title: Bundesfinanzhofin 6.10.1998 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hauptzollamt Neubrandenburg vastaan SAGPOL s.c. Transport Miedzynarodowy i Spedyc (Asia C-406/98)

text:
23.1.1999               FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                       C 20/17
12.3.1985 annetun asetuksen (EY) N:o 797/85 (1)                         Minkä määräajan sisällä carnet'n haltija voi esittää
2 artiklan 5 kohdan ja myöhemmän 15.7.1991 annetun                      todisteita rikkomuksen tosiasiallisesta tapahtumapai-
asetuksen (EY) N:o 2328/91 (2) 5 artiklan 5 kohdan tulkin-              kasta?
nasta vastaamalla seuraaviin kysymyksiin:
                                                                    2. Jos ensimmäiseen kysymykseen annettava vastaus joh-
1) Kun kansallisessa lainsäädännössä ei asiasta säädetä,                taa siihen, että carnet'n haltija ei ole ylittänyt todistei-
     onko kuitenkin mahdollista käytännössä soveltaa                    den esittämistä rikkomuksen tosiasiallisesta tapahtu-
     kyseisiä yhteisön oikeussääntöjä muiden kuin luonnol-              mapaikasta koskevaa määräaikaa:
     listen henkilöiden osalta ja erityisesti oikeushenkilöinä
     toimivien yhtiöiden osalta?
                                                                        Mitä vaatimuksia on asetettava sitä paikkaa, jossa rik-
                                                                        komus on tosiasiallisesti tapahtunut TIR-carnet'lla
2) Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntä-                    suoritettavan kuljetuksen aikana, koskeville todisteille
     västi, mitkä ovat välttämättömät ja riittävät edellytyk-           (asetuksen (ETY) N:o 2454/93 454 artiklan 3 kohta)?
     set sille, että muun kuin luonnollisen henkilön ja eri-            Riittävätkö todisteiksi carnet'n haltijan lausunto ja
     tyisesti oikeushenkilönä toimivan yhtiön voidaan kat-              tämän lukuun kuljetuksen suorittaneen ajoneuvon kul-
     soa olevan päätoiminen maanviljelijä?                              jettajan antama todiste, vai voidaanko asia näyttää
                                                                        toteen vain sellaisten asiakirjojen avulla, joista ilmenee
                                                                        yksiselitteisesti, että toisen jäsenvaltion toimivaltaisten
(1) EYVL L 93, 30.3.1985, s. 1.                                         viranomaisten toteamusten mukaan rikkomus tapahtui
(2) EYVL L 218, 6.8.1991, s. 1.                                         niiden alueella?
                                                                    3. Jos yhteisöjen tuomioistuin katsoo, että rikkomuksen
                                                                        tosiasiallinen tapahtumapaikka on näytetty toteen
                                                                        määräajassa ja jos se katsoo mahdolliseksi, että rikko-
                                                                        muksen tosiasiallinen tapahtumapaikka voidaan näyt-
Bundesfinanzhofin 6.10.1998 tekemällään päätöksellä                     tää toteen edellä kuvatulla tavalla:
esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Hauptzollamt
Neubrandenburg vastaan SAGPOL s.c. Transport Miedzy-
                       narodowy i Spedyc                                Onko asetuksen (ETY) N:o 2454/93 454 artiklan
                         (Asia C-406/98)                                3 kohdan kolmatta ja neljättä alakohtaa tulkittava
                                                                        niin, että niitä on sovellettava myös siinä tapauksessa,
                          (1999/C 20/27)                                että maksu kannettiin jäsenvaltiossa, jossa rikkomus
                                                                        todettiin, vaikka asetuksen (ETY) N:o 2454/93
                                                                        454 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa ja
                                                                        455 artiklan 1 kohdassa säädetyssä määräajassa on
Bundesfinanzhof on pyytänyt 6.10.1998 tekemällään pää-                  esitetty todisteita siitä, että rikkomus tosiasiallisesti
töksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimen kir-               tapahtui toisessa jäsenvaltiossa?
jaamoon 16.11.1998, Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
melta asiassa Hauptzollamt Neubrandenburg vastaan
SAGPOL s.c. Transport Miedzynarodowy i Spedyc ennak-
koratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
1. Onko yhteisön tullikoodeksista 2 päivänä heinäkuuta
                                                                    High Court of Justicen (England and Wales) Queen's
     1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92
                                                                    Bench Divisionin Divisional Courtin 15.10.1998 tekemäl-
     (EYVL L 253, 11.10.1993, s. 1) soveltamista koske-
                                                                    lään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa
     vista säännöksistä annetun komission asetuksen (ETY)
                                                                    Commissioners of Customs vastaan Excise against Mirror
     N:o 2454/93 454 artiklan 3 kohdan ensimmäisen ala-
                                                                                Group plc
     kohdan ja 455 artiklan 1 kohdan kanssa yhteensovel-
     tuvaa se, että tapauksessa, jossa TIR-carnet'lla ulkoi-                                (Asia C-409/98)
     seen passitusmenettelyyn asetettua lähetystä ei ole
     esitetty uudelleen tullipaikassa, lähtöjäsenvaltion tulli-                              (1999/C 20/28)
     viranomaiset määräävät carnet'n haltijalle kolmen
     kuukauden määräajan todisteiden esittämiseksi rikko-
     muksen tosiasiallisesta tapahtumapaikasta sillä seura-         High Court of Justice (England and Wales), Queen's
     uksella, että myöhemmin esitetyt todisteet eivät vai-          Bench Division, Divisional Court on pyytänyt 15.10.1998
     kuta lähtöjäsenvaltion toimivaltaan kantaa tuontimak-          tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroopan
     suja?                                                          yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 17.11.1998, Euroo-
                                                                    pan yhteisöjen tuomioistuimelta asiassa Commissioners of
                                                                    Customs vastaan Excise against Mirror Group plc ennak-
     Jos edellä esitettyn kysymykseen vastataan kieltävästi:        koratkaisua seuraaviin kysymyksiin:


title: Asia T-132/98: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 17.12.2008 — Groupe Perry ja Isibiris v. komissio

text:
               7.3.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 55/50

         Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 17.12.2008 — Groupe Perry ja Isibiris v. komissio
   (Asia T-132/98) (1)

   (2009/C 55/90)

      Oikeudenkäyntikieli: ranska

   Kuudennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EYVL C 312, 10.10.1998.


title: Yhdistetyt asiat C-692/15–C-694/15: Unionin tuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 12.5.2016 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Security Service Srl (C-692/15), Il Camaleonte Srl (C-693/15) ja Vigilanza Privata Turris Srl (C-694/15) v. Ministero dell’Interno (C-692/15 ja C-693/15), Questura di Napoli ja Questura di Roma (C-692/15) (Ennakkoratkaisupyyntö — Unionin tuomioistuimen työjärjestys — 53 artiklan 2 kohta — Sijoittautumisvapaus ja palvelujen tarjoamisen vapaus — Täysin jäsenvaltion sisäinen tilanne — Unionin tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen)

text:
               1.8.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 279/8

         Unionin tuomioistuimen määräys (ensimmäinen jaosto) 12.5.2016 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Consiglio di Stato – Italia) – Security Service Srl (C-692/15), Il Camaleonte Srl (C-693/15) ja Vigilanza Privata Turris Srl (C-694/15) v. Ministero dell’Interno (C-692/15 ja C-693/15), Questura di Napoli ja Questura di Roma (C-692/15)
   (Yhdistetyt asiat C-692/15–C-694/15) (1)

   ((Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestys - 53 artiklan 2 kohta - Sijoittautumisvapaus ja palvelujen tarjoamisen vapaus - Täysin jäsenvaltion sisäinen tilanne - Unionin tuomioistuimen toimivallan selvä puuttuminen))
   (2016/C 279/13)
   Oikeudenkäyntikieli: italia

      Ennakkoratkaisuja pyytänyt tuomioistuin

   Consiglio di Stato

      Asianosaiset

      Valittajat: Security Service Srl (C-692/15), Il Camaleonte Srl (C-693/15) ja Vigilanza Privata Turris Srl (C-694/15)

      Vastapuolet: Ministero dell’Interno (C-692/15 ja C-693/15), Questura di Napoli ja Questura di Roma (C-692/15)

      Määräysosa

   Euroopan unionin tuomioistuin ei selvästi ole toimivaltainen vastaamaan Consiglio di Staton (ylin hallintotuomioistuin, Italia) 12.11.2015 tekemillään päätöksillä esittämiin kysymyksiin.

      (1)  EUVL C 106, 21.3.2016.


title: Asia T-446/09: Kanne 9.11.2009 — Escola Superior Agrària de Coimbra v. komissio

text:
               13.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 37/39

         Kanne 9.11.2009 — Escola Superior Agrària de Coimbra v. komissio
   (Asia T-446/09)
   2010/C 37/54
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: Escola Superior Agrària de Coimbra (Bencanta, Portugali) (edustaja: asianajaja J. Pais do Amaral)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

      Vaatimukset

               —

               Komission 9.9.2009 tekemä päätös D(2009)224268 on kumottava

               —

               Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Perustelujen puutteellisuus 12.8.2009 päivätyn kirjeen 8 kohdassa mainitun määrän takaisinmaksuvelvoitteen osalta.
   Hallinnollisten puitesäännösten 21.2 ja 22 kohdan rikkominen muiden määrien osalta, koska kunkin osanottajan hankkeeseen käyttämän ajan kirjaamiseksi oli olemassa järjestelmä, jossa mainittiin henkilön nimi ja nimenomainen maininta tämän henkilön hankkeeseen tosiasiallisesti käyttämästä ajasta.
   Tosiseikkoja koskeva virhe, koska hallinto voi toimia ainoastaan, jos se on varma tosiseikkojen oikeellisuudesta. Pelkkä hallinnon epäilys siitä, oliko ajankäyttölomakkeisiin (timesheets) merkitty aika tosiasiallisesti käytetty vai ei, ei ole riittävä, koska todistustaakka on komissiolla.
   Komission virheellinen olettama, koska ei ole olemassa kirjallista velvoitetta käyttää tietyntyyppistä menetelmää työsuoritukseen käytetyn ajan kirjaamiseksi tarkemmin kuin mainittuihin ajankäyttölomakkeisiin. Näin ollen sopimusta täytäntöönpantaessa ja kun ei ole enää mahdollista muuttaa menettelyä, jolla hankkeeseen käytetty aika kirjataan aiempaan ja lailliseen ajankäyttölomakkeiden järjestelmään, komissio ei voi oikeutetusti vaatia enemmän kuin mitä se alun perin vaati tai mistä oli sovittu. Ei myöskään ole asianmukaista esittää niin tiukkaa vaatimusta, että hankeeseen käytetty aika kirjataan valokuvantarkasti.
   Riidanalaisella päätöksellä loukataan vilpittömän mielen periaatetta, luottamuksensuojan periaatetta, avoimuusperiaatetta, suhteellisuusperiaatetta, kohtuullisuusperiaatetta ja hyvän hallinnon periaatetta, koska hankkeeseen käytetyn ajan kirjaamista koskevat säännöt ovat uusia, mitä tukee se, että nämä säännöt esitetään nimenomaisesti ja selvästi kyseessä olevan ohjelman myöhemmissä versioissa.
   Tosiseikkojen arviointivirhe siltä osin kuin komission määräämän takaisinmaksun laajuus ja sisältö eivät ole oikeassa suhteessa väitettyjen säännöstenvastaisuuksien sisältöön ja luonteeseen, kun otetaan huomioon se, että niitä tuloksia, joista osoituksena on kymmenes sija 200 projektin joukossa, ei ollut mahdollista saavuttaa käyttämättä hankkeeseen huomattavasti enemmän aikaa kuin se tuntimäärä, josta todellisuudessa maksettiin (kun takaisinmaksettava määrä on vähennetty).


title: Asia T-120/11: Kanne 2.3.2011 — BFA v. neuvosto

text:
               30.4.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 130/18

         Kanne 2.3.2011 — BFA v. neuvosto
   (Asia T-120/11)
   2011/C 130/32
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Banque pour le financement de l’agriculture (BFA) (Abidjan, Norsunluurannikko) (edustaja: asianajaja J.-C. Tchikaya)

      Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

      Vaatimukset

               —

               Norsunluurannikkoon kohdistuvien rajoittavien toimenpiteiden jatkamisesta annetun neuvoston päätöksen 2010/656/YUTP muuttamisesta 14.1.2011 tehty neuvoston päätös 2011/18/YUTP ja tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvien rajoittavien erityistoimenpiteiden toteuttamisesta Norsunluurannikon tilanteen vuoksi annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 560/2005 muuttamisesta 14.1.2011 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 25/2011 on kumottava kantajaa koskevin osin

               —

               neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantajan esittämät oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat olennaisin osin samanlaiset tai samankaltaiset kuin jotka on esitetty asiassa T-118/11, Attey vastaan neuvosto.


title: Asia C-64/09: Kanne 13.2.2009 – Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta

text:
               18.4.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 90/16

         Kanne 13.2.2009 – Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-64/09)
   2009/C 90/25
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. Oliver ja J.-B. Laignelot)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta

      Vaatimukset

               —

               on todettava, että Ranskan tasavalta ei ole noudattanut romuajoneuvoista 18.9.2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/53/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin 2 artiklan 13 kohdan, 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan, 5 artiklan 3 ja 4 kohdan, 6 artiklan 3 kohdan, 7 artiklan 1 kohdan ja 8 artiklan 3 kohdan noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä

               —

               Ranskan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Komissio esittää kanteensa tueksi seitsemän väitettä, jotka koskevat direktiivin 2000/53/EY tiettyjen säännösten virheellistä täytäntöönpanoa Ranskan oikeudessa.
   Kantaja väittää ensinnäkin, että 2 artiklan 13 kohdan romuajoneuvojen ”purkamistietoja” koskevan määritelmän täytäntöönpanoa ei ole toteutettu riittävän selvästi ja täsmällisesti, koska vastaavalla kansallisella säännöksellä on sen mukaan huomattavasti suppeampi laajuus kuin direktiivin käsitteellä ja siinä jätetään erityisesti huomiotta kaikki yhteydet yhteisön lainsäätäjän asettamaan asianmukaisen ja ympäristöystävällisen käsittelyn tavoitteeseen.
   Kantajan mukaan 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan täytäntöönpanosta säädetyn määräajan jälkeen on ollut seurauksena se, että markkinoilla on esiintynyt puolentoista vuoden ajan ajoneuvoja, materiaaleja ja osia, jotka poikkeustapauksia lukuun ottamatta sisältävät lyijyä, elohopeaa, kadmiumia tai kuusiarvoista kromia, koska asianmukaiset kansalliset säännökset ovat koskeneet ainoastaan tyyppihyväksynnän perusteella 31.12.2004 tai myöhemmin hyväksyttyjä ajoneuvoja, vaikka direktiivin 4 artiklan 2 kohdan a alakohdassa puolestaan ilmoitettiin päivämääräksi 1.7.2003.
   Kantaja väittää lisäksi, että 5 artiklan 3 kohdan mukaista menettelyä, joka koskee romuajoneuvon romutustodistuksen antamista, ei ole toistettu asianmukaisesti Ranskan oikeudessa, mikä saattaa aiheuttaa sekaannusta erityisesti muista jäsenvaltioista peräisin olevien ajoneuvojen omistajille. Komissio arvostelee tältä osin erityisesti sitä, että romutustodistusta ei anneta ajoneuvon siirtämisen yhteydessä vaan vasta varsinaisen romutuksen jälkeen ja sitä, että kyseistä todistusta ei anneta romuajoneuvon haltijalle vaan sen departementin prefektille, jossa ajoneuvo on rekisteröity.
   Neljänneksi komissio tuo esille 5 artiklan 4 kohdan täytäntöönpanon, joka on komission mukaan täytäntöönpanon tehokkaan vaikutuksen vastaista, koska se mahdollistaa tiettyjen valtuutettujen laitosten – valtuutettujen romuttamojen – kieltäytymisen romuajoneuvojen käsittelemisestä ja koska siinä ei ole asetettu näiden romuttamojen hyväksi korvausjärjestelmää.
   Samoin 6 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanossa on komission mukaan jätetty huomiotta käsite ”purkaminen”, joka kuvaa romuajoneuvojen käsittelytoimien ensimmäistä vaihetta eli helposti purettavien osien poistamista ennen puhdistusoperaatiota.
   Kantaja arvostelee myös 7 artiklan 1 kohdan täytäntöönpanoa, koska sen mukaan Ranskan viranomaiset rohkaisevat ajoneuvojen osien kierrätykseen ”aina kun tekniset ja taloudelliset olosuhteet” sen sallivat, kun direktiivissä puolestaan esitetään tiukempi kierrätysvelvollisuus, ”kun kierrätys on ympäristön kannalta toteutettavissa”.
   Lopuksi kantaja painottaa, että 8 artiklan 3 kohdassa velvoitetaan jäsenvaltiot toteuttamaan nimenomaisia toimenpiteitä, jotta ajoneuvojen valmistajat tai osien tuottajat toimittavat purkamistiedot kutakin uutta markkinoille saatettua ajoneuvotyyppiä varten ohjekirjojen muodossa tai sähköisen median välityksellä.

      (1)  EYVL L 269, s. 34.


title: Alankomaiden Antillien 11.6.1997 Euroopan unionin neuvostoa vastaan nostama kanne (Asia T-179/97)

text:
26.7.97                   FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                  N:o C 228/25
Asetuksessa ( ETY) Nro 866/90 tarkoitettujen ja päätök                       Jean-Claude Baiwirin 6.6.1997 Euroopan yhteisöjen
sessä 90/342/ETY (2 ) vahvistettujen valintaperusteiden                                  komissiota vastaan nostama kanne
mukaan Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston                                               ( Asia T-l 74/97 )
( EMOTR ) rahoitusta voidaan myöntää ainoastaan " kool
taan pienissä yksiköissä " toteutettaviin investointeihin.                                          ( 97/C 228/59 )
Riidanalaisessa päätöksessä EMOTR:n tuki on evätty sen
vuoksi , että kantajana oleva yritys ei ollut tällainen kool                              (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
taan pieni yksikkö, koska sen vuosituotanto oli yli 20 000
tonnia .
                                                                         Jean-Claude Baiwir, kotipaikka Court St Etienne ( Belgia ),
                                                                         on nostanut 6.6.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen
Kantajan perusteet koskevat ensisijaisesti asetuksen (ETY )              oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisö
N:o 866/90 8 artiklan 3 kohdan rikkomista ja oikeusvar                  jen komissiota vastaan. Kantajan edustajana on asianajaja
muuden periaatteen loukkaamista . Komissio on varannut                   Nicolas Lhoëst, Bryssel, ja prosessiosoite Luxemburgissa
rahoituksen ainoastaan " kooltaan pienissä yksiköissä "                  on Fiduciaire Myson SARL, 30 rue de Cessange .
toteutettaviin investointeihin, mutta se ei ole kantajan mie
lestä täsmällisesti määritellyt, mitä pienillä yksiköillä tar
koitettiin . Sitä vastoin oli perusteltua katsoa, kuten sekä             Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
kantaja että kansallinen viranomainen ovat tehneet, että                 tuin
pienet yritykset olisi pitänyt määritellä niiden tavanomais
ten kriteereiden perusteella, jotka koskevat työntekijöiden
lukumäärää ja liikevaihtoa . Jos vastaaja halusi vahvistaa               — kumoaa 31.7.1996 tehdyn komission päätöksen,
erilaiset perusteet pienten yritysten määrittelemiseksi kuin                   jolla hylättiin kantajan vaatimus henkilöstösääntöjen
                                                                               31 artiklan 2 kohdan mahdollisen soveltuvuuden tar
ne, joita tavanomaisesti sovelletaan, kiinnittämällä huo
miota tuotannon määrään, sen olisi pitänyt noudattaa ase                      kastelusta,
tuksen ( ETY ) N:o 4253/88 ( 3 ) 29 artiklassa säädettyä
menettelyä , kuten edellä mainitun asetuksen ( ETY )                     — velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyn
N:o 866/90 8 artiklan 3 kohdassa edellytetään . Lisäksi                        tikulut .
nämä perusteet olisi pitänyt ensin antaa tiedoksi jäsenvalti
oille ja myös kaikille niille, joita asia koskee, julkaisemalla
ne Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tältä osin                 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
kantaja viittaa asiassa T-478/93 , Wafer Zoo vastaan
komissio, 18.5.1995 annetun tuomion (4) 37 kohtaan ja
sitä seuraaviin kohtiin; kyseisessä tuomiossa oli kyse                   Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut vastaavat
samankaltaisesta tilanteesta kuin tässä asiassa .                        asiassa T-l 6/9 7 (') esitettyjä perusteita ja perusteluja .
                                                                          (') EYVL N:o C 74, 8.3.1997, s. 27.
Toissijaisesti kantaja korostaa, että riidanalaisen päätöksen
perustelut ovat ristiriitaiset. Yhtäältä siinä todetaan, että
 kantajan hanke hylättiin, koska sen oli esittänyt yritys,
 jonka tuotanto oli yli 20 000 tonnia . Toisaalta samassa
 päätöksessä todetaan, että myös erästä toista hanketta,
 jonka on esittänyt yritys, jonka tuotanto on alle kyseisen
 rajan, ei voida hyväksyä, koska " kun otetaan huomioon                  Alankomaiden Antillien 11.6.1997 Euroopan unionin neu
 olemassaolevat tuotantoylijäämät ja markkinoiden vaikeu                                  vostoa vastaan nostama kanne
 det, kuivattujen viljelykasvien osalta ei voida rahoittaa                                         (Asia T- 179/97)
 yhtään hanketta kuivatun rehun alalla ".
                                                                                97/C 228/60
 (') Maataloustuotteiden jalostamisen ja kaupan pitämisen edelly
       tysten parantamisesta 29 päivänä maaliskuuta 1990 annettu                           (Oikeudenkäyntikieli: hollanti)
       neuvoston asetus ( ETY ) N:o 866/90 ( EYVL N:o L 91 ,
       6.4.1990, s . 1 ).
 ( 2 ) Maa- ja metsätaloustuotteiden kaupan pitämisen ja jalostami       Alankomaiden Antillit on nostanut 11.6.1997 Euroopan
       sen edellytysten parantamiseksi myönnettävien investointien        yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
       yhteydessä noudatettavista valintaperusteista 7 päivänä kesä      kanteen Euroopan unionin neuvostoa vastaan . Kantajan
       kuuta 1990 annettu komission päätös 90/342/ETY ( EYVL N:o          edustajina ovat asianajaja P. V. F. Bos ja asianajaja M. M.
       L 163 , 29.6.1990 , s. 71 ).
 ( 3 ) Asetuksen ( ETY ) Nro 2052/88 soveltamista koskevista sään
                                                                          Slotboom, Rotterdam, ja prosessiosoite Luxemburgissa on
       nöksistä rakennerahastojen toiminnan yhteensovittamisen            asianajotoimisto Loesch & Wolter, 1 1 Rue Goethe .
       osalta keskenään sekä Euroopan investointipankin toiminnan
       ja muiden rahoitusvälineiden kanssa 19 päivänä joulukuuta
        1988 annettu neuvoston asetus ( ETY ) N:o 4253/88 ( EYVL          Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
       N:o L 374 , 31.12.1988 ).                                          tuin
 O Kok . 1995 , s . 11-1482 .
                                                                          — kumoaa merentakaisista maista ja merentakaisilta alu
                                                                                eilta peräisin olevan riisin tuontia koskevien suojatoi
 ---pagebreak--- N:o C 228/26        [ FI [                    Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                      26.7.97
       menpiteiden käyttöön ottamisesta 2 päivänä kesäkuuta                Asian T-143/95 ( ') poistaminen rekisteristä
       1997 annetun komission asetuksen ( EY ) N:o 1036/
                                                                                ( 97/C 228/61 )
       97 n ,
— velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntiku
       lut .                                                                       (Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                  Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat          tuimen ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 27.5.1997
samat kuin asiassa T-163/97 (2 ).                                 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on
                                                                  poistettu asia T-143/95 , Werner Haberer vastaan Euroo
(') EYVL N:o L 151 , 10.6.1997, s . 8 .                           pan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio .
( 2 ) EYVL N:o C 212 , 12.7.1997, S. 31 .
                                                                  (') EYVL N:o C 229, 2.9.1995 .


title: Asia F-4/16: Kanne 15.8.2016 – OT v. komissio

text:
               17.10.2016

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 383/31

         Kanne 15.8.2016 – OT v. komissio
   (Asia F-4/16)
   (2016/C 383/41)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti

      Asianosaiset

      Kantaja: OT (edustaja: asianajaja D. Sobor)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Oikeusriidan kohde ja kuvaus

   Vaatimus kumota vastaajan päätökset olla hyväksymättä kantajan hakemusta Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen pääjohtajan virkaan, olla hyväksymättä kantajan avunantopyyntöä tai olla aloittamatta hallinnollista tutkimusta asianomaiseen valintamenettelyyn liittyvien väitettyjen säännönvastaisuuksien ja lainvastaisuuksien vuoksi ja vaatimus sen aineellisen ja aineettoman vahingon korvaamiseksi, jonka kantaja väittää kärsineensä.

      Vaatimukset

               —

               vastaajan 26.9.2014 tekemän päätöksen olla hyväksymättä kantajan hakemusta Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen pääjohtajan virkaan kumoaminen

               —

               vastaajan 9.4.2015 tekemän päätöksen hylätä kantajan valitus ja avunantopyyntö kumoaminen

               —

               22.10.2015 tehdyn päätöksen hylätä kantajan valitus kumoaminen

               —

               vastaajan velvoittaminen maksamaan 2 836 107 euron (eli kahden miljoonan kahdeksansadankolmenkymmenenkuuden tuhannen sadanseitsemän euron) suuruinen summa, joka kattaa kantajan kärsimät aineelliset vahingot

               —

               vastaajan velvoittaminen maksamaan 100 000 euron (eli sadantuhannen euron) suuruinen summa, joka kattaa kantajan kärsimät aineettomat vahingot, ja

               —

               vastaajan velvoittaminen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia F-28/10: Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 15.3.2011 — Mioni v. komissio (Henkilöstö — Sopimussuhteiset toimihenkilöt — Palkkaus — Ulkomaankorvaus — Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevassa 4 artiklassa säädetyt edellytykset — Tavanomainen asuinpaikka ennen palvelukseen tuloa)

text:
               12.5.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 138/23

         Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 15.3.2011 — Mioni v. komissio
   (Asia F-28/10) (1)

   (Henkilöstö - Sopimussuhteiset toimihenkilöt - Palkkaus - Ulkomaankorvaus - Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevassa 4 artiklassa säädetyt edellytykset - Tavanomainen asuinpaikka ennen palvelukseen tuloa)
   2012/C 138/45
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantaja: Gaëtan Barthélémy Maxence Mioni (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja L. Vogel)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: D. Martin ja B. Eggers)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Sellaisen päätöksen kumoamista koskeva vaatimus, jolla lopetettiin kantajalle aikaisemmin myönnetyn ulkomaankorvauksen maksaminen

      Tuomiolauselma

               1)

               Mionin kanne hylätään.

               2)

               Mioni vastaa kaikista oikeudenkäyntikuluista.

      (1)  EUVL C 179, 3.7.2010, s. 58.


title: Asia T-177/04: easyJet Airline Company Limitedin 14.5.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne

text:
               7.8.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 201/17

         easyJet Airline Company Limitedin 14.5.2004 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
   (Asia T-177/04)
   (2004/C 201/37)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   easyJet Airline Company Limited, kotipaikka Luton (Yhdistynyt kuningaskunta), on nostanut 14.5.2004 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajina ovat solicitor J. Cook, solicitor S. Dolan ja solicitor J. Parker.
   Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

               —

               kumoaa 11 päivänä helmikuuta 2004 asiassa COMP/M.3280 (Air France/KLM) tehdyn komission päätöksen, jonka mukaan keskittymä julistetaan tietyin edellytyksin yhteismarkkinoille soveltuvaksi neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89 (1) 6 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 6 artiklan 2 kohdan perusteella

               —

               velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio päätteli riitautetussa päätöksessään, että lentoyhtiöiden Air France ja KLM fuusiosta olisi seurauksena määräävän aseman syntyminen tai vahvistuminen yhteensä 14:llä kaupunkien välisellä reitillä. Komissio kuitenkin julisti keskittymän yhteismarkkinoille soveltuvaksi, edellyttäen että fuusion osapuolet noudattavat antamiaan sitoumuksia.
   Kantaja, joka itse on lentoyhtiö, vaatii kyseisen päätöksen kumoamista ja vetoaa komission tekemiin useisiin ilmeisiin arviointivirheisiin. Kantaja väittää ennen kaikkea, että komissio jätti asianmukaisesti tarkastelematta seuraavat seikat:

               —

               fuusioituneen yhtiökokonaisuuden määräävän aseman voimistuminen reiteillä, joilla Air Francella ja KLM:llä ei ollut päällekkäisyyksiä

               —

               syntyikö fuusion johdosta tai vahvistuiko määräävä asema lentokenttäpalvelujen ostamista koskevien markkinoiden osalta

               —

               fuusion vaikutukset mahdolliseen kilpailuun.

         Kantaja väittää myös, että komissio ei esittänyt riittäviä perusteita sen päätelmänsä tueksi, jonka mukaan Charles de Gaullen ja Orlyn lentokentät Pariisissa voivat korvata toisensa. Kantaja katsoo lopuksi, että fuusion osapuolten antamat sitoumukset ovat ilmeisen riittämättömät tehokkaan kilpailurakenteen palauttamiseksi markkinoille, joiden osalta epäilys määräävästä markkina-asemasta nousi esiin, ja että komissio teki arviointivirheen hyväksyessään nämä sitoumukset.

      (1)  EYVL 1990 L 257, s. 13.


title: Asia C-140/12: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 19.3.2012 — Pensionsversicherungsanstalt v. Peter Brey

text:
               9.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 165/12

         Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberster Gerichtshof (Itävalta) on esittänyt 19.3.2012 — Pensionsversicherungsanstalt v. Peter Brey
   (Asia C-140/12)
   2012/C 165/19
   Oikeudenkäyntikieli: saksa

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Oberster Gerichtshof

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Pensionsversicherungsanstalt

      Vastaaja: Peter Brey

      Ennakkoratkaisukysymys

   Onko korvauslisää pidettävä 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY (1) 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisena sosiaalihuoltoetuutena?

      (1)  Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/38/EY (EUVL L 158, s. 77).


title: Asia C-411/01 P: Mannesmannröhren-Werke AG:n 23.9.2004 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston asiassa T-44/00, Mannesmannröhren-Werke AG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 8.7.2004 antamasta tuomiosta

text:
               6.11.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 273/24

         Mannesmannröhren-Werke AG:n 23.9.2004 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston asiassa T-44/00, Mannesmannröhren-Werke AG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio, 8.7.2004 antamasta tuomiosta
   (Asia C-411/01 P)
   (2004/C 273/45)
   Mannesmannröhren-Werke AG on valittanut 23.9.2004 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston asiassa T-44/00, Mannesmannröhren-Werke AG v. Euroopan yhteisöjen komissio, 8.7.2004 antamasta tuomiosta. Valittajan edustajat ovat Rechtsanwalt Dr. Martin Klusmann ja Rechtsanwalt Dr. Frederik Wiemer, Freshfields Bruckhaus Deringer, Freiligrathstrasse 1, C-40479 Düsseldorf.
   Valittaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               Valittajan ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät vaatimukset hyväksyen kumoaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen asiassa T-44/00, Mannesmannröhren-Werke AG vastaan Euroopan yhteisöjen komissio (1), 8.7.2004 antaman tuomion siltä osin kuin siinä on hylätty vastaajan EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan soveltamisesta 8.12.1999 tekemästä päätöksestä 2003/382/EY nostettu kanne.

               2.

               Kumoaa vastaajan 8.12.1999 tekemän päätöksen 2003/382/ETY kokonaisuudessaan.

               3.

               Toissijaisesti alentaa valittajalle päätöksen 2003/382/EY 4 artiklassa määrätyn sakon ja päätöksen 2003/382/EY 5 artiklassa vahvistetut korot asianmukaiselle tasolle.

               4.

               Edelleen toissijaisesti palauttaa asian Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeudelliset perusteet huomioon ottaen.

               5.

               Velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Valittaja esittää kolme perustetta sen vaatimuksensa tueksi, jonka mukaan päätös on suurelta osin kumottava:

               1.

               Tuomioistuin on loukannut oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin oikeusperiaatetta, koska se salli oikeudenvastaisesti niin sanottujen jakoperusteiden käyttämisen keskeisenä todisteena valittajaa vastaan, vaikka valittaja ei tiennyt kyseisen asiakirjan laatijaa, mistä asiakirja on peräisin ja miten se on saatu. Valittaja olisi voinut asianmukaisesti puolustautua kyseistä jakoperusteita koskeva asiakirjaa vastaan vain, jos sille olisi annettu tilaisuus lausua paitsi asiakirjan sisällöstä, myös sen luotettavuudesta.

               2.

               Tuomioistuin on todennut virheellisesti valituksenalaisen päätöksen 2 artiklassa kilpailusääntöjen rikkomisen näytetyksi. Vastaaja ei ole näyttänyt toteen, että valittaja olisi tehnyt Corusin toimitussopimuksen päättyessä vuonna 1993 horisontaalisen järjestelyn Vallourec- ja Dalmine- nimisten yritysten kanssa. On jätetty huomiotta, että kysymyksessä on ei-yksinoikeudellinen toimitussopimus, joka tehtiin yli kaksi vuotta muiden sopimusten jälkeen.

               3.

               Tuomioistuin on loukannut yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, kun se ei ole myöntänyt valittajalle — toisin kuinVallourecille ja Dalminelle — alennusta sakosta yhteistyön perusteella sakkojen määräämättä jättämisestä tai lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa annetun tiedonannon mukaisesti (EYVL 1996, C 207). Niin sanotun Becherin selvityksen mukaan valittaja on omalta osaltaan auttanut tosiseikkojen selvittämisessä, mikä todetaan valituksenalaisessa päätöksessäkin. Valittaja ei ole myöskään kiistänyt väitetiedoksiannossa todettuja tosiseikkoja, mikä myöskin virheellisesti jätettiin ottamatta sakkoa alentavana seikkana huomioon.

      (1)  EYVL C 239, 25.9.2004


title: Asia C-512/08: Kanne 25.11.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta

text:
               21.2.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 44/29

         Kanne 25.11.2008 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Ranskan tasavalta
   (Asia C-512/08)
   (2009/C 44/48)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Rozet ja E. Traversa)

      Vastaaja: Ranskan tasavalta
   Vaatimukset

               —

               On todettava, että

                           —

                           Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen 49 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on sosiaaliturvalain R-322-4 §:ssä säätänyt ennakkoluvan sen edellytykseksi, että korvataan yksityisvastaanotolla saatavilla olevat lääkäripalvelut, jotka edellyttävät kansanterveyslain R-712-2 §:ssä mainittujen erityislaitteiden käyttämistä

                           —

                           se ei ole säätänyt R-332-4 §:ssä tai missään muussa Ranskan oikeuden säännöksessä mahdollisuudesta myöntää Ranskan sosiaaliturvajärjestelmässä vakuutetulle potilaalle täydentävää korvausta asiassa C-368798, Vanbraekel ym., 12.7.2001 annetun tuomion 53 kohdassa mainituissa olosuhteissa

               —

               Ranskan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Komissio esittää kaksi väitettä kanteensa tueksi.
   Ensimmäisellä väitteellään komissio riitauttaa vastaajan asettaman vaatimuksen ennakkoluvan saamisesta, jotta voidaan myöntää korvaus toisessa jäsenvaltiossa saaduista tietyistä muista kuin sairaalahoidoista. Vaikka tämä vaatimus voikin olla perusteltu, kun se koskee sairaalassa suoritettuja lääkäripalveluja, sen vuoksi, että voidaan varmistaa samalla sairaalahoitojen tasapainoisen valikoiman riittävä ja pysyvä saatavuus sekä niistä aiheutuvien kulujen hallinta, se on suhteeton muiden kuin sairaalapalvelujen osalta. On olemassa useita tekijöitä, jotka rajoittavat ennakkoluvan poistamisen mahdollista taloudellista vaikutusta, kuten jäsenvaltioiden mahdollisuus määritellä vakuutettujen sairausvakuutuksen kattamisen laajuus, taikka kansalliset korvauksen myöntämisen edellytykset, niin kauan kuin ne eivät ole syrjiviä eivätkä rajoita henkilöiden vapaata liikkuvuutta.
   Toisella väitteellään komissio esittää moitteen siitä, että Ranskan oikeudesta puuttuu säännös, jonka nojalla Ranskan sosiaaliturvaan kuuluvalle potilaalle voidaan myöntää täydentävä korvaus asiassa Vanbraekel ym. 12.7.2001 annetun tuomion 53 kohdassa mainituissa olosuhteissa, toisin sanoen korvaus, joka vastaa eroa siihen määrään, jonka hän olisi saanut, jos sairaalahoitoa olisi annettu hänelle hänen omassa jäsenvaltiossaan. Näin ollen kyseessä olevaan sosiaaliturvajärjestelmään kuuluvat potilaat eivät saa täysin hyväkseen niitä oikeuksia, jotka heille on tunnustettu EY 49 artiklassa, sellaisena kuin yhteisöjen tuomioistuin on sitä tulkinnut.


title: Asia T-520/09: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.7.2012 — TF1 ym. v. komissio (Valtiontuet — Julkinen yleisradiopalvelu — Ranskan tasavallan France Télévisionsin hyväksi suunnittelema tuki — Vuonna 2009 myönnetty talousarvioavustus — Vastustamatta jättämistä koskeva päätös — Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu — Oikeasuhteisuuskriteeri — Vakavien vaikeuksien puuttuminen)

text:
               18.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 250/12

         Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 10.7.2012 — TF1 ym. v. komissio
   (Asia T-520/09) (1)

   (Valtiontuet - Julkinen yleisradiopalvelu - Ranskan tasavallan France Télévisionsin hyväksi suunnittelema tuki - Vuonna 2009 myönnetty talousarvioavustus - Vastustamatta jättämistä koskeva päätös - Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu - Oikeasuhteisuuskriteeri - Vakavien vaikeuksien puuttuminen)
   2012/C 250/21
   Oikeudenkäyntikieli: ranska

      Asianosaiset

      Kantajat: Télévision française 1 (TF1) (Boulogne-Billancourt, Ranska), Métropole télévision (M6) (Neuilly-sur-Seine, Ranska) ja Canal + (Issy-les-Moulineaux, Ranska) (edustajat: asianajajat J.-P. Hordies ja C. Smits)

      Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Stromsky ja D. Grespan)

      Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Ranskan tasavalta (asiamiehet: G. de Bergues ja J. Gstalter) ja France Télévisions (Pariisi, Ranska) (edustajat: J.-P. Gunther ja A. Giraud)

      Oikeudenkäynnin kohde

   Vaatimus kumota 1.9.2009 tehty komission päätös, joka koskee talousarvioavustusta France Télévisionsille, siltä osin kuin komissio ei tässä päätöksessä vastusta vuonna 2009 myönnettyä, enintään 450 miljoonan euron talousarvioavustusta.

      Tuomiolauselma

               1)

               Kanne hylätään perusteettomana.

               2)

               Télévision française 1 (TF1), Métropole télévision (M6) ja Canal + vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission ja France Télévisionsin oikeudenkäyntikulut.

               3)

               Ranskan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

      (1)  EUVL C 80, 27.3.2010.


title: Asia T-114/06: Kanne  14.4.2006  — GLOBE v. komissio

text:
               3.6.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 131/48

         Kanne 14.4.2006 — GLOBE v. komissio
   (Asia T-114/06)
   (2006/C 131/88)
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Asianosaiset

      Kantaja: GLOBE NV (Zandhoven, Belgia) (edustaja: asianajaja A. Abate)

      Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
   Vaatimukset

               —

               Euroopan komission päätös, joka sisältyi 2.3.2006 päivättyyn EuropeAid -yhteistyötoimiston D/3 osaston hankintakoordinaattorin kirjeeseen, joka koski hanketta EuropeAid/122078/C/S/Multi, jonka nimi on ”Supply of a Pipeline Network Information System to the Central Asia Gas companies (Kazakhstan, Kyrgyzstan, Turkmenistan, Uzbekistan)”, on kumottava

               —

               on todettava, että komissio on sopimussuhteen ulkopuolisessa vastuussa, joka liittyy edellä mainitun päätöksen tekemiseen

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan kantajalle aiheutunut vahinko, joka arvioidaan 492 024 euron suuruiseksi lisättynä viivästyskorkojen määrällä tuomion julkaisuajankohdasta alkaen

               —

               komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Kantaja osallistui tarjouspyyntömenettelyyn hankkeessa EuropeAid/122078/C/S/Multi nimeltään ”Innovation to tender for Supply of a Pipeline Network Information System to the Central Asia Gas companies (Kazakhstan, Kyrgyzstan, Turkmenistan, Uzbekistan)”, joka sisältyi TACIS-ohjelmaan vuodelta 2002. (1) Komissio ilmoitti kantajalle 2.3.2006 päivätyllä kirjeellä, että kantajan tarjousta ei ollut hyväksytty, koska se ei ollut edullisin ja koska sopimus tehtiin erään kilpailevan yrityksen kanssa. Kantaja vaatii esillä olevassa kanteessaan, että kyseiseen kirjeeseen sisältynyt päätös kumotaan ja että sille myönnetään korvausta vahingosta, jonka se väittää aiheutuneen riidanalaisen päätöksen tekemisestä.
   Kantaja riitauttaa tämän päätöksen ja vetoaa useaan perusteeseen.
   Ensinnäkin se väittää, että komissio teki päätöstä tehdessään huomattavia arviointivirheitä ja rikkoi tarjoajille annettuja ohjeita, minkä johdosta sopimus valitun tarjoajan kanssa on mitätön. Kantaja väittää tämän kanneperusteen yhteydessä, että komission hyväksymä tarjous ei ole hankintaeritelmän teknisten eritelmien mukainen. Kantaja moittii komissiota myös siitä, että se jatkoi tarjouskilpailua ja että se kehotti kantajan kilpailijaa korjaamaan tarjoustaan tarjouspyyntöä koskevien asiakirjojen korjauksen mukaiseksi, mikä tapahtui tarjousten avaamisen jälkeen ja minkä johdosta lopuksi valituksi tulleen tarjoajan oli mahdollista muuttaa tarjoustaan niin, että se oli edullisin. Kantaja vetoaa täten luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen siltä osin kuin sen tarjousta, joka oli edullisin tarjousten avaamisen aikaan, ei lopulta hyväksytty.
   Toiseksi kantaja väittää, että koska komissio ei ennen riidanalaisen päätöksen tekemistä ilmoittanut perusteluita, joiden nojalla se ehdotti, että tarjouksissa painotettavien seikkojen keskinäistä järjestystä, joka oli vahvistettu julkisessa tarjousten avaamistilaisuudessa, muutetaan täysin, komissio epäsi kantajalta mahdollisuuden esittää oman mielipiteensä, ja näin ollen komissio loukkasi kantajan puolustautumisoikeuksia.
   Kantajan kolmas kanneperuste koskee sitä, että komissio ei noudattanut perusteluvelvollisuuttaan, ja kantaja katsoo, että komission perustelut ovat riittämättömät ja ristiriitaiset.
   Neljännessä kanneperusteessaan kantaja vetoaa hyvän oikeudenhoidon periaatteen loukkaamiseen siltä osin kuin sen mukaan komissio menetteli huolimattomasti, kun se ilmoitti myöhään tarjouksen valinnasta ja kun se vastasi myöhään kantajan lähettämiin eri kirjeisiin.

      (1)  Ohjelma perustuu avun toimittamisesta Itä-Euroopan ja Keski-Aasian kumppanivaltioille 29 päivänä joulukuuta 1999 annettuun neuvoston asetukseen (EY, Euratom) N:o 99/2000 (EYVL L 12, s. 1).


title: Asia T-52/11: Kanne 24.1.2011 — Aecops v. komissio

text:
               7.5.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 139/20

         Kanne 24.1.2011 — Aecops v. komissio
   (Asia T-52/11)
   2011/C 139/38
   Oikeudenkäyntikieli: portugali

      Asianosaiset

      Kantaja: AECOPS — Associação de Empresas de Construção, Obras Públicas e Serviços (Lissabon, Portugal) (edustajat: asianajajat J. da Cruz Vilaça ja L. Pinto Monteiro)

      Vastaaja: Euroopan komissio

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleisessä tuomioistuimessa seuraavaa:

               —

               asiaa 89 0979 P3 koskeva, 27.10.2010 tehty komission päätös, jolla pienennetään 22.3.1989 tehdyllä komission päätöksellä C(89) 0570 myönnettyä rahoitustukea 426 070 PTE ja jossa vaaditaan samanaikaisesti 14 430,02 euron palauttamista, on kumottava SEUT 263 artiklan nojalla

               —

               Euroopan komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

   Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen.

               1)

               Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee sitä, että päätöstä ei ole tehty kohtuullisessa ajassa, mistä on aiheutunut seuraavaa:

                           —

                           menettelyn vanhentuminen: kantaja väittää, että riidanalainen päätös on tehty menettelyn vanhentumiselle vahvistetun neljän vuoden ajan päätyttyä, sellaisena kuin siitä säädetään Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18.12.1995 annetun neuvoston asetuksen N:o 2988/95 3 artiklassa. Samoin, vaikka katsottaisiin, että menettelyn vanhentumiselle vahvistettu määräaika olisi keskeytetty jollakin tapaa, edellä mainitun asetuksen 3 artiklan 1 kohdan neljännessä alakohdassa tarkoitettu kaksinkertainen vanhentumisaika on päättynyt ilman, että asiassa olisi tehty mitään päätöstä. Koska vastaavan oikeuden käyttäminen on vanhentunut, on katsottava, että riidanalainen päätös on lainvastainen eikä sitä voida panna täytäntöön.

                           —

                           oikeusvarmuuden periaatteen loukkaaminen: kantaja katsoo, että se, että komissio on antanut kulua yli 20 vuotta väitettyjen sääntöjenvastaisuuksien ja lopullisen päätöksen tekemisen välillä, tarkoittaa, että oikeusvarmuuden periaatetta ei ole noudatettu. Tämän Euroopan unionin oikeusjärjestykseen kuuluvan perusperiaatteen mukaan kaikilla henkilöillä on oikeus siihen, että unionin toimielimet käsittelevät niitä koskevat asiat kohtuullisessa ajassa.

                           —

                           puolustautumisoikeuksien loukkaaminen: kantaja katsoo, että sen puolustautumisoikeuksia on loukattu, koska kun otetaan huomioon, että väitettyjen sääntöjenvastaisuuksien ja lopullisen päätöksen välillä on kulunut yli 20 vuotta, kantajalla ei ole ollut mahdollisuutta esittää huomautuksiaan ajoissa eli silloin, kun sillä vielä oli käytettävissään asiakirjoja, joilla voitaisiin oikeuttaa menot, joita komissio ei ole hyväksynyt.

               2)

               Toinen kanneperuste, joka koskee perusteluvelvollisuuden loukkaamista: kantaja väittää, että riidanalainen päätös ei täytä SEUT 296 artiklassa asetettuja perusteluvelvollisuutta koskevia edellytyksiä. Riidanalaisessa päätöksessä ei näet selosteta edes pääpiirteittäin syitä, jotka johtivat ESR:n rahoitustuen pienentämiseen, eikä myöskään IGFSE:n [Instituto de Gestão do Fundo Social Europeu] kirjeessä, jolla riidanalainen päätös annettiin kantajalle tiedoksi, selosta millään tavalla ymmärrettävästi syitä, joiden perusteella kyseistä tukea pienennettiin tai mitkä menot hyväksyttiin tai jätettiin hyväksymättä. Kantajan mukaan perusteluvelvollisuuden noudattamatta jättämistä koskevasta virheestä seuraa, että riidanalainen päätös on kumottava.


               10.10.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/5

         EFTAn valvontaviranomaisen 10 päivänä heinäkuuta 2013 Islantia vastaan nostama kanne
   (Asia E-18/13)
   2013/C 294/05
   EFTAn valvontaviranomainen, Rue Belliard 35, 1040 Bryssel, Belgium asiamiehinään Xavier Lewis, Auður Ýr Steinarsdóttir ja Maria Moustakali, nosti 10 päivänä heinäkuuta 2013 EFTAn tuomioistuimessa kanteen Islantia vastaan.
   EFTAn valvontaviranomainen on pyytänyt EFTAn tuomioistuinta

               1)

               julistamaan, että i) jättäessään hyväksymättä Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XX olevassa 21ar kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/81/EY, annettu 23 päivänä lokakuuta 2001, tiettyjen ilman epäpuhtauksien kansallisista päästörajoista), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen pöytäkirjalla 1, täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet tai ii) jättäessään ilmoittamatta kyseisistä toimenpiteistä valvontaviranomaiselle asetetun määräajan kuluessa, Islanti on laiminlyönyt kyseisen säädöksen ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa;

               2)

               velvoittamaan Islannin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

               —

               Tämä EFTAn valvontaviranomaisen kanne koskee sitä, että Islanti ei ole noudattanut 3 päivään joulukuuta 2012 mennessä EFTAn valvontaviranomaisen 3 päivänä lokakuuta 2012 antamaa perusteltua lausuntoa. Lausunto koskee sitä, että Islanti ei ole saattanut osaksi kansallista lainsäädäntöään ETA-sopimuksen liitteessä XX olevassa 21ar kohdassa tarkoitettua, tiettyjen ilman epäpuhtauksien kansallisista päästörajoista 23 päivänä lokakuuta 2001 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2001/81/EY (säädös), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen pöytäkirjalla 1.

               —

               EFTAn valvontaviranomainen toteaa, että Islanti ei ole kiistänyt sitä, että säädöksen 2 artiklan täytäntöönpano on edelleen myöhässä, ja että sillä ei ole tietoja, jotka osoittaisivat, että säädös on pantu täysimääräisesti täytäntöön. Näin ollen EFTAn valvontaviranomainen toteaa, että Islanti on laiminlyönyt kyseisen säädöksen 15 artiklan ja sekakomitean päätöksen N:o 149/2009 sekä ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa jättäessään hyväksymättä säädöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet tai jättäessään ilmoittamatta kyseisistä toimenpiteistä valvontaviranomaiselle asetetun määräajan kuluessa.


title: Asian T-312/94 poistaminen rekisteristä

text:
N:o C 181/22        1 FI                      Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                         14.6.97
Gregorio Valero Jordanan ja Serge Vaden 11.4.1997                      son uudelleen määrittämiseen samoin kuin 27.12.1 996
  Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne                 tehdyn komission päätöksen, jolla kantajan kielteisestä
                       (Asia T-l 11/97)                                päätöksestä tekemä valitus hylättiin;
                         ( 97/C 181 /45 )                         — toteaa, että kantajalla on oikeus saada alkuperäinen
                                                                       palkkatasonsa määrittely tarkistetuksi, siten kuin kan
                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                         taja on pyytänyt 30.4.1996 päivätyssä kirjeessään;
Gregorio Valero Jordana, kotipaikka Bryssel, ja Serge             — velvoittaa vastaajan maksamaan kantajalle yhden ecun
Vadé, kotipaikka Luxemburg, ovat nostaneet 11.4.1997
                                                                       symbolisen vahingonkorvauksen kantajalle aiheutu
                                                                       neesta aineettomasta vahingosta;
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.          — velvoittaa vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyn
Kantajien edustajana on asianajaja Carlos Amo Quinones,                tikulut.
Madrid, ja prosessiosoite Luxemburgissa on asianajotoi
misto Carlos Amo, 2 rue Gabriel Lippmann.                         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                  Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat sa
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois        mansisältöiset kuin asiassa T-16/97 ( M.
tuin
                                                                . H EYVL N:o C 74, 8.3.1997, s . 27.
— kumoaa Euroopan yhteisöjen komission 27.12.1996
     tekemän päätöksen hylätä kantajien 13.9 . ja
     17.9.1996 tekemät valitukset,
— kumoaa henkilöstöä ja hallintoa hoitavan pääosaston                       Asian T-3 12/94 ( ] ) poistaminen rekisteristä
     2.6.1992 tekemän päätöksen ( nro 3678 ) ja 1.3.1990
                                                                                ( 97/C 181 /47 )
     tekemän päätöksen ( nro 1269 ) siltä osin kuin näillä
     päätöksillä kantajat sijoitetaan palkkaluokkaan 7,                           (Oikeudenkäyntikieli: englanti)
— toissijaisesti kumoaa hallinnollisissa tiedotteissa 18.6 .      Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
     ja 28.6.1996 julkaistun toimenpiteen, jonka perusteella      tuimen kolmannen laajennetun jaoston puheenjohtajan
     määrittelemätön hallinnollinen elin tulkitsee Euroopan       6.3.1997 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekiste
     yhteisöjen komission 7.2.1996 tekemää päätöstä ja ky        ristä on poistettu asia T-3 12/94, CEPI-Cartonboard v. Eu
     seisen Euroopan yhteisöjen komission päätöksen sovel        roopan yhteisöjen komissio.
     tamisen Gregorio Valero Jordanaan,
                                                                  (') EYVL N:o C 380, 31.12.1994 .
— velvoittaa Euroopan yhteisöjen komission korvaamaan
     oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
                                                                            Asian T-138/96 H poistaminen rekisteristä
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat sa                              ( 97/C 181/48 )
mat kuin asiassa T-16/97 (').
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: italia)
(' EYVL N:o C 74, 8.3.1997, s . 27.
                                                                  Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
                                                                  tuimen kolmannen jaoston puheenjohtajan 11.3.1997 an
                                                                  tamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on pois
                                                                  tettu asia T-138/96 , Giovanni Ballone Burini vastaan Eu
    Miguel Diaz-Llanos la Rochen 21.4.1997 Euroopan               roopan yhteisöjen tuomioistuin.
        yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
                                                                  H EYVL N:o C 318 , 26.10.1996 .
                       (Asia T-124/97 )
                          ( 97/C 181 /46 )
                (Oikeudenkäyntikieli: espanja)                              Asian T-161/96 ( l ) poistaminen rekisteristä
Miguel Diaz-Llanos la Roche, Bryssel, on nostanut                                           97/C 181 /49 )
21.4.1997 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
                                                                                (Oikeudenkäyntikieli: ranska)
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
vastaan . Kantajan edustaja on asianajaja Edmundo Angulo          Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomiois
Rodríguez, Madrid, ja prosessiosoite Luxemburgissa on             tuimen ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 18.3.1997 an
c/o Consuelo Perez Anaya, 24 Marguerite de Brabant.               tamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on pois
                                                                  tettu asia T-161 /96 , Gundolf Bosetti vastaan Euroopan yh
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomiois           teisöjen komissio.
tuin
                                                                  (') EYVL N:o C 370, 7.12.1996 .
— kumoaa 14.6.1996 tehdyn komission nimittävän viran
     omaisen päätöksen olla ryhtymättä kantajan palkkata


title: Asia T-307/13: Kanne 4.6.2013 — Capella v. SMHV

text:
               20.7.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 207/54

         Kanne 4.6.2013 — Capella v. SMHV
   (Asia T-307/13)
   2013/C 207/90
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Capella EOOD (Sofia, Bulgaria) (edustaja: asianajaja M. Holtorf)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vastapuoli valituslautakunnassa: Oribay Mirror Buttons, SL (San Sebastián, Espanja)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) neljännen valituslautakunnan 22.3.2013 antaman päätöksen asiassa R 164/2012-4

               —

               julistamaan menetetyksi numerolla 003611282 seuraavia tavaroita ja palveluja varten rekisteröidyn yhteisön tavaramerkin ”ORIBAY ORIginal Buttons for Automotive Yndustry”:

                           —

                           luokka 12: ajoneuvot ja ajoneuvojen lisävarusteet, jotka eivät kuulu muihin luokkiin, ajoneuvojen ikkunoiden osia ja tuulilaseja lukuun ottamatta

                           —

                           luokka 37: korjaustoiminta; korjaus ja huolto

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, valitusmenettelystä aiheutuneet kulut mukaan luettuina.

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Rekisteröity yhteisön tavaramerkki, jonka menetetyksi julistamista on vaadittu: Sanaosan ”ORIBAY ORIginal Buttons for Automotive Yndustry” sisältävä kuviomerkki luokkiin 12, 37 ja 40 kuuluvia tavaroita ja palveluja varten — yhteisön tavaramerkki nro 3 611 282

      Yhteisön tavaramerkin haltija: Oribay Mirror Buttons, SL

      Yhteisön tavaramerkin menettämistä koskevan vaatimuksen esittäjä: kantaja

      Mitättömyysosaston ratkaisu: menettämistä koskevan vaatimuksen hyväksyminen osittain

      Valituslautakunnan ratkaisu: valituksen hyväksyminen ja menettämistä koskevan vaatimuksen hylkääminen kokonaisuudessaan

      Kanneperusteet: asetuksen N:o 207/2009 51 artiklan 1 kohdan a alakohdan rikkominen, asetuksen N:o 207/2009 56 artiklan, luettuna yhdessä asetuksen N:o 2868/95 37 säännön a alakohdan iii alakohdan kanssa, rikkominen sekä asetuksen N:o 207/2009 57 artiklan 2 kohdan rikkominen


title: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, (ensimmäinen jaosto) 13 päivänä tammikuuta 2005, asiassa C-175/02 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): F. J. Pape vastaan Minister van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij (Valtiontuki — EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohta (josta on tullut EY 88 artiklan 3 kohta) — Tukihanke — Kielto toteuttaa suunniteltuja toimenpiteitä ennen komission lopullista päätöstä — Vero, joka on osittain tarkoitettu tukitoimenpiteen rahoittamiseen — Ennen tuen soveltamista käyttöönotettu vero)

text:
               5.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 57/4

      YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
   (ensimmäinen jaosto)
   13 päivänä tammikuuta 2005,
   asiassa C-175/02 (Hoge Raad der Nederlandenin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): F. J. Pape vastaan Minister van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij (1)

   (Valtiontuki - EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohta (josta on tullut EY 88 artiklan 3 kohta) - Tukihanke - Kielto toteuttaa suunniteltuja toimenpiteitä ennen komission lopullista päätöstä - Vero, joka on osittain tarkoitettu tukitoimenpiteen rahoittamiseen - Ennen tuen soveltamista käyttöönotettu vero)
   (2005/C 57/06)
   Oikeudenkäyntikieli: hollanti
   Asiassa C-175/02, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Hoge Raad der Nederlanden (Alankomaat) on esittänyt 8.3.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 13.5.2002, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa F. J. Pape vastaan Minister van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij, yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit A. Rosas, K. Lenaerts, S. von Bahr ja K. Schiemann (esittelevä tuomari), julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: johtava hallintovirkamies M.-F. Contet, on antanut 13.1.2005 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
   EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan viimeisessä virkkeessä (josta on tullut EY 88 artiklan 3 kohdan viimeinen virke) määrättyä täytäntöönpanokieltoa ei voida soveltaa veroon, mikäli veroa tai tiettyä osaa veron tuotosta ei ole sitovasti osoitettu käytettäväksi tuen rahoittamiseen.

      (1)  EYVL C 169, 13.7.2002.


title: Asia C-4/01: Employment Tribunalin, West Croydonin (Yhdistynyt kuningaskunta) 5.1.2001 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa S. G. Martin, R. K. A. Daby ja B. J. Willis vastaan South Bank University

text:
24.2.2001                FI                         Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            C 61/7
–     Kysymyksessä ovat ilmeisen virheelliset tosiseikat, ilmei-         2.    Onko työntekijän oikeus varhaiseläkkeeseen ja kertakaik-
      nen oikeudellinen virhe, vääristäminen, ristiriita, peruste-             kiseen korvaukseen irtisanomisen johdosta/yksikön edun
      lujen riittämättömyys, minkä lisäksi EY:n perustamissopi-                vuoksi/organisaatiouudistuksen yhteydessä direktiivin
      muksen 176 artiklaa on rikottu: ensimmäisen oikeusas-                    3 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu vanhuus- tai työkyvyttö-
      teen tuomioistuin on vain yksinkertaisesti pyyhkinyt                     myysetuus tai jälkeenjääneiden etuus?
      yli kahden aiemman tuomionsa (2) oikeuskäytännön ja
      hyväksynyt jopa teoreettisesti komission suullisessa käsit-
      telyssä esittämän selityksen, jonka mukaan se, että Rans-
      kan viranomaiset vetosivat 1.7.1987 päiväämässä kirjees-           3.    Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi,
      sään ”vastineeseen”, joka merkitsi sitä, että Ranskan                    onko luovuttajalla 3 artiklan 1 kohdassa ja/tai 2 kohdassa
      viranomaiset eivät hyväksyneet muita japanilaisia auto-                  tarkoitettu työsopimukseen, työsuhteeseen tai työehtoso-
      merkkejä, oli vain ilmausta pyrkimyksestä ”rajoittaa käyt-               pimukseen perustuva velvollisuus, joka siirtyy yrityksen
      töön otetusta politiikasta aiheutuvia epäkohtia” – tämä ei               luovutuksen yhteydessä ja johtaa siihen, että luovutuksen-
      perustu mihinkään lain tai asetuksen säännökseen, jossa                  saaja on velvollinen maksamaan työntekijälle irtisanomi-
      sallittaisiin painostus, jota on mahdoton vastustaa ja                   sen vuoksi myönnettävät etuudet?
      johon liittyy uhkia: kysymys oli sovitusta menettelystä.
      On selkeän, jo aiemmissa tuomioissa analysoidun tekstin
      vääristämistä kun epämääräisesti päin vastoin todetaan,
      että komission ”selitys””voidaan kohtuudella hyväksyä”.            4.    Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi
      Sillä ei sitten ole merkitystä, että syyllistyäkseen tähän               ja toiseen kysymykseen myöntävästi, voiko työntekijä
      ilmeisen virheelliseen tosiseikkojen arviointiin, ensimmäi-              kuitenkin suostua luopumaan oikeudestaan varhaiseläk-
      sen oikeusasteen tuomioistuimen on vääristeltävä sellaisia               keeseen ja sen yhteydessä maksettavaan kertakaikkiseen
      sanoja, joiden merkitys ei ole niin helposti muutettavissa,              korvaukseen ja/tai vuosittaiseen avustukseen ja kertakaik-
      kuten ”järjestely”, ”vastine”, ”sitoumus”, ”järjestelmän tai             kiseen korvaukseen tilanteessa, jossa
      kaupallisen valinnan kyseenalaistaminen”.
                                                                               i)    työntekijä liittyy luovutuksensaajan eläkejärjestel-
(1) Asia T-154/98, EYVL C 358, 21.11.1998, s. 22.                                    mään ja suorittaa siihen maksuja ja/tai luovutuksen-
(2) Asia T-7/92, 29.6.1993, kok. 1993, s. II-669 ja asia T-387/94,                   saajana oleva työnantaja suorittaa siihen maksuja
    18.9.1996, kok. 1996, s. II-961.                                                 työntekijän puolesta;
                                                                               ii)   työntekijä liittyy luovutuksensaajan eläkejärjestel-
                                                                                mään suorittaen siihen maksuja ja myös luovutuk-
                                                                                sensaajana oleva työnantaja suorittaa siihen maksuja
                                                                                työntekijän puolesta ja työntekijä saa siirrettyä kerty-
                                                                                neet etuutensa luovuttajan eläkejärjestelmästä luovu-
                                                                                tuksensaajan eläkejärjestelmään?
Employment Tribunalin, West Croydonin (Yhdistynyt
kuningaskunta) 5.1.2001 tekemällään päätöksellä esittämä
                                                                         5.    Mikäli näin on, mitkä ovat ne arviointiperusteet, joiden
ennakkoratkaisupyyntö asiassa S. G. Martin, R. K. A. Daby
                                                                               nojalla kansallisen tuomioistuimen on ratkaistava, onko
         ja B. J. Willis vastaan South Bank University
                                                                               työntekijä antanut tällaisessa tilanteessa suostumuksensa?
                            (Asia C-4/01)
                                                                         6.    Onko direktiivin 3 artiklan 1 kohtaa ja/tai 3 artiklan
                           (2001/C 61/13)                                      2 kohtaa tulkittava siten, että ne estävät luovutuksensaajaa
                                                                               tarjoamasta siirtyneille työntekijöille mahdollisuuden
                                                                               jäädä varhaiseläkkeelle sellaisia eläke-etuuksia vastaan,
Employment Tribunalin, West Croydonin (Yhdistynyt kunin-                       jotka eivät ole yhtä edullisia kuin etuudet, joihin heillä on
gaskunta) on pyytänyt 5.1.2001 tekemällään päätöksellä,                        direktiivin perusteella oikeus?
joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 27.12.2000,
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asias-
sa S. G. Martin, R. K. A. Daby ja B. J. Willis vastaan South Bank
University seuraaviin kysymyksiin:                                       7.    Onko sillä vaikutusta edellä mainittuun kysymykseen
                                                                               annettavaan vastaukseen, että kun luovuttaja tarjoaa
                                                                               siirtyneille työntekijöille mahdollisuuden jäädä varhais-
1.    Kuuluvatko irtisanomisesta tai työnantajan kanssa sovi-                  eläkkeelle sellaisin ehdoin, jotka eivät ole yhtä edullisia
      tusta varhaiseläkkeelle siirtymisestä johtuvat oikeudet                  kuin ehdot, joihin heillä on direktiivin perusteella oikeus,
      direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa (1) olevan määritelmän                 hän toteaa, että varhaiseläkkeeseen liittyviä etuuksia ei ole
      ”oikeudet ja velvollisuudet” soveltamisalaan?                            enää tulevaisuudessa?
 ---pagebreak--- C 61/8                  FI                           Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                        24.2.2001
8.    Kun osapuolet ovat sopineet työntekijän siirtyvän varhais-          Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
      eläkkeelle työnantajan tarjoamilla ehdoilla, mitä arviointi-
      perusteita kansallisen tuomioistuimen on sovellettava
      määritellessään, johtuuko kyseinen sopimus yrityksen                –     EHTY:n perustamissopimuksen 4 artiklan c kohdassa ja
      luovutuksesta yhteisöjen tuomioistuimen asiassa                           terästeollisuuden tukisäännöstössä tarkoitetun valtion-
      324/86 (2), Foreningen af Arbejdsledre v. Daddy’s Dance                   tuen käsitteen virheellinen tulkinta sekä ilmeinen arvioin-
      Hall lausuman periaatteen mukaisesti?                                     tivirhe: Cockerill Sambre ei ole saanut minkäänlaista
                                                                                etua liittovaltion ja Wallonen toteuttamista julkisista
                                                                                toimenpiteistä työajan lyhentämiseksi, koska yrityksellä
9.    Jos direktiivin 3 artikla estää luovutuksensaajaa tarjoa-                 ei ollut laillista velvollisuutta maksaa samaa palkkaa 34
      masta siirtyneille työntekijöille mahdollisuuden jäädä                    tunnin työpäivältä kuin 37 tunnin työpäivältä, eikä yritys
      varhaiseläkkeelle sellaisia eläke-etuuksia vastaan, jotka                 ole myöskään 17.4.1998 tehdyssä työehtosopimuksessa
      eivät ole yhtä edullisia kuin etuudet, joihin heillä on                   sitoutunut säilyttämään ennallaan niiden työntekijöiden
      direktiivin perusteella oikeus, mitä seurauksia tästä on                  palkkatasoa, joiden työaikaa on vähennetty.
      niille työntekijöille, jotka hyväksyvät tarjouksen varhais-
      eläkkeelle siirtymisestä työnantajan tarjoamilla ehdoilla?
                                                                                Siirtymäkauden korvauksia, jotka Wallonen alue on otta-
                                                                                nut vastattavakseen, ei siten voida pitää yrityksen toimin-
                                                                                takustannuksina. Siirtymäkauden korvausten tarkoitukse-
                                                                                na ei ole kyseisten lyhyempää työaikaa noudattavien
(1) Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä työntekijöiden oi-
                                                                                työntekijöiden työsuorituksen korvaaminen, vaan niiden
    keuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka liiketoiminnan
    osan luovutuksen yhteydessä koskeva 14 päivänä helmikuuta                   taloudellisten kustannusten korvaaminen, jotka ne itse
    1977 annettu neuvoston direktiivi 77/187/ETY (EYVL L 61,                    ovat ehdottaneet 150 työpaikan luomiseksi nuorille työn-
    5.3.1977, s. 216).                                                          tekijöille.
(2) Kok. 1988, s. 739.
                                                                                Cockerill Sambre ei saa minkäänlaista taloudellista etua
                                                                                liittovaltion myöntämistä sosiaaliturvamaksujen alennuk-
                                                                                sista. Yrityksen kokonaistyötuntimäärä ei ole muuttunut
                                                                                työajan lyhentämisen vuoksi, koska se on vastaavasti
                                                                                palkannut 150 nuorta työntekijää. Yritys saa saman
                                                                                työtuntimäärän samoilla kustannuksilla.
                                                                          –     Tuensaajan käsitteen virheellinen tulkinta, kun julkisia
                                                                                toimenpiteitä on pidettävä tukena Cockerill Sambren
                                                                                taulukkopalkkaisille työntekijöille eikä Cockeril Sambrel-
                                                                                le: se, että tuki myönnetään työntekijöille tietyn yrityksen
Belgian kuningaskunnan 8.1.2001 Euroopan yhteisöjen
                                                                                henkilöstöön kuuluvina, ei sinänsä ole esteenä sen luon-
               komissiota vastaan nostama kanne
                                                                                nehtimiselle tueksi henkilölle.
                            (Asia C-5/01)                                 –     Terästeollisuuden tukisäännöstössä määrättyjen menette-
                                                                                lysääntöjen rikkominen: 6 artiklan 5 kohdassa määrätyn
                                                                                kolmen kuukauden määräajan ylittäminen aiheuttaa sen,
                           (2001/C 61/14)                                       ettei komissiolla ole toimivaltaa päättää, että tukitoimi on
                                                                                terästeollisuuden tukisäännöstön vastainen.
Belgian kuningaskunta on nostanut 8.1.2001 Euroopan yhtei-
söjen tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komis-                 –     Perusteluvelvollisuuden laiminlyönti.
siota vastaan. Kantajan edustajana on asiamies A. Snoecx, jota
avustaa asianajajat J. M. De Backer, G. Vandersanden ja L. Levi,
                                                                          –     (Toissijaisesti) EHTY 95 artiklan rikkominen: julkisten
ja prosessiosoite on Luxemburgissa.
                                                                                toimenpiteiden tarkoituksena ei ole työllisyyden säilyttä-
                                                                                minen keinotekoisesti sellaisessa yrityksessä, joka ei ole
                                                                                kaupallisesti tai taloudellisesti elinkelpoinen, vaan niillä
Belgian kuningaskunta vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin                      on sosiaalinen tavoite, jota Euroopan yhteisö muutoinkin
                                                                                puolustaa ja jolla pyritään täystyöllisyyden edistämiseen
                                                                                työn uudelleenjaolla. Näin ollen komissio on tehnyt
–     kumoaa Belgian myöntämästä valtiontuesta terästeolli-                     ilmeisen arviointivirheen, kun se ei hyväksynyt kyseisiä
      suudessa toimivalle Cockerill Sambre S.A. -nimiselle                      toimenpiteitä EHTY 95 artiklan mukaisesti.
      yritykselle 15.11.2000 tehdyn komission päätöksen
      (C 76/1999), ja
–     velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.


title: Asia C-229/05 P: Kurdistanin työväenpuolueen (PKK), edustajanaan Osman Ocalan, ja Kurdistanin kansalliskongressin (KNK), edustajanaan Serif Vanly, 18.5.2005 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston 15.2.2005 antamasta määräyksestä asiassa T-229/02, Kurdistanin työväenpuolue (PKK) ja Kurdistanin kansalliskongressi (KNK) vastaan Euroopan unionin neuvosto, jota tukivat Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ja Euroopan yhteisöjen komissio

text:
               1.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 243/2

         Kurdistanin työväenpuolueen (PKK), edustajanaan Osman Ocalan, ja Kurdistanin kansalliskongressin (KNK), edustajanaan Serif Vanly, 18.5.2005 tekemä valitus Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston 15.2.2005 antamasta määräyksestä asiassa T-229/02, Kurdistanin työväenpuolue (PKK) ja Kurdistanin kansalliskongressi (KNK) vastaan Euroopan unionin neuvosto, jota tukivat Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ja Euroopan yhteisöjen komissio
   (Asia C-229/05 P)
   (2005/C 243/04)
   Oikeudenkäyntikieli: englanti
   Kurdistanin työväenpuolue (PKK), edustajanaan Osman Ocalan, ja Kurdistanin kansalliskongressi (KNK), kotipaikka Bryssel, edustajanaan Serif Vanly, tekivät 18.5.2005 valituksen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toisen jaoston 15.2.2005 asiassa T-229/02 (1), Kurdistanin työväenpuolue (PKK) ja Kurdistanin kansalliskongressi (KNK) vastaan Euroopan unionin neuvosto, jota tukivat Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ja Euroopan yhteisöjen komissio, antamasta määräyksestä. Valittajien edustajina valitusmenettelyssä ovat barrister M. Muller ja barrister E. Grieves, solicitor J. Piercen valtuuttamina.
   Valittajat vaativat, että yhteisöjen tuomioistuin

               1.

               toteaa, että Osman Ocalanin aiemmin PKK:na tunnetun järjestön edustajana nostama kanne on otettava tutkittavaksi

               2.

               toteaa, että Serif Vanlyn KNK:na tunnetun järjestön edustajana tekemä kanne on otettava tutkittavaksi

               3.

               määrää tutkittavaksi ottamista koskevan käsittelyn oikeudenkäyntikuluista.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut:
   Ensimmäinen valittaja riitauttaa ratkaisun seuraavilla perusteilla:
   Ratkaisu on virheellinen, koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin oli jo tunnustanut, että ensimmäinen valittaja on olemassa ja että sillä oli vaadittava kelpoisuus nostaa kanne, nimetä oikeudellisia edustajia ja vastata vaatimuksiin. Asiakirjojen mukaan ensimmäisen valittajan valtakirja on täysin ensimmäisen oikeusasteen työjärjestyksen 44 artiklan tuollaisia valtakirjoja koskevien säännösten mukainen. Vastaaja ei ole riitauttanut mainittua valtakirjaa, eikä myöskään ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin, kun se antoi kanteen tiedoksi vastaajalle pätevän valtakirjan vastaanottoa koskevien tavanomaisten säännösten mukaisesti.
   Vastaajan väite, joka liittyy PKK:n asianosaiskelpoisuuteen sen väitetyn hajoamisen vuoksi, on työjärjestyksen 114 artiklan 1 kohdan (aiemmin 91 artikla) vastainen sikäli kuin se koskee kanteen sisältöä. Lyhyesti todettuna vastaajan väitettä ei olisi pitänyt ottaa huomioon tai käsitellä tutkittavaksi ottamista tarkasteltaessa.
   Samaten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asianosaiskelpoisuutta koskeva ratkaisu, joka perustuu ehdolliseen tulkintaan ensimmäinen valittajan hajoamisesta, on sääntöjenvastainen ratkaisu, joka koskee tosiasiallisesti pääasiaa ja jota ei olisi pitänyt tehdä tässä vaiheessa menettelyä. Tuollainen ratkaisu on ristiriidassa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräyksen kanssa, jonka mukaan ”PKK:n olemassaolo” on pääasiaan liittyvä kysymys, eikä sitä tarkastella tutkittavaksi ottamisesta päätettäessä.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tulkinta ensimmäisen valittajan hajoamisesta on joka tapauksessa täysin virheellinen. Ocalanin kannekirjelmän lähempi tarkastelu ei vahvista, että PKK olisi hajonnut kaikkien tarkoitusten osalta, mukaan lukien tuomion riitauttaminen.
   Vaikka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin olisikin perustellusti katsonut, että ensimmäisen valittajan asia on riippuvainen avoimesta hajoamisväitteestä, jäljelle jääneet oikeudet, mukaan lukien oikeus tehokkaaseen muutoksenhakuun tuomion riitauttamiseksi, ovat pysyneet voimassa pääasiaa koskevina kysymyksinä, joita olisi pitänyt käsitellä myöhemmässä vaiheessa.
   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tutkittavaksi ottamista koskevat edellytykset, mukaan lukien ”kelpoisuus” ja asian koskeminen ”suoraan ja erikseen”, ovat aivan liian rajoittavia perusvapauksia koskevien asioiden osalta. Tuomioistuimen suppeilla ja rajoittavilla edellytyksillä rikotaan erityisesti Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6, 13 ja 34 artiklaa ja siihen liittyvää kannekelpoisuutta koskevaa oikeuskäytäntöä.
   Edelleen, riippumatta sovellettavasta mittakaavasta, on epäoikeudenmukaista, epäsuhtaista ja kohtuutonta, että tuomioistuin ei myönnä kantajalle, joka väittää perusoikeuksia loukatun, asianosaiskelpoisuutta perustaen kantansa ainoastaan kanteen ehdolliseen tulkintaan.
   Toinen valittaja esittää, että
   ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin erehtyi soveltaessaan tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä ja luottaessaan olettamaan, että PKK:ta ei ole enää olemassa, ja on näin ollen jättänyt kanteen tutkimatta aineellisen kysymyksen perusteella.

      (1)  EUVL C 143, 11.6.2005, s. 34.


title: Asia T-556/13: Kanne 22.10.2013 — Verband der Kölnisch-Wasser Hersteller, Köln v. SMHV (Original Eau de Cologne)

text:
               14.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 367/37

         Kanne 22.10.2013 — Verband der Kölnisch-Wasser Hersteller, Köln v. SMHV (Original Eau de Cologne)
   (Asia T-556/13)
   2013/C 367/66
   Kannekirjelmän kieli: saksa

      Asianosaiset

      Kantaja: Verband der Kölnisch-Wasser Hersteller, Köln eV (Köln, Saksa) (edustaja: asianajaja T. Schulte-Beckhausen)

      Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

      Vaatimukset

   Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

               —

               kumoamaan vastaajan neljännen valituslautakunnan 21.8.2013 tekemän päätöksen (R 2064/2012-4)

               —

               velvoittamaan vastaajan korvaaman kanteen nostamisesta ja asian käsittelystä valituslautakunnassa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

      Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki Original Eau de Cologne luokkaan 3 kuuluvia tavaroita varten — yhteisön tavaramerkkihakemus nro 10 787 794

      Tutkijan ratkaisu: Rekisteröinnin epääminen

      Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

      Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b, c ja d alakohdan rikkominen


title: Asia F-3/13: Virkamiestuomioistuimen määräys 31.3.2014 – CK v. komissio

text:
               24.11.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 421/64

         Virkamiestuomioistuimen määräys 31.3.2014 – CK v. komissio
   (Asia F-3/13) (1)

   2014/C 421/95
   Oikeudenkäyntikieli: ranska
   Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 129, 4.5.2013, s. 31.


title: Asia C-410/06: Kanne 9.10.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta

text:
               2.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 294/33

         Kanne 9.10.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta
   (Asia C-410/06)
   (2006/C 294/58)
   Oikeudenkäyntikieli: portugali
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: N. Yerrell ja G. Braga da Cruz)

      Vastaaja: Portugalin tasavalta
   Vaatimukset

               —

               yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut maantieliikenteen liikkuvissa tehtävissä toimivien henkilöiden työajan järjestämisestä 11.3.2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/15/EY (1) 14 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut (kaikkia) kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle;

               —

               Portugalin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
   Direktiivin täytäntöönpanon määräaika päättyi 23.3.3005.

      (1)  EYVL L 80, s. 35.


title: Asia F-86/06: Virkamiestuomioistuimen määräys 26.7.2010 — Vereecken v. komissio

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/76

      Virkamiestuomioistuimen määräys 26.7.2010 — Vereecken v. komissio
      (Asia F-86/06) (1)

      ()
      (2010/C 288/145)
      Oikeudenkäyntikieli: ranska
      Ensimmäisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

         (1)  EUVL C 237, 30.9.2006, s. 19.


title: Asia C-231/10: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 26.10.2010 — Euroopan komissio v. Viron tasavalta

text:
               29.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 30/32

         Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 26.10.2010 — Euroopan komissio v. Viron tasavalta
   (Asia C-231/10) (1)

   ()
   2011/C 30/56
   Oikeudenkäyntikieli: viro
   Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

      (1)  EUVL C 179, 3.7.2010.


title: Asia C-404/05: Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 29.11.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta (Asetus (ETY) N:o 2092/91 — Maataloustuotteiden luonnonmukainen tuotanto — Yksityiset tarkastuslaitokset — Vaatimus toimipaikasta tai pysyvästä infrastruktuurista jäsenvaltiossa, jossa palvelu suoritetaan — Perustelut — Osallistuminen julkisen vallan käyttöön — EY 55 artikla — Kuluttajansuoja)

text:
               26.1.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 22/4

         Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 29.11.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta
   (Asia C-404/05) (1)

   (Asetus (ETY) N:o 2092/91 - Maataloustuotteiden luonnonmukainen tuotanto - Yksityiset tarkastuslaitokset - Vaatimus toimipaikasta tai pysyvästä infrastruktuurista jäsenvaltiossa, jossa palvelu suoritetaan - Perustelut - Osallistuminen julkisen vallan käyttöön - EY 55 artikla - Kuluttajansuoja)
   (2008/C 22/06)
   Oikeudenkäyntikieli: saksa
   Asianosaiset

      Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: E. Traversa ja G. Braun)

      Vastaaja: Saksan liittotasavalta (asiamiehet: M. Lumma ja C. Schulze-Bahr)
   Oikeudenkäynnin kohde
   Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — EY 49 artiklan rikkominen — Palvelujen tarjoamisen vapaus — Toimipaikasta tai pysyvästä infrastruktuurista Saksassa asetettu vaatimus tarkastuslaitoksille, jotka toimivat maataloustuotteiden luonnonmukaisen tuotannon alalla ja jotka on hyväksytty toisessa jäsenvaltiossa
   Tuomiolauselma

               1)

               Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut EY 49 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se vaatii, että toisessa jäsenvaltiossa hyväksytyillä, luonnonmukaisesta maataloudesta peräisin olevien tuotteiden yksityisillä tarkastuslaitoksilla on oltava toimipaikka Saksan alueella voidakseen suorittaa siellä tarkastuspalveluja.

               2)

               Saksan liittotasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

      (1)  EUVL C 10, 14.1.2006.


title: Asia C-410/10: Kanne 17.8.2010 — Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta

text:
               23.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 288/23

      Kanne 17.8.2010 — Euroopan komissio v. Helleenien tasavalta
      (Asia C-410/10)
      ()
      (2010/C 288/39)
      Oikeudenkäyntikieli: kreikka

         Asianosaiset

         Kantaja: Euroopan komissio (asiamies: M. Karanasou-Apostolopoulou ja G. Braun)

         Vastaaja: Helleenien tasavalta

         Vaatimukset

                  —

                  On todettava, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut osakkeenomistajien eräiden oikeuksien käyttämisestä julkisesti noteeratuissa yhtiöissä 11.7.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/36/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.

                  —

                  Helleenien tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

         Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

      Määräaika, jossa direktiivi 2007/36/EY oli pantava täytäntöön sisäisessä oikeusjärjestyksessä, on päättynyt 3.8.2009.

         (1)  EUVL L 184, s. 17.


title: Asia C-620/10: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 3.5.2012 (Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolenin (Ruotsi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Migrationsverket v. Nurije Kastrati, Valdrina Kastrati ja Valdrin Kastrati (Dublinin yleissopimukseen perustuva järjestelmä — Asetus (EY) N:o 343/2003 — Turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittäminen — Kolmannen maan kansalaiset, joilla on asetuksessa tarkoitetun ”hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion” myöntämä voimassa oleva viisumi — Turvapaikkahakemus, joka on tehty jossakin muussa kuin asetuksen nojalla hakemuksen käsittelystä vastuussa olevassa jäsenvaltiossa — Oleskelulupahakemus, joka on tehty jossakin muussa kuin asetuksen nojalla hakemuksen käsittelystä vastuussa olevassa jäsenvaltiossa ja jonka tekemisen jälkeen turvapaikkahakemus peruutetaan — Turvapaikkahakemuksen peruuttaminen ennen kuin hakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio on hyväksynyt turvapaikanhakijan vastaanottamisen — Hakemuksen peruuttaminen, joka johtaa asetuksessa N:o 343/2003 säädettyjen menettelyjen päättämiseen)

text:
               16.6.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               C 174/11

         Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 3.5.2012 (Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolenin (Ruotsi) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Migrationsverket v. Nurije Kastrati, Valdrina Kastrati ja Valdrin Kastrati
   (Asia C-620/10) (1)

   (Dublinin yleissopimukseen perustuva järjestelmä - Asetus (EY) N:o 343/2003 - Turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittäminen - Kolmannen maan kansalaiset, joilla on asetuksessa tarkoitetun ”hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion” myöntämä voimassa oleva viisumi - Turvapaikkahakemus, joka on tehty jossakin muussa kuin asetuksen nojalla hakemuksen käsittelystä vastuussa olevassa jäsenvaltiossa - Oleskelulupahakemus, joka on tehty jossakin muussa kuin asetuksen nojalla hakemuksen käsittelystä vastuussa olevassa jäsenvaltiossa ja jonka tekemisen jälkeen turvapaikkahakemus peruutetaan - Turvapaikkahakemuksen peruuttaminen ennen kuin hakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio on hyväksynyt turvapaikanhakijan vastaanottamisen - Hakemuksen peruuttaminen, joka johtaa asetuksessa N:o 343/2003 säädettyjen menettelyjen päättämiseen)
   2012/C 174/14
   Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

   Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen

      Pääasian asianosaiset

      Kantaja: Migrationsverket

      Vastaajat: Nurije Kastrati, Valdrina Kastrati ja Valdrin Kastrati

      Oikeudenkäynnin kohde

   Ennakkoratkaisupyyntö — Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen — Niiden perusteiden ja menettelyjen vahvistamisesta, joiden mukaisesti määritetään kolmannen maan kansalaisen johonkin jäsenvaltioon jättämän turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio, 18.2.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 343/2003 (EUVL L 50, s. 1) 4 artiklan 5 kohdan toisen alakohdan, 5 artiklan 2 kohdan ja 16 artiklan 3 ja 4 kohdan tulkinta — Asetuksen soveltamisen edellytykset, kun turvapaikkahakemus on peruutettu — Kolmansien valtioiden kansalaisten jäsenvaltiossa A tekemien turvapaikkahakemusten peruuttaminen sen menettelyn aikana, jossa määritetään hakemuksen käsittelystä mainitun asetuksen nojalla vastuussa oleva jäsenvaltio, ja sen jälkeen kun jäsenvaltion B viranomaiset ovat suostuneet ottamaan hakijat vastaan — Jäsenvaltion A toimivaltaisen viranomaisen päätös hylätä turvapaikkahakemukset ja panna toimeen menettely hakijoiden siirtämiseksi jäsenvaltioon B siitä huolimatta, että jäsenvaltiossa A tehdyt turvapaikkahakemukset on peruutettu

      Tuomiolauselma

   Niiden perusteiden ja menettelyjen vahvistamisesta, joiden mukaisesti määritetään kolmannen maan kansalaisen johonkin jäsenvaltioon jättämän turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio, 18.2.2003 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 343/2003 on tulkittava siten, että sen 2 artiklan c alakohdassa tarkoitetun turvapaikkahakemuksen peruuttaminen ennen kuin hakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio on suostunut ottamaan hakijan vastaan johtaa siihen, ettei asetusta voida enää soveltaa. Tällaisessa tapauksessa jäsenvaltion, jonka alueella hakemus on tehty, on tehtävä peruuttamisesta johtuvat päätökset ja erityisesti päätös hakemuksen käsittelyn keskeyttämisestä tästä hakijan asiakirjakansioon lisättävin ilmoituksin.

      (1)  EUVL C 72, 5.3.2011.