title: YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO, 29 päivänä maaliskuuta 1995, asiassa T-497/93, Anne Hogan vastaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuin (Virkamiehet - Palkasta suoritettu pidätys - Pöytäkirja Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista)

text:
13.5.95                FI                        Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                               N:o C 119/11
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                             istuin (neljäs jaosto), toimien kokoonpanossa puheenjoh
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                taja M. K. Lenaerts, tuomarit R. Schintgen ja R. Garcia
                 28 päivänä maaliskuuta 1995,                        Valdecasas, kirjaaja B. Pastor, on antanut 29. 3 . 1995
                                                                     tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
           asiassa T-12/94, Frédéric Daffix vastaan
               Euroopan yhteisöjen komissio ( a )
                                                                     1 ) Kantajan 10. 12. 1994 ja 20. 12 . 1994 esittämät
            (Virkamiehet — Virasta erottaminen —                          vaatimukset hylätään.
                     Perusteluvelvollisuus)
                          (95/C 119/26)                              2) Kanne hylätään.
                 (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                       3 ) Kumpikin asianosainen vastaa omista oikeudenkäynti
                                                                          kuluistaan mukaan lukien turvaamistoimikäsittelyyn
Asiassa T-12/94, Frédéric Daffix, Euroopan yhteisöjen                     liittyvät.
komission entinen virkamies, Bryssel, edustajinaan asiana
jajat Georges Vandersanden ja Laure Levi, Bryssel, prosessi         (M EYVL N:o C 263 , 29. 9 . 1993
osoite Luxemburgissa Fiduciaire Myson sarl, 1 , rue Glese
ner, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: D.
Gouloussis ja B. Cambier), jossa vaaditaan, että komission
18 . 3 . 1993 tekemä päätös kantajan virasta erottamisesta ja
välillinen päätös kantajan valituksen hylkäämisestä julistet
taisiin mitättömäksi, Euroopan yhteisöjen ensimmäisen                    YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN
oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto ), toimien ko                            TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,
koonpanossa jaoston puheenjohtaja J. Biancarelli, tuomarit                            23 päivänä helmikuuta 1995 ,
C. P. Briët ja C. W. Bellamy, kirjaaja: H. Jung, on antanut          asiassa T-488/93, Hanseatische Industrie-Beteiligungen
28 . 3 . 1995 seuraavan tuomion:
                                                                           GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (*)
                                                                               (Asian käsiteltäväksi ottamatta jättäminen)
1 ) Komission 18. 3 . 1993 tekemä päätös kantajan virasta
                                                                                ( 95/C 119/28 )
     erottamisesta julistetaan mitättömäksi.
                                                                         /             (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
2 ) Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntiku
     lut.
                                                                     Asiassa T-488/93, Hanseatishe Industrie-Beteiligungen
                                                                     GmbH, Bremen (Saksa ), edustajinaan asianajajat Gerhard
(M EYVL N:o C 59, 26 . 2 . 1994
                                                                     Wiedemann sekä Jan-Peter Hix, Bryssel, prosessiosoite
                                                                     Luxemburgissa Guy Harlesin asianajotoimisto, 8—10, rue
                                                                     Mathias Hardt, vastaan Euroopan yhteisöjen komissio
                                                                     (asiamiehinään B. Smulders ja J. Grunwald), jossa vaaditaan
                                                                     mitätöimään komission 6. 4. 1993 tekemä päätös 93/
                                                                     412/ETY, joka koskee Saksan hallituksen Hibegille myön
     YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN                             tämää tukea, jonka Hibeg puolestaan oli myöntänyt Krupp
               TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,                                GmbH:n kautta Bermer Vulkan AG:lle Krupp GmbH
                 29 päivänä maaliskuuta 1995,                        -ryhmään kuuluvan Krupp Atlas Elektronik GmbH:n
     asiassa T-497/93, Anne Hogan vastaan Euroopan                   myymisen helpottamiseksi Bremer Vulkan AG:lie (2),
                   yhteisöjen tuomioistuin ( a )                     ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu nel
                                                                     jäs jaosto) toimien kokoonpanossa jaoston puheenjohtaja
(Virkamiehet — Palkasta suoritettu pidätys — Pöytäkirja              K. Lenaerts, tuomarit R. Schintgen, C. P. Briët, R. García
     Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista)              Valdecasas ja C. W. Bellamy, kirjaaja H. Jung, on antanut
                          (95/C 119/27)                              23 . 2. 1995 määräyksen, jonka tuomiolauselma on seu
                                                                     raava :
                  (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                     1 ) Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jät
Asiassa T-497/93, Anne Hogan, Euroopan parlamentin                        tää asian T-488/93, Hanseatische Industrie-Beteiligun
virkamies, kotipaikka Luxemburg, edustajanaan asianajaja                  gen GmbH vastaan Euroopan yhteisöjen komissio,
Giancarlo Lattanzi, Massa-Carrara, prosessiosoite Luxem                  käsiteltäväksi ottamatta, jotta yhteisöjen tuomioistuin
                                                                          voi ratkaista mitätöimistä koskevat kanteet.
burgissa 33 , rue Godchaux vastaan Euroopan yhteisöjen
tuomioistuin (asiamiehinä: L. Maggioni, N. Liewrow ja P.
Ferrari ), jossa vaaditaan julistamaan mitättömäksi Euroo           2 ) Oikeudenkäyntikuluista päätetään pääasian yhtey
pan yhteisöjen tuomioistuimen päätös pidättää osa kanta                  dessä.
jan palkasta ulosmittausta varten, pidätetyn summan mak
samista kantajalle takaisin, kantajan kärsimien aineellisten         (!) EYVL N:o C 222, 18 . 8 . 1993
ja aineettomien vahinkojen korvaamista ja toissijaisesti             (2) EYVL N:o C 185 , 28 . 7. 1993, s. 43
ulosmittaukseen johtaneen kansallisen menettelyn lainvas
taisuuden toteamista, ensimmäisen oikeusasteen tuomio


title: Asia T-10/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.2.2011 — Formula One Licensing v. SMHV — Global Sports Media (F1-LIVE) (Yhteisön tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin F 1-LIVE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Aikaisemmat yhteisön kuviomerkit ja kansalliset ja kansainväliset sanamerkit F 1 ja F 1 Formula 1 — Väitteen hylkääminen valituslautakunnassa — Suhteelliset hylkäysperusteet — Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 5 kohta (joista on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 5 kohta))

text:
               2.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 103/21

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.2.2011 — Formula One Licensing v. SMHV — Global Sports Media (F1-LIVE)
   (Asia T-10/09) (1)

   (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin F 1-LIVE rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi - Aikaisemmat yhteisön kuviomerkit ja kansalliset ja kansainväliset sanamerkit F 1 ja F 1 Formula 1 - Väitteen hylkääminen valituslautakunnassa - Suhteelliset hylkäysperusteet - Asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 5 kohta (joista on tullut asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 5 kohta))
   2011/C 103/36
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Formula One Licensing BV (Rotterdam, Alankomaat) (edustajat: asianajajat B. Klingberg ja K. Sandberg)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)

      Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Global Sports Media Ltd (Hamilton, Bermuda) (edustajat: aluksi asianajajat T. de Haan ja J.-J. Evrard, sittemmin asianajaja T. de Haan)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Kanne, joka on nostettu SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 16.10.2008 tekemästä päätöksestä (asia R 7/2008-1), joka koskee Racing-Live SAS:n ja Formula One Licensing BV:n välistä väitemenettelyä.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään.

               2)

               Formula One Licensing BV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 55, 7.3.2009.


title: Asia C-350/02: Euroopan yhteisöjen komission 1.10.2002 Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan nostama kanne

text:
21.12.2002               FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         C 323/25
Euroopan yhteisöjen komission 1.10.2002 Alankomaiden                     Korkeimman hallinto-oikeuden 10.10.2002 tekemällään
            kuningaskuntaa vastaan nostama kanne                         päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö Marie Lind-
                                                                                forsin vireille panemassa asiassa
                          (Asia C-350/02)
                                                                                (Asia C-365/02)
                          (2002/C 323/35)                                                          (2002/C 323/36)
                                                                         Korkein hallinto-oikeus on pyytänyt 10.10.2002 tekemällään
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 1.10.2002 Euroo-                päätöksellä, joka on saapunut Euroopan yhteisöjen tuomiois-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Alankomaiden ku-                 tuimen kirjaamoon 14.10.2002, Euroopan yhteisöjen tuo-
ningaskuntaa vastaan. Kantajan asiamiehet ovat M. Schotter ja            mioistuimelta Marie Lindforsin vireille panemassa asiassa
W. Wils.                                                                 ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen:
                                                                         Onko luonnollisten henkilöiden henkilökohtaisen omaisuuden
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                             lopullisessa maahantuonnissa jäsenvaltiosta sovellettavista ve-
                                                                         rovapauksista annetun neuvoston direktiivin nro 83/183/
                                                                         ETY (1) 1 artiklaa tulkittava siten, että Suomeen muuttotavara-
1.     toteaa, että Alankomaiden kuningaskunta ei ole noudatta-          na toisesta jäsenvaltiosta tuotavasta ajoneuvosta kannettava
       nut perustamissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, koska           autoverolain mukainen autovero on direktiivin 1 artiklan
       se ei ole antanut kaikkia henkilötietojen käsittelystä ja         1 kohdassa tarkoitettu kulutukseen kohdistuva vero vai onko
       yksityisyyden suojasta televiestinnän alalla 15 päivänä           tällainen autovero artiklan 2 kohdassa tarkoitettu omaisuuden
       joulukuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neu-              käytöstä maan alueella kannettava erityinen maksu tai vero?
       voston direktiivin 97/66/EY ( 1) 6 ja 9 artiklan täytäntöön-
       panon edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia mää-
       räyksiä tai ainakaan ilmoittanut näistä säännöksistä ko-          (1 ) EYVL, Erityispainos 1994, 09/Nide 1, s. 117.
       missiolle
2.     velvoittaa Alankomaiden kuningaskunnan korvaamaan
       oikeudenkäyntikulut.
                                                                         Euroopan yhteisöjen komission 28.10.2002 Italian tasa-
                                                                                valtaa vastaan nostama kanne
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                                (Asia C-385/02)
Direktiivin 97/66/EY 6 artiklaa ei ole pantu asianmukaisesti
täytäntöön: Alankomaiden lainsäädännössä, nimittäin tele-                                          (2002/C 323/37)
communicatiewetin (laki televiestinnästä) 11 §:n 5 momentissa
säädetään vain, että johdetussa oikeudessa mainitut liikennetie-
dot on poistettava tai tehtävä nimettömiksi. Tämä säännös
olisi direktiivin mukainen vain siinä tapauksessa, että asiaa            Euroopan yhteisöjen komissio on 28.10.2002 nostanut kan-
koskevissa alemmantasoisissa säännöksissä olisi tyhjentävä               teen Italian tasavaltaa vastaan Euroopan yhteisöjen tuomiois-
luettelo kaikista muista kuin direktiivin 6 artiklan 2 ja 3 koh-         tuimessa. Kantajan asiamiehinä ovat Klaus Wiedener ja Roberto
dassa tarkoitetuista liikennetiedoista. Komissiolle ei tähän             Amorosi.
mennessä ole ilmoitettu alemmantasoisista säännöksistä, joissa
olisi tällainen tyhjentävä luettelo.
                                                                         Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
Direktiivin 9 artiklan a alakohtaa (ilkivaltaisten puhelujen tai         –      toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut julkisia
häirintäsoittojen jäljittäminen) ei ole täytäntöönpantu, minkä                  rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettely-
Alankomaiden viranomaiset ovat myöntäneet.                                      jen yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993
                                                                                annetun neuvoston direktiivin 93/37/EY ( 1) ja erityisesti
                                                                                sen 7 artiklan 3 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska
                                                                                Magistrato per il Po di Parma, joka on Ministero dei lavori
( 1) EYVL L 24, s. 1.                                                           pubblicin (nykyisin Ministero delle infrastrutture e dei
                                                                                trasporti) alaisuuteen kuuluva virasto, on tehnyt hankinta-
                                                                                sopimukset, joiden kohteena ovat Parma-joen veden
                                                                                nousujen hallitsemiseksi rakennettavan laajentumisaltaan


title: Asia C-556/08: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 9.7.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 2005/36/EY — Ammattipätevyyden tunnustaminen — Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
               29.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 205/12

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 9.7.2009 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
   (Asia C-556/08) (1)

   (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 2005/36/EY - Ammattipätevyyden tunnustaminen - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)
   2009/C 205/21
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: H. Støvlbæk ja A. A. Gilly)

      Vastaaja: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamies: H. Walker)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ammattipätevyyden tunnustamisesta 7.9.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/36/EY (EUVL L 255, s. 22) noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä ei ole toteutettu määräajassa

      Tuomiolauselma

               1)

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut ammattipätevyyden tunnustamisesta 7.9.2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/36/EY 63 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.

               2)

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 44, 21.2.2009.


title: Lausunto 1/08: Euroopan yhteisöjen komission EY 300 artiklan 6 kohdan nojalla esittämä lausuntopyyntö

text:
               19.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 183/6

         Euroopan yhteisöjen komission EY 300 artiklan 6 kohdan nojalla esittämä lausuntopyyntö
   (Lausunto 1/08)
   (2008/C 183/10)
   Oikeudenkäyntikieli: kaikki viralliset kielet
   Pyynnön esittäjä:
   Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: E. White, M. Huttunen ja L. Prete)
   Yhteisöjen tuomioistuimelle esitetyt kysymykset:

               1)

               Kuuluuko sopimusten tekeminen Maailman kauppajärjestön (WTO) niiden jäsenvaltioiden, joita järjestely koskee, kanssa palvelukaupan yleissopimuksen (GATS) XXI artiklassa tarkoitetulla tavalla, sellaisena kuin se on selostettu tässä lausuntopyynnössä, yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan vai yhteisön ja sen jäsenvaltioiden jaettuun toimivaltaan?

               2)

               Muodostaako EY:n perustamissopimuksen 133 artiklan 1 ja 5 kohta, luettuna yhdessä 300 artiklan 2 kohdan kanssa, asianmukaisen oikeusperustan toimelle, jolla edellä mainitut sopimukset tehdään Euroopan yhteisön tai yhteisön ja sen jäsenvaltioiden nimissä?


title: Asia C-407/14: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 17.12.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de lo Social n° 1 de Córdoba – Espanja) – María Auxiliadora Arjona Camacho v. Securitas Seguridad España SA (Ennakkoratkaisupyyntö — Sosiaalipolitiikka — Direktiivi 2006/54/EY — Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa — Syrjivä irtisanominen — 18 artikla — Tosiasiallisesti kärsityn vahingon korvaaminen tai hyvittäminen — Varoittavuus — 25 artikla — Seuraamukset — Seuraamuksenluonteinen vahingonkorvaus)

text:
               22.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 68/15

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 17.12.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de lo Social no 1 de Córdoba – Espanja) – María Auxiliadora Arjona Camacho v. Securitas Seguridad España SA
   (Asia C-407/14) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaalipolitiikka - Direktiivi 2006/54/EY - Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa - Syrjivä irtisanominen - 18 artikla - Tosiasiallisesti kärsityn vahingon korvaaminen tai hyvittäminen - Varoittavuus - 25 artikla - Seuraamukset - Seuraamuksenluonteinen vahingonkorvaus))
   (2016/C 068/19)
   Oikeudenkäyntikieli: espanja

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Juzgado de lo Social no 1 de Córdoba

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: María Auxiliadora Arjona Camacho

      Vastaaja: Securitas Seguridad España SA

      Tuomiolauselma

   Miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa 5.7.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/54/EY 18 artiklaa on tulkittava siten, että jotta sukupuoleen perustuvasta syrjinnästä aiheutunut vahinko tulisi tosiasiallisesti hyvitetyksi tai korvatuksi tavalla, joka on varoittava ja oikeasuhteinen, tämä artikla velvoittaa rahallisen korvausmuodon valinneet jäsenvaltiot ottamaan käyttöön kansallisessa oikeusjärjestyksessään toimenpiteitä, joissa ne säätävät aiheutuneen vahingon täydestä korvaamisesta vahinkoa kärsineelle henkilölle yksityiskohtaisesti vahvistamiensa sääntöjen mukaisesti.

      (1)  EUVL C 409, 17.11.2014.


title: Asia C-51/09 P: Valitus, jonka Barbara Becker on tehnyt 3.2.2009 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-212/07, Harman International Industries, Inc. v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 2.12.2008 antamasta tuomiosta

text:
               4.4.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 82/20

         Valitus, jonka Barbara Becker on tehnyt 3.2.2009 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-212/07, Harman International Industries, Inc. v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 2.12.2008 antamasta tuomiosta
   (Asia C-51/09 P)
   (2009/C 82/36)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Asianosaiset

      Valittaja: Barbara Becker (edustajat: Rechtsanwalt P. Baronikians ja Rechtsanwalt A. Hofstetter)

      Muu osapuoli: Harman International Industries, Inc., sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)
   Vaatimukset

               —

               On kumottava ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-112/07 2.12.2008 antaman tuomion tuomiolauselman 1 kohta, jolla valituslautakunnan 7.3.2007 tekemä päätös (asia R-502/2006-1) kumottiin,

               —

               Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 2.12.2008 antaman tuomion tuomiolauselman 3 kohta on kumottava.

               —

               Vastaaja on velvoitettava korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut koko menettelystä.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, että kantajan hakema tavaramerkki ”Barbara Becker” ja vastaajan tavaramerkki ”BECKER” olivat samankaltaisia ja näin ollen sovelsi väärin yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa toteamalla, että tavaramerkkien välillä oli sekaannusvaara.


title: Asia T-59/16 P: Valitus, jonka Carlo De Nicola on tehnyt 13.2.2016 virkamiestuomioistuimen asiassa F-9/14, De Nicola v. EIP, 18.12.2015 antamasta tuomiosta

text:
               29.3.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 111/37

         Valitus, jonka Carlo De Nicola on tehnyt 13.2.2016 virkamiestuomioistuimen asiassa F-9/14, De Nicola v. EIP, 18.12.2015 antamasta tuomiosta
   (Asia T-59/16 P)
   (2016/C 111/44)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Asianosaiset

      Valittaja: Carlo De Nicola (Strassen, Luxemburg) (edustaja: asianajaja G. Ferabecoli)

      Muu osapuoli: Euroopan investointipankki

      Vaatimukset

   Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               hyväksymään nyt käsiteltävän kanteen ja muuttamaan valituksenalaista tuomiota osittain kumoamalla sen tuomiolauselman 2 ja 3 kohdan ja tuomion 58–63 kohdan

               —

               tämän seurauksena kumoamaan vuodelle 2012 vahvistetut suuntaviivat tai toteamaan, ettei niitä voida soveltaa, ja velvoittamaan Euroopan investointipankki korvaamaan valittajan vahingot valituskirjelmässä esitetyn mukaisesti tai toissijaisesti palauttamaan asian virkamiestuomioistuimelle, jotta tämä ratkaisee asian kumotuilta osin uudelleen eri kokoonpanossa

               —

               velvoittaa muun osapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Valitus koskee virkamiestuomioistuimen (yhden tuomarin kokoonpano) 18.12.2015 antamaa tuomiota De Nicola v. Euroopan investointipankki (F-9/14).
   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-55/16, De Nicola v. Euroopan investointipankki.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 11 päivänä maaliskuuta 2003 asiassa C-40/01 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Ansul BV vastaan Ajax Brandbeveiliging BV (Tavaramerkit – Direktiivi 89/104/ETY – Direktiivin 12 artiklan 1 kohta – Tavaramerkin haltĳan oikeuksien menettäminen – Tavaramerkin tosiasiallisen käytön käsite – Liiketoiminta, joka muodostuu tavaroiden huollosta ja niiden varaosien ja lisävarusteiden myynnistä)

text:
10.5.2003               FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                                   C 112/3
        YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                       YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                11 päivänä maaliskuuta 2003
                 20 päivänä maaliskuuta 2003
                                                                       asiassa C-40/01 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä
                                                                       ennakkoratkaisupyyntö), Ansul BV vastaan Ajax Brandbe-
asiassa C-291/00 (tribunal de grande instance de Paris’n                                           veiliging BV (1)
esittämä ennakkoratkaisupyyntö), LTJ Diffusion SA vas-
                  taan Sadas Vertbaudet SA (1)                         (Tavaramerkit – Direktiivi 89/104/ETY – Direktiivin 12 ar-
                                                                       tiklan 1 kohta – Tavaramerkin haltijan oikeuksien menettä-
                                                                       minen – Tavaramerkin tosiasiallisen käytön käsite – Liiketoi-
(Tavaramerkit – Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämi-               minta, joka muodostuu tavaroiden huollosta ja niiden varao-
nen – Direktiivi 89/104/ETY – 5 artiklan 1 kohdan a ala-                               sien ja lisävarusteiden myynnistä)
kohta – Ilmaus ”merkki, joka on sama kuin tavaramerkki”
– Tavaramerkin erottamiskykyisen elementin käyttäminen                                            (2003/C 112/05)
ilman tavaramerkin muita elementtejä – Kaikkien tavara-
merkin muodostavien elementtien käyttäminen niihin lisät-
                tyjen muiden elementtien ohella)                                           (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
                                                                       (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                         (2003/C 112/04)                                             tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                    (Oikeudenkäyntikieli: ranska)                      Asiassa C-40/01, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alanko-
                                                                       maat) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomiois-
                                                                       tuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomiois-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen       tuimessa vireillä olevassa asiassa Ansul BV ja Ajax Brandbeveili-
              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                  ging BV ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden tavaramerkkilain-
                                                                       säädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988
                                                                       annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY
                                                                       (EYVL 1989, L 40, s. 1) 12 artiklan 1 kohdan tulkinnasta,
                                                                       yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: presidentti
Asiassa C-291/00, jonka tribunal de grande instance de Paris           G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat J.-P. Puisso-
(Ranska) on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen               chet (esittelevä tuomari), M. Wathelet ja C. W. A. Timmermans
tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa           sekä tuomarit C. Gulmann, A. La Pergola, P. Jann, V. Skouris,
tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa LTJ Diffusion SA            F. Macken, N. Colneric ja S. von Bahr, julkisasiamies: D. Ruiz-
ja Sadas Vertbaudet SA ennakkoratkaisun jäsenvaltioiden                Jarabo Colomer, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M.-F. Con-
tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulu-             tet, on antanut 11.3.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on
kuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/               seuraava:
104/ETY (EYVL 1989, L 40, s. 1) 5 artiklan 1 kohdan
a alakohdan tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien              1)    Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä
kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen               21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston
puheenjohtajat M. Wathelet ja R. Schintgen sekä tuomarit                     direktiivin 89/104/ETY 12 artiklan 1 kohtaa on tulkittava
C. Gulmann, P. Jann, F. Macken (esittelevä tuomari), N. Colne-               siten, että tavaramerkin käyttö on tosiasiallista silloin kun
ric, S. von Bahr ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies:                   tavaramerkkiä käytetään sen keskeisen tehtävän mukaisesti eli
F. G. Jacobs, kirjaaja: D. Louterman-Hubeau, on antanut                      sen takaamiseksi, että niillä tavaroilla tai palveluilla, joita
20.3.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:                         varten tavaramerkki on rekisteröity, on tietty alkuperä, siinä
                                                                             tarkoituksessa, että näin voitaisiin luoda tai säilyttää markkinat
                                                                             näille tavaroille ja palveluille, ja kun käyttö ei ole pelkästään
Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päi-             symbolista käyttöä, jolla pyritään ainoastaan säilyttämään
vänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin               tavaramerkin tuottamat oikeudet. Tavaramerkin käytön tosi-
89/104/ETY 5 artiklan 1 kohdan a alakohtaa on tulkittava niin,               asiallisuuden arvioinnin on perustuttava kaikkiin niihin tosi-
että merkki on sama kuin tavaramerkki, kun merkissä toistetaan               seikkoihin ja olosuhteisiin, joiden avulla voidaan osoittaa
ilman muutoksia tai lisäyksiä kaikki tavaramerkin muodostavat                tavaramerkkiä todella kaupallisesti hyödynnettävän; tällaisia
elementit tai kun se kokonaisuutena tarkasteltuna poikkeaa niin              ovat eritoten sellaiset käyttötavat, joita voidaan pitää kyseisellä
vähän tavaramerkistä, että on mahdollista, ettei keskivertokuluttaja         talouden alalla perusteltuina markkinaosuuksien säilyttämiseksi
huomaa eroja merkin ja tavaramerkin välillä.                                 tai luomiseksi tavaroille tai palveluille, joita tavaramerkki
                                                                             suojaa, näiden tavaroiden tai palvelujen luonne, kyseessä olevien
                                                                             markkinoiden ominaispiirteet sekä tavaramerkin käytön laajuus
                                                                             ja taajuus. Se, että tavaramerkin käyttö ei liity markkinoilla
( 1) EYVL C 273, 23.9.2000.                                                  tarjottaviin uusiin tavaroihin vaan jo myytyihin tavaroihin, ei
                                                                             merkitse sitä, että käyttö ei olisi tosiasiallista, jos tavaramerkin
                                                                             haltija todella käyttää samaa tavaramerkkiä varaosissa, jotka
                                                                             ovat osa näiden tavaroiden koostumusta tai rakennetta, tai
 ---pagebreak--- C 112/4                    FI                             Euroopan unionin virallinen lehti                                           10.5.2003
       tavaroissa taikka palveluissa, jotka liittyvät välittömästi jo       2)     Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
       myytyihin tavaroihin ja joilla pyritään tyydyttämään näitä                  kulut.
       tavaroita ostaneiden asiakkaiden tarpeet.
2)     Ratkaistakseen käsiteltävänään olevan asian kansallisen tuo-         (1 ) EYVL C 161, 2.6.2001.
       mioistuimen on tehtävä tarvittavat johtopäätökset yhteisön
       oikeudessa tarkoitetun tavaramerkin ”tosiasiallisen käytön”
       käsitteen tulkinnasta sen perusteella, mitä ensimmäiseen kysy-
       mykseen vastattiin.
( 1) EYVL C 95, 24.3.2001.
                                                                                YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
                                                                                11 päivänä maaliskuuta 2003
                                                                            asiassa C-186/01 (Verwaltungsgericht Stuttgartin esittämä
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                   ennakkoratkaisupyyntö), Alexander Dory vastaan Saksan
                                                                                liittotasavalta ( 1)
                             (kuudes jaosto)
                                                                            (Yhteisön oikeuden soveltamatta jättäminen asevelvollisuu-
                   20 päivänä maaliskuuta 2003                              teen – Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu – Direktiivin
                                                                            76/207/ETY 2 artikla – Asevelvollisuuden asettaminen Sak-
asiassa C-135/01, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                       sassa ainoastaan miehille – Direktiivin soveltumattomuus)
                       Saksan liittotasavalta ( 1)
                                                                                (2003/C 112/07)
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
vi 98/56/EY – Koristekasvien lisäysaineiston pitäminen
kaupan – Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöön-                                           (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
             panon laiminlyönti – Tulkintavaikeudet)
                                                                            (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                            (2003/C 112/06)                                               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
                                                                            Asiassa C-186/01, jonka Verwaltungsgericht Stuttgart (Saksa)
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen            on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistui-
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                      men käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui-
                                                                            messa vireillä olevassa asiassa Alexander Dory ja Saksan
                                                                            liittotasavalta ennakkoratkaisun miesten ja naisten tasa-arvoi-
Asiassa C-135/01, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehe-                  sen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa
nään G. Braun) vastaan Saksan liittotasavalta (asiamiehinään                työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä
W.-D. Plessing ja B. Muttelsee-Schön), jossa kantaja vaatii                 työoloissa 9 päivänä helmikuuta 1976 annetun neuvoston
yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Saksan liittotasavalta            direktiivin 76/207/ETY (EYVL L 39, s. 40) 2 artiklan tulkinnas-
ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen ja koristekas-                 ta sekä yleisemmin siitä, onko se, että ainoastaan miehillä on
vien lisäysaineiston pitämisestä kaupan 20 päivänä heinäkuuta               Saksassa asevelvollisuus, yhteensopivaa yhteisön oikeuden
1998 annetun neuvoston direktiivin 98/56/EY (EYVL L 226,                    kanssa, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa: pre-
s. 16) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut sääde-              sidentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat
tyssä määräajassa kaikkia lakeja, asetuksia ja hallinnollisia               J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari), M. Wathelet, R. Schintgen
määräyksiä kyseisen direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista            ja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit C. Gulmann,
oikeusjärjestystä, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toi-            D. A. O. Edward, P. Jann, V. Skouris, F. Macken, N. Colneric,
mien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J.-P. Puissochet                  S. von Bahr ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: C. Stix-
sekä tuomarit C. Gulmann, V. Skouris (esittelevä tuomari),                  Hackl, kirjaaja: johtava hallintovirkamies H. A. Rühl, on
F. Macken ja J. N. Cunha Rodrigues, julkisasiamies: L. A. Geel-             antanut 11.3.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-
hoed, kirjaaja: R. Grass, on antanut 20.3.2003 tuomion, jonka               raava:
tuomiolauselma on seuraava:
                                                                            Yhteisön oikeus ei ole esteenä sille, että asevelvollisuus koskee
1)     Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut koristekasvien lisäysai-   ainoastaan miehiä.
       neiston pitämisestä kaupan 20 päivänä heinäkuuta 1998
       annetun neuvoston direktiivin 98/56/EY mukaisia velvoittei-
       taan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kaikkia         (1 ) EYVL C 200, 14.7.2001.
       lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä kyseisen direktiivin
       saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä.


title: Asia T-120/04: Peróxidos Orgánicos, S.A:n 22.3.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               30.4.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 118/47

         Peróxidos Orgánicos, S.A:n 22.3.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-120/04)
   (2004/C 118/102)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Peróxidos Orgánicos, S.A., Barcelona (Espanja), on nostanut 22.3.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat A. Kreus ja B. Uriarte.
   Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa kantajaa koskevin osin komission 10.12.2003 EY 81 artiklan soveltamismenettelyssä asiassa COMP/E-2/37.585, Orgaaninen peroksidi, tekemän päätöksen 1, 2 ja 4 artiklan

               —

               vaihtoehtoisesti poistaa kantajalle määrätyn sakon

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Riidanalaisessa päätöksessä komissio katsoi muiden muassa kantajan rikkoneen EY 81 artiklaa osallistumalla sopimuksiin ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin orgaanisen peroksidin markkinoilla 1.1.1971—31.12.1999. Tällä perusteella komissio määräsi kantajalle 500 000 euron sakon.
   Kanteensa tueksi kantaja esittää, että menettelyn kohdistaminen siihen ei ollut ajallisesti mahdollista asetuksen N:o 2988/1974 (1) nojalla, koska kantajan osallistuminen rikkomukseen päättyi tammikuussa 1997, joten yli viisi vuotta oli kulunut ennen kuin komissio nosti asiassa ensimmäiset kanteet.

      (1)  Vanhentumisajoista liikennettä ja kilpailua koskeviin Euroopan talousyhteisön sääntöihin liittyvissä menettelyissä ja niiden nojalla määrättyjen seuraamusten täytäntöönpanossa 26 päivänä marraskuuta 1974 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2988/74 (EYVL L 319, 29.11.1974, s. 1).


title: Asia T-758/15: Kanne 22.12.2015 – EDF Toruń v. Euroopan kemikaalivirasto (ECHA)

text:
               22.2.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 68/42

         Kanne 22.12.2015 – EDF Toruń v. Euroopan kemikaalivirasto (ECHA)
   (Asia T-758/15)
   (2016/C 068/53)
   Oikeudenkäyntikieli: puola

      Asianosaiset

      Kantaja: EDF Toruń SA (Toruń, Puola) (edustaja: asianajaja K. Sienkiewicz)

      Vastaaja: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan Euroopan kemikaaliviraston 3.11.2015 tekemän päätöksen nro SME(2015)4950 ja 3.11.2015 päivätyn arvonlisäverolaskun nro 10054011, joka koskee hallinnollisen maksun määräämistä sen vuoksi, että yrityksen koko on ilmoitettu virheellisesti REACH-rekisteriin ilmoittamisen yhteydessä;

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste perustuu siihen, ettei mikroyritysten sekä pienten ja keskisuurten yritysten määritelmästä 6.5.2003 annettu komission suositus ole luonteeltaan sitova, ja tarpeeseen soveltaa asiaa koskevia kansallisia säännöksiä.

               2)

               Toinen kanneperuste perustuu asetuksen N:o 340/2008 (1) rikkomiseen sillä perusteella, että virastolla ei ole oikeutta määrätä rahamääräisistä seuraamuksista yhteisöille, jotka tekevät ilmoituksia REACH-rekisteriin.

               3)

               Kolmas kanneperuste perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen sen vuoksi, että on määrätty yrityksen todellisen koon määrittämisestä seuraavaan työmäärään nähden poikkeuksellisen korkea hallinnollinen maksu.

               4)

               Neljäs kanneperuste perustuu toimivallan ylittämiseen sen vuoksi, että maksusta on määrätty Euroopan kemikaaliviraston hallituksen päätöksen nro 14/2015 perusteella, vaikka kyseinen päätös ei ole sitova.

               5)

               Viides kanneperuste perustuu yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamiseen sen vuoksi, että hallinnolliset maksut ovat erisuuruisia sen mukaan, minkä kokoiselle yhteisölle ne määrätään, vaikka tällaista ratkaisua ei millään perusteella voida pitää oikeudenmukaisena.

      (1)  Kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o 1907/2006 perustuvista Euroopan kemikaalivirastolle suoritettavista maksuista 16.4.2008 annettu komission asetus (EY) N:o 340/2008 (EUVL L 107, s. 6).


title: Asia C-14/13: Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 6.6.2013 (Administrativen sad Sofia-gradin (Bulgaria) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Gena Ivanova Cholakova v. Osmo Rayonno Upravlenie pri Stolichna direktsia na vatreshnite raboti (Ennakkoratkaisupyyntö — SEUT 21 artiklan 1 kohta, SEUT 67 artikla ja SEUT 72 artikla — Euroopan unionin perusoikeuskirja — Kansallinen säännöstö, jossa sallitaan kiinniottaminen henkilön henkilöllisyyden toteamiseksi — Liittymäkohta unionin oikeuteen puuttuu — Unionin tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen)

text:
               3.8.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 225/54

         Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 6.6.2013 (Administrativen sad Sofia-gradin (Bulgaria) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Gena Ivanova Cholakova v. Osmo Rayonno Upravlenie pri Stolichna direktsia na vatreshnite raboti
   (Asia C-14/13) (1)

   (Ennakkoratkaisupyyntö - SEUT 21 artiklan 1 kohta, SEUT 67 artikla ja SEUT 72 artikla - Euroopan unionin perusoikeuskirja - Kansallinen säännöstö, jossa sallitaan kiinniottaminen henkilön henkilöllisyyden toteamiseksi - Liittymäkohta unionin oikeuteen puuttuu - Unionin tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen)
   2013/C 225/99
   Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Administrativen sad Sofia-grad

      Asianosaiset

      Kantaja: Gena Ivanova Cholakova

      Vastaaja: Osmo Rayonno Upravlenie pri Stolichna direktsia na vatreshnite raboti

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Administrativen sad Sofia-grad — SEUT 21 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä mainitun sopimuksen 67 ja 72 artiklan kanssa, sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 52 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä perusoikeuskirjan 6 artiklan ja 45 artiklan 1 kohdan kanssa, tulkinta — Unionin kansalaisuus — Henkilöiden vapaa liikkuvuus — Poikkeukset — Kansallinen säännöstö, jossa sallitaan poliisin suorittama kiinniottaminen henkilön henkilöllisyyden toteamiseksi, mikäli kyseinen henkilö kieltäytyy osoittamasta henkilöllisyyttään tai ei voi osoittaa sitä — Kiinniottaminen enintään 24 tunnin ajaksi — Tarkastus, joka ei perustu yleisen järjestyksen ylläpitämiseen, rikoksen estämiseen tai yleisen turvallisuuden suojaamiseen — Poliisin harkintavalta — Velvoitteen arvioida henkilöllisyyden toteamisen tarpeellisuutta puuttuminen

      Määräysosa

   Euroopan unionin tuomioistuimelta puuttuu selvästi toimivalta vastata l’Administrativen sad Sofia-gradin (Bulgaria) 17.12.2012 tekemällään päätöksellä esittämiin ennakkoratkaisukysymyksiin (asia C-14/13).

      (1)  EUVL C 79, 16.3.2013.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 10 päivänä huhtikuuta 2003 asiassa C-305/00 (Oberlandesgericht Frankfurt am Mainin esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Christian Schulin vastaan Saatgut-Treuhandverwaltungsgesellschaft mbH (Kasvilajikkeet – Suojaa koskeva järjestelmä – Asetuksen N:o 2100/94 14 artiklan 3 kohta ja asetuksen N:o 1768/95 8 artikla – Se, että viljelĳät käyttävät korjattuja tuotteita – Velvollisuus toimittaa tietoja yhteisön kasvinjalostajanoikeuden haltĳalle)

text:
C 135/2                  FI                           Euroopan unionin virallinen lehti                                              7.6.2003
8)     Kanne hylätään muilta osin.                                      vänä joulukuuta 1998 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin
                                                                        89/104/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan talous-
9)     Asianosaiset vastaavat itse omista oikeudenkäyntikuluistaan.     alueesta 2 päivänä toukokuuta 1992 tehdyllä sopimuksella, 5 ja
                                                                        7 artiklan kanssa. Tämän todistelusäännön muuttaminen voi kuiten-
                                                                        kin olla tarpeen, jotta turvattaisiin tavaroiden vapaa liikkuvuus, josta
( 1) EYVL C 246, 28.8.1999.
                                                                        määrätään erityisesti EY 28 ja EY 30 artiklassa. Niinpä jos kolmas
                                                                        onnistuu näyttämään toteen, että jos todistustaakka tästä olisi
                                                                        hänellä, on olemassa todellinen vaara kansallisten markkinoiden
                                                                        eristämisestä erityisesti silloin, kun tavaramerkin haltija myy tavaroi-
                                                                        taan Euroopan talousalueella yksinmyyntijärjestelmää käyttäen, tava-
                                                                        ramerkin haltijan tehtävänä on osoittaa, että hän itse tai hänen
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                               suostumuksellaan joku muu on saattanut tavarat alun perin markki-
                                                                        noille Euroopan talousalueen ulkopuolella. Jos tästä esitetään näyttö,
                                                                        kolmannen on tällöin osoitettava, että tavaramerkin haltija on
                   8 päivänä huhtikuuta 2003
                                                                        antanut suostumuksensa tavaroiden myöhemmälle Euroopan talous-
                                                                        alueella tapahtuvalle myynnille.
asiassa C-244/00 (Bundesgerichtshofin esittämä ennakko-
ratkaisupyyntö), Van Doren + Q. GmbH vastaan Lifestyle
sports + sportswear Handelsgesellschaft mbH ja Michael                  (1 ) EYVL C 247, 26.8.2000.
                                Orth ( 1)
(Tavaramerkit – Direktiivi 89/104/ETY – Direktiivin 89/
104/ETY 7 artiklan 1 kohta – Tavaramerkkiin perustuvan
oikeuden sammuminen – Näyttö – Paikka, jossa tavaramer-
kin haltija tai joku muu hänen suostumuksellaan saattoi
tavarat ensimmäisen kerran markkinoille – Tavaramerkin                          YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
haltijan suostumus siihen, että tavarat saatetaan markki-
                  noille Euroopan talousalueella)                                                     (viides jaosto)
                          (2003/C 135/02)                                                  10 päivänä huhtikuuta 2003
                     (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                       asiassa C-305/00 (Oberlandesgericht Frankfurt am Mainin
                                                                        esittämä ennakkoratkaisupyyntö), Christian Schulin vas-
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen           taan Saatgut-Treuhandverwaltungsgesellschaft mbH ( 1)
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                        (Kasvilajikkeet – Suojaa koskeva järjestelmä – Asetuksen
                                                                        N:o 2100/94 14 artiklan 3 kohta ja asetuksen N:o 1768/95
Asiassa C-244/00, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on saatta-            8 artikla – Se, että viljelijät käyttävät korjattuja tuotteita –
nut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsitel-          Velvollisuus toimittaa tietoja yhteisön kasvinjalostajanoi-
täväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä                                    keuden haltijalle)
olevassa asiassa Van Doren + Q. GmbH ja Lifestyle sports +
sportswear Handelsgesellschaft mbH ja Michael Orth ennakko-                                         (2003/C 135/03)
ratkaisun EY 28 ja EY 30 artiklan sekä jäsenvaltioiden tavara-
merkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta                                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/
ETY (EYVL 1989, L 40, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna
Euroopan talousalueesta 2 päivänä toukokuuta 1992 tehdyllä              (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
sopimuksella (EYVL 1994, L 1, s. 3), 7 artiklan 1 kohdan                              tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin, toimien kokoonpanossa:
presidentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat
J.-P. Puissochet, M. Wathelet, R. Schintgen sekä tuomarit               Asiassa C-305/00, jonka Oberlandesgericht Frankfurt am Main
C. Gulmann (esittelevä tuomari), A. La Pergola, P. Jann,                on saattanut EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistui-
V. Skouris, F. Macken, N. Colneric ja S. von Bahr, julkisasiamies:      men käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistui-
C. Stix-Hackl, kirjaaja: johtava hallintovirkamies H. A. Rühl,          messa vireillä olevassa asiassa Christian Schulin ja Saatgut-
on antanut 8.4.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on                    Treuhandverwaltungsgesellschaft mbH, ennakkoratkaisun yh-
seuraava:                                                               teisön kasvinjalostajanoikeuksista 27 päivänä heinäkuuta
                                                                        1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2100/94 (EYVL
Todistelusääntö, jonka mukaan kolmas, jota vastaan tavaramerkin         L 227, s. 1) 14 artiklan 3 kohdan kuudennen luetelmakohdan
haltija on nostanut kanteen, voi puolustuksekseen vedota tavaramerk-    ja yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista annetun neuvoston
kiin perustuvan oikeuden sammumiseen, joten lähtökohtaisesti hänen      asetuksen (EY) N:o 2100/94 14 artiklan 3 kohdassa säädetyn
on sammumiseen näin vedotessaan näytettävä toteen sammumisedel-         maataloutta koskevan vapautuksen soveltamista koskevista
lytysten täyttyminen, on sopusoinnussa yhteisön oikeuden ja erityisesti säännöistä 24 päivänä heinäkuuta 1995 annetun komission
jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päi-        asetuksen (EY) N:o 1768/95 (EYVL L 173, s. 14) 8 artiklan
 ---pagebreak--- 7.6.2003                 FI                               Euroopan unionin virallinen lehti                                                 C 135/3
tulkinnasta, yhteisöjen tuomioistuin (viides jaosto), toimien               mioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa
kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuo-                  yksityisoikeuden alalla koskevan 27 päivänä syyskuuta 1968
marit C. W. A. Timmermans, D. A. O. Edward, S. von Bahr                     allekirjoitetun yleissopimuksen tulkitsemisesta yhteisöjen tuo-
(esittelevä tuomari) ja A. Rosas, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo            mioistuimessa 3 päivänä kesäkuuta 1971 tehdyn pöytäkirjan
Colomer, kirjaaja: johtava hallintovirkamies H. A. Rühl, on                 nojalla saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
antanut 10.4.2003 tuomion, jonka tuomiolauselma on seu-                     olevassa asiassa Giulia Pugliese ja Finmeccanica SpA, Betriebs-
raava:                                                                      teil Alenia Aerospazio ennakkoratkaisun edellä mainitun
                                                                            27 päivänä syyskuuta 1968 tehdyn yleissopimuksen (EYVL
Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista 27 päivänä heinäkuuta 1994             1972, L 299, s. 32) 5 artiklan 1 kohdan tulkinnasta, sellaisena
annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2100/94 14 artiklan                    kuin yleissopimus on muutettuna Tanskan kuningaskunnan,
3 kohdan kuudetta luetelmakohtaa ja yhteisön kasvinjalostajanoi-            Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen
keuksista annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2100/94 14 artik-            kuningaskunnan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen ja
lan 3 kohdassa säädetyn maataloutta koskevan vapautuksen sovelta-           pöytäkirjaan 9 päivänä lokakuuta 1978 tehdyllä yleissopimuk-
mista koskevista säännöistä 24 päivänä heinäkuuta 1995 annetun              sella (EYVL L 304, s. 1; yleissopimus muutoksineen s. 77),
komission asetuksen (EY) N:o 1768/95 8 artiklaa ei voida tulkita            Helleenien tasavallan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen
siten, että niissä annetaan kasvinjalostajaoikeuden haltijalle oikeus       ja pöytäkirjaan 25 päivänä lokakuuta 1982 tehdyllä yleissopi-
vaatia mainittujen säännösten mukaisia tietoja viljelijältä, kun            muksella (EYVL L 388, s. 1) ja Espanjan kuningaskunnan ja
haltijalla ei ole mitään viitteitä siitä, että viljelijä on käyttänyt tai   Portugalin tasavallan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen
aikoo käyttää avomaalla omalla tilallaan lisäystarkoituksiin korjattua      ja pöytäkirjaan 26 päivänä toukokuuta 1989 tehdyllä yleisso-
tuotetta, jonka hän on saanut viljelemällä omalla tilallaan sellaisen       pimuksella (EYVL L 285, s. 1), yhteisöjen tuomioistuin, toimien
lajikkeen, muun kuin hybridilajikkeen tai synteettisen lajikkeen,           kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja D. A. O. Edward sekä
lisäysaineistoa, johon kohdistuu kyseinen oikeus ja joka kuuluu             tuomarit A. La Pergola, P. Jann (esittelevä tuomari), S. von Bahr
yhteen asetuksen N:o 2100/94 14 artiklan 2 kohdassa luetelluista            ja A. Rosas, julkisasiamies: F. G. Jacobs, kirjaaja: johtava
viljelykasvilajeista.                                                       hallintovirkamies H. A. Rühl, on antanut 10.4.2003 tuomion,
                                                                            jonka tuomiolauselma on seuraava:
( 1) EYVL C 302, 21.10.2000.
                                                                            1)     Tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa
                                                                                yksityisoikeuden alalla koskevan 27 päivänä syyskuuta 1968
                                                                                allekirjoitetun yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohtaa, sellaisena
                                                                                kuin tämä yleissopimus on muutettuna Tanskan kuningaskun-
                                                                                nan, Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdisty-
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                          neen kuningaskunnan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen
                                                                                ja pöytäkirjaan 9 päivänä lokakuuta 1978 tehdyllä yleissopi-
                            (viides jaosto)                                        muksella, Helleenien tasavallan liittymisestä kyseiseen yleissopi-
                                                                                mukseen ja pöytäkirjaan 25 päivänä lokakuuta 1982 tehdyllä
                                                                                yleissopimuksella ja Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin
                    10 päivänä huhtikuuta 2003
                                                                                tasavallan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen ja pöytäkir-
                                                                                jaan 26 päivänä toukokuuta 1989 tehdyllä yleissopimuksella,
asiassa C-437/00 (Landesarbeitsgericht Münchenin esittä-                           on tulkittava siten, että asiassa, jossa asianosaisina ovat
mä ennakkoratkaisupyyntö), Giulia Pugliese vastaan Fin-                            työntekijä ja ensimmäinen työnantaja, paikkakuntaa, jolla
      meccanica SpA, Betriebsteil Alenia Aerospazio ( 1)                           työntekijä suorittaa velvoitteensa toista työnantajaa kohtaan,
                                                                                voidaan pitää paikkakuntana, jolla hän tavallisesti suorittaa
(Brysselin yleissopimus – 5 artiklan 1 kohta – Sen paikka-                         työnsä, jos ensimmäisellä työnantajalla, johon nähden työnteki-
kunnan tuomioistuin, jossa sopimusvelvoite on täytettävä –                         jän velvollisuudet on keskeytetty, itsellään on toisen sopimuksen
Työsopimus – Paikkakunta, jossa työntekijä tavallisesti                            tekohetkellä intressi sen suorituksen täyttämiseen, joka työnteki-
suorittaa työnsä – Ensimmäinen sopimus, jossa määrätään                            jän on tehtävä toiselle työnantajalle tämän määräämällä
työskentelypaikkakunnasta sopimusvaltiossa – Toinen sopi-                          paikkakunnalla. Se, onko kyseessä tällainen intressi, on arvioi-
mus, joka on tehty ottaen ensimmäinen sopimus huomioon                             tava kokonaisuutena kaikki kulloinkin kyseessä olevan yksittäis-
ja jonka täyttämiseksi työntekijä suorittaa työnsä toisessa                        tapauksen olosuhteet huomioon ottaen.
sopimusvaltiossa – Ensimmäisen sopimuksen keskeyttämi-
                nen toisen täytäntöönpanon ajaksi)
                                                                            2)     Tämän yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten,
                                                                                että työsopimusten osalta paikkakunta, jolla työntekijä suorittaa
                          (2003/C 135/04)
                                                                                työnsä, on ainoa velvoitteen täyttämispaikkakunta, joka voi-
                                                                                daan ottaa huomioon ratkaistaessa, mikä on toimivaltainen
                      (Oikeudenkäyntikieli: saksa)                                 tuomioistuin.
(Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
               tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
                                                                            (1 ) EYVL C 61, 24.2.2001.
Asiassa C-437/00, jonka Landesarbeitsgericht München (Saksa)
on saattanut yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi tuo-


title: Asia C-233/00: Euroopan yhteisöjen komission Ranskan tasavaltaa vastaan 13.6.2000 nostama kanne

text:
C 233/20                 FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           12.8.2000
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                              evättävä, tämä päätös voi kumoutua muutoksenhaussa sen
                                                                          määräajan, mihin mennessä päätös on tehtävä, päättymisen
                                                                          vuoksi.
–      toteaa, ettei Belgian kuningaskunta ole noudattanut EY:n
       perustamissopimuksen 249 artiklan sekä jätteistä
       15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktii-             ( 1) EYVL 1975 L 194, s. 39.
       vin 75/442/ETY (1), sellaisena kuin se on muutettuna               ( 2) EYVL 1976 L 129, s. 23.
       18 päivänä maaliskuuta 1991 annetulla neuvoston direk-             ( 3) EYVL 1980 L 20, s. 43.
       tiivillä 91/156/ETY, tiettyjen yhteisön vesiympäristöön            ( 4) EYVL 1984 L 188, s. 20.
       päästettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamasta pilaantu-         ( 5) EYVL 1985 L 175, s. 40.
       misesta 4 päivänä toukokuuta 1976 annetun neuvoston
       direktiivin 76/464/ETY (2), pohjaveden suojelemisesta
       tiettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamalta pilaantumi-
       selta 17 päivänä joulukuuta 1979 annetun neuvoston
       direktiivin 80/68/ETY (3), teollisuuslaitosten aiheuttaman
       ilman pilaantumisen estämisestä 28 päivänä kesäkuuta
       1984 annetun neuvoston direktiivin 84/360/ETY (4) ja
       tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövai-        Euroopan yhteisöjen komission Ranskan tasavaltaa
       kutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 anne-                              vastaan 13.6.2000 nostama kanne
       tun neuvoston direktiivin 85/337/ETY (5) mukaisia velvo-
       itteitaan, kun se ei ole antanut direktiivin 75/442/ETY 9
       artiklan, direktiivin 76/464/ETY 3, 4, 5 ja 7 artiklan,                                      (Asia C-233/00)
       direktiivin 80/68/ETY 3, 4, 5, 7 ja 10 artiklan, direktiivin
       84/360/ETY 3, 4, 9 ja 10 artiklan sekä direktiivin                                           (2000/C 233/38)
       85/337/ETY 2 ja 8 artiklan täydellisen noudattamisen
       edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,
       ja                                                                 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 13.6.2000 Euroo-
                                                                          pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Ranskan tasavaltaa
                                                                          vastaan. Kantajan asiamiehinä ovat oikeudelliset neuvonantajat
–      velvoittaa Belgian kuningaskunnan korvaamaan oikeu-                Götz zur Hausen ja Jean-Francis Pasquier, prosessiosoite
       denkäyntikulut.                                                    Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies C. Gómez
                                                                          de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                       Euroopan yhteisöjen tuomioistuin vaatii, että yhteisöjen tuo-
                                                                          mioistuin:
Komissio katsoo, että ns. implisiittinen hyväksyminen, josta              –      toteaa, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut ympä-
säädetään Flanderin ja Vallonian paikallisessa lainsäädännössä,                  ristöä koskevan tiedon saannin vapaudesta 7 päivänä
on ristiriidassa kannekirjelmässä lueteltujen direktiivien                       kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin
säännösten kanssa. Tämä ’implisiittinen hyväksyminen’ on                         90/313/ETY (1) eikä perustamissopimuksen 249 artiklan
menettelynä seuraavanlainen: jos ensimmäisen asteen toimival-                    mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole pannut kyseisen
tainen viranomainen ei tee lupahakemusta koskevaa päätöstä,                      direktiivin 2 artiklan a kohdan ja 3 artiklan 2, 3 ja
katsotaan, että lupahakemus on hylätty (implisiittisen hylkää-                   4 kohdan säännöksiä oikein täytäntöön;
misen periaate). Seuraavassa asteessa periaate on kuitenkin
juuri päinvastainen. Jos muutoksenhakuviranomainen ei tee                 –      ja velvoittaa Ranskan tasavallan korvaamaan oikeudenk-
päätöstä tietyssä määräajassa, luvan katsotaan tulleen myönne-                   äyntikulut.
tyksi (implisiittisen hyväksymisen periaate). Tämä sääntö pätee
siinäkin tapauksessa, että ensimmäisen asteen viranomainen
on hylännyt lupahakemuksen nimenomaisesti tai implisiitti-                Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
sesti.
                                                                          –      Direktiivin 2 artiklan a kohdan ja 3 artiklan 1 kohdan
                                                                                säännösten epätäydellinen täytäntöönpaneminen (tie-
’Implisiittinen hyväksymistä’ pelkästään sen perusteella, että                   donantovelvollisuuden soveltamisala): Ranskalaisessa lais-
päätöksen tekemiselle asetettu määräaika on päättynyt, ei                        sa N:o 78-753 käytetty hallinnollisen asiakirjan käsite
kuitenkaan voida pitää nimenomaisena hallinnollisena toime-                      on direktiivissä käytettyä ympäristöä koskevan tiedon
na. Edellä mainituissa direktiiveissä ei edellytetä pelkkää muo-                 käsitettä suppeampi, joten tietyistä viranomaisten hallussa
dollista lupamenettelyä vaan asiakysymystä koskevaa päätöstä.                    olevista asiakirjoista, jotka sisältävät kansalaisia mahdolli-
Lisäksi lupahakemus voidaan hyväksyä vain sen jälkeen, kun                       sesti kiinnostavia ympäristötietoja, voidaan vuoden 1978
edeltävä tutkimus on tehty; ’implisiittinen hyväksymismenette-                   lain perusteella kieltäytyä antamasta tietoja.
ly’ ei takaa sitä, että lupa myönnetään ainoastaan siinä
tapauksessa, että tutkimus on saatettu loppuun. Lopuksi                   –      Direktiivin 3 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan
komissio katsoo, että on pidettävä erittäin vakavana edellä                      virheellinen täytäntöönpaneminen (poikkeukset ympä-
mainittujen direktiivien rikkomisena sitä, että jos ensimmäisen                  ristötietojen tiedoksiantamista koskevasta periaatteesta):
asteen toimivaltainen viranomainen katsoo, että lupa on                          Lain N:o 78-753 6 artiklan viimeinen luetelmakohta
 ---pagebreak--- 12.8.2000               FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                           C 233/21
      mahdollistaa epäämään tiedonsaantipyynnön, jos asiakir-               päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen
      jaan tutustuminen tai tiedon antaminen siitä loukkaisi                kirjaamoon 13.6.2000, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta
      yleisesti lailla suojattua tietojen luottamuksellisuutta.             asiassa Commissioners of Customs and Excise vastaan CSC
      Tämä käsite ei esiinny direktiivin 90/313/ETY 3 artiklan              Financial Services Ltd (aikaisemmin Continuum (Europe) Ltd
      2 kohdassa mainitussa rajoitetussa poikkeusten luettelos-             ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
      sa. Se ei myöskään ole yhdenmukainen tietojen luotta-
      muksellisuutta koskevassa direktiivissä mainitun käsitteen            Kuinka 13 artiklan B kohdan b alakohdan 5 alakohdassa (1)
      kanssa tai sitä aineellisesti suppeampi. Vaikka kansallisten          säädettyä arvopapereita koskeville liiketoimille myönnettyä
      viranomaisten onkin kansallisia oikeussääntöjä tulkites-              poikkeusta on sovellettava? Erityisesti,
      saan varmistettava yhteisön oikeuden noudattaminen,
      vuoden 1978 lain sanamuodon perusteella ei objektiivi-                1)    sisältyykö käsitteeseen ”arvopapereita koskeva liiketoimi”
      sesti katsoen ole mahdollista estää sitä, että tietoja voidaan              ainoastaan liiketoimi, jonka seurauksena asianosaisten
      kieltäytyä luovuttamasta direktiivin kannalta perusteetto-                  arvopaperia koskevat oikeudet tai velvoitteet muuttuvat?
      masti, ja yhteisön säännöksistä johtuvien velvollisuuksien
      vastainen oikeus luo oikeudellisen epävarmuuden, jota ei              2)    sisältyykö käsitteeseen ”arvopapereita koskevat liiketo-
      voida hyväksyä.                                                             imet, mukaan lukien välitys” palvelu, johon kuuluu
                                                                                tietojen antaminen potentiaalisille sijoittajille sekä sijoitta-
–     Direktiivin 3 artiklan 2 kohdan viimeisen alakohdan                         jien hakemusten vastaanottaminen ja käsitteleminen ar-
      täytäntöönpanon laiminlyöminen (osittainen tiedoksian-                      vopaperin liikkeeseen laskemista varten (mutta johon
      taminen): Hallinnollisten asiakirjojen tiedoksiantoa käsit-                 ei kuulu arvopaperin hallintaan oikeuttavan asiakirjan
      televän komitean (Ranska) noudattamalla käytännöllä ei                      valmisteleminen eikä laatiminen), kun henkilö, jolla ei ole
      voida korvata subjektiivisia oikeuksia antavan direktiivin                  mitään arvopaperiin liittyviä oikeuksia tai velvollisuuksia,
      virheetöntä täytäntöönpanoa.                                                tarjoaa tätä palvelua henkilölle, jolla on arvopaperiin
                                                                                liittyviä oikeuksia tai velvollisuuksia?
–     Direktiivin 3 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanon laimin-
      lyöminen (mahdollisuus evätä tiedonsaantipyyntö, joka                 (1) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistami-
      on kohtuuton tai johon liittyisi keskeneräisten tai sisäisten             sesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen
      asiakirjojen antamista): Vaikka direktiivin 3 artiklan                    määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annettu
      3 kohdassa mainitaan vain jäsenvaltioille annettu mah-                    kuudes neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145,
      dollisuus eikä velvollisuutta, vaikuttaa siltä, että Ranskan              13.06.1977, s. 1).
      viranomaiset soveltavat kyseistä epäämismahdollisuutta
      tiettyihin tiedonsaantipyyntöihin eivätkä yksityishenkilöt
      saa edellytetyllä tavalla selkeästi tietää niillä olevan tiedon-
      saantioikeuden rajoituksia, sillä hallintotuomioistuin ar-
      vioi poikkeuksia vain tapauskohtaisesti.
–     Direktiivin 3 artiklan 4 kohdan virheellinen täytäntöön-              Euroopan yhteisöjen komission 13.6.2000 Luxemburgin
      paneminen (mahdollisuus tehdä implisiittisiä hylkäys-                            suurherttuakuntaa vastaan nostama kanne
      päätöksiä, joita ei perustella).
                                                                                (Asia C-236/00)
(1) EYVL L 158, 23.6.1990, s. 56.
                                                                                (2000/C 233/40)
                                                                            Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 13.6.2000 Euroo-
                                                                            pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Luxemburgin su-
                                                                            urherttuakuntaa vastaan. Kantajan asiamies on oikeudellisen
                                                                            yksikön jäsen Gérard Berscheid, prosessiosoite c/o saman
                                                                            yksikön jäsen Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner,
                                                                            Kirchberg.
High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench
Divisionin (Crown Office) 1.6.2000 tekemällään                              Euroopan yhteisöjen komissio vaatii, että yhteisöjen tuomio-
päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Com-                     istuin
missioners of Customs and Excise vastaan CSC Financial
    Services Ltd (aikaisemmin Continuum (Europe) Ltd)                       –     vahvistaa, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole
                                                                                noudattanut
                          (Asia C-235/00)                                         –      toimenpiteiden vahvistamisesta tiettyjen rehualan
                                                                                tuotantolaitosten ja välittäjien hyväksymis- ja re-
                          (2000/C 233/39)                                                kisteröintimenettelyssä sovellettavista vaatimuksista
                                                                                ja yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston
                                                                                direktiivin 95/69/EY panemiseksi täytäntöön
High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench                                   9 päivänä heinäkuuta 1998 annetun komission di-
Division (Crown Office) on pyytänyt 1.6.2000 tekemällään                                 rektiivin 98/51/EY (1) 10 artiklan ja


title: Asia T-81/00: ACA – Associação Comercial de Aveiron 4.4.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
C 176/24                 FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       24.6.2000
ACA – Associação Comercial de Aveiron 4.4.2000 Euroo-                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
    pan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                         Tämä kanne koskee asetuksen (ETY) N:o 3433/91 kumoami-
                            (Asia T-81/00)                               sesta siltä osin kuin on kyse Japanista peräisin olevien sytytinki-
                                                                         vellisten kaasukäyttöisten kertatäyttöisten taskusytyttimien
                          (2000/C 176/41)                                tuonnissa käyttöön otetusta lopullisesta polkumyyntitullista
                                                                         24 päivänä tammikuuta 2000 annettua neuvoston asetusta
                                                                         (EY) N:o 174/2000 (1).
                  (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
                                                                         Kantajayhtiöt edustavat yli 75:ä prosenttia sytytinkivellisten
ACA – Associação Comercial de Aveiro, voittoa tavoittelema-             kaasukäyttöisten kertatäyttöisten taskusytyttimien tuotannosta
ton yritysten yhteenliittymä, kotipaikka Aveiro (Portugal), on           Euroopan yhteisöissä. Kantajat kärsivät haitalliset seuraukset
nostanut 4.4.2000 kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota                 siitä, että polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä ei ole toteu-
vastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat João Amaral e             tettu.
Almeida ja Bernardo Dı́niz de Ayala, Lissabon.
                                                                         Vaatimustensa tueksi kantajat väittävät seuraavaa:
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
                                                                         –    Tosiseikkoja on arvioitu ilmeisen virheellisesti, koska ko-
a) toteaa kanteen olevan perusteltu ja näin ollen kumoaa                      mission tekemän tutkimuksen tulokset ja neuvoston anta-
    30.11.1999 tehdyn Euroopan yhteisöjen komission                           ma säädös eivät mitenkään vastaa toisiaan. Komission
    päätöksen, jolla hyväksytään asiakirja-aineistoon 891038                  tutkimuksen mukaan Japanista tuotujen tuotteiden keski-
    P3 liittyvän summan maksamisvaatimus, joka on annettu                     hinta on noin 22,9 prosenttia yhteisön tuottajien painotet-
    kantajalle tiedoksi 27.1.2000 DAFSEn (Euroopan sosiaali-                  tua keskihintaa korkeampi huolimatta asetuksella
    rahastoa koskevien asioiden osasto) ilmoituksella nro                     N:o 3433/91 säädetystä 35,7 prosentin tullista.
    00723,
                                                                         –    Perustamissopimuksen 253 artiklaa on rikottu, koska
b) velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.                       tosiseikkojen ja riidanalaisen asetuksen sisällön välillä on
                                                                              ilmeinen ristiriita. Asetuksessa ei ole mainittu ainoatakaan
                                                                              tosiseikkaa, jonka voitaisiin katsoa puoltavan polkumyyn-
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut                           nin vastaisten toimenpiteiden poistamista. Asetuksen pe-
                                                                              rustelukappaleiden perusteella voidaan pikemminkin kat-
                                                                              soa, että yhteisön teollisuus on yhä vakavasti uhattuna ja
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat                että alan kannattavuuden on todettu jatkuvasti huonontu-
kuin asiassa T-80/00.                                                         neen.
                                                                         (1) EYVL L 22, 27.1.2000, s. 16.
Bic S.A:n, Flamagas S.A:n ja Swedish Match S.A:n 5.4.2000
  Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne
                            (Asia T-82/00)
                                                                         Adolfo Kindin 19.4.2000 Euroopan yhteisöjen komissiota
                                                                                vastaan nostama kanne
                          (2000/C 176/42)
                                                                                (Asia T-91/00)
                     (Oikeudenkäyntikieli: italia)
                                                                                (2000/C 176/43)
Bic S.A., Flamagas S.A. ja Swedish Match S.A. ovat nostaneet
5.4.2000 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuo-
mioistuimessa kanteen neuvostoa vastaan. Kantajien edustaja-                                  (Oikeudenkäyntikieli: italia)
na on asianajaja Alessio Vianello.
                                                                         Adolfo Kind on nostanut 19.4.2000 Euroopan yhteisöjen
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin            ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroo-
                                                                         pan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on
–   kumoaa 24.1.2000 annetun neuvoston asetuksen                         asianaja Giuseppe Marchesini, Vicenza, ja prosessiosoite Lu-
    N:o 174/2000 ja velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeu-               xemburgissa asianajotoimisto Ernest Arendt, rue Mathias
    denkäyntikulut.                                                      Hardt.


title: Asia C-301/15: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'État (Ranska) on esittänyt 19.6.2015 – Marc Soulier ja Sara Doke v. Ministre de la Culture et de la Communication ja Premier ministre

text:
               7.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/35

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'État (Ranska) on esittänyt 19.6.2015 – Marc Soulier ja Sara Doke v. Ministre de la Culture et de la Communication ja Premier ministre
   (Asia C-301/15)
   (2015/C 294/44)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Conseil d'État

      Pääasian asianosaiset

      Kantajat: Marc Soulier ja Sara Doke

      Vastaajat: Ministre de la Culture et de la Communication ja Premier ministre

      Ennakkoratkaisukysymys

   Ovatko 22.5.2001 annetun direktiivin 2001/29/EY (1) edellä mainitut säännökset esteenä sille, että tämän välipäätöksen 1 kohdassa tarkastellun kaltaisen sääntelyn mukaan hyväksytyt tekijänoikeusmaksujen keräämisestä ja jakamisesta huolehtivat järjestöt voivat käyttää oikeutta sallia ”ei saatavilla olevien kirjojen” digitaalinen kappaleen valmistaminen ja esittäminen, samalla kun siinä annetaan näiden kirjojen tekijöille tai oikeudenomistajille mahdollisuus vastustaa oikeuden käyttöä tai lopettaa sen käyttö sääntelyssä määritellyin edellytyksin?

      (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/29/EY, annettu 22 päivänä toukokuuta 2001, tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa (EYVL L 167, s. 10).


title: Asia C-231/14 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 9.7.2015 – Valittajana InnoLux Corp., aiemmin Chimei InnoLux Corp. ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku — Kilpailu — Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt — SEUT 101 artikla — ETA-sopimuksen 53 artikla — Nestekidenäyttöjen (LCD) maailmanlaajuiset markkinat — Hintojen vahvistaminen — Sakot — Sakkojen määrän laskennasta annetut suuntaviivat (2006) — 13 kohta — Kilpailusääntöjen rikkomiseen liittyvän myynnin arvon määrittäminen — Asianomaisen tuotteen sisäinen myynti Euroopan talousalueen ulkopuolella — Sellaisten Euroopan talousalueella kolmansille myytyjen lopputuotteiden huomioon ottaminen, joiden osaksi asianomainen tuote on liitetty)

text:
               7.9.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/12

         Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 9.7.2015 – Valittajana InnoLux Corp., aiemmin Chimei InnoLux Corp. ja muuna osapuolena Euroopan komissio
   (Asia C-231/14 P) (1)

   ((Muutoksenhaku - Kilpailu - Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt - SEUT 101 artikla - ETA-sopimuksen 53 artikla - Nestekidenäyttöjen (LCD) maailmanlaajuiset markkinat - Hintojen vahvistaminen - Sakot - Sakkojen määrän laskennasta annetut suuntaviivat (2006) - 13 kohta - Kilpailusääntöjen rikkomiseen liittyvän myynnin arvon määrittäminen - Asianomaisen tuotteen sisäinen myynti Euroopan talousalueen ulkopuolella - Sellaisten Euroopan talousalueella kolmansille myytyjen lopputuotteiden huomioon ottaminen, joiden osaksi asianomainen tuote on liitetty))
   (2015/C 294/15)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Valittaja: InnoLux Corp., aiemmin Chimei InnoLux Corp. (edustajat: asianajaja J.-F. Bellis ja solicitor R. Burton)

      Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Biolan, F. Ronkes Agerbeek ja P. Van Nuffel)

      Tuomiolauselma

               1.

               Valitus hylätään.

               2.

               InnoLux Corp. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 212, 7.7.2014.


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 12 päivänä joulukuuta 2000 asiassa C-435/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Portugalin tasavalta (Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivien 76/464/ETY, 78/176/ETY, 78/659/ETY, 80/68/ETY, 82/176/ETY, 83/513/ETY, 84/156/ETY, 84/491/ETY ja 86/280/ETY täytäntöönpanon laiminlyönti)

text:
21.4.2001                FI                          Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                              C 118/5
         YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO                                –     kloorialkalielektrolyysiteollisuuden elohopeapäästöjen
                                                                                raja-arvoista ja laatutavoitteista 22 päivänä maaliskuuta
                                                                                1982 annetun neuvoston direktiivin 82/176/ETY (EYVL
                       (ensimmäinen jaosto)                                     L 81, s. 29) 5 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan ensimmäisen
                                                                                alakohdan,
                   12 päivänä joulukuuta 2000
                                                                          –     kadmiumpäästöjen raja-arvoista ja laatutavoitteista
                                                                                26 päivänä syyskuuta 1983 annetun neuvoston direktii-
asiassa C-435/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan                          vin 83/513/ETY (EYVL L 291, s. 1) 5 artiklan 1 ja
                       Portugalin tasavalta (1)                                 2 kohdan,
                                                                          –     muiden alojen kuin kloorialkalielektrolyysiteollisuuden
(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktii-
                                                                                elohopeapäästöjen raja-arvoista ja laatutavoitteista 8 päi-
vien 76/464/ETY, 78/176/ETY, 78/659/ETY, 80/68/ETY,
                                                                                vänä maaliskuuta 1984 annetun neuvoston direktiivin
82/176/ETY, 83/513/ETY, 84/156/ETY, 84/491/ETY ja
                                                                                84/156/ETY (EYVL L 74, s. 49) 6 artiklan 1 kohdan,
          86/280/ETY täytäntöönpanon laiminlyönti)
                                                                          –     heksakloorisykloheksaanipäästöjen raja-arvoista ja laatu-
                          (2001/C 118/08)                                       tavoitteista 9 päivänä lokakuuta 1984 annetun neuvoston
                                                                                direktiivin 84/491/ETY (EYVL L 274, s. 11) 5 artiklan
                                                                                1 ja 2 kohdan sekä
                    (Oikeudenkäyntikieli: portugali)
                                                                          –     direktiivin 76/464/ETY liitteen luetteloon 1 sisältyvien
                                                                                tiettyjen vaarallisten aineiden päästöjen raja-arvoista ja
                                                                                laatutavoitteista 12 päivänä kesäkuuta 1986 annetun
(Väliaikainen käännös: lopullinen käännös julkaistaan Euroopan                  neuvoston direktiivin 86/280/ETY (EYVL L 181, s. 16),
         yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)                     sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 27.7.1990
                                                                                annetulla neuvoston direktiivillä 90/415/ETY (EYVL
                                                                                L 219, s. 49), 6 artiklan 1 ja 2 kohdan,
Asiassa C-435/99, Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehi-
nään L. Ström ja A. Caeiros) vastaan Portugalin tasavalta
(asiamiehinään L. Fernandes, M. Romão ja J. Fernandes),                  sellaisina kuin nämä säännökset ovat eräiden ympäristöä
jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että            koskevien direktiivien täytäntöönpanoon liittyvien kertomus-
Portugalin tasavalta ei ole noudattanut                                   ten standardoinnista ja järkeistämisestä 23 päivänä joulukuuta
                                                                          1991 annetun neuvoston direktiivin 91/692/ETY (EYVL L 377,
–     tiettyjen yhteisön vesiympäristöön päästettyjen vaarallis-          s. 48) 2 artiklan 1 kohdan mukaisessa muodossaan, eikä EY:n
      ten aineiden aiheuttamasta pilaantumisesta 4 päivänä                perustamissopimuksen 5 artiklan ensimmäisen kohdan ja
      toukokuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin                       189 artiklan kolmannen kohdan (joista on tullut EY 10 artiklan
      76/464/ETY (EYVL L 129, s. 23) 13 artiklan 1 kohdan,                ensimmäinen kohta ja EY 249 artiklan kolmas kohta) mukaisia
                                                                          velvoitteitaan, koska se ei ole antanut komissiolle näiden
                                                                          artiklojen noudattamisen edellyttämiä kertomuksia, yhteisöjen
–     titaanidioksiditeollisuuden jätteistä 20 päivänä helmikuu-          tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa:
      ta 1978 annetun neuvoston direktiivin 78/176/ETY                    jaoston puheenjohtaja M. Wathelet sekä tuomarit P. Jann
      (EYVL L 54, s. 19), sellaisena kuin se on muutettuna                (esittelevä tuomari) ja L. Sevón, julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo
      24.1.1983 annetulla neuvoston direktiivillä 83/29/ETY               Colomer, kirjaaja: R. Grass, on antanut 12.12.2000 tuomion,
      (EYVL L 32, s. 28), 14 artiklan,                                    jonka tuomiolauselma on seuraava:
–     suojelua ja parantamista edellyttävien makeiden vesien
      laadusta kalojen elämän turvaamiseksi 18 päivänä heinä-             1)    Portugalin tasavalta ei ole noudattanut
      kuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 78/659/ETY
      (EYVL L 222, s. 1), sellaisena kuin se on viimeksi
      muutettuna Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasa-                    –     tiettyjen yhteisön vesiympäristöön päästettyjen vaarallisten
      vallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuk-                         aineiden aiheuttamasta pilaantumisesta 4 päivänä touko-
      sista, joihin Euroopan unioni perustuu, tehdyllä asiakirjal-                    kuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/464/ETY
      la (EYVL 1985, L 302, s. 23), 16 artiklan,                                      13 artiklan 1 kohdan
–     pohjaveden suojelemisesta tiettyjen vaarallisten aineiden                 –     titaanidioksiditeollisuuden jätteistä 20 päivänä helmikuu-
      aiheuttamalta pilaantumiselta 17 päivänä joulukuuta                             ta 1978 annetun neuvoston direktiivin 78/176/ETY,
      1979 annetun neuvoston direktiivin 80/68/ETY (EYVL                              sellaisena kuin se on muutettuna 24.1.1983 annetulla
      1980, L 20, s. 43) 16 artiklan 1 kohdan,                                        neuvoston direktiivillä 83/29/ETY, 14 artiklan
 ---pagebreak--- C 118/6                    FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                          21.4.2001
       –     suojelua ja parantamista edellyttävien makeiden vesien                   YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO
             laadusta kalojen elämän turvaamiseksi 18 päivänä heinä-
             kuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 78/659/ETY,
             sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Espanjan                                         (kuudes jaosto)
             kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liittymisehdois-
             ta ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan                             14 päivänä joulukuuta 2000
             unioni perustuu, tehdyllä asiakirjalla, 16 artiklan
                                                                             asiassa C-245/97, Saksan liittotasavalta vastaan Euroopan
       –     pohjaveden suojelemisesta tiettyjen vaarallisten aineiden                             yhteisöjen komissio(1)
             aiheuttamalta pilaantumiselta 17 päivänä joulukuuta
             1979 annetun neuvoston direktiivin 80/68/ETY 16 ar-
             tiklan 1 kohdan                                                 (EMOTR – EMOTR:n tilien tarkastaminen ja hyväksyminen
                                                                             – Varainhoitovuosi 1993 – Maitotuotteiden myynninedistä-
                                                                                minen)
       –     kloorialkalielektrolyysiteollisuuden     elohopeapäästöjen
             raja-arvoista ja laatutavoitteista 22 päivänä maaliskuuta
             1982 annetun neuvoston direktiivin 82/176/ETY 5 ar-                                       (2001/C 118/09)
             tiklan 1 kohdan ja 2 kohdan ensimmäisen alakohdan
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
       –     kadmiumpäästöjen raja-arvoista ja laatutavoitteista
             26 päivänä syyskuuta 1983 annetun neuvoston direktii-
             vin 83/513/ETY 5 artiklan 1 ja 2 kohdan
                                                                             (Väliaikainen käännös; lopullinen käännös julkaistaan yhteisöjen
                                                                                tuomioistuimen oikeustapauskokoelmassa)
       –     muiden alojen kuin kloorialkalielektrolyysiteollisuuden
             elohopeapäästöjen raja-arvoista ja laatutavoitteista 8 päi-
                                                                             Asiassa C-245/97, Saksan liittotasavalta (asiamiehinään
             vänä maaliskuuta 1984 annetun neuvoston direktiivin
                                                                             E. Röder ja C.-D. Quassowski), vastaan Euroopan yhteisöjen
             84/156/ETY 6 artiklan 1 kohdan
                                                                             komissio (asiamiehenään K.-D. Borchardt, avustajanaan asian-
                                                                             ajaja I. Brinker), jossa kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomiois-
       –     heksakloorisykloheksaanipäästöjen raja-arvoista ja laatu-       tuin kumoaa Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston
             tavoitteista 9 päivänä lokakuuta 1984 annetun neuvos-           (EMOTR) tukiosastosta varainhoitovuonna 1993 rahoitettuja
             ton direktiivin 84/491/ETY 5 artiklan 1 ja 2 kohdan             menoja koskevien jäsenvaltioiden tilien tarkastamisesta ja
             sekä                                                            hyväksymisestä 23 päivänä huhtikuuta 1997 tehdyn komis-
                                                                             sion päätöksen 97/333/EY (EYVL L 139, s. 30) siltä osin
                                                                             kuin       siinä    kieltäydytään      maksamasta        EMOTR:sta
       –     direktiivin 76/464/ETY liitteen luetteloon I sisältyvien        608 583,40 Saksan markkaa (DEM) maidon myynninedistä-
             tiettyjen vaarallisten aineiden päästöjen raja-arvoista ja      miskuluina ja 485 466,68 DEM niiden maksumääräaikojen
             laatutavoitteista 12 päivänä kesäkuuta 1986 annetun             ylittymisen vuoksi, jotka koskevat maanviljelijöille tuotannon
             neuvoston direktiivin 86/280/ETY, sellaisena kuin se on         väliaikaisesta keskeyttämisestä maksettavia avustuksia, yhteisö-
             viimeksi muutettuna 27.7.1990 annetulla neuvoston               jen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa:
             direktiivillä 90/415/ETY, 6 artiklan 1 ja 2 kohdan              jaoston puheenjohtaja C. Gulmann sekä tuomarit V. Skouris
                                                                             (esittelevä tuomari) ja J.-P. Puissochet, julkisasiamies: N. Fennel-
                                                                             ly, kirjaaja: johtava hallintovirkamies H.A. Rühl, on antanut
sellaisina kuin nämä säännökset ovat eräiden ympäristöä koskevien            15.12.2000 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
direktiivien täytäntöönpanoon liittyvien kertomusten standardoinnis-
ta ja järkeistämisestä 23 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvos-            1)    Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR)
ton direktiivin 91/692/ETY 2 artiklan 1 kohdan mukaisessa                          tukiosastosta varainhoitovuonna 1993 rahoitettuja menoja
muodossaan, mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut                       koskevien jäsenvaltioiden tilien tarkastamisesta ja hyväksymi-
komissiolle näiden artiklojen noudattamisen edellyttämiä kerto-                    sestä 23 päivänä huhtikuuta 1997 tehty komission päätös
muksia.                                                                            97/333/EY kumotaan osittain, siltä osin kuin siinä kieltäydy-
                                                                                tään maksamasta EMOTR:sta Saksan liittotasavallan esittämi-
                                                                                nä maidon myynninedistämiskuluina 608 583,40 DEM (bud-
2)     Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäynti-
                                                                                jettikohta 2062).
       kulut.
                                                                             2)    Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeu-
                                                                                denkäyntikulut.
(1) EYVL C 34, 5.2.2000.
                                                                             (1) EYVL C 295, 27.9.1997.