      Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Muu osapuoli valituslautakunnassa: Guinot SAS (Pariisi, Ranska)

      Menettely EUIPO:ssa

      Hakija: Kantaja

      Riidanalainen tavaramerkki: EU- tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki ”MASTER SMOKY” – Rekisteröintihakemus nro 11 567 104

      EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

      Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 23.2.2016 asiassa R 2905/2014-5 tekemä päätös

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

               —

               kumoaa riidanalaisen päätöksen

               —

               velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien kantajalle viraston valituslautakunnan viidennessä jaostossa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut.

      Kanneperusteet

               —

               Asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa luettuna yhdessä 75 artiklan kanssa on rikottu.


title: Asia C-84/17 P: Valitus, jonka Société des produits Nestlé SA on tehnyt 15.2.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-112/13, Mondelez UK Holdings & Services v. EUIPO, 15.12.2016 antamasta tuomiosta

text:
               6.6.2017

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 178/4

         Valitus, jonka Société des produits Nestlé SA on tehnyt 15.2.2017 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-112/13, Mondelez UK Holdings & Services v. EUIPO, 15.12.2016 antamasta tuomiosta
   (Asia C-84/17 P)
   (2017/C 178/04)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: Société des produits Nestlé SA (edustaja: G.S.P. Vos, advocaat)

      Muut osapuolet: Mondelez UK Holdings & Services Ltd ja Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

      Vaatimukset

               —

               Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen 15.12.2016 antama tuomio T-112/13 on kumottava sillä perusteella, että unionin yleinen tuomioistuin rikkoi unionin tavaramerkkiasetuksen (1) 7 artiklan 3 kohtaa ja 52 artiklan 2 kohtaa

               —

               yleisessä tuomioistuimessa kantajana ollut Mondelez UK Holdings & Services Ltd on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Nestlé vaatii kumottavaksi valituksenalaista tuomiota sillä perusteella, että unionin yleinen tuomioistuin rikkoi asetuksen N:o 207/2009, sellaisena kuin se on muutettuna unionin tavaramerkkiasetuksena tunnetulla asetuksella N:o 2015/2424, (2) 7 artiklan 3 kohtaa ja 52 artiklan 2 kohtaa.
   Nestlén valitus kohdistuu tarkemmin sanottuna unionin yleisen tuomioistuimen ratkaisuun siitä, että kun kyse on sen alueen laajuudesta, jolla tavaramerkin käytön kautta syntynyt erottamiskyky on näytettävä toteen, kyseisen tavaramerkin käytön kautta syntynyt erottamiskyky on näytettävä toteen koko Euroopan unionin alueella, eli kaikissa kyseessä olevissa jäsenvaltioissa.

      (1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL 2009, L 78, s. 1).

      (2)  Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 ja yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta annetun komission asetuksen (EY) N:o 2868/95 muuttamisesta sekä maksuista sisämarkkinoilla toimivalle yhdenmukaistamisvirastolle (tavaramerkit ja mallit) annetun komission asetuksen (EY) N:o 2869/95 kumoamisesta 16.12.2015 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2015/2424 (EUVL 2015, L 341, s. 21).


title: Asia F-7/13: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 18.9.2014 – Radelet v. komissio (Henkilöstö — Kolmanteen maahan työskentelemään määrätyt virkamiehet — Henkilöstösääntöjen liitteessä X oleva 5 ja 23 artikla — Toimielimen käyttöön asettama asunto — Virkamiehelle myönnetty lupa vuokra-asuntoon — Vahingonkorvauskanne — Henkinen kärsimys — Epämukavan ja heikkotasoisen asunnon käyttöön asettaminen — Todisteiden puuttuminen)

text:
               24.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 421/50

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 18.9.2014 – Radelet v. komissio
   (Asia F-7/13) (1)

   ((Henkilöstö - Kolmanteen maahan työskentelemään määrätyt virkamiehet - Henkilöstösääntöjen liitteessä X oleva 5 ja 23 artikla - Toimielimen käyttöön asettama asunto - Virkamiehelle myönnetty lupa vuokra-asuntoon - Vahingonkorvauskanne - Henkinen kärsimys - Epämukavan ja heikkotasoisen asunnon käyttöön asettaminen - Todisteiden puuttuminen))
   2014/C 421/69
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Luc Radelet (Antananarivo, Madagaskar) (edustaja: asianajaja É. Boigelot)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Eggers ja C. Ehrbar)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Henkilöstö – Kanne, jossa vaaditaan sen päätöksen kumoamista, jolla hylättiin valitus päätöksestä, jolla vastattiin kantajan, joka työskentelee komission valtuuskunnassa Madagaskarin Antananarivossa, esittämään vaatimukseen saada korvausta vaikeuksista, joita hän kohtasi edellä mainittuun kaupunkiin asettautumisensa yhteydessä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Luc Radelet vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 114, 20.4.2013, s. 47.


title: Tribunale civile e penale di Firenzen 8.10.1997 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö Massimo Romanellia ja Paolo Romanellia vastaan vireillä olevassa rikosasiassa (Asia C-366/97)

text:
C 370/4             I H     |                  Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        6.12.97
Centrale Raad van Beroepin 24.9.1997 tekemällään pää                   päivänä marraskuuta 1993 annetun neuvoston direktii
töksellä esittämä ennakoratkaisupyyntö asiassa H. Nijhuis               vin 93/ 103/ETY (') noudattamisen edellyttämiä lakeja,
      vastaan Landelijk instituut sociale verzekeringen                 asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja/tai koska se ei
                                                                        ole ilmoittanut niistä komissiolle
                       (Asia C-360/97)
                           97/C 370/07 )                                ja
                                                                   b ) velvoittaa Irlannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Centrale Raad van Beroep on pyytänyt 24.9.1997
tekemällään, yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
22.10.1997 saapuneella päätöksellään Euroopan yhteisö
jen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa H. Nijhuis           EY:n perustamissopimuksen 189 artiklassa, jonka mukaan
vastaan Landelijk instituut sociale verzekeringen seuraa          direktiivi    velvoittaa    saavutettavaan   tulokseen  nähden
viin kysymyksiin:                                                  jokaista jäsenvaltiota, asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus
                                                                   noudattaa direktiivissä sen täytäntöönpanemiseksi säädet
1 . Onko asetuksen ( ETY ) N:o 1408/71 liitteessä VI ole          tyä määräaikaa . Määräaika päättyi 23.11.1995 ilman, että
    van J osan 4 kohdan a alakohdan säännöstä ( sellaisena         Irlanti   olisi toteuttanut komission       kanteessa  mainitun
    kuin se oli asian kannalta merkityksellisenä ajankoh          direktiivin noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä .
    tana ) tulkittava siten, että sellaisen henkilön, joka on
    työskennellyt Alankomaissa ainoastaan 15.10.1968 ja            O EYVL L 307, 13.12.1993 , s . 1 .
     1.4.1974 välisen ajan ja joka oli vakuutettu työkyvyt
    tömyyden varalta koko työskentelykauden ajan virka
    miesten oman vakuutusjärjestelmän mukaisesti, työky
    vyttömyysetuuksia myönnettäessä on asetuksen ( ETY )
    N:o 1408/71 46 artiklan 2 kohdan ja 45 artiklan
    4 kohdan säännösten mukaisesti , ottaen huomioon               Tribunale civile e penale di Firenzen 8.10.1997 tekemäl
    EY:n perustamissopimuksen 48 ja 51 artikla, otettava           lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö Mas
    huomioon myös edellä mainittu kausi edellä mainitun            simo Romanellia ja Paolo Romanellia vastaan vireillä
    liitteen osan mukaisesti ?                                                            olevassa rikosasiassa
                                                                                (Asia C-366/97 )
2 . Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi,                                       ( 97/C 370/09 )
    onko näiltä kausilta työkyvyttömyysetuudet myöntävä
    toimivaltainen laitos asetuksen ( ETY ) Nro 574/72
                                                                   Tribunale civile e penale di Firenze on pyytänyt 8.10.1997
    liitteessä 2 olevan J osan 2 kohdan b alakohdassa tar         tekemällään, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaa
    koitettu laitos vai kansallisen lainsäädännön mukaan
                                                                   moon 24.10.1997 saapuneella päätöksellään Euroopan
    virkamiesten työkyvyttömyysvakuutuksen osalta toimi           yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua Massimo
    valtainen laitos, vaikka sitä ei ole mainittu tässä liit
    teessä ?
                                                                   Romanellia ja Paolo Romanellia vastaan vireillä olevassa
                                                                   rikosasiassa seuraavaan kysymykseen:
                                                                   Tarkoitetaanko 15.12.1989 annetussa direktiivissä 89/646/
                                                                   ETY H olevalla käsitteellä takaisinmaksettavat varat aino
                                                                   astaan sellaisia rahoitusmarkkinavälineitä, joiden luontee
                                                                   seen kuuluu erottamattomasti se ominaisuus, että ne ovat
    Euroopan yhteisöjen komission 22.10.1997 Irlantia              takaisinmaksettavia , vai tarkoitetaanko kyseisellä käsit
                    vastaan nostama kanne                          teellä myös sellaisia rahoitusmarkkinavälineitä, joiden
                                                                   luonteeseen ei kuulu erottamattomasti se, että ne makse
                        ( Asia C-364/97 )
                                                                   taan takaisin, mutta joiden osalta sovitaan maksetun mää
                           97/C 370/08                             rän takaisinmaksusta ?
                                                                   (') EYVL L 386 , 30.12.1989, s . 1 .
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 22.10.1997
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Irlantia
vastaan . Kantajan edustajana on oikeudellinen neuvonan
taja Pieter Jan Kuijper, ja prosessiosoite Luxemburgissa on
c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gomez de la
Cruz, Centre Wagner, Luxembourg.                                   Euroopan yhteisöjen komission 24.10.1997 Alankomaiden
                                                                               kuningaskuntaa vastaan nostama kanne
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                                                ( Asia C-367/97 )
                                                                                ( 97/C 370/ 10 )
a ) toteaa, että Irlanti ei ole noudattanut EY:n perustamis
    sopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole            Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 24.10.1997
    antanut turvallisuudelle ja terveydelle asetettavista          Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alanko
    vähimmäisvaatimuksista työssä kalastusaluksilla 23             maiden kuningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamies on


title: Asia C-257/15: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 8.7.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Amtsgericht Hannover – Saksa) – Michael Ihden ja Gisela Brinkmann v. TUIfly GmbH

text:
               26.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 354/28

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 8.7.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Amtsgericht Hannover – Saksa) – Michael Ihden ja Gisela Brinkmann v. TUIfly GmbH
   (Asia C-257/15) (1)

   (2015/C 354/30)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 279, 24.8.2015.


title: Asia F-22/10: Kanne 1.4.2010 — Bombín Bombín v. komissio

text:
               5.6.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 148/54

         Kanne 1.4.2010 — Bombín Bombín v. komissio
   (Asia F-22/10)
   2010/C 148/96
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Asianosaiset

      Kantaja: Luis María Bombín Bombín (Rooma, Italia) (edustaja: asianajaja R. Pardo Pedernera)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vastauksena kantajan valitukseen tehdyn Euroopan komission sen päätöksen kumoaminen, jossa myönnetään rahallinen korvaus lomapäivistä, joita kantajalle oli kertynyt ja joita hän ei ollut käyttänyt ennen virkavapauden alkua, vain 12 päivän eikä 29 päivän osalta.

      Vaatimukset

               —

               Euroopan komission 4.1.2010 tehty se päätös on kumottava, jolla kantajalle myönnettiin ja maksettiin rahallinen korvaus vain 12 päivän osalta

               —

               Kantajalle on tunnustettava (laskemista varten ja rahalliseen korvaukseen liittyen) oikeus kaikkiin hänelle kertyneisiin lomapäiviin (yhteensä 29 päivää), joita hän ei ollut käyttänyt ennen hänelle myönnetyn virkavapauden alkua

               —

               kantaja ei ole esittänyt oikeudenkäyntikulujen osalta mitään vaatimuksia, koska hän katsoo, että asian ratkaiseminen virkamiestuomioistuimessa on asianosaisten, jotka molemmat toimivat vilpittömässä mielessä, kannalta tärkeää ja että asiassa ei ole perusteltua esittää tältä osin vaatimuksia.